Untitled Web Page



**Comissió d'Economia, Pressupostos i Hisenda realitzada el dia 10 de desembre de 2004.
Continuació de la reunió del dia 9 de desembre.
Comença la reunió a les 10 hores i 10 minuts.
Presidix l'Il·lustre Diputat Senyor Jesús Ros Piles.
Reunió número 15/II.**

 

 

 

***Debat en comissió del Projecte de llei de pressupostos de la Generalitat Valenciana per a l'exercici 2005 (RE número 17.
657).
Continuació.***

 

 

**El senyor president:**

 

Si els pareix a tots bé, anem a començar.
Si hi ha algú que diga que no, jo no comence.

Si els pareix a tots bé, anem a començar la sessió.
Continuem la comissió d'Economia i Hisenda amb el debat de les esmenes a la Llei de pressupostos.
Com tots vostés saben, hui ens correspon la secció 09, que és Cultura, Educació i Esports.
Anem a tractar el primer bloc d'esmenes presentat per Esquerra Unida i que comença amb la 1.
408, segons la relació que tots vostés tenen ahí.
Li vaig a donar la paraula al senyor Cardona, en primer lloc, perquè defense este bloc d'esmenes.

Senyories, ja sé que hui és divendres, ja sé que hui és divendres i les seues senyories han tingut una setmana esgotadora, sobretot per la qüestió del pont, que ha sigut molt llarg, que és el que ens ha esgotat, el pont.
Però, en qualsevol cas, quan el senyor Cardona crega convenient, té la paraula per a defensar el primer bloc d'esmenes.

 

**El senyor Cardona i Pla:**

 

Gràcies, senyor president.

Estes esmenes es refereixen als programes d'ordenació i innovació educativa de formació del professorat, administració educativa i cultural, Institut Valencià d'Avaluació i Qualitat Educativa, a la direcció i serveis generals, administració de personal i valencià.

Jo vaig a ressaltar fonamentalment dos d'estos programes.
El primer és l'ordenació i la innovació educativa de la formació del professorat.
Considerem que la formació que s'està fent en els nostres centres educatius no és l'adequada.
I no és l'adequada perquè es dóna molt des de fora, molt des d'institucions alienes a les pròpies institucions educatives i és una formació per als nostres professionals molt poc implicadora.

En eixe sentit, nosaltres presentem tot un bloc d'esmenes que ha de vore amb la petició d'una formació continua, d'una formació implicadora amb els centres, d'uns centres de formació de professorat ben constituïts; ben constituïts em referisc a què les seus places siguen ocupades per gent que haja passat un concurs amb criteris d'igualtat, de mèrit i de capacitat.
Actualment els Cefire estan compostos per assessors anomenats a dit que normalment no estan complint les seues funcions de cap manera.
I, a més, volem que estos formadors tinguen també ells una bona formació.
És a dir, que nosaltres també presentem una esmena on demanem que hi haja formació per als propis formadors.
Sense este aspecte mai l'educació serà de qualitat.
I nosaltres pensem que les carències són dramàtiques.

Per una altra part, hi ha actualment unes concretes dificultats i unes concretes problemàtiques més intenses que unes altres.
Jo voldria ressaltar el tema dels immigrants.
Per això mateix, nosaltres indiquem que el que cal és una formació específica del professorat per a la integració de l'alumne immigrant, que calen mediadors culturals.
Considerem que en les escoles, en els centres educatius, tant de primària com de secundària, la figura del mediador cultural és bàsica, perquè hui en dia tenim centres que tenen 11, 12 llengües en una sola aula, la qual cosa vol dir que la diversitat al llarg de tot el centre és extraordinària.
I nosaltres també opinem que el que cal fer és fomentar processos i programes d'aprenentatge del valencià i del castellà, tant per a l'alumnat com per a les seues famílies.
En eixe aspecte nosaltres, i en este programa, introduïm 300.
000 euros per a l'aprenentatge del castellà i 600.
000 per a l'aprenentatge del valencià.
Serien els equivalents a 100 milions de pessetes per a l'aprenentatge del valencià i 300 per a l'aprenentatge del castellà.
És una formació accelerada, ràpida, urgent i pensem que necessària.
Evidentment, nosaltres també per a la formació centres, la formació en centres requereix assessorament extern, també posem una quantitat de 300.
000 euros, que pensem que és apropiada i adequada.

Per una altra part, està l'aspecte de les ajudes a la integració de l'alumnat que té algun tipus de dificultat.
No hi ha alumnat immigrat, en principi no té per què tindre dificultats, sinó alumnat que té dificultats socioculturals o dificultats necessitats educatives especials.
Nosaltres augmentem el recurs a l'educació compensatòria, els augmentem més del doble; augmentem les ajudes a la integració d'alumnes amb necessitats educatives especials.
Hi havien 36.
000 euros dedicats en els pressupostos i nosaltres considerem que quasi 100.
000 euros serien més apropiats.
Els alumnes amb necessitats educatives especials requereixen una atenció específica.
I cal estimular també els centres perquè avancen en eixe aspecte.
I, a més, nosaltres pensem que cal augmentar l'equipament de programes de garantia social.

Per tant, la formació del professorat, com un aspecte bàsic i fonamental de les nostres esmenes; un augment substancial dels recursos destinats i també, i també, un augment, una dedicació de 300.
000 euros per als moviments de renovació pedagògica per a les associacions que estan treballant en la potenciació de la investigació en educació.
Pensem que són els moviments que estan realment contribuint a millorar els aspectes de qualitat de l'educació que s'està donant ací, al País Valencià.

En el tema del valencià, que és un tema que ens preocupa, nosaltres el que volem és garantir l'ús del valencià d'administració i la competència docent estricta.
Tots els docents han de conéixer el valencià, perquè segons diu la Llei d'ús i ensenyament l'alumnat a l'eixir de l'educació, a l'eixir de l'educació bàsica, ha d'eixir dominant el valencià i el castellà en el mateix nivell de correcció i de perfecció.
Nosaltres col·loquem diners en la campanya per a la població adulta, la campanya per als ajuntaments que nosaltres afegim per a la població adulta, que ha d'estar duta per a la formació de persones adultes a 489.
000 euros, li afegit 1.
600.
000 euros.
A les publicacions periòdiques en valencià, que ens agradaria estimular-les, 240.
000 euros.
A les seccions i programes fixes en mitjans de comunicació que siguen fixes les gestions en valencià, 180.
000 euros; a la formació per a persones adultes d'estrangers, 160.
000 euros; a una publicació escolar en valencià, que la trobem a faltar, trobem que no hi ha publicacions en valencià que arriben a les escoles, li posem 180.
000 euros i, finalment, a les trobades de les escoles en valencià 180.
000 euros més.
Aproximadament, nosaltres hem considerat 30 trobades a 1 milió de pessetes per trobada, perquè considerem que cal potenciar l'única associació que està potenciant l'educació en valencià en les nostres escoles.

Finalment, ja per acabar, només indicar que nosaltres pensem que les substitucions del professorat no s'estan fent amb la rapidesa adequada.
Pensem que caldrien fer-se en menys de 7 dies i que, a més, han de dotar-se els serveis de prevenció i seguretat en el treball, que en la Conselleria d'Educació no estan encara dotats i els professors tenen els seus risc i els seus perills en la salut.
I li fiquen 1.
800.
000 euros per aquestos serveis de prevenció.
Considerem que són esmenes adequades, correctes, en tots els casos hem intentat posar les quantitats adequades i indicar també d'on les anàvem a traure, perquè nosaltres pensem que val la pena banyar-se en indicar quin model d'educació seria molt millor i preferible per al País Valencià.

Gràcies.

 

**El senyor president:**

 

Moltes gràcies, senyor Cardona.

Té la paraula el senyor Ortega.

 

**El senyor Ortega Marhuenda:**

 

Sí, señoría.

Señor Cardona, después de ordenar todo esto vamos a ver si le contestamos a la mayor parte de estos programas en este primer lote de enmiendas.
Empieza, si en alguna ocasión me equivoco me corrige, empieza por el programa 421.
30, de ordenación e innovación educativa.
Son 30 enmiendas.
La mayor parte de ellas se centra en enmiendas sobre la problemática que se actúa, sustituciones de puntos.
En los objetivos básicos, añadir objetivos nuevos; en contemplar en objetivos básicos y en principales líneas de actuación, el añadir ideas nuevas, suprimir.
En fin, son todas enmiendas que prácticamente es una repetición de programa del año pasado.
Hay 12 enmiendas sobre altas y bajas, cambios de dotación de unos programas a otros, en los que, efectivamente, como veremos a lo largo de todas las intervenciones, se centran en tratar de disminuir o detraer dinero para los centros concertados o también para los gastos de funcionamiento y que, por lo tanto, no se les van a aprobar.

Ya digo, son 27 las enmiendas repetidas, hay solamente 3 nuevas.
Bueno, eso sí, la décima parte de las enmiendas son nuevas.
Se propone lo que ya he dicho de suprimir y modificar líneas.
Son enmiendas que no se pueden aceptar, porque muchas de ellas las propuestas están mal formuladas.
Se recogen criterios que se concretan en actuaciones de carácter general, que abarcan un nivel educativo, una etapa, unas enseñanzas.
Y en este apartado no tiene cabida la formulación de una actuación concreta.

Las tres nuevas enmiendas, la 1.
408 propone en problemáticas sobre las que actúa sustituir el punto 1.
El contenido de la enmienda está integrado en la problemática, punto 2, entendiendo, como lo hacen las leyes orgánicas que regulan el sistema educativo en vigor, que la formación del profesorado es un medida de calidad en la educación.
En cuanto a la 1.
414 decirle que la larga trayectoria de colaboración con entidades sin ánimo de lucro para la formación del profesorado, que proviene de las épocas previas al traspaso de competencias en materia educativa de la Comunidad Valenciana, la redacción es mejorable, pero no es susceptible de ser eliminada.
Y el contenido de la enmienda 1.
416 está implícito en las principales líneas de actuaciones 221, 222, 223, 224, 511 y 521.
En la enmienda 1.
428 debe hacer alguna confusión, ya que no se puede suscribir lo que no existe.
En su enmienda dice: beneficiarios previstos, alumnos de centros de formación de personas adultas.
Y luego dicen que se suprima la palabra privado.
No está.
Entonces, se conoce que ha habido una confusión.
No es extraño, porque con tantas enmiendas muchas veces se despista uno.

En el programa 421.
40, me parece que también lo ha dicho, es administración educativa y cultural, hay dos enmiendas, la 1.
455 y la 1.
456, que por ser solo dos y ser nuevas pues las voy a contestar.
En la 1.
455 dar información a las Cortes de la previsión de modificaciones de crédito.
No se la vamos a aceptar, porque ya están establecidos los mecanismos de control que procede en el caso de que pudiese haber modificaciones de crédito, a través de la información facilitada a las Cortes por la Conselleria de Economía, Hacienda y Empleo.
Y la 1.
456, que es informar a las Cortes de la actitud y los criterios que se adopten para establecer los planes de actuación y previsión, las directrices y criterios.
Decirle que las directrices y criterios generales quedan convenientemente señalados y, de acuerdo a ellas, se establecen los plazos de actuación e inversiones prioritarias.

Hay otro programa, el 421.
50, Instituto valenciano de evaluación y cualidad educativa, hay siete enmiendas.
Ya el año pasado las presentaron, eso sí, las presentaron por primera vez.
.
.
Perdón, estas son nuevas de este año, sí, estas son nuevas.
Y, por lo tanto, como son nuevas le vamos a aprobar la 1.
458, la 1.
461, la 1.
459 y la 1.
460.
De las otras decirle que la 1.
457, análisis de la conflictividad existente en la sociedad y de las competencias de este instituto.
En la 62, el escuchar a las asociaciones de directores de centros educativos, no corresponde a las funciones que tiene encomendadas el Ivece.
En la 1.
463, esta enmienda impedirá cumplir con el objetivo 2 y las correspondientes líneas de actuación 224 para conseguirlo.

Pasamos a la dirección y servicios generales.
Y me parece que también va en este lote.
Son ocho enmiendas.
Estas sí, estas sí que son nueve, siete enmiendas repetidas del programa anterior y hay una nueva, la 1.
533, que también se solicita el cambio de dotación en los programas.
Ya hablaremos con más detenimiento en el Pleno.

Pasamos a administración de personal, que son seis enmiendas, que como es exactamente igual *(inintel·ligible),* ni lo voy a tocar.
Y, después, promoción y uso del valenciano, efectivamente, es un programa importante, pero de las 12 enmiendas que presenta 11 son repetidas del año anterior, hay una nueva, la 1.
561 que trata de ayudas.
.
.
--hay también un cambio de dotación de unos programas a otros-- ayudas a seminarios menores de la iglesia católica, desde donde se quiere detraer para financiar parcialmente los gastos de organización de las *trobades*, y no se considera oportuno dividir una línea que tiene como objetivo garantizar la gratuidad de la enseñanza.

Nada más.

Muchas gracias.

**El senyor president:**

 

Moltes gràcies, senyor Ortega.

Bé, vosté ha anunciat que van a aprovar quatre esmenes, que són les primeres que anem a passar a votació.

Dir que en el bloc d'esmenes que s'han estudiat n'hi ha una, que és la 1.
532, que està retirada, segons un escrit que tenim ací, senyor Cardona, la 1.
532.

Llavors, anem a passar a votar en primer lloc la 1.
458.
.
.
La 1.
532, tinc un escrit firmat pel seu síndic, en què retira unes quantes esmenes, i una d'elles és la 1.
532.

Doncs, anem a passar a votar en primer lloc la 1.
458, 1.
459, 1.
460 i 1.
461.
Vots a favor?
15.

Anem a passar a votar la resta d'esmenes.
Vots a favor?
7.
Vots en contra?
8.

Anem, doncs, a continuació a debatre el segon bloc d'esmenes, que comença per la 1.
438, que n'hi han dos retirades també, que és la 1.
546 i 1.
547.

Té la paraula el senyor Cardona per a defensar este bloc d'esmenes.

 

**El senyor Cardona i Pla:**

 

Gràcies, senyor president.

És evident que les nostres esmenes seguixen una coherència amb la línia política que porta Esquerra Unida-Els Verds: L'Entesa, i, per tant, la coherència política ens obliga que a un pressupost que ha patit molt poquets canvis, que ha tingut molt poquetes modificacions respecte a l'any passat, ens obliga a repetir les esmenes que els altres anys vam presentar, perquè la nostra ideologia no ha canviat en un any tant com per a poder canviar totes les esmenes.

Al mateix temps, li puc dir al senyor diputat que nosaltres analitzem amb molta cura els seus pressupostos, perquè ens pareix molt interessant la seua proposta, pensem que eixa supressió de qualsevol obra específica i concreta és una indicació d'opacitat, ens sembla que moltes de les seues expressions a l'hora d'assenyalar les principals línies d'actuació, no s'adequen als problemes reals que tenim en el País Valencià.

Per exemple, anant a este bloc, que és el que parla tot de cultura, en biblioteques i promoció editorial, vostés en la problemàtica no fan referència a la principal problemàtica que n'hi ha hui en dia i és que el nivell de lectura en el País Valencià és molt escàs segons reconeixen totes les enquestes fetes pels editors, pels llibreters, etcètera, etcètera.

Partint d'eixa problemàtica, seria fàcil arribar que cal potenciar el nivell de lectura del País Valencià, i partint d'eixa potenciació, caldria arribar que cal fer campanyes específiques de potenciació de la lectura.
Evidentment, com no reconeixen una explícita problemàtica que sí que és real, no poden arribar vostés a fer campanyes de lectura realment ben dotades i amb els recursos necessaris, tant personals com materials.

Nosaltres, a eixes campanyes, que a més diem que han de fer-se específicament en valencià també, és a dir, campanyes per a la lectura en valencià, els fiquem 360.
000 euros.
Les absències que n'hi han en els pressupostos són també escandaloses i terribles.

Per a mostrar una miqueta el tipus de política cultural que porta el Partit Popular, els recordaré una esmena que vaig introduir l'any passat que era referida a la biblioteca del barri del Quint en Mislata, perquè en aquell moment va eixir el cas d'un adolescent que va començar a demanar firmes perquè li havien tancat el seu lloc de lectura en el barri.

Bé, van dir que això s'anava a arreglar immediatament i ràpidament, el senyor alcalde de Mislata es va fer una foto amb el xiquet i amb la mare quan van anar a donar-li les firmes, van assegurar que se posaria en marxa el punt de lectura del barri del Quint en Mislata i hui és el dia que en el barri del Quint de Mislata no s'ha fet res, excepte les tres fotos de rigor del senyor alcalde amb les persones que van arreplegar les firmes.

Eixe tipus de política de pura escaparata, de pura paradeta i demostració que se fan moltes coses, quan realment no s'avança ni un mil·límetre és el que nosaltres denunciem en les nostres esmenes en els pressupostos.

Nosaltres pensem que no se valora suficientment que no n'hi han suficients biblioteques al País Valencià i que cal augmentar-les en col·laboració amb els ajuntaments, com nosaltres ens referim en algunes esmenes, i que, a més, les accions que es fan respecte a la potenciació de les biblioteques de promoció editorial haurien d'avaluar-se i hauria de valorar quin tipus d'eficàcia tenen.

Nosaltres considerem que vostés tenen d'intentar mirar que si han de donar ajudes, per exemple, per a un saló del llibre, que este tinga les possibilitats de ser realment visitat per la població i no l'han de ficar en Sant Miquel del Reis, que per molt prop que estiga li agarra lluny a la població i fa que la població no s'entere realment de tota l'energia i tot el treball que s'està fent per part dels editors, dels llibreters i de tota la indústria editorial valenciana, que és molt potent i important.

Nosaltres, per tant, suggerim que s'ha de fer un increment bibliogràfic a les biblioteques, vostés han posat 410.
000 euros, nosaltres volem ampliar-lo en 5 milions d'euros més, sabem que és una quantitat important, però pensem que hui en dia les biblioteques estan molt mal dotades i que cal construir-ne i dotar-ne moltíssimes més, ja hem dit que moltes d'elles en col·laboració amb els ajuntaments, que estarien molt gustosos de cedir el local, sempre que realment la dotació de llibres valguera la pena.

És igual com nosaltres sempre fiquem una partida per a dones escriptores, que vostés sempre ignoren, de fet, ignoren inclús que estiga escrita en femení, però nosaltres insistim que les dones escriptores tenen més difícil l'edició, i nosaltres posem una ajuda de 60.
000 euros; igual com a la producció editorial en valencià, l'augmentem de 307.
000 a 600.
000 euros.
.
.
Augmentem 600.
000 euros més, perdó, és a dir, que l'augmentem en un cent per cent més, perquè ho considerem raonable i vàlid.

En patrimoni artístic, vull ressaltar alguna altra de les seues polítiques.
Les excavacions que s'estaven fent en Ares en la cova Fosca.
Eren les excavacions importantíssimes, la conselleria va anar allí i de seguida es va fer la foto al costat del xiquet d'Ares, que significava una possible confirmació o refutació d'hipòtesis a les pintures ibèriques.
Doncs, després de fer-se la foto, els 30.
000 euros que tenia la Jaume I per a excavacions arqueològiques s'han vist reduïts en el pressupost d'enguany a 20.
000 euros, gràcies que estan fent investigacions punteres i innovadores, se'ls rebaixen 10.
000 euros l'ajuda.

Evidentment, això és incomprensible.
Nosaltres afegim 60.
000 euros més per a la Jaume I, per a excavacions arqueològiques en general i 60.
000 euros específics per a les excavacions d'Ares.
Considerem que les coses que vostés mateixa diuen que són importants i rellevants, el que han de fer és demostrar-ho en els pressupostos i, per tant, la no-aprovació d'estes dos esmenes significa que vostés molt de paraula, per a l'hora dels fets i a l'hora de l'actuació res.
No a soles res, sinó castic, en este cas concret, 10.
000 euros menys.

Com també pensem que en València i en Alacant passa el mateix, nosaltres els 37.
000 euros de la Universitat de València els pugem en 80.
000 euros més, i els 40.
000 de la Universitat d'Alacant els pugem en 60.
000 euros més.
Pensem que és bàsic i fonamental.

Vull ressaltar que per a posar en vigor la llei de patrimoni cultural valencià, vostés, molt poqueta cosa: ni els òrgans d'inspecció i vigilància, ni la un pla de supressió d'elements impropis, ni una pla de patrimoni històric rural i de protecció de la pedra seca, ni un pla de realització de catàlegs per part dels ajuntaments que no tenen prou recursos per a tindre'ls.
Això és el que n'hi ha.

Hem ficat també obres concretes i específiques i en cada obra específica nosaltres hem ficat dotació pressupostària, no hem ficat cap obra a la qual no hàgem ficat dotació pressupostària, i la cosa va des del palau fortalesa de Betxí, al qual hem posat 1 milions d'euros, a l'adquisició de la Gerència d'Alts Fons del Mediterrani en Sagunt, una Gerència que és un gran patrimoni tant ambiental com arquitectònic per a tots els valencians, no només per als saguntins, i que pensem que s'hauria de fer un esforç per a adquirir-lo d'una manera raonable i adequada.

 

I com no tinc molt més temps, només ressaltar-li que nosaltres pensem que la llei d'arxius que vostés anúncien tantes vegades, és urgent i necessària, cal crear un sistema arxivístic valencià suficientment potent i, a més, gastar-se diners en millorar els arxius municipals, per al que els posem 600.
000 euros més del que vostés posen.

**El senyor president:**

 

Moltes gràcies, senyor Cardona.

Té la paraula el senyor Ortega.

**El senyor Ortega Marhuenda:**

 

Muchas gracias, señor presidente.

Señor Cardona, ante todo decirle que no es propósito ni de este grupo ni del Gobierno Valenciano el tratar de castigar ni a su grupo ni a la sociedad valenciana.

Son cuatro los programas que vamos a tratar en este segundo bloque.
Bibliotecas y promoción editorial: hay un grupo de 17 enmiendas, de ellas, 15 son las mismas, son iguales a las del año pasado.
Hay dos nuevas, la 1.
454 y la 1.
441.
En algunas de ellas los objetivos que solicitan en sus líneas están ya contemplados en otros puntos; por ejemplo, la 1.
439 está contemplada en el punto 1.
1.
1, en objetivos básicos; la 1.
444 y la 1.
445 son iguales; la 1.
440 ya se recoge en los puntos 1.
1.
1, 1.
1.
2, 1.
1.
3, 3.
1.
8; la 1.
441, y que es nueva, que dice, "inclusió de les biblioteques dels centres educatius públics del País Valencià en la xarxa de biblioteques valencianes", se rechaza: los centros educativos cuentan con un nuevo programa informático destinado a biblioteca escolar e integrado en el programa general Lliurex, dirigido a centros docentes valencianos.
Este nuevo programa informático incorpora tanto las prestaciones que ofrecen los sistemas integrales de gestión bibliotecaria profesionales.
.
.

Sobre la problemática sobre la que se actúa, piden añadir una nueva, que se la vamos a aceptar, la 1.
438.
.
.
Perdón, la 1.
438, en principio, no se la podemos aceptar porque no consideramos que esté claro que el nivel de lectura.
.
.
, aunque estamos de acuerdo en el fondo, el nivel de lectura es escaso en la Comunidad Valenciana, pero si ustedes ponen nivel de lectura escaso del "País Valencià", pues no se la vamos a aceptar.
Si a ustedes les parece, para el Pleno, hacemos una transaccional.
.
.
*(soroll)*

 

**El senyor president:**

 

Senyor Ortega, un momentet, és la seua cadira la que no funciona correctament?
*(Veus.
Rialles)*

 

**El senyor Ortega Marhuenda:**

 

--No, si es que no me enteraba-- .
.
.
Así es que, si le parece, dejamos para el Pleno esa enmienda.

Luego hay una serie de enmiendas en donde hay un cambio de dotación en las líneas de los programas y casi siempre detraen del mismo lugar, de la ayuda a alumnos de centros concertados que imparten los ciclos formativos de grado medio o el Bachiller, la ESO, en este caso son esas, u otras dos, la 1.
448 y 1.
449, que detraen de la línea 2956000 la subvención de la Comunidad Valenciana a La luz de la imágenes, subvención a ese programa de la Comunidad Valenciana.

Entonces, lógicamente, no se la podemos aceptar, porque se considera que esa dotación está muy bien invertida donde está.

En patrimonio artístico han presentado 31 enmiendas, 28 son repetidas, hay 3 nuevas, la 1.
490, 1.
493 y 1.
704.
En 16 de esas enmiendas se quiere añadir una línea nueva, modificar líneas, añadir líneas en donde se propone la restauración de centros en distintos pueblos.
La dirección general marca las prioridades según el estudio establecido acerca de las necesidades que en materia de patrimonio cultural tiene la Comunidad Valenciana.
Solicitan actuaciones en Bejís, en Benicalap, en Cabanes, Jérica, Valencia, Vallibona, Ontinyent i Vilafamés.

Luego hay un grupo de 15 enmiendas en donde solicitan subvención para algunas líneas, sobre todo para reforma de edificios histórico-artísticos, pero detraen de lo mismo, del Programa la Luz de las Imágenes, Gastos de Funcionamiento.
Y puede decirse de eso que la Fundación de la Luz de las Imágenes cumple una función de protección, conservación y restauración del patrimonio cultural valenciano y no se considera conveniente la reducción de su presupuesto.

Yo puedo.
.
.
simplificar algunas de ellas.
Decirle que el catálogo del patrimonio histórico artístico monumental se actualiza constantemente, de modo de se continuará en esta línea de actuación en el ejercicio 2005.
La dotación suficiente para la aplicación de la Ley 4/98, del 11 de julio, no puede considerarse como una línea de actuación, sino como un medio para alcanzar esos objetivos.
Existen funcionarios públicos que dependen de la Dirección General de Patrimonio, que realizan, desde los servicios territoriales, las funciones de inspección y vigilancia del patrimonio cultural para asegurar el cumplimiento de las disposiciones de la ley, y en esto inciden en varias de sus enmiendas.
Estos funcionarios detectan la existencia de elementos impropios en los entornos de fachadas externas de bienes culturales, adoptándose las medidas correctoras necesarias, y asimismo se lleva una política de impulso en la redacción de los catálogos de bienes de espacios protegidos de competencia municipal, prestando la asistencia técnica precisa cuando ésta es requerida por los ayuntamientos.

Estoy mirando el tiempo, porque me faltan dos programas.
Continuaremos ampliando este programa en el pleno.
Y pasamos a Promoción cultural, museos y bellas artes.
Es un programa al que han presentado 20 enmiendas, 19 de ellas repetidas, y una nueva, la 1.
526.
También en la mayor parte de ellas añaden líneas para conducciones, restauraciones, adquisiciones, rehabilitaciones de cines, de teatro, de centros culturales, de palacios, de parques, de casas romanas en el Palmeral, en la zona arqueológica de Santa Pola.
En todas ellas le daríamos una respuesta común.
.
.
común.
Y es que en la ficha FP4, que consta en el proyecto de presupuestos, quedan definidas las principales líneas de actuación para alcanzar objetivos, sin que sea necesario añadir o modificar el texto que se propone.

Han puesto dotaciones presupuestarias, como usted dice, a todas las líneas.
Efectivamente las han puesto, pero es que detraen de otras que el gobierno valenciano considera necesarias.

Luego incluye enmiendas, como la 1.
517, la 1.
520, la 1.
526, en que la ficha P6 del Programa 452 incluye sólo actuaciones de centros propios de la Generalitat Valenciana.
.
.
Y ya se ha acabado el tiempo.

Gracias, señor presidente.

 

**El senyor president:**

 

Moltes gràcies, senyor Ortega.

He cregut entendre que no acceptava cap esmena, veritat?

 

**El senyor Ortega Marhuenda:**

 

No.

 

**El senyor president:**

 

Hi havia una que l'havia anunciat.
.
.

 

**El senyor Ortega Marhuenda:**

 

No, no, no.

 

**El senyor president:**

 

Doncs anem a passar a.
.
.
Sí, senyora.
.
.
 *(Remors)* Per separat.
La 1.
521.

Doncs anem a votar, en primer lloc, la 1.
521.
Vots a favor?
1.
Abstencions?
6.
En contra?
8.

Anem a passar a votar la resta d'esmenes.
Vots a favor?
7.
En contra?
8.

A continuació anem a debatre l'altre bloc d'esmenes, que comença en la 1.
494 i les relacionades a continuació, segons els documents que vostés tenen ahí.

Té la paraula el senyor Cardona.

 

**El senyor Cardona i Pla:**

 

Gràcies, senyor president.

És que el que fa referència a l'activitat esportiva.
I jo vull fer especial menció a una de les esmenes, que també ja li puc anunciar al senyor diputat que ja la teníem l'any passat, i la posarem l'any que ve si no s'inclou en els pressupostos que vindran.
I l'esmena és "establir una normativa de prevenció i sanció de les manifestacions racistes i xenòfobes en l'esport".

Sempre se'ns ve a dir que això està ja suficientment cobert, excepte quan apareixen casos de racisme i xenofòbia a l'esport, que aleshores diuen que cal adoptar les mesures.

Nosaltres esta esmena ja la venim posant, no des de l'any passat, sinó des de diversos anys enrere, i vostés sempre justifiquen dient que no hi ha.
.
.
o que no hi ha manifestacions racistes o ja estan suficientment perseguides.
Nosaltres considerem que això no és cert i considerem que si no s'actua ara, d'una manera ferma i decisiva, ens anem a trobar en problemes molt greus de manifestacions d'este estil.
Per tant, nosaltres, encara que només fóra una demostració de voluntat, pensem que l'aprovació d'esta esmena és bàsica i fonamental.

I, evidentment, també posem tot un conjunt d'obres.
Clar que detraem d'uns altres llocs, és que és el que cal fer en bona tècnica pressupostària.
Agarrem d'uns llocs que no ens pareixen suficientment importants i els passem a uns altres que nosaltres els considerem primordials.
I per això nosaltres quan parlem del poliesportiu i piscina a Sueca, del poliesportiu a la Vall d'Uixó, del velòdrom d'Alcoi, de la piscina d'Alfafar, del poliesportiu a Polinyà del Xúquer o a Meliana, nosaltres fiquem recursos econòmics, bé per a fer el projecte o bé per a fer tota l'obra, perquè considerem que, evidentment, el dotar d'infraestructures esportives a estos pobles és important i en els seus pressupostos no figuren, en figuren uns altres i a més en unes quantitats excessivament reduïdes, que el que venen a dir és que no faran absolutament res de res.

 

**El senyor president:**

 

Gràcies, senyor Cardona.

Té la paraula el senyor Ortega.

 

**El senyor Ortega Marhuenda:**

 

Gracias, señor presidente.

Sí, señor Cardona, en este programa sí que hay novedades, hay nueve, nueve enmiendas nuevas.
Y, efectivamente, en muchas de ellas pide la construcción --esas sí que las habían solicitado ya en otras ocasiones--, la solicitud, por ejemplo, de la construcción del polideportivo en Vall d'Uixó, que el año pasado se pidió un pabellón cubierto.
Las dos cosas no pueden ser.
La construcción de un polideportivo en Bocairent.
.
.

 

**El senyor president:**

 

Senyories, guarden silenci.

 

**El senyor Ortega Marhuenda:**

 

.
.
.
la tercera fase.
El velódromo de Alcoy.
Se está haciendo una piscina cubierta.
En Alfafar, no se ha hecho ninguna petición para.
.
.
a cargo del 2001.
El polideportivo y la piscina cubierta de Sueca, pues se le ha concedido reforma del polideportivo municipal Antonio Puchades.

O sea, que sí que se hacen cosas.
Lo que no se puede es, mientras haya necesidades en todos los sitios, en lugar determinado hacer dos o tres actuaciones a la vez.
*(Remors)* Poco a poco, no.
Si el dinero no es suficiente hay que organizarse.

Después, en otras, se añade *(inintel·ligible)* para organizar actividades físicas y de tiempo libre, a través de un convenio en televisión para hacer retransmisiones, equipos femeninos, fomentar el deporte de actividad.
Estudio de carencias, redactar normativas que proponga y sancione manifestaciones fascistas, xenófobas en el deporte, eso sí que se ha redactado y.
.
.
Aquí en una, en una.
.
.
la 1.
499, yo le puedo decir que, efectivamente, Deportes se está preocupando de redactar las normas para cumplir con esa petición.
.
.

 

**El senyor president:**

 

Senyor Ortega, quan puga.
.
.

 

**El senyor Ortega Marhuenda:**

 

Después.
.
.
¡ah, se acaba el tiempo!
Bien, decirle que hay también solicitud de cambio de línea de dotaciones en programas distintos al acceder a infraestructuras deportivas en Sueca, en Polinyà, en Vall d'Uixò, en Meliana, pero todo a cargo de detraer los centros concertados que son necesarios mantener.
O sea, es que si no sacan el dinero de otro sitio, muy difícilmente se podrá acceder a aceptar estas enmiendas.

 

**El senyor president:**

 

Li pareix bé que ho passem a votació, senyor Ortega?

Dons anem a votar este grup d'esmenes, defensades pel senyor Cardona.
Vots a favor?
7.
Vots en contra?
8.

Passem, a continuació, a defensar el següent grup d'esmenes, que comença en la 1.
562.
Té la paraula el senyor Cardona.

 

**El senyor Cardona i Pla:**

 

Gràcies, senyor president.

Bé, ara li vaig a comentar una miqueta això que vosté està insistint tant, que detraem diners dels concerts.
En ensenyament primari nosaltres detraem recursos dels concerts de l'educació no obligatòria.
I allí els llevem pràcticament tots.
També llevem alguns recursos dels concerts que estan fets per a l'educació obligatòria, és a dir, la primària en este cas.
Perquè considerem que hi ha concerts dels qui ara estan concedits que no s'adapten en absolut a la legalitat.
I, per tant, el que nosaltres fem és llevar els que són de l'educació no obligatòria, perquè la seua obligació.
.
.

 

**El senyor president:**

 

Senyories, guarden silenci.

 

**El senyor Cardona i Pla:**

 

És perquè l'educació pública cobrisca realment i totalment eixa educació no obligatòria infantil, per exemple en este cas, i llevem dels recursos dels concerts de l'educació obligatòria perquè considerem que part d'ells són il·legals i incorrectes; i si de nosaltres depenguera el que faríem seria donar una educació pública que poguera abastar totes les possibles exigències de la població.

Bé, ací, per a parlar una miqueta dels diversos blocs, tenim un bloc que fa referència a la formació de persones adultes.
Tant que parla que els concerts ens fan tanta falta per a donar qualitat educativa.
Bé, la formació de persones adultes està totalment abandonada, totalment.
No existix, no funciona una comissió interdepartamental per a millorar la qualitat de la formació a persones adultes, ha de coordinar la Conselleria de Benestar Social, la d'Educació, la conselleria que tinga responsabilitats en Treball, segons diu la pròpia llei.
Bé, res d'això existix.

Convenis generals multilaterals?
Eixos convenis que donarien estabilitat a la formació de persones adultes en els ajuntaments.
Perquè els ajuntaments sabrien a què atindre's, durarien diversos anys, tindrien una normativa concreta.
Això, res de res.
I nosaltres considerem que la formació de persones adultes està realment molt maltractada.
I clar que repetim les obres en el Pasqual Tirado de Castelló, una vertadera vergonya de centres, o en el de Vinaròs perquè la pintura l'està fent l'ajuntament.
I seguim en el de Sant Vicent del Raspeig i en el Bosch i Morata de Xàtiva, perquè si s'hagueren fet no es ficarien.
Però, com no s'han fet, els fiquem.
I afegim encara el de Riba-roja perquè és una sol·licitud que ens ha fet la gent del poble, que consideren que caldria adequar els locals que tenen disponibles per això.

Per tant, nosaltres clar que considerem que l'educació hauria canviar i que haurien de destinar-se els diners a unes altres coses, per exemple, a estes que nosaltres els fiquem ací.
Els programes formatius que venen en la llei, les mesures complementàries de crear entorns educatius en els territoris.
És a dir, ambients educatius basats en realment la riquesa que té cadascun dels territoris.
I això està totalment a zero.
No es complix la llei, simplement.

També fem molta insistència en l'educació infantil, en la pública, cosa que a nosaltres ens pareix interessant.
Nosaltres, per exemple, quan vostès diuen ajudes a centres privats de segon cicle d'infantil, que no tenen primària, i jo li dic que en 2.
769.
000 euros nosaltres li llevem fins l'última pessetes.
Certament, perquè la dediquem a menjador escolar.
Perquè, en este cas, el menjador escolar, per exemple, també en infantil, que vostés consideren que el menjador escolar a infantil pública no li toca.
I el transport escolar a infantil pública no li toca.
Doncs nosaltres considerem que la infantil pública ha de tindre dret al menjador i al transport.
També ens estem trobant que la infantil privada, ací, a València, té dret al menjador, mentre que la pública no.
És cosa ja fantàstica, de discriminació i de, realment, indicar per on van els tirs.

Per tant, nosaltres clar que hem llevat totes les ajudes als concerts d'infantil privats.
Ara, nosaltres el que hem afegit és creació d'unitats de tres anys en tots els centres públics, atenció a la totalitat de la demanda, i a més la ratio màxima d'1,20 en els centres públics i en tres anys.
Clar que nosaltres també fiquem.
.
.
que a Benicàssim hauria d'haver una escola de 0 a 3 anys, que a Alfafar hauria d'haver una escola de 0 a 3 anys, que a Riba-roja hauria d'haver una escola de 0 a 3 anys, perquè les escoles de 0 a 3 anys, escassíssimes, les de la conselleria no augmenten des de l'any 94, no hi ha cap més, i nosaltres creem que cal fer una xarxa d'escoles infantils públiques, aprofitant les municipals i afegint-ne de la conselleria.

Clar que nosaltres considerem que vostés mal orientats en el seu finançament educatiu, perquè financen a la privada i no constitueixen una real estructura pública.
I nosaltres, clar que demanem unes quantes obres a Alcoi, a Sant Vicent del Raspeig, a Albocàsser o a Borriol, el col·legi públic l'Hereu, un col·legi públic que, simplement, quan entra allí una persona que necessita caminar amb crosses o que va desplaçant-se en cadira de rodes el que té són escales per tots els llocs i, per tant, col·legis de primària que no poden escolaritzar a gent amb discapacitat.

És un altre dels temes importants que nosaltres insistim molt profundament en les nostres esmenes: la integració, eliminació de barreres arquitectòniques, promoció de l'educació compensatòria, integració dels immigrants amb personal de suport --insistim en el tema del personal de suport--, potenciació de la llengua de signes, introduir personal educador en els centres que integren a persones amb necessitats educatives especials.
En este moment, a la província de Castelló, falten 21 educadors o educadores per atendre multitud de casos de gent que té discapacitats i que necessiten eixe tipus d'atenció.
Bé, s'ha oberta una borsa que va a cobrir tres places.
Hi ha una xiqueta sorda a Jérica que no va a classe, hi ha un xiquet amb paràlisi cerebral a Vinarós que no va a classe.
.
.
Hui no s'està complint el dret que tenen totes les persones a estar escolaritzades perquè és un dret fonamental i bàsic.

Hi ha una altra part que nosaltres dediquem a la dotació de més recursos als centres d'infantil i primària: augment dels Spe, no manteniment com vostés posen ahí, les plantilles dels spes estan congelades des de 1995, tot ocupat per persones interines, igual com pensem que han d'augmentar les despeses de funcionament i han d'augmentar les ajudes perquè els centres siguen realment oberts a l'entorn; moltes voltes els centres educatius són l'única infrastructura cultural que hi ha en molts barris.
I nosaltres considerem que eixos centres haurien de tindre ajudes per a poder ser realment uns dinamitzadors socioculturals de tot l'entorn social que els envolta.

 

**El senyor president:**

 

Moltes gràcies, senyor Cardona.

Té la paraula el senyor Ortega.

 

 

**El senyor Ortega Marhuenda:**

 

Gracias, señor presidente.

Señor Cardona, ha tocado unos temas que la verdad es que yo soy muy sensible a todos ellos, es cierto, mucho, muy sensible.
Y también sé que todas las mejoras que usted ha relatado en esta intervención están previstas dentro de los presupuestos, esto de las barreras arquitectónicas.
.
.
, veinte mil cosas que usted.
.
.
, bueno, veinte mil cosas no, las que ha dicho, solamente las que ha dicho están todas previstas.

Lo que no está previsto es el evitar financiar a la enseñanza concertada, a la enseñanza privada-concertada.
¿Por qué?
Porque no es posible.
Y no vamos a remontarnos a tiempos y decir lo mismo de siempre, que no ha sido el gobierno popular quien hizo los primeros conciertos, y, después, es imposible porque la red de centros públicos no era la misma, además de que el programa del Partido Popular siempre incluye la libertad de elección de centro.

Entonces, ese es un tema que seguiremos tratándolo mientras esté el Partido Popular gobernando.
Pero, bueno, eso no quiere decir ni que usted lleve razón ni que el Gobierno Valenciano lo haga mal, simplemente son posiciones distintas.

Después, a este grupo de enmiendas ha presentado 64 enmiendas.
Si hiciéramos tres grupos, en un primer grupo pondríamos 34 enmiendas en las que propone añadir o modificar objetivos básicos, añadir nuevas líneas o puntos en líneas, o suprimir puntos, modificar puntos.
.
.
Todas estas enmiendas están recogidas dentro de los presupuestos.
Hay un segundo grupo con cambio de dotación de programas en donde 17 de esas enmiendas se refieren, precisamente, a este grupo de enmiendas de modificar el objetivo básico o pedir subvención para líneas nuevas, pedir subvención quitándola de otros programas.
.
.
Para construcciones hay 5 dentro de esto que, junto con las líneas de actuación para construcciones, para nuevas construcciones, que esas son 8 enmiendas nuevas de este año, suman 13.

En 10 enmiendas hacen propuestas sobre población de personas adultas.
Yo les recuerdo que el impulsar la oferta educativa de educación de personas adultas nos responde a un objetivo presupuestario.
Es una función propia de la comisión interdepartamental de personas adultas que ya se cumple y que ya está contemplada en la normativa vigente.
Mejorar la calidad de la formación de personas adultas --otro objetivo propuesto-- ya está dentro del objetivo general anunciado en la línea 1.
1.
6 y en el objetivo 1.
2, mejorar la calidad de la enseñanza.

En la 1.
564 existen dos líneas principales de actuación, la 1.
1.
6, referida a la formación de personas adultas y la 2.
1.
2, en relación a los gabinetes psicopedagógicos.

En el apartado Líneas de actuación para alcanzar el objetivo no tiene cabida la formulación de una actuación concreta, como es el caso de la construcción de un centro de formación de personas adultas en Castellón, en Vinaroz o en Ribarroja.

Por otra parte, la política de la conselleria, con respecto a los centros de formación de personas adultas pasa por priorizar la utilización de los centros ordinarios fuera de su horario habitual.
Pienso que es un lujo tener los colegios que tenemos, unos colegios preciosos, enormes, con todo tipo de adelantos, con todo tipo de comodidades y no utilizarlos más.
Las personas adultas los pueden aprovechar en las horas en que no hay horario habitual en los alumnos de la enseñanza obligatoria.

Proponen incrementos en líneas que financian la formación de personas adultas detrayéndolo de partidas necesarias para otros programas.
En este caso, en perjuicio, por ejemplo, de las ayudas a alumnos de distintos niveles de centros concertados, y parte de enseñanza de bachiller, de COU o ciclos formativos de grado medio.

Estas cinco enmiendas forman parte de ese segundo grupo de 29 enmiendas presentadas en este programa y en el que se propone modificar las asignaciones presupuestarias aumentando unas a costa de disminuir o hacer desaparecer otras.

En total, de las 55 enmiendas que ha presentado su grupo a los siete programas de esta sección 9, todas guardan esa similitud.
Aquí tengo una relación de todos los programas en donde hay enmiendas a cada una de estas líneas de las que quieren detraer, y le puedo decir que en primaria hay 16 enmiendas en donde se detraen de ayuda a alumno, de centro concertado y acogido a convenio en infantil, en primaria y en educación especial; en la línea 0083, que imparte un centro formativo de grado medio; en la 84141, que imparten enseñanzas al alumno de ciclo formativo de grado superior.
.
.

En fin, para qué le voy a cansar porque está repitiéndose a lo largo de todas las intervenciones.

Muchas gracias.

 

**El senyor president:**

 

Moltes gràcies, senyor Ortega.

Anem, doncs, a passar a votar este grup d'esmenes.
Vots a favor?
7.
Vots en contra?
8.

Passarem a continuació a debatre el següent grup d'esmenes, que començant per la 1.
625 recull totes les que estan relacionades a continuació.

Té la paraula el senyor Cardona.

 

**El senyor Cardona i Pla:**

 

Gràcies, senyor president.

A mi m'ha sorprés una cosa, un anunci, supose jo, que és que en els centres educatius ordinaris també es farà la formació de persones adultes.
Ho dic perquè ací també va a parar als instituts i tot això.
.
.
Però, jo, que he vist molts plànols d'estes obres que estan fent-se actualment, no he vist que en cap moment, quan es redacten les característiques, s'establisca esta utilització compartida.
Jo espere que vostés a l'hora de construir els edificis tinguen present esta utilització compartida i que hi ha algunes infrastructures que no poden ser compartides.
De fet, en les que han construït fins ara això és inexistent.
I, per tant, com és inexistent, per adaptar-lo a la utilització compartida hauran de fer reformes ja immediatament en els centres que acaben de fer.

Li vaig a fer una xicoteta referència al tema de l'ús dels recursos i que, clar, cal utilitzar-los per als concerts.
Mire, jo he reduït els concerts d'ESO concretament en 300.
000 euros i els he dedicat a un pla d'instal·lació d'energia renovable en els centres educatius.
Vosté em dirà: "Però, és que eixos 300.
000 euros ens fan falta per als concerts".
Bé, jo li puc dir que durant este any la conselleria ha tingut l'oportunitat de signar un conveni amb l'Institut de diversificació d'energies alternatives i amb Greenpeace que suposava que set centres del País Valencià anaven a tindre instal·lacions fotovoltaiques i a la conselleria li costaven exactament 0 pessetes.
Clar!
, vosté em diu: "És que cal utilitzar-la per als concerts".
Però, és que vostés fan una utilització dels diners, dels recursos, que a nosaltres és normal que ens parega estrafolària.

Com és que no accepten eixe conveni, que amb 0 pessetes vostés tenien, no només la dotació d'energies alternatives, cosa que era una exemple per a la resta, cosa que també podríem fer en totes els edificis nous, sinó que, a més a més, al cap de 5 anys eixes centrals elèctriques produïen benefici net per al sosteniment dels centres?
Però, no.
Evidentment, jo he de detraure d'algun lloc els recursos perquè considere que haver renunciat a eixe conveni és una vertadera barbaritat, és dir-los als valencians que vostés actuen per motius molt més ideològics que d'utilitat i de benefici per a ells mateixos.

Nosaltres en este de secundària establim la construcció de diversos centres conservatoris, però no hem ficat compartits en formació de persones adultes.
Això, considerem que han de ser centres a banda.
I si el de Castelló l'any que ve continua com el d'enguany, el Pasqual Tirado --dic--, els portaré fotografies perquè tots puguen admirar la seua perfecció i meravella.

Bé, nosaltres hem demanat ahí diversos instituts que ens han demanat des dels diversos pobles, des de l'Alt Millars, tantes vegades promés.
Qui anava a dir --va dir un diputat del PP-- que a Montanejos tindrien un institut?
Doncs, bo, esperem que el tinguen en algun moment.
I, sobretot, voldria ressaltar, per exemple, la necessitat de la construcció d'un nou centre d'educació secundari al barri de Malilla, a València.
I vull ressaltar-lo perquè este centre va ser ocupat l'any passat, és a dir, era nou, és nou, i el van ocupar l'any passat però ja va nàixer absolutament reduït i xicotet.
I, per tant, ja fa falta construir un altre centre.
Una miqueta més de previsió a l'hora de decidir que es fa portaria, probablement, moltes millores.

Per una altra part, demanem la millora o la reforma de l'Escola Oficial d'Idiomes de València, la situació en la que està és insostenible i no pot continuar, i, a més, la construcció d'una nova Escola Oficial d'Idiomes a València.
Considerem que la que hi ha, fins i tot amb una reforma profunda, no seria suficient per atendre la demanda que actualment té.

Vull fer una referència a la Formació Professional.
No puc aturar-me massa, però nosaltres pensem que per a eixa potenciació el que caldria seria crear una direcció general de Formació Professional.
És a dir, una nova direcció general que portara este tipus d'ensenyament.
I és un ensenyament complex, ha de ser permanent, necessita adequacions fonamentals, inclús a la nova llei que ja requeriria canvis substancials, i nosaltres considerem que la nova direcció general seria important per augmentar la qualitat d'esta Formació Professional.

Per una altra part, nosaltres demanem inversions en els centres de Formació Professional, en equipament modular, perquè permetan la implantació de cada un dels mòduls en els llocs on realment són necessaris.
Igual com nosaltres considerem que calen moltes intervencions a l'hora de determinar la jornada laboral del professorat de FP, els seus drets, les matèries que poden donar segons les determinades especialitzacions que tenen, i això requereix tota una sèrie d'estructures per a posar-ho en marxa.

De la mateixa manera, nosaltres pensem que en els instituts de secundària ha d'haver un organigrama mínim dedicat només a FP.
És a dir, no compartit entre ESO, batxillerat i FP, sinó que hauria d'haver un organigrama mínim, un cap d'estudis, caps de departament, etcètera, que haurien de ser específics per a la formació professional.

Per una altra banda, nosaltres insistim en els ensenyaments especials.
Sols vaig a fer referència a algunes de les esmenes, i són les ajudes a les escoles de música.
Pensem que en la formació de règim especial i en la formació no reglada que suposen les escoles de música, valdria la pena fer un augment.
Nosaltres hem afegit dos milions i mig d'euros per a estes ajudes.
I hem creat una línia nova d'ajudes a les escoles corals.
Tant les escoles de música com les escoles corals són sostingudes pels ajuntaments o també per les associacions musicals que hi ha en molts pobles del País Valencià.
Considerem que la faena que estan fent és substancial i que valdria la pena ajudar una miqueta i no deixar que només els ajuntaments moltes vegades ajuden a estes escoles per damunt de les seues possibilitats.

De la mateixa manera, nosaltres pensem que els conservatoris de dansa, que en alguns casos es mantenen per algun ajuntament, també requeririen d'este mateix tipus d'ajudes.
És formació no reglada, de la mateixa manera que la que forma part del sistema general, però pensem que està aportant una formació molt específica als valencians i a les valencianes.

Per una altra part, nosaltres afegim, com en el cas de la infantil, els temes dels recursos, millores en els recursos de funcionaments, en el material d'oficina, en el subministraments.
Pensem que els centres haurien de ser més autònoms en la utilització del seus recursos, haurien d'arribar-los més recursos.
I també pensem que el tema de la integració, la integració dels alumnes que tenen dificultats socioculturals, augment de compensatòria, eliminació de barreres arquitectòniques, la presència d'educadors, de professorat d'educació especial, de tot el personal que puga fer falta per a la integració, mediadors culturals, són essencials.
I, sobretot, les ajudes per obrir els centres als barris.
Els centres d'educació secundària.
.
.

 

**El senyor president:**

 

Senyor Cardona.
.
.

 

**El senyor Cardona i Pla:**

 

.
.
.
més que els de primària, poden ser eixe recurs cultural que moltes voltes està absent i que més que utilitzar-lo per a formació professional adulta, seria utilitzable perquè la societat utilitzara tant les instal·lacions exteriors com interiors, perquè siga un vertader centre de idonització i d'irradiació cultural.

 

**El senyor president:**

 

Moltes gràcies, senyor Cardona.

Té la paraula el senyor Ortega.

 

**El senyor Ortega Marhuenda:**

 

Gracias, señor presidente.

Bien.
A este programa 422.
30, enseñanza secundaria y régimen especial, han presentado 80 enmiendas.
Les vamos a aceptar la 1.
626.
*(Pausa)* 30 de ellas versan sobre suprimir líneas y líneas.
.
.
--en fin, lo normal--, modificar puntos, en objetivos básicos, suprimir o modificar puntos.
He de decir que de esas 30 enmiendas, algunas de ellas tienen ligeras modificaciones sobre las pasadas presentadas en años anteriores.

Hay un segundo grupo, con 16 enmiendas, también de cambio de dotación de programas, unas para cambiar distintas líneas y otras para construcciones.
Hay 12 líneas nuevas sobre actuación en construcciones.
Una enmienda nueva sobre energías renovables.

Y 21 enmiendas de formación profesional, de las que también 20 son repetición de las del año pasado y una nueva.
No así las respuestas que la conselleria da, porque, efectivamente, en formación profesional los avances de esta conselleria han sido espectaculares.
Y fijándome en las peticiones que ha hecho en sus enmiendas y en su intervención de hoy, le prometo que para el Pleno tomará buena cuenta de cada una de esas inquietudes que tiene y trataré más extensamente lo que es la formación profesional.

De las enmiendas de ese segundo grupo que yo he hecho, de cambio de redacción de programas, sigue existiendo el mismo problema, que todas ellas proponen detraer de las líneas 5910155834, la línea 157400, y que son líneas que están dotadas con asignaciones presupuestarias para mantener el nivel de servicio que se viene prestando en los centros concertados.
Y si no fuese así, sería imposible garantizar la adecuada escolarización de todo el alumnado de ESO, bachiller, COU, ciclos formativos de grado medio y ciclos formativos de grado superior.

La enmienda 1.
702 propone detraer de la línea R020067, Valencia, reforma de centros de educación secundaria, quieren detraer 1.
000 euros para aumentar la dotación de la escuela oficial de idiomas.
No se acepta porque dentro de la programación de las obras educativas, CreaEscola, está incluida la construcción de la escuela oficial de idiomas de Valencia dentro de las actuaciones a realizar por Ciegsa.

La enmienda nueva 1.
696, ya está contestada en el programa 422.
20, porque es idéntica a la 1.
623.

Proponer nuevas líneas de actuación para ampliar, construir o modificar centros de enseñanza, tiene doce líneas.
Igual le recuerdo que en las líneas de actuación se formulan objetivos de carácter general y no cabe la inclusión de actuaciones detalladas referidas a un centro concreto.
También en Pleno podemos ampliar esta información.

Propone una nueva línea, añadir una nueva línea en principales líneas de actuación, la 1.
689, que es mejorar y ampliar las ofertas de ciclos formativos en los IE que lo requieran.
Recordarle que esa propuesta está recogida en la línea 218, y no es necesario detallarle, porque usted lo conoce, el contenido de esa enmienda.

La 1672 pertenece a la formación profesional.
He elegido alguna de estas respuestas a enmiendas suyas de formación profesional.
En el seno de la Conselleria de Cultura, Educación y Deportes se cuenta con una estructura organizativa, que a través de la Dirección General de Enseñanza y su jefatura de área y servicio, así como con las distintas unidades, se promueve y desarrolla la formación profesional específica y sus distintos programas, lo cual no impide que en un futuro, y dentro de la coordinación de las distintas acciones de formación profesional en sus diferentes modalidades, se pueda crear una dirección general de formación profesional.
O sea, eso, efectivamente, su señoría sabe que desde hace más de un año, la idea que tiene esta conselleria es seguir modificando la estructura de la conselleria en sus direcciones generales, y la próxima, seguramente, ya sea esa creación, que tanta falta hace, de formación profesional, una dirección general de formación profesional.

La potenciación de la formación profesional sabe que, efectivamente, esta conselleria la tiene muy en cuenta, y yo creo que está en vanguardia dentro de lo que es el sistema educativo español.
La potenciación de la formación profesional corresponde a la Generalitat Valenciana, que la está impulsando y mejorando ostensiblemente.
Esto en respuesta a su enmienda 1.
669.
La está mejorando ostensiblemente con la colaboración y participación del consejo valenciano de formación profesional y a través del desarrollo del plan valenciano de formación profesional, aprobado por el Consell de la Generalitat el 15 de octubre de 2002.

Así, una a una.
Y cuando veo la información que da la Conselleria de Educación y que, efectivamente, se comprueba que es cierta, muchas de ellas tienen respuestas nuevas, ya le he dicho, a las que el año pasado le dábamos, porque el avance en formación profesional dentro de nuestra comunidad ha sido espectacular.
Pues, ya le digo que en Pleno ampliaré toda esa información que la conselleria quiere dar.

Muchas gracias.

 

**El senyor president:**

 

Moltes gràcies, senyor Ortega.

Anem a passar a votar, en primer lloc, la número 1.
626, que ha sigut acceptada pel Partit Popular, si no estic.
.
.
És correcte, senyor Ortega, la 1.
626?
Vots a favor de l'esmena?
15.

Anem a passar a votar la resta de les esmenes.
Vots a favor?
7.
Vots en contra?
8.

Passem, a continuació, a debatre el grup d'esmenes encapçalada per la 1.
708 i que arreplega eixa i les que a continuació es relacionen, de les presentades pel Grup Socialista.

Té la paraula el senyor Escrig.

 

**El senyor Escrig Peris:**

 

Gràcies, senyor president.

En aquest bloc d'esmenes voldria fer referència al tema del patrimoni cultural i d'arxius.
Patrimoni, tema candent, quan fa dos mesos es va aprovar, de forma unilateral, amb els vots únicament del Partit Popular, la modificació de la Llei de patrimoni de la Comunitat Valenciana, que obeeix a la voluntat del Partit Popular de restringir la preservació i cura del nostre patrimoni, davant probables especulacions urbanístiques de caràcter patrimonial.

Per tot això, el Grup Parlamentari Socialista presenta una sèrie d'esmenes de protecció al nostre patrimoni cultural i artístic.
En primer lloc, posar de manifest la situació precària en què es troba el nostre patrimoni cultural valencià.
Per això necessita crear-se un pla de temporalització per a restaurar, rehabilitar i conservació dels béns patrimonials i culturals del País Valencià; garantir la protecció del patrimoni cultural valencià, d'acord amb la llei de patrimoni cultural.
I dintre del patrimoni cultural, és necessari incrementar les ajudes a la producció cultural valenciana en totes les arts i, en particular, en els temes de música, cine i arts escèniques; fer partícip els ajuntaments del País Valencià del patrimoni cultural mitjançant la programació d'activitats artístiques i cultural; necessitat d'establir ajudes per a la supressió de les barreres arquitectòniques en els centres culturals i necessitat de crear xarxes culturals que apropen a la ciutadania la cultura valenciana.
Creem que és necessari fomentar la signatura dels convenis amb les entitats socials que afavorisquen el consum cultural en l'àmbit de la Comunitat Valenciana; fomentar un pla de dinamització cultural en els àmbits escolars del País Valencià.

En definitiva, senyories, aquestes esmenes.
.
.

 

**El senyor president:**

 

Senyories, guarden silenci.

 

**El senyor Escrig Peris:**

 

.
.
.
el que vénen a fer és donar un major suport i protecció al patrimoni cultural valencià, malauradament mal protegit actualment per la Generalitat Valenciana.

En allò relatiu als arxius, necessitat de desenvolupar un autèntic i efectiu sistema arxivístic valencià.
D'ahí, necessitat de ficar en marxa els recursos humans i tècnics per a desenvolupar aquest sistema arxivístic; publicació de l'inventari dels documents depositats en la Generalitat Valenciana com a mitjà d'assegurar la transparència en la gestió i com a mitjà de fomentar la participació ciutadana en els assumptes públics; signar convenis de col·laboració amb les universitats per a l'establiment d'un marc d'investigació i implantació de sistemes avançats d'organització arxivística; desenvolupar la creació de centres d'arxiu en aquelles conselleries que no ho tinguen; instituir els organisme adequats de coordinació entre els productors dels documents i els centres d'arxiu; control i coordinació amb les àrees d'informàtica per al control arxivístic dels documents electrònics; necessitat d'unificar i classificar totes les tipologies documentals de l'administració autonòmica valenciana, i per això, la creació dels arxius municipals entre tant de Moncofa i Ribesalbes; confecció d'un calendari de conservació per a la documentació administrativa de la Generalitat Valenciana amb els criteris de transferència i conservació; i posada en marxa de la Junta Qualificadora de Documents Administratius en base a la Llei de patrimoni cultural de la Generalitat Valenciana.

En definitiva, creguem que és important el suport a estes esmenes perquè enriquiria la protecció de tot el patrimoni cultural valencià que actualment, malauradament, no està en línies bones per part de la conselleria quant a eixa protecció.
Pensem que aprovar estes esmenes suposaria donar un major suport d'ajuda al patrimoni valencià cultural.

Moltes gràcies.

 

**El senyor president:**

 

Moltes gràcies, senyor Escrig.

Té la paraula la senyora Nácher.

 

**La senyora Nácher Pérez:**

 

Gràcies, senyor president.

Senyories, la veritat és que em crida moltíssim l'atenció quan sent dir la situació precària del nostre patrimoni.
He de recordar-los a les seues senyories, com tots els anys i en totes les intervencions, que quan parlem de patrimoni, que ells van ser els valedors del patrimoni, sobretot des de 1984, que tenim les competències en patrimoni cultural esta autonomia, i no es van decidir, no es van decidir perquè tenien por, jo no sé si era per l'especulació que estaven fent, no es van decidir fins a 1994, fins a 1998 el Partit Popular ha fet una llei del patrimoni cultural.
Per tant, no sé quin govern actuava amb més especulació, perquè un perquè no en tenia de llei, com no en tenia de llei, "ojos que no ven, corazón que no siente".

Però també els he de recordar una altra cosa: que durant els governs del Partit Popular han hagut quatre declaracions de patrimoni de la humanitat.
I els demane, perquè ara vostés saben que eixes declaracions passen pel ministeri i el ministeri és el que ha de fer tot el possible perquè es puguen declarar patrimoni de la humanitat per la Unesco, que les candidatures que estan pendents en estos moments, com és l'arquitectura de la pedra en sec, com són les restes de lignits, com és prompte allò del Tribunal de les Aigües, els demane, li demane per favor al Partit Socialista que el ministeri, que la senyora ministra faça el possible perquè eixes restes, eixe important patrimoni nostre, siga reconegut per la Unesco, perquè com a esta comunitat no se li ha de donar ni aigua, possiblement tampoc el nostre patrimoni puga ser reconegut i siga patrimoni de la humanitat.
Per tant, si parlem de patrimoni, parlem-ho bé, i fem actuacions però ja.

En crida molt l'atenció també quan parla de patrimoni i diu: "no, és que no hi ha res".
Si el primer que fan és dir "que desaparega la Fundació Jaume II el Just", que està restaurant el monestir de la Valldigna, que en la Llei de patrimoni cultural de 1998 diu que és referent de la nostra autonomia i una senya d'identitat, i allò que demanen és que desaparega, em crida moltíssim l'atenció, eh?
, em crida moltíssim l'atenció que vostés siguen els valedors ara del patrimoni cultural, quan no han fet res ni tenien plans d'actuació per a tant.

Quant a la xarxa cultural i de dinamització cultural, tant en el cine, en teatre, en música, sap que està fent-se, senyor Escrig.
I vosté és un dels valedors que ha treballat perquè eixes xarxes estiguen en tota la Comunitat Valenciana, des d'una part de la cultura, des de la part musical.

Mire, ha donat un aspecte del que són els arxius de la Comunitat Valenciana com si els papers els tinguérem en terra i ningun no estiguera guardat.
Doncs, li he de dir que la Junta Qualificadora d'Arxius està en marxa, totes les conselleries estan reunint-se, uns sectors en els quals saben el que han de guardar, el temps, i això és una realitat.
Vostés repetixen eixa pregunta perquè com jo crec que no s'enteren, perquè no veuen allò que està fent-se o no volen vore-ho, o no volen vore-ho, perquè s'ha de recordar que vostés van estar dotze anys en l'administració i també s'havia de guardar eixa documentació.
O és que llavors no s'aguardava?
O no els interessava guardar-la.
Clar, jo em pregunte: segurament no els interessava guardar-la, veritat?
Perquè no vegerem a la millor eixes especulacions de que tant mos acusen.

Moltes gràcies.

 

**El senyor president:**

 

Moltes gràcies, senyora Nácher.

Anem a passar a votar este grup d'esmenes.
Vots a favor?
7.
Vots en contra?
8.

Senyories, ací, perquè el senyor lletrat m'ho ha demanat, i el lletrat és el que mana, anem a parar cinc minutets perquè les seues senyories prenguen café i facen declaracions.
.
.
totes eixes coses.

 

*(Se suspén la reunió durant uns minuts)*

 

Anem a reprendre la Comissió d'Economia amb el debat de les esmenes al pressupost del 2005.
Sabeu que estem debatent la secció 09, cultura, educació i esports.
Ara anem a treballar en un grup d'esmenes que van de la 1.
733 a la 1.
802.

Per a la seua defensa, té la paraula la senyora Noguera.
*(S'interromp la gravació)*

 

**La senyora Noguera Montagud:**

 

*(Inoïble)* .
.
.
El éxodo cultural que viven los creadores, intérpretes, artistas e investigadores en general de nuestra comunidad.
Abandonan nuestra comunidad para poder trabajar fuera en el mundo de la cultura.

La verdad es que, como si de una moneda de doble cara se tratara, nuestra comunidad se ha convertido en estos momentos en un escaparate, a veces más virtual que real, con una gran proyección mediática, eso sí, pero muy árida y difícil en su convivencia cultural diaria.

La Conselleria de Cultura, en nuestra opinión, no está actuando como mecenas o promotora de la cultura en general, sino que actúa más bien como un parásito, subiéndose a los lomos de los éxitos cosechados por los distintos artistas.
De hecho, vemos que hay dinero para fichajes estrella, para fotos carísimas, para actos propagandísticos, pero para la cultura real el PP solo entiende las subvenciones, y la mayoría de ella lastimeras, son subvenciones lastimeras.

Y vemos el desequilibrio en el presupuesto cuando hay todo el dinero que haga falta para grandes eventos, para los sobrecostes y el despilfarro de esos grandes eventos, algunos hasta con un 400% de sobrecostes, y en cambio, se ponen pequeñas partidas como gotas de agua dentro del presupuesto que parecen más bien limosnas que realmente ayudas a la consolidación de un trabajo cultural.

¿Lo que piensa el mundo de la cultura?
Pues que hay que triunfar fuera para ser merecedor luego de un galardón de la Generalitat Valenciana.
Uno se va fuera y, cuando triunfa, luego viene aquí y tendrá la foto con el presidente Camps y el galardón reconocido y merecido.

Pues con sus mismos presupuestos pero con otra distribución en nuestra opinión más justa, racional y eficaz, planteamos una serie de objetivos y de actuaciones que sobre todo tienen la finalidad de dignificar, promover y difundir el trabajo de los artistas y creadores del mundo de la cultura en general.
Los objetivos que planteamos en nuestras distintas enmiendas:

Establecer políticas activas que acaben con el éxodo cultural, que establezcan contratos, programas, corresponsabilidad entre la administración y el mundo de la cultura; habilitar espacios públicos; realizar producciones culturales autóctonas; crear una industria estable cultural valenciana, que hoy en día es inexistente; apoyar a los colectivos y asociaciones que promueven la integración y la participación; superar desequilibrios territoriales en temas culturales; y conseguir a través de la información de las infraestructuras y de las nuevas tecnologías lo que debe ser el objetivo fundamental de la Conselleria de Cultura, que es garantizar el derecho al acceso a la cultura a toda la ciudadanía.

Y para ello yo le voy a señalar las cuatro líneas presupuestarias más importantes que destacamos en nuestras enmiendas.

La primera de ellas tiene que ver, lógicamente, con el cumplimiento de las leyes.
Nosotros señalamos también que quedan dos leyes pendientes importantísimas por desarrollar: la Ley del audiovisual y la Ley de artes escénicas, que además se retrasan en el tiempo y que muchas veces incluso sirven como zanahoria hacia el mundo de la cultura para mantenerlos atentos hacia una ley que parece que se retrasa más de lo conveniente.
Donde lo que nos gustaría sobre todo es que el Partido Popular tuviera la generosidad, que creemos que además es la obligación también, de consensuar ambas leyes.

Pero no solamente de leyes, lógicamente, vive el mundo de la cultura, sino del cumplimiento y de la realización y de la ejecución de las leyes ya aprobadas.
Porque antes comentaba la señora Nácher la importancia que hay en desarrollar leyes como la Ley del patrimonio.
Yo le diría que más importancia hay en ejecutar las leyes que se aprueban, porque si no, quedan olvidadas en el cajón.
Si uno las escribe solo y no hay voluntad política de ponerlas en marcha, para poco sirve en el papel.

Y en ese sentido, la primera enmienda, le decía, tiene que ver con la Ley de creación del Instituto Valenciano de Cinematografía, que abordaba y planteaba la sede definitiva para el Instituto Ricardo Muñoz Suay, algo que el propio presidente de la Generalitat Camps, cuando era conseller de Cultura en el 97, visitó, se comprometió y declaró públicamente.
Pero este es uno de los temas que aparecen y desaparecen como los ojos del Guadiana, en función de la oportunidad política.
Luego llegó González Pons y también dijo la importancia y la necesidad de ubicar una sede definitiva para el Instituto de Cinematografía.
Hoy en día no sé qué piensa, ni el Partido Popular ni la conselleria ni el actual conseller.
No lo sé, porque ni está en los presupuestos ni he oído las declaraciones.

Una segunda línea presupuestaria para nosotros muy importante es el incremento de las ayudas a museos y colecciones.
De todos es sabido la mala situación museística que se está viviendo, pero además sobre todo la falta de planificación y de coordinación.
La desorganización es total.
En estos momentos no hay una configuración museística clara y definida.
Hoy mismo cogemos la prensa y vemos también los saltos hacia delante y hacia atrás que se dan en temas de museos.
Nosotros aumentamos la cantidad en más de un 500%, porque la ayuda que ustedes plantean para las ayudas a museos y colecciones permanentes de toda la Comunidad Valenciana es absolutamente ridícula, y no solo es ridícula sino que me permitirá que le reproche que en el 2004 ni siquiera fueron capaces de ejecutar esa cantidad sino que dieron unas ayudas por un 20% menos de lo presupuestado.
Por tanto, un incremento de un 500%.

La tercera línea presupuestaria tiene que ver con el aumento de las producciones teatrales públicas y la potenciación de festivales de teatro.

No tenemos un presupuesto concreto para realizar producciones públicas, ni un director artístico, y es ridículo el grado de producciones públicas que en estos momentos está llevando adelante la Comunidad Valenciana, que es muy inferior al resto de España y, por supuesto, muy inferior al resto de Europa.

De los festivales de teatro que tenemos, más de una veintena, deberíamos de centrarnos y potenciar como mínimo tres o cuatro de ellos, que tienen una estructura yo creo que ya suficientemente fuerte para que pueda ser consolidada, pero que aún no han traspasado las fronteras de nuestra comunidad.

Y en cuarto lugar, la creación de una red de centros culturales que vertebren nuestra comunidad.
Para nosotros es muy importante, muy importante, la creación en los distintos municipios de las distintas comarcas, sobre todo en los pueblos de interior, de lugares de convivencia y de exhibición de la cultura, de lugares que sean vivos, dinámicos, próximos, donde la gente de la cultura pueda hacer cultura y donde la ciudadanía pueda disfrutar y recibir esa cultura.

¿Y de dónde retiramos el dinero?
Pues antes de que la señora Nácher lo critique, lo adelanto yo.
Pues de los eventos, de las fundaciones, de todo aquello que consideramos que ha tenido mala gestión, ineficacia y despilfarro y, sobre todo, ha supuesto una puerta cerrada a la transparencia de la gestión del dinero público.
De ese dinero que retiramos y con su mismo presupuesto, nosotros creemos que le damos un empujón importantísimo al cumplimiento de leyes, a las ayudas de museos, a la producción de teatro y, como digo a una red de infraestructuras culturales, de centros culturales en toda la comunidad.

Nada más.

 

**El senyor president:**

 

Moltes gràcies, senyora Noguera.

Té la paraula la senyora Nácher.

 

**La senyora Nácher Pérez:**

 

Gràcies, senyor president.

En primer lloc, vaig a intentar seguir l'ordre del que ha parlat la senyora Noguera.

Quant a la promoció d'artistes valencians, mire, primer mos diuen que gastem massa diners en cultura, per tant, s'han de llevar les fundacions, sobretot la Biennal, que també potencia els nostres artistes i els dóna un clar lloc de promoció, i a més, no sols promociona la Conselleria d'Educació, Cultura i Esports sinó altres entitats.
Li recorde, per exemple, que la en passada fira de Fitur l'estand era un artista de dansa, era una artista de dansa que estava promocionant la Comunitat Valenciana i promocionant-se ella mateixa.
No vaig a dir el nom perquè no hi hagen greuges comparatius.

Per tant, allò que diu no és veritat, no és veritat.
Perquè m'agradaria a mi recordar, si vol ho recordem un dia, fem memòria històrica --que pareix que la perdem totalment- la promoció d'artistes quan governava el Partit Socialista.
Perquè al final eren cinc, i tots deien que era *la cultureta*.
No parlaven de cultura; era *la cultureta*, els afins al Partit Socialista.

Quant a espais públics, puix mire, el Pla d'infraestructures culturals no es va crear fins a 1996, en els governs del Partit Popular, perquè per a vostés la vertebració d'esta comunitat no existia; no existia.
I localitats grans, ja no parle de les xicotetes, que hui està reivindicant vosté, però les grans no tenien un espai cultural.
Com Castelló, sense anar més lluny; o com Alacant.
No tenia museus Alacant, perquè el que hi havia de museus eren una saleta com esta en quatre exposicions.

Li tinc que aclarir --i jo sé que serà un error, potser pels nervis-- quan diu que s'ha de desenrotllar la Llei de les arts escèniques.
Mire, s'haurà d'aprovar primer.
*(Veus)* No, no.
Ha dit *desenrotllar*.
Per això li dic que hi haurà que aprovar-la primer, i després desenrotllar-la.

Mosatros, totes les lleis que hem dut ací, a esta Cambra, a les Corts, totes estan desenrotllant-se.
Totes.

M'ha parlat de cinematografia --també-- i Teatres de la Generalitat.
.
.
He de recordar-li, senyora Noguera, que són organismes autònoms, i el que vosté m'ha donat la sensació és que vosté no s'ha llegit els pressupostos dels organismes autònoms.
Per tant, puc deduir que ha mesclat; quan ho tenim en un altre apartat els organismes autònoms, els ha mesclat ací.

I m'ha cridat l'atenció en una cosa, que sí que m'agradaria que me l'explicara; perquè en Teatres de la Generalitat diu: "Tenim una vintena de festivals de teatre en tota la Comunitat Valenciana, però hi hauria que potenciar soles tres o quatre.
" Puix diga quins són.
Perquè, aixina, agreujarà a les localitats on se celebren els altres.
Diga-ho, perquè, aixina, podrem anar i fer la política que vosté fa: "Mire, que el Partit Socialista ha dit.
.
.
" Jo, per exemple, sóc d'una ciutat que hi ha una mostra de teatre.
Puix podré dir: "Mire, la mostra de teatre, el Partit Socialista no la vol".

Llavors.
.
.
Home, clar!
Ací tindrem que ser coherents en el que diem!
Si n'hi ha vint, i en vol que deixem tres o quatre, puix tindrem que recolzar les tres o quatre, però a les altres localitats anirem i direm: "Mire, que no va a fer-se.
" O a Elx; si vol, també anem a Elx i li diem: "Mire, senyor Diego Macià, vosté que incidix molt en el festival de teatre medieval que té vosté, tampoc va a fer-se.
Perquè la senyora Noguera creu que estes polítiques s'han de basar en tres o quatre festivals.
"

I en quant a la política de museus, mire, senyora Noguera, si hi ha algun expert en ballar la *yenka* és el govern del senyor Rodríguez Zapatero: "Un pasito delante y un pasito detrás.
" S'amplia en Sant Pius.
.
.
No s'amplia el Sant Pius.
És un expert en ballar la *yenka.*Per tant.
.
.
(*rialles*) Per tant, no diga quina política.
.
.
Mosatros ho tenim clar.
Mosatros tenim clar el que volem en els museus.
I cada volta hi ha més en esta comunitat.
Però, clar, no em diga a mi que no ens aclarim en política de museus, perquè potser hi haurà que vore's vosté; Perquè ja li dic: el senyor Rodríguez Zapatero és l'especialista, en estos moments, de ballar la *yenka.* I la senyora Calvo.
.
.
ni le digo.

Moltes gràcies.

 

**El senyor president:**

 

Moltes gràcies, senyora Nácher.

Anem, puix, a passar a .
.
.

Sí, senyor Cardona?

 

**El senyor Cardona i Pla:**

 

*(El senyor Cardona i Pla parla sense micròfon)*

 

.
.
.
l'esmena 1.
790 a .
.
.
.
(*inoïble*)

 

**El senyor president:**

 

Puix anem a passar, en primer lloc, a votar la 1.
790.
Vots a favor de la 1.
790?
6.
Abstencions?
1.
En contra?
8.

Anem a passar a votar la resta d'esmenes.
Vots a favor de la resta d'esmenes?
7.
En contra?
8.

A continuació, anem a debatre el següent bloc d'esmenes, que arreplega la 1.
818 i les que es relacionen a continuació.
Té la paraula la senyora Soler.

 

**La senyora Soler Cejudo:**

 

Moltes gràcies, senyor president.

Bé.
Començaré la meua intervenció, en primer lloc, fent la defensa del grup d'esmenes del programa 452.
10, pel que fa referència a la gestió de biblioteques i a la promoció cultural.

En primer lloc, em referiré al primer grup d'esmenes, que va de la 1818 a la 1846; són 28 esmenes que pretenen, en definitiva, una millora quantitativa, qualitativa de les polítiques de foment de la lectura; la lectura, entesa com a element insubstituïble i com a fonament inseparable de la cultura d'un país.

L'esmena 1823 planteja la necessitat de fomentar l'activitat editora dels ajuntaments, així com la necessària col·laboració de l'Administració Autonòmica amb les institucions locals.

Entenem necessari l'establiment del pacte de la lectura; un document que hauria de ser consensuat per tots: pels partits polítics, per les organitzacions empresarials, pels sindicats, per les associacions culturals i pels mitjans de comunicació.

Un pacte que va ser anunciat al seu dia pel senyor González Pons i del qual --a hores d'ara-- no hem tingut més notícies.

Un pacte que ja han signat altres comunitats autònomes, com poden ser Andalusia, i que actualment es troba en tràmit en altres com puguen ser Madrid, Catalunya i Galícia.
Un pacte que hauria de ser debatut al si de les Corts Valencianes i que, amb tota seguretat, seria molt positiu per a l'enfortiment de la nostra cultura.

Un acord per la lectura per al que hem considerat --a l'esmena 1845-- una consignació pressupostària de 300.
000 euros per a la materialització del que seria el conveni amb l'Associació d'Editors de la Comunitat Valenciana.

Entenem imprescindible l'aplicació de les noves tecnologies de la informació i de la comunicació, així com la connexió a internet a tota, a tota la xarxa de biblioteques públiques.
A tota la xarxa de biblioteques, amb eixa puntualització quantitativa; perquè ho entenem fonamental, atenent als principis d'igualtat d'oportunitats per a tothom que garanteix la pròpia Constitució.

I pel que respecta a la línia d'ajudes per a la millora de les biblioteques i agències de lectura municipal de la Comunitat Valenciana, cal dir que esmenem la quantia, per considerar-la deficient, i l'augmentaríem de 92.
000 euros a 217.
000 euros.

També voldria fer referència a l'esmena 1838, en quant que ve a doblar la consignació disposada per a l'increment bibliogràfic de les biblioteques, en ares a superar la situació deficitària de la nostra comunitat en este sentit, i que ens situa molt per darrere respecte a la mitja nacional, en relació a les inversions en adquisició i nombre de volums disponibles als centres de lectura.

Respecte a l'esmena 1835, dir que es fonamenta en base a que entenem insuficient l'aportació econòmica dels pressupostos d'enguany a les ajudes a la promoció del llibre en valencià.
Enguany han pressupostat la mateixa quantitat que l'any passat.
Y saben això què significa?
Que han mensypreat les ajudes que no atenen, ni tan sols a l'increment de l'IPC.
I això expressa clarament que, per a vostés, la promoció del llibre valencià no constitueix una prioritat, sinó més bé un element testimonial al seus pressupostos.
Per això estimem oportú incrementar la línia de 69.
000 euros a 259.
000, en clara consonància amb la nostra voluntat de fomentar la producció editorial pròpia.

També proposem la creació del Centre de les Lletres Valencianes, per a la promoció i ajuda als escriptors valencians contemporanis, en l'esmena 1846, per a la qual creem una línia pressupostària nova amb dos milions d'euros.

I parlant de les esmenes del programa 458.
10 del patrimoni històric, en primer terme dir que aquest projecte pressupostari continua menyspreant el nostre patrimoni.
I no estem dient que no es facen coses; es fan.
Estem dient que, el que es fa, continua sent insuficient per a conservar i per a protegir la grandesa patrimonial del nostre territori.

Vostés fan menció a la manca en la implantació de la Llei 7/2004, que ve a modificar la 4/98 del patrimoni cultural valencià; i nosaltres reiterem la necessitat d'ampliar les consignacions pressupostàries per aconseguir-lo.
Les esmenes 1848, 1849 i 1850 parlen d'intensificar l'activitat restauradora, així com del compliment de la Llei en base a una dotació financera suficient, a un increment substancial de personal qualificat per a la recuperació i protecció del nostre patrimoni de personal restaurador, i d'una millora de les condicions en què els nostres professionals desenvolupen la seua tasca, des de l'Institut Valencià de Conservació i Restauració dels Béns Culturals.

 

**El senyor president:**

 

Senyora Soler, quan puga.
.
.

 

**La senyora Soler Cejudo:**

 

En est últim aspecte --vaig acabant, senyor president-- ve contemplat l'esmena 1860, que incrementa de 72.
000 euros a 1.
542.
970 euros --és a dir, un increment d'un 2.
000%-- a la consignació per a l'habilitació i instal·lació d'aquest institut.

Moltes gràcies.

 

**El senyor president:**

 

Gràcies, senyora Soler.

Té la paraula la senyora Nácher.

**La senyora Nácher Pérez:**

 

Gràcies, senyor president.

Senyoria.

 

Mire, quant al primer bloc, que és la lectura en el seu més ampli àmbit, jo, el foment de la lectura per part del Ministeri em pareix que és el que vosté intenta plasmar en les seues esmenes; que crida l'atenció, perquè soles n'ha faltat una: allò de llevar l'IVA, quan és un acord europeu.

La senyora Calvo, en el seu ball de la *yenka*, "un pasito p'alante, un pasito p'atrás", puix resulta que mos ix un dia en estes declaracions, sense saber que per a una ministra ja és fort ocupar el càrrec de ministre i no saber que això no depén a nivell nacional.
Ja és fort; ja mos pot demostrar el nivell que té la senyora ministra en cultura, i el que va a desenvolupar i desenrotllar en el seu treball per al foment de la cultura en l'Estat espanyol.
Açò ja mos ho pot demostrar.
Una cosa com les seues esmenes, *mos* demostren vostés el que saben o el que han intentat treballar en el tema de la cultura.

Mire, el pacte de la lectura: Jo em quede al·lucinada.
Perquè jo comprenc que vosté no estava ací, però si que hi ha companys seus que han estat ací en l'anterior legislatura; i es va aprovar, a més, per tots els grups parlamentaris, que va ser la Llei del llibre.
I va estar consensuada per tots els sectors implicats en el sector del llibre.
Per tant, la veritat és que crida moltíssim l'atenció, per part de vosté, que ara mos traga ací.
.
.
Si mosatros hem anat més endavant que Andalusia, que Castella-La Manxa.
.
.
!
Tenim una llei, i estem desenrotllant-la!

Per tant, és que una cosa, jo crec que.
.
.
I a més, crec que el tema és per ignorància, i no li ho prenc en compte.
És a dir, que vosté no s'ha llegit estes legislatures.
.
.
*(Remors)*

**El senyor president:**

 

Senyories, guarden silenci.

 

**La senyora Nácher Pérez:**

 

En quant a les biblioteques, senyora Soler, mire, si alguna cosa van fer els distints governs del Partit Popular ha sigut la vertebració cultural, que no existia.

Jo comprenc que vosté és molt jove, i potser no se'n recorda.
Però hi ha companys que si se'n recorden, i ara, en estos moments, es riuen.
Vertebració cultural que no hi havia.

Mire, un dia em va dir una companya seua: "Es que aquí era un erial".
Sí, en matèria cultural era un *erial*.
Soles existien dos poblacions, i les demés no existien.
I quan mos prometien alguna cosa --com vosté sap i jo també-- ho tiraven i no mos ho feien, amb la qual cosa, mos quedàvem sense teatre.
I vosté ho sap, i jo també.
Ens vam quedar.
.
.
Perquè, clar, eixa herència política, encara que vostés no vulguen, la tenen allí.

Per tant, es va fer una vertebració.
I està fent-se un pla d'instal·lacions d'infraestructures, culturals.
.
.
*(Remors)*

 

**El senyor president:**

 

Senyories.
.
.

 

**La senyora Nácher Pérez:**

 

I en el pla d'infraestructures, culturals hi ha museus, biblioteques, teatres.
.
.
Per tant, el que ha de fer vosté és mirar el pla d'infraestructures culturals.

Quant a patrimoni, mire, vosté en el patrimoni em crida l'atenció.
La qüestió és desfer les fundacions, i sobretot les fundacions que funcionen bé, com puga ser La llum de les Imatges.
Perquè pensen.
.
.
Jo, quan la vaig vore: "Desaparecer la enmienda de la Fundació de la Llum de les Imatges", dels diners.
.
.
Vaig dir: "Bo, això serà com altres partits, que em mereixen.
.
.
*(Remors)*

**El senyor president:**

 

Senyories.
Per favor.

 

**La senyora Nácher Pérez:**

 

.
.
.
que em mereixen tot el respecte, és que no volen restaurar el patrimoni cultural religiós.
"

Però, després venen un número d'esmenes --a més important-- que diuen: "Restauració d'esglésies".
Per tant, clar, si que m'agradaria que anaren a Sant Mateu i a tota la Comarca dels Ports, i digueren: "Mire, senyors, no anem a restaurar ni a potenciar esta comarca.
", perquè quedaran molt bé, jo pense que quedaran molt bé.

Moltes gràcies.

 

**El senyor president:**

 

Moltes gràcies, senyora Nácher.

Anem a votar este grup d'esmenes.
Vots a favor?
6.
Vots en contra?
8.

Passem a continuació a debatre el bloc d'esmenes que comença per la 1.
862 i totes les relacionades a continuació.

Té la paraula la senyora Noguera.

 

**La senyora Noguera Montagud:**

 

*(Inoïble)* .
.
.
dels aspectes i valors de l'educació, a més del que és la formació i l'ensenyança de continguts.
Nosaltres volem en este bloc d'esmenes destacar sobretot sis valors: la qualitat, la igualtat d'oportunitats, la no-discriminació, la diversitat cultural, la compensació i integració, i l'eficàcia en la gestió.

Per això plantegem quatre objectius fonamentals.
El primer d'ells, la formació permanent del professorat que per a nosaltres suposa la qualitat de l'educació i on incrementem totes les línies pressupostàries de formació del professorat.
La reorganització de la inspecció educativa, que ha acabat deteriorant-se a mans del PP i més és una inspecció i control del PP sobre els professors que una inspecció educativa de veritat i de qualitat.

Segon objectiu: el foment de l'ensenyança en valencià.
Per suposat, incrementar les ajudes al foment i convenis que són els mateixos i amb el mateix pressupost des de fa, jo crec que pressupostos.
.
.
dos, tres o quatre anys, probablement: l'ampliació de l'oferta del nombre de línies en valencià en tots els nivells, i garantir el compliment clar de la Llei d'ús i ensenyament del valencià, perquè com parlaven abans, se poden fer lleis però després no se desenvolupen.
.
.
, no?
, --està ben dit?
*(Remors)* Doncs jo "desenvolupar".

El tercer objectiu: l'ensenyança amb valors i les ajudes a la integració.
Nosaltres volem, sobretot, l'ensenyança i l'educació de la diversitat cultural, l'atenció que tots en estos moments compartim de la preocupació del deteriorament de la convivència i dels problemes de la conflictivitat, i l'atenció a l'ajuda de centres públics i concertats que realitzen programes d'educació compensatòria.

I volem també fer ací una reflexió al Partit Popular.
Igual que plantejava el diputat Ramon Cardona, nosaltres ens sumem a eixa crítica que no solament ens pareixen innecessaris els concerts d'ensenyança no obligatòria, sinó que pensem en estos moments que n'hi han concerts d'ensenyança obligatòria en primària que s'estan fent amb centres privats que no complixen la legislació ni els drets constitucionals, que no estan complint la coeducació, la igualtat d'oportunitats, la no-discriminació o la llibertat religiosa, i el Partit Popular sí que està garantint, en este cas, el concert i les ajudes de subvenció a determinats col·legis de l'Opus o privats, que no estan complint, com dic, la legalitat.

I, per últim, l'objectiu de la gestió.
Para nosotros, para el Grupo Socialista --me canse parlant en valencià i me costa més, però faig l'esforç.
.
.

 

**El senyor president:**

 

Bega, senyora Noguera, bega.
*(Rialles)*

 

**La senyora Noguera Montagud:**

 

No, es que el valenciano.
.
.
, hacemos esfuerzos pero me cuesta.
Supongo que todos los diputados lo entenderán.

La gestión tiene que ser transparente, honesta y eficaz.
Y nosotros en este apartado, en este punto, consideramos que no solamente hace falta ya una auditoría de la empresa pública Ciegsa, lo cual solicitamos y solicitaremos tantas veces como haga falta, sino que vamos mucho más allá y planteamos la no necesidad de esta empresa, es decir, su eliminación.

Por eso, nosotros sí que retiramos el dinero de la empresa pública Ciegsa para devolvérselo a la conselleria.
Porque aquello que la señora Nácher me contestaba en la prensa de que le parece una barbaridad o una desfachatez, a mí me parece de sentido común.
Y le voy a decir porqué.
Tenemos una empresa pública que se nutre con el mismo dinero que se nutre el departamento de la Conselleria de Educación, es decir, dinero público, solo que con algunas diferencias.
Tiene tres veces más de personal que el departamento de la conselleria, solo que este, el de la empresa, no está contratado vía oposición o concurrencia de transparencia pública de métodos de contratación, sino que no sabemos quiénes son, cómo se contratan, cuánto se les paga ni qué tipos de blindajes o no puede tener alguno de los directivos de esta casa.

Además, se ha demostrado que eficaz no ha sido puesto que acumulan retrasos de las obras de colegios que no solamente deberían estar acabados en el 2003 sino que probablemente llegará el 2008 y aún no habrán visto ni siquiera la inauguración.

No solo no cumplen algo que me parece gravísimo, que es la Ley de contratos del Estado, puesto que los precios de licitación y de adjudicación no son los mismos, siendo los de adjudicación claramente superiores a los de licitación, sino que, además, son tres veces más caros los colegios que los que se hacen en la media de España.
Es curioso, además, porque a todo esto se suma una última cuestión que acabamos de ver, y es que Ciegsa, no sé si porque tiene bula o porque como es una empresa pública se le puede permitir cualquier cosa, tampoco paga los impuestos de construcción a los ayuntamientos.

Es curioso porque cuando uno mira los centros que ha construido la Conselleria de Educación ve que esos mismos centros que hoy se construyen necesitan tres veces de personal menos para llevarlo adelante y además sabemos o podemos saber recurriendo simplemente al personal de la conselleria, quién es ese personal que está en estos momentos adjudicando, gestionando y firmando.

Curiosamente son centros muchísimo más económicos que los que hace Ciegsa y sí cumplen con la media nacional de precios.
Cumplen además la legalidad puesto que sus precios de adjudicación son siempre inferiores a los de licitación, y encima pagan los impuestos a los ayuntamientos.

Pues dicho todo esto, dígame por qué hemos de mantener esta empresa pública.
Dígame qué beneficios obtiene la ciudadanía manteniendo una empresa pública absolutamente opaca, despilfarradora, derrochadora, donde no entiendo cuáles son los intereses que los ciudadanos puedan tener.
Y si no me puede decir cuáles son los intereses de los ciudadanos, pues me puede decir cuáles son los intereses del Partido Popular en mantener esta empresa pública que a lo mejor ahí empezaremos ya a aclararnos y a saber por qué se mantiene Ciegsa.

Y dicho esto le voy a comentar ya brevemente las cinco líneas presupuestarias más importantes que nosotros destacamos, porque en educación creemos que ya es hora de mojarse en determinadas cuestiones que el Partido Popular siempre pasa de puntillas y sin poner recursos económicos, cinco líneas.

En primer lugar, apoyo administrativo a los centros de primaria para descargar a los directores de aquellas tareas de gestión que les impide una tarea pedagógica y de control de los centros.
Profesores de pedagogía terapéutica en los institutos con alumnados de necesidades de educación especial.
Son líneas que cuantificamos en cantidades importantísimas como usted habrá podido ver.
Comentaba antes el señor Cardona y con razón cuántos alumnos no pueden escolarizarse en las condiciones debidas y, además, en el caso de secundaria con la gravedad de que niños con necesidades educativas especiales, en lugar de cursar en el centro de secundaria son devueltos a centros de educación especial para cursar los estudios.

Un programa de compensación lingüística con profesorado de apoyo al valenciano-castellano, con presencia de 12 horas por línea en centros que tengan entre un 5 y un 10% de alumnos inmigrantes.
Hoy he visto que en la prensa, el secretario autonómico habla de crear aulas en los centros para el estudio de valenciano-castellano para los niños inmigrantes que no hablan nuestras lenguas.
Me parece bien, pero podríamos cuantificarlo.
Nosotros lo cuantificamos.
Por tanto, supongo que no tendrán ningún problema en apoyar esta línea porque si no, mucho me temo que esto quedará como las cosas que hace el Partido Popular que es tres aulas a lo largo de toda la comunidad experimentales y piloto que servirán para la foto pero para poco más.

Yo, lo que le digo es: comprométase, cuantifíquelo y ponga tres millones de euros como nosotros hemos hecho.

Y las dos últimas: dotación de mediadores culturales y trabajadores sociales para atender al alumnado con dificultades especiales de aprendizaje y ayudas para el comedor de alumnos de infantil.
Coincidimos, como se decía antes también por parte del señor Cardona, en que hoy en día es una absoluta necesidad el mantener los comedores de infantil de niños de 3, 4 y 5 años que en estos momentos no están considerados por parte de la administración.

Nada más.

 

**El senyor president:**

 

Moltes gràcies, senyora Noguera.

Té la paraula la senyora Nácher.

 

**La senyora Nácher Pérez:**

 

Moltes gràcies, senyor president.

Mire, senyora Noguera, quant a la inspecció, podem parlar de la inspecció perquè l'últim any, del 1994 a 1995, va ser un any molt important per a la inspecció.
Es van fer oposicions i companys seus que eren anteriorment portaveus, com vosté ara, poden parlar perfectament, perquè va servir per a col·locar-ne alguns.

Quant a les línies de valencià, mire, com sempre demana proves, vaig a donar-li-les.
Vosté sap que el Partit Popular va guanyar les eleccions en el 1995; el juny de 1995 s'havia de començar el curs i d'allò que sempre mos han acusat que no ha segut de veres, perquè hui estem veent-ho dia a dia en el govern del senyor Rodríguez Zapatero, de passar el rodet, mosatros no el vam passar i vam deixar a tots els directors generals que duien el tema d'Educació perquè començara.
.
.
perquè per a mosatros l'educació no és fer demagògia, perquè començara el curs perfectament.
Per tant, el curs 1995-1996 és referent, és un curs preparat pel govern que aleshores era el Partit Socialista i, per tant, es va fer.
És a dir, podem partir d'ahí fins a.
.
.
, després hem anat canviant les coses que creíem convenient.

Per tant, mire, quant als alumnes d'infantil i primària que parlaven valencià en el curs 1995-1996, 63.
790; en estos moments, en este curs, 116.
837.
En secundària, en el 1995-1996 n'hi havien 10.
487 alumnes; en estos moments, en este curs, 39.
020.
En total, en el curs 1995-1996, eren 74.
277 xiquets i xiquetes que estudiaven valencià, la línia en valencià, i en el 2004-2005 n'hi han 150.
857.

Com ha dit línies, mire, línies: educació infantil primària, en el 1995-1996, 583 línies n'hi havien; en el 2004-2005, 788.
En secundària, en el 1995-1996, n'hi havien 491; en el 2004-2005, 1.
415.
Per tant, senyora Noguera, quant a les ajudes de valencià va a dir-me si no estem fent pel valencià, el Partit Popular, un poquet més, un poquet més!
El que passa és que no l'imposem sinó que és voluntari.
Eixa és la diferència.
Perquè vostés, amb el seu tarannà, només saben imposar, però no convéncer.

Quant a gastos de funcionament, mire, sempre estem amb el mateix.
Simplement, ja li ho vaig dir el seu dia quan es van presentar els pressupostos.
En primària augmenten un 27,6% i en secundària un 25,8%, 4 punts per damunt de l'IPC, quan el pressupost de la conselleria augmenta un 6,9%.
Per tant, senyora Noguera, vostés repetixen i repetixen i es pensen que de repetir, repetir, repetir, la mentira es fa veritat, però no es fa veritat perquè les dades canten.

Quant a l'educació concertada, mire, també sempre m'ha demanat dades i hui vaig a donar-li-les.
En el curs 1995-1996, per les mateixes raons que li explicava anteriorment, n'hi havien 5.
139 unitats concertades, concertades per un govern socialista.
En estos moments, en el 2004-2005, 4.
959.
És a dir, n'hi ha una diferència a la baixa.
I, a més, jo em pregunte, senyora Noguera, vosté es va reunir amb les federacions i associacions de la concertada, de l'educació concertada.
Jo crec que ja és hora de llevar-se les màscares i que digam ací les coses com són.
Quan es va reunir, què els va dir?
"Miren, senyors de la concertada, quan mosatros guanyem facen el favor, que sàpien que van a tancar les escoles i van a tancar els instituts", els va dir això?
O els va dir: "Miren, mosatros treballarem per la concertada, encara que jo he de fer el meu paper, el meu paper d'estar dient que no, que no i que no".
Mosatros no tenim doble careta, és a dir, treballem per la pública dia a dia, i ara entrarem en el tema de Ciegsa, que això és treballar per la pública, això és treballar per l'educació pública, i treballem també per la concertada, perquè creem en la llibertat, no en la imposició --li ho estic dient.
El tarannà no és imposar sinó donar llibertat als ciutadans perquè tots tenen dret perquè paguen els seus impostos a demanar i a exigir, i l'administració, a donar.
Eixa és la diferència.
Perquè, clar, ja pareix que estem arribant a règims totalitaris, i no m'agradaria, i no m'agradaria, perquè això és el que pareix a nivell nacional, i no m'agradaria arribar a règims totalitaris.

Quant a Ciegsa, mire, és una empresa pública i té les auditories que marca la llei d'administració pública.
Té les auditories que marca la llei.
I m'agradaria saber per què.
.
.
, perquè jo crec que en Catalunya governen vostés, encara que és un partit federal i que és el Psuc i tota la història, crec que al final hauran de seguir tots la mateixa tendència, o depén on governen és un partit socialista i on no governen és un altre partit socialista?
La veritat és que Rodríguez Ibarra a voltes, l'home no s'aclarix perquè ja no sap on està, si el Partit Socialista de Catalunya és el que dirigix la política a nivell de l'Estat espanyol o és el Partit Socialista espanyol, no ho sabem, no ho sabem.
.
.
*(Remors)* Però, clar.
.
.

 

**El senyor president:**

 

Senyories, senyories.
.
.

 

**La senyora Nácher Pérez:**

 

.
.
.
Catalunya, Catalunya resulta que ha creat una empresa idèntica, idèntica.
Perquè, sap què passa?
Que l'única comunitat que complix la Logse, l'única comunitat que complix la Logse en la creació de centres en adaptació a la Logse és esta comunitat, és esta comunitat.
I Catalunya, com la vol complir també, ha hagut de crear una empresa de les idèntiques característiques que Ciegsa, i no passa res, perquè allí governa el senyor Maragall.
No passa res, és perfecte.
*(Remors)* Doncs, mire, el major pla d'infraestructures en la història de la Comunitat Valenciana l'ha fet el govern del Partit Popular per l'educació pública i per una educació de qualitat.
I això no li ho lleva ningú, perquè el Partit Popular està al servici de tots els ciutadans i totes les ciutadanes i treballa per ells, no per a uns sí i per a altres no.

Moltes gràcies.

 

**El senyor president:**

 

Gràcies, senyora Nácher.

Anem a votar este grup d'esmenes.
Vots a favor?
7.
Vots en contra?
8.

A continuació anem a debatre el següent grup d'esmenes, que comença per la 1.
936 i totes les que es relacionen a continuació.

Té la paraula la senyora Soler.

 

**La senyora Soler Cejudo:**

 

Gràcies, senyor president.

Bien, voy a defender a continuación las enmiendas relativas a la educación infantil y primaria, enmiendas que van de la 1.
936 a la 2.
061.
Pero, en primer lugar, considero pertinente realizar una valoración general acerca de la política educativa que ustedes, desde el Partido Popular, pretenden poner en práctica a partir de este documento presupuestario.
Un presupuesto, a todas luces, insuficiente para cumplir con el objetivo que debía imperar en todas las políticas del ámbito de la educación, objetivo que no es otro que garantizar la educación a todos los niños y niñas, desde los 0 años de edad, independientemente de las circunstancias sociales, personales, territoriales, y además hacerlo desde parámetros de calidad aceptables.

La enmienda 2.
006 apunta en esa línea, de garantizar la escolarización del alumnado con necesidades especiales asociadas a condiciones personales de discapacidad o situaciones sociales, en todos los centros públicos, a partir de una asignación razonable de docentes y de personal educador que dé garantías a esa oferta educativa.
Pensamos que la administración debe de prestar más atención a los centros declarados Caes, que debe de dotarlos de más medios y de más recursos humanos complementarios y que debe hacerlo sin menoscabo del cumplimiento de la obligación de garantizar la atención, la educación domiciliaria a todos aquellos alumnos, incluso en primaria, que por razón de salud no puedan asistir al centro donde se escolarizan.

Por lo que se refiere a la educación infantil de 0 a 3 años no está de más recordar que en la Comunidad Valenciana, como en otros muchos ámbitos, se encuentra a la cola respecto a la oferta de plazas públicas gratuitas.
Decir también que existe una descompensación manifiesta entre la oferta de plazas públicas gratuitas y la demanda existente.
Y eso significa que desde la administración no se están atendiendo las necesidades de escolarización de una población muy importante.
Hablamos de que existen únicamente 10.
000 plazas públicas para una población de 120.
000 escolares de infantil, para una población total estimada de 150.
000 niños y niñas censados en la Comunidad Valenciana.
De cada 100 niños escolarizados, tan sólo nueve son atendidos por la escuela pública.
Mientras que, por otra parte, nos encontramos con la escandalosa desproporción de 32 escuelas concertadas en toda la comunidad y tan sólo 100 escuelas municipales en relación a las más de 2.
000 escuelas privadas de atención a la infancia.
Y estamos contabilizando sólo las que constan en el registro, que seguramente serán muchas más si incluimos las que no lo están.

Creo que las cifras son reveladoras.
Yo creo que no hacen falta más, muchos más argumentos para demostrar la falta de compromiso del gobierno del Partido Popular respecto a la educación infantil, de falta de sensibilidad, ya no solo con esos niños, a los que se les priva de esa escolarización temprana, de ese elemento determinante diferenciador, de ese valor que cotiza cada vez más al alza en esta sociedad cada vez más competitiva, en lo que se refiere a la adquisición de capacidades y habilidades cognitivas.
Ya no sólo falta sensibilidad para con esos ciudadanos en sus primeros años de vida, sino también con los padres para los que supone todo un trauma conseguir una plaza pública, dado que son tan contadas las plazas existentes.

Y en este sentido destacar el sentido de la enmienda 1.
939 que plantea la realización de un estudio sobre las necesidades de escolarización de 0 a 3 años en todo el territorio de la Comunidad Valenciana.
Un estudio que les convenza a ustedes de que hay que ajustar más y mejor la oferta pública a la demanda real de la sociedad valenciana, y de que es necesaria la inminente construcción de centros de infantil y también de primaria contemplados desde el mapa escolar del año 96.

En la enmienda 2.
050 hacemos referencia a esta cuestión, en la que planteamos la transferencia de 30 millones de euros a los ayuntamientos para que sean éstos los que gestionen la construcción de centros escolares, y así evitar los desajustes ocasionados por Ciegsa, desajustes relacionados con la sistemática de los sobrecostes y, en definitiva, con una inadecuada gestión de los fondos públicos que redundan finalmente en una merma de la calidad educativa.

Bien, también quisiera referirme a la enmienda 2.
051 por considerarla relevante en cuanto que propone medidas concretas, que pretenden compensar el incremento de la ratio alumno/profesor en el segundo ciclo de la educación infantil.
Actualmente nos encontramos con que un profesor tiene que atender a más de 27 alumnos.
Por lo tanto, entendemos necesario reforzar, en estos centros al menos, con un educador infantil, un refuerzo que garantice, en definitiva, la calidad educativa en esta etapa y que permita una atención más personalizada del alumno, una atención más acorde al lado de exigencia durante estas edades.

Y, por último, considero especialmente importante la enmienda número 1.
937.
En los últimos meses el gobierno valenciano ha propiciado el debate político en torno a nuestra lengua autóctona, el valenciano, y todos coincidimos en el papel primordial que recae sobre las instituciones educativas respecto a la normalización de nuestra lengua y a una utilización adecuada de la misma.
No podemos olvidar que la capacitación del alumno en la utilización oral y escrita del valenciano constituye uno de los fundamentos y contenido del artículo 19.
2 de la Llei d'ús i ensenyament del valencià.
Tampoco podemos omitir la responsabilidad del propio sistema educativo de garantizar el cumplimiento de dicha ley.
Por lo tanto, solicitamos la elaboración de un estudio que permita evaluar el grado de cumplimiento del conocimiento del valenciano en los diferentes niveles educativos, y que, a su vez, constituya una herramienta útil y eficaz para reorientar los procedimientos establecidos para conseguir dichos objetivos.
Nada más.

 

**El senyor president:**

 

Moltes gràcies, senyora Soler.

Té la paraula la senyora Nácher.

 

**La senyora Nácher Pérez:**

 

Moltes gràcies, senyor president.

Mire, abans de començar en tot el que m'ha dit, l'any passat ja li ho vaig dir, enguany els ho torne a repetir, i com és una obligació adquirida pel govern de l'estat de la nació, a més no en estos anys últims, sinó des de fa molt de temps, demanen suprimir les ajudes a seminaris menors diocesans de l'església catòlica.
Bé, esta obligació és adquirida entre l'estat i els acords de la Santa Seu en matèria de finançament de seminaris menors diocesans de l'església catòlica.
Per tant, no tindria cap inconvenient si el senyor Rodríguez Zapatero pensa trencar estos acords d'estat.
Per tant, els demane que, fins que el senyor Rodríguez Zapatero no ho diga, *(remors)* doncs no la podem retirar perquè són uns acords d'estat que ens superen a nosaltres.

 

**El senyor president:**

 

Senyories, guarden silenci.
.
.

 

**La senyora Nácher Pérez:**

 

I quan a garantir l'educació, senyora Soler, l'educació està garantida en l'escola pública i en la concertada.
I, com ha dit abans, no és el Partit Popular ni el govern del Partit Popular els qui més han concertat les línies i les unitats, sinó que va ser el govern socialista.

I m'alegra que diga que parlem d'infantil perquè, mire, resulta que en eixe document que vostés han presentat d'una educació de qualitat "entre todos y para todos", no queda massa clar el tema de l'educació infantil.
Vosté sap que és voluntari, que no és obligatori eixe tram, ni el primer cicle ni el segon cicle d'educació infantil, que ara ja no es diu així, ara es dirà una altra volta preescolar, perquè com tornem enrere, ara tornem a parlar de preescolar.
Per tant, bé, està regulat, és voluntari, i els pares que volen i les mares duen als xiquets o no els duen a escola durant este tram.
Aleshores s'ha de regular l'oferta amb la demanda.
Com comprendrà, no es pot donar més oferta si no hi ha demanda.

Però em crida l'atenció perquè resulta que hi ha, en el document d'educació de qualitat, "entre todos y para todos", no diu res, no diu res d'este tema, no soluciona res, no dóna una idea de com s'ha de posar en pràctica.
Però a més em crida també l'atenció perquè en el programa electoral del Partit Socialista, que hi ha dos, un el d'abans, del 14 de març, i un que van penjar en la xarxa, que el van canviar després del 16 de març.
.
.
Jo tinc els dos, si vol li'ls passe.
En cap dels dos, en cap dels dos programes electorals tampoc no parla de com van a solucionar el primer tram del primer cicle d'educació infantil.

Jo li he de recordar que esta comunitat si d'alguna cosa es pot vanagloriar és que va ser pionera, va ser pionera en la posada en marxa del segon cicle d'educació infantil, de 3 a 5 anys.
A més és gratuït.
I en estos moments el primer cicle d'educació infantil també és gratuït.

Per tant, per tant, tot el que està dient que este govern no ha fet res per l'educació infantil, jo crec que crec que haurien de mirar-se.
Perquè no poden parlar, no poden parlar, fixe's vosté, de línies ni concertades ni públiques, d'educació infantil abans de 1999, perquè vostés no en van concertar ni en van fer cap.
És a dir, ara l'esgarrar-se les vestidures de l'educació infantil, de l'educació infantil, quan vostés van estar en el govern no entrava dins de la rama d'educació, de la Conselleria d'Educació.
Imagine's vosté ara ve a dir que és molt important l'educació infantil.
Doncs clar que sí, ens ho ha de dir a nosaltres que ho hem posat en pràctica?
Ens ho ha de dir a nosaltres?
Per a nosaltres va ser molt important.
Per això ja el tram de 3 a 5 anys està ja completament establit.

A més li he de dir una altra cosa.
En una mesa sectorial en el ministeri, quan el tema de la Loce, no es va poder posar en marxa perquè els governs autonòmics on governava el Psoe, entre ells Astúries, Astúries, i Andalusia i Extremadura, no tenien preparat, ni era gratuït, ni estaven fent res per l'educació infantil, no en el primer tram, del segon, de 3 a 5, quan ací ja dúiem anys, anys i cursos que estava donant-se.
Per tant, jo crec que abans de parlar hauria de mirar-se.

Quan al valencià, dir-li, doncs mire, a la seua companyera li ha dit les línies que hi havia i els alumnes.
Doncs mire, a vosté, com tinc més dades, perquè, clar, al final les dades són el que hi ha.
A més de recordar-li que es va fer un programa, el Salt 3, perquè es poguera treballar des de la xarxa, també dir-li que s'ha creat un CD, que crec que ho han seguit, en la premsa va eixir, i s'ha creat un CD en el qual és la integració dels alumnes immigrants al valencià, eh?
pel material, pel que deia del material didàctic del valencià.
Doncs mire, està fet, és que està fet, realment.

Però vaig a dir-li els centres d'infantil i primària.
Mire, els centres d'infantil i primària en el curs 95/96, per les mateixes raons anteriors, que nosaltres no passàvem el *rodillo* i van quedar els directors generals, en temes d'educació, perquè s'havia de posar en marxa el curs, i per a nosaltres, i torne a repetir, l'educació no és demagògia com a vostés, en el curs 95/96 hi havia 559 centres que donaven línia en valencià.
En el curs 2004/05 el que tenim són 704 centres.
En secundària, en el 95/96, hi havia 99 centres.
En el 2004/2005 hi ha 275.

Per tant, el total en el curs 95/96 era de 658 centres.
En l'any 2004/2005 és de 979 centres.
Senyories, senyories, no es pot fer demagògia ni en les senyes d'identitat com puga ser el valencià, ni en l'educació.
L'educació és seria i l'educació es valora pels plans que estan desenvolupant-se i desenrotllant-se.

I dir-li que, bé, que no m'ha parlat de personal.
Però sí que m'agradaria que mirara els acords que ens arribat en les meses sectorials en primària i en secundària, que estan dins del bloc este que vosté no ha parlat, en el qual estan d'acord tots els agents socials i tots els agents socials que tenen representació en la conselleria.
I que, clar, jo comprenc que a vostés els cride l'atenció, perquè vostés van trencar les negociacions de la mesa sectorial, i algun company seu, que hui no es troba en esta sala, però sí que és company seu, sap els motius i el per què.
Sap els motius i el per què.
Podíem fer.
.
.
perquè, clar, possiblement tot el que vostés demanen ell ho va denegar i es va negar a seure amb els agents socials.
Això és el tarannà i el diàleg.

Moltes gràcies.

 

**El senyor president:**

 

Moltes gràcies, senyora Nácher.

Doncs anem a passar a votar este bloc d'esmenes.
Senyor Cardona.

 

**El senyor Cardona i Pla:**

 

Per separat la 2.
048 i la 2.
049.

 

**El senyor president:**

 

Doncs anem a votar en primer lloc la 2.
048 i la 2.
049.
Vots a favor?
6.
Abstencions?
En contra?
9.

Passem a votar la resta de les esmenes.
Vots a favor?
7.
En contra?
8.

A continuació, anem a tractar el següent bloc d'esmenes que arreplega de la 1.
946 a la 2.
004 i de la 4.
665 a la 4.
692.
Té la paraula el senyor Escrig.

 

**El senyor Escrig Peris:**

 

Gràcies, senyor president.

Amb aquest bloc d'esmenes, volguera, des de la limitació de diàleg del Partit Popular per a consensuar estos pressupostos i sobretot des de la imposició d'uns pressupostos mitjançant el *rodillo* del Partit Popular, fer vore de la necessitat d'una justícia educativa i musical i sempre des del coneixement, senyora Nácher, des del coneixement cultural.
Parlar de música i cultura cal fer-lo sempre des de la realitat i amb coneixement de causa.
Vosté, senyora Nácher.
.
.

 

**El senyor president:**

 

Senyories, guarden silenci.

 

**El senyor Escrig Peris:**

 

.
.
.
demana molt, quan el seu partit no està fent res.
Senyora Nácher, nosaltres de dictadors, res; vostés de teocrates i sobretot de demagogs, sí.

Però anem al que anem.
Em referiré en este sentit a l'educació de secundària, a les escoles de música i, com no, a la música adscrita a l'Institut Valencià de la Música.
En allò relatiu a l'ensenyament de secundària suposa, junt a altres disciplines d'ensenyament, una assignatura que té el Partit Popular.
Per això, anem a presentar una sèrie d'esmenes, el Grup Parlamentari Socialista, per a pal·liar la manca de recursos en els estudis de secundària i, sobretot, senyories, després del demolidor informe presentat per l'Ocde on Espanya ocupa el lloc 23 i on els alumnes amb coneixements culturals estan molt per darrere, on es demostra el fracàs del sistema educatiu del Partit Popular en estos últims vuit anys, tant a nivell estatal com a nivell autonòmic.

En primer lloc, demanem un augment en la partida de despeses de funcionament en els instituts d'un 25% més, ja que el projecte de pressupostos en este concepte ens situa en les ajudes que ja donaven en l'any 1996, però que demanem recuperar la pèrdua de poder adquisitiu.
Fomentar la integració dels immigrants en el sistema educatiu i en la nostra cultura amb els mateixos drets que la resta de l'alumnat, desenvolupant programes per al manteniment de la seua llengua i cultura d'origen i garantint el ensenyament accelerat del valencià per aquells alumnes estrangers que ho sol·liciten.
Reduir la ràtio professor/alumne en els grups d'educació secundària obligatòria que escolaritzen alumnes amb necessitats educatives especials, derivant un greu fracàs escolar.

En consonància amb els Ministeris de Sanitat i Educació, realització de campanyes informatives que previnguen la ludopatia, l'alcoholisme, el tabaquisme, la droga i la bulímia i l'anorexia en les persones jóvens.
Garantir la total cobertura de les substitucions per baixes del professorat, sent la nostra Comunitat on tarden més dies en incorporar-se els professors de secundària.
Dotar a tots els centres d'educació d'un ordinador per cada cinc alumnes.
La Generalitat Valenciana en el mes de maig aproximadament promulgà un decret on deia que la informàtica seria obligatòria en els centres i voluntària per als alumnes.
Bé, hui en dia tenim un greu dèficit d'infrastructures informàtiques i d'eines de noves tecnologies.

En eixa defensa que es fa del valencià, cal garantir l'oferta de la línia en valencià en tots els centres de secundària.
Això quan a l'educació secundària.
I ja posat en música, manifestar que quan el músic valencià, senyories, conega els pressupostos per a l'any 2000 en matèria musical pensarà que la Generalitat Valenciana, el govern valencià, li dóna de nou l'esquena, ja que no tan sols s'han obrat totes les partides per a música a un creixement zero, sinó que la Conselleria de Cultura ha congelat la inversió musical en tota la seua extensió.

En allò relatiu a escoles de música és de nou una assignatura pendent per al govern valencià.
Assistim, senyories, a escoles de música dirigides per societats musicals i ajuntaments on va arrossegant greus dèficits econòmics.
La ràtio cost econòmic/ajuda està desproporcionada.
I recordar-les, senyories, que les *(inintel·ligible)* musicals són entitats privades sense ànim de guany i estan oferint un servei públic d'ensenyament musical que és obligació de la conselleria i que hauria de ser assumida amb tota la seua extensió.

Per a l'any 2005, el Partit Popular fa un pressupost per a escoles de música de 3.
640.
000 euros, sent a totes llums insuficients.
I la pròpia federació de bandes, en la seua recent assemblea d'Utiel reclama més ajuda a eixes escoles.
D'ahí que el Grup Parlamentari Socialista presenta una esmena de 7 milions d'euros que de nou volguera apel·lar a la responsabilitat del Partit Popular perquè puge 3.
350.
000 euros a la quantitat que vostés ofereixen de 3.
640.
000 euros.
Seria, sense dubte, una revolució en el sistema educatiu musical que tot els músics li agrairien.

En altre ordre de coses, hi ha de nou la necessitat de reformar i millorar els conservatoris superiors de música.
Volguera que visitaren per gust els conservatoris superiors que estan en situació lamentable i tercermundista.
Necessitat que la Generalitat assumisca la titularitat i gestió dels conservatoris professionals de música, en este cas de Bunyol, Sogorb i Benicarló.

I ja ficats en el propi Institut Valencià de la Música em referiré a eixes unitats artístiques que la Llei valenciana de la música des de 1998 diu: crear l'orquestra simfònica i crear la jove la banda.
Bé, nosaltres hem destinat una partida pressupostària important per a la creació d'esta orquestra simfònica i de la jove banda de la Comunitat Valenciana.

En el capítol d'ajudes i subvencions es creu necessari no donar almoines sinó el contrari: autèntiques ajudes a les federacions i a les associacions musicals.
En este cas, creem que cal ajudar i molt a la federació de cors de la Generalitat Valenciana, a Cosicova, l'associació de compositors, a la federació de societats musicals i, com no, a l'acadèmia de la música valenciana.
Totes estes federacions i associacions, senyories, estan fent importants projectes culturals, d'investigació i musicals que, sense dubte, redunda en una societat valenciana més musical i més culta.
En este cas, intentem que la quantitat siga de 120.
000 euros per cada federació.

Finalment, i en l'apartat de música, manifestar de nou que la Generalitat Valenciana té l'ocasió, i estes Corts, d'aprovar per primera vegada --i ho reiteraré sempre-- d'uns premis de composició musical que l'Institut Valencià de la Música no posa en marxa, per incompetència o per ineptitud.
En este cas, serien grans premis de composició, com el Manuel Palau, per a coral; premi composició Salvador Giner, per a banda simfònica; premi de composició Joaquim Rodrigo per a orquestra simfònica i premi de composició per a música tradicional, dotats amb 40.
000 euros, dividits per quatre, serien aproximadament 12.
000 euros.
Són esmenes repetides, efectivament, de l'any passat.
Però, senyories, els músics reclamen eixes ajudes i el Partit Popular està donant l'esquena a la música i a la cultura musical valenciana.

Per a concloure, reivindicar en la Llei de pressupostos la necessitat d'aprovació de la Llei valencià d'arts escèniques per a l'any 2005, aplegant en la mesura d'allò possible a un ampli consens entre els sectors, la Generalitat i els grups polítics.
I, com no, a conseqüència de la posta en marxa d'esta llei, seria la creació del centre dramàtic de la Generalitat Valenciana.

Senyories, és necessari aprovar estes esmenes, recolzant-les, per a recolzar al músic, per a recolzar a l'actor i en general per a intentar que la cultura de la música valenciana i de les arts escèniques estiguen major protegides en tota la seua extensió.

Moltes gràcies.

 

**El senyor president:**

 

Moltes gràcies, senyoria.

Senyora Nácher.

 

**La senyora Nácher Pérez:**

 

Gràcies, senyor president.

Mire, senyor Escrig, jo no demane, no sé a què s'ha referit quan diu que demane, jo no demane res.
I quan al fracàs escolar, m'alegra que hi haja fracàs escolar perquè fins uns mesos no hi havia.
I la Loce quan reconeixia que hi havia fracàs escolar vostés deien que no.

 

**El senyor president:**

 

Senyories, guarden silenci.

 

**La senyora Nácher Pérez:**

 

Però sí li he de dir que, com s'ha menjat un tros del document, dir-li que també tots els experts han dit que quan este document avalua l'educació diu que la Logse és una de les principals línies que duen al fracàs escolar.
I no sols en esta autonomia sinó que hi ha autonomies governades pel Partit Socialista que han eixit molt més mal parades que nosaltres, cosa que no m'alegre, perquè jo pense que el fracàs escolar no ha d'existir.

Quan a l'educació compensatòria, mire, simplement dir-li que en l'Ordre de 4 de juliol de 2001, allí té clarament, es desenrotlla l'atenció a l'alumnat amb necessitats de compensació educativa.
I dir-li, ja de pas, que el professorat amb educació compensatòria que es va posar en pràctica també en el 2001/2002, perquè abans es veu que no hi havia eixe problema, durant el govern socialista, cal dir que vam començar amb 77 professors i en este curs 2004/2005 hi ha 362 professors.
Per tant, per tant, està treballant-se en eixe tema.

Quan a l'educació per campanyes de ludopatia, alcoholisme, tabaquisme, bulímia, anorexia, dir-li que no depén del programa 422.
30 sinó que depén del programa 421.
30, està replegat, és l'educació per a la salut en la qual du la promoció adequada, que ha de ser a través de la realització de projectes de centre i l'elaboració de material didàctic que ajude al professorat formant convenientment per a impartir este tema.
Nosaltres creem en l'educació transversal, vostés pensen que sols cal mirar el món des d'un punt de vista.

Quan a la música, mire, a mi em xoca molt quan vosté parla de música perquè vosté va a ser un dels qui més es va seure a parlar en el tema de la música recent arribat el govern del Partit Popular.
Faça memòria.
Abans de 1995 hi havien escoles de música?
No.
Abans de 1995 hi havien ajudes als conservatoris de música en el grau elemental i mitjà?
No.
Abans de 1995 hi havia l'Institut Valencià de la Música?
No.
*(Remors)*

**El senyor president:**

 

Senyories, senyories, per favor.

 

**La senyora Nácher Pérez:**

 

No, no, los pobres vivían como podían; el músico no era una prestigio de esta comunidad gracias al Partido Socialista.
.
.

 

**El senyor president:**

 

Senyora Nácher, senyora Nácher, espere's un momentet.

Senyories, estem en la Comissió de Cultura, Educació i Esports, però no fem el cor per favor.

Té vosté la paraula, senyora Nácher.

 

**La senyora Nácher Pérez:**

 

Davant de tanta demagògia i que vosté damunt va ser dels qui es va asseure, jo li he de dir que, mire, hi ha ajudes per a la formació de titulars superiors en els conservatoris de música, dansa i arts escèniques; hi ha ajudes al centre Unió Musical de Llíria; hi ha ajudes a les escoles de música i hi ha ajudes als conservatoris de música autoritzats en el grau elemental i mitjà.
Però també, mire, hi ha convenis, dos convenis un de l'Institut Valencià de Música amb les federacions de bandes de la Comunitat Valenciana, i un conveni d'intercanvi entre bandes.
L'Institut Valencià de la Música organitza un certamen de bandes de la Comunitat Valenciana en el que competeixen les bandes guanyadores del certàmens provincials convocats per les diputacions.
.
.

 

**El senyor president:**

 

Senyories, guarden silenci.

 

**La senyora Nácher Pérez:**

 

.
.
.
amb motiu d'este certamen es fan encàrrecs de composicions musicals als autors valencians que s'estrenen en el propi festival.
També s'organitza el dia de la música valenciana en el Palau de la Música, en el que participen les bandes guanyadores del certamen de bandes música de la Comunitat Valenciana.
En el món de les bandes de música, l'Institut Valencià de la Música realitza activitats encaminades per a potenciar tot tipus de música realitzada o interpretada per valencians, a través de diverses línies encarregades de la composició en general, ajudes per al foment d'activitats musicals, per a beques de perfeccionament musical i també per a la producció discogràfica.

També fomentem la lírica amb la creació de nous públics per a este gènere, apropant-lo a les poblacions de la Comunitat Valenciana i als xiquets sobretot.
Comprén també la difusió com una producció pròpia, la qual cosa suposa el recolzament dels professionals valencians.
Es col·labora amb les corporacions locals, la xarxa musical valenciana, se celebren diversos festivals de música de diversos estils, com la música contemporània , la música antiga i barroca a Peníscola i tots els estils en les serenates del claustre de la universitat, jazz a Xàbia.
Per tant, la difusió de la música valenciana no és sols a través d'estos festivals sinó també a través de programes de difusió nacional i internacional, a més de la mencionada xarxa i els cicles de joves intèrprets valencians a Alacant, Castelló i València.
El cor de la Generalitat valenciana que participa en els més prestigiosos auditoris i festivals d'Espanya.
La jove orquestra de la Generalitat Valenciana, com a unitat pedagògica per a donar formació complementària als estudiants de música.
I, una aposta més, recuperar el nostre patrimoni musical, que no fem especulació, el nostre patrimoni musical en la fonoteca de materials; ampliació de la biblioteca i producció discogràfica i edició de llibres.
Recepció de llegats de músics valencians, en col·laboració amb la biblioteca valenciana.
L'adquisició de fons bibliogràfics.
El dia del camp valencià *(inintel·ligible),* el recolzament a la coral de la catedral.

Per tant, senyor Escrig, jo sé que vosté sap molt de música, però el que no pot dir és el que ha dit hui ací.
El Partit Popular ha fet molt per la música, molt.
I alguns dels membres de la federació, quan el senten parlar a vosté.
.
.
No se senten representats, menys mal.

Jo la veritat és que voldria que vosté recapacitara tot el que ha dit hui *(veus)*, perquè no és ni just ni té fonament, perquè, clar, cal recordar la història d'abans de 1995.
Jo, si vol, en este tema continuarem parlant i li la recordaré, com a bona historiadora la tinc documentada.

Moltes gràcies.

**El senyor president:**

 

Gràcies, senyora Nácher.

Anem a votar este grup d'esmenes musicals.

**La senyora Nácher Pérez:**

 

Un moment, senyor president, és que vaig a acceptar unes esmenes.
.
.
*(Veus)*

 

**El senyor president:**

 

*(Inintel·ligible)* .
.
.
i este matí no ha de ser productiu?
.
.
.

 

**La senyora Nácher Pérez:**

 

Sap què passa?
, que són esmenes de l'Ivece i com no han entrat els seus companys a parlar d'elles, per això no m'han vingut.

Mire, la 4.
682, que és del programa de Teatres de la Generalitat Valenciana; la 1.
942, que és al programa 4.
21.
50.

**El senyor president:**

 

Però eixes ja estan votades en l'anterior.
.
.

**La senyora Nácher Pérez:**

 

Ai, sí!
, les deixaré per al Ple.

Però esta sí, la de Teatres de la Generalitat *(veus)*.

**El senyor president:**

 

Anem, doncs, a passar a votar en primer lloc l'esmena 4.
682.
Vots a favor?
15.

A continuació votarem la resta de les esmenes.
Vots a favor?
7.
En contra?
8.

Anem a debatre el següent bloc d'esmenes, que arreplega de la 2.
062 a la 2.
159.
Té la paraula per a la seua defensa la senyora Segarra.

**La senyora Segarra Sales:**

 

Moltes gràcies, senyor president.

No crec que tinga jo més sort que els meus companys, perquè si de 473 esmenes mos n'han aprovat una, doncs, no sé jo.
.
.
, a vore si amb un poquet de sort.
.
.
I més quan diem entendre moltes coses de diferent manera.

Per a defendre este bloc d'esmenes, cal entendre, com he dit abans, l'esport, però l'esport d'una altra manera a la qual ens té acostumats el govern del Partit Popular.
En l'esport no són les grans obres una gran prioritat, no és la foto una prioritat en l'esport, i no és tan sols l'esport d'elit una prioritat, és molt més.

Per a nosaltres, l'esport ha de ser participatiu, on els majors protagonistes siguen les estructures associatives participatives, és a dir, les associacions, els clubs esportius, les federacions, els tècnics, els esportistes, les universitats, etcètera.
A on l'educació física tinga més presència i rellevància per a l'adequada formació dels nostres xiquets i xiquetes a l'escola.

Volem un esport per a tots i totes d'una àmplia participació ciutadana en col·laboració amb els municipis, amb els ajuntaments, possibilitant sempre la incorporació de persones amb discapacitats.
És una altra manera, com he dit abans, d'entendre l'esport, que està marcant estos últims nou anys en esta comunitat o en este país.

No és possible observar que.
.
.
N'hi ha una data que al Partit Popular li encanta recordar, i és que des de l'any 1995 pareix que tot apareix.
Doncs, bé, des de l'any 1995, data que vos agrada recordar, les federacions esportives rebien ja 220 milions de les antigues pessetes i deu anys després, és a dir, enguany, vostés seguixen mantinguent 1.
250.
000 euros, és a dir, menys quantitat que fa deu anys en arrere.
Per tant, les federacions tenen menys diners i n'hi han moltes més federacions per a repartir.

No és possible, com en l'esport base, que no entenen encara el que és, en els llocs esportius de la Generalitat Valenciana, en l'any 1995, un any que també, com he dit abans, recorden molt, es disposaven ja de 40 milions de les antigues pessetes; deu anys després són 199.
000 euros els que mos plantegen en el pressupost de l'any 2005, és a dir, 33 milions de les antigues pessetes.

És a dir, les federacions, l'esport base, a on realment totes i tots tenen l'oportunitat de practicar l'esport, és a on realment es marca i es veu un caràcter regressiu injust i insolidari d'estos pressupostos.
És la manera d'entendre l'esport des del Partit Popular.

Ara bé, a on m'he adonat que no són gens regressius i mostren clarament el seu tarannà de tractar esta àrea com una oficina de col·locació, és el capítol I, el destinat a les despeses del personal, a on s'han incrementat més del cent per cent, 111%, des de l'any 1995 fins ara.
Ahí s'acaba els ser austers i es comença a ascendir.
Este capítol marca clarament esta diferència.
Ací és tot el contrari del que es fa en les federacions i del que es fa en l'esport base.

Les nostres esmenes, les que proposem, no sols afecten als aspectes merament quantitatius, que també, sinó que plantegen modificacions de caràcter qualitatiu que s'ajusten a la consecució, a permetre objectius d'àmbit social i esportiu.
En les esmenes introduïdes a la memòria d'actuacions que fa referència als objectius bàsics i a les principals línies d'actuacions per a aconseguir objectius, s'aporten termes i conceptes que reforcen l'objectiu en si mateix.
No vaig a enumerar-les totes, però sí que vaig a recalcar-ne algunes.

Per exemple, quatre, per a *(inintel·ligible)* i objectius: col·laborar amb les universitats en la promoció i en la investigació en l'esport; potenciar les retransmissions per a televisió en esdeveniments esportius de caràcter popular, d'esport minoritari i d'esport adaptat; promoure en l'àmbit esportiu la igualtat d'oportunitats entre homes i dones, aixina com diversos col·lectius de persones amb discapacitat --majors, joves, menors, marginats i immigrants; promoure una campanya en l'any internacional de l'esport i l'educació física com a mitjà per a fomentar l'educació, la salut i el desenvolupament i la pau; desenvolupar mecanismes de suport a l'esportista en col·laboració amb la universitat.

És a dir, destaquem el paper la universitat, destaquem el paper de la investigació, destaquem el món dels discapacitats en el tema de l'esport, destaquem el promoure campanyes.

Això és important per a nosaltres, i igual que en les principals línies d'actuació, cal destacar algunes d'elles, no vaig a dir-les totes les que hem presentat com a esmenes, però sí, per exemple, a on diu el pla de construcció d'instal·lacions esportives amb diputació i ajuntament, nosaltres hem afegit que cal afegir a eixa línia d'actuació.
.
.
, afegir el compromís pressupostari de la Generalitat Valenciana del 33% en estos plans d'instal·lacions esportives, perquè no passe el que està passant hui en dia, que vespres d'eleccions municipals i autonòmiques, molts dels nostres ajuntaments reberen promeses electorals que anaven a fer-se tal i tal inversió en instal·lacions esportives i hui en dia no s'ha dit ni a on acollir-se, si a la diputació, si a la Generalitat, perquè era totalment una burla i una farsa.

Afegir també la confecció d'un pla d'eliminació de barreres arquitectòniques i instal·lacions públiques i establir una normativa sobre accessibilitat per a persones amb discapacitat, d'aplicació tant a instal·lacions públiques com a privades.

N'hi ha un altre grup d'esmenes, que són unes 59, en les quals n'hi han demandes locals, necessitats de poblacions i comarques, per a mantindre, millorar o crear instal·lacions esportives necessàries per a poder fer esport que avui o no existixen o tenen una lamentable situació.

Quant a la construcció i modernització de les instal·lacions esportives, és ridícul pensar que amb 6.
585.
000 euros es puguen atendre totes les necessitats dels nostres municipis, tant si s'han de construir noves instal·lacions com si s'han de millorar i modernitzar les instal·lacions que ja existixen, i més quan portem uns anys que cada vegada n'hi ha hagut menys inversions en este tipus.
I, a més a més, de la manera com he dit que s'ha actuat des del pla d'instal·lacions esportives.
Hem sol·licitat l'increment fins a 10 milions d'euros.

I respecte a la tecnificació i l'alt rendiment, és indignant la inversió del govern del Partit Popular, ja que si no fóra per l'aportació del Govern de l'Estat en esta matèria la tecnificació i l'alt rendiment en el nostre país hagueren desaparegut.
I si parlem de la formació i investigació en l'esport, el govern del Partit Popular actua en la mateixa línia de desinterés a què ens té acostumats i destina la formació contínua, per exemple, en ciències de l'esport, doncs, 15.
000 euros, i més.
.
.
i més.
.
.
ah!
els 6.
000 euros que n'hi ha per a finançar estudis d'investigació en ciències de l'esport.
Son quantitats, com he dit abans, ridícules.

Per tant, hem plantejat doblar moltíssimes de les dades: de 15.
000 a 30.
000 euros en la formació contínua en ciències de l'esport; de 30.
000 a 60.
000 en formació de tècnics; de 65.
000 a 120.
000 en esport universitari; i de 274.
000 a 700.
000 en tecnificació esportiva.
Perquè per al Partit Socialista és fonamental la participació de la universitat en la formació i en la investigació per tal de fomentar l'adequació dels nostres tècnics i recolzar la tecnificació esportiva, i en l'esport base, com he dit abans, no tinc més temps, doncs, què sap el Partit Popular de l'esport base, doncs, com no en sap, el millor és no fer res, i podria ser un eslògan del Partit Popular: no sé què significa l'esport base, per tant, no faig absolutament res.

Mai no s'havia invertit tan poc per a atendre a la major part dels practicants de l'esport, que són els xiquets i els joves.
200.
000 euros són els recursos destinats d'este govern per a este tipus d'esport; i per a 56 federacions, 1.
250.
000.
Com he dit abans, menys que fea deu anys en arrere.

Estos pressupostos són ridículs i insuficients.
Sense dubte, no és ni molt menys l'esport una de les seues prioritats en la seua política, ni ho ha segut en estos nou últims anys.
Cal ressaltar que han segut capaços de baixar fins al 96,83% les inversions reals.
I n'hi ha una sola obra, la Ciutat de la Pilota, com no podia ser altra; Ciutat de la Llum, Ciutat del Teatre, "Ciutat de".
.
.
Ciutat de la Pilota.
Eixa és tota la inversió real d'esta Conselleria.

On estan les realitats?
: a on importa més que res la foto i el màrqueting.
Mentres les instal·lacions xicotetes dels pobles es queden per fer.

Bé, crec que quan tinga de defendre les esmenes diran, és que no els importa el circuit de Xest, és que no els importa la Ciutat de la Pilota.
Mire, mos importa que es practique l'esport de la pilota, mos importa el circuit de Xest, el que no mos pareix correcte és que tota la inversió en matèria esportiva vaja destinada any darrere any, quantitats enormes de milions de al circuit de Xest i al mateix temps que siga una obra tan sols l'acaparadora d'instal·lacions esportives, inversions reals.

I després d'haver estudiat açò crec que no és d'estranyar que el campionat del món d'atletisme no vinga a la ciutat de València, però no crec que siga, ni molt menys, perquè s'ha vingut diguent en els mitjans de comunicació o han vullgut fer entendre els dirigents del Partit Popular.
Jo crec sincerament ara que és que no s'ha tingut ningun tipus d'interés perquè no tenen absolutament diners per a afrontar-ho, és una hipocresia vore la foto de llàstima d'una alcaldessa i un conseller, quan ni tan sols s'han dignat a anar a Hèlsinki a defensar este esdeveniment, aixina com per part del alemanys tenies allí l'alcalde de Berlín, el seu conseller, ací tan sols va anar el senyor Grau i va anar.
.
.
, crec jo que va ser el secretari autonòmic.
A on estava l'alcaldessa?
, a on estava el conseller per a defendre este esdeveniment?

Si haveren tingut interés, s'havera portat, perquè en esport s'havera pogut aconseguir, era un esdeveniment importantíssim per a la ciutat de València, però no s'ha tingut interés.
Si havera tingut interés.
.
.
La Copa de l'Amèrica sí que ha vingut, i mos pareix correcte, però el campionat del món d'atletisme era importantíssim i, en canvi, no s'ha demostrat absolutament, com he dit, l'interés per part del Partit Popular i crec que és perquè ni hi havien ganes ni hi han diners, encara que vullguen maquillar-ho d'una altra manera.
La Copa de l'Amèrica és que a la millor tenen altres interessos també, llavors, pareix que tinguen més interés.

Moltes gràcies.

**El senyor president:**

 

Moltes gràcies, senyora Segarra.

Senyora Nácher, té vosté la paraula.

**La senyora Nácher Pérez:**

 

Moltes gràcies, senyor president.
.
.
(*Una diputada diu sense micròfon: "Aprova'm alguna cosa.
.
.
, alguna cosa")* Sí, vaig a aprovar-te alguna cosa *(veus)*.
.
.
Després del que mos has dit, però, vaja, mosatros no tenim el tarannà que teniu vosatros i vaig a acceptar-te l'esmena 2.
063.
(*Una veu: "¿Una?
".
Remors)*

 

Quant a la senyora Segarra, mire, jo crec que vosté el que no s'ha llegit són els pressupostos de la Generalitat, perquè com vostés no pensen.
.
.
, ja ho he dit adés, en educació els passa igual, mai miren transversalment, sinó que miren sempre aixina, de front, no vull dir l'animal que mira sempre de front i no mira els voltants, doncs, és el que els passa.

Mire, li recorde que n'hi han centres de tecnificació en esta comunitat que estan treballant molt bé.
Quant a l'esport d'igualtat d'oportunitats, mire, els pressupostos de serveis socials, no mos pot acusar que no es treballe quant a la difusió i la promoció de l'esport en la televisió, mire Punt Dos.
.
.
I recordar-li, senyora Segarra, que es va fer un document a nivell estatal, que era "Esport per a tots", es dia: els primers en signar-lo va ser esta Comunitat Valenciana, hi van haver comunitats a on governava el Partit Socialista, i que govern encara, que no es van dignar a firmar-lo.
Això és la realitat.

Vosté ha segut, senyora Segarra, alcaldessa, i sap que els plans d'instal·lació tenen una temporalitat.
Per tant, no s'ha acabat el segon pla d'instal·lacions, és a dir, en el temps no s'ha acabat.

Quant a la inversió, mos diu que a soles invertim en la Ciutat de la Pilota i Circuit del Motor.
.
.
Estem sempre en el mateix, jo comprenc que vostés açò ho diguen amb vergonya i amb odi, això del Circuit del Motor sobretot, amb vergonya i amb odi, i jo ho entenc, perquè vostés van posar una primera pedra *(veus)*, i llavors, *nunca más se supo*.
A més, no és això: van enganyar a tota la societat i a persones determinades que van pagar unes accions que *nunca más se supo del dinero*.
.
.
I, hui, eixes persones que havien desaparegut del Partit Socialista, estan ahí, estan ahí, en aquell moment eren directors generals i hui estan ahí.

Per tant, jo comprenc que allò del Circuit del Motor, a més, amb èxit, amb una difusió a nivell internacional a vostés els dolga.
Jo ho entenc.
Però, mire, el Circuit del Motor en estos moments és referent de la Comunitat Valenciana.
I diga-li a la ciutat de Cheste, diga-li que llevem el Circuit del Motor, diga-li-ho, diga-li-ho.
*(Remors)*

**El senyor president:**

 

Senyories, senyories.

 

**La senyora Nácher Pérez:**

 

Quant a la Copa Amèrica, doncs, mire, els esdeveniments esportius estan venint des de la data que a mi m'agrada molt, des de després de juny de 1995, i un és la Copa Amèrica, i sense el recolzament, en principi, perquè volien endur-s'ho a una altra comunitat autònoma, del govern de Rodríguez Zapatero.

Moltes gràcies.

 

**El senyor president:**

 

Gràcies, senyora Nácher.

Anem a passar a votar, en primer lloc, l'esmena 2.
063, que la senyora Nácher ha tingut a bé anunciar que es va a votar a favor.
Vots a favor de l'esmena 2.
063?
15.

Anem a votar la resta d'esmenes?
Vots a favor de la resta d'esmenes?
7.
En contra?
8.

Com és habitual, si no em diu la senyora Nácher el contrari, de la 2.
160 a la 2.
169, que són esmenes del Partit Popular, les passaríem directament a votació.
Vol dir vosté alguna cosa?
Doncs, ha introduït una novetat en el debat.
Sap vosté que per a nosaltres és un plaer sentir-la parlar.

Doncs, té vosté la paraula.
Sap que té un minut.
Gaste el que crega convenient.

 

**La senyora Nácher Pérez:**

 

Moltes gràcies, senyor president.

Mire, és la referent al Festival Internacional de Cinema Jove, el qual experimenta un augment en el 2005 perquè coincidix en el XX aniversari de la seua creació.
És una esmena a l'Institut de Cinematografia Ricardo Muñoz Suay, que comptarà en l'aprovació dels pressupostos amb les següents dotacions: 4.
047 euros per aportació de l'Ivaj, és a dir, a la Conselleria de Benestar Social; 126.
200 euros, és la present esmena que fem a l'Institut de Cinematografia Ricardo Muñoz Suay; y 126.
200 euros que aporta a través d'unes transferències.
Per tant, el total quedaria: 699.
400 euros front 631.
000 de l'anterior exercici.

I també explicar perquè m'han comentat que no entenen l'esmena 2.
163.
Doncs, mire, és un projecte europeu i s'han enganyat en el nom, on diu "projecte Pascours de Pierre" és "projecte GAP-Medoc".
Simplement és un projecte europeu que s'han enganyat en el nom, que són diners europeus que venen, perquè ho sàpiguen, està referida a patrimoni.

 

**El senyor president:**

 

Gràcies, senyora Nácher.

Senyor Cardona, va vosté a.
.
.
Sí, sí, sí, ací no s'ha de perdre el temps per a res.
Vosté té la paraula.

 

**El senyor Cardona i Pla:**

 

En primer lloc, la 2.
168 tindrem a bé --crec-- aprovar-la, a nosaltres ens sembla correcta esta modificació i, a més, crec que ha estat bé que l'explicara perquè així també sabem la finalitat a la que va adreçat este tema.

Tanmateix, nosaltres pensem que hi ha algunes altres coses que són més d'una correcció d'errades per part de la pròpia conselleria que no d'una esmena per part del Partit Popular.
Crec que ací som el legislatiu i l'executiu és el que ha de corregir els possibles errors.
No passa res perquè l'executiu envie ací una i diga: "És el projecte GAP-Medoc".

Nosaltres pensem que en la resta d'esmenes que hem presentat falten precisions i, realment, no han donat idees de per què van a destinar-lo.
I, per això, concretament el nostre grup es va a abstindre en la majoria i votarà que no en dos d'elles.

Gràcies.

 

**El senyor president:**

 

Moltes gràcies.

Per les intervencions que estic veient, el més pràctic serà que les votem una a una.
I així, doncs, tothom s'aclarirà.

Anem a votar, en primer lloc, l'esmena 2.
160.
Vots a favor?
14.
Abstencions?
1.

2.
161.
Vots a favor?
14.
Abstencions?
1.

2.
162.
Vots a favor?
14.
Abstencions?
1.

2.
163.
Vots a favor?
8.
Abstencions?
7.

2.
164.
Vots a favor?
8.
Abstencions?
7.

2.
165.
Vots a favor?
8.
Abstencions?
7.

2.
166.
Vots a favor?
8.
Abstencions?
En contra?
7.

2.
167.
Vots a favor?
8.
Abstencions?
7.

2.
168.
Vots a favor?
9.
Abstencions?
6.

2.
169.
Vots a favor?
8.
Abstencions?
En contra?
7.

Gràcies, senyora lletrada, perquè sense el seu assessorament esta difícil votació no l'haguera pogut dur a terme.

Falten totes les esmenes dels organismes del senyor Cardona, d'Esquerra Unida.

Doncs, el senyor Cardona, quan vulga.

 

**El senyor Cardona i Pla:**

 

Les farem totes juntes.
.
.

 

**El senyor president:**

 

Té la paraula per a defensar el seu grup d'esmenes.

 

**El senyor Cardona i Pla:**

 

Les farem totes juntes.
Vaig a referir-me, en primer lloc, a les de l'Institut Valencià de la Música, en les que nosaltres demanem, en principi, una.
.
.
--vaig a ressaltar-ne una--, i és una ajuda explícita per al Dia de la música valenciana que nosaltres valorem en 30.
000 euros i que pensem que és necessari perquè este dia és important per a transmetre la nostra cultura, el nostre patrimoni cultural.
També hem ficat el Dia del camp d'estil que ens pareix important i el suport a cantants i grups que ho facen en valencià.
A nosaltres, el tema del valencià ens sembla que està molt abandonat i que cal donar-li suport en totes les àrees del coneixement i, evidentment, també en l'aspecte musical.

Per una altra banda, també fent referència al tema del valencià, els he de dir que nosaltres no volem que desaparega el Circuit del Motor com no volem que desaparega l'Ivam ni volem que desaparega el projecte cultural de Castelló, però ens agradaria que es notara que estan a València.
És a dir, ens agradaria que es valencianitzara, no només el seu nom, sinó la senyalització de les seues dependències, la publicitat i tot tipus d'escrits que facen.

Per tant, nosaltres, presentem tot un conjunt d'esmenes perquè en l'Ivam i en el Circuit del Motor es produisca eixa valencianització de tota la seua activitat.
També en el projecte cultural de Castelló, però en el projecte cultural de Castelló demanem que, a més, es reòbriga l'Espai d'Art Contemporani.
.
.

 

**El senyor president:**

 

Senyories, guarden silenci.

 

**El senyor Cardona i Pla:**

 

.
.
.
perquè està tancat des de ja fa pràcticament un any i que l'activitat que es porte en el projecte cultural tinga coherència, siga continuada, estiga prevista amb antelació, etcétera, etcétera.
Ho dic perquè precisament no és coherent, no és continuada, no està prevista amb antelació, etcétera, etcétera.

Bé, evidentment, en el tema del teatre i de l'Institut Muñoz Suay també demanem que es potencie l'ús del valencià, que es faça una exhibició i una producció continuada de la nostra llengua i, fins i tot, que es done un suport específic a les obres que es fan en qualsevol parla del nostre sistema lingüístic.
Nosaltres pensem que ací ve molta gent i moltes companyes, que ho fan perfectament en el català que es parla per dalt de la frontera del Sènia, que ací entenem perfectament, i ens pareix que hauria de ser potenciable precisament perquè parlem la mateixa llengua.

I, finalment, en el tema de Ciegvsa, insistim en un tema molt concret, el tema de la contaminació acústica.
Actualment, hi ha instituts que estan fets a la vora d'una carretera on no es pot donar classe.
.
.

 

**El senyor president:**

 

Senyories, per favor, guarden un poc de silenci que queda poc.

 

**El senyor Cardona i Pla:**

 

Ací també és difícil parlar.

Hi ha instituts fets a la vora de la carretera on no es pot donar classe, per exemple, l'Institut Matilde Salvador de Castelló.
Però, ara van a fer un altre institut a Castelló a la vora d'una altra carretera més transitada encara que la primera.
I nosaltres el que diem és que si el solar no permet posar l'institut lluny de la contaminació acústica, doncs, que es busque un altre solar, que no estem tan carents de terres.

Per tant, fem una insistència perquè Ciegsa, a més de donar més informació, ser més transparent, determinar que es posen energies alternatives en els centres de nova construcció, fer que el manteniment dels centres no siga impossible --recordem que hui en dia hi ha instituts que han d'anar escaladors per a netejar els vidres-- i que se suprimisquen les barreres arquitectòniques, el que demanem, sobretot, és que els solars siguen adequats per a edificar un centre educatiu que no tinga ni contaminació acústica i, a més, estiga dins de la zona escolar a la que pretén servir.

Gràcies.

 

**El senyor president:**

 

Moltes gràcies, senyor Cardona.

Té la paraula el senyor Ortega.

 

**El senyor Ortega Marhuenda:**

 

Muchas gracias, señor presidente.

Empezaré por Ciegsa, que vamos a aprobar la enmienda 4.
704, 4.
708, 4.
709.
.
.
Y, después, hablar sobre algunas de las características de estas enmiendas.

Ya se facilita a las Cortes información sobre la programación, así como sobre el coste, la temporalización depende de la agilidad de los ayuntamientos para la adquisición del suelo.
En otras, sobre el estado de las obras en curso, esta información se está facilitando de forma periódica a las Cortes a través de mecanismos parlamentarios establecidos al efecto.

No hay ningún inconveniente en la enmienda 1.
700, 1.
701 y 1.
703, en incluir en los proyectos de instalaciones las medidas necesarias para que los centros educativos funcionen con energías renovables, pero es competencia de la Conselleria de Educación el incluirlo en el programa de necesidades básicas de los centros.

La 4.
702 no es competencia de Ciegsa, el firmar convenios con centros educativos.

La 4.
703 tampoco es competencia de Ciegsa la inclusión en los proyectos de instalaciones de las medidas necesarias para que los centros educativos funcionen con energías renovables, competencia de la Conselleria de Educación, e incluirlo en los programas de necesidades básicas de los centros.

La 4.
704, le he dicho que la iba a aprobar, ya se controla en las obras de nueva planta la posible contaminación acústica de los centros poniendo los medios necesarios y exigiendo al ayuntamiento las medidas necesarias para su eliminación.

En la 4.
705, el matenimiento de los centros no es competencia de Ciegsa, sino de la Conselleria de Educación que, en el caso de los centros de secundaria es de Educación, y, en los de primaria, es de los ayuntamientos.

En la situación para la aprobación de los proyectos de construcción de obras de nueva planta el que los mismos no contengan barreras arquitectónicas y que faciliten la integración de los discapacitados físicos fomentando la accesibilidad es una exigencia, precisamente, de todos los nuevos centros.
No es competencia de Ciegsa el actuar en el centro con contaminación acústica que no se encuentren en su programación.

La 4.
708, que sí aceptamos, Ciegsa siempre solicita que los solares estén próximos de la zona escolar de influencia dependiendo de la disponibilidad de suelo por parte del ayuntamiento.

Bien, como quiero contestar a otros programas.
.
.
Por ejemplo, en el Ivam, 1.
457, 1.
458 y 1.
459.
"l'Institut Valencià d'Art Modern rechaza la enmienda propuesta ya que no es función del Ivam potenciar el conocimiento de la Comunidad Valenciana como entidad territorial considerada de una lengua propia.
En la ejecución de estas funciones se observan las directrices de política lingüística determinadas por la legalidad y el Gobierno Valenciano sin diferencia alguna respecto al resto de las administraciones autonómicas.
El funcionamiento del Ivam respeta la cooficialidad de las dos lenguas de la Comunidad Valenciana garantizando su uso normal para todos los ciudadanos".
Y ésta última que dice que: "El Ivam rechaza la enmienda planteada ya que carece de objeto".

El Ivam, de acuerdo con la Ley 4, de 1983, de 23 de noviembre, de uso y enseñanza del valenciano, utiliza el valenciano en toda su actividad informativa y de señalización.

Sobre el Instituto Valenciano de la Música, pues decir que detraen de gastos de funcionamiento, que es raro que detraigan de gastos de funcionamiento cuando en otras enmiendas se solicita que se aumenten los gastos de funcionamiento.
También se deniegan todas las de Teatres de la Generalitat.
Y en el Circuito del Motor se le acepta la 1.
693.
Se puede transaccionar la 1.
694 y 1.
695 cuando lleguemos a pleno.
*(Remors)* 1.
693 se acepta.
Y en Castellón Cultural.
.
.
*(Remors)* Perdón, 4.
693.

 

**El senyor president:**

 

Esa se acepta.

 

**El senyor Ortega Marhuenda:**

 

Sí.
La 4.
624 y 4.
695 se transaccionarán, si está de acuerdo el señor Cardona en el Pleno.
Y en Castellón Cultural.
.
.
ya no tenemos tiempo, pero tampoco las aceptamos.

 

**El senyor president:**

 

Anem a passar a votar en primer lloc, de tot este grup, 4 esmenes que s'ha anunciat que s'anaven a aprovar: la 4.
704, la 708, la 709 i la 4.
693.
Vots a favor?
15.
Anem a passar a votar la resta de les esmenes.
Vots a favor?
7.
Vots en contra?
8.

Votades totes les esmenes, anem a passar a votar la secció 9 en el seu conjunt.
Vots a favor?
8.
Vots en contra?
7.

Votarem l'Institut Valencià de Cinematografia, que sí té esmenes.
Vots a favor?
8.
Abstencions?
En contra?
7.

Institut Valencià de Conservación, Restauració de béns culturals, que no té esmenes.
Vots a favor?
8.
Abstencions?
1.
En contra?
6.

Institut Valencià de Art Modern, que sí té esmenes.
Vots a favor?
8.
En contra?
7.

Institut Valencià de la Música, que sí té esmenes.
Vots a favor?
8.
En contra?
7.

Teatres de la Generalitat.
, que també té esmenes.
Vots a favor?
8.
En contra?
7.

Circuit del Motor, que també té esmenes.
Vots a favor?
8.
En contra?
7.

Ciegsa, que també té esmenes.
Vots a favor?
8.
En contra?
7.

Senyories, han de dir vostés si volen mantindre les esmenes.
Gràcies, senyora lletrada.

 

**El senyor Cardona i Pla:**

 

Esquerra Unida-Els Verds: L'Entesa manté totes les esmenes no aprovades esta vesprada.

 

**La senyora Noguera Montagud:**

 

*(Inintel·ligible, parla sense micròfon)* .
.
.
471 esmenes que.
.
.

 

**El senyor president:**

 

Senyora Nácher, no hi ha cas en el de vosté.
*(Remors)*

 

Senyories, hem acabat de discutir la secció 09.
Reprendrem la Comissió d'Hisenda el proper dilluns a les 10:30 del matí amb la comissió de Sanitat.

S'alça la sessió i que tinguen bon cap de setmana.

 

*(Se suspén la reunió a les 13 hores i 28 minuts)*