Untitled Document


<!--
body {
color:black;
}
.text15 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
font-weight:bold;
text-decoration:none;
color:black;
}
.text10 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
text-decoration:none;
color:black;
}
.text14 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
font-weight:bold;
font-style:italic;
text-decoration:underline;
color:black;
}
.text12 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
font-style:italic;
text-decoration:underline;
color:black;
}
.text8 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
font-style:italic;
text-decoration:none;
color:black;
}
.para1 {
text-align:justify;
}
-->



Comissió d'Economia, Pressupostos i Hisenda realitzada el dia 15 de desembre de 2010.
Comença la reunió a les 10 hores i 30 minuts.
Presideix el diputat senyor Jesús Ros Piles.
Reunió número 36/i III.

Debat en comissió del Projecte de llei de pressupostos de La Generalitat per a l'exercici 2011 (RE número 67.
008, BOC número 263).
Continuació (Debat de les esmenes a les seccions 17, 18, 20 i 22)

El senyor president:

Senyories, si els pareix bé, anem a reprendre la comissió d'hisenda que venim desenrotllant estos dies per a debatre les esmenes presentades
als pressupostos de 2011.
Ahir acabàrem després de debatre les esmenes de la secció 16, benestar social.
I ara la començarem amb la secció 17, Acadèmia Valenciana de la Llengua.

Hi ha tres esmenes presentades pel Grup Parlamentari Socialista.
Per a la seua
defensa té la paraula la senyora Crespo.

La senyora Crespo Domínguez:

Gràcies, senyor president.

Senyories, l'Acadèmia Valenciana de la Llengua té un paper important en la societat valenciana ja que vetlla pel valencià tenint en compte la tradició lexicogràfica, la literària, la realitat lingüística genuïna valenciana i la normalització consolidada a partir de les normes de Castelló.
Pensant en el que acabe de dir, vinc a defensar les esmenes del programa
541.
10 i que són la 2.
198, la 2.
199 i la 2.
200.
Tres esmenes que pretenen augmentar, dotant-les
de més diners dels que en un principi estaven consignats en les diferents línies d'actuació, el foment i l'ús del valencià tant a nivell educatiu com a nivell de la societat valenciana.
Amb eixa
finalitat les presente.

Perquè, senyories, l'estima dels valencians i valencianes per la llengua pròpia, considerada com la principal senya d'identitat del poble valencià, ha quedat palés al llarg de la història.
I eixa estima s'ha manifestat especialment en tots els qui al llarg dels segles, des d'Ausias March o al mestre Fuster, l'han usada com a vehicle habitual de comunicació en tots els àmbits.
Perquè si volem millorar l'ús i la normalització hem de sentir dignitat de la nostra llengua.

A nivell educatiu, per a donar una bona formació als nostres joves, en definitiva, als nostres fills, i per què no a través dels premis Sambori, esmena 2.
200.
Els Sambori, senyories, implica més de 90.
000 persones, entre mestres i alumnes, sense comptar els pares i mares i
totes aquelles persones que voluntàriament col·laboren com a jurat entre altres.
Ajudar el Sambori no només ens ajuda a nosaltres sinó que també a les editorials valencianes.
Els lots dels premis Sambori són el millor catàleg de literatura en valencià que podem trobar, perquè sempre se seleccionen els materials incloent novetats i adequant-los a cada
cicle.
A més, s'edita la col·lecció «Arc de Sant Martí», una col·lecció única, perquè està escrita per a xiquets i xiquetes i, per tant, reflecteix els seus interessos,
les seues vivències, en definitiva, la seua vida.

Malauradament, l'any passat deixàrem de rebre les subvencions de la Conselleria d'Educació que eren de gran ajuda, al voltant de 40.
000 euros, i que servien, d'una banda, per a l'edició dels llibres de la col·lecció «Arc de Sant Martí» i, d'una altra banda, per a pagar els materials que constituïen els lots dels premis: llibres, diccionaris i altres materials didàctics sempre en valencià, per suposat, per als participants.

Per això, hui m'alegre doblement de veure com l'Acadèmia Valenciana de la Llengua arreplega en els seus pressupostos una línia destinada a la col·laboració dels premis literaris escolars Sambori, que si vostés acceptaren l'esmena, tal com jo la presente, faria possible al cent per cent la realització d'eixos premis en les escoles de la Comunitat Valenciana, mantenint el nivell de
qualitat que ha estat portant-se any rere any i sobretot que pogueren
participar molt més xiquets i xiquetes que, igual que nosaltres, els membres que estem en esta
comissió, estimen i usen la nostra llengua valenciana.
Confie que així siga.

També és significativa l'esmena 2.
198, foment de la integració lingüística en valencià.
I pensant en eixes persones que vénen de fora, però mostren interés per integrar-se i conéixer l'idioma, siguem generosos amb ells.
Demostrem que els valencians som gent
responsables que tenim inquietuds de poble valencià, ajudant-los en l'aprenentatge d'un idioma culte, el que parlem els valencians, que de segur, si m'aproven l'esmena, també podria ser el de molta altra gent, gent que guanyaria en formació lingüística.

Vostés s'han quedat curts a l'hora de pressupostar, perquè amb els diners que hi ha consignats resulta pràcticament impossible donar a l'idioma propi de la Comunitat Valenciana el protagonisme que es mereix, és a dir, ser una llengua de primera.
I desitge que puguem corregir i aprovar les
esmenes aplicant-nos en entendre la importància del que demane perquè l'idioma valencià siga un idioma digne i universal com fou en els segles passats.

Res més i moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Crespo.

Té la paraula el senyor Castejón.

El senyor Castejón Chaler:

Moltes gràcies, senyor president.

En principi, agrair-li a la senyora Crespo que per part d'un membre del Partit Socialista escolte la paraula «idioma valencià».
Em congratula realment sentir que almenys reconeix que el nostre idioma, la
nostra llengua, s'anomena valencià.

Vosté ha començat fent, em permetrà que li ho diga, llegint una definició del que fica Wikipedia que molts estudiants i molta gent recorre, per a saber a vegades no només la terminologia del que significa l'Acadèmia Valenciana de la Llengua sinó altres mots de tot el que fa referència que els estudiants ho necessiten.

Però vosté només ha llegit un trosset, ha llegit un trosset només d'aquesta definició en el que mos deia, precisament jo també la tinc davant, que és la institució que té funció, etcètera, etcètera.
Però el que no ha dit és que gaudix, l'Acadèmia Valenciana de la Llengua gaudix de personalitat jurídica pròpia i exercix, precisament, les seues funcions amb autonomia orgànica i funcional i pressupostària.
I això ho fa, precisament, per a garantir la seua objectivitat i independència.
I no és una cosa que jo m'invente, està tret exactament del mateix lloc que vosté ha tret la definició, de
Wikipedia.

Per tant, jo les tres esmenes que vosté ha fet referència, mire, jo li diria que estes tres esmenes ja estan dotades al pressupost,
evidentment les tres esmenes no, però línies pressupostàries, sí.
I li ho demostraré.

Les tres pretenen, en principi, perquè vosté aquí pareixia el pare Noël o els Reis Mags de que anem a donar i a donar, anem a augmentar.
Però jo li he de dir que de cap dels arguments que vosté mos ha donat, jo no estic en contra.
Vull dir, em pareix molt bé, no discrepe de cap dels seus arguments, perquè el que vulguem és millorar i fomentar el valencià, d'això estem d'acord.
Però vosté només ens ha parlat d'on aniran aquelles tres esmenes, però per a res ha nomenat d'on detrau els diners, que això és molt important.
Perquè les tres esmenes que vosté ha presentat, precisament, el que representen és una minoració del capítol II.

Si tant cal afavorir l'Acadèmia Valenciana de la Llengua que ja hem dit, hem aparcat, que almenys dient que
sí, que la mateixa acadèmia la que de forma, podríem dir, com ja li he demostrat que té la independència de poder presentar el seu pressupost i el govern valencià no ha tocat ni una coma d'este pressupost que la mateixa acadèmia va aprovar, per tant, anem a deixar que siga ella la que determine en què se vol gastar els diners.

Però fea referència que les tres esmenes que vosté presenta van a detraure diners del que és el capítol II de la mateixa acadèmia, precisament de totes aquelles despeses de funcionament.
I el que vosté representa és que les llevem de les despeses de funcionament de l'acadèmia i ho passem al capítol VI, que recull, precisament, les transferències, com vosté feia referència, és a dir, les línies de subvenció.

Encara que les quantitats que vosté ens presenta avui no són massa significatives, les quantitats presenten una modificació al voltant dels 177.
000 euros, això incrementa, precisament, els 500.
000 euros que ja està dotada aquesta partida de transferències corrents, per a fer aquest tipus de subvencions a les que vosté feia referència.
I la minoració que plantegen del capítol II està al voltant d'un 13,3%, que tampoc és que siga massa significatiu.

Però jo aniria més que a les xifres, que en si mateixa no són massa significatives, aniria a què és el que representen aquestes xifres que vostés mos plantegen.
Jo crec que el que plantegen és que tenen una percepció de l'Acadèmia Valenciana de la Llengua com una institució, principalment, de foment del valencià a una sèrie de subvencions directes, a les que vosté feia referència i, en canvi, el que fan és que ho retiren del capítol II, que penso que això el que faria és produir un perjudici en benefici del que realment en la mateixa acadèmia s'ha marcat com a foment del valencià.

Perquè el capítol II, per exemple, té 22 aplicacions i vosté ho detrau del capítol II.
Però la pregunta seria molt concreta: d'aquestes 22 aplicacions, que estan totes tractades al cèntim d'euro, de quina de totes vol que ho restem?
Per exemple, vol que ho restem de la
que representa més diners, de la que és més ampla, que és l'edició de llibres?
O volen que deixem esta línia sense cap tipus de pressupost?
És a dir, són preguntes que en algun moment m'haurà de contestar.

Jo, la veritat, penso que una cosa és que l'Acadèmia Valenciana de la Llengua tinga conferides una sèrie d'atribucions.
Una de les importants i a les que vosté sempre donava la sensació que només volia fer referència, que és la del foment de la llengua, l'ús de la llengua a tots els nivells, d'immigrants, a nivell d'estudiants.
I l'altra cosa ben diferent és que l'Acadèmia Valenciana de la Llengua només se dedique pràcticament al que vosté feia referència.

I li puc dir esmena per esmena.
La que vosté feia referència a la integració lingüística del valencià.
Mire, com li deia al principi, així, en forma general, hi ha una línia pressupostària que està destinada a la difusió i promoció del valencià, ja existix i concretament és dels immigrants.
Perquè la finalitat és intentar fer la màxima quantitat d'accions formatives per a que estes persones, els nouvinguts, aconseguisquen un
domini del valencià que afavorisca, precisament, la seua integració.
I està dotada d'una línia pressupostària de 54.
000 euros.

Per tant, per una altra banda, a part d'aquesta línia, per part de l'Acadèmia Valenciana de la Llengua també compta amb una altra línia d'ajudes per a una sèrie d'actuacions per a promoció i per a estudi del valencià que també està dotada amb la mateixa quantitat.

L'altra esmena a la que vosté feia referència, la de la presència de llibres fonamentalment a les fires, mire, ja hi ha creada, enguany, és nova, hi ha creada una nova línia pressupostària destinada a la promoció dels escriptors en valencià.
I, precisament, s'ha fet eixa nova línia per a programar no només les conferències dels valencians, és a dir dels escriptors valencians que escriuen, evidentment, la seua obra en
valencià sinó que també representa que aquestes conferències se porten a terme en llibreries, en biblioteques, en centres educatius i
també en fires de llibre.
Per tant, com veu, l'Acadèmica Valenciana de la Llengua ja ha pensat en aquesta línia que vosté marca amb una dotació pressupostària de 30.
000 euros.

I detraure, precisament, per aconseguir açò 27.
000 euros, com li deia, del capítol II, destinat a despeses corrents, significa que estem fent un flac favor a
una de les accions que normalment porta l'Acadèmia Valenciana de la Llengua al llarg de tota la seua història, com són totes les campanyes de divulgació de l'escriptor de l'any, que si tinguéssem més temps voria que això també representa una tasca important de la mateixa acadèmia.

I en l'àmbit escolar al que vosté feia referència, bé, també aquesta que jo li deia ara mateix, la iniciativa de l'escriptor de l'any, això representa una sèrie de materials pedagògics, una sèrie (inintel·ligible) .
.
.
I, fonamentalment, el que s'aconseguix d'això és que en les exposicions que se fan amb caràcter itinerant puga arribar a tots els centres o a la majoria dels centres de la
nostra comunitat, tant de primària com de secundària I esta exposició itinerant, que està contemplada en els pressupostos de l'Acadèmia Valenciana de la Llengua, suposa, precisament, el reforçar aquesta campanya que dèiem de l'escriptor de l'any en tots els centres educatius.
I una línia destinada precisament no només al que són els alumnes, al que són alumnes, sinó que també té una línia destinada a fomentar el valencià entre associacions de pares i mares d'alumnes.
I, concretament, també sabrà que hi ha una línia per a estos cursos o a estes ajudes per a formenter el valencià a l'Associació Cívica Valenciana Tirant lo Blanc, amb un import de 5.
400 euros per a l'any 2011.

El que li vull dir és que el que vosté ens planteja per part de l'Acadèmia Valenciana de la Llengua ja s'arreplega.
Evidentment, si el pastís sigués més gran i poguéssem repartir més diners, evidentment, podrien arribar a moltes més coses.

Repetir-li que no podem acceptar cap de les seues esmenes, fonamentalment perquè mosatros anem a ser molt escrupolosos amb el pressupost que mos ha presentat l'acadèmia, anem a respectar les quantitats que mos ha fixat.
I pensem que l'autonomia, que moltes vegades vosté mos demanen per a la mateixa Acadèmia Valenciana de la Llengua, també cal respectar-la quan ells mos presenten un pressupost.
I el govern valencià i en este cas el grup parlamentari valencià no som qui per a tocar-los ni una sola coma.

Per tant, cap de les seus tres esmenes les podem acceptar.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Castejón.

Senyories, passem a votar estes tres esmenes.
Alguna observació que fer?
Vots a favor?
7.
En contra?
8.

Votem en el seu conjunt la secció 17.
Vots a favor de la secció 17?
8.
Abstencions?
7.

Senyories, a continuació vindrà la secció 18, que és cultura i esport.
I com el bar està obert poden les seues senyories prendre's un cafenet fins a les onze.

(Se suspén la reunió durant uns minuts)

El senyor president:

(Inoïble) .
.
.
i deports.

En primer lloc, intervindrà el senyor Torró, en representació d'Esquerra Unida.

Quan vullga, té vosté la paraula.

El senyor Torró Gil:

Moltes gràcies, senyor president.

Bé, ens trobem davant d'una conselleria, en la qual, també és difícil fer esmenes, atés el seu baix nivell pressupostari.
Ja que no podem transferir diners d'unes seccions a unes altres, en conselleries amb una quantitat de diners tan
escassa com esta, i amb una necessitat tan gran de recursos per a poder
desenvolupar les seues activitats, que, a més, són molt necessàries -perquè estem parlant de dos elements fonamentals en la vida i el benestar de les
persones, com és la cultura i l'esport- i, a més, dos facetes, a més, en les quals, també, el paper de l'estadi i dels serveis públics és tan important, la veritat és que costa de fer.

Les nostres esmenes s'adrecen a una sèrie de qüestions i, sobretot, tenint en compte dos elements que nosaltres entenem que
estan, diguem, sobredimensionats, no?
D'una banda el tema de les despeses que es dediquen a determinades partides, com és el cas del circuit del motor de Xest, que en esport s'endú una quantitat de diners enorme -en comparació amb la resta-, quan, teòricament hauria de ser una cosa que inclús havia de ser autosuficient.
O, després, el tema de la Llum de les Imatges, que em sembla, també, una partida sobredimensionada dins d'un pressupost, que més que el pressupost d'una conselleria pareix el pressupost de les fundacions.
Perquè ací tot són fundacions opaques, que són molt difícils de fiscalitzar.

En eixe sentit, algunes partides a les quals dediquem.
.
.
, tenen continuïtat o representen una continuïtat respecte al que hem fet en altres coses, sobretot el tema de la potenciació de la lectura i de l'atenció a l'edició, publicació i difusió de la lectura.
Anem guiant qüestions, que pensem que s'han d'incloure objectius i línies d'actuació destinades a la realització de campanyes.
Creiem que s'ha d'augmentar el número de biblioteques, que cal reforçar, de forma clara i oberta, els recursos de les biblioteques de La Generalitat,
que s'han d'incloure les biblioteques dels centres públics en la xarxa de les biblioteques valencianes per a posar a l'abast de la població una quantitat de recursos més gran i millorar i fer més eficient el recurs d'eixes quantitats i de recursos que existixen.
I, després, sobretot, la incentivació del tema de la lectura en valencià i, evidentment, de la publicació i de l'edició de llibres en valencià.

Per això incrementem una sèrie de partides, algunes noves i altres d'increment, que pensem que són importants, com és el tema del fons bibliogràfic de les biblioteques -que ha caigut de forma molt important- i que nosaltres l'incrementem de forma molt important en l'esmena 2.
236.
O el tema del desenvolupament de la Llei del llibre, a l'esmena 2.
237, en la qual incrementem la seua dotació en 1.
239.
500 euros.

També entenem que és molt important la creació d'arxius públics, suficients per a garantir la conservació del patrimoni, per a coordinar i dotar-los de recursos humans i materials.
I,
també, sobretot, per a coordinar els arxius privats i les entitats locals que
representen una part molt important del patrimoni i que cal potenciar-ho, també, com la catalogació del patrimoni històric i artístic i monumental.

En altra sèrie de qüestions, també pensem que cal desenvolupar la Llei d'ordenació del teatre i la dansa, que és un dels aspectes més polèmics i en què més diners han anat perdent, a la qual dotem en un milió d'euros.
Concretament, a més, en el tema de teatres posem una partida nova de mig milió d'euros, per a que es facen campanyes específiques per a l'ús en l'IVAM i, sobretot, per a la programació en valencià de teatres.

I també, per suposat, el desenvolupament de la Llei de l'audiovisual valencià, que tampoc té cap dotació i que creiem que cal dotar-la per a poder treballar.

I, finalment, en esport, una qüestió molt important que és el tema de l'esport base i l'esport federat, que és la base -val a dir- de tot l'esport.
És increïble com en l'esport base només apareguen 158.
000 euros de dotació.
Jo, quan ho he vist això, m'he quedat un poc de pasta de moniato, no?
Perquè no és comprensible que el que és la pedra angular de tota la pràctica esportiva.
.
.
, ací, presumim de tindre esportistes d'elit -no molts, perquè, evidentment no dediquem recursos-.
Però si el que és la base, que són el xiquets que comencen a treballar i a practicar un determinat esport, no
tenen el més mínim.
.
.
, perquè 158.
000 euros és no tindre cap tipus de recurs.
És vergonyós.
Nosaltres hem incrementat eixa partida, de forma molt important,
multiplicant-la per deu,.
.
.

El senyor president:

Senyories.
.
.

El senyor Torró Gil:

.
.
.
com també hem incrementat, duplicant-la, la partida de l'esport federat que, diguérem, és la segona part d'eixe element fonamental que és el foment de l'esport base.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Torró.

Té la paraula la senyora Parra.

La senyora Parra Almiñana:

Moltes gràcies.

Són moltes les propostes del grup de no adscrits, tant per addicions.
.
.
, que ens
toca rebutjar, per la senzilla raó que s'anomenen actuacions i inversions que ja estan portant-se a terme per la
Conselleria de Cultura.
I altres que pretenen eliminar les partides pressupostàries dins d'uns projectes que ens pareixen interessant i ineludibles, com és la Llum de les Imatges, com és el circuit de motos que tenim en la Comunitat Valenciana.

I, en definitiva, les actuacions que ens proposen pel Grup Compromís, sense cap dubte, ja es contemplen en els pressupostos de la Generalitat
valenciana.
Inclús apunten a inversions en diversos pobles de Castelló, de València i Alacant.
Inversions que bé els pobles poden acollir-se a altres plans, a altres plans que s'han posat en marxa per la Generalitat valenciana, com són els plans d'inversions esportives o el pla Confiança, que són molts els pobles que, per a incrementar el seu patrimoni cultural, esportiu i,
en definitiva, dotar-los d'uns serveis de què ara no tenen, poden optar a estes línies de finançament, obertes per la Generalitat valenciana.

Per altra banda, es reclamen actuacions, es reclamen inversions demanant el
retall de línies pressupostàries que són ineludibles per a la Generalitat valenciana i, sobretot, perquè es fan referències a línies que són de caràcter general, que no es centren en casos concrets, i que cal obrir corresponents
expedients de sol·licituds -que, inclús, ací, per part d'este grup, es demanen inversions en pobles que ni tan sols han sigut sol·licitades pels mateixos.

Per tot això hem de ser conseqüents.
Hem de reconéixer que la Generalitat valenciana, en potenciar, per exemple, -una cosa que també es demana per este grup- l'ús del valencià, està fent un important esforç.
I no sols un important esforç, sinó que és una realitat ja, palpable, en els teatres, en el que és el món cultural, estem en les pàgines web, la publicitat general, en els programes que es donen en mà.
.
.
I, sobretot, doncs, reconeix que creiem en la nostra llengua, la llengua
valenciana, i que estem fent una important labor en este sentit.
I en el
sistema cultural, també, hem de ser realistes, que potenciem molt el que és l'exhibició de l'espectacle valencià.
Però que, lògicament, també, n'hi ha una programació que ve d'altres punts del territori espanyol i, lògicament, es fa en la llengua castellana.
I això no es pot obviar ni es pot desestimar.

Torne a dir, vostés fan moltíssimes mocions que proposen eliminació de pressupostos que són impossibles per a la Generalitat valenciana.
Perquè vostés fan infinitats de propostes de restauració de patrimoni de Castelló, València i Alacant.
Però proposen, a part, reduir la inversió.
.
.

El senyor president:

Senyories, per favor.

La senyora Parra Almiñana:

.
.
.
de la Ciutat de Llum, de la imatge, del circuit de motos i de l'aplicació del 212 d'edificis.
I això suposaria no poder atendre les despeses ordinàries de la Direcció General del Llibre, el seu funcionament, la seua neteja.
.
.
I no sols d'este organisme, sinó de la biblioteca pública provincial de València, de la històrica de Castelló, de la d'Alacant i de la pública i arxiu d'Orihuela i moltes més institucions públiques valencianes que, en definitiva, no anem a desvestir un sant per a
vestir-ne un altre, que, en definitiva és el que vostés estan demanant.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Parra.

Senyories, passarem a votar este grup d'esmenes.
Alguna observació a fer?
Doncs, votem totes les esmenes defensades per Esquerra Unida, en el seu
conjunt.
Vots a favor?
7.
En contra?
8.

A continuació se defensaran les esmenes presentades pel Grup Parlamentari Socialista.
Hi
hauran dos intervencions, en primer lloc la de la senyora Sorribes i, a
continuació, la de la senyora Segarra.

Té la paraula.
.
.
Vosté si ha de parar, en algun moment, per a respirar, pare.
.
.
(Rialles)

La senyora Sorribes Martínez:

Li demane disculpes, perquè ja veuen com estic.
Però bé.

El senyor president:

No, pare, perquè sé que està molt carregada.

La senyora Sorribes Martínez:

Sí, no puc.
.
.

El senyor president:

I en eixe sentit, serem comprensibles.

La senyora Sorribes Martínez:

Cargada, cargada, sí.

El senyor president:

Té vosté la paraula.

La senyora Sorribes Martínez:

Bé, bon dia.

Moltes gràcies, senyor president.

La sensació que tenia quan estudiava els pressupostos va ser la d'un déjà-vu, que m'obligaria a repetir el que ja havia dit en altres ocasions.

Per un costat, la manca de voluntat a desenvolupar les lleis aprovades ja fa
massa anys -algunes des de 1998-.
Els compromisos adquirits davant Les Corts, per la consellera que, un any més, tampoc es pensen dur a terme.
Les partides d'escàndol per a les fundacions, de la gestió de les quals ni es coneix, ni el que fan, ni com es gasten els diners públics.
O siga, més del mateix.

D'allò que va dir la consellera en la presentació dels pressupostos, que eren: «austeros, creíbles, realistas y eficaces», doncs poc, per no dir res.

Bé, de les nou esmenes que presentem a patrimoni cultural i museus, aclarir que l'esmena de supressió 2.
248, no està referida als codis línia que s'hi citen, sinó a eixe fons de compensació municipal condicionat, que obliga els municipis a fer front a unes despeses per
a les quals no tenen diners.

A destacar, la 2.
254, rehabilitació del patrimoni cultural, històric i industrial de Sagunt.
Bé, malgrat que des de gener de 2008 -en ocasió de la sentència favorable a la rehabilitació del teatre romà-, hi ha un compromís de la consellera, davant la Comissió de Cultura, de realitzar un pla de recuperació i posada en ús del patrimoni de Sagunt, continua sense pressupostar-se.

I, en relació amb esta esmena, presentem, com a subprojecte, la restauració del castell envoltat de muralles de diverses èpoques, amb restes que van des de les iberes fins el renaixement, tot i que va
ser declarat monument nacional en 1931, és una verdadera llàstima l'estat d'abandonament en què es troba.
No faré un repàs per la història, sols dir que, en tots els moments claus de las història d'Espanya, ahí ha estat Sagunt i, amb un protagonisme especial, el seu castell.

D'altra banda, augmentem en 13.
200 euros la subvenció al museu arqueològic d'Alcoi, un museu que alberga peces molt interessant, que aporten nous valors a la
informació referent a la riquesa arqueològica i paleontològica de l'Alcoià-Comtat.
I així com una col·lecció molt important de taulells tradicionals valencians, tant populars com
devocionals, des del segle XIII al XX.

Augmentem en 115.
000 euros el codi línia dedicat a la conservació del palmerar d'Elx, ja que creiem que els 30.
000 que se li atorguen són insuficients per a mantenir el valor històric i cultural dels horts de palmeres i la seua conservació.
Un paisatge cultural, heretat d'al-Àndalus, declarat patrimoni de la humanitat per la UNESCO, que és un molt bon exemple del que ha de ser la sostenibilitat urbana, en integrar el
palmerar amb el desenvolupament urbanístic de la ciutat, al temps que se'l conserva i se'l regenera.

També augmentem en 30.
000 euros les ajudes al patronat del Misteri d'Elx, la missió del qual és garantir la celebració anual de les representacions i dur a terme polítiques de salvaguarda de la festa, així com estimular l'estudi, la difusió i la tutela de les activitats relatives al Misteri, segons la Llei 3/2005 de la
Generalitat valenciana.
Per a una festa d'interés turístic internacional, creiem que l'ajuda que se pressuposta és molt escassa.

Amb la 2.
251, subvenció al Museu Popular d'Art Contemporani Vicente Aguilera Cerni de Vilafamés, m'estendré una miqueta més.
Amb esta esmena, sols pretenem que se mantinga la subvenció que ja tenia anys enrere, no demanem un augment, sinó que se'ls mantinga el que ja tenien.

El mateix Aguilera Cerni escrivia -i llisc-: «Quant a les finalitats, la institució museística de Vilafamés és concebuda com una empresa col·lectiva, el destinatari de la qual és el poble; igualment, està plantejada com a nucli de radiació cultural, entenent que la cultura és un patrimoni col·lectiu interdisciplinar, i, en definitiva, unitari i indivisible.
» Me pareix una definició de les finalitats del museu estupenda.

El document estatutari ratifica els principis fundacionals: la promoció cultural i turística de Vilafamés i de la província de Castelló, així com contribuir a l'elevació, preservació i difusió de la cultura artística.

La creació del museu va a suposar el salvament del Palau del Batle, un edifici de finals
del segle XIV, pràcticament en ruïnes, que va a ser rehabilitat per tal de convertir-se en la seua seu.
Conté obres d'artistes tan importants com Canogar, Miró, Renau, Armengol, Heras, Boix, Arranz-Bravo, Arcadi Blasco, Gordillo, Mompó, etcètera, etcètera.
Un llarg etcètera d'artistes contemporanis molt reconeguts.
Artísticament parlant es nodreix de donacions o cessions temporals d'obra, i els artistes poden actualitzar les seues obres cedides en dipòsit i valorar econòmica les que tenen exposades per a la venda, ja que actua també com una mena de galeria.

Un museu d'esta importància cal donar-lo a conéixer i integrar-lo en els circuits turístics, així com augmentar les seues activitats culturals complementàries, sobretot els tallers culturals dedicats al xiquet.
Però, açò no pot dur-se a terme si li retallem les ajudes institucionals.
I és per açò, precisament, per la qual cosa demanem que se'ls mantinga esta subvenció, ja que -com he dit abans- no compren obra, no tenen eixe despesa, sinó que tenen despeses transversals.

Des de 1989 compta amb la medalla d'honor de la Reial Acadèmia de Belles Arts de Sant Carles, i, a finals d'este octubre passat, el Consell Valencià de Cultura li ha fet entrega de la seua medalla de plata en homenatge als
quaranta anys de projecció artística.
És una autèntica pinacoteca d'art contemporani dins d'un edifici medieval, on el seu contingut es renova de forma racional.
Es tracta,
sens dubte, d'un model alt nivell cultural, únic a Espanya, i, possiblement, al món.
I si algú dels que estem ací no el coneix, jo li recomano fefaentment que vaja a vore'l que quedarà encantat.

L'última esmena d'este programa és un nou codi línia, la finalitat del qual és la col·laboració del projecte d'execució del Museu de Dinosaures de Cinctorres.
Per què redacció del projecte d'execució?
Jo ja sé que abans va el projecte bàsic, però és que eixe ja està fet.

Este museu, este edifici, el Palau dels Sants Joans, és propietat de la Diputació de Castelló que el va cedir en el seu moment a l'ajuntament perquè se fera allí l'exposició de museus que havia de ser una subseu del Mudim de Morella.
El Mudim de Morella
està absolutament paralitzat, les troballes continuen sent contínues en el jaciment d'Anna, ja n'hi han trobades més de 300.
000 peces, i no hi ha un lloc material per a col·locar-les.
Per tant, el que demanem -i si se fixen vostés-, hem de demanat que la persona, l'entitat a qui se li adjudica siga el mateix Palau de Sant Joan, perquè no siga ni la diputació ni l'ajuntament i perquè se dedique exactament per a això, per a rehabilitar este edifici, per a posar el museu.

Quant al programa 452, llibres, arxius i biblioteques, presentem set esmenes,
set d'elles en què augmentem les ajudes a les associacions de bibliotecaris i d'arxivers, a la producció editorial en valencià i al foment de la lectura en biblioteques i agències de lectura municipal, així com per a l'increment bibliogràfic en biblioteques i agències de la xarxa de La Generalitat.
Demanem 54.
000 euros, una despesa més que necessària perquè continuem estant per sota de l'índex de lectura mitjana de l'estat espanyol.
I si entrem ja a estadístiques d'índex en valencià, ens podem esgarrifar.

També afegim dos codis línia: la posada en marxa de la Llei d'arxius del 2005 i el desenvolupament complet de la Llei del llibre del 2002.

I el mateix passa amb el programa de promoció cultural, on hem afegit el desenvolupament de la Llei del teatre i de la dansa,
del sector d'audiovisual i la Llei de la música.
La Llei de la música és de 1998, no cal que m'entretinga massa perquè ja hem parlat tantes vegades.
.
.

En arts plàstiques i escèniques destacaria les esmenes que parlen sobre la problemàtica sobre la que s'actua: la falta de transparència en la gestió de les fundacions Jaume II, la Llum de les Imatges i la Fundació de les Arts.
Afegir un nou punt, que faciliten a Les Corts els informes de gestió,.
.
.

El senyor president:

Senyora Sorribes.

La senyora Sorribes Martínez:

.
.
.
el comptes i despeses, i la planificació futura.

Les hem presentades perquè continuem sense saber amb quins criteris es contracta, en què es gasten els diners, quant s'invertix, si resulta productiu, i, en alguns casos, no se sap ni a què es dediquen.

Gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Sorribes.

Té la paraula la senyora Segarra.

La senyora Segarra Sales:

Bon dia.

Difícilment, les esmenes que hem presentat, tant de bo m'enganye, puguen ser aprovades.

Però, una anàlisi de la situació esportiva de la Comunitat Valenciana és que més de cent persones són la plantilla del servici de la Generalitat valenciana en el tema esportiu,
organismes com la secretaria autònoma, la direcció general, el Consell Valencià de l'Esport, la Fundació Proesport, i una societat com és el Circuit del Motor, que és qui ho absorbix absolutament tot.

Tenim un pressupost que, en l'any 2009, eren 28.
947.
000 euros, i, en l'any 2011, passen a 15.
566 euros.
El Consell Valencià va encollint-se queda vegada més.
És a dir, el pressupost ha baixat un 41,74%.
Això significa l'abandonament absolut de la competència pública per l'esport, és a dir, l'abandó de les funcions, per al que s'encarrega la conselleria en eixe pressupost, per molta voluntat, els diners no
acompanyen, i és perquè no n'hi ha voluntat.
Ahí, ni hi ha voluntat ni n'hi ha diners.
És impossible fer polítiques esportives amb eixe pressupost.
La inversió de la compra de béns i de transferències baixa un 96%, un 68,55 i un 31,91.
Les inversions de l'ajuntament es reduïxen quasi el 54%.

Després, vegem que cinc ajuntaments -que ho critiquem tots els anys- reben el mateix que tenen possibilitats de rebre 541 ajuntaments en instal·lacions esportives; les beques de l'esport en 100.
000 euros.
Incomprensible quan la Fundació Proesport té la mateixa consignació.
Tenim una fundació per a repartir beques que és el mateix sou que beques repartix.
Hi ha una proposta en què mosatros fem una esmena diguent que, en lloc d'estar en la fundació 100.
000 euros, que es dedique eixa quantitat a més beques.

Les nostres propostes.
Comencem en el tema de dir que cal pensar la problemàtica que té l'esport en la Comunitat Valenciana, com és el Pla d'instal·lacions esportives, que hem fet diverses esmenes.
No podem passar any rere any
incomplint una llei que mos exigix en el seu article 56 garantir un equilibri
comarcal amb instal·lacions esportives, com a base per a promocionar l'esport per a tot el món.
N'hi ha un article que ho diu, l'article 55.
La llei es va aprovar en l'any 1993.
Portem, any rere any, traguent pla d'instal·lacions esportives sense fer un pla director, el que significa que, hui en dia,
tenim un desequilibri comarcal brutal, poblacions on n'hi ha piscines cobertes, pistes d'atletisme, gimnasos, impossibles de mantindre, i poblacions que no tenen
absolutament res.
Per tant, jo crec que es necessita urgentment mesures per a
contrarestar esta situació, replantejar de forma general i estructural les prioritats i les actuacions
actuals.

Les nostres propostes, el nostre objecte, de manera constructiva -i crec que moltes d'elles es podien aprovar- és canviar de forma de direcció.
N'hi ha propostes per a les federacions.
Demanem el suport a la federació que unix a totes les federacions, a la Confedecom.
Recolzem el funcionament d'estes federacions portant-li més partida pressupostària, és a dir, hem multiplicat per deu la inversió que, hui en dia, es posa.
Demanem un increment en les seleccions autonòmiques, en el pressupost, en els campionats universitaris.
Els cursos de
personals d'entrenadors esportius no poden deixar-ho en 26.
000 euros, hem demanat 300.
000
euros.
El tema de l'esport escolar és una sagnia.

És impossible entendre quan ací, constantment, hem denunciat la situació de l'esport escolar, que l'any passat teníem 200.
000 euros, que encara no ha eixit l'ordre, 200.
000 euros pressupostats en el pressupost passat i encara no ha eixit
l'ordre, encara estan esperant-ho.
Però, és que, enguany, posen 158.
000 euros.
Hem multiplicat i hem posat 1,5 milions d'euros, el que demanem.
No podem fer un esport escolar amb eixa quantitat.
Al
final, sols participen el 13% de tots els ajuntaments, i, el 10%, de la població escolar, quan tenim un increment d'obesitat en els joves esportistes de la Comunitat Valenciana i un sobrepés que ja arriba al 24% en la joventut.

Per tant, jo crec, sincerament, que ho es canvia el plantejament de quines han
de ser les línies esportives des de la secretaria autonòmica i s'aposta per l'esport real, o anem per molt mal camí.
No és qüestió d'esmenes de diners.
Estem parlant de voluntat, perquè les esmenes que n'hi ha, quan tu parles i dius: és que estem recolzant les federacions, és que estem recolzant esmenes a l'esport universitari, a l'esport escolar, a les beques i a fer un pla director d'instal·lacions esportives.
És l'
aeiou de l'esport.
I on totes les comunitats, independentment que governe el PP o el Partit
Socialista, ho tenen com una prioritat.

El senyor president:

Senyora Segarra, moltes gràcies.

La senyora Segarra Sales:

Res més i moltes gràcies.

El senyor president:

Té la paraula el senyor Ballester.

El senyor Ballester Costa:

Muchas gracias, señor presidente.

Miren, hace ahora un año, estábamos aquí, en esta misma comisión, y yo empezaba mis palabras -creo recordar- diciéndoles: poco trabajo, mal hecho, y, encima, dos.
No les voy a decir eso, o le
voy a decir eso.
Tampoco les voy a recordar lo que les dije más adelante, porque creo que está en conocimiento de casi todos los que estamos aquí en la comisión.

Yo, de verdad, quería haber empezado felicitándola porque, por lo menos, este año hay algunas cosas diferentes.
Ustedes han dado, como en las ferias de los niños, donde están los caballitos, se han montado en el caballito, han dado la vuelta para llegar
al mismo sitio, pero, por lo menos, han dado la vuelta.
Eso quiere decir que se
ha hecho el trabajo; por ejemplo, la señora Sorribes, yo creo que no habrá ningún diputado en la cámara.
.
.
, yo, desde luego, desconozco el museo de Vilafamés, pero no habrá ningún diputado en la cámara que sepa tanto del museo de Vilafamés como sabe usted.

Pero, yo le quiero decir, si el de Vilafamés es muy importante, ¿el San Pío V es importante?
¡Ya me gustaría que hubieran diputados valencianos, del Partido Socialista, en Madrid para
defender nuestros museos, de verdad, importantes, como usted ha defendido aquí el museo de Vilafamés!
Porque si usted ha dicho lo que ha dicho, que yo creo que sí que será, y espero que algún día, haciendo usted de cicerone, me lo pueda enseñar y verlo -y seguro que yo también estaré encantado-, pues, imagino qué es lo que no hubiera dicho usted en las Cortes Generales de este país cuando hubiera usted leído en los presupuestos generales del estado que el museo san Pío V, de Valencia, el Museo de las Artes San Pío V, mascarón de proa de la cultura valenciana -por decirlo de alguna forma-, tiene como partida presupuestaria el mismo círculo que el de los caballitos, un cero.

Mire, a mí me parece muy bien que aquí vengamos cada uno, pues, a defender un poco lo que tenemos, o lo que hemos
hecho, o lo que pensamos; de hecho, les tengo que decir que hay parte de sus
enmiendas que, por primera vez, yo, al leerlas, he visto que estaban recogidas
de forma implícita en dos situaciones: una, en los presupuestos y en los objetivos que tiene
la Conselleria de Cultura y Deporte, con lo cual me alegra que se vengan a
nuestro equipo, eso quiere decir que se están haciendo las cosas cada vez mejor; y, dos, van a estar recogidas de forma implícita en la defensa que a continuación haré de las enmiendas que hacemos desde el Partido Popular a estos presupuestos de
la
conselleria.

Pero, claro, cuando yo oigo hablar de ayudas escasas, pues, tengo dos
soluciones: pensar que es demagogia o que es verdad.
¡Es verdad!
Me voy a poner a su lado, me pongo en ese momento a su lado.
Siempre
serán escasas las ayudas, siempre serán escasas para la cultura y para el deporte valenciano, siempre serán escasas.
Pero, también reconozcan conmigo que, con lo que se tiene, con la capacidad que hoy tenemos,
solamente la gente del Partido Popular, solamente el gobierno que preside el
presidente Camps y solamente la Conselleria de Cultura y Deporte pueden
garantizar deporte y cultura para todos los valencianos.
Y podemos mirarlos de
frente, podemos mirarlos de frente, como miro ahora a la cámara esa, para que se quede bien claro.
Ustedes no, ustedes les dieron la
espalda.
Y me voy a quedar en la espalda, no haré larga la frase, como hizo Camilo José Cela, porque le dieron la espalda y lo que continúa a la espalda.
Se lo dieron hace mucho tiempo.

Por eso, me alegra cuando veo enmiendas que son.
.
.
, alguien podría titular, pues, de dianas floreadas o de campanario, con frases en las cuales
podríamos.
.
.
, podríamos no, estamos de acuerdo, porque eso está de forma implícita en los presupuestos que hoy discutimos.
Pero, claro, cuando solamente nos
quedamos a ese lado del río, no nos deja ver nada más.

Yo, sinceramente.
.
.
, hace pocos días teníamos una comisión donde hablábamos de la ley de danza y el desarrollo de la famosa de la ley de danza y de
actuaciones escénicas y.
.
.
Y se nos quejaban, porque anteriormente no había leyes.
Se quejaban que cuando las hemos hecho, no las ponemos en marcha;
cuando las ponemos en marcha, no les gustan, y cuando hacemos los decretos para
desarrollarlas, tampoco les gustan.
Cuando esas mismas leyes están demostrando, o con el desarrollo de esas mismas leyes, que cada vez estamos
ganando en presencia cultural, no solo en España, sino allende de nuestras fronteras.
Eso es lo que yo creo que deberíamos de hacer y eso es lo que yo siempre he reclamado.
Por eso el empezar del año pasado; por eso el decir que no dudaba de su profesionalidad y de su trabajo.

Este año, se lo digo sinceramente, quizás estoy más satisfecho, me ha sido más ameno el trabajar todas estas enmiendas, que es un paquete considerable.

Miren, me hablan de rebaja presupuestaria.
.
.
, hablaba la señora Jeannette.
Claro, una rebaja importante, importante.
Estamos donde nos han
llevado ustedes.
Estamos en unos tiempos en los cuales los duros hay que
mirarlos con lupa -no los duros, los euros-, mirarlos con lupa a ver si los conseguimos hacer grandes.
Allá donde tenemos que aquilatar el gasto, allá donde tenemos que poner nuestra atención primaria hoy es en las personas, y que no les sigan faltado esa disposición que usted me decía hace un momento, la disposición de que puedan acceder a todo lo que han accedido hasta el momento.

Sí, evidentemente, hay rebajas presupuestarias, Pero la rebaja presupuestaria del
gobierno de don Francisco Camps no tiene nada que ver con la rebaja
presupuestaria que se ha hecho a nivel de Madrid.
Por eso me gustaría, de verdad.
.
.
, ya es mala suerte, ¿cómo es posible que el Partido Socialista no haya situado a personas como ustedes
en las Cortes de Madrid para hacer defensa de lo que ustedes vienen a defender
aquí?
Qué bien estaríamos, encontraríamos soluciones que no son las que estamos viendo y, comparativamente, no tendríamos que avergonzarnos.
.
.
Porque yo me avergüenzo como valenciano de que para el Festival, por ejemplo, Internacional de
Payasos de Cornellà de Llobregat se le destinen 55.
000 euros.
Y hablaba la señora Sorribes de Sagunto, del
castell de Sagunto.
¿Sabe usted lo que han destinado a Sagunto escena?
Otra vez el circulito: cero
Zapatero.

Mire, solo, solo, con que nos hubiesen dado la misma subvención que para la Ciudad del Flamenco de Jerez, que no sé si usted la conoce, yo no la conozco, pero sería interesante también ir a verla, porque tiene que ser tan divertida y tan importante, a juzgar por
la cantidad presupuestada, tan importante, o más, que el museo de Villafamés, pero tan importante, o mas, para sus compañeros de Madrid.
Pues solo para hacer la Ciudad del Flamenco de Jerez, la partida
presupuestaria es 1.
750.
000 euros, más del 50% de todos los proyectos, de todos proyectos que subvencionan en la
Comunidad Valenciana, la Ciudad del Flamenco en Jerez.

Miren, tendríamos muchas cosas para hablar.
Perlas tengo todas las que quieran; perlas, en
sus enmiendas.

Yo creo que voy a terminar con una pequeña anécdota, hablaba la señora Jeannette de que el 24% de los niños valencianos, por lo menos yo lo he entendido así, tienen sobrepeso.
Pues.
.
.
(rient) me gustaría pesarlos al final de esta legislatura del señor Ca.
.
.
-perdón- del señor Zapatero, y ver dónde sigue el sobrepeso.
Porque aquí va a adelgazar todo el mundo, todo el mundo; unos porque quieren y otros porque
no quieren.
Y no va a ser porque se les doten de más instalaciones deportivas, y no va a ser porque se les ponga delante la
posibilidad de mejorar sus centros de tecnificación, que, curiosamente, curiosamente, ustedes siempre terminan con la misma
coletilla, y que yo de una forma valiente les pediría que lo hiciesen ya.

Si de verdad quieren cargarse el circuito de Cheste y toda su partida y la
sociedad del motor, ¿por qué no hacen ya de forma pública y lo dejan claro y conciso?
«¡Nosotros estamos en contra del circuito de Cheste y de todas sus partidas
presupuestarias, así como de la sociedad del motor del circuito!
» Díganlo, si tienen valor.
Díganlo, para que la gente de Cheste sepa lo que piden ustedes.
Díganlo para que los aficionados al motociclismo en la Comunidad Valenciana sepan
cuál es su política para esta comunidad.

O si ustedes quieren que con sus políticas, como en todas las enmiendas terminan, quieren terminar con la fundación y la recuperación tan extraordinaria del patrimonio que se ha hecho con la Fundación de la Luz y las Imágenes, ¡díganlo de una vez!
Digan: «Esto no.
Nosotros no queremos Fundación de la Luz y de las Imágenes.
Nosotros no queremos la ley ésta así, ni los decretos de la ley de artes escénicas como se han dicho.
Nosotros no queremos la Fundación de Jaume II el Justo.
Nosotros no queremos Castellón Cultural.
Todo eso con nosotros desaparecería.
» Yo creo que sería un programa electoral precioso y que estaría muy apoyado, muy apoyado por los valencianos.
O, ¿no lo hacen porque la realidad puede ser otra?

Yo creo, de verdad, que se han situado ustedes en una posición difícil.
Les agradezco.
.
.
-y ahora para terminar- les agradezco de verdad que hayan trabajado y que hayan intentado, haciendo ese
viaje imaginario en el tiovivo, dar la vuelta a varias cosas.
Pero me parece
que están ustedes excesivamente tristes, están en una posición de poca ilusión y creo que además, aparte del constipado de la señora Sorribes, creo que además es el momento que tienen que dar un paso hacia delante en sus miras políticas para esta comunidad y para el pueblo valenciano.

Muchas gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Ballester.

Anem a passar a votar este bloc d'esmenes.
Hi ha alguna observació a fer?
Vots a favor?
7.
En contra?
8.

Passarem, a continuació, a defensar les esmenes plantejades per Compromís.
Per a la seua defensa, té la paraula el senyor Pañella.

El senyor Pañella Alcàcer:

Moltes gràcies, senyor president.

Bé, senyories, este és el quart pressupost al qual jo puc presentar esmenes, i d'alguna manera els discursos, els raonaments han sigut permanents, immutables.

Jo intentaré explicar el perquè, des de Compromís, presentem unes esmenes determinades.
I és simplement per demostrar que, inclús, amb les quantitats del present pressupost, que ja hem qualificat com, per
descomptat, inservibles i ineficaços per a la promoció cultural i esportiva dels valencians i valencianes, lògicament, per la seua falta de recursos, precisament, a la cultura i a l'esport.

Indubtablement això se justifica per la crisi.
Bé, jo he de reiterar que la crisi cultural d'este país ve d'arrere, molt abans del que és la crisi econòmica.
I, per l'altra part, se'ns critica d'on traem els diners.
I per això la meua exposició avui, en lloc d'anar ordenada pels capítols on van, anirà pels capítols d'on vénen, perquè precisament justifique d'on trac els diners.

La primera, d'apartats del capítol II.
Indubtablement, i com he dit que és el quart pressupost que defenc, he de recordar-los el que sempre m'han dit, que no se poden reajustar les quantitats del capítol II perquè impedixen el funcionament de la conselleria o de les distintes direccions
generals, etcètera, etcètera.

Bé, jo puc avui dir que això és fals.
I vostés han demostrat que és fals.
Si l'any passat era impossible, este any ha estat possible perquè l'han retallat.
Però, no obstant això, si l'any passat no era possible i este any ja l'han retallat i no és possible, doncs, resulta ací impossible, perquè les seues esmenes, les seues esmenes, les esmenes del Partit Popular,
contemplen la rebaixada del capítol II per a ficar els diners allà on vostés creuen oportú.
Per tant, senyories, primera falsedat argumental: que el capítol II no es pot reduir.

El capítol II es pot reduir.
Efectivament, que es pot reduir.
El capítol II es pot reduir i, de fet, nosaltres anem a apartats del capítol II, inclús, com he sentit abans en una de les intervencions, que si ho féiem de formes generals i concretes, bé, doncs les meues formes han estat, he de dir, molt més concretes que les del mateix Partit Popular, que posa la retallada o la
davallada, simplement, «capítol II», per exemple.
Jo vaig a les línies determinades o el lloc determinat on s'ha de traure.

Doncs mire, rebaixant edificis i altres construccions, una partida global del
capítol II, que pot anar a transferències o al capítol VI per a inversió directa, nosaltres, rebaixant això: ampliaríem la Casa de la Cultura d'Agullent; iniciaríem la rehabilitació del castell de Bairén de Gandia; s'iniciaria l'adquisició de la Cova de les Meravelles de Gandia; se faria una subvenció per a la conservació del Palmerar d'Elx, que hem de dir que la importància que té és internacional, i a part d'això, recordem que, inclús, turisme conserva una palmera com a símbol, alguna importància té; que
(inintel·ligible) .
.
.
partides d'assistència tècnica per crear l'Arxiu Històric Provincial de Castelló; que iniciaríem, iniciaríem lògicament, l'excavació, rehabilitació i posada en valor del poblat ibèric de la punta d'Orleyl de la Vall; que faríem la redacció del projecte del Museu Arqueològic de la Vall d'Uixó en l'antiga fàbrica de la llum -la redacció-; iniciaríem l'assistència tècnica per a la restauració també per al palau de Betxí; redactaríem un projecte cultural de la ruta de l'església i de reconquesta a la Tinença de Benifassà; se faria inclús en l'activitat esportiva un projecte per a la construcció d'un velòdrom en el paratge de Sant Vicent de l'Alcora.
I també algú me dirà: «I per què ahí?
»

Bé, jo els refaré el mateix argument que he repetit.
Mire, si vostés volen canviar la població que jo dic, i el projecte, per un altre, això l'únic que indica és que vostés en este pressupost deixen moltíssimes necessitats per cobrir.
I no dic que siguen estes, sinó n'hi han més.
Però -i dic- se'n poden cobrir?
Sí senyor, rebaixant edificis i altres construccions d'una partida, que no sabem què van a fer amb ella, rebaixant eixa partida, podem fer estes o altres, o altres.
Si vostés creuen que n'hi han de prioritàries sobre estes, doncs, diguen-ho, i a la millor arribarem a un acord que jo no
discutiré.
Ja li ho avise.

Però és que, també, rebaixant treballs realitzats per altres empreses, -i vostés també ho fan, perquè quan rebaixen el capítol II, estan rebaixant en general- doncs, faríem una piscina coberta a Betxí, o proposem que es faça a Betxí, que a la millor pot ser en un altre poble.
Jo ho reconec.
Si els ho reconec
això!
Però hi ha possibilitats de fer una piscina coberta; d'iniciar una xarxa de circuits temàtics centrats en l'arqueologia i la història, que jo propose que siga a la ciutat de Castelló; que iniciaren la fase del pla director de les obres de recuperació de l'entorn del Castell Vell de Castelló; que es redactara un projecte de construcció de la segona biblioteca a Castelló, per exemple, perquè el tenen vostés molt oblidat; que en Vinaròs es rehabilitara l'Antiga Casa de la Vila; que s'invertira en el Campus de les Arts Escèniques de Sagunt; que se fera també la rehabilitació, podíem dedicar una quantitat, ja sé que no anem a poder rehabilitar tot el castell i l'entorn del teatre romà de Sagunt, bé, però sí que podem dedicar.
.
.
, perquè també és responsabilitat nostra.

I ací, a proposta meua, hem debatut una proposició no de llei precisament per a donar organització, per a organitzar el sistema de com reclamar també i compartir -depén de les responsabilitats que tenim entre tots compartides, perquè ahí està molt compartit-, per a vore què podíem fer i no han volgut.

D'on trac els diners per a fer més coses?
De la Fundació Jaume II el Just.
Miren, nosaltres no volem que estiga.
.
.
No volem, com he dit
abans, la Fundació Jaume II el Just.
I ho vaig a raonar.
Perquè no vullc una fundació que té una partida de funcionament de 924.
820 euros i té una partida de despesa per a les seues activitats de 748.
350.
Dóna la casualitat que costa més mantindre la fundació dels diners que invertix esta fundació.
I aixina ho tenen vostés en pressupostos.
I jo no vullc que hi haja una fundació que coste més el seu funcionament, ficar-la en marxa, que després el resultat que té.
I això ho diuen vostés.

Per tant, allà on vullguen, allà on vostés vullguen, jo diré: no volem la Fundació Jaume II el Just.
Per això i per més coses.
Perquè si mirem història, voríem en quines situacions han posat inclús -vaig a dir-ho- a la consellera de cultura esta fundació, que l'han deixada davant de tots amb una imatge.
.
.
Bé, ho saben vostés, el dèficit, el deute que va generar en l'inici i que.
.
.
, gastant-se diners que no tenien pressupost.
Falta de control en
les fundacions.
Per tant, no vull la Fundació Jaume II el Just.

Dia si volíem -he sentit abans- la Fundació Llum de les Imatges.
La fundació?
No.
La fundació és innecessària, perquè -ja ho veuen ací- el cost de ficar en marxa les fundacions és superior al final al cost.
No és el cas de la Llum de les Imatges.
Però el cost de ficar en marxa la fundació és molt gran.
Una altra cosa és si vostés me diuen: «I volen el treball de restauració?
» Sí.
Però no és necessària la fundació.

Per tant, amb eixos diners faríem un auditori a Vinaròs, construiríem instal·lacions esportives també, faríem la nova casa de cultura i la dansa d'Alcora, simplement amb què no estiga la fundació, eh?

Però, a més, es podria col·laborar amb els actes dels cinquanta anys de l'escultor Ortells, que organitzaran este any a Vila-real; o podríem finançar el festival.
.
.
, ajudar a finançar el festival internacional de dansa de Vila-real, o el de teatre que fan també allí; o ajudar a la Fundació Tàrrega; o fer actuacions a la protecció, per exemple, de torres de guaita, que n'hi han a Castelló moltes i estan molt abandonades, com, per exemple, jo proposava la Colomera i
la Cordà d'Orpesa.
Podríem dir-ne unes altres, que n'hi han altres, podríem dir-ne unes altres perfectament.

O equipament de la casa de cultura de la Salzadella, o la creació del museu de la cirera o.
.
.
O una en particular, que sí que vull citar, que és la de la Mare de Déu del Àngels de la Jana.
Eixa la tindrien d'haver posat vostés.
Ací vam aprovar, a proposta meua, una proposició no de llei, que van vostés, diguérem, acordar, que van transaccionar, on jo dia que instàvem el Consell i la Conselleria de Cultura a restaurar (inintel·ligible) .
.
.
, perquè hi havia necessitat de restauració, sobretot una part que podia afectar inclús a, diguérem, l'estabilitat de la mateixa església.
Vostés me van canviar.
.
.
, van transaccionar on dia «instar a.
.
.
», han posat «instar a seguir posant.
.
.
», i vaig fer l'error de creure en vostés, i vaig fer l'error de creure en costés.
Perquè, clar, vostés, efectivament, han complit, han seguint fent el mateix, o siga, res,
absolutament res.

Per tant, eixa la pose.
I vostés serien els primer que tindrien d'haver-la posat.

Però podríem fer moltes coses.
Però podríem iniciar el teatre Chapí de Crevillent.
Ja sé que me diran: «És que això està en un altre lloc.
» Sense dotació pressupostària, lògicament.
Jo el pose amb dotació pressupostària.
O l'ajuda al museu de la terrisseria d'Agost.
I vostés diran: per què eixe?
Bé, perquè eixe m'arriba a mi directament, que si això no s'amplia, van a tindre'l de tancar-lo.
Possiblement no podrà funcionar.
Poden haver-ne altres?
Sí, senyors, els ho reconec, els ho reconec.
O la reforma de la cambra agrària d'Almassora.

Això faríem només retocant els aspectes que jo els he dit.
Lògicament, sé que no ho van a fer, perquè seria un canvi de postura respecte a allò que s'està fent en totes estes comissions.
Però és possible fer un pressupost més inversor en patrimoni, més inversor en construccions esportives, més inversor en activitats culturals?
Sí, senyories, és possible i ho hem demostrat.

Però no més això, també traent del capítol II, de despeses diverses, podem augmentar les beques de formació i perfeccionament cinematogràfic i mitjans audiovisuals; o les activitats i festivals cinematogràfics.
I dic «ampliar propostes seues».

Però també ahí demanem que es promocione, com a línia nova, la creació cinematogràfica entre els joves, beneficiaris previstos, per als ajuntaments i les
associacions; o també ajudes a la producció audiovisual en valencià -eixa és nova, vostés no la posen-; o ajudes al festival de cinema Inquiet; o festival internacional de
curtmetratges de poblacions determinades.
Com també en l'Institut Valencià de la Música s'inclou ahí també ajudes per a la recuperació de la música tradicional.

Senyories, possibilitats, moltes.
I d'on?
Del pressupost que vostés han fet.
Se pot millorar?
Difícil?
Sí, però millorable ho és, i creem que ho hem demostrat.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Pañella.

Té la paraula la senyora Parra.

La senyora Parra Almiñana:

Moltes gràcies.

Senyor Pañella, els pressupostos, lamentablement, els d'ací, els d'altres administracions, els de qualsevol ajuntament, no són infinits ni il·limitats, sinó tot el contrari: són finits i limitats.

A l'hora de fer propostes, és clar, l'oportunitat que tenim els grups polítics també poden ser infinites i limitades, però, sobretot, el que tenen de ser és responsables i reals.
I això és el que són els pressupostos de la Generalitat valenciana, en l'àmbit que ara ens ocupa, de cultura i d'esport.

Sobretot perquè seria impossible cobrir totes les necessitats, totes les necessitats d'una volta que tenen els ajuntaments, que té una nació o que té el poble valencià.
I els pressupostos precisament el que fan és, poc a poc, any a any, anar dotant de noves inversions, nous serveis, nous
diners destinats a millorar el que és tots i cadascun dels nostres pobles de Castelló, València i Alacant.

Mire, en resum, les seues propostes han segut unes propostes que han de fer,
però que, lamentablement, em toca dir-li que o pertanyen a altres conselleries, que
no són les nostres, per exemple, d'educació.
Es fan propostes d'altres conselleries.
Fa propostes d'obres d'inversió que ja estan portant-se a terme, i ara li les nomenaré.
Inversions que demana i ja són existents.
Protecció de patrimoni que ja estan protegits.
I obres que ja estan en execució.
Eixe és el resum de les seues esmenes, de les seues propostes que fa a la Generalitat
valenciana i al grup de govern que tenim l'honor de representar.

Instal·lacions esportives que vosté demana: piscina coberta de Betxí, velòdrom de Vinaròs.
.
.
Hem de dir que vosté deu conèixer, ha de conèixer que existixen plans d'inversió productiva, pla d'instal·lació esportiva, on es pot acollir per a fer realitat eixes inversions.
I vosté ho desconeix.

I he de dir-li que són 205 municipis de la Comunitat Valenciana i 333 actuacions esportives les que
gràcies a estos dos plans, que vosté pareix desconéixer, van a suposar inversions com les que vosté demana, així com la piscina coberta de Betxí o el velòdrom de Vinaròs.
És a dir, no correspon admetre la seua esmena, senzillament perquè n'hi han línies d'actuacions i inversions que fan possibles eixes inversions esportives que vosté sol·licita.

Sol·licita -li ho he dit ja- qüestions ja existents: la filmoteca valenciana de la ciutat de Castelló, el teatre romà i el castell de Sagunt.
Sol·licita creació de circuits de competència que no són municipals, que inclús són turístics, de competència turística, més que una competència patrimonial.

I ens sorprén, ens sorprén moltíssim que, en un clar exemple de desconeixement, sol·licite coses que ja estan executant-se o fent-se, com l'entorn del castell vell de Castelló.

Biblioteques que ja estan sent gestionades per la Generalitat valenciana, i
altres biblioteques.
.
.

El senyor president:

Senyories.
.
.
.

La senyora Parra Almiñana:

.
.
.
que corresponen la competència municipal, la gestió de les biblioteques, la majoria, són municipals.

Es va realitzar i s'ha realitzat la millora del centre històric de la ciutat de Castelló, i vosté vol negar eixa evidència.
Com vol negar l'evidència que és una manifestació i una preocupació constant del govern del Partit Popular en la Generalitat valenciana la
conservació del palmerar d'Elx, que ja compta amb una dotació.
.
.
-segurament insuficient, com insuficients són totes les dotacions-, ja comptem amb una dotació més que important per a complir amb eixa finalitat.
I no perquè vosté vinga a dir-ho que hem de preocupar-mos per la conservació del palmerar d'Elx.
Ens preocupa molt, des de fa anys, i té la seua corresponent dotació pressupostària.

Projectes que vostés sap que ja estan prevists, com és l'auditori de Vinaròs.

I obres.
.
.
Sol·licita vosté obres per a ciutats, quan aquells ajuntaments mai, ni de forma reglada ni
formal, han sol·licitat ajuda i col·laboració a la Generalitat valenciana.
És a dir, vosté de motu proprio s'eregix com a representant dels pobles, que diu que hem de fer inversions i diu
que anem a fer tal o tal obra, quan realment no consta cap sol·licitud de col·laboració d'aquests municipis per part de La Generalitat.

Les línies d'ajudes que demana vosté moltes ja són línies d'ajudes que són existents.
I vosté desconeix, per exemple, les referents a les línies de disciplina artística.
I en eixes línies de disciplina artística és on s'han de dirigir els municipis i els organismes culturals per a poder repartir-se
eixe finançament que des d'eixes línies estan pressupostades.

La protecció del patrimoni demana vosté de coses que ja tenim protegides per la Conselleria de Cultura i La Generalitat.
Exemple: «Torres vigía de la Colomera y la Cordà de Oropesa y de su entorno.
» Què demana vosté, si és una preocupació i ja està més que protegit per la conselleria?
Vosté creu que ve ací a descubrir-mos una cosa que no sabem?
No és que sabem, senyor Pañella, sinó que és que hem fet els deures, ens hem preocupat i ens hem ocupat d'estes torres
vigía de la Colomera i la Cordà.

Diu: «Especial menció a l'ermita de la Mare de Déu dels Àngels de la Jana.
» Vosté sap que la Conselleria de Cultura ja ha redactat un projecte de restauració de la mencionada ermita que tant li preocupa i que ho ha posat a disposició de l'ajuntament perquè puga incloure'l dins dels plans que La Generalitat té sobre això.
Vosté això o no ho sap o no li agrada reconéixer la realitat del treball d'esta Conselleria de Cultura i Esport, la consellera de la qual demostra que es
preocupa per tots els pobles.
I a més, es preocupa per allò que vosté diu que no està fet, quan realment ell ja ha donat mostres que ja té els deures fets, i que ja té els projectes redactats i que ja se li han remés a l'ajuntament.

Diu i fa menció també especial a la casa de la cultura de la Salzadella i al museu de la cirera.
.
.
Escolte, estos ajuntaments, este ajuntament no ha sol·licitat la col·laboració de La Generalitat i, a més, li dic que pot presentar-se a diferents ordres d'ajuda que n'hi ha per tal efecte, en un i en altre cas.

I, per últim, i per acabar amb els minuts que em queden, vosté ha fet un exercici de dir, nosaltres li direm d'a on hem de reduir per a fer el que diem.
.
.
Li ho torne a dir: res del que ha
dit.
.
.
, res del que ha dit és novetat per a la Generalitat valenciana, es confon de competència, de conselleria, es confon de competència, que són municipals i vosté vol atribuir a La Generalitat, es confon de.
.
.
, (veus) d'inversions, que vosté pretén demostrar que no estan fent-se quan ja estan executades i, a més, evita recordar la protecció del patrimoni que ja estan protegides o obres que, si no estan, estan en
execució.

I el que no anem a recolzar-li, senyor Pañella, és la reducció de les partides.
.
.
, d'a on diuen, perquè, mire, il·lògic i irresponsables seríem si donem l'oportunitat que el que és el manteniment, el que és la neteja, el que és la seguretat dels edificis que vosté proposa (veus) reduir les partides, seríem tan.
.
.

El senyor president:

Senyories, per favor.

La senyora Parra Almiñana:

.
.
.
irresponsables com vosté si li férem cas, perquè això d'ahí, això suposa deixar manteniment, neteja i seguretat de moltíssims edificis que no vaig a tornar a anomenar, sense estos servicis, que són bàsics i fonamentals per al seu funcionament.

Creem en la Fundació Jaume I i en la Fundació La Llum de les Imatges, i creem.
.
.
, i si, vosté, el resultat de les fundacions les posa.
.
.
, si val la pena les fundacions o no
pel seu resultat, crec que ahí s'enganya, ¿eh?
Totes les fundacions crec que fan una lloable labor, cadascuna en els seus àmbits i, per descomptat, la Jaume II i La Llum de les Imatges, pels criteris i
arguments que vosté diu que han desaparéixer, per eixa regla de tres, ¡no n'hi hauria en peu ni una fundació cultural!
, ¡ni una!
, i ells dos són dos més del gran patrimoni fundacional que té la Comunitat Valenciana.

El senyor president:

Senyora Parra.

La senyora Parra Almiñana:

Molt bé, moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Parra.

Passem, doncs, a continuació, a votar este bloc d'esmenes.
¿Hi ha alguna observació a fer?
¿Vots a favor d'este bloc d'esmenes defensat per Compromís?
7.
¿En contra?
8.

Passem a continuació a tractar les esmenes del Grup Popular.
Senyor Ballester.

El senyor Ballester Costa:

Muchas gracias, señor presidente, y de forma muy breve, el Partido Popular presenta a esta comisión un total de siete enmiendas, las cuales, principalmente unas.
.
.
, un par de
ellas, son para corregir el cambio.
.
.
, bueno, dar el auténtico nombre que tienen el Instituto Valenciano del Audiovisual y Cinematografía Ricardo Muñoz Suay; la siguiente, la 2.
317 es exactamente lo mismo, i una partida
presupuestaria que se traslada del Palau de les Arts, y, principalmente, otra
que es para la Fundación Juan Gil-Albert, que quedó como centro de estudios, tenga una pequeña dotación de 12.
000 euros, y, principalmente, las enmiendas más importantes son para cumplir los convenios con los ayuntamientos que estaban
pendientes.

Y, bueno, pues, ahí verán, es donde se ve el espíritu de forma importante de que.
.
.
, de cuál es el espíritu de gobierno en esta Conselleria de Cultura, donde se quiere cumplir cien
por cien con los municipios y no dejarlos, de alguna forma, con los convenios
firmados, sin posible dotación presupuestaria.

Hay municipios, como verán, de todos los colores, y, bueno, simplemente eso, si quieren, quizás, algún tipo de aclaración más, pero hacerles ver que.
.
.
, en concreto, para cumplir con esa partida de
900.
000 euros la conselleria ha sacrificado dos obras, como son el Rialto, en Valencia, y parte del Palau de
les Arts, simple y llanamente para cumplir con esos municipios que la relación de los cuales, si les interesa, les puedo dar, porque los veo ahí muy afanados, e imagino que estarán buscando la misma, pues, son Torrent, Bocairent, Cocentaina, Xert, Villalonga,
Mancomunidad de la Hoya de Buñol-Chiva, Alicante, Muchamiel, Almoradí, Lorcha, convenio de Diputación de Castellón, convenio de Diputación de Valencia, La Pobla Larga, convenio de Diputación de Alicante, Teulada, Torrevieja, Alcoy, Monforte del Cid, Chiva, Ibi,
Dolores, Castellón, Navajas, Ontinyent, Gandía, Benigànim, Alfarrasí,
(inintel·ligible) .
.
.
y Vila-real.

Pues, eso es, señor presidente, lo que el Partido Popular pone en esas enmiendas.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Ballester.

Doncs, anem a passar a.
.
.
(Veus) Sí, diga vosté senyora.
.
.
Perdó, perdó, perdona un momentet.
¿El.
.
.
?
(Veus) I la resta totes juntes, ¿no?

¿Vosté té alguna observació a fer?
(Veus) ¿Com?
¿La 15.
.
.
?
(Veus; algú diu: «2.
015.
») Val.
.
.
18 i 19 juntes.
.
.
(Veus)

Bé, doncs, senyories, si els pareix bé, anem a passar a votar estos dos blocs i, després, la resta.

2.
318 i 2.
319.
¿Vots a favor?
8.
¿Abstencions?
¿En contra?
7.

2.
315, 16 i 17.
¿Vots a favor?
Unanimitat.

(Veus) I després ne queden dos més, la resta d'esmenes.
¿Vots a favor?
8.
¿En contra?
(Veus) ¿Abstencions?
¿Abstencions?
¿Abstencions?
7.
(Veus) Abstencions, sí.
(Veus)

Senyories, anem a votar la secció 18 en el seu conjunt.
¿Vots a favor de la secció 18?
8.
¿En contra?
7.

Institut Ricardo Muñoz Suay, que té esmenes.
¿Vots a favor?
8.
¿En contra?
1.
¿Abstencions?
6.

Institut de Conservació i Restauració, que no té esmenes.
¿Vots a favor?
8.
¿En contra?
¿Abstencions?
7.

IVAM, que sí que té esmenes.
¿Vots a favor?
8.
¿En contra?
7.

Institut Valencià de la Música, que també té esmenes.
¿Vots a favor?
8.
¿En contra?
7.

Teatres de la Generalitat, que té esmenes.
¿Vots a favor?
8.
¿En contra?
7.

Circuit del Motor, que no té esmenes.
¿Vots a favor?
8.
¿Abstencions?
7.

Consell Valencià de l'Esport, que sí que té esmenes.
¿Vots a favor?
8.
¿En contra?
7.

Projecte Cultural de Castelló, que també té esmenes.
¿Vots a favor?
8.
¿En contra?
7.
(Veus: algú diu: «No, 7.
.
.
, no, i una abstenció.
») Ah, perdó.
6 i 1 abstenció.
(Veus)

Secció 19, que és servei del deute, ja que estan ací tots, que no té esmenes.
¿Vots a favor?
8.
¿Abstencions?
¿En contra?
7.

Senyories, a continuació, quan estiguen les seues senyories a punt, tractarem la secció 20, despeses diverses.
Parem uns minuts.

(Se suspén la reunió durant uns minuts)

El senyor president:

Senyories, anem a començar.
Senyories, anem a reprendre la comissió d'economia, que l'havíem suspés fa un moment després de debatre la secció 18, que és cultura i esports, i de votar la secció 19, servei del deute, que no tenia cap d'esmena.
Anem a tractar ara les esmenes plantejades a la secció 20, despeses diverses.

Per a la defensa de les esmenes del Grup Socialista, té la paraula el senyor Sarrià.

El senyor Sarrià i Morell:

Gràcies, president.

En primer terme voldria fer una prèvia, com ja vam fer a 2009, pel fet que hem de presentar les esmenes al Servei
Valencià d'Ocupació en la secció 20, que un organisme d'eixa importància i més, precisament, en esta etapa haguem de votar l'organisme en la secció 6 i les esmenes en la secció 20, és com a mínim un poc absurd.

Dit això, explicar que el meu grup ha presentat tres esmenes, concretament referents al
Servof i hem evitat presentar esmenes a les línies internes del Servef per una senzilla raó, perquè no volíem limitar-nos a moure diners dins del mateix organisme sinó el que voldríem era afegir-li recursos des d'altres organismes, entenem menys importants, que este que el que necessita
clarament són més recursos.

En concret presentem tres esmenes que pretenen dotar de recursos el Servof per
a dos accions que entenem que estan particularment desateses al seu pressupost
i que per a nosaltres haurien de ser prioritàries.
Una per a facilitar el trànsit de treballadors desocupats del sector de la construcció a altres activitats i una altra adreçada a facilitar l'entrada dels joves al mercat laboral, donant-los una primera experiència laboral a través de l'ocupació pública.

En el primer cas, proposem un programa de recol·locació dels treballadors de la construcció.
És clar que estem davant d'un dels principals sectors que ha alimentat les llistes de l'atur producte de l'esclafit de la bombolla immobiliària i del quasi monopoli que este sector ha tingut la darrera dècada a la Comunitat Valenciana.
I el que trobem és que no té trellat que continuem donant formació per a l'ocupació i orientem els treballadors cap a este sector, com ocorre moltes vegades en els
programes de formació, que ni en els càlculs més optimistes podrà absorbir a curt o mitjà termini els aturats que ja té, més de 90.
000 persones.
És a més particularment cridaner que altres sectors, altres sector econòmics d'esta comunitat, sí que tenen línies específiques de recol·locació, independentment que eixes línies després tinguen èxit o no el tinguen.

En el segon cas proposem un programa jove d'ocupació.
És de sobra conegut que si hi ha un col·lectiu particularment afectat per l'atur és el de les persones de menys de vint-i-cinc anys i de menys de trenta anys també, però especialment també aquells que no han tingut cap experiència laboral.
Si a 2007 la taxa d'atur de menors de vint-i-cinc anys era ja del 20,4%, tres anys després arriba ja al 40,5%.
I si la taxa d'ocupació era del 45% ara ha baixat fins el 29%.
I estem a més davant un tema que per al Partit Popular era, se suposava, prioritari.
I de
fet en les darrers eleccions generals va acudir amb el compromís d'un salari jove, salari jove que va aparéixer el primer any i va anar paulatinament desapareixent fins ja pràcticament ni existir en estos pressupostos més enllà d'una nominació en una de les línies com una més.

Com deia, ho fem sense detraure recursos d'altres línies internes ni capítols del Servef sinó d'un dels pous precisament de malbaratament dels recursos públics, com és el cas de CACSA i Projectes Temàtics.
Entenem que entre altres coses el Servef el que necessita són més recursos, a més d'una reforma integral, tant en els seus objectius com en el seu funcionament.

Malauradament el Servof es caracteritza entre altres coses per la manca de
recursos humans i tècnics adequats com han vingut reiteradament denunciant sindicats, usuaris i que
es manifesten inclús en greus conflictes en les pròpies oficines en els darrers dos o tres anys.
Però m'imagine el Partit Popular per on mos eixirà amb la lletania de sempre, que si Zapatero no ens dóna diners per als aturats, que si els donem menys fons per aturat, etcètera, etcètera.
El cas i la crua realitat, i ho dic avançant-me a la rèplica del Partit Popular, que sobre el total del pressupost del Servef d'enguany les aportacions del Sepe, Servei Públic d'Ocupació, l'antic Inem, suposen el 62,01% dels fons de l'Inem.

En 2010 va suposar el 59,46, el 56,41 en 2009 i el 57,3 en 2008.
És a dir, durant tots els anys de la crisi les aportacions de l'estat no sols no han deixat de créixer al temps que suposaven més de la meitat del finançament de les seues polítiques d'ocupació, d'eixes que després fan campanyes per a marcar-se el punt.

Per contra, les aportacions de La Generalitat amb fons no condicionats
suposaren el 21,99 en 2008, el 20,58 en 2009, el 20,05 en 2010.
És a dir, han estat durant tres anys congelades i a la baixa.
Només enguany, que han hagut de compensar la pèrdua de fons europeus, al deixar de ser objectiu 1, no per culpa del govern, les
han incrementat fins arribar així i tot a un 30% del pressupost del Servof.
I així i tot el pressupost creix un magre 2% enguany.
Això posa de manifest que ni tan sols en el més àlgid de la crisi vostés han fet cap esforç especial en matèria de polítiques actives d'ocupació.

Enguany vostés no han deixat de dir que els sindicats -ho va dir el conseller i els seus voceros- i els empresaris han aprovat el pressupost del Servof.
No em costa que mai l'hagueren votat en contra.
És veritat que enguany l'han votat a favor en el consell rector.
Però també estic segur que votarien a favor d'estes esmenes.
Però amb això no poden ocultar, com pretenen, que estant davant un pressupost continuista d'unes polítiques actives d'ocupació que no han donat resultat quan més falta feia.
I als fets i a les xifres ens remetem.

Per a fets un.
Les oficines del Servof només gestionen el 2% de les contractacions.
O per xifres, hem passat del 9% d'atur en 2007 al 23,8 hui, quatre punts la taxa d'atur, quatre punts per damunt de la mitja estatal, i hem passat d'una taxa d'ocupació del 55% a una taxa del 46,1.

Recentment, el ministre de Treball ha anunciat una reforma en profunditat de
les polítiques actives d'ocupació, reforma que ha estat ben rebuda pels agents socials, pels empresaris, pels
experts, per tot el món.
I on necessàriament caldrà el concurs i la col·laboració de les comunitats autònomes.
Confiem que eixa reforma que tant, ja dic, experts com agents socials, ja
han rebut favorablement, no siga boicotejada com altres coses pel govern de La
Generalitat, especialment en este tema que exigix una col·laboració entre administracions i que el fet que hi haja eixa reforma a inici d'any, -està anunciada per a principis d'any; de fet, ja s'han pres mesures directament relacionades amb ella enguany-, permeta o millore, per la via dels fets, que l'aplicació d'este pressupost diferisca dels anteriors.
Mentrestant, esperem que les accepten.

En un altre ordre de coses teníem una altra esmena, concretament la 2.
412 que havia de vore amb una altra cosa,
però molt habitual també en els pressupostos del Partit Popular, allò de la propaganda.
El Consell que s'ha negat reiteradament a fer un fons de cooperació municipal intenta fer creure que n'hi ha, posant-li una etiqueta de «fondo de cooperación municipal condicionado» a actuacions que en si no són el que nosaltres entenem com un fons de cooperació municipal.
I per això proposem el suprimir eixa etiqueta en totes les actuacions on l'han col·locada.

Res més i moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Sarrià.

Té la paraula la senyora Linares.

La senyora Linares Rodríguez:

Gracias, señor presidente.

Señor Sarrià, empezamos como siempre, porque a ustedes esta sección no les gusta, ni este año ni en años anteriores.
Mire, solo hace falta que nos leamos el Diario de Sesiones de los debates de los años anteriores para ver que su discurso no varía apenas una coma.

Pero yo me voy a referir a las cuatro enmiendas que su grupo ha hecho.
Porque,
mire, con lo que está cayendo en España en el tema del paro, que sigue creciendo sin que por parte del ejecutivo del
señor Zapatero se tome ninguna medida eficaz capaz de parar esta escalada y únicamente las propuestas sean los recortes salariales, a los que hemos asistido últimamente de suprimir los 426 euros de las personas que cobran la prestación por desempleo, creo que el Partido Socialista no está legitimado para darnos lecciones de ningún tipo y menos en materia de empleo.

Y, después, también, por sus comentarios, parece que a usted le sepa mal que los agentes sociales,
los sindicatos y los empresarios hayan firmado por unanimidad el presupuesto,
precisamente, de lo que hoy usted trae aquí a colación.
Y también me extraña que usted diga, se ve que no pisa la calle, porque yo vengo ahora por la calle
de la Paz y veo a gente de Comisiones Obreras que vienen de manifestarse de la
delegación del gobierno y usted me acaba de decir que todos los agentes sociales han
visto con buen agrado la reforma laboral.
No sé, no sé usted si vive en España o en qué país vive, porque eso es lo que usted acaba de decir, que todos los agentes
sociales han aceptado la reforma laboral de buen agrado.

Y la verdad es que, por lo que se está viendo y por las manifestaciones.
.
.

El senyor president:

Senyories, per favor.
.
.

La senyora Linares Rodríguez:

.
.
.
que se están produciendo en toda España, pues, parece que esto no se corresponde a la realidad.

Pero, mire, como el Partido Popular yo creo que somos rigurosos y somos
personas que tenemos un compromiso con nuestros electores y con un programa
electoral al que hemos concurrido, que para nosotros un programa electoral es
un contrato que adquirimos con todas las personas que depositan nuestra
confianza, yo voy enmienda por enmienda a darle una respuesta pormenorizada.
Ya
le anticipo que nosotros, por las razones que ahora le voy a dar, les vamos a
votar en contra estas cuatro enmiendas.

Mire, respecto a la enmienda 2.
412, le diré, como usted muy bien ha dicho, que las siglas FCMC significan «fondo de cooperación municipal condicionado» y su objeto a nivel presupuestario es servir de código identificador de todas las líneas de subvención que conforman el fondo de cooperación municipal.
Y esto se refiere.
.
.
, el artículo precisamente 201 de la Ley 8/2010, de La Generalitat y también, recordarle, al mandato estatutario que creó dicho fondo en su artículo 64.
3.
Por lo tanto, para nosotros se trata de un instrumento operativo que
permite la identificación en orden a poder cuantificar las actuaciones que quedan dentro del citado
objetivo, cumpliendo, precisamente, con ese mandato estatutario y con la ley a
la cual me acabo de referir.

Después hace usted una enmienda de adición, la 2.
413.
Y me gustaría, señoría, que viera que en la ficha FP4, del programa presupuestario 322.
51, en fomento
de empleo dirigido a jóvenes, ya vienen recogidas las siguientes actuaciones, que es lo que usted
quiere: 1.
12, apoyar las pymes de jóvenes subvencionando contratación fija.
1.
2.
2, a través del empleo público se facilitará la primera experiencia laboral de los jóvenes y se mejorará su empleabilidad.
2.
1.
1, subvencionar a las empresas las contrataciones
indefinidas que realicen a jóvenes.
En el 21.
3 se recoge un plan especial de empleo estable para la Comunidad
Valenciana, apoyando los contratos temporales en indefinidos, siempre que se
hagan entre los jóvenes y las mujeres.
En el 31.
2 se facilitará a los jóvenes su entrada al mercado laboral, dándoles una primera experiencia laboral a través del empleo público.

En cuanto a.
.
.
Por lo tanto, esa ficha -está ahí todo lo que yo le he leído- está en el presupuesto.
Y, por lo tanto, decae todo lo que usted nos había propuesto, porque ya está, porque ya está, no porque no queramos, sino porque ya está, señor Sarrià.

En cuanto a la enmienda 2.
414, proponen, también, ustedes añadir una nueva línea en la ficha FP4, para la recolocación de trabajadores de la construcción.
Cuestión ésta que ya está prevista a través de las ayudas de la línea T5605000.
En esta partida, señor Sarrià, se recoge tanto las ayudas a la contratación como las ayudas a las promotoras de planes integrales de empleo para la
recolocación de trabajadores.

Además, señoría, se está apoyando la ampliabilidad de los trabajadores excedentes de sectores perjudicados por la crisis de la
construcción, como son el azulejo y el mármol.
A través, además, de dos planes específicos que cuentan -precisamente, como usted también ha dicho en algún momento de su intervención- con la ayuda del fondo europeo de adaptación a la globalización.
En este sentido, el plan del azulejo movilizará, en su ejecución, un total de 10,1 millones de euros.
Y que beneficiará a 1.
600 trabajadores.
Y el plan de apoyo al sector de la piedra natural contará con 2,2 millones de euros.
Y se beneficiarán 300 trabajadores.

Pero, además, señoría, me gustaría que no se olvidara que en las convocatorias de los planes de formación de, precisamente, de lo que hoy estamos debatiendo, y se está debatiendo, a través de las distintas secciones, tiene prioridad el reciclaje profesional de los
trabajadores que, precisamente, provienen de estos sectores en crisis.

Y, por último, su enmienda 2.
415, en que también propone una nueva línea, destinada a facilitar la entrada de los jóvenes en el mercado laboral, debería saber que ya, desde hace años y dentro del programa 322.
51, de fomento de empleo, están recogidas en la línea T294100, tanto los programas genéricos de desempleados para la realización de obras y/o servicios de interés general y social, como los destinados a zonas de interior, programas
medioambientales y, concretamente, de salario joven en entidades locales y órganos de La Generalitat.
O sea, por lo tanto, el salario joven -que es un compromiso electoral del Partido Popular- no ha desaparecido, señor Sarrià.

Por lo tanto, señoría, usted entenderá que a nosotros no nos es posible aprobar estas enmiendas por las razones obvias
que acabo de explicarle.
Sin entrar ya, por supuesto, a valorar las
disminuciones que ustedes quieren que se efectúen para poder cuadrar las cuentas, ya que dejaría el programa 453.
20, referida a museos, artes plásticas, sin los activos financieros.

Por lo tanto, siento decirle que vamos a votar en contra.
Ya, en el pleno,
tendremos ocasión de debatir más ampliamente.

Nada más y muchas gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Linares.

Anem a passar a votar, doncs, este grup d'esmenes.
Hi ha alguna observació a fer, senyora Mollà?
Vots a favor?
7.
En contra?
8.

Passem, ara, a debatre les esmenes presentades per Compromís.

Té la paraula la senyora Mollà.

La senyora Mollà Herrera:

Bé, gràcies, senyor president.

El Grup Parlamentari Compromís ha presentat diverses esmenes a aquesta secció i fent un cas literal del nom d'esta: despeses diverses.

En tot açò, on tot cap, nosaltres, doncs, ens hem regit per una màxima que és que quan els pressupostos, doncs, passen el seu tràmit d'esmenes a la totalitat, doncs, es tanquen les seccions relacionades,
directament, en conselleries.
I en tenim una que apareix ací com una divinitat, quasi, per a que puguem, d'alguna manera, compensar el bloqueig que tenen les seccions de les mateixes
conselleries i, per tant, poder desenvolupar altres línies amb molts dels objectius que deurien estar -ja dic- en estes conselleries.

I, per tant, és pel que nosaltres presentem diferents despeses diverses que creguem
interessant.
I algunes de les esmenes ja pròpiament del Servei Valencià d'Ocupació i Formació, malgrat que hem hagut de votar aquest servei juntament amb economia.

Doncs, bé.
En primer lloc, les altes del programa «despeses diverses» van en la línia de compensar, per exemple, l'aportació que hi ha sobre el desenvolupament local.
Hi ha una línia específica que este any veu reduïda la seua aportació, per part del govern del Partit Popular.
És a dir, en 2010 tenia deu milions d'euros, ara es queda en set.
I, per tant, esta manca de visió sobre una necessitat real i que ha de tindre un ajust econòmic, doncs, just, el compensem en estos tres milions d'euros, que l'augmentem.
Perquè, de fet, els fons Feder, que tenen aquesta línia.
.
.

El senyor president:

Senyories, per favor.

La senyora Mollà Herrera:

.
.
.
es mantenen igual que en el 2010.
I, per tant, és incomprensible que el govern del Partit Popular siga qui faça esta reducció d'estos tres milions d'euros que Compromís esmena.

Per un altre costat, creem una nova línia d'ajudes al cooperativisme, de cinc milions d'euros, en un objectiu clar -ja ho vam comentar, també, en la secció d'economia- com en la crisi econòmica, les empreses de cooperativisme han demostrar tindre, almenys, uns pilars més forts a l'hora d'aguantar l'impacte de la crisi econòmica, malgrat que no se salven de passar les penúries d'aquesta mateixa crisi.
Però sabem que mitjançant el cooperativisme i les empreses d'economia cooperativa podem fomentar una major estabilitat de l'ocupació que creen estes, doncs crec que seria una irresponsabilitat no donar-los una
dotació econòmica més justa.
I és el que fem des de Compromís.

Al mateix moment, creem una línia d'ajuda als autònoms i d'ajuda a les petites i mitjanes empreses, cadascuna d'elles amb una dotació de deu milions d'euros, també per a compensar la manca d'ajudes disminuïdes en els programes d'economia.
I que creiem innecessàries en el programa de Servei Valencià d'Ocupació i Formació.
I, per tant, les clavem en despeses diverses.

Respecte a les actuacions locals, a l'igual que fa el Partit Popular en este programa que, de tant en tant, posa
alguna línia específica en algun ajuntament concret, doncs, nosaltres fem el mateix -ja dic- per a regular estos oblits que, no sé si són intencionats o no, però té el Partit Popular respecte al que després ven com a actuacions concretes.
Per exemple, la inversió al teatre Chapí, de Crevillent, el Partit Popular diu que açò serà una realitat en 2011.
Però, curiosament, només apareix com a objectiu, sense dotació econòmica, malgrat que la resta d'actuacions que estan acompanyant a este teatre Chapí, de Crevillent, sí que tenen dotació concreta.
I, per tant, nosaltres valorem segons el que.
.
.
, fins i tot ha
promogut el Partit Popular a nivell mediàtic, del cost d'esta inversió que seria de 6,6 milions d'euros.

Igual que, per exemple, altres, en la ciutat d'Elx, com puguen ser les aportacions a la construcció de l'auditori, al centre cultural de l'Escorxador o altres centres, com puguen ser d'atenció als malalts d'alzhèimer i de dia, per a majors.
Tots ells necessitats de subvenció, d'aportació, d'ajudes per part de l'administració pública valenciana del govern autonòmic i que mai, doncs, té la visió de fer este tipus d'aportacions econòmiques.

O, per exemple, l'aportació al centre ocupacional a Castelló, de 200.
000 euros, que entenem que donaria suport a este mateix centre, en les
condicions que ara mateix no són les desitjables.

I, així, hi ha alguns exemples.
I jo voldria parar-me en un sobre l'ajuda en l'aportació que se fa a la rehabilitació de la plaça de bous de Villena.
I, malgrat que puga paréixer una contradicció que nosaltres estiguem demanant açò, a nosaltres ens sembla prou irresponsable que el Partit Popular, abans de les
anteriors eleccions, prometera aquesta inversió que, any rere any, des d'aleshores -ja siga en 2007, 2008, 2009 i, fins i tot, 2010- estiguera esta línia pressupostària en els pressupostos, que mai havia sigut derivada del fons de cooperació municipal, que ara apareix com si fóra del fons de cooperació municipal, deixant-li, veritablement, el que deuria tindre Villena per al fons de cooperació municipal, els diners que li corresponen a este municipi, i vostés, ara estan dient: «No, no, esta inversió és del fons de cooperació municipal.
» Mentira, està des del 2007 esta línia pressupostària.
I una cosa més curiosa, vostés la reduïxen quan saben que els compromisos ja, que han de pagar, estan fent-se les obres
i, per tant, vostés estan deixant que siga l'ajuntament a qui li repercutisca estos gastos que, de fet, van ser vostés qui els van obligar a comprometre's en el seu dia.
I, per tant, a nosaltres això, com comprendran, no anem a obviar una evidència com aquesta.

Altres de les línies, per exemple, són la de racionalització de l'ús de l'aigua per al reg gota a gota.
Esta és una de les qüestions que nosaltres intentem compensar tot el que vostés no invertixen en agricultura.
I esta línia té 20 milions d'euros.
Ja dic, són d'estes línies que, com que no hi ha en la seva dotació a la seva conselleria, doncs les traguem de despeses diverses i van en
detriment de les aportacions que se fan a les societats projectes temàtics, CACSA o, fins i tot, les despeses de funcionament que pot tindre un
programa que es diu «despeses diverses», de 6,7 milions d'euros, que no sabem això què vol dir.
Un programa que no té una assignació concreta en ninguna conselleria té 6,7 milions d'euros de despeses de funcionament.
És una cosa prou increïble.
Però bé.

O, per exemple, les aportacions que s'han de fer a les societats musicals que entenem que no estan sent justes en la
compensació que està fent el govern, després de la polèmica patida durant este any 2010.

Altra és un reconeixement d'una qüestió que el Partit Popular.
Doncs bé, en açò que queda políticament correcte, a nivell mediàtic, es farta de vendre com a una de les seves prioritats.
Però que, després, en les línies específiques.
.
.
, en cap lloc, com puguen ser les ajudes a la xarxa assistencial per a
les víctimes de violència de gènere.
I nosaltres les valorem en deu milions d'euros.

Altra qüestió és la que proposem com a línia per a la renda jove, per tal d'aconseguir un objectiu de l'emancipació juvenil.
I la valorem en deu milions d'euros.
Aquí, em crida l'atenció que se diu que és que hi ha un programa on ja està el salari jove, etcètera, etcètera.
No sé si se referix, el Partit Popular, al programa que en un totum revolutum, parla d'actuacions de medi ambient, parla d'ajudes a obres i serveis, parla del salari als treballadors desocupats, i posa
el salari jove.
I este programa té 57 milions d'euros.
La veritat és que és important.

Però, clar, hi ha una cosa que se li ha oblidat al Partit Popular dir, que és que dels 57 milions d'euros, 55,2 milions d'euros són aportacions que fa el govern estatal.
I clar, que el govern de La Generalitat
no cobrisca ni en dos milions d'euros aquest programa, a mi, quan és un compromís que vostés han venut molt, com que em crida l'atenció, així que espere que vostés no utilitzen este argument.
Perquè, què volen dir vostés?
¿Que per a estes coses tan importants, vostés només que destinen no arriba ni a dos milions d'euros, per al salari jove, per a les actuacions en medi ambient, per al salari
per als treballadors desocupats que siguen contractats en obres i serveis, etcètera, etcètera?
Tot açò que posen aquí, el Partit Popular només que pensa que ha d'aportar dos milions d'euros?
Doncs nosaltres, en això, no estem amb vostés.
I, per tant, fem una línia específica de la renda jove de deu milions d'euros.

I ja en la línia, ja per concretar, les que especifiquem en el Servei Valencià d'Ocupació i Formació que voldríem que se tinguen en compte.
Perquè, malgrat que se puga dir que és que fent aportacions als pressupostos, això és anar en contra de la firma de l'acord entre els sindicats i empresaris, etcètera, etcètera, nosaltres entenem que el tràmit d'esmenes és per a fer aportacions i millores.
Formem part de la societat valenciana, també.
També som treballadors i treballadores, les nostres famílies, els nostres amics, els nostres veïns.
I ens sentim representats, també, pels empresaris i els sindicats.
Però crec que també estem ací per a fer les nostres aportacions.

I, de fet, no hem suprimit res.
Hem fet aportacions i el que hem és agafat els dinerets de les qüestions que vostés estan primant, com puguen ser les aportacions a estes societats que són de dubtosa rendibilitat; creen forats negres en l'administració, per tot arreu; tenen un niu de corrupteles diverses que vostés s'ho faran mirar però és que segurament caiga gent per estes coses.
Vull dir, a vostés no els preocupa entestar-se en estes coses.
Doncs, nosaltres agafem eixos
diners, que a nosaltres, eixos diners, invertir-los en això, per a nosaltres és la brutícia de les aportacions que fem la gent per a que avancen vostés en les polítiques.
És embrutir els diners.
Doncs, els agafem, els netegem, fem els comptes ben fets i diguem: «Doncs, anem a millorar els pressupostos del Servei Valencià d'Ocupació i Formació.
» Amb quin objectiu?
Doncs, per exemple, que augmente la línia del foment d'ocupació per a la dona emprenedora, en un milió d'euros -és un augment d'una línia creada, estem d'acord en la línia-; per exemple, que se cree una línia específica, també, en el Servei Valencià d'Ocupació i Formació -em sembla increïble que no hi haja ninguna línia específica i vostés diguen: «No, és que hi ha una en despeses diverses».
.
.
Com que en despeses diverses i en totes estes coses?
No.
El salari jove, una
línia específica i per als plans d'ocupació juvenil, de huit milions d'euros.
A això, sumar-li els altres deu, ja serien díhuit per a estes qüestions fonamentals, i també per al programa de formació per a l'ocupació.
I, en este programa, el que diguem és que cal crear una nova línia -que tampoc s'especifica en el programa del Servof- que vinga per a crear un pla de formació respecte als nous jaciments d'ocupació que són els derivats de les energies renovables, la gestió dels residus, sostenible aquesta gestió, i la que se deriva de l'aplicació de la llei de la dependència.
I a tot açò li posem, doncs, especificacions destinades, fonamentalment, a les persones
aturades que provinguen del sector de la construcció i el sector serveis i li donem una dotació de quatre milions d'euros.

Jo crec que són unes esmenes prou acceptables dintre del que són despeses diverses i que compensen, i molt, aquestes de les conselleries que s'han quedat curtes al nostre parer i que s'estan desviant a coses que no tenen cap tipus d'utilitat pública.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Mollà.

Té la paraula la senyora Linares.

La senyora Linares Rodríguez:

Gracias, señor presidente.

Señoría, no esperaba de usted, desde luego, un discurso constructivo donde pudiéramos llegar a acuerdos puntuales.
Usted, al igual que el resto de los grupos de
la oposición utiliza su turno de intervención para hacer un discurso programático y totalmente demagógico.

Pero, mire, señoría, le recuerdo que nosotros hemos concurrido a las elecciones con un programa
electoral, al que los ciudadanos nos han dado la mayoría absoluta en esta cámara, y, por lo tanto, estos presupuestos son el reflejo de nuestros compromisos
con la ciudadanía, unos presupuestos, por cierto, realistas y austeros, que no olvidan las políticas sociales como se reflejan en los presupuestos que estos días estamos debatiendo en esta comisión.

Como no puede ser de otra forma, usted utiliza esta sección de gastos diversos para arremeter contra el Partido Popular y meter todo
aquello que debería estar reflejado en otras partes del presupuesto, haciendo minoraciones, por
supuesto, para hacer desaparecer lo que a ustedes no les gusta.

Por lo tanto, ya le anticipo que vamos a votar en contra todas sus propuestas,
pero yo le voy a dar las razones una por una, aunque sé que, lógicamente, usted no va a escuchar lo que yo le voy a decir.

Miren, las enmiendas 2.
416 y 2.
417, de modificación, no podemos aceptarlas ya que suprimir las sociedades gestoras que van unidas
al ente de Radiotelevisión Valenciana.
.
.
, no sería posible prestar este servicio público, y, además, estaríamos vulnerando la ley de creación del ente.

Después, hay una serie de enmiendas.
.
.
Yo, me he estudiado con mucho cariño sus treinta y dos enmiendas, y las he agrupado más o menos para poderle dar una explicación coherente: la 1.
484, la 24.
18, la 24.
20, la 24.
21, la 24.
22, la 24.
25, la
24.
26, la 24.
27, la 24.
30, la 24.
31 y la 24.
32.
Son enmiendas que ustedes
presentan usando como único argumento las disminuciones de aportaciones de capital a la Sociedad de
Proyectos Temáticos de la Comunidad, SA, enmiendas de diversa índole para ayudas a la economía de la cooperativa, a los autónomos, al regadío, para la mujer emprendedora, para el sector cerámico.
.
.

Mire, señoría, todas estas cuestiones que, lógicamente, nosotros estamos de acuerdo, es que todas ellas tienen su propia
partida dentro de sus propias consellerias.
¡Claro!
Entonces, ¿usted qué quiere, que desaparezca la sociedad de proyectos?
¡Claro!
¿Qué es lo que a ustedes no les gusta?
Pero, mire, como sabemos que esto a ustedes
no les gusta, ustedes lo que hacen es minorar para atacar los grandes eventos
en nuestra comunidad.

Creemos que, ante la difícil situación económica en la que estamos inmersos, el gobierno del presidente Camps está respondiendo tal y como requieren las circunstancias, y se ha elaborado un
presupuesto para el próximo ejercicio 2011 realista y ajustado al entorno actual, orientado
precisamente al fortalecimiento y la pronta recuperación económica de la Comunidad Valenciana.
Y ahí es donde juega un papel importante la Sociedad de Proyectos Temáticos a que se refieren sus enmiendas y que a ustedes no les gusta.

Entendemos que no proceden dichas reducciones -a las que usted alude en sus propuestas- dado que todos los proyectos gestionados, directa o indirectamente, por la SPT
tienen una indudable repercusión sobre la creación y mantenimiento del empleo, la dinamización de la economía y el fortalecimiento del tejido empresarial en nuestra comunidad.

Si nosotros aceptáramos sus enmiendas, señoría, estas disminuciones tendrían unas consecuencias enormemente negativas sobre la economía valenciana.

Mire, la actividad encomendada a la Sociedad de Proyectos Temáticos tiene para nosotros una enorme importancia entre la cultura, el turismo y
las infraestructuras, y constituye por sí misma -como le he dicho- un elemento dinamizador de la economía.

En cuanto a la enmienda 2.
433, que pide, precisamente, dinero para el teatro
Chapí de Crevillente, sabe usted que dentro de la Sociedad de Proyectos Temáticos ya tiene encomendada la realización del proyecto indicado.
Por lo tanto, yo creo que procedería retirar esa enmienda.

Después, tiene, curiosamente, usted, cuatro enmiendas: la 2.
423, la 2.
424, 2.
428 y
2.
429, referidas a la ciudad de Elche.
Y resulta cuanto menos curioso, aunque
yo les voy a dar una explicación a sus señorías.
¿Por qué Elche y no otras poblaciones?
Pues, muy sencillo; porque allí tienen ustedes a la concejala de Cultura -que perteneció a Izquierda Unida y que se ha pasado al tótum revolútum ese que tienen ustedes- y que, por cuestiones electoralistas, y sin mirar las necesidades de esta gran
ciudad que en este momento tiene más de 35.
000 parados, pues, ustedes, lanzan una serie de propuestas.

Pero, lo curioso de esas propuestas es que el plan Confianza del presidente
Camps ha aportado 47 millones de euros a Elche y, entre otras obras, se están haciendo lo que usted pide: el centro de enfermos mentales y el centro de alzhéimer.
(Veus)

El senyor president:

Señorías, por favor.

La senyora Linares Rodríguez:

Por lo tanto, dígale a la concejala de Cultura que le pase bien la información y que le dé una explicación, también, a la oposición.
.
.
A mí me gustaría que respetara usted mi turno de intervención porque yo he respetado el suyo, ¿eh?

El senyor president:

Señorías, por favor.

La senyora Linares Rodríguez:

Y, por lo tanto, ¡fíjese!
, con esos 47 han hecho: el archivo municipal, la jefatura de la policía, incluso, algo tan.
.
.
como es un parque para perros.
Todo eso su homónima con responsabilidad en el equipo de gobierno en Elche.

En cuanto a las enmiendas 2.
437, 2.
438, 2.
441, 2.
442, 2.
445 y 2.
446, también tienen un denominador común, señoría: disminuir todas las partidas de funcionamiento.
Con lo cual, se quedaría sin posibilidad de poder seguir funcionando en la mayoría de los casos la Sociedad de Proyectos Temáticos, que es lo que ustedes quieren.
(Veus)

Pero es que, además, ustedes hacen, dentro de estas enmiendas, un tótum revolútum, porque igual proponen rehabilitar una cámara agraria como subvencionar al sector cerámico o hablan del salario joven.
És un desgavell, com dirien al meu poble, és un desgavell.
(Veus)

El senyor president:

Señora Mollà.

La senyora Linares Rodríguez:

Las enmiendas ya, las últimas, la 2.
434, la 2.
435, la 2.
436, la 2.
439, la 2.
439, la 2.
440, la 2.
443 y
la 2.
444, propuestas, (veus) referidas a peticiones como en el caso de Villena, que, por cierto, diga usted
lo que diga, ya tiene dotación para la rehabilitación de la plaza de toros.
(Veus)

Después, hace usted unas peticiones que no tienen cabida en esta sesión,.
.
.

El senyor president:

Señorías, por favor.

La senyora Linares Rodríguez:

.
.
.
como es la ampliación de un centro de salud o una piscina para la localidad de Betxí.
Es que, además, curiosamente, lo hacen ustedes siempre en poblaciones -y Betxí es de mi provincia- donde ustedes tienen una cierta representación.
La verdad es que es difícil hacer este tipo de demagogia con este tipo de enmiendas y hacer un brindis
al sol, porque no es ni la sección ni la forma de hacer estas propuestas.

Además, en algunos casos, como puede el caso de Betxí, por ejemplo, que es de mi provincia, o en Alcora, no hay aún ni terrenos dados por el ayuntamiento para hacer esas obras que usted a bombo
y platillo quiere hacer que nosotros aprobemos.

Señoría, seamos serios y retiren ustedes sus propuestas.
Yo creo que los ciudadanos se
lo van a agradecer, y, desde luego, nosotros no vamos a ser cómplices de tales enmiendas, y, como ya le he dicho, vamos a votar en contra.

Nada más y muchas gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Linares.

Anem a passar a votar este grup d'esmenes.
¿Hi ha alguna observació que fer?
Vots a favor de les esmenes presentades per Compromís?
7.
Vots en contra?
8.

Tenim, a continuació, senyora Linares, les esmenes del Grup Popular.

La senyora Linares Rodríguez:

El Grup Popular las pasa directamente a votación.

El senyor president:

¿Algú vol fer alguna observació?
¿Vots a favor de les esmenes del Grup Popular?
8.
¿En contra?
1.
¿Abstencions?
6.

Passem a votar la secció 20 en el seu conjunt.
Vots a favor de la secció 20?
8.
En contra?
7.

Senyories, dins d'un parell de minuts, després d'haver acabat la secció 20, despeses diverses, debatrem les esmenes presentades a la secció 22, governació.

(Se suspén la reunió durant uns minuts)

El senyor president:

(Inoïble) .
.
.
la Comisión de Economía y Hacienda, que está debatiendo las enmiendas presentadas a los presupuestos de La Generalitat.

Hemos finalizado hace un momento el debate.
.
.
(remors) de la sección 20, despeses diverses.
Anem a debatre la secció 22, que és governació.

En primer lloc, per a defensar les idees.
.
.
, -per a defensar les esmenes, les idees és una altra qüestió-, per a defensar les esmenes del Grup Parlamentari Compromís, té la paraula el senyor Morera.

El senyor Morera Català:

Moltes gràcies, senyor president.

Senyories, el nostre grup parlamentari, com ja va a anunciar en la comissió respectiva, ha presentat un conjunt d'esmenes que entenem que milloren el text.
Algunes d'elles són repetició de la nostra proposta dels pressupostos del 2008, 2009, perquè entenem que les nostres propostes venien a millorar el pressupost d'una conselleria, que hauria de ser important en un govern d'una comunitat autònoma de primera, però que en el nostre cas és un pressupost molt reduït, que no arriba ni al centenar de milions d'euros, quan hauria de ser una de les conselleries importants del nostre govern.

No els oculte que en el moment de fer les esmenes me vaig dedicar a comprovar
en què s'havien gastat el pressupost que, amb els vots del Partit Popular, s'havien aprovat l'any passat, el pressupost del 2010.
I vaig vore, amb una sorpresa majúscula, que el que vostés van aprovar s'ha deixat d'executar en un percentatge altíssim; de fet, dels reduïts 14 milions d'inversió, que se plantejava en el pressupost de l'any passat, només s'han arribat a executar 8.

És a dir, davant esta situació.
.
.
-açò, parlant de xifres de setembre i dades oficials- davant això i davant eixes modificacions de crèdit, indica.
.
.
, bé, si és que en una conselleria d'un pressupost ja tan ridícul, tan baix, les modificacions són tan exagerades, i després les inversions són tan ridícules, què podem aportar?
Què podem aportar, si la majoria absoluta del PP, que han deixat a l'altura del betum al famós
rodillo socialista i ara és el rotavator popular, doncs, què podem aportar quan sabem que el rotavator va a actuar.
Doncs bé, d'alguna forma, deixar constància de la nostra empremta en estos pressupostos.

Un oblit o un incompliment enorme que figura en el programa electoral del PP, i
que el conseller Serafín Castellano va anunciar que faria, és la creació de la policia autonòmica.
No tenim policia autonòmica, senyories.
Tenim una unitat de la policia nacional adscrita a la
Generalitat valenciana, però en cap cas se pot considerar que esta unitat fa les tasques d'una policia integral autonòmica, com sí que tenen altres comunitats autònomes.

Senyories, no sé si ja estem en un nivell autonòmic de segona o de tercera.
La veritat és que n'hi ha un incompliment, una falta de previsió, una falta d'ambició en el nostre autogovern, potser perquè ens ho hem gastat tot en coses que no són importants.
Però el que és cert és que esta conselleria, que té com a fonamental desenvolupar el nostre autogovern, ja siga amb noves competències, o amb textos legislatius, pel que fa a noves competències, hem d'assenyalar un zero, un zero enorme, i no hem aconseguit ampliar eixa meravellosa
reforma de l'Estatut del 2006 que va ser capdavantera en arribar a no res.
Ja mos estem
plantejant, fins i tot, de modificar-lo per a aconseguir el que altres sí que han sabut reivindicar.

Bé, per tant, la nostra esmena 2.
451 és oportuna.
Estem assenyalant-li al govern i estem diguent-li: posa't les piles, complix la paraula donada i posa en marxa la policia autonòmica, de la manera que mos presenta el senyor conseller la seua voluntat de dur
endavant esta policia autonòmica.
Jo no crec que n'hi haja més problema en aprovar esta declaració d'intencions en el programa 222.
10, de seguretat pública.

Una altra cosa, un altre aspecte on podríem incrementar el nostre autogovern és posar en marxa el servei meteorològic valencià, com sí que tenen altres comunitats autònomes.

Senyories, estem en un territori fràgil, on, per desgràcia.
.
.
, assolat per pluges torrencials, gotes fredes, i considerem que un servei
específic valencià seria una millora enorme, que podríem connectar altres serveis meteorològics, però que ens podria pronosticar, en temps i forma, d'una forma ràpida, la previsió meteorològica.
I per això també plantegem la possibilitat de crear una línia nova i suggerir la possibilitat que se cree el servei meteorològic valencià.

Senyories, tenim un govern que, per desgràcia, no complix en molts casos la seua paraula.
I si una cosa vam estudiar en
dret és que els pacta sunt servanda, i allò que hem acordat, s'ha d'acomplir.

I, en eixe sentit, no entenem com s'ha acordat, d'una forma específica amb convenis concrets, amb la Unió Musical de Llíria i, també, amb la Societat Musical la Primitiva de Llíria dos convenis particulars, que no tenen a vore amb el conveni incomplit
reiteradament pel govern valencià amb la federació de societats musicals de la nostra comunitat, i que n'hi han dos convenis específics que el govern valencià va dir: «Sí, farem açò.
» I s'han incomplit!
I s'han incomplit.
I en tràfic mercantil, una persona que incomplix un contracte, se li demanda, se li
exigixen responsabilitats patrimonials i, fins i tot, penals.

I amb un govern que incomplix uns convenis específics amb la Societat Musical la Primitiva de Llíria i l'altra societat musical, que és la Unió Musical de Llíria, què podem fer?
El que estem plantejant ací és que se complisquen els convenis, que se complisquen els acords.
I me consta
que el senyor conseller és president d'una de les dos societats, ara no sé quina, però el que estem demanant és que es complisca això.
I, escolte, i si no, no posen vostés en la creació d'una frustració per incompliment per part d'un govern que no té ni per a segells.

Si s'han de reclamar diners i tal, tenen la nostra mà per a reclamar.
.
.
, en base a l'informe dels experts quant a la minva en el finançament autonòmic, per a posar-mos d'acord i treballar a reclamar els recursos que ara no arriben.
Per tant, eixes
dos esmenes considerem que són importants.

Hem presentat algunes altres millores també respecte a la pilota valenciana.
I també demanem una qüestió fonamental, i és que considerem que s'ha de pagar.
Un govern que no paga és un govern que no té crèdit, un govern insolvent.
I considerem que els acords que ha arribat el govern
valencià amb el pagament d'eixe model obsolet de consorci, que vostés tant els agrada, però que crec que és absolutament obsolet, doncs, que se pague el que és la participació per part de la Generalitat valenciana amb els consorcis de bombers, i per tant,
mosatros incrementem alguna partida en eixe sentit.

També les nostres esmenes van encaminades a millorar les dotacions als ajuntaments,
absolutament depauperats per la falta d'una llei marc en matèria d'hisendes locals, però també, per què no dir-ho, per la falta de la vertebració dels fons de cooperació municipal, que és una assignatura pendent des de fa ja moltíssims anys i que encara no han vist la llum.
Per tant, com a mínim, que s'incrementen algunes partides en eixa direcció.

També, ajudes a la Creu Roja, millorant-les, perquè fan un paper, des del nostre punt de vista, molt encomiable, i algunes esmenes
més, que estem convençuts que el Partit Popular les farà passar el rotavator i, per tant, no tenim ninguna garantia que estes esmenes s'acomplisquen.

Però, en tot cas, no serem responsables de la deriva a la qual ens porten vostés.
Amb els pressupostos que vostés mos estan portant, ja se partix d'una previsió molt negativa, reconeguda pel president de La Generalitat en l'hemicicle, en el ple de les Corts Valencianes, que amb estos grans pressupostos,
que són els més de tota la història, només se van a crear 5.
400 llocs de treball nets.
Açò és una autèntica vergonya.
Estos pressupostos no aprofiten.
I pel que només van a aprofitar és, com ha reconegut el conseller d'Economia, per a incrementar el deute astronòmic, que ja tenim, en més de 1.
300 milions d'euros, i això, venent patrimoni, senyories, venent patrimoni.

Per tant, estos pressupostos no aprofiten.
No aprofiten en el seu conjunt.
No són uns pressupostos socials.
Són uns pressupostos que ens van a endeutar més.
No són uns pressupostos que puguen combatre el primer problema que tenim plantejat en
la nostra societat, que és la falta d'ocupació, la falta de treball.
Som líders en desocupació.
I, per tant, també, des de Governació, on s'hauria d'haver fet un gran esforç inversor, l'única inversió que fa en estos pressupostos és pagar més de 650 milions d'euros d'interessos del deute que vostés mos han deixat, un govern absolutament hipotecat.

Per tant, amb el convenciment que vostés no estan fent les coses per a eixir de la crisis, sinó que mos porten al desastre econòmic i social, nosaltres hem presentat estes esmenes que espere que puguen
comptar com mínim amb el suport dels grups de l'oposició, perquè (inintel·ligible) .
.
.
el partit del govern el que fan és, cada dia, mos porten més a un precipici que ja s'està fent quasi insalvable.

Moltes gràcies, senyor president.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Morera.

Té la paraula la senyora Marcos.

La senyora Marcos Puig:

Muchas gracias, señor presidente.

Señor Morera, desde el cariño y el respeto que le tengo, empezaré diciéndole que, desde luego, ustedes dicen que no serán responsables de lo que haga este gobierno.
Desde luego, si por ustedes fuera,
no se habría invertido tanto en esta comunidad, como lo ha hecho el gobierno del Partido
Popular, en seguridad, en emergencias, y no se hubiera llegado a acuerdos históricos tan importantes y tan bien valorados por el sector, como los llevados a
cabo por el conseller de Gobernación con las sociedades musicales.

Si por ustedes fuera, desde luego, todas estas importantes inversiones y estos
importantes acuerdos históricos, como le digo, señor Morera, no se hubieran llevado a cabo y los valencianos no hubieran sido los
grandes beneficiados de los logros de este gobierno, señoría.

Ustedes han presentado 11 enmiendas a la sección 22 del presupuesto a La Generalitat.
Una de ellas, y viene siendo habitual,
como usted ha dicho en su exposición, es la creación de la policía autonómica.

Usted sabe, señoría, que el Consell está trabajando con el Ministerio de Interior desde la corresponsabilidad y lealtad
institucional con el objetivo de que nuestro modelo de policía sea un modelo propio, un modelo acorde a los valencianos, un modelo que dé solución y respuesta a los problemas de seguridad de esta comunidad, de la Comunidad
Valenciana, basado en principios de cooperación y de coordinación con el resto de fuerzas y cuerpos de seguridad del estado, mediante la
ampliación de funciones y competencias y en lo correlativo al aumento de efectivos.

Por tanto, señoría, el Consell ya está realizando el desarrollo de la policía autonómica y lo tenemos todo preparado, e incluso es este gobierno el que dedica una línea presupuestaria para que cuando el ministerio tenga a bien de firmar el
convenio con la Generalitat valenciana estemos a punto y preparados.
No
plantearemos una policía sustitutiva ni sustituta de los cuerpos y fuerzas de seguridad del estado,
sino una policía complementaria.

También lo sabe usted, señoría, que después del debate de política general, las Cortes.
.
.
, aprobamos la creación de una comisión de estudio formada por todos los grupos parlamentarios para que (inintel·ligible) .
.
.
los aspectos vinculados a la creación de la policía autonómica, entre los que se incluye también la vía de financiación.

Este gobierno quiere hacer partícipes a todos los grupos parlamentarios, porque este gobierno sabe que los
avances y las conquistas sociales no son patrimonio de los partidos políticos, sino de las sociedades que reivindican nuevos derechos, y por eso este
gobierno está dispuesto a sentarse con todos y cada uno de los grupos parlamentarios, sin
mirar color político, para llevar a cabo el desarrollo y la creación de la policía autonómica de la Comunidad Valenciana.

Por otro lado, señoría, decirle que también para este gobierno, para el gobierno del president Camps, es primordial la
colaboración con los ayuntamientos en materia de policía local, fundamentalmente, por el gran esfuerzo que se está realizando para garantizar la seguridad en cada uno de los municipios de la
Comunidad Valenciana.

Fíjense, señoría, a diferencia de lo que hace el gobierno de la nación, que no cumple en modo alguno con sus obligaciones ni con sus promesas
electorales en esta materia, se ha mantenido en la medida de lo posible la
subvención a ayuntamientos por parte de la Conselleria de Gobernación para medios policiales, además, además de la importante inversión que se está haciendo por parte del plan Confianza en 24 municipios, con 38 millones de
euros, para fomentar y apoyar a las policías locales de todos los municipios de la Comunidad Valenciana.

Sociedades musicales, señor Morera.
Fíjese, esto a usted a lo mejor le molesta bastante, pero esto es una realidad.
Hay que destacar la importante apuesta de este Consell por el presente y el
futuro de las sociedades musicales y de las bandas de música.
Y se manifiesta este importante esfuerzo en los presupuestos, negro sobre
blanco.
Un presupuesto que asciende a 7.
804.
170 euros, constituyendo la mayor
inversión que nunca se ha hecho en esta comunidad para las sociedades musicales.

El apoyo decidido a la música valenciana se refleja en este presupuesto en unas cuentas que dan
cumplimiento al acuerdo alcanzado el pasado 24 de septiembre con la Federación de Sociedades Musicales de la Comunidad Valenciana, y que se materializa en
ayudas a escuelas de música, en la subvención para el funcionamiento y sostenimiento de la Federación de Sociedades Musicales de la Comunidad Valenciana y de sus entidades
federadas, en la subvención a la federación de sociedades musicales, como he dicho, ayudas a la adquisición de instrumentos musicales, a la creación de dos nuevas partidas presupuestarias: una para la construcción y remodelación de infraestructuras por un importe de 600.
000 euros y otra para ayudas a las
escuelas de educandos por 250.
000 euros.

Hablaba usted, señor Morera, incluso de que un gobierno que no cumple o una entidad privada que no
cumple tiene responsabilidades penales.
Si tanta responsabilidad penal tiene
este gobierno por no cumplir, ¿por qué llegan a acuerdos las sociedades musicales con este gobierno y no han llegado a
acuerdos con gobiernos anteriores?
Porque es, efectivamente, este gobierno, el
gobierno del president Camps y el del Partido Popular el que sí que tiene la mayor la credibilidad y el que cumple con sus convenios y con sus
objetivos, señoría.

Bomberos.
También habla usted de los bomberos, aunque usted en la exposición de.
.
.
, en la presentación de sus enmiendas no ha hablado de ellos.
Tuvimos la oportunidad hace apenas
una semana de hablar sobre una proposición no de ley en materia de bomberos.
Y ya sabe usted.
.
.
Parece ser que yo le
convencí y que ya no habla del incumplimiento de este gobierno con los bomberos, porque
usted se ha dado cuenta, (veus) se ha dado cuenta de que ha sido este gobierno el que ha cumplido con los
bomberos y que se ha materializado también negro sobre blanco en el presupuesto, y año tras año, aumentándose en los presupuestos, en materia de los consorcios, desde el año 2006 por parte del gobierno del Partido Popular.

Habla usted también de la creación del servicio meteorológico valenciano.
Usted sabe, señoría, que en la actualidad el centro de coordinación de emergencias de la Generalitat valenciana recibe toda la información meteorológica a través de los boletines que emite la Agencia Estatal de Meteorología.
Yo entiendo que usted no tiene el mismo concepto de Comunidad Valenciana que
el Partido Popular.
Nosotros entendemos la Comunidad Valenciana como una
comunidad que debe ser reivindicativa, pero que jamás debe ser rupturista.
Y por eso, el contacto directo con la Agencia Estatal de
Meteorología a nosotros en este momento nos parece fundamental.

Pero además usted en su enmienda comete una irresponsabilidad tremenda, que es, para crear
el servicio meteorológico, disminuir el capítulo II, del programa de dirección y servicios generales, cuando usted sabe, señor Morera, que este programa, el capítulo II, del programa de dirección y servicios generales, para este ejercicio ha sido disminuido en más de un 20%, por esa política de contención del gasto de la Generalitat valenciana.

Pero mire, señoría, también ha planteado usted en la enmienda aminorar la línea del convenio con el Ministerio del Interior, esos 100.
000 euros a los que
hemos dedicado para abrir una línea presupuestaria para ese futuro convenio para la realización de la policía autonómica.
Con lo cual, a nosotros nos parece un poco hipócrita que usted hable aquí del desarrollo y la creación de una policía autonómica, cuando se carga literalmente con sus enmiendas la dotación presupuestaria que este gobierno ha dedicado y la línea presupuestaria que este gobierno ha abierto para el convenio con el
Ministerio del Interior.

Pilota valenciana, señoría.
Usted es una de las personas y de los defensores del pueblo valenciano que más sabe que es este gobierno, el gobierno del president Camps, el que está apostando por la pilota valenciana.
Para el deporte de pilota valenciana, ya sabe usted que asciende a casi un millón de euros en el programa de dirección y servicios general, lo que permite impulsar y potenciar de manera importante
este deporte tan arraigado y tan defendido también por usted, señor Morera, y por los diputados del Partido Popular.

También se incluyen una serie de ayudas por un valor total de 213.
000 euros al deporte
federado por 75.
000, al programa de pilota escola 75.
000 euros, a competiciones oficiales 30.
000 euros, a juegos deportivos 6.
000
euros, a programas de tecnificación deportiva 15.
000 euros, y así suma y sigue.
Y también, por supuestísimo, 777.
870 euros a la finalización de la ciutat de la pilota ubicada en Moncada, donde usted y yo tuvimos la oportunidad de ver la competición de Europa.

Habla usted también en una enmienda.
.
.
, hace usted una enmienda para aumentar la dotación presupuestaria a la subvención de la Cruz Roja autonómica.
Mire, señoría, desde el año 2004, todos los años La Generalitat y la Cruz Roja han venido prorrogando el convenio que tenían suscrito.
Y el pasado 29 de abril se firmó un nuevo convenio marco de cooperación y un nuevo plan de acción anual, como demostración de la voluntad de este gobierno a la hora de unir los esfuerzos de todos en la
gestión de las emergencias.

Es comprensible, señor Morera, que su grupo parlamentario tenga prioridades diferentes a las del
Consell y a las del Grupo Parlamentario Popular, y lo manifieste a través de sus enmiendas.
Y todo esto es legítimo.
Y para esto estamos en el debate más importante de la cámara, de las Cortes Valencianas, en el debate más importante del año.
Pero mire, señoría, para el Grupo Parlamentario Popular, el Consell ha establecido perfectamente
sus prioridades de manera coherente y adecuada, de una manera justa y con la
vista puesta exclusivamente en el interés general de todos los valencianos.

No entendemos, señorías, por qué desde el Grupo Compromís se intenta aminorar en todas las enmiendas el capítulo II del programa de emergencias, protección civil y extinción de incendios, pues en este capítulo, señoría, es donde se comprende la contratación de todo el personal de extinción de incendios, de las brigadas de emergencia terrestres y helitransportadas de
La Generalitat y del personal técnico que las dirige, así como una flota de 19 medios aéreos que garantizan la respuesta inminente e inmediata ante cualquier incendio
forestal y cualquier situación de emergencia.

Además, señoría, dicho capítulo contempla la contratación del personal para la atención y el mantenimiento tecnológico del teléfono único de emergencias 112 de la Comunidad Valenciana.

Le decía, señoría, que el gobierno del president Camps ha establecido de manera coherente, adecuada y justa las prioridades de
los valencianos.
Y en un momento de crisis económica como el que estamos viviendo y de ajustes, las cuentas del gobierno
valenciano contribuyen con responsabilidad a seguir garantizando, como no puede
ser de otra manera, la tranquilidad y, por tanto, la calidad de vida de los
valencianos.

Para este gobierno, para el gobierno del president Camps, invertir en seguridad es invertir en libertad de los ciudadanos, señoría.
Y, por lo tanto, para nosotros también invertir en seguridad es invertir en política social.

Muchísimas gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Marcos.

Anem a passar a votar este grup d'esmenes defensades per Compromís.
Alguna observació a fer?
Vots a favor?
7.
En contra?
8.

Passem, a continuació, a defensar les esmenes presentades per Esquerra Unida.
Per a la seua defensa,
té la paraula el senyor Torró.

El senyor Torró Gil:

Gràcies, senyor president.

Bé.
La veritat és que estem davant un pressupost, el de la Conselleria de Governació, que és un pressupost dels que baixen, a més, de forma important.
Si li llevem el tema de les eleccions, baixa; i si li
llevem el tema de les bandes i les noves competències, encara baixa més.

Per tant, el primer que tenim de dir és que nosaltres no podríem fer les esmenes que realment ens haguera agradat fer.

Començant per les més importants, que és tractar de posar les coses en el seu lloc, bàsicament, posar les bandes de música i la pilota valenciana en el lloc on toca, que són les conselleries de Cultura i Esport, per una banda, i una part de les bandes
en Educació, perquè això és el que caldria fer.

I incrementar de forma substancial el pressupost d'aquestes, com sí que ho hem fet en el tema de cultura, on hem afegit una partida dedicada
especialment al tema de les bandes de música, perquè no entenem què fan ací i no hi ha cap explicació raonable que puga fer-ho.
Bé, sí, l'explicació de la valenciania que mos va demanar ací el Consell, que també valdria perquè estigueren les Falles ací en esta partida pressupostària, perquè, a més, com intervenen els bombers, doncs.
.
.
-jo què sé- faran igual que en el tema dels incendis forestals, que els posen en emergències.

Bé.
Nosaltres comencem per ahí, perquè crec que és l'aspecte més important de tots els que té la conselleria, que és el tema d'emergències, i particularment de l'extinció dels incendis forestals, que acapara una de les partides més importants.
Nosaltres no compartim el concepte que es té.
De fet, no compartim l'estructura que vostés plantegen.
Bé, ja sabem la posició que van tindre en la llei d'emergències.

I, per tant, moltes de les esmenes que hem plantejat hem estat tractat d'insistir en qüestions referides als temes de contractació i de formació en les brigades rurals, com, per exemple, la que plantegem en la 2.
476, o de
quina manera podem fer que el 112.
.
.
, o com hauríem de fer que el 112 fóra més eficient i avaluable objectivament.
Ahí té les esmenes que van de la 2.
470 a la 2.
474.

O el mateix en el tema de la formació dels policies de l'Ivasp -les esmenes que van de la 2.
479 a 81-, perquè volem que hi haja formació específica sobre racisme i xenofòbia, violència contra les dones, però també sobre la nova legislació ambiental, o sorolls a les ciutats o com coordinar-se amb altres cossos per al
tema dels robatoris rurals -eixa és concretament la 2.
481.

També insistim en qüestions referides al tema dels bombers.
Hi hauran coses que supose que es
tractaran en eixa llei que diuen que té de vindre, esperem que siga aixina.
Per exemple, el tema de l'exigència de la transparència a la informació, o el tema de l'accés a la dades estadístiques i a les enquestes.

Nosaltres insistim que no contemplem el tema de la política forestal apaga focs, que és una política reduccionista en objectius i ineficaç els recursos.
I a més, contradictòriament, molt cara.
Però, almenys, tractem d'anar incloent el tema de la paraula prevenció cada vegada que és possible, especialment en les esmenes 2.
477 i 2.
478, perquè pensem que l'element fonamental per acabar adequadament amb els problemes dels incendis
forestals, que no els incendis forestals.
.
.
Que els incendis forestals,
lamentablement, són inevitables, perquè en gran mesura també són un fenomen natural, i a més, ho eren abans del desenvolupament de la societat actual.
Però almenys sí els problemes més grossos que generen.
I això es fa, sobretot, a través d'una adequada política preventiva que vostés no tenen i que, en canvi, dediquen una barbaritat de recursos -molt mal dedicats i, a més, insuficients, atesa l'escassa política preventiva- per al tema de l'extinció, el tema de l'emergència.

També insistim en el tema que.
.
.
, de com tracten vostés als voluntaris, als quals els dediquen molts pocs diners, però després els exigixen moltes qüestions.

I finalment, un parell de coses que nosaltres entenem importants.
L'esmena 2.
483, en la qual remarquem que el Consell treballe dins de les seus
competències perquè es faça una modificació de la llei orgànica del règim electoral, de manera que es canvie el sistema de circumscripció electoral provincial per una sistema de demarcació única autonòmica.
I, evidentment, evitant les qüestions que es van plantejar ací sobre circumscripcions unipersonals i tot això, que entenem que no va a ningun lloc.

I després un element fonamental en qüestions de policia.
D'una banda, sobretot, fent que, en l'esmena 2.
462 i 2.
463.
.
.
, insistint en el desenvolupament efectiu de l'article 55 de l'Estatut d'autonomia i la creació de la policia autonòmica valenciana.
Vostés sembla que estan sempre esperant que arriben a un acord, però d'una manera molt poc pràctica.
Vull dir, perquè si la policia autonòmica té de ser una policia complementària a les policies que ja n'hi han, això, evident.
.
.
, aixina difícilment podran mai arribar a un acord amb el govern central.
Si vostés el que exigixen és una policia que assumisca competències, lògicament serà molt més fàcil, perquè així.
.
.
(so per interferències) S'ha posat nerviós el micro.
Perquè assumint competències, és fàcil també assumir recursos.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Torró.

Té la paraula la senyora Marcos.

La senyora Marcos Puig:

Gracias, señor presidente.

La Agrupación de Diputados No Adscritos ha presentado 23 enmiendas a la sección 22 del presupuesto de la Generalitat valenciana.

Todas ellas pretenden introducir cambios en las líneas de actuación y en objetivos básicos fijados en los presupuestos, tal y como ha explicado su portavoz.
Se trata
de enmiendas que no aportan nada a mi entender, señor Torró, porque lo que se plantea ya aparece incluido de manera implícita en los objetivos y en las líneas del proyecto de los presupuestos.

Llama poderosamente la atención, aunque usted eso aquí parece que lo ha obviado, pero llama poderosamente la atención que las enmiendas se centren mayoritariamente en aspectos secundarios, que
poco o nada aportan, y que además ninguna de ellas tiene contenido económico.

O sea, usted habla de la falta de recursos de este gobierno para determinadas
cuestiones, como los incendios forestales.
Sin embargo, no plantea ni una sola
enmienda para aportar más dinero a este particular, señoría.
Lo cual quizá quiere decir que los diputados de su grupo, de los no adscritos, están de acuerdo y ven correctos los presupuestos o los recursos económicos dedicados por la Generalitat valenciana y por el gobierno del president Camps, cosa que, si eso es así, les felicito, porque coinciden con la postura del Grupo Parlamentario Popular.

Y ¿por qué les tengo que felicitar, señoría?
Porque, claro, cuando a un gobierno los datos objetivos le avalan, por
ejemplo, nunca es suficiente y no hay que caer en la autocomplacencia con los
resultados de los incendios forestales, pero es un dato objetivo que en los últimos años el gobierno del Partido Popular han sido los mejores años de la historia en cuanto a incendios forestales.
Es decir, menos hectáreas se han quemado y, además, llama poderosamente la atención también la efectividad en la extinción de todos y cada uno de estos incendios.

Han presentado ustedes 18 enmiendas al programa de emergencias, protección civil y extinción de incendios.
En primer lugar, señoría, decirles que han debido confundirse a la hora de plantear la creación de la policía autonómica dentro de este programa.
Entendemos que ustedes se han equivocado y que lo
deberían de haber planteado en el programa de seguridad pública y no en el de emergencias y protección civil.

Después, decirle que hablan también ustedes en algunas enmiendas para.
.
.
, proponen añadir a las líneas de actuación, eficiencia y optimización de recursos de la red de comunicación de emergencias de La Generalitat.
Con respecto a esta cuestión quería decirle, señor Torró, y es por eso que los datos son mejores, debido a la gran inversión que se ha hecho en este particular, he de decirle, señor Torró, que la apuesta por la optimización de la red de comunicaciones de emergencias de La Generalitat es una gestión eficaz y eficiente, y se ha apostado por esto en la Comunidad Valenciana
gracias a la renovación de la plataforma tecnológica del 112, acometida por la Conselleria de Gobernación y la implantación de la red de comunicaciones móviles digitales de emergencias y seguridad en la red Comdes por parte de la
Conselleria de Justicia y Administraciones Públicas.
Esto ha supuesto una inversión de 11 millones de euros y 65 millones de euros, respectivamente, 11 millones
para la plataforma tecnológica y 65 para la red Comdes, señoría.

El proyecto de esta nueva plataforma fue inaugurado en febrero de este
ejercicio, del año 2010, cosa que ustedes decían que éramos incapaces de hacer, pero, al final, es un cumplimiento más de este gobierno, del gobierno del president Camps, y se inició en abril de 2008.
Ha contado, como le decía, con esta inversión de 11 millones de euros, y permite disponer de la mejor tecnología en la gestión de las emergencias, con los últimos avances de los sistemas de información y de comunicaciones.

No tengo mucho tiempo para hablarle de lo que ha supuesto un.
.
.
, digamos, que
la Comunidad Valenciana esté en la vanguardia a la hora.
.
.
de plantear prevención y extinción de incendios debido a esta importante inversión en la plataforma tecnológica, señoría.

Hay otra enmienda que también me llama la atención y que usted.
.
.
, no sé si le ha dado tiempo a defenderla, pero, bueno.
.
.
, sí, sí que le ha dado tiempo a defenderla.
Habla usted también de la importancia de la prevención del racismo y la xenofobia, así como la prevención de la violencia de género.

Mire, señoría, desde la Conselleria de Gobernación se están poniendo en marcha diferentes iniciativas.
En primer lugar, un plan de actuación para los cuerpos de policía local de la Comunidad Valenciana ante situaciones de racismo y xenofobia
presentado el pasado 2 de diciembre, que se concreta en un conjunto de
objetivos que se llevarán a cabo a través de cuatro líneas estratégicas.

Como no puede ser de otra manera, para combatir la lacra social de la violencia
de género, también en el Ivasp se llevan a cabo jornadas específicas en materia de violencia de género para que nuestras fuerzas y cuerpos de seguridad estén preparados.

El senyor president:

Senyora Marcos.

La senyora Marcos Puig:

Sí, señoría, termino enseguida.
(Veus)

Importante también son los robos en el campo para este gobierno, y es por eso.
.
.
, (veus) es por eso que a propuesta de la Generalitat valenciana se ha firmado un
convenio en el que las tres administraciones, delegación de gobierno, Federación Valenciana de Municipios y Provincias y la Generalitat valenciana aportan
actuaciones dentro de ámbito de su competencia para que se incremente la eficacia y la eficiencia y los
robos en el campo no sean tan habituales como lo que estamos viendo tan últimamente.

En definitiva, señoría, no vamos a aprobar sus enmiendas, porque ya le he dicho que casi todas ellas
están contempladas en el presupuesto, y lo que nos llama poderosamente la atención es que ustedes estén de acuerdo con la dotación presupuestaria que este gobierno hace a este particular.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Marcos.

La senyora Marcos Puig:

Nada más y muchas gracias.

El senyor president:

Anem a passar a votar este grup d'esmenes.
.
.
(Veus) Anem a passar a votar este grup d'esmenes plantejades.
.
.
, o siga, defensades per Esquerra Unida.
¿Alguna observació a fer?
Senyora Sanchordi.

La senyora Sanchordi García:

Sí, per a demanar la votació separada de l'esmena 2.
483.

El senyor president:

¿Vots a favor de la 2.
483?
1.
¿Abstencions?
3.
¿En contra?
8.

I ara anem a passar a votar la resta d'esmenes.
¿Vots a favor de la resta d'esmenes?
4.
¿En contra?
8.

Passarem a continuació a defensar les esmenes presentades pel Grup Parlamentari Socialista.
Per a la
seua defensa, té la paraula la senyora Sanchordi.

La senyora Sanchordi García:

Moltes gràcies, senyor president.

Senyories.

Bé, efectivament, vaig a defendre les esmenes del Grup Parlamentari Socialista a
la secció 22 de governació.

En primer lloc, començaré per aquelles o aquella que fa referència a aquelles noves competències o noves àrees assumides per esta conselleria, que són una part de cultura, com són les bandes de música, les escoles de música, les escoles d'educands, que pareix ser que ja no és cultura, i una part d'esports, com és la pilota valenciana, que pareix ser que tampoc és ja un esport.

Mosatros no ho entenem, no entenem el canvi, però pareix ser que n'hi ha una estreta relació entre estos dos temes i les matèries de seguretat, emergències i desenrotllament estatutari.

En fi, mosatros hem presentat una esmena referida a la creació o a l'obertura d'una nova línia de subvencions per a la Unió Musical Santa Cecília de Benicàssim, que l'hem valorada o dotada en 25.
000 euros.

Pel que fa al programa de seguretat, en el capítol IV dels pressupostos, se demana augmentar el nombre d'efectius de la policia de La Generalitat.
Mosatros, donat que ja estaven, hi ha
havut un augment d'estos efectius, el que fem és demanar que se continue el progressiu augment d'efectius, una cosa que al Partit Popular li deuria agradar, perquè l'afegitó de «continuar», «continuar amb», doncs, sol ser el fons de moltes de les seues propostes, esmenes, etcètera.

Per un altre costat, mantenim el desenrotllament de.
.
.
, demanar el
desenrotllament de l'article 55 de l'Estatut d'autonomia, el que fa referència a un cos de policia autonòmica pròpia, policia autonòmica pròpia que és una cosa que no anava en el programa electoral del Partit Popular, que el
Partit Popular sempre s'hi havia manifestat en contra, però que a mitat de legislatura el senyor conseller, el senyor Castellano va
anunciar que sí que s'anava a crear.

No és ninguna novetat açò, ja no el tema de la policia, sinó el tema dels anuncis, perquè, vostés, majoritàriament viuen d'anuncis, anuncis que, a més, no s'acaben complint, però, bé, anunciar, és clar, és molt barat.
I ho dic, a més, pel que fa a tot el que envolta l'Estatut d'autonomia, resulta que quan este anunci no és que no s'ha acabat, sinó ni tan sols s'ha començat, ja anuncien altres coses referides.

Però és que, a més, parlant d'anuncis, i quan estava preparant esta intervenció, vaig recordar un anunci que va fer el senyor conseller quan va comparéixer ací per a explicar els pressupostos.
Ho recordava, però, per un moment, vaig pensar, no és possible, ho hauré.
.
.
, ho dec haver ensomniat, però, no, no ho havia ensomniat, he buscat la compareixença del senyor Serafín i vaig a llegir literalment.
I diu: «Estem estudiant que la reforma de les cases quarters de la Guàrdia Civil i de les comissaris de la policia nacional, una cosa que no és competència d'este govern, se realitze a través dels programes d'escoles tallers i tallers d'ocupació».
.
.
O siga, que els alumnes de les escoles tallers ara van a reformar quarters
de la Guàrdia Civil i policia nacional.
En fi, és, com a mínim, poc seriós.

Però és que, a més, diu: «Se tractaria de reservar un percentatge d'este tipus d'escoles tallers i tallers d'ocupació, prioritzant les infraestructures més deficients que n'hi han en estos moments.
» Les infraestructures més deficients.
.
.
Llavors, ¿què passa?
, ¿que els alumnes de les escoles tallers ara van a fer col·legis?
.
.
.
, ¿van a fer centres de salut?
, ¿van a fer hospitals?
, ¿van a fer carreteres?
.
.
.
Si van a fer allò més deficient.
.
.

I, finalment, va dir el senyor conseller: «La quantitat i el nombre de projectes, ho concretarem».
.
.
, o siga, ¡mira!
, això és fer un ris, és un anunci dins d'un anunci, «ho concretarem en una reunió que mantindrem amb el vicepresident econòmic i conseller d'Economia en els pròxims dies».
.
.
Bé, de moment han passat cinc setmanes, encara que val a dir que mos alegrem que
no s'haja produït eixa conversació.
Però, va insistir, és una proposta efectiva i que se pot fer molt ràpid.
.
.
Bé, si vostés considerem que dins del funcionament i dins dels objectius de les escoles
tallers entra estalviar diners a l'administració autonòmica, per descomptat, mosatros no hi estem de ninguna d'acord.
Si, damunt, és estalviar diners o fer coses que ni tan sols són competències de l'administració autonòmica, doncs, per descomptat, encara menys.

Pel que fa a les esmenes relatives a seguretat, assenyalar també que suprimim una línia que vostés van obrir ja el primer any d'esta legislatura per a un conveni, un futur conveni que només està en el seu pensament o en el seu cap, un futur conveni amb el Ministeri de l'Interior per a construir quarters de la Guàrdia Civil, una cosa, insistixc.
.
.
, no és la seua competència, ho fagen vostés o els alumnes de l'escola taller.

Hem llevat els diners consignats, i el que diem és que eixos diners siguen per a construir i rehabilitar dependències de la policia local, que això sí que és de la seua competència.

Més coses.
N'hi han una sèrie d'esmenes de diners que el que fem és augmentar aquelles ajudes dirigides bé a ajuntaments o bé a diferents col·lectius de la Comunitat Valenciana, i, aixina, en les nostres esmenes augmentem
la consignació pressupostària en les ajudes per als ajuntaments per a mitjans policials, les ajudes als
ajuntaments per a cursos de la policia local, però també, en l'àmbit de les emergències, augmentem els diners que van destinats a les assegurances del personal
voluntari de protecció civil, a les associacions d'agrupacions de voluntaris de protecció civil i també per a l'equipament d'estos voluntaris.
Augmentem també la subvenció del conveni que se fa amb la Creu Roja autonòmica.

Per un altre costat, pel que fa al servici 112, un servici, evidentment,
importantíssim, el que volem és que s'augmente el control a l'empresa que gestiona la plataforma operativa del 112 en la Comunitat Valenciana,
perquè mos consta per part dels treballadors d'esta plataforma operativa que realment no s'estan fent les coses com deurien fer-se.

Per un altre costat, pel que fa al desenrotllament estatutari, mosatros no és la primera vegada que ho fem, n'hi ha una línia d'ajudes per a un conveni amb la Universitat Internacional Valenciana, la VIU.
Mosatros el que fem és: llevem diners d'ahí per a repartir-los per a les universitats públiques de la Comunitat Valenciana, però, a més, canviem el destinatari d'eixe conveni i diem que en lloc d'a la Universitat Internacional Valenciana que siga a la Universitat de València - Estudi General.
Val.

És la tercera vegada, la tercera o la quarta, que presentem esta esmena i sempre
hi han votat en contra, i sempre han justificat el vot en contra, i resulta que
repassant les esmenes del Grup Parlamentari Popular, ne trobe una que diu,
referida a eixa línia: «Donde dice: “Denominación línea: convenio Universidad Internacional Valenciana”; debe decir: “Convenio con Universidad de Valencia - Estudio General”.
» ¡Ui!
, ¡però si és el mateix!
És el mateix i resulta que fa quatre anys no era bo, fa tres, tampoc, fa dos,
tampoc, fa un, tampoc, i segurament hui tampoc, perquè.
.
.
, tant de bo m'enganye, però segurament votaran en contra de la nostra esmena, i resulta que ho fan vostés.
Bé, jo a la millor tinc de, inclús, donar-los les gràcies, perquè, li dic una cosa, quan mosatros creem que cal fer-se una cosa, de veres, mos
interessa que se faja, mos dóna igual que aprove la nostra esmena, que aproven la seua, perquè, al final, el que compta és, en este cas, la finalitat i, en este cas, el destinatari d'eixos diners.

Per un altre costat, fem també una esmena referida al programa que parla de consultes populars, donat que en
el capítol IV, en objectius, parlar de realitzar estudis estadístics i comparatius sobre la matèria.
Com estem en l'últim any de legislatura i considerem que algun n'hauran fet, demanem ja per última vegada esta legislatura que remeten a Les Corts trimestralment el
contingut de tots aquells estudis estadístics i comparatius realitzats, que, de moment, no en coneixem ningun d'ells, si n'hi han, que deurien haver-ne.

I acabe ja parlant d'un grup de tres esmenes, que el que fem és en el capítol VII, en unes determinades línies d'ajuda de subvencions, llevem, suprimim, eliminem la referència a unes sigles, concretament, FCMC.
.
.
Bé, anem a vore.
.
.
, presumptament el pla Confiança, però, bé, el pla Confiança mosatros tenim clar que va ser una resposta al pla Zapatero i que ahí s'han dedicat a fer trampes de tot tipus i maquillatge de tot tipus quan,
realment, no n'hi ha, no existix realment eixe pla Confiança.
El Consell continua parlant i continua sumant milions i milions d'euros, teòricament, a càrrec del pla Confiança, però, el que no està en els pressupostos, no existix, i el que hi ha en els pressupostos és el que han fet tota la vida, per dir-ho d'una forma que s'entenga, i al costat han ficat FCMC, que podien ser eixes sigles o podien ser
unes altres, però és que realment és el mateix, el mateix que n'hi havia.

El que tenen de fer és crear un fons, però un fons econòmic precisament per a això i que siga, a més, incondicionat.
I, sobretot, el que tenen de fer és pagar, perquè abans dia un company de l'oposició que vostés, precisament pel tema de la falta de pagament en açò i en general, no tenien crèdit, i cert és, no tenen crèdit, ni polític ni econòmic.

Res més i moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Sanchordi.

Anem a donar-li la paraula a la senyora Quinzá.

Té vosté la paraula.

La senyora Quinzá Alegre:

Gracias, señor presidente.

Señora Sanchordi, algún crédito político tendrá este grupo parlamentario cuando en ejercicio de la democracia los valencianos
nos han querido situar donde nos han situado y a ustedes donde les han situado.
Y las encuestas que nos van avanzando todos los medios de comunicación nos sitúan a unos y a otros en sitios que todos conocemos.
Luego, algún crédito tendrá este grupo.

Por lo demás, sí que agradecerle en esta ocasión la aminoración considerable del número de enmiendas que ha hecho, eso es que sin duda vamos por el buen camino.
Yo
estaba acostumbrada a unos volúmenes impresionantes y una reiteración de enmiendas año tras año.
Y, en este sentido, sí que tengo que agradecerle la seriedad de su grupo de que para la sección 22 se han presentado solo 22 enmiendas.
Y, además, la verdad es que ninguna de ellas de gran calado, como ahora veremos.

De esas 22, señora Sanchordi, efectivamente, coincidimos en una, en una que ha presentado también el Grupo Parlamentario Popular y que dice usted: «A lo mejor me engaño, pero no creo que me la aprueben.
» Pues, señorías, se engaña, se equivoca, no sea malpensada.
¡Claro que se la vamos a aprobar, claro que sí!
Nosotros no vamos a rechazar algo que consideramos que es bueno solamente
porque venga del Partido Socialista, cosa que sí que me hacen desgraciadamente a mí en otras administraciones, en concreto en mi ayuntamiento.
Pero este grupo no
es así, tiene otro talante.
Y, en ese sentido, sí que decirle que vamos a aceptar su enmienda.
2.
503, que coincide con una del
Grupo Parlamentario Popular.

Por lo demás, sí que voy a intentar referirme al rechazo del resto de sus enmiendas en el mismo
orden que ha hecho usted.
Usted ha hablado al principio de que se iba a referir
a las de nueva competencia y en concreto ha mencionado música y pelota valenciana.
Señoría, yo no he encontrado ni una sola enmienda de pelota valenciana en sus
enmiendas.
No sé porqué ha dicho eso.
No he encontrado ninguna.
Y de música sí.

Pide usted una subvención a la Unión Musical Santa Cecilia de Benicàssim.
No sé si es que Benicàssim es su pueblo y quiere favorecer a la banda de su pueblo.
Pero, claro,
entiendo que esto no puede ser.
Lo que hace la conselleria como usted sabe, es una creación de una línea presupuestaria nueva, además que consideramos necesaria y que es fruto de unos convenios celebrados con las
correspondientes sociedades musicales.
Ya hay dos líneas de ayuda a sociedades musicales, una para la adquisición y mejora de instrumentos musicales y otra para la construcción y remodelación de infraestructuras, dotadas con 215.
000 y 600.
000 euros respectivamente.
Ayuda que jamás habían recibido las sociedades musicales.
Luego, difícilmente algún gobierno está apoyando más a las sociedades musicales, como además así lo reconocen ellas, que el gobierno del Partido Popular, en este caso la
Conselleria de Gobernación, que es la que ha logrado este acuerdo histórico.

Hablaba usted también de modificar, en concreto su enmienda 2.
486, lo que quiere es cambiar, el
aumentar el número de efectivos de la policía de La Generalitat por continuar aumentando el número de efectivos.
Decía que a nosotros eso nos gustaba, porque eso de continuar nosotros lo hacemos
constantemente.
Pues, mire, nosotros lo hacemos porque es cierto, cuando
nosotros hablamos de continuar mejorando es porque se está mejorando.
Pero en este caso sabe usted que sería absurdo e incoherente que apoyáramos esta enmienda, porque le consta que es absolutamente incierto que haya
habido un progresivo aumento de la policía de La Generalitat.
Pues, de hecho, desde el gobierno de la nación no se ha enviado ni un solo agente desde el año 2007.
Esperemos que esto no le cueste el puesto al delegado del gobierno, señor Peralta.

Hablaba usted también del desarrollo de la policía autonómica, el desarrollo del artículo 55.
A esto ha hecho usted tres enmiendas.
El argumento ya lo ha comentado
antes mi compañera, la señora Marcos, contestando al resto de grupos parlamentarios.

Como usted sabe, este Consell está trabajando con el Ministerio del Interior desde la corresponsabilidad y la
lealtad institucional para tener un objetivo de modelo propio; un modelo de
policía que dé solución y respuesta de seguridad a la Comunidad Valenciana, basado, además, siempre en los principios de cooperación y coordinación con el resto de fuerzas y cuerpos de seguridad, mediante ampliación de funciones y competencias.
Pero, en cualquier caso, como usted sabe, después del debate de política general en
estes Corts, quedó prevista la creación de una comisión de estudio, formada por todos los grupos parlamentarios, para abordar qué modelo de policía autonómica queremos.
Y en eso estamos.

Si hay alguien implicado y hay alguien que cree en la policía autonómica, señora Sanchordi, es el conseller, señor Serafín Castellano.
Y de hecho usted sabe que está impulsando y lo que quiere es una ley de consenso y una ley en la que quepan
todas las opiniones posibles, porque consideramos precisamente que es una ley
muy importante.

Hablaba usted, también, de suprimir, bueno, hablaba no, porque esta enmienda apenas, o sea, ha
querido usted disfrazarla como si el conseller dijo que se hicieran a través de escuela taller y tal las reformas que hacen falta en las casas cuartel de
la guardia civil, de la policía nacional.
Y así ustedes presentan una enmienda que es suprimir la línea con el convenio del Ministerio del Interior.
Señoría esto demuestra su talante, esto demuestra lo poco que se preocupan ustedes por
los intereses de la Comunidad Valenciana.
O sea, aquí lo único que hacen es confirmar que no les interesa nada la seguridad y que, bueno,
les da exactamente lo mismo las condiciones en las que queden.
Porque, de
hecho, el ministro, señor Rubalcaba, sí que ha firmado estos convenios, que prometió con la Comunidad Valenciana y que nunca llegan, con otras comunidades, en
concreto con Extremadura y con Castilla La Mancha.

Respecto a subvenciones con ayuntamientos y policía local, que presenta usted tres enmiendas, usted todas las enmiendas que hace
lo que hace es detraer los gastos, las ampliaciones que quiere hacer de dotación a los ayuntamientos para la policía local lo detrae del capítulo II, porque sabe usted que es gasto corriente.

Mire, señoría, para el gobierno valenciano es primordial la colaboración con los ayuntamientos en materia de policía local, porque reconoce el gran esfuerzo que están realizando para garantizar la seguridad en nuestra comunidad, pese a que no es
competencia de la policía local la seguridad.
Sin embargo, es cierto que son los que están haciendo un esfuerzo para eso.

Por todo ello, con gran esfuerzo presupuestario por parte de La Generalitat,
porque no hay que olvidar la situación económica que está viviendo el país y la comunidad y la política de contención del gasto que se está haciendo, este Consell, a diferencia de lo que hace el gobierno de la nación, que no cumple en absoluto las obligaciones en esta materia, sí que ha mantenido la subvención a los ayuntamientos para los medios policiales.
Y, además, como ya le decía, el hacer una detracción del capítulo II es una irresponsabilidad, porque hay que tener en cuenta que forman
parte de el los gastos corrientes o llamados también gastos de funcionamiento.
Este capítulo II ya ha sufrido una minoración importante, se ha reducido casi un 21% y el resto pondría en serio peligro el funcionamiento normal de los servicios importantes.

Luego, respecto de voluntarios, ha presentado usted también tres enmiendas, como siempre intentando ampliar el seguro para los voluntarios
y tal y como siempre disminuyendo el capítulo II.
Insisto que, ya le digo, el capítulo II está lo suficientemente ajustado como para que no se pueda detraer nada más y la apuesta para los voluntarios por parte de La Generalitat es palmable, se
puede constatar claramente en estos presupuestos.
Y, además, señalarle que entre el año 2007 y 2011 La Generalitat destinó un total de 1.
156.
540 euros al voluntariado de protección civil.
Esto es estar comprometido con nuestro voluntariado.

Respecto de, bueno, de ampliar la subvención a la Cruz Roja, estamos con más de los mismo.
Reducen ustedes la partida destinada a gastos de funcionamiento,
que ya le digo que me parece una temeridad absoluta.
Y, además, decirle que la Conselleria de Gobernación colabora estrechamente con la Cruz Roja para establecer los mecanismos de
coordinación ante las emergencias, a fin de garantizar la respuesta más rápida y eficaz y organizar los recursos humanos y materiales de la manera más óptima, así como potenciar la formación y participación del voluntariado.
En el período también 2007-2011 se han destinado a la Cruz Roja 220.
000 euros.

Luego, presenta usted también dos enmiendas para disminuir la subvención a la VIU.
Y decirle que no las vamos a aceptar, porque nos parece que lo que
se está haciendo es importante y es un trabajo que está dando muchos resultados.

Y, luego, presenta usted también cuatro enmiendas en las que pide, efectivamente, suprimir unas siglas, que son
la FCMC.
Habla usted que si es el plan Confianza, que es el mayor de los
fraudes, que tal.
Bueno, pregúntele a los alcaldes el plan Confianza si es un fraude.
No lo sé.
Mi alcalde, alcalde socialista por cierto, está absolutamente encantado.
Y gracias a eso se han podido realizar obras muy
demandas por todos los vecinos de mi municipio desde hace mucho tiempo.
Gracias
al plan Confianza se están ejecutando, ya digo, obras importantes.

Pero es que, además, señoría, no sea usted malpensada, estas siglas no son del plan Confianza, estas siglas
significan fondo de cooperación municipal condicionado.
Y el objetivo de poner esto a nivel presupuestario no
es sino el poder servir de código identificador en todas las líneas de subvención que conforman el fondo de cooperación municipal a que se refiere el artículo 201 de la Ley 8/2010 de La Generalitat.
Por tanto, nos parece del todo
adecuado que a fin de poder identificar los fondos que se destinan persistan
estas siglas en el presupuesto.

Y, por último, quedan solamente dos enmiendas, una de ellas es la de remitirle a las
Cortes trimestralmente el contenido de aquellos estudios, estadísticas y comparativas finalizadas, que bueno esta enmienda sí que la presentan ustedes año tras año.
Y decir que no la vamos a aceptar, porque además no aporta nada para el cumplimiento del objetivo propio del programa, que es
ejercer la gestión de las competencias atribuidas a La Generalitat en materia de procesos
electorales y consultas populares, en el marco de la Ley orgánica de régimen electoral.

Y, luego, por último, cuando quieren ustedes añadir una nueva línea en la que en el programa de emergencias y protección civil y extinción de incendios para aplicar medidas de evaluación e inspección a la empresa que gestiona el 112.
Decirle, señoría, que este servicio, como le digo todos los años, se encuentra ya certificado según la norma de calidad ISO 9001-2000, lo cual implica estar sometido a una
auditoría anual por parte de Aenor, entidad acreditada por la Enac.
Y, adicionalmente,
el cumplimiento de la norma obliga a la realización, además, de una encuesta de satisfacción del ciudadano, así como encuestas de satisfacción de los usuarios, informes que permiten la evaluación del funcionamiento del servicio y su orientación al cliente.

Y, luego, respecto a las medidas que inspección que usted pide.
Sepa usted que el servicio 112 de la Comunidad Valenciana
pertenece, como no podía ser de otra manera, a la Conselleria de Gobernación y, por tanto, está sometido a todos los mecanismos de inspección de cualquier departamento de la administración.

Con todo esto, señoría, ya le digo, aceptamos la enmienda que tenemos en común, en concreto la 2.
503, y el resto, pues, se las vamos a rechazar.

Nada más y muchas gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Quinzá.

Anem a passar a votar este grup d'esmenes, tenint en compte que la 2.
503 la traguem del seu conjunt.
Vots a favor
de l'esmena 2.
503?
Tots a favor.

Vots a favor de la resta d'esmenes?
3.
En contra?
8.

Passem, senyories, a vore les esmenes presentades pel Grup Parlamentari
Popular.

Senyora Quinzá.

La senyora Quinzá Alegre:

Gracias, señor presidente.

Muy brevemente.

Nosotros habíamos presentado un bloque de cinco enmiendas, una de las cuales entiendo que
decae porque coincide con una que acabamos de aprobar del Grupo Socialista, que
en concreto es la enmienda 2.
508 del Grupo Popular.
Las otras cuatro enmiendas,
dos de ellas simplemente una cuestión técnica: sería sustituir el «centro de alto rendimiento» por «centro de especialización deportiva de pilota valenciana».
Entendemos que la denominación que proponemos es mucho más correcta técnica y legalmente.
En este sentido presentamos dos enmiendas.

Otra enmienda es que la línea de subvenciones relativa a equipamientos para voluntarios de protección civil pase del capítulo IV, que está actualmente, al capítulo VII.
Esta enmienda se refiere a las ayudas para financiar los equipamientos
para voluntarios de protección civil que consiste en pasar, como ya he dicho, del capítulo VII, que es la transferencia de capital, por resultar más correcto el tratarse de material inventariable y de gastos de inversión.
Mediante esta línea de subvenciones lo que se pretende es ayudar a las agrupaciones de
voluntarios de protección civil, a fin de poder dotarles de las terminales Tetra necesarias para su
integración en la red de comunicaciones Comdes.

La Generalitat, como saben ustedes, ha puesto a disposición de todos los servicios de seguridad y emergencia la red Comdes a la que
progresivamente se están incorporando todas las flotas de servicio de la seguridad y emergencias.
Y la
integración del 112, Comunidad Valenciana, y la red Comdes va a ofrecer a todos los
servicios de seguridad y emergencias grandes posibilidades y potencialidades en
comunicaciones y coordinación para seguir mejorando las actuaciones en eficacia, eficiencia e inmediatez.

Y la última enmienda es crear una nueva línea de becas para el Ivaspe.
Queremos crear, entendemos que es importante crear
esta línea de becas por un importe de 55.
000 euros y que la reciente inauguración de la fase I del nuevo Ivaspe, ubicado en Cheste, y la inauguración del centro de investigación de la seguridad y emergencia requiere la especialización de profesionales y un impulso adecuado de la institución.
Estos profesionales se encargarán de colaborar en el desarrollo y difusión de la biblioteca del Ivaspe, de la mejora y actualización de los programas docentes, así como de su proceso evaluativo y de la colaboración en la gestión de la formación impartida por el Ivaspe.

Nada más y muchas gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Quinzá.

Alguna observació a estes esmenes?

Vots a favor?
8.
En contra?
Abstencions?
3.

Senyories, anem a passar a votar la secció 22 en el seu conjunt.
Vots a favor?
8.
En contra?
3.

Senyories, suspenem la sessió fins a les quatre i mitja de la vesprada que la començarem amb la secció 23, solidaritat i ciutadania.

(Se suspén la reunió a les 14 hores i 5 minuts)

(Es reprén la reunió a les 16 hores i 31 minuts)

Debat en comissió del Projecte de llei de pressupostos de La Generalitat per a l'exercici 2011 (RE número 67.
008, BOC número 263).
Continuació (Debat de les esmenes a la secció 23)

El senyor president:

(Inoïble) .
.
.
i anem a començar amb la secció 23, que és la penúltima d'este debat dels pressupostos, després que este migdia suspenguérem la comissió després de debatre les esmenes de la secció 22, de governació.

Ara, anem a parlar de solidaritat i ciutadania.
I, per a defensar les esmenes
presentades per Esquerra Unida, té la paraula la senyora Albiol.

La senyora Albiol Guzmán:

Bé, moltes gràcies.

Començaré defensant una esmena que pot semblar una anècdota, però jo crec que és un bon exemple de quina és la política del Partit Popular i de quina seria la política que faria Esquerra Unida.

Els pressupostos destinen 35.
000 euros a la trobada de les famílies amb la Mare de Déu dels Desemparats.
Clar, nosaltres, des d'Esquerra Unida ens preguntem si serà necessari destinar diners a la trobada amb la Mare de Déu dels Desemparats amb el que està caent amb la crisi.
Nosaltres preferim augmentar els recursos per als programes
d'acollida per a persones immigrants, perquè, clar, la baixada del programa d'integració a la immigració és d'un 26%, ¿val?
, i ja vaig dir en el seu moment que sembla que han de ser els immigrants
els que han de pagar la crisi al País Valencià amb aquesta baixada; de fet, nosaltres el que reclamem és, per exemple, la construcció d'onze centres d'acollida al País Valencià, sobretot en les zones on hi haja més concentració de persones que venen d'altres països, d'altres països empobrits i que venen ací a treballar.

En el tema de cooperació internacional, tenint en compte que la cooperació internacional sols representa el 0,18% del pressupost de la Generalitat
valenciana, nosaltres hem presentat des d'Esquerra Unida l'esmena perquè es destine el 0,7% dels pressupostos a la cooperació internacional, la cooperació al desenvolupament, tal i com marca la Llei de cooperació valenciana i tal i com vam signar vostés -vostés, nosaltres i tots els partits- en el pacte contra la pobresa.
Repetisc, només se destina un 0,18, nosaltres reclamem el 0,7.
¿I d'on traure recursos per al 0,7?
Nosaltres, evidentment, no els trauríem ni de la immigració ni de participació, sinó que els trauríem d'altres despeses supèrflues que fa La Generalitat com, per exemple, CACSA.
Però, clar, eixa esmena no mos la permet fer el reglament, però seria d'on trauríem nosaltres els diners per a la cooperació.

Després, hem presentat una altra esmena, que és recuperar el conveni que teníem amb la coordinadora valenciana d'ONGD, que vostés han pervertit, han canviat els beneficiaris, i, ara, es diu federació, confederació o unió d'associacions o fundacions, quan està claríssim que l'entitat representativa de les ONGD valencianes és la coordinadora d'ONGD.
Però, clar, com que a la millor no són braços de fusta del Partit Popular, doncs, vostés han preferit repartir eixa subvenció amb els amics o fer-la d'una altra manera.
Nosaltres el que demanem és que estiga com estava l'any passat.

Després, hem presentat diverses esmenes per a incrementar els recursos per als
projectes de cooperació internacional i desenvolupament; per exemple, una esmena concreta és destinar els 140.
000 euros de propaganda en Radiotelevisió Valenciana a accions al codesenvolupament, pensem que serà millor destinar recursos a pal·liar la fam i les malalties en els països empobrits que el senyor Blasco isca en Canal 9, ¿val?

En el mateix sentit, d'aturar la política del Consell de detraure diners a la solidaritat per a destinar-los a la
propaganda, va la nostra esmena perquè s'elimina la condició de destinar l'1% de les subvencions de les ONGD per a publicitat.

Una altra esmena que hem presentat és la de desenvolupar el Consell de Cooperació del País Valencià i dos esmenes més sobre transparència.
Nosaltres, des d'Esquerra Unida reclamem que s'informe les Corts Valencianes dels convenis que se signen, i, també, demanem que se sotmeta a debat de Les Corts els plans estratègics i els plans anuals.
Són dos esmenes que tenen molt a vore amb la transparència, amb la participació i amb la forma de funcionar que, justament, el Consell, el Partit Popular, és tot el contrari.

Després, hem presentat, també, quinze esmenes per acabar amb el clientelisme d'aquesta conselleria, per acabar amb el clientelisme del senyor Blasco, quinze
esmenes que van destinades als diferents programes: a administració local, a immigració, a cooperació internacional i a participació, ¿val?
, tots els programes tenen alguna esmena d'aquestes perquè tots els programes tenen, doncs, bé, eixes línies nominals que nosaltres el que demanem és que desaparegueren els beneficiaris concrets per tal que siguen convocatòries públiques, perquè siga un concurs públic al que tots se puguen presentar amb igualtat de condicions, i, per tant,
evitar els amiguismes que suposa que siguen ja beneficiaris concrets i siguen línies nominals.
Com dic, nosaltres el que volem és que siga una convocatòria, un concurs públic.

Res més i moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Albiol.

Té la paraula el senyor Bustamante.

El senyor Bustamante Bautista:

Gracias, señor presidente.

Muy rápidamente para intentar poder contestarle a todas las enmiendas que usted ha
presentado, señora Albiol.

Mire, en principio, a pesar de estas fechas tan halagüeñas, puesto que ya estamos prácticamente en Navidad, lamento decirle que vamos a votar en contra de las
enmiendas que presenta la Agrupación de Diputados No Adscritos.
Como le he dicho, es verdad que usted no presenta
muchas enmiendas a la sección 23 de presupuestos, de solidaridad y ciudadanía, pero estoy seguro de que si alguien de su grupo hubiera podido asistir a la
comparecencia del conseller Blasco en la comisión de presupuestos, hubieran todavía, después de escuchar la intervención del conseller, hubieran presentado ustedes todavía menos enmiendas y muchas de las alusiones que usted ha hecho no las hubiera
hecho porque se le hubieran clarificado en esa comparecencia.

En cuanto a las enmiendas presentadas, 2.
511, 2.
512, 2.
513, 2.
514, 2.
515,
2.
518, 2.
519, 2.
523, 2.
524, 2.
525, 2.
526, 2.
535 y 2.
536, su rechazado se
fundamenta en las siguientes razones: no es posible disminuir el capítulo II de gastos, que ya existen compromisos para gastos plurianuales, quedando
el crédito mínimo necesario para el funcionamiento de la dirección general; los beneficiarios de subvenciones nominativas son agentes de
cooperación que van a desarrollar proyectos en cumplimiento de los objetivos marcados por
esta dirección general; en el presupuesto de la La Generalitat el porcentaje dedicado a
cooperación internacional para el 2011 se cumple lo establecido con la Ley 6/2007, de
cooperación al desarrollo de la Comunitat Valenciana, destinando el 0,69% del presupuesto
consolidado no financiero de La Generalitat.

Además, señoría, lo que usted nos pide con estas enmiendas ya está contemplado en estos presupuestos, ya existe el Consejo Valenciano de Cooperación al desarrollo como órgano consultivo y de participación en el que están representados todos los actores de la cooperación y otras instituciones en cuyo seno se debaten los planes anuales, son una
entidad sin ánimo de lucro, es un requisito inexcusable para presentarse a cualquier subvención de esta dirección general, y también se está haciendo siguiendo las reivindicaciones de las organizaciones de cooperación al desarrollo, en lugar de incluir las acciones de sensibilización dentro de cada una de las convocatorias de ayudas, se establece una partida
específica imputable al capítulo II, que se realiza a través del concurso público.

Señora Albiol, en cuanto a su enmienda 2.
514, destinar en el año 2011 el 0,7% real del presupuesto de La Generalitat para la cooperación internacional al desarrollo, me congratulo -al igual que usted, supongo- al decirle que ya se encuentra recogido como objetivo básico en el punto 1.
3 de la FP4 de los presupuestos de La Generalitat para el
2011.

Y, por último, en este bloque, la enmienda 2.
536 la rechazamos ya que, al margen de que
no se puede eliminar lo que no existe, las principales líneas de actuación de la FP4, el 1% -que usted mencionaba- dirigido a sensibilización ya ha sido suprimido de la convocatoria para el 2011.

En cuanto a las enmiendas 2.
516, 2.
520, 2.
521, 2.
522, 2.
530, 2.
531, 2.
532,
2.
533 y 2.
534, dirigidas al programa 313.
50, integración de la inmigración, vamos a votarlas en contra.
Pero, quisiera decirle que, a pesar de la
austeridad impuesta por los recortes del gobierno de Rodríguez Zapatero, porque a usted no se le escapa el recorte de las políticas sociales que ha impuesto en transferencias como al fondo de apoyo a la
acogida e integración de las personas inmigrantes, aun así, La Generalitat realiza un importante esfuerzo para mantener sus compromisos
con la integración de la inmigración.

Se está haciendo un reajuste -perdón si voy muy rápido, pero quisiera dar contestación a todas las enmiendas que usted ha formulado-, se está haciendo un reajuste para seguir financiando actividades de formación, investigación y mediación intercultural a realizar por la Fundación Ceimigra, para el mantenimiento de los ejes prioritarios de actuación que desde la Conselleria de Solidaridad y Ciudadanía se están potenciando.
También es conveniente equiparar los créditos previstos para los sindicatos Comisiones Obreras y UGT, dada su
igualitaria participación en el marco del pacto valenciano por la inmigración.

En definitiva, señora Albiol, no podemos aceptarle estas enmiendas porque los conceptos
solicitados ya se encuentran comprendidos en las líneas de actuación de la dirección general, pues la política más idónea de acogida de personas inmigrantes se está realizando a través de la colaboración con entidades sociales y asociaciones de inmigrantes.
La actual distribución presupuestaria entre entidades sociales de la Comunidad Valenciana permite una
distribución equilibrada de las subvenciones.

Quisiera decirle -porque no me queda prácticamente tiempo- que sigue nuestro compromiso con la integración de la inmigración, pues se incrementa un 11% la línea dirigida a programa de comprensión de la sociedad valenciana que ha permitido que, hasta la fecha, más de 10.
000 personas se hayan lucrado del programa de integración de la inmigración, ley que ustedes votaron en contra.

Nada más y muchas gracias, señor presidente.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Bustamante.

Anem a passar a votar este grup d'esmenes.
¿Hi ha alguna observació que fer?
Vots a favor?
7.
En contra?
8.

Passem, a continuació, a defensar les esmenes plantejades pel Grup Socialista.

Per a la seua defensa, té la paraula la senyora Tirado.

La senyora Tirado Museros:

Gracias, señor presidente.

Me corresponde, en nombre del Grupo Parlamentario Socialista, defender las
enmiendas presentadas a la sección 20, referidas a una conselleria, la Conselleria de Solidaridad, que, irónicamente, de una forma inversamente proporcional a su definición, continúa rebajando cuotas de bienestar para que más lo necesitan, para los más desfavorecidos y que alcanza unos niveles muy pobres que nos sitúan, año tras año, más lejos de alcanzar el 0,7% para cooperación al desarrollo, comprometido e incumplido reiteradamente por el señor síndico conseller, el señor Blasco, cuando no solo forma parte de los objetivos marcados en la pacto
valenciano de lucha contra la pobreza, sino que, además, quedó establecido en la Ley de cooperación valenciana como un imperativo legal.

En el debate del proyecto de ley de presupuestos en comisión ya analizamos y planteamos nuestra propia reflexión acerca de las políticas de integración y convivencia de las personas inmigrantes -que ustedes implementan-, la cooperación internacional al desarrollo, las de participación ciudadana, plasmadas y formuladas por su grupo parlamentario en este proyecto
de ley.

En este sentido, nuestra valoración al respecto redunda en la idea de promulgar que se trata de unos presupuestos
insuficientes, de unos presupuestos mal gestionados, poco transparentes, pero,
sobre todo, fraudulentos y mentirosos si hacemos un balance posterior del nivel
de ejecución de los mismos.

Por ello, presentamos un bloque de enmiendas dirigidas a mejorar y garantizar
una mayor vertebración en las acciones y una mayor consignación presupuestaria para implementar estas acciones con eficacia y eficiencia,
enmiendas que hacen referencia, fundamentalmente, a los programas de inmigración, de cooperación, de participación ciudadana y de administración local.

En el programa de administración local, se supone que este próximo ejercicio, el 2010, debía ser el de creación y puesta en marcha del fondo de cooperación municipal tras la aprobación de la Ley de régimen local valenciano, que ya advertimos en el debate de totalidad de aquella
ley que el gobierno valenciano mentiría -como se demuestra-.
Han hecho, a la luz de la presentación de estos presupuestos, un enunciado y nada más, en la discrecionalidad como herramienta para aplicarlo y, sobre todo, decir
que tan solo queda en apenas un euro por habitante lo que percibirán los ayuntamientos valencianos a través de este fondo.

Por eso, presentamos enmiendas para mejorar la disponibilidad de los fondos
otorgados a las entidades locales y para mejorar la distribución de ayudas mediante líneas genéricas de subvenciones garantizando un reparto objetivo de ayudas, evitando que éstas sean asignadas en función del color político de los ayuntamientos.

Respecto a la Dirección General de Inmigración, volvemos a plantear una enmienda fundamental que, además, ustedes obvian todos los años, en la propia problemática sobre la que actúa, e introducimos el término de «acogida» junto a la «integración de la población inmigrante».
Con la Ley de integración de la población inmigrante aprobada, y teniendo en cuenta que la acogida es uno de los
elementos sobre los que esta conselleria tiene mayores competencias, parece más que razonable incluir este concepto.

Quiero destacar, por otra parte, otra enmienda que añade un nuevo código de línea, que ustedes vuelven a eliminar en estos presupuestos -ya lo hicieron el año pasado-, y es la relativa al convenio con la Federación Valenciana de Municipios y Provincias para financiar los gastos corrientes de
los servicios de apoyo al inmigrante de titularidad de las entidades locales.

Como ustedes saben, los ayuntamientos constituyen la administración más próxima al ciudadano y son los que generan, por tanto, un mayor esfuerzo por
canalizar acciones y políticas que faciliten la acogida y la integración de la población inmigrante.
Por ello, resulta imprescindible que la administración autonómica realice un esfuerzo económico en paralelo para vertebrar y apoyar esta labor a través de la financiación de sus gastos, eso sí, teniendo en cuenta que es fundamental proporcionar este refuerzo a todos y a
cada uno de los ayuntamientos que cuenten con servicios y departamentos
destinados a las personas inmigrantes, y no solo para aquellos que dispongan de
una oficina AMIC, porque todos, en definitiva, prestan un servicio a la
sociedad y debe ser reconocido por igual.

Del mismo modo, introducimos una enmienda para apoyar e impulsar el
funcionamiento y la puesta en marcha de organizaciones que promuevan y
colaboren en programas de acogida e integración.

Respecto al programa de cooperación, por un lado, deberíamos tener en consideración el nivel de ejecución presupuestaria y, por otro, el tijeretazo que ustedes han pasado por las
diferentes líneas destinadas a cooperación internacional, sobre todo las que se conceden vía convocatoria pública, y llegaríamos a la conclusión que el recorte de este programa no es del 30%, sino que a lo largo de todos
estos años de esta legislatura se ha reducido casi en el 50%, dejando a la mitad el
presupuesto en cooperación.

En cambio, las que buscan reforzar la red clientelar de la conselleria y de este conseller, las que ustedes dan vía digital, se incrementan; son, de hecho, las únicas que suben espectacularmente, llegando a representar con casi 7 millones de
euros el 25% de las ayudas de cooperación.

Pero lo que, desde luego, no se sostiene es su insistencia en el discurso del
cumplimiento del 0,7%, cuando cada año se alejan más de esta cifra, representado en el ejercicio para 2011 una cifra por debajo del
0,18% inicial del presupuesto consolidado de la Generalitat valenciana que
ustedes nos presentan, si tenemos en cuenta que además ustedes presentan enmiendas para recortar todas las líneas de convocatoria pública destinadas a la cooperación internacional.
Es decir, que en este itinerario de tramitación presupuestaria ustedes se enmiendan a si mismos para rebajar todavía más la dotación de fondos, y así lo vemos en las convocatorias.
A esto, señorías, se le llama incoherencia, se le llama falta de planificación y gestión deficiente, o quizá responda más a un intento de engaño para ocultar la realidad, y es que ustedes están dejando desnuda a la cooperación valenciana.

Este panorama desalentador es lo que nos obliga a recordarles que existe un
precepto legal en la ley de cooperación valenciana que les exige el cumplimiento de destinar el 0,7% de los
presupuestos a cooperación.
Es lo que nos obliga a refrescarles la memoria -hacer un flashback- y situarles en aquella foto de la firma del pacto de lucha contra la pobreza,
impulsado por la coordinadora valenciana de ONGD.
Por lo que intuyo que no
tendrán ningún inconveniente en aprobar una de las enmiendas que presentamos.
En ella se
solicita destinar el 0,7% del presupuesto consolidado a cooperación internacional.
Eso sí, atendiendo a los criterios internacionales establecidos por la OCDE y no dando
vía libre a la capacidad de creatividad del señor
conseller para inventarse una receta imposible: la cuadratura del círculo con unos números que, señorías, no salen.

También solicitamos orientar las prioridades sectoriales hacia los servicios básicos dentro de los objetivos de desarrollo del milenio, destinar al menos el
30% del presupuesto en ayuda oficial al desarrollo a los clasificados como países menos avanzados, priorizando el 20% a los diez países con un menor índice de desarrollo humano, tal y como se señala en el pacto valenciano contra la pobreza.

En la misma enmienda solicitamos, una vez más, la presentación de la evaluación del plan anual del presente año, del 2010, incluido en el plan director 2008-2011.

Desde el Grupo Parlamentario Socialista, lo hemos dicho en muchas ocasiones,
consideramos que existe muy poca efectividad en la implementación de los planes anuales y estratégicos si estos no someten sus resultados a una evaluación y valoración rigurosa que permita ir adecuando y adaptando los objetivos a las nuevas
circunstancias.
Es necesario, además, para dotar de mayor transparencia de debate y de control parlamentario el
contenido de los mismos.

También destacamos la incorporación de enmiendas dirigidas a incrementar el importe destinado a las diferentes
convocatorias de cooperación internacional y que han sufrido un recorte espectacular para el próximo año, concretamente la línea de subvenciones para acciones de sensibilización y educación al desarrollo, la de proyectos de formación e investigación y la línea de subvenciones de ONGD para la realización de proyectos de cooperación internacional al desarrollo que incrementamos en casi 2 millones de euros.
Fondos que hemos sustraído, por una parte, del total del capítulo II y, por otra parte, de las diferentes líneas nominativas que conceden ustedes a las ONG de la trama, ONG que están bajo sospecha y que están siendo investigadas actualmente por la Fiscalía Anticorrupción y que suponen más de 1 millón de euros.

El programa de participación ciudadana y redes sociales, escaso de recursos y de personal, sí obtiene un buen pellizco para la contratación de trabajos realizados por otras empresas o profesionales, eso sí; pero, por otro lado, evidencia una falta de coherencia en su política de participación social, basada en un conglomerado de pequeñas acciones dirigidas a colectivos igualmente diversos y gestionados bajo
modalidades propagandísticas -las que ustedes les gustan- y clientelares asumidas por esta
conselleria bajo los epígrafes de «líneas nominativas» distribuidas, como siempre, de forma arbitraria.

Respecto a la ley de participación ciudadana, ni mención.
Una ley que ustedes aprobaron con su mayoría parlamentaria, pero que no tiene una traducción en estos presupuestos.
Por ello solicitamos el desarrollo de los diferentes
mecanismos de participación que marca la ley, tanto en lo que concierna a su financiación, como a los procesos de participación.

Incorporamos otra enmienda que nos parece importante y que describe la creación de una nueva línea de subvención para financiar la realización de actividades de fomento y desarrollo de la participación ciudadana dirigida a todas aquellas entidades sin ánimo de lucro con experiencia y reconocimiento en este ámbito de actuación.

Insistirles en que, frente al clientelismo, la cooptación como forma predominante en la concesión de subvenciones a través de las líneas nominativas, que no solo se generalizan en el conjunto de las direcciones
generales de esta conselleria, sino que constituyen la marca de esta conselleria y de este conseller que ha activado e impulsado diferentes tramas a lo largo de todos estos años, y que el señor Camps ha consentido y le ha dado viabilidad a su permanencia.

Nosotros, desde el Grupo Parlamentario Socialista, defendemos siempre la
apertura que otorgan los concursos públicos y la creación de líneas genéricas.

Y acabo, esperando contar con su respaldo y aprobación, porque se trata de enmiendas, en definitiva, que de forma constructiva
pretenden mejorar en lo posible los presupuestos de esta sección para el 2011, pero sobre todo pretenden ser rigurosos con los procesos que en
estos momentos -de investigación- la fiscalía está realizando en relación con la trama de ONG.

Nada más y muchas gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Tirado.

Té la paraula la senyora Palomar.

La senyora Palomar Pérez:

Gracias, señor presidente.

Me imagino, señora Tirado, que habrá sido un lapsus, porque ha hablado usted de la sección 20 y estamos en la sección 23.
(La senyora Tirado Museros diu: «Un lapsus, sí.
Soy perfectamente consciente de qué sección es.
»)

Bueno, pues yo siento comunicarle, como mi compañero el señor Bustamante, que, aunque usted al final ha puesto la fe en que aprobaríamos alguna de sus enmiendas, siento trasladarle que no vamos a aprobar ninguna
de sus enmiendas.
Porque, además, creo que por sus hechos los conoceréis, y que si usted tuviese voluntad de diálogo con este grupo parlamentario, seguramente, no hubiera utilizado algunos de
los adjetivos que ha utilizado en su intervención y, sobre todo, pues, el final de la misma.

Yo espero explicarle en mi intervención el rechazo de sus enmiendas, por lo menos la explicación, porque creo que en este momento del procedimiento es en lo que tenemos que
estar.
Y su grupo parlamentario ha presentado 25 enmiendas a los presupuestos
de la Conselleria de Solidaridad y Ciudadanía y, concretamente, al programa 125.
10, administración local, ha presentado 3.

Yo le diría que del rechazo de la 2.
538, usted propone añadir dos puntos a los objetivos básicos, y no compartimos su preocupación por los mismos, puesto que cuando usted dice que pretende mejorar la
disponibilidad de los fondos, nosotros le decimos que la gestión de los pagos por parte de la Dirección General de Cohesión Territorial se realiza cumpliendo la propia tramitación administrativa de los expedientes en los plazos previstos por la normativa.

Y en cuanto a garantizar la objetividad, le diré que lo que se plantea por usted ya está suficientemente recogido en el objetivo 5.
1, de garantizar que las inversiones
del Consell se distribuyan de una forma racional y coordinada, al objeto de
asegurar los principios de solidaridad territorial y el desarrollo armónico de toda la comunidad.

Presenta también a administración local, a este programa, la enmienda 2.
539, que también propone crear unas nuevas líneas.
En cuanto a la primera, la 2.
1.
4, le diré que la propuesta relativa a la cumbre está suficientemente definida de forma amplia en la línea 2.
1.
2, en cuando a fijar y concretar las líneas de cooperación en las entidades locales.
Se trata de una previsión establecida ya en el artículo 52 de la Ley 8/2010, de régimen local de la Comunidad Valenciana.

En cuanto al segundo punto que propone usted, al 2.
3.
1, la dirección general realiza los pagos a las entidades locales de forma inmediata, tan
pronto como ellas justifican los fondos.
Por lo tanto, su enmienda no mejora
los plazos ni la disponibilidad de los fondos.

Y en cuanto al otro punto que propone, el 6.
2.
1, le diría que es lo mismo que le he comentado antes, puesto que ya está recogido en el punto 5.
1.

Otra de las enmiendas que usted presenta a administración local, el rechazo es porque plantea la eliminación de las referencias al fondo de cooperación municipal, condicionado en las líneas que forman parte del mismo.
La estructura del fondo de cooperación municipal está previsto en el Estatuto de autonomía y en la Ley 8/2010, de régimen local de la Comunidad Valenciana y será objeto de desarrollo mediante decreto, por tanto, la clasificación del presupuesto responde a los parámetros legales establecidos en dicha norma.

Al programa 125.
10.
.
.
-perdón- 134.
10, de cooperación internacional al desarrollo ha presentado usted 11 enmiendas.
La 2.
541, la
2.
542, la 2.
543, la 2.
544, la 2.
545 y la 2.
546.
.
.
, decirle, en primer lugar, que todas aquellas aplicaciones o capítulos que usted propone o pretende suprimir, pues, no se pueden aceptar, puesto
que existen ya compromisos para gastos plurianuales, quedando el crédito mínimo necesario para el funcionamiento de la propia dirección general.
Por lo tanto, no podemos estar de acuerdo con usted.

Y en cuanto a las que hace referencia -como la 2.
542- al 0,7%, pues, compartir las palabras de mi compañero de grupo el señor Bustamante que me ha precedido en la palabra, el presupuesto de La
Generalitat ya contempla el porcentaje dedicado a cooperación internacional para 2011, que cumple lo establecido en el artículo 21 de la Ley 6/2007, de la cooperación al desarrollo de la Comunidad Valenciana.
Por lo tanto, entendemos,
comprendemos y estamos de acuerdo en que se cumple el 0,7%, por lo tanto, no
entendemos su enmienda al 0,7%, que repite usted en la 2.
543.
Por lo tanto, el
rechazo es el mismo.

En cuanto a la 2.
544, usted propone añadir una serie de líneas, además de la destinar el 0,7%, orientar las prioridades sectoriales hacia los
servicios básicos dentro de los objetivos de desarrollo del milenio; destinar al menos el
30% del presupuesto a ayuda oficial al desarrollo a los clasificados como países menos avanzados, priorizando el 20% de este a los países con un menor índice de desarrollo humano; presentación de la evaluación del plan anual 2010; dotar al Consejo Valenciano de Cooperación de los suficientes medios técnicos, recursos humanos y materiales que permitan su funcionamiento y el
cumplimiento de su encomienda; dotar al Consejo Valenciano de Cooperación de la pluralidad y representatividad necesarias incorporando a todos grupos
políticos que componen Les Corts.
.
.
Le digo que rechazamos todas estas nuevas líneas que usted propone, puesto que están todas recogidas en la FP4 ya recogida en el presupuesto.
Y no podemos
compartir con usted esa preocupación que tiene sobre esos puntos que quiere añadir a esta función.

En cuanto a la 2.
747 que ha hecho usted referencia en su intervención, en la que propone suprimir una serie de dotaciones presupuestarias a una
serie de ONG, le diré que no se pueden aprobar, puesto que se trata de garantizar la continuidad de
los proyectos que han presentado estas ONG, estas entidades.

Y, mire, hace usted referencia a suprimir convenios a tres entidades concretas:
Fudersa, Ceiba y Esperanza Sin Fronteras.
Pues mire, yo le diré que, ¿sabe usted cuántos convenios se firman?
, ¿con cuantas entidades?
Porque usted solo hace referencia a tres, no sé por qué.
Le diré que se firman 30.
No entiendo esa fijación que tiene usted por estas tres entidades.
Me gustaría saber si usted conoce qué proyectos llevan a cabo estas tres entidades, en qué países; si conoce incluso el reconocimiento internacional que ha tenido Esperanza
Sin Fronteras, porque usted habla de tramas y me parece que al final, cuando se
sepa la verdad, ya veremos de qué tramas estamos hablando.

Yo le digo que.
.
.
.
, póngale usted cara a las personas a las que van destinados esos proyectos, porque
yo sí que se la pongo, y no entenderán ni de tramas ni de algunas de las afirmaciones que ha hecho usted.
Pero todo,
tiempo al tiempo.

En cuanto al programa de integración de la inmigración, el programa 313.
50, de integración de la inmigración, en la enmienda 2.
552, estamos en lo de siempre.
Usted no comparte con
nosotros el que esté.
.
.
integrado para nosotros la acogida en la integración.
Usted no lo comparte, la presentan todos los años, es una discusión que tenemos siempre.
Pero yo vuelvo a reiterarle que nosotros comprendemos que
sí que incluye el concepto de acogida y, por lo tanto, no podemos aprobar la
enmienda que usted presenta en estos términos, porque además creo que es lo mismo que hemos discutido en otros presupuestos.
Y, por lo
tanto, no le voy a añadir más.

Integración de la inmigración, 2.
553.
¿Usted propone suprimir el fondo de cooperación municipal?
No lo entiendo.
Pienso que en el debate del pleno podremos debatir
sobre este asunto, pero creo que se lo explicado en la 2.
540.
Pero, no
obstante, ya lo podremos debatir con más extensión en el pleno, pero no entiendo esta enmienda.

Propone disminuir también en el capítulo II, en la enmienda 2.
554, y como le decía, se trata de compromisos plurianuales debidamente adquiridos y que se tiene
que hace frente a los gastos mínimos de funcionamiento para el ejercicio 21.
Y ocurre lo mismo en la 2.
555.

Por lo tanto, no se pueden, no se pueden aprobar estas enmiendas por parte
nuestra.

Y en la 2.
556, las aplicaciones que usted propone, no se pueden bajar, porque
es necesario para hacer frente a situaciones urgentes de carácter asistencial que plantean las entidades sociales, financiándose a través de este tipo de ayudas al fomento del asociacionismo de personas inmigrantes.

Y a mí me gustaría debatir con usted sobre la integración de la inmigración, pero no en presupuestos, sino en líneas incluso más generales, porque, de verdad, creo que usted, señor Tirado, no es la persona que aquí nos va a poder contar más sobre la integración de la inmigración, porque no sé si conoce usted los recortes del Gobierno de España.
Usted habla siempre de tijeretazos de la.
.
.
(Veus) Usted habla de tijeretazos de la conselleria, pero yo no le he oído hablar de tijeretazos del Gobierno de España.
Y para nosotros es un debate muy interesante, pero habla usted con el
colectivo de inmigrantes, que posiblemente tengan más interés que yo en hablar con usted sobre este asunto.
Porque nunca la oigo hablar de
ningún esfuerzo de la conselleria.
Me gustaría que hablase usted con el colectivo de inmigrantes, que seguramente no tendrá ningún interés de momento en que le traslade la opinión que ha tenido usted aquí.

Y para finalizar con el programa de participación, ciudadanía y redes sociales, rápidamente le diré que.
.
.
Me queda muy poco tiempo, pero me gustaría si de aquí al pleno, me puede explicar usted por qué pone de ejemplo en su enmienda el xop del Palomar -y no lo digo con ningún tono de que sea mi apellido, sino porque lo ha reflejado usted así en la enmienda-, porque no entiendo cómo se pone ejemplos de algo en una enmienda.
Porque son con carácter general los presupuestos de La Generalitat, no entienden de ejemplo.
No sé si propone usted este ejemplo en concreto porque es un ejemplo de participación.
Me gustaría que me lo explicara hasta el pleno.

Y le diría que, señora Tirado, cambie un poco usted el discurso, porque creo que en lugar de hablar
solidaridad, usted habla siempre en términos de insulto, especialmente hacia el conseller.
Creo que no debemos entrar en esta dinámica en los debates de presupuestos de esta conselleria.
Y le agradecería que tuviese usted más voluntad de diálogo, en lugar de más voluntad de insulto.

Nada más y muchas gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Palomar.

Anem a passar a votar este bloc d'esmenes.
Hi ha alguna observació a fer?
Vots a favor?
7.
Vots en contra?
8.

Senyories, anem a passar a debatre el bloc d'esmes presentat per Compromís.
Té la paraula la senyora Mollà.

La senyora Mollà Herrera:

Gràcies, senyor president.

Doncs bé, el Grup Parlamentari Compromís ha presentat una sèrie d'esmenes als pressupostos de solidaritat i ciutadania.
I el primer que cap en l'explicació és, doncs, una valoració general sobre aquestes i sobre el que ens ha motivat a fer este tipus d'esmenes.

Cal ser sincer i admetre que potser siga la primera vegada que ens hem trobat
amb una dificultat màxima a l'hora d'elaborar este esmenes.
I si bé és cert, i analitzant-les, es pot denotar la senzillesa que demanen, doncs la
tessitura en què se centren és el que ha sigut difícil.
Per què?
Perquè sent coherent amb una premissa bàsica que des de sempre hem mantingut Compromís, que és que per a dotar de major transparència qualsevol dotació econòmica -ja siga en temes de solidaritat, ja siga en qualsevol altre projecte d'inversions-, doncs per a dotar de major transparència, doncs sempre s'ha d'acudir als concursos públics, s'ha d'acudir a una validació i a un sistema de puntuació sobre els projectes que complixen uns requisits, i son millors sobre uns
altres, i són més eficients i són més austers dintre del context, etcètera.

Si bé és cert que nosaltres d'això fem premissa, i és el que veritablement sustenta els nostres pressupostos, doncs en el context
que ens trobem del que el Partit Popular ha fet en esta conselleria, és que siga quina siga la fórmula, ja siga amb dotacions a dit en línies nominatives o ja siga per concursos genèrics, al final s'ha estat manipulant, s'ha estat pervertint el mateix sistema que deuria haver garantit la transparència i la bona gestió dels fons públics i han convertit vostés aquesta conselleria en un niu de corrupteles diverses i irregularitats
administratives molt grosses.

I, clar, aleshores, és quan ens trobem amb esta contradicció de demanar-los a vostés que les línies, doncs, passen per esta fase de transparència, de bona gestió dels recursos, etcètera, etcètera, canviant el que són les subvencions a dit per les línies genèriques via concurs públic, però ens temem que si vostés continuen amb eixa forma de fer les coses, doncs al final els concursos públics, com bé hem viscut en estos últims mesos, i coneixent els documents que coneixem, han estat fonts de perversió i de corrupció de les maquiavèl·liques intencions del senyor Blasco.

Doncs bé, eixa ha sigut la dificultat màxima.

Però també en tingut unes altres, i altres que van en la línia dels mateixos pressupostos.
És a dir, aquesta vegada tenen vostés en estos pressupostos un nou programa, administració local, i resulta que el Partit Popular ho compta com a, bé, vàlid per a la suma i la divisió del 0,7%.

Doncs bé, la veritat és que ni la suma de tot el que és la conselleria dóna per a complir este pacte contra la pobresa i complir la mateixa lleia de
cooperació.
No ho complix eixe 0,7%.
No sé quina fórmula matemàtica està utilitzant el Partit Popular perquè li surten els comptes.
Deuen ser que vostés com utilitzen fórmules per a comptar en A i comptar en B, no sé exactament.
.
.
I podrien vostés probablement explicar-nos.
Perquè és que amb els diners.
.
.
, si agafem el muntant i fem la divisió respecte al total de tots els pressupostos, és que no arriba al 0,7%, ni imaginant-ho ni somiant-ho.
Però és que encara és més greu és quan vostés agafen i sumen també administració local com a este 0,7%.

Doncs bé, al marge d'això, en este programa nosaltres hem fet esmenes en la línia de qüestions que creguem que són fonamentals, com per exemple, doncs, la promoció de l'elaboració de la llei de comarcalització i també el desenvolupament de l'acord de l'assemblea valenciana de municipis i províncies de 1999 a Castelló sobre el fons de cooperació municipal.

I diran vostés: «Bé, és que açò ja està.
.
.
» No.
L'acord parla de crear per llei este fons de cooperació municipal.
I això, com vostés sabran, no ho han fet.
I ara sembla que tampoc, perquè ens han anunciat ara mateix que serà via decret.
Doncs bé, de nou vulnerant este acord.
I a nosaltres ens sembla perillós perquè deuria passar pel referèndum que ha de fer-li aquest parlament.

A més, doncs, iniciatives que van en la línia, per exemple, de millorar la informatització dels municipis, garantint-los els accessos al software lliure per a tindre, doncs, menys despeses en este tipus d'infraestructures informàtiques, etcètera, etcètera.

Nosaltres creguem que són pocs els diners que tenen, però, com comprendran, tampoc hem pogut fer meravelles.
I, per tant, hem parlat d'objectius i no de línies específiques de pressupostos.

En el tema de la integració a la immigració, vostés voran que les esmenes tenen, igual que en cooperació internacional, una línia bàsica, i és.
.
.
I potser -no sé- siga un conflicte massa gran per als membres que estem en estes Corts a nivell
polític.
És a dir, canviar els beneficiaris a dit per concurs públic.

A mi m'agradaria que se fera eixa reflexió de per què no volen vostés dir que les línies nominatives les passen vostés per concurs públic i la gent tinga major accés a elles i puga desenvolupar projectes que poden ser més interessants que els que vostés estan firmant via convenis, per molt que Esperanza sin Fronteras tinga
reconeixements públics.
Però ja els puc dir que Ceiba y Fudersa no en tenen cap, perquè com no han fet mai projectes de cooperació, ni tan sols els que vostés els han pagat.
.
.
perquè no s'han fet eixos projectes, i això ja ho vorem també en el seu dia.
Doncs bé, quin problema tenen vostés en este tema?
I és l'únic que diem.

I una altra cosa curiosa.
En els beneficiaris previstos, quan vostés parlen d'ajudes als programes d'acollida, o de foment de l'associacionisme, o etcètera, etcètera, doncs fer la coletilla sense ànim de guany.
És a dir, la cooperació, la integració, la solidaritat no pot ser una font d'enriquiment o de lucrar-se, com he sentit avui.
«10.
000 persones s'han lucrat d'açò.
» Al final, és que vostés tenen este tipus d'errades i estos fallidos que vénen a.
.
.
, bé, a posar en evidència què és el que estan fent vostés amb els diners que gestionen.

Doncs bé, la coletilla sense ànim de guany és fonamental, fonamental per a un bon desenvolupament de.
.
.
, sobretot d'esta conselleria.

Però fem també compensacions, i compensacions en la línia del que a nosaltres ens sembla prou perillós que ha fet el Partit Popular.
En este programa, de fet, ja ho vam valorar, han
reduït vostés vora 4,5 milions d'euros en el programa a la integració de l'immigrant.
I vostés saben de sobra que açò s'ha de compensar d'alguna manera, i més quan les persones a les quals va adreçat este tipus de programes i este tipus d'actuacions són qui veritablement estan patint les seves tragèdies i d'alguna manera els està afectant la greu crisi econòmica i la no comprensió social en la seva integració.

I en esta línia, creem també un nou codi per a la creació de centres d'acollida temporals a immigrants en zones urbanes amb població immigrant elevada, que la dotem d'1,9 milions d'euros, i de l'establiment de xarxes de col·laboració i convenis amb entitats locals que superen el 10% de la població immigrant.
Saben vostés que la realitat que vivim en el País Valencià va en la línia que hi hagen molts municipis que superant estos percentatges, doncs tenen
també alguns problemes d'integració social que poden conduir a comportaments racistes i xenòfobs.

Passant al programa de cooperació internacional al desenvolupament, i també amb esta voluntat de compensar estos 12,8 milions d'euros de reducció que patix el programa, hem intentat augmentar, d'alguna manera en detriment de les partides de gastos de funcionament.
.
.
Com no!
D'on anem a treure-ho?
És que no podem inventar diners.
L'única manera de treure és de gastos de funcionament per a, doncs, unes qüestions fonamentals.

Vostés les línies que són de concurs públic per a accions de desenvolupament internacional, les han reduït, al nostre parer, de forma prou irresponsable.
I, en canvi, les que han sigut
segons annex, és a dir, les de dit, sí que les han augmentat.
Doncs bé, compensem totes genèriques i, a més, amb una dotació estable, com per exemple, les subvencions a ONGD per a realització d'accions de cooperació internacional al desenvolupament.
Aquests 4,6 milions que rebaixa el Partit
Popular, doncs, els augmentem, i ja dic, en detriment de les partides de
despeses de funcionament.

O, per exemple, també parlem de desenvolupar d'una manera prous més participativa i consensuada, el conseller de cooperació.

O també parlem d'una creació d'un comité d'experts independents, i juntament amb funcionaris de carrera de La Generalitat,
per a l'avaluació de projectes de cooperació, com no passa actualment, que saben vostés que externalitzant aquest serveis, estan fent malifetes dintre de les ordres d'ajudes a cooperació.

O, per exemple, el ja esmenat per molts grups parlamentaris del compromís ferm de destinar en el 2011 el 0,7% real del pressupost de la Generalitat
valenciana a cooperació internacional.

O, per exemple, doncs, regular el que ha de ser l'aportació a la coordinadora valenciana d'ONGD, que igual que puga fer el consell de la joventut, és un organisme que fa de nexe d'unió entre el voluntariat i les organitzacions no governamentals que treballen en el
nostre territori per a, d'alguna manera, tindre una plataforma de connexió amb les administracions públiques.

O també, per exemple, una que crec que és prou fonamental i necessària, i és tot el que comporta el tema de l'hospital d'Haití.
Vostés ahí.
.
.
Saben vostés que la polèmica ha estat evident, ha sortit a la llum pública, i, d'ahí, han vostés de compensar la mala gestió que han fet i les irregularitats que s'han pogut cometre en este conveni o en estos acords que van arribar amb la mal
nomenada ara Entre Pueblos.

I en açò, nosaltres, estos quatre milions d'euros, volem sumar-los a subvenció a les ONGD d'acció humanitària i d'ahí que puguen fomentar els projectes que vagen en la línia, i, primordialment, a este país que està patint unes penúries tan injustes com les que veiem tots els dies en els mitjans de comunicació.

Doncs, bé, ja, a part, per acabar -ja dic-, se diu i s'argumenta que no es poden rebutjar els convenis perquè se posen en perill els projectes.
I jo me pregunte: però, anem a vore, ¿els projectes no són nous?
¿Els convenis no són per a projectes a desenvolupar nous en 2011?
¿Com se van a posar en perill si no s'han començat?
¿O és que estan pagant alguna cosa que no s'ha fet en 2010?
¿O és que estan vostés pagant un xantatge?
¿O què és exactament el que estan vostés fent?

I diuen també -i ja acabe-, que no poden tampoc baixar les partides al capítol II perquè resulta que hi ha un mínim de gastos compromesos.
Però, aleshores, ¿com podrien explicar vostés les seves esmenes que sí que rebaixen partides al capítol II?

El senyor president:

Senyora Mollà.

La senyora Mollà Herrera:

Estes contradiccions, de veritat, voldria que se deixaren clares, més que res perquè, si no, no sabrem fiablement per què ens rebutjarien vostés les esmenes.

Res més i moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Mollà.

Té la paraula el senyor Bustamante.

El senyor Bustamante Bautista:

Muchas gracias, señor presidente.

Bien, en primer lugar, lamento que hayan interpretado de la forma en que lo han
hecho cuando he dicho que se habían lucrado más de diez mil personas del programa de integración de la inmigración.
No hay palabra mal dicha, sino mal interpretada.
Lo que he querido decir es
que son, hoy en día, más conocedores de nuestra cultura, de nuestras costumbres, de nuestra lengua, al
igual que nosotros, que también nos hemos enriquecido de este mestizaje cultural, por decirlo de alguna forma.
A través de este conocimiento mutuo, ambos evitamos enquistamientos y etnocentrismos
que, por desgracia, algunos colectivos todavía esgrimen hoy con alguna facilidad.

En fin, voy a entrar a intentar explicarle el porqué vamos a rechazar las enmiendas que ha presentado su grupo parlamentario, señora Mollà.

Su grupo parlamentario presenta a los presupuestos de la Conselleria de
Solidaridad y Ciudadanía una serie de enmiendas que no aportan nada beneficioso para estos
presupuestos, sino todo lo contrario.
Las enmiendas 2.
563, 2.
564, 2.
565, 2.
566,
2.
567 y 2.
568 aceptan al programa 125.
10, administración local.
Su rechazo se fundamenta en los siguientes motivos:

Por razones que aluden a competencias técnicas que no son propias de la dirección general o porque dejarían sin consignación presupuestaria el compromiso de gastos plurianuales debidamente adquiridos y a
los que el Consell tiene que hacer frente ante los ayuntamientos.

También, porque estas enmiendas resultan reiterativas y obsoletas -como usted ha reconocido hace un momento-, en las que todavía se mencionan los acuerdos con la Federación Valenciana de Municipios y Provincias de 1999, a pesar que desde la aprobación del Estatuto de autonomía, el artículo 64, se han adquirido criterios de descentralización que han sido recogidos en la Ley 8/2010, del 23 de junio, de régimen local de la Comunidad Valenciana, LRLCV.

Precisamente, en el artículo 64.
3, del Estatut, se regula el Fondo de Cooperación Municipal, que, también, ha desarrollado la LRLCV, estando negociándose con la comisión mixta su decreto de desarrollo.
Tienen como destinatario a todos los
municipios de la Comunitat Valenciana y su plasmación en la ley de presupuestos de La Generalitat.

Por último, porque hay que destacar el carácter vertebrador de los presupuestos de la Dirección General de Cohesión Territorial, que tienen como destino principal a los municipios con menos
recursos económicos a través de los fondos de cohesión territorial o a las ayudas para racionalizar los servicios.

En cuanto a su enmienda 2.
597, no puede considerarse dentro del apartado «objetivos básicos», puesto que se refiere a aspectos generales y no a actuaciones específicas en un municipio en concreto.

Tampoco le podemos aceptar de las enmiendas 2.
571 a la 2.
577, ambas inclusive,
porque el programa 331.
50, integración de la inmigración, ya contempla la mayoría de los conceptos solicitados en sus enmiendas; por ejemplo, la línea T6376 apoya la financiación de programas y actuaciones de acogida e integración de personas inmigrantes de la Comunitat Valenciana, y permite una distribución equilibrada de las subvenciones dirigidas a la integración social de los inmigrantes.

Y debo reiterarme en lo que le he dicho en mi anterior intervención, a la señora Albiol, y es que se incrementa un 11% la línea al programa comprensión de la sociedad valenciana, lo que ha permitido que hasta la fecha 10.
000
personas inmigrantes hayan podido realizar -que era lo que yo quería decir-, pero, bueno, vuelvo a repetir que no hay palabra mal dicha, sino mal
interpretada, pero también reconozco mi fallo, por supuesto, para realizar el compromiso de intregración de acuerdo con lo establecido en la Ley de integración y conocer así nuestros derechos, costumbres, lenguas oficiales.
.
.
Por cierto, al igual que le
he dicho a la señora Albiol, ustedes también votaron la Ley de integración a la inmigración en contra.

En cuanto a las enmiendas presentadas al programa 134.
10, cooperación internacional al desarrollo, de las enmiendas 2.
579 a la 2.
596, las rechazamos
porque no es posible disminuir el capítulo II, de gastos, ya que existen compromisos para gastos plurianuales quedando
el crédito mínimo necesario para el funcionamiento de la dirección general.
Los beneficiarios de subvenciones nominativas son agentes de
cooperación que van a desarrollar proyectos en cumplimiento de los objetivos marcados por
esta dirección general.

En el presupuesto de La Generalitat el porcentaje dedicado a la cooperación internacional para el 2011 se cumple lo establecido en la Ley 6/2007, de la
cooperación al desarrollo de la Comunidad Valenciana, destinando el 0,69% del presupuesto
consolidado no financiero de La Generalitat.

Señorías, ¡si es que las enmiendas que ustedes presentan a cooperación internacional al desarrollo ya están contempladas!
Por ejemplo, en su enmienda 2.
579 usted nos pide el desarrollo
del Consejo de Cooperación con la participación y el consenso del conjunto de las fuerzas políticas, las ONGD, y el resto de agentes sociales.

Señora diputada, la composición de dicho consejo ya está prevista en el artículo 3 del Decreto 48/2008, del 4 de abril, por el cual se regula el Consejo
Valenciano de Cooperación al Desarrollo, y en ella aparecen representadas todas las instituciones a las
que se refiere la enmienda.

En cuanto a la 2.
580, ya está contempla.
En la actualidad, se están realizando participativamente estos trabajos en el seno del Consejo Valenciano
de Cooperación al Desarrollo y sus órganos dependientes: comisión permanente y grupos de trabajo.

En su enmienda 2.
581 usted nos pide someter a debate en Las Cortes, antes de su
aprobación, los planes estratégicos y los planes anuales de cooperación.
Ya existe el Consejo Valenciano de Cooperación al Desarrollo como órgano consultivo, en el que están representados todos los actores de cooperación en cuyo seno se debaten dichos planes.

Su enmienda 2.
582 ya está recogida como objetivo básico en el punto 1.
3 de la FP4 de los presupuestos de La Generalitat para el
2011.

En su enmienda 2.
583 nos pide aumentar la dotación de recursos humanos.
Señora Mollà, no podemos aceptar esta enmienda porque usted sabe que la dotación de recursos humanos forma parte del capítulo I de los presupuestos de La Generalitat y su dotación no es competencia de esta conselleria.

Voy a tratar de aligerar un poco, sinceramente, no por el tiempo, porque veo
que me sobra, pero lo que no quisiera tampoco es hacerme pesado ante sus señorías.

Usted nos pide en varias enmiendas, como la 2.
585, 2.
587, 2.
591 y 2.
593, en «beneficiarios», añadir, al final: «sin ánimo de lucro.
» Señoría, no entiendo estas enmiendas, pues usted sabe que ser una entidad sin ánimo de lucro es un requisito inexcusable, o sea, inexcusable para presentarse a
cualquier subvención de esta dirección general.
Sinceramente, no lo entiendo.

Y voy a terminar diciéndole que, siguiendo las reivindicaciones de las organizaciones de cooperación al desarrollo, en lugar de incluir las acciones de sensibilización dentro de cada una de las convocatorias de ayudas, se establece una partida
imputable al capítulo II que se realizarán a través del concurso público.

Y termino.
.
.
He oído aquí palabras como «corruptelas», «a dedo», «concesiones», «clientelismo».
.
.
Clientelismo.
.
.
Yo no sé, pero clientelismo es lo que está haciendo el gobierno central para poder sacar adelante los presupuestos del
2011.

Nada más, señoría.

Muchas gracias, señor presidente.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Bustamante.

Anem a passar a votar este bloc d'esmenes.
¿Hi ha alguna observació?

La senyora Tirado Museros:

Sí, separar l'esmena 2.
576.

El senyor president:

La 2.
576.

Doncs, anem a passar a votar la 2.
576.
Vots a favor?
1.
Abstencions?
4.
En
contra?
8.

I passem a votar la resta d'esmenes.
Vots a favor?
5.
En contra?
8.

A continuació, debatrem les esmenes presentades pel Grup Popular.

Senyora Palomar.

La senyora Palomar Pérez:

Gracias, señor presidente.

El Grupo Parlamentario Popular ha presentado seis enmiendas a esta sección que les voy a explicar brevemente, pero sí que quería hacer constar que se ha tenido en cuenta la solicitud de tres organizaciones,
como son: Medicus Mundi, SETEM y el Pueblo Saharaui de la Comunidad Valenciana,
y hemos querido, pues, a través de estas enmiendas, tener en cuenta lo que nos han trasladado.

Y, luego, otra de las enmiendas también hace referencia, concretamente, la 26.
01, porque creemos que van a estar
ustedes de acuerdo en su aprobación porque entendemos que uno de los pilares esenciales de las políticas de cooperación al desarrollo es la educación y la sensibilización de los valencianos hacia la solidaridad y la difícil situación que están padeciendo millones de personas en el mundo.

Por eso, siguiendo las reivindicaciones de las organizaciones de cooperación al desarrollo, en lugar de incluir estas acciones dentro de cada una de las
convocatorias de ayudas, se establece una partida específica que se realizará a través de concurso público.

Ya les he prometido que iba ser breve y no quería, tampoco, que pasase mi agradecimiento a los miembros de esta comisión y de la mesa de la comisión, puesto que como somos la última sección en debatir, creo que estaremos todos de acuerdo en agradecer el esfuerzo que
han tenido sus señorías, y, también, al personal de la casa, puesto que han llevado ustedes unos días de mucho trabajo y agradecerles esa dedicación.

Nada más y muchas gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Palomar.

Alguna intervenció al respecte?

Senyora Mollà.

La senyora Mollà Herrera:

Sí, jo espere que a ningú li puga molestar que el Grup Parlamentari Compromís no puga deixar de dir algunes coses sobre estes esmenes.
Jo crec que és de dret perquè, com vostés comprendran, quan passe el tràmit s'aprovaran segurament estes esmenes, arribarà al ple de Les Corts i ja s'hauran modificat certes qüestions que nosaltres creguem que són acceptables, que, almenys, se quedaren tal i com estan perquè no les entenem les esmenes, així de clar.
I vaig a explicar-me.

Anem a vore.
El Partit Popular diu que no se pot tocar el capítol II perquè hi ha un mínim compromés per a desenvolupar la tasca, però toca el capítol II en la seva primera esmena.
És a dir, ¿toca el capítol II quan vol el Partit Popular, però quan aportem millores la resta dels grups parlamentaris es diu que és que hi ha un mínim per a poder cobrir el gastos de funcionament?
Encara no ho han explicat vostés, per què per a vostés sí que val i per a la resta no.
Eixa, per a començar.

Després, se diu que és que s'ha tingut en compte tres sol·licituds de tres associacions.
I aquí és quan corre el perill.
Sense en ningun moment ser voluntat del meu grup
parlamentari -i així que me mossegue jo la llengua- de posar en entredit la credibilitat d'estes tres associacions, ¿com estan funcionant vostés a l'hora d'atorgar les ajudes de cooperació, les ajudes d'integració i les ajudes de solidaritat?
És a dir, ¿qui toca a la porta del conseller?
¿Qui dóna tovallons a qui, en eixes converses que té el gabinet del conseller amb estes persones de certes organitzacions?
¿A través de quines fórmules vostés atorguen diners públics que no volen després que siguen mitjançant concursos, on se puga d'alguna manera atorgar un mínim de transparència i de valoració sobre els projectes?
Ja no solament de transparència, sinó que la gent puga gaudir d'estes fórmules que no passen per tindre tovallonets directes amb el gabinet, o tindre el
número de telèfon personal del conseller, o del seu segon de bord, el senyor Felip, o no saber
a quina porta tocar.
¿Quin procediment han de seguir diverses associacions que tenen projectes
interessants, que són èticament acceptables, que tenen uns requisits que complixen la normativa i les
lleis, no solament l'autonòmica, sinó l'estatal, i que porten trajectòria i experiència suficient com per a confiar en estes associacions.
Per què eixos no tenen dret a que hi hagen concursos públics amb una quantitat, almenys digna, no la que reduïxen vostés any rere any.
.
.
I sí que se pot obrir les portes de qui toque i de qui reclame.
I, ja dic, me
mossegue la llengua abans de posar en entredit la credibilitat d'estes tres associacions que no vaig ni a mencionar-les, perquè me donaria igual quines foren.
Això per a començar, com a segona cosa.

I una altra ja, que ja a mi m'ha escandalitzat totalment.
Vostés diuen: «No, és que mos han tocat la porta i anem a fer un reajust i anem a donar-los una
dotació econòmica».
Podríem estar?
Diu, bé, podrien estar, fins ho entenc.
Però que vostés reduïsquen les partides ja prou minvades, any rere any, de subvencions a solidaritat
i ciutadania i accions de cooperació i ajuda humanitària per a donar-li més despeses a gastos de funcionament en el programa de cooperació internacional al desenvolupament!
Que vostés reduïsquen 160.
000 euros que per a un projecte de cooperació és molt, que per a la gent a la qui va adreçada eixe projecte de cooperació és moltíssim, és una vida, és una vida, per augmentar el capítol II de cooperació al desenvolupament!
Però per l'amor de Déu ja
el colmo de los colmos.

Si no podien ser més torticeros i més vergonyosos estos pressupostos que encara, després de tindre la corrupció molt més que ja demostrada, encara vostés els donen ajudes a estes fundacions de la trama.
Després que no complixen acords i minven encara més, any rere any, estos pressupostos, després de tot açò, encara diuen: «No, no, anem a donar-los una volta més a estos pressupostos.
» I és reduir -és que està claríssim- reduir la línia de subvencions ONGD Acció Humanitària, reduir la línia subvencions ONGD per a la realització d'accions de cooperació internacional al desenvolupament i reduir la línia de subvencions a ONGD accions de codesenvolupament.
Les tres línies reduïdes per a que el senyor Blasco tinga més gastos de funcionament?
Hi ha gent per a la que estos diners és un món, per a vostés és constantment una vergonya.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Mollà.

Hi ha alguna observació a fer a l'hora de votar estes esmenes?

Senyora Tirado.

La senyora Tirado Museros:

Sí, demanar la votació separada de la 2.
598 i la 2.
600.

El senyor president:

Conjuntament les dos, no?
Una a una.

Votarem, en primer lloc, la 2.
598.
Vots a favor?
Unanimitat.

A continuació votarem la 2.
600.
Vots a favor?
Abstencions?
4.
En contra?
1.

La resta d'esmenes.
Vots a favor?
8.
En contra?
5.

Passarem a votar, senyories, el conjunt de la secció 23.
Vots a favor de la secció 23?
8.
En contra?
5.

Passarem, senyories, a votar la secció 24, que no té esmenes, Comité Econòmic i Social.
Vots a favor de la secció 24?
8.
Abstencions?
5.

Votarem l'annex III.
Vots a favor de l'annex III?
8.
Vots en contra?
5.

Exposició de motius, que no té esmenes.
Vots a favor?
8.
Abstencions?
En contra?

Senyories, els diferents portaveus poden fer el manteniment de les esmenes del
dia de hui.

La senyora Tirado Museros:

Mantenim totes les esmenes per al ple.

La senyora Mollà Herrera:

Mantenim les esmenes per al ple.
No sé si se poden fer vots particulars?
No, veritat?

La senyora Albiol Guzmán:

Nosaltres també, des de l'Agrupació de Diputats No Adscrits, mantenim les esmenes.

El senyor president:

Molt bé.

Designació del membre de la comissió que ha de presentar el dictamen sobre el Projecte de llei de pressupostos de La
Generalitat per a l'exercici 2011 davant del Ple de Les Corts

El senyor president:

Passem, senyories, al tercer punt de l'ordre del dia que diu: designació del membre de la comissió que ha de presentar el dictamen sobre el projecte de llei de pressupostos.

La senyora Moreno Fernández:

Que sea el vicepresidente de la mesa, propone mi grupo.

El senyor president:

La portavoz del Grupo Socialista propone al vicepresidente de la mesa.
 Estem totes les senyories d'acord?
Ja sap vosté la faena que té, senyor vicepresident.

Senyories, hem aplegat al final.
És l'última comissió de pressupostos d'esta legislatura.
La propera legislatura, lògicament, hi haurà més debats de pressupostos.
Però mosatros en esta legislatura hem complit.

Gràcies a tots, perquè de veres que és un plaer treballar en companyia de totes les seues senyories i el senyor
lletrat major; bé, major no, el senyor lletrat de la comissió i dels companys que ens ajuden a que passem uns dies el més agradable possible.

S'alça la sessió.

(S'alça la reunió a les 17 hores i 37 minuts)