Untitled Web Page



**Comissió de control de l'actuació de Radiotelevisió Valenciana i les societats que en depenen realitzada el dia 11 de maig de 2004.
Presideix l'Il·lustre Diputat Senyor Ricardo Costa Climent.
Comença la reunió a les 10 hores i 43 minuts.
Reunió número 3.**

 

 

***Compareixença del director general de RTVV, senyor José Vicente Villaescusa Blanca, per a informar sobre l'estat en què es troba el procés de privatització de TVV-Canal 9, sol·licitada pel diputat Andrés Perelló Rodríguez i dos diputades més del Grup Parlamentari Socialista (RE número 3.
002).***

 

 

**El senyor president:**

 

Primer punto del orden del día: Lectura y aprobación, en su caso, del acto de la reunión anterior.
Todos los diputados tienen el acta en sus carpetas.
Por lo tanto, si nadie tiene ninguna objeción, damos por aprobada el acta de la sesión anterior.

Segundo punto del orden del día: Comparecencia del director general de Radiotelevisión Valenciana para informar sobre el estado en que se encuentra el proceso de privatización de Televisión Valenciana, Canal 9, solicitada por el diputado Andrés Perelló Rodríguez y dos diputadas más del Grupo Parlamentario Socialista.

 

*(Inoïble per raons tècniques)*

 

Muy bien, pues tiene la palabra el ilustre señor director general para exponer el motivo de la comparecencia.

 

 

**El senyor director general de Radiotelevisió Valenciana:**

 

Bon dia, senyores i senyors diputats.

President.

Em permetran que abans de referir-me a la sentència esmentada faça un breu repàs del procés pel qual la direcció general.
.
.
*(Remors)* El procés de què estem parlant va iniciar-se en octubre de 1999.
A les Corts Valencianes s'aprovà la creació de la Comissió Especial per a l'Estudi de les Noves Formes de Gestió de Rtvv, en la quan van comparéixer prestigiosos experts del sector audiovisual, a proposta dels diferents partits de la cambra i es van *(inintel·ligible)* diversa documentació sobre la matèria.

Després de tres anys de treball, tècnicament i professionalment impecable, el 21 d'octubre de 2002 la comissió va emetre un dictamen mitjançant el qual recomanava al Govern Valencià que activara els mecanismes necessaris per a introduir noves formes de gestió en Rtvv.
El Ple de les Corts Valencianes, en sessió celebrada el 12 de febrer de 2003, va aprovar la Resolució 212 sobre el dictamen de la Comissió Especial per a l'Estudi de les Noves Formes de Gestió de Radiotelevisió Valenciana.

El Govern Valencià, al seu torn, va manifestar que compartia plenament les conclusions i recomanacions de la comissió, i amb l'Acord del Govern Valencià de 4 de maig de 2003 va expressar la seua voluntat política de dur a terme les esmentades recomanacions, sempre en l'àmbit de les seues competències i d'acord amb el marc de l'ordenament jurídic general i, per descomptat, les normatives vigents del sector audiovisual.

En conseqüència, i fent ús de les seues competències, va traslladar el dictamen al director general de Radiotelevisió Valenciana per què el complira i executara, amb l'acord dins de les seues competències que li són pròpies com a òrgan de govern de l'ens públic Radiotelevisió Valenciana.

Amb el compliment de l'esmentat acord i l'objectiu últim de garantir l'eficàcia i professionalitat del servici públic prestat, el director general va elaborar els plecs de condicions per a la contractació de subministrament de programes, d'assessorament, d'edició d'informatiu i comercialització de publicitat, sobre els quals van informar al consell d'administració de Rtvv i al comité d'empresa a principis de març de 2003.
El 24 de març de 2003 es va reunir el consell d'administració de Radiotelevisió Valenciana i es va aprovar la proposta de canvis efectuats al pla d'actuació per incidència del plecs presentats pel director general, el qual es tornaren a debatre i ratificaren en la reunió celebrada el 31 de març pel consell d'administració.

Des d'aleshores, tenint en compte que l'expedient és molt complex i abans de prendre una decisió d'esta envergadura, la comissió de contractació prevista a l'efecte es va encarregar d'estudiar les propostes rebudes per tal d'assegurar que la decisió que s'adoptara garantira els interessos de Rtvv i les seues societats.
Insistisc, els concursos es van realitzar dins del marc jurídic vigent, d'acord amb la Llei de creació 7/84, de 4 de juliol, de creació de l'entitat pública Radiotelevisió Valenciana; la Llei 46/83, de 26 de desembre, reguladora del tercer canal; la Llei 4/80, de 12 de gener, de l'estatut de radiodifusió i televisió; el Reial Decret 320/88, de 8 d'abril, que concedeix a la Comunitat Valenciana la gestió directa del tercer canal de televisió; la Llei 25/94, de 12 de juliol, d'incorporament de l'ordenament jurídic espanyol a la Directiva 89/152, de la CEE, sobre la coordinació de disposicions legals reglamentàries administratives dels estats membres relatives a l'exercici d'activitats de radiodifusió televisiva en la redacció que donava la Llei 22/99, de 7 de juny, la Llei orgànica 2/88, de publicitat electoral, la Llei 34/88, de l'11 de novembre, general de publicitat i la resta de normes de desenvolupament de les esmentades lleis.

En este sentit, la iniciativa aprovada pel Consell és absolutament respectuosa amb l'ordenament jurídic vigent, molt especialment, vull insistir, amb la Llei 46/83, del tercer canal, ja que als plecs es dedueix que en cap moment es transfereix la gestió de servici públic a l'empresa privada i amb la Llei 7/84, de creació de Radiotelevisió Valenciana.

Per tant, estricte i escrupolós en els plecs de condicions de la titularitat pública, de la Llei de creació, de la Llei de tercers canals i, per tant, garantia absoluta de la titularitat pública, externalització de tres servicis que corresponen a cadascú dels plecs.
Per tant, absolut compliment de la legislació audiovisual vigent en la proposta d'externalització que es planteja i en els tres plecs.

Com saben, l'acord del Consell d'Administració de Rtvv, de 24 de març de 2003, perquè aprovaren els plecs per la contractació de diversos servicis per a TVV, acomplia l'acord del Govern Valencià de 4 de març de 2003, i adoptat pel Ple de les Corts Valencianes, 12 de febrer de 2003, en relació amb el dictamen de la Comissió d'Estudis de Noves Formes de Gestió.
En este sentit, des de la direcció general de Rtvv reiterem que la iniciativa aprovada pel Consell és absolutament respectuosa amb l'ordenament jurídic vigent, molt especialment a la Llei de tercers canals, ja que dels plecs es dedueix que en cap moment es transfereix la gestió de servici públic a l'empresa privada, la gestió és, per tant, directa i és estrictament escrupulosa també de la Llei de creació, Llei 7/84.

Per altra banda, com este director general ha sostingut reiteradament al consell d'administració, este director general no adoptarà cap resolució nova, entre altres coses perquè les activitats de la comissió tècnica encarregada de l'estudi de les propostes rebudes es troben paralitzades fins que concloga el procés de judicialització actual, l'estricte compliment i l'absolut respecte del procés de la decisió judicial de les diferents sentències que ha hagut al voltant del tema.
Immediatament, este director general proposà al consell d'administració i el consell d'administració aprovà recórrer en segona instància al Tribunal Superior de Justícia les sentències plantejades per UGT, per CGT i, l'ultima, per Esquerra Unida.
Les tres sentències han estat recorregudes al Tribunal Superior de Justícia i fins que no acabe eixe procediment judicial, li torne a recordar, senyories, que el director general està perfectament clar i sòlidament provat, i així confia que al final del procediment judicial es demostrarà, que els tres plecs són perfectament compatibles, responen sempre a la Llei de tercers canals i a la Llei de creació.
Per tant, és gestió directa de l'ens públic i de les seues societats, no hi ha gestió transferida ni delegada, per tant, és un eminent manteniment del caràcter públic de Radiotelevisió Valenciana, i simplement s'externalitzen una sèrie de servicis que en algunes televisions públiques autonòmiques estan externalitzades des de la seua fundació.

Fonamentalment, dels tres plecs, el de més quantia econòmica respon al plec de condicions sobre la publicitat.
Totes les televisions públiques autonòmiques d'Espanya, exceptuant TV3 i Canal 9, tenen eixe servici externalitzat.
Totes tenen un exclusivista.
La gestió correspon al canal públic.
Sempre.
Canal Sud, des de la seua fundació.
Telemadrid, des de la seua fundació.
TVG, igual.
ETB, també.
Tenen externalitzat eixe servici en un exclusivista.
Això és el que intentem fer, un plec de condicions que permeta externalitzar el servici comercial.
És un fet que s'ha fet en tota la resta de televisions públiques autonòmiques.
Ja els dic, exceptuant TV3 i Canal 9, totes les altres televisions autonòmiques públiques tenen externalitzat aquest servici.

Per tant, estricte compliment de la legislació, mantenint la titularitat pública i respecte escrupolós a les sentències judicials, recorregudes les tres, i a l'espera del recurs, del desenrotllament judicial i de les sentències definitives en el Tribunal Superior de Justícia, este director general manté i mantindrà les seues posicions clares de respecte escrupolós a la normativa actual vigent a l'audiovisual a Espanya.

Moltes gràcies, president.

 

**El senyor president:**

 

Muchas gracias, señor Villaescusa.

En representación del Grupo Socialista, tiene la palabra el señor Perelló.

 

**El senyor Perelló Rodríguez:**

 

Muchas gracias, señor presidente.

Es verdad que podrían tener una cierta similitud aunque hay una distancia grande en el tiempo en las dos peticiones de comparecencia, lo que pasa es que yo me siento más respondido ya a la segunda que a la primera.

La primera cuando la presentamos era en el mes de octubre, hace mañana siete meses, se planteaba porque había un proceso de privatización abierto, no había ninguna sentencia en ese momento, y un proceso de privatización que había ­según el director general­ cubierto todos los aspectos legales y formales de lo que es un concurso de este tipo, pero que no había cubierto los plazos de apertura de plicas, de adjudicación, de resolución y que nunca supimos por qué pasó eso.
Y en ese momento no habían actuado los tribunales.
En ese momento había una dilación temporal que estaba, de alguna manera, arriesgando a que las empresas que se habían presentado podrían incurrir en todo lo que se deriva del no cumplimiento de los plazos de un concurso y, por tanto, incluso, en el pago de los intereses y de las indemnizaciones que hubiera habido lugar a la no resolución.
Esto nunca hemos sabido por qué se había dado.

Las preguntas que le pensábamos formular, si hubiera explicado eso, eran: ¿Por qué no se abren plicas en tiempo?
¿Cuál fue la causa que motivó la no resolución de ese concurso?
Si tuvo algo que ver o no tuvo algo que ver con el cambio de gobierno, que no de partido, que se produjo desde la convocatoria de concurso hasta la teórica fecha de apertura de aplicar ese concurso.
De esto no hemos sabido nada.
Ni los valencianos ni el parlamento ni los miembros del consejo de administración ni nadie.
Y en aras a la transparencia y, sobre todo, en la parte que nos toca, en tanto que paganos como ciudadanos, en tanto que miembros elegidos por la ciudadanía para controlar la televisión, si fuera posible hacerlo, pues, tendríamos que saberlo.
De eso no se dijo nada.

Pero, bueno, en cualquier caso, señor director general, ya ha entrado en materia de la segunda, aunque supongo que luego nos explicará más cosas.
Yo no negaré que no ha hecho un recordatorio de actos y acontecimientos dignos de una lectura sosegada del Aranzadi.
Pero, permítame, señor director general, que le diga que también dignos de mucho matiz.
Porque es verdad que las Cortes aprobaron una resolución que indicaba esto, lo que ya no es tan cierto.
.
.
Las Cortes, todo lo que aprueba en el Pleno, por la mayoría que sea, es una resolución de las Cortes.
Pero yo quiero refrescar la memoria, sin enmendar la plana a las Cortes, y decir que lo que aprobaron las Cortes fue una propuesta del Partido Popular, que en un tema como éste se quedó solo y asumió el riesgo de querer modificar por mayoría absoluta lo que se había aprobado por unanimidad.

La Ley de Radiotelevisión Valenciana era una criatura también del Partido Popular o de Alianza Popular en aquel tiempo, no me acuerdo cómo se llamaba, para el caso es lo mismo, da igual que sea la madre que los hijos, el tema es que estaba representado el grupo.
Y ustedes arriesgaron y asumieron modificar eso por una parte de las Cortes, tenga mayoría absoluta o no la tenga.
Y en aquel momento, quiero recordarle, que estaban más lejos de la legalidad los que aprobaron eso que los que nos negamos a aprobar eso.

Y le quiero recordar también que la comisión que usted ha calificado de digna, que yo también la califico de digna, la mayor parte de los comparecientes a esa comisión de estudio se pronunció por una televisión pública, plural, veraz, se pronunció por la elaboración de un plan de viabilidad económica y, sobre todo, por algo que ustedes y el gobierno al que representan, de alguna manera, sobre todo cuando informan, pues no han querido aceptar nunca, que es la creación de una autoridad independiente como está en las televisiones más avanzadas de España y del mundo, denominada Consejo Superior de lo Audiovisual, que aquí se ha presentado a modo de proposición no de ley y que taxativamente ustedes han votado en contra, o el grupo que le sostiene a usted en este momento en el cargo en el que está.
Por lo tanto, todo eso hay que decirlo también.

Los concursos se hicieron dentro del cumplimiento de la legalidad.
Usted ha puesto un matiz con cierta vehemencia, ha hecho un ejercicio retórico importante a la hora de decir que todo era legal.
Pero, mire, si fuera todo legal no tendría usted por qué ahora acabar su intervención diciendo que tiene que esperarse a que los tribunales resuelvan.
¡Oiga!
, es que en ese caso los que han de dimitir son los tribunales que están equivocados, porque si usted viene aquí erre que erre a mantener que lo que los tribunales han dicho que usted ha hecho mal usted lo hizo bien, ya que usted no va a dimitir nunca porque se ha pegado con Superglue a la silla y su partido no lo quiere cambiar, ni a usted ni a nadie de los que dirigen esa televisión, aunque haya venido un cambio de gobierno, ¡oiga!
, pues, entonces, yo que he venido hoy aquí a pedir su dimisión, pido que dimitan los tribunales, que son los que se han equivocado.

Porque es que usted viene a mantener que lo ha hecho todo bien.
O sea que ha cumplido la Ley de terceros canales, que ha cumplido la Ley de creación.
O sea, justo lo que la sentencia dice que usted no ha cumplido hoy por hoy.
Es verdad que están en recurso, ya veremos, ya veremos lo que pasa, pero, hoy, no sé mañana, hoy, el que está en entredicho es usted, y todos los que con usted han apoyado eso, y los que estamos en concordancia con la legalidad, con respecto a la ley de creación y con respecto a la ley de terceros canales, somos los que nos quedamos en minoría, merced a la voluntad popular, por supuesto, pero es que el uno se quede en minoría merced a la voluntad popular no significa que no tenga razón algunas veces.

Por tanto, es que.
.
.
, claro, cualquiera que lo haya oído dirá: "¡pero este hombre, qué razón tiene!
, pues aún le pagan poco, porque ha venido y, ale, nos ha ilustrado a los que sabíamos.
.
.
" ¡Oiga, no!
¡Que ha dicho usted cosas muy gruesas!
, ¡que ha dicho usted que todo está bien!
, que pensamos que venía aquí un poco a rectificar y viene a decir que ha recurrido, pero con aire como de decir, "y ay si no aprueban el recurso, porque al me ponga en mi sitio ¡le diré más que a un perro!
".
.
.

Oiga, pero si en otros sitios, democráticamente, ya hubieran dimitido todos, o los habrían cesado.
Pero si la operación de privatización es un *frustre* tal y tan advertido.
.
.
Oiga, yo, personalmente, en nombre de mi grupo, en pleno, la señora consellera entonces, y a usted aquí algunas veces, les dije varias veces que estaban violentando la ley de terceros canales y que estaban violentando los principios básicos de la ley de creación que su propio partido había aprobado aquí, en estas Cortes, en su día.
Y alguno me hizo hasta chirigotas, o se dedicó a meterse conmigo en lo personal, que es lo que suelen hacer cuando no tienen ningún argumento ni político ni jurídico con que rebatir a un grupo de la oposición.

A mí me tiene igual el espanto en que se metan.
.
.
yo me alimento nada más que de Bledine.
.
.
*(inintel·ligible)* o sea, me da igual que se metan conmigo.
Lo que me parece indecente es que se haga lo que se hace y que luego vengan aquí a decir esta cosa que han dicho.
O sea, que el señor director general viene a mantener su posición.

Pues, mire, se ponga como se ponga, no tiene razón, tiene votos, pero no tiene razón.
Y ya no es que lo dice el portavoz del Grupo Socialista en la comisión, lo han dicho los tribunales taxativamente a uno y a otro recurso, y se lo van a decir más veces, igual que les han dicho hace poco que ustedes no respetan los derechos fundamentales de huelga, por ejemplo, cuando se pone a atornillar a los trabajadores, como ya les dijeron en su día también, que tenían demasiados enchufados y les tiraron para atrás con una sentencia determinados asuntos laborales, que usted se acordará perfectamente.

Es que les dicen muchas cosas, es que ya no es el pluralismo informativo, es que ya no es la parrilla de programación que tienen, es que es el abuso y la falta de respeto a los derechos fundamentales y a los derechos de pluralismo que tenemos quienes pagamos o vemos la televisión.
Porque a ustedes les habrán dado la legitimidad para gobernarla, pero no les han dado una patente de corso para que lancen a unos valencianos contra otros con el dinero que pagamos todos de nuestros bolsillos cuando informan, por ejemplo.
.
.
Sí, usted, usted porque no verá Canal 9, que seguro que es de los que no la ven, de los que no cubre.
.
.
, pero, si la viera, si viera la televisión que usted hace, vería el desaguisado que se produce y el abuso que hay y la programación que tienen.

Y si leyera algunas sentencias, se daría cuenta cómo, en esa su casa, no respetan los derechos de información.
Hombre, con decirle que no nos han dejado entrar nunca a los miembros de la comisión de control, físicamente, al espacio para controlarlos, con eso está todo dicho.
Eso, cuando lo cuento yo en algún seminario de televisiones en cualquier país de Europa, se creen que es un chiste de un español, tengo que sacar la foto de los periódicos con los guardias de seguridad en la puerta para que se lo crean.
Y entonces ya se ponen tristes.

Quiero decirle que, realmente, esperábamos otra cosa.
Primero, que nos explicara lo que no nos ha explicado, si estamos en el ámbito.
.
.
Yo le diría más cosas, pero, claro, es que yo, mentalmente y formalmente estoy en la primera, y en la primera tendría usted que habernos explicado por qué no ha abierto plicas, qué pasó, porque entonces no había sentencia en los tribunales.
Habría, pues, algún "reparto del *pollastre*" interno como en su día lo hubo, no lo sabemos, pero eso también nos interesaría saberlo, porque si vienen aquí y nos dicen que se han repartido la tele como buena familia que son, pues, a lo mejor nos vale como argumento, ¡pero explíquenlo!
, explíquenos que pasó hasta el mes de octubre cuando le pedimos esta comparecencia.

Usted viene aquí.
.
.
, y es que tiene que situarse en la mentalidad de las Cortes.
Estas Cortes viven un año después de la realidad, un año después de la sociedad.
Estas Cortes, en octubre se preocupan por esto, y después.
.
.
, ya lo sé que no es su problema, es un problema nuestro, pero a mí me gusta decirlo, aunque solo sea terapéuticamente para curarme.
.
.
Entonces, claro, yo ahora estoy en octubre, tiro del túnel del tiempo, y en octubre le pregunto: "Oiga, ¿por qué usted no ha abierto plicas?
, ¿por qué no ha resuelto el concurso?
, ¿qué está pasando en la casa?
, ¿qué se mueve ahí dentro, que no sabemos nada?
"; y se lo pregunto a usted aquí, porque como no puedo entrar, como usted no me deja entrar, y la que tiene ahí mandando tampoco nos deja entrar.
.
.
Ya veremos a ver si existe una realidad virtual, porque no la veo ni en persona.
.
.
Entonces, claro, le pregunto aquí, explíquenos eso, y después, como tenemos tiempo, entramos en lo de las sentencias, porque en las sentencias hay mucho bacalao que cortar, ¿eh, señor director general?

Porque claro, detrás de esa apariencia que ha hecho usted de la editorial Aranzadi, hay toda una estafa, una estafa, a los que pagamos la televisión, dicho en términos políticos, que aquí, en esta comisión, se puede decir así.

Pero, claro, que usted viene un poco más blandito de morros, estaría bien; pero que venga como vino el primer día que vino la privatización, y encima poniendo a estas Cortes por testigos.
.
.
Mire, no, estas Cortes lo supimos porque esa es la formalidad, pero de estas Cortes excluya a aquellos que tuvimos las agallas de en la comisión ser los primeros en presentar un pliego de resoluciones y conclusiones, que no se pudo debatir en pleno merced a la falta de voluntad política del Partido Popular y que estuvimos con ese pliego de condiciones más cerca de los tribunales de lo que han estado ustedes.
Pero, eso, si quiere, luego, cuando entremos en más materia, si usted va a alargarse más, se lo digo.

Me gustaría ahora que se situara en octubre y me dijera hasta octubre qué pasó.

 

**El senyor president:**

 

Muchas gracias, señor Perelló.

En representación del Grupo Parlamentario Esquerra Unida tiene la palabra el señor Ribó.

**El senyor Ribó i Canut:**

 

Bon dia.

Jo, abans que res, demanar excuses, però hi ha hagut un problema amb el cotxe de la meua companya, que s'ha retardat.
.
.

Bé, jo no duia massa preparat aquest tema, però sí que m'agradaria conéixer un poc la situació en la qual es troba.
Efectivament, ens trobem en estos moments davant d'una situació en la qual hi ha hagut un procés jo crec que en este tema molt curiós, en principi molta pressa en el procés de privatització; després de l'arribada del Govern aquest tema s'ha aturat, i això es va comentar en el seu moment en el Ple de les Corts.

D'altra banda, vosté sap millor que ningú, doncs, que n'hi han hagut un a sèrie de sentències, crec que són tres sentències, doncs, que deixen clar que aquest tema, doncs, li està passant exactament allò que li havíem dit en el seu moment, doncs, que semblava que no era massa legal, que hi havia una llei de tercers canals que diu les coses molt claretes al voltant d'aquest tema, com en el seu moment se li va comentar a Radiotelevisió Valenciana i al Govern Valencià, i que, d'alguna manera, doncs, jo crec que és important conéixer en quina situació real es troba en estos moments el procés de privatització.

A nosaltres ens agradaria que ens diguera que d'una vegada per totes aquest tema s'ha tirat enrere, és un tema, doncs, que ja està clar, doncs, que no es pot produir, en el seu moment algú va dir, algun ministre va parlar de la necessitat de reformar la llei de tercers canals perquè es poguera produir açò, fet que, d'alguna manera, palesava que no era un tema massa correcte jurídicament, jo crec que en estos moments el tema és molt clar.
Bé, nosaltres el que voldríem conéixer és açò.

Bé, sense entrar en altres temes, que potser després hi entrarem, en altres tipus de sentències, per exemple, com de bé vostés ho fan.
.
.
Vostés no diuen "c-c-o-o" *(lletrejant)*, com va dir aquell senyor, aquell senyor en TV1, perquè els posen directament una multa, respecte a com de bé ho fan quan n'hi han vagues generals, al seu comportament, perquè duen quatre sentències ja en aquest tema.

Bé, aquest és un altre problema, evidentment, però, d'alguna forma, a nosaltres sí que ens agradaria conéixer en quina situació es troba aquest procés de privatització que mai hauria d'haver començat, perquè és un procés, entre altres coses, que en este país, jurídicament no és correcte.

**El senyor president:**

 

Muchas gracias, señor Ribó.

En representación del Grupo Parlamentario Popular, tiene la palabra la señora Lorente.

**La senyora Lorente Ramón:**

 

Gracias, señor presidente.

En primer lugar, señor director general, señor Villaescusa, agradecer su comparecencia en la comisión, además, sobre todo, cuando un sorprendente cambio de criterio hacía pensar, por lo menos al Grupo Parlamentario Popular, que después de una guerra de batallas que han planteado otros grupos parlamentarios, cuanto menos iban a retirar esta solicitud de comparecencia.
Pero, como siempre, pues acude a la solicitud de comparecencia de esta cámara en lo que ha dejado claro que ha sido el perseguir un modelo competitivo de la Radiotelevisión Valenciana, en avanzar como lo han hecho el resto de comunidades autónomas, el resto de países desarrollados europeos, buscando nuevos modelos de gestión, que fue desde el 1999 el punto decisivo de arranque de este gobierno, de la dirección del ente, y también se trajo a esta cámara para que todos los grupos políticos, todos los grupos parlamentarios tuviésemos una comisión especial de estudio, de trabajo, y de aquí, de la más alta representación de todas la valencianas y los valencianos, saliesen unas conclusiones que pudiesen ayudar a ese nuevo camino, ese nuevo modelo de gestión del ente, de Radiotelevisión Valenciana, como ente, como gestión pública, siempre garantizada, en ningún momento se habó de la transferencia de la gestión, y, sobre todo, sin vulnerar ni uno solo de los derechos de todos los trabajadores, de todos sin excepción.

Ha hecho usted mención escrupulosamente y relatando en el tiempo cómo ha sido este procedimiento desde octubre, con la comisión, esa comisión especial de estudios de nuevas formas de gestión, que a iniciativa popular se creó en estas Cortes y que, además, como no podía ser de otra forma, estaba representada por todos los grupos políticos, donde, además, no se tuvo ningún inconveniente en traer a solicitud de cada uno de los grupos parlamentarios la opinión de grandes expertos del mundo del audiovisual, donde, además, salieron conclusiones de crear un libro blanco del audiovisual valenciano, como así se creó, y donde además se trabajó incasablemente hasta llegar, como bien decía el señor director general, al 12 de febrero del 2003, donde en el Pleno de las Cortes Valencianas se aprobó el dictamen.

Yo creo que las Cortes Valencianas tienen toda legitimidad y tienen total legitimidad, sea aprobado con el voto a favor de uno solo de los grupos parlamentarios, que es el mayoritario, y, como tal, juega en el juego de la representación parlamentaria y representa a la gran mayoría de los valencianos, o que otros grupos parlamentarios, intencionadamente, se apartaron de ese dictamen, para lo que era seguir, pues, teniendo utilidad en determinadas batallas a las que ellos llaman "privatización", que hoy, pues no les escandaliza tanto, incluso algunos de los consejeros de su consejo de administración han cambiado este criterio.

Ahora se explican muchísimas cosas, señor director general, que era algo que tampoco nosotros entendíamos, porque yo vuelvo a incidir que desde el Grupo Parlamentario Popular, pues, siguiendo las directrices del Gobierno Valenciano, del Partido Popular, y la dirección del ente, en caminar hacía una nueva gestión competitiva, de audiencia, de calidad, donde los espacios culturales, donde la promoción de la lengua valenciana *(veus)*, tenga cada vez más espacio y llegue territorialmente a cada uno de los valencianos y las valencianas, nosotros caminamos en un sentido que teníamos marcado con muchísima claridad.

Y, claro, pues, para no apartarse de lo que era, pues, una gran batalla o una rentabilidad parlamentaria para algunos grupos parlamentarios, pues, ahora entendemos esa dualidad, esa esquizofrenia política que algunos sí que tenían, porque no era ahora, tras las declaraciones ayer, sobre todo en un medio de comunicación, en *El País*, del secretario de Estado de Economía, el señor Fernández Ordóñez, ahora nos explicamos cómo el secretario de los socialistas valencianos, entonces todavía en Madrid, pues, se le escapaba alguno de los titulares que todos los medios de esta comunidad recogían, que el sí que hablaba de posibilidad de dialogar para la privatización de algunos servicios de la Radiotelevisión Valenciana.

Ahora comprendemos muchos de aquellos deslices que entonces, pues, algunos intentaban rebatir desde su mismo grupo, aprovechando sí, en ese momento sí, esa legitimidad que como grupo representativo en esta cámara tienen de todos los valencianos, que yo sí que la respeto y que este grupo parlamentario sí que la respeta en todo momento.

Dicho eso, y como bien ha dicho usted, el 4 de marzo, en el Pleno del Consell se aprobó este acuerdo para trasladar al Consejo de Administración de Radiotelevisión Valenciana el estudio y la preparación de esos tres pliegos de condiciones de externalización de algunos servicios, que garantizan la titularidad pública, que en ningún momento hablan de transferencia de gestión y que, en todo momento, garantizan los derechos de todos los trabajadores.

Yo creo que es, además, respetuoso y escrupuloso con el cumplimiento de la legislación, de la ley de creación del ente de Radiotelevisión Valenciana y también de terceros canales, y que, además, sigue respetuoso con la justicia y con las decisiones judiciales.
.
.

 

**El senyor president:**

 

Termine, señor Lorente.

**La senyora Lorente Ramón:**

 

­Termino, señor presidente­ .
.
.
que algunos siguen cuestionando.

Si nosotros midiésemos con el mismo rasero, también tendríamos que pedir desde ya algunas dimisiones, en este caso del secretario de estado de Economía del Partido Socialista, y también de algún secretario general de los valencianos socialistas.

**El senyor president:**

 

Muchas gracias, señora Lorente.

Sí, señor Perelló, ¿para qué pide la palabra?

 

**El senyor Perelló Rodríguez:**

 

Pues, señor presidente, para réplica a la señora Lorente, porque ha contradicho mis argumentos y se ha referido a nuestro grupo en términos que si quiere le puedo repetir, y me asiste el reglamento, como usted bien sabe.
*(Veus)*

 

**El senyor president:**

 

Señor Perelló, esta presidencia ha visto que la señora Lorente ha estado dirigiendo su intervención al señor director general, por lo tanto, esta presidencia *(veus)*.
.
.
­señor Perelló, un momento­, esta presidencia, en estos momentos, no considera que se haya producido ninguna posibilidad para que usted replique a los argumentos de la señora Lorente.

**El senyor Perelló Rodríguez:**

 

Señor presidente, si usted me permite, posiblemente con la mirada se ha dirigido al señor director general, pero en el verbo, que es lo que queda en el *Diario de Sesiones*.
.
.

**El senyor president:**

 

Señor Perelló.
.
.

 

**El senyor Perelló Rodríguez:**

 

.
.
.
ha hablado de esquizofrenia política de nuestro grupo.
.
.

**El senyor president:**

 

.
.
.
yo aprecio sus valoraciones, pero esta presidencia es quien dirige el debate.

Déjeme decirle que la señora Lorente lo que ha hecho es una exposición de su argumentación, y desde ese punto de vista no considero ese derecho a réplica.
.
.

**El senyor Perelló Rodríguez:**

 

Muy bien, gracias.
Pero déjeme decirle que no coincido con usted.

**El senyor president:**

 

Muchas gracias, señor Perelló.

Tiene la palabra el señor director.

**El senyor director general de Radiotelevisió Valenciana:**

 

Moltes gràcies, senyor president.

Molt breument, senyor Ribó, abans que vosté acabara d'arribar havia explicat quina és la posició del director general al voltant del procés judicial obert, i és molt clara: estricte i escrupolós respecte a eixes decisions judicials; recurs, per no compartir tres d'eixes sentències, al Tribunal Superior de Justícia valencià; convenciment ple d'este director general que els tres plecs de condicions respecten escrupolosament la llei de creació i la llei de tercers canals; que, per tant, plantegen els tres una gestió directa i cap gestió delegada, i que estem parlant d'externalitzar determinats serveis mantenint clarament la titularitat pública i l'absolut respecte del cent per cent de llocs de treball de la plantilla, com aixina reiteradament s'ha sostingut.

El director general és tan escrupolosament, i seguix tan escrupolosament les sentències judicials i el seu recurs, que esperarà al finalitzar el procediment judicial perquè les sentències siguen definitives en el Tribunal Superior de Justícia.

Vosté, senyor Ribó, té democràticament una opinió, que ja està expressada per la seua formació.
Este director general en té una altra: creu que els tres plecs de condicions estan perfectament dins de la legislació audiovisual vigent, complixen i desenvolupen la la llei de tercers canals.
I, per tant, hi ha una divergència respecte a eixes sentències judicials, i el director general i el consell d'administració majoritàriament les han recorregut i esperarem les sentències pertinents, sempre amb eixe estricte i escrupulós compliment de les sentències judicials que ens ha caracteritzat en estos huit anys.
Eixe és l'estat de la qüestió.

Jo comprenc que democràticament cadascú puga tindre una opinió, però també és respectable l'opinió d'este director general, que no ha fet només que construir els tres plecs de condicions, amb l'estricte compliment de l'acord del Govern Valencià que se li traslladà, i amb l'estricte compliment, eixe acord del Govern Valencià, del dictamen de la comissió aprovada majoritàriament per les Corts Valencianes.
Crec que el procés té una clara legitimitat democràtica.

Tots i cadascú dels professionals que les tres forces polítiques representades en eixa Comissió de Noves Formes de Gestió volien que estigueren presentant les seues propostes, ho varen fer.
Les tres forces polítiques d'este Parlament perfectament, en eixa Comissió de Noves Formes de Gestió, que crec que va ser modèlica en el seu funcionament i en la seua representació, perquè tots els que.
.
.
les tres forces polítiques, totes les persones i els professionals vingueren i donaren la seua opinió.
Per tant, les Corts Valencianes resolgueren democràticament i majoritàriament eixe dictamen.
El Govern Valencià també acordà i traslladà directament al director general, que complí els tres plecs de condicions, amb estricte compliment de la llei de creació i de la llei de tercers canals.

És a dir, la gestió és directa, en eixos tres plecs, de l'ens públic i de les seues societat, i no hi ha, segons l'opinió d'este modest director general, cap incompliment de la llei de creació ni de la llei de tercers canals.
Per això hem recorregut, amb la majoria del consell d'administració, eixa sentència, perquè tenim plena confiança que en eixe recurs se resoldran adequadament, i s'escoltaran adequadament, les opinions que este director general expressa ací, i expressa ací del consell d'administració.

Per altra part, també es felicita este director general, perquè sembla, per declaracions d'algun conseller socialista que he vist publicada en el algun mitjà valencià hui, que per fi algun conseller socialista ha entés la diferència entre externalització i privatització.
Eixa és la diferència que este director general ve reiteradament sostenint, perquè no està parlant-se de privatització perquè la gestió és de titularitat pública.
Estem parlant que és la llei de creació la base del nostre treball, aquella llei de creació recolzada, aprovada per unanimitat en 1988.

I he plantejat també ­i reitere­ un exemple pràctic, que és, dels tres plecs de condicions, el que més quantia econòmica té, que és el del departament comercial.
Tota la resta de televisions públiques a Espanya autonòmiques tenen exclusivista que porta endavant, amb uns plecs de condicions, la gestió comercial.
Això és un fet que passa en totes les televisions públiques autonòmiques d'Espanya, exceptuant en TV3 i en Radiotelevisió Valenciana.
És a dir, estem parlant d'una gestió directa i estem parlant de l'estricte compliment de la legislació.

Per tant, crec que me reconeixeran les vostres senyories que este director general i la majoria del consell d'administració estan perfectament democràticament legitimats per a recórrer les sentències judicials que no compartixen.
I, per tant, fins que no concloga el procediment judicial obert, no anem a fer més que respectar i treballar perquè les nostres clares idees de respecte a la legislació vigent audiovisual van incloses en tres plecs de condicions.

Senyor Perelló, no parle vosté d'insults ni de desqualificacions.
Si vosté es queixa que els ha rebut, què li pot dir este director general en estos huit anys?
*(Remors)* Què li pot dir, que ha estat objecte de tot tipus d'insults?
Ara li recordaré els bàsics sols en estes últimes setmanes.
Ha estat objecte de processos de judicialització que quan es plantegen als companys de Forta, als companys de Forta, que representen, com vostés saben, a diferents realitats autonòmiques de parlaments i de governs autonòmics d'Espanya, i en la seua pluralitat conseguix eixa organització ser modèlica, amb diàleg, talant i esperit de professionalitat.
.
.
I quan este director general ha explicat, tant aquell procediment judicial que intentava plantejar delicte societari per ­torne a recordar­ tràfic d'influències ­o siga, paraules majors­.
.
.
això acabà en el jutjat donant la raó al director general, eixe primer.

No vull ja comentar l'absoluta i *astracanada* vergonya d'eixe segon procediment judicial en què per un problema de competències entre el consell d'administració i el director general, se'm demanà per via penal, senyores i senyors, tres anys d'inhabilitació per a càrrec públic d'este director general, tres anys d'inhabilitació.
Procediment portat endavant per consellers socialistes del consell d'administració, que després han perdut de nou.
.
.
que este conseller té el recurs plantejat en el Tribunal Constitucional.
Senyores i senyors diputats, per una discussió competencial entre les competències del director general i del consell d'administració, un juí personal pel penal demanant tres anys d'inhabilitació.
No me parle vosté, senyor Perelló, d'insults!

Li vull recordar, breument, la caça i captura que des de fa molts anys el seu grup, que sembla que té poques idees en l'audiovisual, i les que ha expressat algun secretari d'estat d'Economia.
.
.
M'estalvie el meu comentari i la meua opinió sobre elles perquè són clares i contundents.
Comissions i UGT ja s'han pronunciats sobre elles, he llegit hui en la premsa.

Bé.
Li vaig a dir: el senyor Pastor, membre del Partit Socialista, del consell d'administració, el dia 23 de febrer de 2004 m'acusa de còmplice en el terrorisme etarra, simplement perquè Canal 9 Televisió Valenciana, igual que totes les televisions del món, emeteren imatges d'una roda de premsa efectuada pels terroristes etarres, on dien que no anaven a fer cap atemptat a Catalunya.
Eixa és l'acusació que en els mitjans de comunicació este director general veu: "Cómplice con el terrorismo etarra".

El señor Perelló, el 27 de noviembre de 2003, leo también en la prensa local: "Canal 9 necesita una campaña de desratización".
*(Remors)* Evidentemente.

 

**El senyor president:**

 

Señor Perelló.
.
.

 

**El senyor director general de Radiotelevisió Valenciana:**

 

.
.
.
llamar "ratas" a profesionales del ente público, le parece al señor Perelló muy correcto.
Lo siento, a mí no.

Por no decir lo que se ha hablado de franquismo residual.
No he de recordar a ningú ­ho he dit en el consell d'administració­ que quan les vostres senyories de l'esquerra representades en esta comissió tinguen a bé sol·licitar una compareixença a aquest director general per a parlar de qui anava a més manifestacions i portava més pancartes durant el franquisme, vindré encantat a parlar amb vostés.
Durant el franquisme, que crec que era convenient portar les pancartes i les manifestacions.
De totes maneres, alguns preferixen portar-les ja en la democràcia.
Este director general crec que les portava abans.
Per tant, eixa acusació de franquista, ho vaig plantejar en el consell d'administració reiteradament, ho torne a plantejar ací: no se pot acusar, no se pot insultar en la política valenciana, no es pot fer.

El señor Perelló: "Triturador de dinero público.
Que se eche a los trituradores a la calle".
"El PP utiliza ­de nuevo el señor Perelló­ al ente como una secretaría de agitación y propaganda del régimen, donde la gaviota de centro no es más que el disfraz del yugo y las flechas.
De nuevo el yugo y las fechas.
*(Remors)* De nuevo el franquismo".

De veres, no és aquest director general a qui més correctament li han de criticar estos fets.
Tinc un currículum democràtic, que, ja els dic, estic encantat de vindre ací a parlar amb vostés sobre este currículum democràtic i sobre l'actitud de cadascú en el franquisme.
I, per tant, perdonen vostés, modestament este ciutadà valencià es considera, modestament, un antifranquista més dels molts que afortunadament poblen les nostres terres.
I, per tant, voldria que eixos insults, eixa desqualificació no es repetira en la política valenciana.
I li ho demanaria per favor.

No vull dir també eixes consignes, tolerades per molts de vostés, "de Villaescusa a Picassent", al voltant dels procediments judicials establerts, que amb este títol s'han publicat llibres, senyores i senyors, s'han publicat llibres amb epígrafs amb eixe títol.
Eixa és la política valenciana que des de l'oposició es practica, l'insult, la desqualificació, la judicialització?
Tot val per tal de dinamitar a Canal 9 Televisió Valenciana?
Els dic reiteradament que no tot val.
No tot val, senyor Perelló.

Ací vosté sap també que no s'ha privatitzat res, que no se té idea de privatitzar res, *(remors)* que estem externalitzant tres servicis que son estrictament, escrupolosament, complidors de la llei de creació i de la llei de tercers canals; que ja està bé de la demagògia contra Canal 9 Televisió Valenciana i que, efectivament, estos dies son dies d'alegria per als valencians.
Els diré modestament.
.
.
*(Remors)* Sí, perquè plou.
I perquè el València Club de Futbol ha guanyat la lliga.
*(Remors)*

 

Efectivament, Radiotelevisió Valenciana, des de l'any 1996, va fer una sòlida aposta per l'esport valencià, sòlida aposta pel València Club de Futbol i pel Vila-real Club de Futbol.
Este director general no ha tingut en el consell d'administració de Radiotelevisió Valenciana més que dificultats, problemes, crítiques a la signatura d'estos contractes, en 1996 i fa un any quan es renovaren, per part dels seus representants, més que crítiques.
*(Remors)* Estaria bé reconèixer que una xicoteta, molt xicoteta, part d'aportació al treball extraordinari dels nostres clubs durant esta temporada han de vore amb el recolzament absolut de Radiotelevisió Valenciana als dos clubs de futbol.

Després ja els parlaré dels altres esports, però ara estem parlant de futbol.
També els parlaré de l'audiovisual valencià, de les seues revistes, on parlen amb claredat que mai hi ha hagut tants processos de producció en esta comunitat per a la indústria audiovisual valenciana com ara en Radiotelevisió Valenciana.
Després els parlaré de tot això.

Ara crec que és de justícia parlar que este director general, democràticament, pot defensar el seu criteri professional que els tres plecs de condicions estan sòlidament emmarcats en la llei de creació i en la llei de tercers canals.
I, per tant, mantindré eixe criteri en el procediment judicial obert.
No m'agraden els procediments judicials, ja ho saben vostés.
Però, recorrerem, com hem recorregut, este director general i el Consell d'Administració, les sentències negatives, perquè estem convençuts que ho hem fet bé, hem respectat la decisió majoritària de les Corts Valencianes, hem respectat la decisió del Govern Valencià i hem treballat professionalment en tres plecs que estan absolutament i coherentment assolits dins de la llei de creació i de la llei de tercers canals, i que defensen el grau de creiximent i de millora de la televisió pública de tots els valencians per al futur, des de la televisió pública!
, no des de la privatització de res, des de la televisió pública, senyores i senyors diputats, des de la televisió pública.

Això crec que és clar, la situació dins de determinades declaracions d'alts càrrecs del Ministeri d'Economia no van en eixa direcció, van en altra direcció.
Per tant, els reitere que m'he alegrat molt que, per fi, pel que pareix, el conseller socialista del Consell d'Administració, senyor Pastor, ha comprés la diferència entre privatització i externalització i hui fa unes declaracions en la premsa valenciana al voltant d'aquest tema, i, per tant, modestament, comprendran que este director general considere que el que estan plantejant estos tres concursos simplement és externalitzar determinats servicis, que estan externalitzats en la majoria de les televisions públiques autonòmiques.

Moltes gràcies.

**El senyor president:**

 

Muchas gracias, señor Villaescusa.

Tiene la palabra el señor Perelló.

**El senyor Perelló Rodríguez:**

 

Muchas gracias, señor presidente.

Señor Villaescusa, lo he visto tan acongojado por todo lo que se le había dicho hasta ahora que menos mal que me ha dejado el consuelo de que en la Forta lo quieren mucho, y ahí ya me quita un peso de encima.
Pero, de paso que habla de la Forta y de los tráficos de influencias, ¿les ha contado usted a los de la Forta cómo entran a trabajar algunas ex colaboradoras de ministros del Gobierno de la nación, de la Comunidad Valenciana y también de la antigua Corona de Aragón?
, ¿cómo recalan, aterrizan, en Canal 9?
, para ver si aquello es tráfico de influencias o no, porque es que había una que se ha dicho, pero dentro de unos días la prensa a lo mejor se entera de que hay otra y que hay otra viniendo, y que a una ex colaboradora de un conseller se la ha colocado en un puesto en Ràdio 9 de alta dirección que no tiene ni nomenclatura, que no tiene ni función en el organigrama.
.
.

Se lo digo por si eso lo cuenta también en la Forta, porque a lo mejor si cuenta esa, pues, no dejan de quererlo, pero dicen, bueno, "algo estará pasando".

Yo jamás me he referido a usted, aunque esto no venga a cuento, porque se lo ha sacado como.
.
.
, como una persona franquista.
Usted no se acuerda, porque yo era muy joven, no tenía barba, pero yo a usted lo conocí hace muchos años pidiéndole al antiguo presidente primero, a Juan Lerma, una subvención para una revista de estudios marxistas, un día que estábamos allí, que usted coincidió conmigo, usted de mí no se acuerda, pero yo de usted sí que me acuerdo.
Una persona que pide aquella subvención para estudios marxistas en aquel tiempo se supone que ya estaba contra el franquismo, y como yo eso lo sé, jamás he cuestionado eso de usted.

Mire, igual el tratamiento en todas las televisiones del mundo no se da, porque le pondré un ejemplo: el día que dio la rueda de prensa el presidente del gobierno nuevo sobre la retirada de las tropas en Irak, aquí se estuvo haciendo con la noticia el mismo tratamiento que los americanos con la teta de Janet Jackson, dándola un minuto después, porque no pudieron saber qué iban a decir antes, y por si daba alguna cosa que era inconveniente, tuvieron que esperar un poquito y consultar con mucha gente para poder entrar en transmisión.
O sea, que igual, no.

Y permítame, aunque suene a jocosidad, que le diga que alguna razón tendría yo cuando le dije que hacía falta una campaña de desratización, cuando usted la ha sacado a concurso hace poco, está en el boletín oficial de la Generalitat, luego alguna falta haría, saca un concurso para desratizar, alguna falta haría cuando yo se lo estaba diciendo en aquel momento.

Pero el problema ya no es ese, o no es ese, el problema es que lo que sí que es de verdad de justicia, señor director general, es que usted venga aquí y me conteste a lo que le he preguntado que ha pasado, contándonos ese gran drama, ese gran disgusto que tiene a vuelapluma.

Mes de octubre, año pasado: ¿por qué no resolvió en el concurso?
, ¿por qué no abrió plicas?
, es el motivo de la primera comparecencia, tendremos tiempo de hablar de lo otro en la segunda, puede contarnos sus disgustos, puede contar lo que le parece del secretario de estado, pero conteste a eso.
Y el secretario de estado, a usted le digo, y al aire, para quien me quiera oír, como el tío Paloma, que si están en desacuerdo con lo que ha dicho, que pidan su dimisión, que cualquier partido la puede pedir.
Es más, en las Cortes de España pueden llegar algunos partidos a unas alianzas plurales, que aquí no se puede, porque el gobierno está en minoría, para cargarse eso, ¡háganlo!
, manifiéstese en contra de lo que ha dicho o de lo que ha propuesto.
.
.

Si allí hay un pluralismo que aquí no tenemos, y alianzas que por voluntad popular no se pueden dar aquí, pero ¿de qué se quejan y vienen algunos diciendo, "oiga, que hay una contradicción".
.
.
?
, y no hay ninguna contradicción.
El problema es que nuestra propuesta, aquí, ha estado siempre clara, está en las actas, en las resoluciones y en las propuestas que hemos hecho.
Lo que pasa es que ustedes no la han querido oír, porque tienen los oídos taponados de mayoría absoluta, y no la quieren oír, pero está clarísima.
.
.

**El senyor president:**

 

Termine usted, señor Perelló.

**El senyor Perelló Rodríguez:**

 

.
.
.
como está claro que debe usted contestarme siquiera a las preguntas que le he hecho, se lo pido por favor.

**El senyor president:**

 

Muchas gracias, señor Perelló.

Tiene la palabra el señor Ribó.

**El senyor Ribó i Canut:**

 

Mire, jo no vaig a parlar-li de la majoria dels temes de ràdio i de televisió que s'han comentat avui, per un motiu: jo, el dijous, li pregunte al president de la Generalitat per este tema i haurem de parlar a un altre nivell.
Per tant, ni diners, ni valencià, ni qualitat, res, el tema és el de la privatització.

Sí que vull fer una xicoteta menció, perquè s'ha mencionat, el nostre desacord absolut amb les declaracions respecte a televisió 1, encara que s'ha de dir que el problema no és el mateix, perquè la llei de tercers canals, que jo sàpiga, no afecta aquesta televisió, és un altre problema, però, per descomptat, el nostre desacord.

I una xicoteta referència històrica.
Mire, a nosaltres ens sembla perfecte que en temps del franquisme s'estiguera en les pancartes i en les manifestacions, però també és bo en estos moments estar darrere de les pancartes i les manifestacions en problemes com el del a guerra d'Iraq i en altres, jo crec que és bo per una qüestió.
.
.
, és bo no canviar massa, perquè jo crec que sempre és important mantenir determinades línies.

I al que anàvem, mire vosté, vosté afirma que açò està d'acord amb la llei de tercers canals.
Doncs, mire, no; està vosté en el seu dret, evidentment, però, clar, és que ja hi ha tres sentències del Tribunal Superior de Justícia.

Mire vosté, hi havia un ministre, que es deia senyor Piqué, que deia "anem a reformar la llei de tercers canals per a poder fer açò que vostés volen fer".
.
.
Clar, este senyor, doncs, alguna idea tindria, i si volia reformar el tema és perquè hi hauria alguna contradicció, o no hi havia cap contradicció i este senyor estava en la lluna.

Li faré una altra asseveració.
Mire, nosaltres, en la passada legislatura a nivell estatal, preguntàrem a Presidència del Govern al voltant d'aquest tema, i sap el que ens va signar un senyor que es diu Rajoy de cognom?
: que no es podia fer.
No he pogut dur el document avui, però ell també va dir el mateix.
Vosté té tot el dret a jugar amb les paraules, perquè parlar de privatització, externalització, etcètera, és un joc semàntic per a amagar la realitat.
És un joc semàntic!
, no és res més que un joc semàntic.

Mire, quan volen privatitzar, per exemple, en un col·legi, determinat aspecte com és, per exemple, la neteja, diuen, "anem a externalitzar aquest tema", és com es diu ara, és la forma de dir ara a la privatització de determinats serveis, i vosté podrà dir el que vulga, *externalitzar* és una forma concreta de privatitzar aspectes parcials o menys parcials, és donar-ho a empreses externes i no és una altra forma.

Per tant, mire vosté, vosté pot tenir totes les seguretats del món, però hi ha una sèrie d'elements que ens fan dir.
.
.
Nosaltres no hem presentat un recurs perquè se'ns ha ocorregut!
, és que ens ho han suggerit, és que un senyor que es diu Rajoy, vosté crec que el coneixerà, ix a vegades en la tele, ens va suggerir que era il·legal, per escrit; i un ministre ens va suggerir que era il·legal; i, clar, a més, el Tribunal Superior de Justícia diu el que diu.

Vosté té tot el dret de creure en el que creu, però les evidències.
.
.

**El senyor president:**

 

Termine, señor Ribó.

**El senyor Ribó i Canut:**

 

.
.
.
encara que en justícia mai les coses són dos i dos són quatre, les evidències semblen ser bastant clares.

**El senyor president:**

 

Gracias, señor Ribó.

Para cerrar el debate, tiene la palabra el señor Villaescusa.

**El senyor director general de Radiotelevisió Valenciana:**

 

Novament em perdonarà, senyor Ribó, jo crec que sí que n'hi ha una diferència molt important entre *privatitzar* i *externalitzar*.
I jo crec que la titularitat pública garantix que el cent per cent ­diguem-ne­ que és el que està succeint en estos moments en Televisió Espanyola i en totes les televisions públiques autonòmiques, és de titularitat pública, la gestió, absolutament de titularitat pública, això és el que el marc legal planteja en estos moments.
Per a fer una altra situació caldrà canviar el marc legal, crec que en això estarem perfectament d'acord.

I estant la situació aixina *(veus)*, Canal Sur o Telemadrid tenen tot el dret del món a externalitzar el servici d'espots, el departament comercial, ho han fet des del primer moment, democràticament, i respon a la gestió.
Si n'hi ha un exclusivista que els garantix determinada quantitat d'inversió publicitària i el control el té el departament comercial de Canal Sur o de Telemadrid, continua siguent eixa televisió absolutament pública, i externalitzen un servici, però la titularitat és pública.

De la mateixa manera que quan Canal 9, Televisió Valenciana, fa la seua graella de programació, n'hi han treballs amb algunes productores privades que se contracten, igual que Televisió Espanyola, però la titularitat és pública.
El 60% de la nostra producció pròpia és producció pròpia, 60% de la nostra programació és producció pròpia, però les productores, la indústria audiovisual, han de treballar, i també és part de la nostra responsabilitat fer que l'audiovisual valencià treballe i tinga contractes i les productes treballen amb Radiotelevisió Valenciana i presenten projectes, i això no vol dir que si s'externalitza un programa afecte per a res la titularitat, que és pública.

Jo crec que una qüestió és externalitzar determinats servicis i una altra qüestió és privatitzar-los, i no és una qüestió semàntica, sinó que és l'abecé del món audiovisual i de les televisions, i per a mi és molt important concloure que els tres plecs respecten escrupolosament la legislació audiovisual vigent i l'única cosa que fan és externalitzar determinats servicis, però la titularitat, la gestió directa, correspon a l'ens públic i a les seues societats.

Per això, com externalitzem determinats servicis, mantenim la titularitat pública, estem en condicions d'assegurar el cent per cent de la plantilla *(veus)*, els llocs de treball, perquè la televisió mantindrà la titularitat pública.
Molt diferent és això a dir el que ha dit el secretari d'Estat, amb tota la raó i el dret del món, d'Economia, sobre la privatització.
Eixa és una altra cosa.

Però el que hem fet aquí, a la nostra comunitat, és externalitzar en tres plecs de condicions determinats serveis.
Per tant, sí que crec que n'hi han unes diferències bàsiques entre el concepte de privatitzar i el concepte d'externalitzar, i no és cap discussió semàntica.
És molt important que els que creguem en la televisió pública, senyor Ribó, sapiguem que és molt fonamental defensar les televisions públiques autonòmiques, més en estos moments d'una competitivitat mediàtica important entre els grans grups privats de comunicació.

I qui defensa amb claredat i amb honestedat la televisió pública autonòmica, ha de vore's moltes vegades sotmés a assetjaments mediàtics, que, a més, doncs, vénen en el càrrec, de la mateixa manera que, tornant al futbol, el València Club de Futbol ha hagut de vore's sotmés també a assetjaments mediàtics de determinats mitjans de comunicació privats de Madrid, i gràcies, entre altres coses, a Radiotelevisió Valenciana i a Canal 9, els valencians han pogut mantindre la seua dignitat enfront de decisions arbitrals injustes i altres coses que han patit en esta temporada.

Moltes gràcies.

 

 

***Compareixença del director general de RTVV, senyor José Vicente Villaescusa Blanca, per a informar sobre els plans de continuïtat de l'ens RTVV arran de la sentència número 5.
604 del Jutjat Contenciós número 2 de València, sol·licitada pels diputats Andrés Perelló Rodríguez i Carmen Ninet Peña del Grup Parlamentari Socialista (RE número 10.
590).***

 

 

**El senyor president:**

 

Muchas gracias, señor Villaescusa.

Se suspende la sesión cinco minutos.

*(Se suspén la reunió a les 11 hores i 39 minuts)*

*(Es reprén la reunió a les 11 hores i 54 minuts)*

 

**El senyor director general de Radiotelevisió Valenciana:**

 

*(Inoïble per raons tècniques)*

 

.
.
.
de les Corts Valencianes, de 12 de febrer de 2003, en relació amb el Dictamen de la Comissió d'Estudi de Noves Formes de Gestió.
Per tant, en l'aprovació del consell d'administració es va interposar un recurs d'apel·lació, aprovat majoritàriament pel consell d'administració, i a hores d'ara els plans no poden ser altres, com ja he manifestat, que esperar que concloga el procés de judicialització inicial per alguns agents socials, per tal d'adoptar la resolució més convenient per al funcionament del grup Rtvv i per a l'acompliment dels seus objectius empresarials esmentats adés.

Per tant, mentres no concloga este procés de judicialització, que respectem escrupolosament, la direcció general no donarà cap pas en ninguna altra direcció més que en l'estricte compliment de les seues responsabilitats, sense externalitzar aquests serveis fins que no acabe el procediment judicial.
És a dir, Ràdiotelevisió Valenciana, igual que TV3, seran les úniques televisions que per ara tenen i porten directament la gestió publicitària sense exclusivista.
De la mateixa manera, respecte als altres dos plecs de condicions.

Per tant, els plans generals d'actuació vénen plantejats en el Pla general d'actuació aprovat pel consell d'administració.
I properament el consell d'administració plantejarà, una vegada passe la pròxima convocatòria electoral de les eleccions europees, la seua revisió, que, com vostès saben, anualment o bianualment el Pla d'actuació es discutix i s'aprova, és una de les competències del consell d'administració.
I ahí plantejarem els objectius també en el procés general d'elaboració del pressupost de l'any vinent del que serà el treball general del grup, i les seues tasques i els seus objectius generals.

Després n'hi ha una altra compareixença, que podrem entrar més concret, si els sembla bé a vostés, en alguns dels plans de futur, molt afectats també per la digitalització que, com vostés saben, és el repte de la situació audiovisual del futur al nostre país.
Però en el que toca a esta compareixença, jo ho deixaria ací.
En la propera compareixença, si els sembla, podem parlar dels plans concrets de futur que tenim en Radiotelevisió Valenciana respecte a la tecnologització i digitalització i l'acompliment de la Llei de creació, que és la tasca en què estem reiteradament.

Recordar que, com he dit també en l'anterior compareixença, Radiotelevisió Valenciana va començar a emetre per primera vegada el 9 d'octubre de l'any 1989.
Per tant, el 9 d'octubre d'enguany celebrarem el quinze aniversari de la seua presència entre els valencians, jo crec que en una línia de continuïtat des de 1989 molt important, de professionalització dels seus quadres directius, de presència en tots els fets importants de la realitat valenciana i de construcció d'una indústria audiovisual valenciana, que jo crec que sòlidament té un gran i un clar futur.

Res més, president.

 

**El senyor president:**

 

Muchas gracias, señor Villaescusa.

Tiene la palabra, en representación del Grupo Parlamentario Socialista, el señor Perelló.

 

**El senyor Perelló Rodríguez:**

 

Muchas gracias, señor presidente.

Evidentemente, había que hacer un alarde de imaginación importante para decir alguna cosa en esta comparecencia, nueva o que el señor director general no hubiera dicho ya.
Lo que pasa es que a mí me sigue preocupando no sólo la continuidad y la insistencia en la política errática, que hoy por hoy no lo es sólo desde nuestro de vista errática en lo que se refiere al modelo de televisión que se plantea, sino desde el concepto de legalidad que se tiene.
Hoy por hoy, si la mañana le dan la razón a los recursos, ya hablaremos de eso.
Pero hoy por hoy su concepto de legalidad en cuanto a la forma de hacer televisión no sólo está en tela de juicio, es que está su modelo revocado por los tribunales.
Por lo tanto, me preocupa esta insistencia.

Igual que me preocupa, tanto ahora como en toda la información y explicación que ha dado antes, que se practica una confusión yo creo que ya deliberada, porque cuando es tan reiterativa, deliberada de la terminología.
Va a externalizar.
*Externalizar* es diferente a *privatizar*.
Muy bien.
Pero es que usted, cuando habla externalizar, siempre nos habla de lo mismo, de la publicidad.
¿Podía decirme si estamos de acuerdo o no en externalizar el servicio de cafetería?
Y yo le podría decir: pues bueno, pues por qué no, no sé.

Pero, claro, es que lo que ustedes han sacado en el concurso no es externalizar la publicidad, ¿eh?
Lo digo para que quede claro.
Es que han hecho tres concursos, es que ustedes están repartiendo a empresas privadas las franjas horarias de emisión de la televisión de alguna manera.
O sea, es que, por ejemplo, no sería igual sacar un concurso de externalización de la cafetería o del servicio de lavandería, si lo hubiera, que externalizar los servicios informativos y poner en manos privadas lo que es un derecho público.
No confundan en eso.

Porque, seguramente, si el concurso que hubieran sacado ese día hubiera sido para externalizar algún servicio adicional, los tribunales les habrían dado la razón a ustedes.
Cuando los tribunales dicen que sus pliegos no cumplen la Ley de terceros canales, que habla claramente de que la titularidad y la gestión tiene que ser pública, y la gestión de ese servicio público, y cuando la Ley de creación tiene un espíritu concreto y una letra concreta, y se dice también como razón jurídica de los tribunales que ustedes no la están cumpliendo, no se está refiriendo sólo a que usted compra a una productora programas, evidentemente.
Si usted tiene que hacer un día la subida de cuatro valencianos al Everest, no va ir a lo mejor todo el equipo de Canal 9, que a lo mejor podría.
Se lo compra a una productora que está especializada en eso y que se lo vende a usted, a la National Geographic, a la BBC y a muchos más.
Pues claro, eso lo entendemos todos.
Eso no hay quien lo critique.
Porque eso ni es de izquierdas, ni es derechas ni es de.
.
.
Eso es de lógica.
No va a tener usted un equipo fijo.
.
.
Aunque tampoco sería descartable, según quien lo compusiera, porque estando las cosas como están.
A ver si me estoy pasando con lo que digo.
A lo mejor tampoco sería descartable, porque si lo compone un grupo de.
.
.
¿eh?
De gente.
.
.
¡Pues a lo mejor se crea un equipo para ir a hacer documentales en el desierto una vez cada nueve años!
¡Que cosas más gordas hemos visto!
Pero no sería normal.
Si no está compuesto por ex secretarias de ministros ni otras cosas, no sería normal.
Entonces eso lo entendemos.

Pero no confundan.
Lo que ustedes hacen es una privatización encubierta, bajo el eufemismo *externalización*, que los tribunales, que han pasado todos una oposición para estar donde están, han visto claramente y han revocado.
Y hay lo que hay.
Podemos estar en acuerdo o en desacuerdo, pero eso no tiene ya debate.
Hay lo que hay.
Ustedes presentan un recurso.
Vale.

De la misma manera sigue usted confundiendo cuando afirma.
.
.
Vamos a ver, si alguien me preguntara: "el señor director general dice que hubo una comisión de nuevas formas en la que todo el mundo opinó y vino quien quiso".
Oiga, ¡qué verdad más grande!
Ahora, que me diga que, en función de lo que allí se dijo, ustedes han hecho una privatización, mire, no.
Porque ahí se dijo, y le repito, por todos, que hacía falta la creación de un consejo del audiovisual.
Y no sólo no lo han propuesto, es que lo han rechazado.
Allí se habló de un modelo de gestión de titularidad pública, y no lo han tenido en cuenta.
Y además, tras el *logo* institucional de las Cortes, no se puede esconder la posición de todos.
Es decir, las Cortes aprobaron.
Sí señor.
Yo no diré nunca que esta institución como tal, vote quien vote, no está legitimada.
Las Cortes aprobaron.
Cuando un ayuntamiento aprueba por mayoría absoluta, el ayuntamiento ha aprobado.
Ahora bien, se exonera de responsabilidad, si el acuerdo es ilegal o hay que condenar a alguien por el acuerdo, a todos aquellos que, habiendo votado en contra, han hecho lo posible para que no se cumpliera eso y, al estar en minoría legítima, no han podido conseguirlo.

Por tanto, permítame que le diga que mi grupo y otro grupo de la oposición estamos en exonerados de la responsabilidad de eso.
O sea, las Cortes aprobaron, en contra de nuestro voto.
Que también es verdad.
Es verdad que las Cortes aprobaron y es verdad más completa si yo le digo que nosotros nos opusimos.
Sin negar la legitimidad de ustedes, exonero a los grupos que votamos en contra de algo que se les advirtió, por activa y por pasiva, que era completamente ilegal.

No le quiero recordar, por aquello de que nos ponemos tristes cuando recordamos las cosas que nos dicen ­aunque buena parte de las cosas que nos dicen van en la nómina que nos pagan, a unos más cara que a otros­, lo que me dijeron a mí cuando yo dije que esto era ilegal.
Bueno yo, de verdad, no me he presentado nunca a una oposición a tribunal, pero algún rato en la facultad he pasado, y algunas consultas habíamos hecho.
Y, efectivamente, se veía a todas luces.
La prueba es que nadie de los que pertenecen la Forta ha intentado lo que ustedes han intentado.
Y cuando se lo planteó intentar Madrid, no le dejaron, porque no se pudo.
Y sabe usted lo que pasó en Canarias.
Y sabe usted lo que se montó en Extremadura por conceptos distintos.
¡Pero sí es que hay cosas que hay que contemplar!
Ustedes quisieron ir más allá.
¿Por qué?
Porque eran muchos, grandes, divinos y tenían todo un futuro por delante.
Y luego se han quebrado un poco las cosas.
Porque la esencia y la gracia de la política es que es imprevisible, aunque parezca cada día que nos levantamos previsible.

En ese sentido, señor Villaescusa.
.
.
Yo ya sé que usted no suele contestar a las preguntas concretas, pero a mí me gusta hacerlas, y por lo menos si algún día alguno de mis nietos estudia las Cortes que vea que su abuelo preguntó.
*(Rialles)* Entonces ¿de verdad, de verdad no tiene nada más que decirnos al respecto?
¿De verdad cree, de verdad cree que, con los fundamentos de tanto peso que las sentencias dan, los recursos van a triunfar?
¿De verdad usted está convencido, de verdad, de que la privatización tiene que tirarse para adelante, erre que erre, sea como sea, aunque sea haciendo una pausa, acabando el proceso de judicialización que usted llama?
, de ju di ci a li za.
.
.
Eso usted lo dice mejor que yo, yo tengo frenillo.
*(Rialles)*

 

¿De verdad siente usted alguna responsabilidad en el planteamiento de privatización?
¿Siente alguna?
Porque yo pensaba que usted estaba mandado, pero con la pasión con la que la ha defendido hoy, no sólo está mandado, está convencido de ella.
Entonces ¿siente alguna responsabilidad en ese estrepitoso fracaso judicial del planteamiento de modelo que han hecho o no la siente?
Si la siente, es que hoy ha llegado el momento de que alguien asuma alguna responsabilidad.
No sé, de que alguien diga "bueno, pues yo.
.
.
yo qué sé, dimito".
No sé.
No lo sé.

¿Se ha planteado usted alguna vez dimitir?
Por ejemplo.
Si este arrebato de pasión que le lleva a recurrir tan convencido resultara frustrado ­quiéralo Dios, por el bien de la televisión y de los que la pagamos y la vemos­ ¿usted dimitiría?
El equipo que ha planteado eso y lo ha defendido ¿dimitiría?
¿Alguien tendría alguna responsabilidad en esto?
¿O vendrían a decirnos que acatan la decisión de los tribunales, que pasan hoja y que "más eres tu", que no sé qué secretario de estado ha tosido encima de un micrófono?
¿Vendrían a contarnos alguna cosa así?

Porque al final de todo, plantéese como se plantee, señor Villaescusa, hay lo que hay.
Su modelo está revocado por los tribunales.
Nuestro modelo tenía razón.
Y la mayoría absoluta y legítima, pero no amparada por la razón, se impuso.
Y alguien tiene que responsabilizarse de esto.
Alguien tiene que hacer algo.
Seguramente si ustedes, en vez de estar en mayoría absoluta, estuvieran en minoría relativa, estarían pidiendo la dimisión, porque hoy casi la piden de alguien.
E insisto y les reto a que la pidan.
E insisto y les reto a que todo aquello de privatización que se plantee por el gobierno central y estén en desacuerdo, lo planteen en contra.
Porque, miren, en Madrid pueden conseguir alianzas para voltearlo, y aquí lo pueden voltear ustedes solos, porque tienen mayoría.

Por tanto, si el secretario de estado se sale con la suya, es porque ustedes lo permiten.
Planteen una propuesta.
Igual encuentran algún adepto.
Y si piden voto secreto, igual alguno les acarrea algún voto más.
¿De qué tienen miedo?
¿De qué tienen miedo?
¿Cómo se están amparando en esto?

Es que, se amparen en lo que se amparen, digan lo que digan, no den más vueltas al pescado: su tele está revocada por los tribunales.
No tienen razón.
Y han decidido que, como no lleva su coche marcha atrás, porque estaba alimentado de mayoría absoluta siempre, continúan sin ver lo que está pasando en algunos sitios con la mayoría absoluta, continúan creyendo que, manipulando la televisión, se puede manipular a los electores y a los ciudadanos.
Yo siempre he mantenido la tesis de que, quien necesita manipular la televisión, es porque ni se quiere a si mismo ni quiere a los ciudadanos.
Porque alguien que está convencido de lo que piensa y se sabe capaz de defenderlo no le hace falta manipular.
Y alguien que considera que lo van a creer, tampoco le hace falta manipular.
Pero como ustedes están convencidos de eso, no pueden poner marcha atrás, adelante hacia el precipicio.

A mí no me gusta que nadie vaya al precipicio, pero lo que me duele de ustedes es que van al precipicio arrastrando detrás a una televisión pública, de la que no sabemos cuánto debemos ni cómo se administra.
Al menos en lo formal sí que lo sabemos, pero en lo real no.
Porque a mí nunca que he pedido ningún dato, ni a través de la Mesa de las Cortes, me los han dado.
Y en cambio nos encontramos con un director general que viene a defender con vehemencia y pasión que lo que hizo estaba bien, que no piensa dimitir.
.
.
No sabemos, igual ahora nos sorprende y nos dice que sí que va a dimitir si sale mal.
Pero es que, en su defecto, si sale mal para usted y los tribunales vuelven a insistir, usted debería volver a la pancarta.
A la pancarta a pedir la dimisión a todos los tribunales.
Porque se han equivocado los tribunales.
Usted no se ha equivocado nunca, se han equivocado los tribunales.
Hasta hoy se han equivocado los tribunales, usted no.
Si fallan en su contra, a la pancarta, que dimitan el presidente del tribunal y todos los magistrados, porque usted está en lo cierto.

¡Qué le vamos a hacer, señor director general!
La vida es así.
Pero no se le olvide, que lo suyo está revocado y que además a mí me gustaría que esta vez, si es posible, me respondiera, antes de hablar del futuro, me respondiera en el presente a las preguntas que le he planteado.
Si fuera posible para usted, y cómodo.

Nada más y muchas gracias.

 

**El senyor president:**

 

Muchas gracias, señor Perelló.

En representación del Grupo Parlamentario de Esquerra Unida, tiene la palabra la señora Pérez.

 

**La senyora Pérez i Martí:**

 

Gràcies, senyor president.

Benvingut, senyor Villaescusa, director general de Radiotelevisió Valenciana.

Una Radiotelevisió Valenciana que, al nostre parer, al parer de l'Entesa, cada vegada té un retrocés bastant més gran.
Una televisió que cada vegada té menys audiència.
Una televisió que deixa bastant a desitjar en tots els seus programes.

Però, clar, no és d'això concretament del que cal parlar, sinó del tema exposat concretament per l'il·lustre diputat senyor Andrés Perelló, sobre la privatització o no de Radiotelevisió Valenciana.

Quan en aquesta cambra es va convocar una comissió específica, que se li va nomenar allò de Noves Formes de gestió de Radiotelevisió Valenciana.
.
.
, que la veritat, jo, cada vegada que venia a la comissió, no sabia per a què servia, perquè tots ens dien el mateix, aquelles personalitats ens informaven que la televisió havia de ser pública, que en tota democràcia fa falta una televisió pública.
I no parlaven, justetament, de Radiotelevisió Espanyola i *todo lo que hay, tierra batida*, sinó que en un estat de les autonomies el País Valencià necessitava eixa televisió pública.
Encara que és de veritat que moltes parts de la televisió vostés ja les tenen privatitzades, algunes parts de la televisió, senyor Villaescusa, estan privatitzades.

I quin era el gran repte?
El gran repte, que esclata la caixa dels trons, és que vostés volen privatitzar també els informatius.
Doncs, només faltaria això!
Només faltaria això!
En una caixa obscura, personalitats jo crec que molt importants de la vida informativa valenciana, apartats totalment perquè siguen uns altres d'uns altres colors.
.
.
­això no ho entendré en la vida­ ha conduït que existisca un malestar i que darrere d'una denúncia se'n presente una altra, i una altra i una altra i una altra i una altra, com l'última denúncia presentada per Esquerra Unida del 30 d'abril en què mos donen la contestació que és il·legal la privatització de Radiotelevisió Valenciana, però que parlarem després.

De totes formes, senyor Villaescusa, mire, en el mes de juliol li vam sol·licitar per escrit des del meu grup, per a saber què passava en esta televisió ­i que després parlarem del tema­ una entrevista.
*La callada por respuesta*.
Sí, sí, *la callada por respuesta*.
No mos havem enterat què ha passat.
El senyor Villaescusa no estava, però segurament ni el senyor Villaescusa ni la senyora Genoveva Reig, a ningun dels dos els interessava.
I que conste que no porte cua, que no mossegue, que sóc una persona que fins i tot està acusada de filibusterisme parlamentari, allò que diu molt i.
.
.
, eh?
, res és de veritat, però el que estic dient-li és aixina.

Però tot plou sobre banyat, senyor Villaescusa.
Els americans tenen uns normes generals dintre del seu funcionament.
Solen dir: "Molts anys en la mateixa faena, al final ens dota de la credibilitat que sempre tenim raó".
Probablement seria convenient que al cap de tants anys vosté s'ho plantejara, perquè algun cap de turc ha de pagar esta qüestió, i qui millor que el director general.
.
.
*(rialles)* i això per la relació que m'unix amb vosté.
.
.
, i això és aixina i aixina ho sabem, jo ho lamentaria.

L'altre dia, la setmana passada, jo tinc una pregunta d'estes de caràcter urgent amb el conseller primer del Consell i portaveu del parlament valencià.
I este senyor dia que no sabia per què li ho preguntàvem, que això li ho havíem de preguntar tot a vosté perquè al cap i a la fi la televisió res té a vore amb el Govern.
Va ser increïble.
Bé, va ser de jutjat de guàrdia.
I li explicaré: en el sentit de la democràcia n'hi ha un cartell molt bonic a més d'una imatge preciosa en què apareix una dona envoltada de molts bebés, molts nadons, i és el sentit de la democràcia.
.
.

 

**El senyor president:**

 

Termine señora Pérez.

 

**La senyora Pérez i Martí:**

 

Ja vaig acabant, acabe ràpidament.

 

**El senyor president:**

 

Termine, termine, señora Pérez.

 

**La senyora Pérez i Martí:**

 

Acabe ràpidament.
.
.
.
I en aquella figura, en aquell dibuix diu: "Tot aquell que governa i que governa oblidant la voluntat del poble no pot estar governant més d'un any".
Millor és que se'n vaja a casa.

 

**El senyor president:**

 

Gracias, señora Pérez.

Muchas gracias.

En representación del Grupo Parlamentario Popular tiene la palabra la señora Quinzá.

 

**La senyora Quinzá Alegre:**

 

Muchas gracias, señor presidente.

Señor director general, en primer lugar quería felicitarle y agradecerle su presencia aquí, esta mañana en esta comparecencia.

Como usted ha mencionado, se está siendo absolutamente respetuoso con la justicia y, en concreto, con la ley de creación del ente y del tercer canal.
Sin embargo, como usted bien ha dicho también, el tema se encuentra sub iúdice o, lo que es lo mismo, en litispendencia, puesto que no hay sentencia firme al haberse interpuesto un recurso de apelación contra la sentencia dictada por el Juzgado Contencioso Administrativo número 2 de Valencia.

Así pues, y como ya ha mencionado usted en su comparecencia, los planes no pueden ser otros que esperar a que recaiga sentencia firme que concluya el proceso judicial.
Será entonces y no ahora cuando hubiera tenido sentido esta comparecencia, y cuando se pueda informar sobre los planes de continuidad del ente puesto que el proceso judicial no ha concluido, sin haberse revocado ningún modelo hasta ahora por los tribunales.

En cualquier caso, de lo que no me cabe la menor duda es que los planes de continuidad serán los más convenientes para el buen funcionamiento del grupo Radiotelevisión Valenciana y para el cumplimiento de los objetivos empresariales e informativos.
Pero es que, además, esto es algo obvio y que a nadie se le escapa: hasta que no hay sentencia firme no se revoca ningún acto o derecho.

Iniciado un procedimiento judicial, el mismo no concluye ­reitero­ hasta que exista sentencia firme.
Y que esta diputada conozca, la única sentencia firme contra el ente Radiotelevisión Valenciana fue en el año 1994, durante el mandato del gobierno socialista, y fue por manipulación de la información.
De tal manera, además, que se obligó a repetir íntegramente unas declaraciones que había hecho Rita Barberá que habían sido sesgadas.
Yo no sé si entonces se pidieron dimisiones o si dimitió alguien.
Lo digo por aquello de la coherencia.

Porque, señor Villaescusa, si algo ha caracterizado su actuación ha sido la coherencia, mientras que los únicos que de verdad están generando inquietud e incertidumbre son otros con su doble lenguaje, al que nos tienen acostumbrados.
Otros que hablan de privatizar cuando les conviene, hablan de reducción de la plantilla mientras que el gobierno del Partido Popular garantiza, en primer lugar, la titularidad pública del órgano y, en segundo lugar, el que se respeten todos los puestos de trabajo y los derechos adquiridos.

En este sentido, además, la propia sentencia de la que estamos tratando en la comparecencia de hoy recoge exactamente y literalmente que el acuerdo de las Cortes y el acuerdo del Gobierno Valenciano destacaban la necesidad de que la entrada de la iniciativa privada debía llevarse a cabo garantizando el mantenimiento del puesto de trabajo y de los derechos de los trabajadores.
Eso lo recoge literalmente la ya famosa sentencia.

Pero es que además va a continuar siendo de titularidad pública, cumpliendo con su misión de servicio público, de vertebración social, de fomento del uso del valenciano.
De una televisión monocanal y uniprovincial hemos pasado a tres cadenas y, además, a vertebrarlas, porque nosotros sí que creemos en la vertebración de la comunidad.
Pero, además, la apuesta por el valenciano es clara y firme.
El 70% de la emisión se hace en valenciano.
En Punt Dos, el 100% y un 80% en Canal de la Comunidad Valenciana, y un 100% en Ràdio 9.
Hay más producción propia que nunca: el 60% de las emisiones en Canal 9.
Se va a emprender un proceso de externalización de tres servicios manteniendo la titularidad pública, como se ha venido diciendo desde el inicio.

Por tanto, lo que se ha hecho ha sido mantener permanentemente los mismos argumentos, el mismo objetivo y el mismo proyecto.
Porque, señor Villaescusa, usted siempre ha hablado de externalización de la gestión sin pérdida del patrimonio público, efectuada a través de concurso con publicidad, transparencia, libre concurrencia y respeto a todos los puestos de trabajo.
Y siempre de gestión pública.

Sin embargo, ¿qué dicen otros?
Otros no están legitimados para cuestionar o no la privatización del ente.
La incoherencia es total.
Tienen un lenguaje distinto dependiendo del lugar donde lo digan y se encuentren gobernando o no.
Tan lejos como ayer, pudimos ver en portada de un periódico nada sospechoso de ser afín al Partido Popular, a más señas el periódico *El País*, cómo Miguel Ángel Fernández Ordóñez, a la sazón recién estrenado en su cargo de secretario de estado de Hacienda del nuevo gobierno socialista, cómo afirmaba literalmente que no hay que descartar privatizar parte de Televisión Española.
En concreto, en una entrevista que concedió al meritado diario decía que hay que tener una televisión pública de calidad y privatizar todo aquello que puedan dar las privadas sin cobrar al ciudadano.
Le siguen preguntando que cuándo lo va a hacer y dice que pronto.
Pero es que a renglón seguido le preguntan si también va a privatizar Renfe y dice que sí, que es una cuestión política y que si seguimos como estamos en Televisión Española y en Renfe, no tienen para becas.

Quiero decir que si de lo que se trata es de oponerse a todo, lo que se debe es decir, pero yo lo que entiendo es que se tiene que ser coherente, señor director general.
Parece ser que ya se está empezando a cambiar de discurso o, por lo menos, lo que es el señor Pastor, consejero de Radiotelevisión Valenciana por el Partido Socialista, ya ha empezado a cambiar de discurso y lo que es seriedad y coherencia como la que usted siempre ha demostrado, señor Villaescusa.

 

**El senyor president:**

 

Muchas gracias, señor Quinzá.

Para.
.
.
*(inintel·ligible)* tiene la palabra el señor Villaescusa.

 

**El senyor director general de Radiotelevisió Valenciana:** 

Moltes gràcies, senyor president.

Senyores diputades, senyors diputats.

Breument, senyora consellera d'Esquerra Unida, no hi ha ningun retrocés en el valencià en estos anys.
Canal 9 va a celebrar quinze anys de la seua constitució, de la seua ficada en marxa i li recorde que durant l'època que este director general ha tingut l'honor de dirigir-la, s'ha ampliat, s'ha fet Punt Dos, s'ha millorat i s'ha ampliat el percentatge de valencià en Canal 9, s'ha passat del 60 al 65%; s'ha construït el Canal Comunitat Valenciana, que té més del 80% en valencià, i gràcies a això el veuen tots els ciutadans valencians o tots els ciutadans espanyols perquè s'emet, com vostés saben, per la plataforma Digital Plus; s'ha millorat i s'ha incrementat el servei del teletext i les pàgines web.
És a dir, estem fent un esforç i una tasca important de normalització lingüística; estem complint les nostres perspectives de recolzament del sector audiovisual valencià com totes les publicacions i com la majoria ampla dels professionals de l'audiovisual valencià sostenen, reiteradament.
És a dir, estem complint amb la nostra obligació de compliment de la llei de creació.
Llei de creació, llei de tercers canals que complim i respectem escrupolosament.

He sostingut que els tres plecs de condicions plantegen externalitzar determinats i concrets servicis.
El comercial, que tenen ja externalitzat l'àmplia majoria de televisions públiques a Espanya, autonòmiques; determinades hores de programació, que això vol dir que en lloc de donar determinats programes de producció aliena a una productora per una, se fa un concurs públic i transparent per a donar determinades hores de programació de Canal 9.
I un concurs tècnic, tècnic, sobre el tema d'informatius, d'assessorament tècnic.
Eixos tres plecs són estrictament, escrupolosament fidels a la llei de creació i fidels a la llei de tercers canals.

Dels quinze anys de Radiotelevisió Valenciana este director general ha tingut la màxima responsabilitat durant huit anys.
Els altres han estat, com vostés saben, producte, l'àmplia majoria dels primer anys, d'un gran professional com Amadeu Fabregat, gestió que ací vostés reconeixeran amb mi que sempre he defensat, perquè no crec que siga tasca d'un nou director general de Radiotelevisió Valenciana, siguen quins siguen els resultats electorals i la composició majoritària de les Corts Valencianes, han de respectar-se sempre els criteris d'autonomia i de professionalitat.
I jo me considere hereu en la meua gestió del procés de creació del 1989, i fidel i estricte complidor de la llei de creació aprovada per unanimitat de les Corts Valencianes.

Espere i desitge que l'oposició parlamentària, com reiteradament he sostingut en esta cambra, abandone l'insult i la crispació i comence a parlar i a plantejar iniciatives de treball per a fer més fort l'audiovisual públic a Espanya cara a eixa competitivitat important, cada dia més important que tenim del sector privat.
I és molt important, i este director general defensa i defensarà sempre el sector públic autonòmic, perquè crec en ell, perquè porte des que va nàixer Radiotelevisió Valenciana treballant honestament i professionalment per ella i perquè crec que és fonamental defensar Forta i els marcs autonòmics.

I mire vosté, senyor Perelló, estic molt satisfet d'haver tingut tots i cadascun dels amics amb tots i cadascun dels directors de Forta des de fa huit anys, alguns desgraciadament desapareguts recentment.
Estic molt orgullós d'això, estic molt orgullós de presidir eixa entitat en estos mesos.
L'he presidida en altres dos ocasions.
He vist sempre que ha estat també l'únic lloc on alguns reconeguts portaveus del Partit Socialista s'han burlat de la representació de la presidència de Forta, porque es de torn, l'han menysvalorat.
Estic acostumat, ja ho he dit, a vosté, als insults i a les desqualificacions.
"¡Dios me libre ­senyor Perelló­ del dia de sus alabanzas!
" "¡Dios me libre del día de sus alabanzas!
", frase que l'expresident Felipe González li ha dedicat al senyor Rodríguez Zapatero, com vosté sap.
"¡Dios me libre del día de sus alabanzas!
" Accepte les crítiques, no accepte les mentides.
Accepte les crítiques, no les desqualificacions.
Lluitaré per la veritat, lluitaré per la honestedat, lluitaré en contra de la llei de l'embut.
Em sembla que la hipocresia no val.
La llei de l'embut, tampoc.

Ací no hem privatitzat res, ací estem externalitzant tres servicis, que els he sostingut i reiteradament dit este matí que en la majoria de televisions públiques autonòmiques, la quantia més important és la del departament comercial, i estan externalitzats.
He defensat que el meu model és el de la televisió pública aprovada unànimement per les Corts Valencianes en la llei de creació.
A eixa llei me referisc, a la llei de creació, a la llei de tercers canal.
He complit escrupolosament eixa llei.
Hem construït Punt Dos, hem construït el Canal Comunitat Valenciana.
Hem recolzat l'audiovisual valencià, la indústria audiovisual valenciana, hem recolzat l'esport valencià, hem fet una tasca de diversificació de la programació.
I hem rebut insults, hem rebut procediments judicials, hem rebut desqualificacions, hem acabat rebent ­i este director general ha acabat rebent­ processos judicial pel penal per un problema de competències entre el consell d'administració i el director general.
Procediment que, per cert, està en el Constitucional.

I mentre tot això ha ocorregut, i hem dibuixat un pla que denominem modernització de l'ens públic i de les seues societats cara al futur digital i competitiu, contemplem que hi ha un nou govern a la nació, que aquest nou govern a Madrid i a Espanya, que aquest nou govern a la nació anuncia que va a fer front a la situació legislativa, judicial, de finançament i de model de les televisions públiques a Espanya.
Des de Radiotelevisió Valenciana estem expectants front a eixos canvis anunciats.

Aquest director general és, a més, amic i estime, des de l'amistat, al president del comité de savis, ara comité de tècnics, senyor Emilio Lledó.
Confie plenament en eixe comité d'homes il·lustres, esperem la seua determinació, les seues línies generals del model, el seu marc de finançament, el que marquen per a les televisions públiques a Espanya i per a les autonòmiques, però ho fem des de la sòlida defensa de la llei de creació de Radiotelevisió Valenciana, de l'espai públic de comunicació de l'audiovisual valencià defensat per la majoria de les Corts Valencianes i de l'externalització de tres servicis,que directament fan desenrotllar competitivament eixes tres àrees, però des del respecte de la titularitat pública.
No crec, des del meu modest punt de vista, correcte presenciar determinades declaracions en mitjans, si hi ha un comité de savis o de tècnics que han de definir.
.
.

És a dir, els he explicat al llarg del matí el procediment establert per les Corts Valencianes per a externalitzar, per al final plantejar que el director general externalitze tres àrees de servicis concrets, amb escrupulós compliment de la llei de creació i la llei de tercers canals.
Hem fet un procediment obert des de l'any 1999, estem seguint eixe procediment.
A més, crec recordar que estos aspectes estaven contemplats en el programa plantejat pel partit majoritari d'esta cambra als ciutadans valencians, innegable, innegable procediment democràtic legítim.
Almenys s'ha de reconèixer que és innegable, legítim i democràticament solvent.

Jo no estic dient, senyor Perelló, que la seua posició, la posició de l'oposició socialista haja estat a favor.
Està en contra.
Però em reconeixerà que ja és prou dramàtic que este director general haja de defensar la legalitat d'un procediment democràtic establert per la majoria de les Corts Valencianes.
Per què?
Perquè la seua intoxicació, el seu no reconèixer la diferència entre privatitzar i externalizar.
.
.
Sort que sembla que per fi ja es comença a comprendre, segons les declaracions hui del senyor Pastor en determinat mitjà de comunicació.

És molt important utilitzar les paraules, perquè ací hem parlat sempre d'externalitzar tres servicis, no hem parlat de canviar la titularitat.
Per això hem garantit sempre, des del Govern Valencià i des d'esta direcció general, el cent per cent de garanties als treballadors de plantilla i hem, des d'eixe moment, defensat la legalitat oberta del procés.

Per tant, també comprendran les vostres senyories que porte comptades en estos huits anys.
.
.
són 164 ocasions en què m'han demanat la dimissió.
164 ocasions en estos huit anys.
Voldria que algun dia la política valenciana es fera sense demanar el cap, sense judicialitzar temes que són discussions administratives.
No a la judicialització de la política, eixa és la meua pancarta.
No a la demagògia, eixa és la meua pancarta.
No a la mentida, eixa és la meua pancarta.
Sí a la llei de creació, sí a la televisió pública del valencians, eixa també és la meua pancarta.

Moltes gràcies.

 

**El senyor president:**

 

Muchas gracias, señor Villaescusa.

Tiene la palabra el señor Perelló por dos minutos.

 

**El senyor Perelló Rodríguez:**

 

¿Dos?
No podemos decir que sea usted muy generoso, pero intentaré aprovecharlos.

Efectivamente, señor director general, es dramático que tenga usted que defender la legalidad de lo que hoy por hoy no es legal.
En eso coincido con usted.

Pero mire, no es cuestión de aceptar o no la mentira, ¿eh?
Es cuestión de no practicarla, de no practicarla.
Y se practica la mentira cuando se habla de transparencia, cuando se habla de acceso en la televisión a todo, de pluralidad, de equidad.
.
.
Es mentira.
No le extrañe que en ocho años ­yo no estoy aquí ocho años­, pero no le extrañe que en ocho años le hayan pedido 167 veces.
Porque de todas maneras a usted le da igual 167 que 200, no se ha de ir.
No le afecta.
Usted se cría la mar de rollizo y la mar de bien.

Y mire, el problema, el problema no es que uno se sienta insultado.
Yo no quiero insultar a nadie.
A mí me molesta que me insulten también.
Pero ¿sabe lo que le digo?
Es grave que a uno le insulten, aunque le paguen por ello, pero es mucho más grave, como ciudadano, y como portavoz de la oposición y como miembro de la comisión de control, sentirse insultado en lo social, en lo político, por el desprecio que se hace a algunas personas, a algunos organismos, a algunos acontecimientos, a algún tratamiento de noticias en la televisión que usted dirige.
Y encima, pagar por ello.
No cobrar, pagar, que es lo que hacen los ciudadanos.

Cuando ustedes vetan que la televisión vaya a un determinado acontecimiento, cuando ustedes sacan la peor imagen de un acontecimiento político, cuando ustedes machacan con una información durante minutos y minutos y minutos y luego en la réplica dejan segundos, están haciendo una falta de pluralidad; cuando ustedes niegan contratos, una falta de transparencia.
Su pancarta es la pancarta de la no a la transparencia, señor director general.

Y se ponga como se ponga, el hecho es que estemos en litispendencia o no, que eso es lo de menos, su modelo hoy por hoy está revocado.
Ya veremos mañana.
Y yo le he preguntado si mañana se lo vuelven a revocar, si usted va a dimitir.
*(Remors)* 168 veces.
Pero si es que usted hace motivo para que se lo pidan mil veces, pero ¡aguanta como un cosaco!
Y usted, que es al único que podemos ver ­porque aquí no comparece nadie más, y porque la directora está blindada, y porque todos allí están de rositas, que no viene nadie porque su grupo los blinda­, tiene que aguantar lo de todos, pero porque usted quiere.
¿Sabe qué forma hay de no aguantar las impertinencias mías?
Dimita y ya no viene más.
*(Rialles)* Ya no viene más.
O sea, que viene usted aquí porque quiere.

 

**El senyor president:**

 

Termine, señor Perelló.

 

**El senyor Perelló Rodríguez:**

 

Termino ya.
Pero permítanos que desde la legitimidad de ser elegidos el mismo día, a la misma hora y en la misma urna que su grupo, digamos aquí lo que tenemos que decir, sobre todo, cuando hoy por hoy ­no sé mañana­ nos ampara la razón y los tribunales.

 

**El senyor president:**

 

Muchas gracias.

 

**El senyor Perelló Rodríguez:**

 

Y si es posible, digo, contéstenos.
Y una cosa: envíenos a todos los grupos todas las sentencias que tenga, condenatorias o absolutorias, para que algunas en esta comisión no digan que solo hay una.

 

**El senyor president:**

 

Gracias, señor Perelló.

Señora Pérez.

 

**La senyora Pérez i Martí:**

 

Gràcies, senyor president.

També de forma ràpida.

Es parlava en l'anterior intervenció.
.
.
bé, en la primera exposició del senyor conseller s'ha contestat sobre els recursos presentats, la pèrdua d'eixos recursos, però se n'han deixat un, que vosté ja el té.
El jutjat contenciós administratiu número 3 de València, procediment ordinari número 439/03, sentència 109, diu: no a la privatització de Radiotelevisió Valenciana.
Denuncia presentada per Esquerra Unida del País Valencià.
I que, a més a més, va tindre la notificació al seu procurador en data 30 d'abril de 2004.
I eixa vosté també la té.

Jo també dic no a haver de judicialitzar la vida política, però quan es judicialitza la vida política, és perquè algú té més culpa que un altre, i en este cas, té la culpa aquells que governen.
Clar que sí!
Clar que sí!
Té la culpa.
Vosté ho sap, senyor Villaescusa.

Vosté diu: "164 vegades m'han demanat la dimissió i encara estic ací".
Perquè és que necessiten algun cap de turc.
Si vosté és perfecte.
Val la pena pagar-li i que ho aguante tot.

I li vaig a dir l'últim.
Ací li acaben de demanar la dimissió.
Jo a vosté li garantisc que els mateixos que estan donant-li suport, se'l han de carregar.

Gràcies, senyor president.

 

**El senyor president:**

 

Muchas gracias, señora Pérez.

Para cerrar el debate, tiene la palabra el señor Villaescuesa.

 

**El senyor director general de Radiotelevisió Valenciana:**

 

Senyora consellera, reiteradament al llarg del matí.
.
.
*(Remors)* Senyora consellera del futur.
Espere que siga conscient, senyora diputada, *(rient-se)* que en les meues intervencions, en les meues rèpliques, he fet referència a eixa sentència també.
He fet referència a la sentència per la qual hi havia, diguem-ne, una pregunta parlamentària exclusivament ficada, que era la del senyor Perelló, però també he fet referència en la resposta al senyor Ribó a la sentència que vosté m'anomena.
I de la mateixa manera, servix per a la sentència de CGT.
És el meu criteri igual.
La senyora diputada, en la seua intervenció jo crec que ho ha evidenciat clarament, la senyora diputada del PP, és a dir, que no hi ha sentència ferma.

Vostés reconeixeran que democràticament este director general té tot el dret del món a considerar que se té establert este recurs, el consell d'administració majoritàriament ha aprovat el recurs, estem recorrent estes sentències en primera via a una via superior, al Tribunal Superior de Justícia.
Esperarem eixes sentències del Tribunal Superior de Justícia.
Modestament, el criteri que jo ací he estat defensant és que crec que gestió directa.
.
.
que no hi ha una gestió indirecta, que se complix respectuosament la llei de creació i la llei de tercers canals.

Per tant, això ho vaig a defensar en tot el procediment, i la majoria del consell d'administració està d'acord amb això.
Jo estic defensant la legitimitat democràtica d'eixa situació, i estic defensant que això és estar realitzant determinats serveis.
No se privatitza, perquè no se privatitza res.
És a dir, la titularitat és pública, el model que estem defensant és el model de la llei de creació i és el model de la televisió pública de tots els valencians.
I la tasca que estem fent i el nostre treball de gestió està al voltant d'això.
La tasca és de defensa de l'espai públic de comunicació, de construcció i recolzament de l'audiovisual valencià i de construir una televisió pública per als valencians moderna, competitiva i que faça front a la digitalització que en els propers anys ens ve damunt en el sector audiovisual espanyol.

És a dir, senyor Perelló, vosté continuarà, i té tot el dret del món a demanar la meua dimissió.
.
.
Este director general també continuarà, i me reconeixarà que també tot el dret del món a construir, a intentar construir, i a recolzar una pràctica des de l'oposició que siga audiovisual i no que siga des de l'insult.
Jo també tinc una tasca pendent amb vosté, senyor Perelló: el diàleg, l'argumentació, no l'insult, no buscar la gràcia en l'insult.
No m'agrada que se me diga "rata", no m'agrada el titular de "desratización".
I això no va en el sou.
Ni va en el sou que per un problema de competències entre el director general i el consell d'administració es faça un juí per via penal demanant la inhabilitació del director general per a càrrec públic per tres anys.
No va en el sou.
Este director general és un professional d'esta casa.
Cadascú tindrà la seua opinió.
És legítima.
Però este director general té la dignitat d'un càrrec públic nomenat pel Govern Valencià i pel consell d'administració de Radiotelevisió Valenciana, i com a mínim, es mereix el respecte d'un ciutadà.

A mi el que s'arribe a portar per via penal, com s'ha fet pel senyor Mazón, un juí demanant tres anys d'inhabilitació per un problema de competències entre el director general i el consell d'administració, em sembla una barbaritat.
I això és el mateix que li sembla a tot el conjunt de professionals de Forta, i al qualsevol professional i qualsevol home de bé i de sentit comú a este país.

Per tant, crec que se pot fer oposició radical, però no des de l'insult, no des de la judicialització de la política.
Per tant, igual que vosté té tot el dret del món a demanar 165 vegades més la meua dimissió, jo també tinc la tasca de conduir i d'evitar l'insult, i la tasca de raonar, de diàleg, i de millorar el talant, senyor Perelló.

Moltes gràcies.

 

 

***Compareixença del director general de RTVV, senyor José Vicente Villaescusa Blanca, per a explicar el futur de RTVV, sol·licitada pel Grup Parlamentari Esquerra Unida-Els Verds-Esquerra Valenciana: Entesa (RE número 11.
239).****.*

 

**El senyor president:**

 

Muchas gracias, señor Villaescusa.

Pasamos al siguiente punto del orden del día: comparecencia del director general de Radiotelevisión Valenciana para explicar el futuro de Radiotelevisión Valenciana, solicitada por el Grupo Parlamentario Esquerra Unida-Els Verds.
Para su exposición tiene la palabra el señor Villaescusa.

 

**El senyor director general de Radiotelevisió Valenciana:**

 

Moltes gràcies, senyor president.

Senyores i senyors diputats.

Els objectius d'esta direcció general és continuar treballant perquè Radiotelevisió Valenciana siga capaç d'afrontar amb èxit els reptes que imposa el mercat audiovisual, els canvis tecnològics, i la quota d'audiència que ens exigeix la vertebració de la Comunitat Valenciana.

Com ja he dit en estes Corts, volem que Radiotelevisió Valenciana continue sent un referent empresarial i professional en un entorn tan complex i competitiu com l'audiovisual.
D'acord amb la Llei de creació i al Pla d'actuació, mitjançant la gran varietat de programes en valencià, tant a Canal 9 com a Punt Dos, continuarà defensant i promocionant la nostra llengua i cultura.
Així com també la nostra indústria audiovisual en la línia del protocol de l'audiovisual.

Volem impulsar la indústria audiovisual valenciana, les produccions en valencià, la formació de professionals, i garantir la competitivitat dels productes de l'audiovisual valencià.

En estos anys TVV ha coproduït moltes sèries documentals; sèries de ficció i TV-movies; productes diversos que hem emés tant a Canal 9 com a Punt Dos, gràcies a l'acord de TVV amb la Federació d'Empreses Audiovisuals Valencianes i també mitjançant Forta.

Pel que fa a la nostra oferta televisiva, continuarem oferint una programació àmplia i variada, amb tot tipus de gèneres i programes per tal d'arribar a tothom.
També seguirem apostant pels nous formats i programes, per tal d'atendre tant el públic més general com el més específic.
Només així podem afavorir la cohesió social i el pluralisme social i ideològic que enriqueix la nostra societat.

De fet, esta estratègia de programació ens ha permés consolidar l'audiència mitjana d'aquests huit anys al voltant del 19 del *share* a Canal 9, i entre dos i dos punts i mig a Punt Dos.
Canal 9 seguirà oferint una informació pròxima als ciutadans, acostant-los a la realitat concreta de la nostra comunitat en la llengua pròpia, i en el màxim respecte al que disposa l'estatut de redacció.
En esta línia, els nostres informatius continuaran oferint tota l'actualitat local, nacional i internacional, així com també els blocs dedicats al camp, l'oratge i l'esport valencià.

Gràcies a la col·laboració de les cadenes Forta, continuarem oferint cinema i sèries de qualitat.
Des de la Forta hem aconseguit tancar acords empresarials amb algunes de les productores i distribuïdores de drets cinematogràfics, tant europees com americanes, que ens permetran disposar de drets audiovisuals de les principals pel·lícules i sèries cinematogràfiques i televisives mundials en els propers anys.

Sense dubte, este també és un servici essencial en la mesura que garanteix el cinema de qualitat en obert i de manera gratuïta per a tots els valencians.
I el cinema de qualitat en valencià, perquè mai com estos anys s'estan emetent tantes produccions cinematogràfiques doblades al valencià.

Pel que fa als esports, he de dir que em felicite dels contractes que vam signar amb els clubs del futbol València i Villarreal.
Equips dels quals tenim, com vostés saben, els drets en un termini de tres anys.
I que com saben ens han donat un bon rendiment audiovisual unit als èxits esportius dels dos clubs.

A més continuarem oferint els partits dels nostres equips de Segona i Segona B.
Però, tal com hem fet durant estos anys, la resta d'esports també tindran una àmplia cobertura per la nostra part, amb la continuïtat d'espais ja consolidats com *Trinquet*, dedicat a la pilota valenciana, o el programa *Motor a punt*, per citar-ne alguns.

Els aspectes culturals i divulgatius continuaran sent els eixos fonamentals de Punt Dos, amb espais d'actualitat musical, cinematogràfica i teatral ja consolidats, com ara *Cifesa*, *Sense filtre*, *Entre bastidors*, per citar-ne alguns.
I espais divulgatius com *Medi Ambient* i *Solidaris*.

Senyories, ja és hora de reconéixer l'encert del grup Radiotelevisió Valenciana, en llançar el segon canal de TVV, i així com el gran valor de la seua oferta televisiva complementària de la més generalista de Canal 9.

Pel que fa a Ràdio 9, mantindrem una programació generalista i de proximitat de qualitat, íntegrament en valencià.
I estem enfortint la seua presència social i geogràfica, perquè estem convençuts que les ràdios públiques han de ser la garantia d'un sistema de comunicació per a tots, i han d'actuar com a contrapés al gran procés de concentració empresarial que viu el sector.

Les nostres emissores cultiven tot tipus de gènere, amb especial atenció a les nostres tradicions, tot sense caure en localismes excessius.
Només així podrem continuar defensant la nostra cultura com fins ara hem fet en Ràdio 9.
Continuarem promovent la presència de les nostres emissores a Internet, com hem fet ja en els dos portals Ràdio 9 i SíRadio.
com amb l'emissió en directe de Ràdio 9, com l'objectiu de situar-nos a l'avantguarda tecnològica.
Igualment, continuarem promovent la nostra música amb el nostre propi segell discogràfic, i posarem en marxa nous servicis de suport digital.

En l'àmbit de la formació seguirem treballant amb les principals institucions educatives i formatives, com ara la Universitat de València, la Universitat Politècnica, la Universitat Internacional Menéndez y Pelayo, el Centre de Guionistes 'Luís García Berlanga', i la Fundació per a la Investigació de l'Audiovisual, per tal de continuar desenvolupant conjuntament activitats formatives, i altres iniciatives interessants per als professionals del sector i la divulgació de l'audiovisual.
Per això mantindrem la col·laboració de Rtvv amb les principals associacions professionals del sector en la nostra comunitat, a Espanya i a la resta del món.

Vull destacar especialment la nostra col·laboració en la resta de cadenes autonòmiques de Forta, així com la nostra col·laboració amb organitzacions com la Copeam, Circom, l'Institut Europeu dels Mèdia, i l'Associació de Televisió Educativa Iberoamericana, entre altres; amb la qual, per cert, recentment hem signat un conveni de col·laboració que inclou, entre altres aspectes, l'intercanvi de productes culturals i educatius.

Insistisc, és objectiu d'esta direcció general potenciar molt especialment també el segon canal Punt Dos, el canal Comunitat Valenciana present a Digital Plus.
Igualment desenvoluparem noves aplicacions multimèdia i servicis interactius, tot aprofitant les possibilitats que ens oferix Internet i la nova tecnologia digital.

Estem convençuts que les noves tecnologies de la comunicació obrin una oportunitat històrica a favor del diàleg plural públic, i una reflexió més profunda sobre els assumptes d'incumbència general per part de qualsevol ciutadà.
Per això durant estos anys la modernització tecnològica ha sigut una de les prioritats de Rtvv.

I hem de destacar el procés de digitalització d'equips, i la xarxa pròpia de transport i difusió de senyal, unes infrastructures que reforcen la nostra posició estratègica i que afavorix la vertebració de la nostra comunitat.
Una vertebració en la que volem aprofundir consolidant els centres de producció de programes d'Alacant i de Castelló.

La xàrcia pròpia no només augmenta el patrimoni de Rtvv i reduïx els costos de lloguer a a Retevisió, sinó que permetrà al grup Rtvv que passe de ser productor i difusor d'imatges a ser també transportista.
Així mateix les infrastructures de xarxa permetran oferir altres servicis de telecomunicacions a la Generalitat Valenciana.

D'altra banda, d'acord amb el Pla tècnic nacional, Televisió Valenciana haurà d'emetre necessàriament pel sistema digital a partir del 2011, com vostés saben.
Per això Rtvv va a iniciar el procés de digitalització en les instal·lacions de producció, postproducció i sistema de transmissió, el qual es troba en fase avançada.

De fet, a octubre del 99 vam iniciar les emissions en proves en el sistema digital.
Des d'aquell moment el grup Rtvv ha fet importants inversions en sistemes i equips per tal de disposar d'una producció integral digital.
Hem de destacar la incorporació d'emissions digitals, estudis virtuals, aplicacions tres D en grafisme, càmeres digitals, generadors d'efectes i mescladors digitals, entre altres.
De fet, hem estat la primera televisió autonòmica en realitzar producció continua en virtual.

Pel que fa al sistema de finançament del grup Rtvv, vull reiterar que s'ajusta al que estableix la Llei de creació de Radiotelevisió Valenciana, i a allò que disposa el Govern Valencià, sense superar mai el límit d'endeutament previst en els pressupostos aprovats per les Corts Valencianes.
A més, com saben, el grup Rtvv, com qualsevol altra empresa mercantil i com la resta de televisions públiques, dóna compte segons allò que disposa la Llei d'hisenda pública de la Generalitat Valenciana.

Senyories, este sistema de finançament mixt és transparent i legítim, perquè és totalment respectuós amb la legislació europea, estatal i autonòmica.
I ens permet finançar les activitats del grup amb criteris de gestió empresarial, i acomplir amb la nostra missió de servici públic, en relació a tots els grups socials i un entorn audiovisual més competitiu.

Esta direcció general garanteix la fidelitat màxima als objectius fundacionals de Rtvv, el respecte al pluralisme polític, cultural, lingüístic, religiós i social.
I per això vull acabar proclamant, com vaig fer en la meua primera compareixença a les Corts Valencianes, el meu compromís amb un bé públic com és la televisió autonòmica, una televisió creada com a via d'accés dels ciutadans de la Comunitat Valenciana, a un servici que garanteix la difusió i el reforçament dels valors històrics, culturals i lingüístics de la nostra Comunitat Valenciana.

Moltes gràcies.

 

**El senyor president:**

 

Muchas gracias, señor Villaescusa.

Tiene la palabra, en representación del Grupo Parlamentario de Esquerra Unida, la senyora Pérez.

 

**La senyora Pérez i Martí:**

 

Gràcies, senyor president.

Senyor director general, m'acaba vosté de deixar esbalaïda.
*(El senyor director general de Radiotelevisió Valenciana: "o bocabadada")* Esbalaïda.
*(Rialles)* Jo sóc de la Ribera.
*(Rialles)* I, clar, n'hi ha connotacions exclusives d'allí.
Estic sorpresa.

Diu vosté: objectius, per no continuar escrivint moltíssimes coses, diu: els objectius de la televisió són reptes del mercat, noves tecnologies i millor quota de l'audiovisual; o siga, que moltíssima més gent veja la nostra televisió, que la dotem de millors tecnologies punta, i un repte del mercat extraordinari.
I la nostra televisió tenim l'orgull que es veu entre el 17% i el 19%.

Si jo, presidenta de les Corts Valencianes ­mire el que li dic­, tinc un director general que me diu que la televisió pagada entre tots els valencians es veu un 19%, al primer calbot, al primer calbot li apegue el cap contra la taula.
Crega-s'ho.
És que és incomprensible; o siga, és que estic sentint burrades.
Estic sentint burrades, senyor Villaescusa.

Després vosté diu: anem a tindre les millors pel·lícules que es puguen vore en la televisió gràcies a la Forta.
Jo tinc una tieta que li encanten les pel·lícules de vaquers, i veu exclusivament Canal 9 perquè des de fa quatre anys veu totes les vesprades una pel·lícula de vaquers.

És que li ho dic i em produïx rialles *(Rient-se)* O siga, és que no saben fer cine d'una altra classe?
Sols pel·lícules de vaquers?
Què passa, que aplegaren allí i les contractaren totes?
Varen dir, si en contracten cent, de saldo la resta.
A vore si aixina algú se'n recorda de les pel·lícules que varen fer a Almeria.
*(Remors)*

 

Bé, i deixant bromes a banda, perquè sempre queda agradable, dir-li que sentia un comentari molt desagradable referent a Ràdio 9.
I era: no cal preocupar-se de qui parla en Ràdio 9, ningú la sent.
I això me va semblar desagradable.
Me va semblar desagradable perquè vaig haver de dir, home, doncs jo de tant en tant sí que sent Ràdio 9.
En la mesura en què m'ho permet el temps i per fer el seguiment que crec que eixa és la nostra obligació.
Però això és el que el poble sent, eh.
I això és el que el poble diu.

I després tenim, diu, el senyor González Pons, insta a Canal a fer "mucho más en la defensa de la lengua y de la cultura valenciana".
Home, menys mal.
Des de 1995 i estar pertanyent a aquesta comissió, estic dient, la creació, la Llei de creació de Radiotelevisió Valenciana servix per a vertebrar el País Valencià, difondre la seua llengua i la seua cultura.
Ara ho ha dit el senyor González Pons, com tenen majoria, doncs probablement comencem a fer-li cas i llevem algun programa *basura*, que en tenim bastants.
I si algú vol vore programes *basura* que agarre altres cadenes.
En ONO se'n poden agarrar 300, 500, 600.
.
.
, en Canal Digital no sé quantíssimes més.
.
.
No n'hi ha ningun problema en fer una televisió que siga nostra, que no té ningun perquè de competir amb ninguna altra.

I, m'agradaria, tan breu com puga ser, fer referència al següent, senyor Villaescusa, que m'ha preocupat moltíssim: l'actuació dels responsables d'informatius de Ràdio 9 des del passat 14-M ha superat tots els límits de la manipulació informativa i estan provocant una pèrdua de credibilitat en l'emissora difícil de recuperar ­la informació que a mi me donen és arran del que jo li estic llegint.

Està el cas de, per exemple, Jordi Sevilla o Pedro Solbes, als quals els varen nomenar, són d'un partit.
.
.
Mire, jo no sóc d'un partit que governa, però són unes persones elegides a nivell estatal, quan se perden unes eleccions i guanya una altra gent eixes eleccions, i no li donaren gens de cobertura en televisió.
Menys mal que, almenys, tragueren a Leire Pajín.
No sé quina regla de tres va suposar això, a la millor és per això que les dones hem d'aparéixer una mica més.

Tampoc es va donar, senyor director general, en l'Informatiu Migdia, quan ja es coneixia la decisió de la fiscalia d'arxivar les denúncies per les manifestacions davant de la seu del Partit Popular durant la jornada de reflexió.
Totes les televisions van anunciar la notícia, Canal 9, ni mu.

Els límits, però, s'han de tornar a superar amb la cobertura de la informació sobre la retirada de les tropes d'Iraq.
La direcció d'informatius de Ràdio 9 va ordenar que la notícia sobre la compareixença de José Luis Rodríguez Zapatero, que ja vorà vosté si jo votaré José Luis Rodríguez Zapatero, per a explicar la retirada de les tropes, s'encapçalara sempre amb la frase: "El partit socialista no ha aconseguit el suport del Congrés per a retirar les tropes.
Ho farà de manera unilateral, perquè no hi ha hagut finalment votació".
No li dóna a vosté, això, ninguna nosa?
, vergonya?
, no li dóna vergonya?

Perquè a mi m'ha donat vergonya que açò m'ho remeteren al despatx, moltíssima.
Sense explicar que va ser el PP el que es va oposar a la votació promoguda per tots els grups de la cambra, i intentant fer entendre que la decisió de la tornada de les tropes era dels socialistes i no dels presidents de govern.

A més, mentre estava celebrant-se el debat i el president del Govern acabava d'anunciar la data en què s'hauria de completar el replegament, la Direcció d'Informatius de Ràdio 9 va ordenar, en contra dels criteris dels periodistes, que la notícia d'obertura foren les dades de l'enquesta de població activa i els actes commemoratius del 25 d'Abril a les Corts Valencianes.

Podria continuar més, però açò és una vergonya, i este reflex de Ràdio 9 és el mateix que havem tingut en Canal 9 televisió, quan un, a migdia, s'asseu a dinar, en la majoria de cases valencianes i veu en una televisió la qual no els diu res, i, automàticament, el veí del cinqué te diu, "jo passe a Tele 5, perquè és que en Tele 5 almenys m'informen de les coses que passen".
.
.
Serà possible?
És una televisió que la paguen entre tots!

Per tant, a mi m'ha paregut fantàstic tot el que vosté m'acaba d'exposar, estic totalment esbalaïda, ho torne a repetir, per la situació, i encara em pareix molt més descarat que Canal 9 televisió s'haja dedicat en la trobada més important, el moviment més gran que existix al País Valencià, com la Trobada d'Escoles en Valencià, a traure una simple notícia a corre-cuita en un informatiu, en l'Horta, perquè aixina quedava més a prop, amb veu en *off*, del que allò representava.
Havem aplegat a la mitat d'eixe moviment cívic valencià.
González Pons insta Canal 9 a fer una televisió més en valencià; jo inste a vosté, senyor director general, que done cobertura a tot el que queda de festes d'escoles en valencià, perquè solament des d'eixa visió sabrem la realitat del nostre poble i sabrem la realitat dels nostres ensenyants i dels nostres alumnes, que, al cap i a la fi, són el futur de la nostra societat.

Moltes gràcies, senyor president.

**El senyor president:**

Muchas gracias, señora Pérez.

En representación del Grupo Parlamentario Socialista, tiene la palabra, señor Perelló.

**El senyor Perelló Rodríguez:**

Con brevedad, señor presidente, gracias.

Me ahorra bastantes comentarios la intervención que acaba de hacer la señora Pérez, que está mejor hecha por ella que si la hubiera hecho yo, referido al tratamiento que a algunas cosas se dan.
.
.
Yo estoy igual de estupefacto que ella, porque he visto los informativos y los acontecimientos que se han dado.
Nunca, si hubiera venido un ministro del Gobierno de la nación que no fuera del Partido Socialista, se le hubiera dado el tratamiento que se le dio ayer en Canal 9, nunca, y eso, podrán ustedes decir sí o no, podrán defenderlo o no, pero la realidad es la que es.

El futuro, que es el motivo de esta comparecencia, el futuro está por venir, pero cuando llegue, ya no será futuro, cambiará de nombre y se llamará presente, y el presente nos sitúa en este momento en un modelo hoy por hoy inaplicable, tocado de ilegalidad y sentenciado, aunque sea en primera resolución, por los tribunales.

Mientras los asuntos pendientes en los tribunales se resuelvan, el modelo no va a cambar, va a ser el que es, pero sí que se pueden hacer muchas cosas, y sí que se puede tratar la televisión de otra manera, y yo quiero, a modo de resumen muy corto, apuntarle alguna de las cosas.
En lo referido al uso del valenciano, bueno, pues, además de pasarle las estadísticas de uso del valenciano al señor González Pons y a la presidenta de la Academia, las que hace un momentito se han leído por aquí, pues, hablar con ellos también, dialogar con ellos a ver por qué están preocupados, porque aquí todos somos capaces de sacar referencias de otros, o de secretarios de estado o tal, pero, claro, cuando hablan los propios, no los oímos.

Los dos han manifestado su preocupación por el uso y la cantidad de valenciano que se habla en Canal 9 *(veus)*, en la Televisió Valenciana en general.
Miren a ver si les pasan la estadística ellos, o a ver cómo la han sacado, porque ellos siguen preocupados.
Y, de paso, si pueden, incrementan el porcentaje de uso, sobre todo en Canal 9.

¿El tratamiento informativo?
No hace falta que los tribunales se pronuncien para hacer un tratamiento informativa de equidad de trato, de veracidad, de respeto al pluralismo y de respeto a la liberta de conciencia y de expresión de los profesionales.
No se hace porque no se quiere, porque se está, en este momento, usando la televisión todavía, no como una televisión de partido, que ha sido hasta hace un tiempo, ahora se está usando como una televisión de una familia de un partido.
Porque ya no son solo algunos de la oposición los que no salen, ya son algunos de algunos gobiernos del mismo partido los que no salen ­antes no es que salieran mucho­, y algunas, porque no toca, porque esto se ha repartido por poderes internos.

Por tanto, hace falta en este tiempo, si es posible, sacar a Radiotelevisión Valenciana de ese concepto partidista incluso familiar.
Y es muy necesario, señor director general, dinamizar la parrilla de programación haciendo del entretenimiento algo diferente, algo diferente que no rivalice por abajo con las cadenas generalistas, que tienen que sacar todos sus ingresos solamente de la publicidad en un determinado tipo de horas con determinado modelo de entretenimiento, porque hay otras televisiones públicas.
.
.
, no sé si está feo citar la de Cataluña por aquello de que es el enemigo del norte, pero pueden mirar, no para copiarse, mirar algunos programas de entretenimiento, con los modelos con los que se trabaja, con la libertad con la que se produce y con la calidad con la que terminan facturándose.

Sería bueno también que se cumplieran en este momento, ya que no se han cumplido en mucho tiempo, algunas promesas electorales del partido que sustenta a la Dirección General y este modelo de televisión cuando se refería a promocionar el debate democrático sobre preocupaciones sociales.
¿Cómo?
Debatiendo los acontecimiento de todo tipo que en cada momento puedan ser de interés general, no solo entre políticos, no estoy pidiendo entre políticos, sino entre políticos y dirigentes sociales que tengan algo que decir, de todo tipo, y entre estos últimos, en sí mismos, porque hay cosas que sí que interesan a la gente.

Los debates no interesan cuando frente a los debates se plantean otros tipos de cosas que pueden generar bajas pasiones o alimentar otro tipo de instintos, pero cuando ha habido debates, y la historia de las televisiones públicas y privadas en España a lo largo de los últimos veinte años lo demuestra, cuando la televisión pública ha hecho buenos debates, las televisiones han imitado los buenos debates de la pública.
Cuando la pública renuncia a eso, las privadas van a más.

Y, desde luego, hace falta que intente usted ver cómo ajusta una política de gasto más real y más ajustada a los ingresos, que haga más rentable nuestra propia producción y, sobre todo, más rentable el rendimiento de nuestro material técnico y de nuestro material humano, si fuera posible.
Porque una cosa es tener un servicio que nos cueste un dinero y por el que estemos dispuestos, algunos nunca hemos dicho que no, a pagar el déficit que cuesta, como pagamos otros déficits de otros servicios públicos, porque hay servicios que merecen un déficit.
Otra cosa es que una buena parte de ese déficit se deba al derroche, a la contratación con determinadas empresas amigas o al excesivo uso de enchufes que se puedan plantear en un momento determinado.

En suma, señor director general, una radiotelevisión pública, desde nuestra parte le pedimos, pública, veraz, plural, de calidad, en valenciano en la práctica y no en la mera y efervescente y pura retórica del discurso.

Nada más y muchas gracias.

**El senyor president:**

Muchas gracias, señor Perelló.

En representación del Grupo Parlamentario Popular, tiene la palabra el señor Seva Martínez.

**El senyor Seva Martínez:**

Muchas gracias, señor presidente.

En primer lugar, agradecer al director general de Radiotelevisión Valenciana su presencia esta mañana en esta comisión y, a la vez, lógicamente, felicitarle, porque creo que la exposición que ha hecho sobre el futuro de la Radiotelevisión Valenciana ha sido una exposición completa, profunda y, sobre todo, diciendo lo que la Radiotelevisión Valenciana quiere que en estos momento y que más adelante sea.

Pero es que, además, tengo que decirle, señor Villaesacusa, que creo que el futuro de Radiotelevisión Valenciana, a pesar de la oposición demagógica y oportunista que usted está teniendo que padecer en los últimos años, es un futuro lleno de esperanza.
En estos momentos, como ha dicho usted en su discurso, el nivel de audiencia se cifra en un 20% aproximadamente, hay una variedad de programación para todos los públicos y para todos los gustos, que es lo que tiene que pretender y el objetivo único que tiene que tener un medio de comunicación público, y además y sobre todo el intentar fomentar toda la realidad social valenciana, tanto en todos los aspectos deportivos, y además quiero agradecerle la extraordinaria cobertura que han dado tanto Ràdio 9 y Canal 9 por el título de campeón de liga del Valencia, que creo que es ejemplo y modelo de lo que una televisión pública tiene que hacer.

Pero, además, todas sus fiesta, todas sus tradiciones, y, en definitiva, acercarse a lo que el ciudadano de la Comunidad Valenciana quiere.
Y este, además, creo que fue desde el principio el objetivo del Partido Popular, el tener una televisión pública, el tener una televisión democrática, una televisión plural y que esté cercana a la realidad y a aspectos que a nuestro entender está cumpliendo y que le pedimos, señor Villaescusa, que siga cumpliendo nuestra Radiotelevisión Valenciana.

Entendemos, además, que no es necesaria la competencia con las televisiones privadas, ya que, afortunadamente, creemos que se tiene que hacer, por encima de esto, una televisión para todos los valencianos, y es más importante esto que mirar la cuenta de resultados o ver los niveles de audiencia.

Por eso, nosotros creemos que Radiotelevisión Valenciana está cumpliendo los objetivos para los que ha sido diseñado, tanto en el fomento del uso del valenciano.
.
.
, yo creo que en ese aspecto es ejemplo Ràdio 9 o Punt Dos, como también en el fomento, como usted ha señalado muy acertadamente, de la industria audiovisual valenciana.

Por todo ello, entendemos que la Radiotelevisión Valenciana está plenamente consolidada y le animamos a que siga en esta línea.
En cuanto a las críticas que tiene Radiotelevisión Valenciana desgraciadamente que padecer por parte de la oposición, creo que lo único que pretenden es restar credibilidad a una radio y a una televisión que en este momento sí la tiene.

En este momento se satisfacen plenamente las demandas de todos los ciudadanos, como he dicho anteriormente, y la oposición, lo único que quiere hacer es erosionar un proyecto vertebrador de una Radiotelevisión Valenciana que es de todos y para todos.

Desgraciadamente, la Radiotelevisión Valenciana se ha convertido en un instrumento para criticar y debilitar la acción del gobierno del Partido Popular, no se tiene ningún interés por mejorar la calidad por parte de la oposición de la Radiotelevisión Valenciana, simplemente desean el acoso y el derribo electoral del gobierno del Partido Popular a través, en este caso, de un instrumento como es Radiotelevisión Valenciana.

La única crítica existente, y, además, creo que hoy hemos oído abundantes, es la ideológica, precisamente la única que no debe existir.
Y en su afán de intentar controlarlo todo, pretenden que Radiotelevisión Valenciana sea la correa de transmisión de su ideario político, y esto creo que no va a ser posible con un gobierno del Partido Popular.

Por todo eso, y por último, señalar en cuanto a la manipulación informativa que tanto se critica a Radiotelevisión Valenciana, me gustaría saber si esa manipulación informativa por parte de quién viene, es decir, de quién viene, quién la dice, ¿o es que simplemente es la aparición de unas determinadas noticias, que determinado grupos políticos que deben de aparecer, y como no aparecen, es simplemente ya motivo de denunciar una manipulación informativa?
, ¿es eso realmente la manipulación informativa que ustedes dicen?
O yo creo que lo mejor es, como está ahora de moda, trasladarlo a un comité de sabios, para que así decida realmente si Radiotelevisión Valenciana hace manipulación informativa.

Nada más y muchas gracias.

**El senyor president:**

Muchas gracias, señor Seva.

Para contestación conjunta, tiene la palabra el señor Villaescusa.

**El senyor director general de Radiotelevisió Valenciana:**

Moltes gràcies, senyor president.

Breument dos coses.

Senyora diputada, quan jo m'he referit a l'audiència mitjana d'estos vuit anys i l'hem xifrada en el 19%, volem dir que l'audiència mitjana que Sofres.
.
.
Anem a vore, Sofres és l'empresa que segueix les audiències per a totes les televisions públiques i privades d'Espanya.
Ho dic perquè he rebut moltes vegades també crítiques de què nosaltres manipulem a Sofres, açò és impossible.
Podem manipular coses d'aliments, però, tanmateix, a Sofres no.
Sofres és l'empresa reconeguda per tot el sector, que és la que directament està mesurant les audiències en tots els hogars d'Espanya i és la que assigna el percentatge d'audiència que té cadascuna de les televisions.

Quan jo en la meua primera intervenció he plantejat que estem en el 19%, he plantejat la mitjana d'estos vuit anys.
Hem tingut anys que hem estat en el 20% d'audiència mitjana i en estos moments estem en el 18.
5 mensualment.
Les audiències es mesuren, com vostés saben, mensualment i després anualment.
Jo he plantejat una mitjana general, que és al voltant del 19, que ve a ser molt semblat, ja que immediatament al cap d'un any de funcionament d'este casa, en l'any 1989, a l'any 1990 estàvem situats ja en eixos percentatges d'audiència.

Moltes vegades he explicat que l'audiència a la nostra Comunitat Valenciana és molt equilibrada afortunadament, entre les televisions públiques i privades i entre les televisions generalistes i autonòmiques.
És a dir, que el patís de l'audiència està molt equilibrat entre les quatre grans cadenes en la nostra Comunitat Valenciana.
En algun moment és una privada la que va liderant.
.
.
La diferència és d'un punt o un punt i mig.
Una audiència mitjana del 20% o del 19% és una molt bona audiència, senyora consellera, senyora diputada, estic hui empenyorat en fer-la a vosté consellera.
.
.
*(Rialles)* En un govern futur.
.
.
De televisió no li ho desitjaria.
.
.
*(Rialles)*

 

M'estic referint a què, per exemple, quan TV3 ha estat líder d'audiència a Catalunya, per ficar un exemple, ha tingut el 21% d'audiència i amb el 21% ha estat líder.
És a dir, des que hi ha televisions privades, públiques i des que hi ha un marc competitiu, una audiència d'este nivell és una audiència molt important.
És a dir, no hi ha cap cadena que tinga mai el 50% d'audiència, ni el 60% general d'audiència.
O siga, que contemplem estos percentatges d'audiència en relació a la medició de Sofres i en relació a com es combinen les audiències mensuals i anuals entre el repartiment de la tarta.

Com vosté sap també, la lluita per les audiències entre Televisió Espanyola, Tele 5 o Antena 3 també sempre es dilueix, sempre, per ara, per a vore televisió espanyola, a la millor, en dècimes o en un punt.
És a dir, que estem plantejant que una audiència mitjana del 19% és una audiència arrelada i consolidada.
I estem plantejant que a la nostra comunitat en els hogars, així com tenim puntes o programes que tenen un 50% d'audiència o retransmissions esportives que tenen un 50 o un 60% d'audiència, l'audiència mitjana es contempla amb tot el conjunt de medició de tota la programació.

Per tant, quan ací plantegem una audiència mitjana consolidada, estem plantejant que Radiotelevisió Valenciana té una audiència sòlida, consolidada.
I consolidada l'audiència i també jo crec que consolidat el projecte quan a vertebració.
Tenim una audiència compensada en aquests moments entre Castelló, Alacant i València.
És una audiència que està més compensada del que estava abans, més vertebrada del que estava abans.
És a dir, des d'eixe punt de vista estem satisfets en mantindre.
I la lluita de les televisions autonòmiques de Forta és mantindre estos nivells d'audiència que li donen a Forta, en aquests moments en el terreny nacional, un 18% d'audiència general.
Vostés saben que per ara Forta sols són vuit televisions autonòmiques.
També saben vostés que hi ha tres o quatre comunitats autònomes que estan en procés de construcció de diferent nivell de la seua televisió autonòmica.
Per tant, saben vostés que sols estem parlant de la realitat d'audiència de vuit comunitats autònomes que agrupen a les televisions de Forta.

Bé, les televisions del conjunt de Forta tenen una audiència assolida, consolidada.
I això és positiu.
I eixa audiència consolidada és positiva per a les autonomia i per al concepte d'Estat que la nostra Constitució refrena i recolza.
És a dir, això és el que jo estava plantejant.
O siga, que professionalment una audiència de mitjana del 19% o del 18,5 que estem en aquestos mesos, professionalment és una audiència arrelada i consolidada.
Ja les dic que quan ha estat TV3 líder d'audiència a Catalunya, ho ha estat amb el 21.
O siga, que estem parlant d'un punt i mig o un punt el que planteja la situació general de les dades de Sofres i amb això es mesura.

Mire, senyor Perelló, molt breument.
Hem estat moltes hores este matí ací debatent sobre algunes qüestions.
Jo creia que havien quedat alguns preceptes clars.
De nou l'esbalaït i el bocabadat sóc jo.
Perquè ara em torna a parlar d'il·legalitat.
Mire vosté, no hem fet cap il·legalitat.
A dia de hui ni una il·legalitat ha fet este director general en els vuit anys, ninguna.
Mire vosté, inclús el tema que hem estat discutint al llarg del matí o xarrant al llarg del matí, el tema dels tres plecs de condicions, li he dit reiteradament que estic perfectament convençut que respecten els plecs de condicions la Llei de creació i la Llei de tercers canals.
Esperem al final del procediment judicial, esperem al final del procediment judicial i aleshores ja podrem parlar.
Però, per favor, tindra el director general dret a creure en el que ha plantejat, en que els tres plecs de condicions representen, la Llei de creació la respecten i respecten la Llei de tercers canals.
Sí.
Per tant, per favor, no fem demagògia, no diguem: allí todo son ilegalidades.
No, no hi ha cap il·legalitat.

Miren vostés, esta televisió, a pesar de tot, és una televisió autonòmica normal, ni millor, ni pitjor que altres, una televisió autonòmica normal consolidada amb l'audiència valenciana i que està dirigida per uns professionals que amb la millor intenció del món intenten complir el seu treball per a millorar la societat valenciana, per a informar els ciutadans valencians i per acostar els ciutadans valencians els seus fets culturals més significatius i els seus fets esportius més significatius i el seu conjunt de programes per al seu entreteniment, programes per a la seua formació i programes i cadenes, com hem parlat al llarg del matí, per a diferents usos d'entreteniment, d'informació, de servici, graelles variades de programació.
Ni més ni menys, una cadena autonòmica normal.

Li he sostingut que afortunadament complirem d'ací uns mesos quinze anys de presència amb els valencians.
I el poble valencià, el ciutadans valencians d'Alacant i Castelló segueixen les nostres programacions.
I estem satisfets d'eixe treball.
I se li agraeix molt sincerament la intervenció que ha fet referència a l'enhorabona pel cobriment de la informació esportiva durant aquesta setmana, li ho agraisc això.
En altres comunitats autònomes també ho plantegen els partits de l'oposició.
És a dir, ja li dic, continuaré esforçant-me per a què desterrem la desqualificació, per a què desterrem la llei de l'embut, per a què parlem, pera què dialoguem i que parlem per a millorar entre tots el que és el treball de portar endavant Radiotelevisió Valenciana, el respecte a la Llei de creació i el continuar quinze anys més, tanmateix, tal vegada amb altres professionals, esta televisió pública dels valencians.

Moltes gràcies.

 

**El senyor president:**

Muchas gracias, señor Villaescusa.

Señora Pérez.

 

**La senyora Pérez i Martí:**

Gràcies, senyor president.

Jo també ahir vaig seguir tot el procés del València, perquè és guanyador de lliga, era importantíssim i va a portar a la ciutat a milers i milers i milers de persones, entre elles la meua filla.
Jo com a bona mare intentava vore-la, així que vaig vore tota la programació.
I els he de dir que donaren molt bona cobertura totes les televisions arrel de l'estat espanyol, inclosa l'anglesa i també la francesa; molt bona cobertura a què el València fora campió.
O siga, que bé el que havem fet, però no el que el fem bé ho hem de aplaudir, el que fem bé ho hem de fer bé perquè per això ens paguen, per a fer les coses bé.
Ni més ni menys, ni més ni menys.

I acabe i acabe ràpidament.
Anem a vore.
A mi em preocupa, senyor Villaescusa, que el 25 d'abril la televisió prenguera declaració al president de la Generalitat i a dos consellers i s'oblidara que la pluralitat en el 25 d'abril és la democràcia existent a l'estat espanyol i al País Valencià i obviara el fer una entrevista o almenys preguntar com esteu als demés representants dels partits polítics de l'oposició.

I també m'ha preocupat moltíssim el que s'haguera de prohibir parlar del senyor Ripoll, que en aquests moments és el president de la Diputació Provincial d'Alacant, per allò de què ningú sabera si havia de ser candidat del PP o no havia de ser candidat del PP.
El senyor Ripoll, després de tota la seua trajectòria, em sembla que té la suficient *pedigrí* per a fer les declaracions que li done la gana.

**El senyor president:**

Acabe, señora Pérez.

 

**La senyora Pérez i Martí:**

I acabe de veritat, senyor president, sempre em passa el mateix, dient: enterrar la telebasura està a l'abast del senyor Francisco Camps.
I en això jo estic al costat del meu president.
Acabe vosté amb la telebasura, ja està bé.

Gràcies, senyor president.

 

**El senyor president:**

Moltes gràcies, senyora Pérez.

Señor Perelló.

 

**El senyor Perelló Rodríguez:**

Muy brevemente para tres cosas, realmente para dos.
Yo también espero que aunque hayan otros profesionales no estar quince años en la comisión de control, señor Villaescusa, porque no habría cuerpo que lo resistiera.
*(Rialles i remors)* Pero en cualquier caso, por terminar bien, en lo de los pliegos tiene usted razón, yo me espero a lo de los pliegos.
Y en lo de las recomendaciones que le he dado, simplemente me gustaría que las tuviera usted en cuenta cómo están, supongo que las ha apuntado y como están grabadas y están escritas y las puede tener, pues me gustaría simplemente que las tuviera en cuenta.

Y la tercera cosa no vale la pena que la diga, porque era referida a la manipulación informativa que se ha preguntado.
Pero he pensado que no voy a hablar, que con unas cintas que tengo yo algo de legalidad voy a montar un seminario y el que quiera que se apunte.

 

**El senyor president:**

Muchas gracias, señor Perelló.

Para cerrar el debate tiene la palabra el señor Villaescusa.

 

**El senyor director general de Radiotelevisió Valenciana:**

Moltes gràcies.

Estaré encantat d'apuntar-me als seminaris que facen falta.

Senyor Perelló, simplement incidir un poc en el que al llarg del matí he sostingut.
Crec que precisament en el moment, a més, en el que estem expectants a un nou govern i a vore el comité de savis o de tècnics, ara, què dictamen s'elabora sobre la situació, el finançament i el model de la televisió pública a Espanya, estaré expectant a tot eixe procediment del govern d'Espanya.
I recordar que el que hem fet aquí és simplement externalitzar determinats servicis i que aquí hem estat escrupolosament defensant la Llei de creació aprovada per unanimitat per les Corts Valencianes i la Llei del tercer canal.

Res més.

 

**El senyor president:**

 

Muchas gracias, señor Villaescusa.

Agradecer su presencia.
Agradecer a los diputados la asistencia y el tono del debate.
Y se levanta la sesión.

 

*(S'alça la reunió a les 13 hores i 25 minuts)*