Untitled Document

<!--
body {
background-color:white;
color:black;
}
.text4 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
font-weight:bold;
text-decoration:none;
color:black;
}
.text3 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
text-decoration:none;
color:black;
}
.text8 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
font-weight:bold;
font-style:italic;
text-decoration:underline;
color:black;
}
.text2 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
font-style:italic;
text-decoration:none;
color:black;
}
.text1 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
font-weight:bold;
font-style:italic;
text-decoration:none;
color:black;
}
.para3 {
text-align:justify;
}
-->



Comissió d'Agricultura, Ramaderia i Pesca
realitzada el dia 23 de juny de 2009.
Comença la reunió a les
10 hores i 35 minuts.
Presideix el diputat senyor Josep Maria
Pañella Alcàcer.
Reunió número 11.

Proposició no de llei sobre el restabliment de
les subvencions de les assegurances d'agricultura i ramaderia
ecològica, presentada pel Grup Parlamentari Esquerra
Unida-Bloc-Verds-IR: Compromís (RE números 34.
777, BOC
número 150)

El senyor president:

(Inoïble) .
.
.
la comissió.

Senyor secretari.

(El senyor secretari passa llista per tal de comprovar
si hi ha quòrum)

Entenc que hi ha quòrum.

Lògicament, comencem amb el punt primer, que
és l'aprovació de l'acta.
Si hi ha algú
que té alguna observació a fer i, si no, la considerarem
aprovada en cas que no se cite absolutament res.
(Pausa) Entenc que queda aprovada
per unanimitat.

Iniciem, per tant, la resta de l'ordre del dia.

En principi, hi ha dos observacions a fer: el punt
tercer el retirem, perquè una moció idèntica va ser
aprovada en la Comissió d'Economia, crec que era del Partit
Popular la moció que s'havia presentat.
I, per tant, no
té sentit ara que tornem a fer el mateix debat, encara que les dos
es van presentar en el seu moment per separat.

Els punts 5 i 6 s'acumularan en la seua defensa,
encara que lògicament.
.
.
, una part, pel manament del reglament i
l'altra perquè la voluntat és que se voten
separadament, perquè si no, no tindria sentit haver-les presentat
aixina.

Per tant, amb estes dos observacions, iniciem la resta
de l'ordre del dia.

Cedisc la presidència al senyor vicepresident
per poder defendre les proposicions.

(Ocupa la presidència el vicepresident, senyor
Eduardo Ovejero Adelantado)

El senyor vicepresident:

Comenzamos la sesión con el punto número
2, que es toma en consideración de la proposición no de
ley.
.
.

Por parte del Grupo Compromís, tiene la palabra
el señor Pañella.

El senyor Pañella Alcàcer:

Gràcies, senyor president.

El que se presenta és una proposició no
de llei que demana que s'inste la Conselleria d'Agricultura,
Pesca i Alimentació a restablir les subvencions de les assegurances
d'agricultura i ramaderia ecològica.

¿Per què?
Perquè quan es publica
la normativa per la qual es desenvolupen diversos aspectes en la
concessió d'ajudes a la subscripció
d'assegurances agràries per al pla 2009, es comprova que ha
desaparegut, tal com abans era habitual, de la llista de beneficiaris de
les subvencions addicionals, el 10% de subvenció addicional que fea
La Generalitat a totes les parcel·les que s'havien inscrit en
el comité d'agricultura ecològica.

Contempla esta normativa el percentatge de
subvenció base de la Conselleria d'Agricultura a les
subvencions de les assegurances, que és el 10% de la
subvenció concedida per l'Entitat Estatal d'Assegurances
Agràries, Enesa, i que s'incrementa habitualment amb un 10%
addicional per a les parcel·les inscrites en alguns.
.
.

Per exemple, apareix en les denominacions
d'origen de vins d'Utiel Requena, dels vins d'Alacant,
dels vins de València, el raïm embossat del Vinalopó,
els nyespros de Callosa, la xufa de València, la carxofa de
Benicarló, l'arròs de València, el caqui de la
Ribera del Xúquer.
També apareix en les identificacions
geogràfiques protegides cítrics valencians i cireres de la
muntanya per a la línia de cobertura.
.
.
També inclús
el pixat dels cítrics i altres.

Però no apareixen, i és la primera
vegada que no apareixen, les corresponents a l'assegurança
d'agricultura i ramaderia ecològica.
Ens estranya, ens estrany
moltíssim, en el sentit que les orientacions de la Unió
Europea, les polítiques de la Unió Europea, van dirigides a
potenciar precisament l'agricultura ecològica.
Ens estranya
quan l'agricultura ecològica és, diguem, una
força en augment dins del global de l'agricultura.
I quan se
busquen nous productes, per una part, o productes amb certes
característiques noves, que poden ser una potenciació de
mercats nous, que açò, que en certa manera seguint sent
innovació, encara no és un tipus d'agricultura
suficientment estesa perquè no es considere innovació, hagen
desaparegut les aportacions de La Generalitat a estos productes.

Pensem que és un error.
Teníem ja.
.
.
,
vam citar, precisament en l'avaluació dels pressupostos, que
precisament els apartats dedicats a l'agricultura ecològica
havien minvat.
En aquell moment ho diguérem.
Pareix ser que
açò és un canvi de postura de la Conselleria
d'Agricultura, que en un principi, quan parla, sí que pareix
que dóna un recolzament especial a l'agricultura
ecològica, però, lògicament, les paraules, quan no hi
ha pressupost, són això, simplement paraules, i no podem
tirar endavant.

No vaig a estendre'm molt més.
Crec que
els raonaments que podríem dir serien redundants.
És una cosa
que des de la conselleria se tenia assumit i que en este moment ha
desaparegut.
Demanem que se seguisca en la línia que fins ara
s'estava portant, la de donar el 10% també de les assegurances
que corresponen a les parcel·les inscrites en el comité
d'agricultura ecològica.

Gràcies.

El senyor vicepresident:

Gracias, señor Pañella.

Para fijar posición, por el Grupo Socialista,
tiene la palabra el señor Lozano.

El senyor Lozano i Pastor:

Gràcies, president.

Senyories.

El Grup Socialista va a votar a favor la
proposició que fa el Grup Compromís.
Primer, per la
importància que hem de donar-li a l'agricultura
ecològica com a font d'aliments sans, que, com ha quedat
evidenciat científicament, el consum de fruites i verdures és
la base per a una alimentació sana.

Es parla molt del beneficis de la dieta
mediterrània, dieta que es basa primordialment en el consum de
fruites i verdures.

Però la realitat és que ens allunyen
cada vegada més a Espanya i a la nostra comunitat del que
històricament ha estat la nostra dieta bàsica, copiant
dolents hàbits alimentaris que en altres països s'han
mostrat nefasts.

I aquestos dolents hàbits afecten la nostra
infància greument, passant a situar-nos en el primer lloc
d'una estadística penosa, la de xiquets obesos i amb taxes de
colesterol per dalt del que s'entén saludable.

Senyories, hi ha formes de producció que
respecten millor que altres el medi ambient, són més
saludables per a les persones i, sobretot, i molt important, són
formes de producció de futur.

I segona qüestió per la qual anem a
recolzar esta proposició, perquè no podem discriminar
negativament estes formes de produir.
Si hi ha algun cultiu o forma de
cultivar que més es meresca potenciar i ajudar que s'implante,
és l'agricultura ecològica.
I açò ho hem
de tindre clar.
Una forma de fer-ho és garantint les rendes
mitjançant un sistema d'assegurances que primen esta forma de
produir, dotant-lo d'una subvenció addicional que abans ja
tenia i que no se comprén com se discrimina negativament respecte
d'altres cultius tradicionals que, amb la mateixa qualificació
de denominació d'origen, sí que disposen
d'aquesta ajuda.

Per estes dos raons que creem fonamentals és
pel que anem a recolzar la proposta que fa el senyor Pañella.

Moltes gràcies.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias a usted, señor Lozano.

Para fijar posición, por el Grupo Popular,
tiene la palabra la señora Sánchez.

La senyora Sánchez Cortés:

Muchas gracias, señor presidente.

Y la verdad es que no salgo de mi sorpresa,
señor Pañella, porque creo que tienen ustedes un error de
concepto fundamental sobre de quién deben partir las ayudas a los
seguros.

Y nuestra sorpresa, el Grupo Popular, es que retiren
la segunda PNL, que precisamente instaban al gobierno de la nación,
ya ha explicado usted por qué.
Pero no es que la retiren aquella
-ya se ha explicado, se ha debatido en una comisión similar la
cuestión-, pero que mantengan esta en los mismos
términos.
Eso es lo que no podemos entender.

Y, sobre todo, porque usted en concreto conoce
perfectamente, y en alguna ocasión ha reconocido, la
preocupación y la ocupación de la Conselleria de Agricultura
por los cultivos ecológicos, hasta el punto que tiene el
comité de agricultura ecológica aquí en la Comunidad
Valenciana, que, como usted bien sabe, está reconocido como
autoridad de control en la Unión Europea.

Y verdaderamente, a nivel general, y como
también vimos en los presupuestos, tenía hasta el año
pasado una partida en la que ayudaba, suplementaba las ayudas de
Agroseguro.
Y que este año, incluso a nivel general, y así lo
vemos en los presupuestos, se redujo porque paralelamente se había
reducido la del gobierno de la nación.

Por eso le digo que nos sorprende especialmente que
mantenga en los términos de dirigir a la Conselleria de Agricultura
la cuestión, cuando deberíamos haber sido al gobierno de la
nación.

Porque mire, le voy a explicar algo que creo que ya
sabe, pero, vamos, de su PNL se deduce que o lo ignora o lo obvia.
Voy a
pensar que lo obvia.
Y es que el plan anual de seguros agrarios se elabora
por la entidad estatal Enesa, que depende del Ministerio de Medio Ambiente
y Medio Rural y Marino actualmente.

Y al igual que ya ocurría el año pasado,
en el 2008, en este presupuesto no existe ninguna línea de
aseguramiento para las producciones acogidas al distintivo de
ecológicas.
En las normas de contratación de Agroseguro
tampoco existe, hasta el momento, en este año, ninguna línea
de contratación ni códigos de cultivo que permita realizar
ninguna contratación en el ámbito de la Comunidad Valenciana,
dentro de las parcelas reconocidas por el comité de agricultura
ecológica como tales.

Y le tengo que explicar que el trámite que se
venía haciendo hasta este momento era, como muy bien ha dicho, una
subvención complementaria, porque quería la conselleria, por parte de la
misma.

Pero, bien, si no existe la previa, no puede existir
la posterior.
Y la realidad que ha acontecido el año pasado, tengo
que decirle.
.
.
el trámite era el siguiente, el trámite
administrativo.
La solicitud de la subvención aquí no
podía hacerse en el momento de la contratación de la
póliza, ya que el programa no recogía dicha posibilidad.
De
modo que el agricultor debía solicitarlo por escrito a la conselleria, la conselleria comprobar dichas
parcelas, se certificaba que eran ecológicas, pasando el proceso de
ir a visitarlas y todo esto, y según la información del
presidente de la.
.
.
que lo realizaba,  y este proceso duraba
aproximadamente un año.

En definitiva, cuando estas cuestiones se iban a
resolver, que además eran cantidades pequeñas, ya no
interesaban al agricultor.
Y la realidad ha sido que se ha llegado a no
tener solicitudes.

Pero la realidad, por otra parte, de la conselleria es que quiere
tener estas ayudas y estas subvenciones.
Y en este sentido, tengo que
decirle que ya ha mantenido algunas reuniones, a través del
comité de agricultura ecológica, con Agroseguro para estudiar
la problemática que tales producciones plantean y que, por lo tanto,
se restablezcan estas ayudas.

Por lo tanto -y yo tampoco voy a extenderme
demasiado, porque creo que la cuestión está bien clara,
aunque la quieran o no reconocer-, la conselleria, hasta ahora, ha sido el único organismo que ha
establecido la posibilidad de ayudar a las producciones ecológicas.
Ha sido ese organismo, como he dicho, el ministerio, y Agroseguro los que
no tienen para este ejercicio ni para el pasado y, por lo tanto, los que
deben establecer las bases que permitan asegurar a las producciones
ecológicas.
Y en el momento que la restablezcan, la conselleria, tal y como
está previsto en la orden de bases y en su normativa, dictará
la resolución para la subvención de la aplicación
adicional.
No tiene mayor problema.

Gracias.

El senyor vicepresident:

Gracias, señora Sánchez.

Para la réplica, el señor
Pañella.
.
.

Cuando quiera, señor Pañella.

El senyor Pañella Alcàcer:

Gràcies, senyor president.

Senyora Sánchez, mire, m'ha dit que no
sap si ignore o obvie algunes coses.
I al final, diu que vol pensar que ho
obvie.

Jo estic segur que vosté desvia
voluntàriament l'atenció, vosté amaga
voluntàriament la realitat.
Vosté no vol sentir, ni tan sols
ha volgut llegir allò que diu la meua proposició, ni
m'ha escoltat, aplicant un sistema de sordera selectiva i no ha
escoltat ni una de les meues paraules.

Se me suma al final amb una sèrie de
qüestions administratives i tal.
.
.
Si no parlem d'això.
Si és que a vostés els agrada recomplicar les coses per a dir
«no» ací en la comissió, en la votació, a
allò que diu «sí» públicament.
I les coses
són molt més senzilles.

En la normativa que ha aparegut per a la
concessió d'ajudes a la subscripció
d'assegurances agràries per al 2009, ¿està o no
està el 10% de subvenció addicional de La Generalitat a les
parcel·les inscrites en el comité d'agricultura
ecològica?
Està o no està?

No me parle.
.
.
Vostés, van a aportar el 10%?
Oblide's de la resta.
Sempre la culpa la troben a Madrid.
Escolten,
no siguen tan centralistes!
Siguen un poquet més.
.
.
Vosté, la
seua competència la tenen ací.
No miren tan a Madrid.
Vostés reclamen a Madrid tot el que siga, però jo, la meua
pregunta no és eixa.

Vostés van a posar el 10% o no van a posar el
10% del cost de l'assegurança referida en este cas, en la
relació que estem dient?
És molt senzill: o sí o no.
Aixina de clar.

Vosté m'està dient.
.
.
Després me diu que si retire l'altre i no retire esta.
Però vosté què m'està dient?
Quines coses
m'està barrejant si ja li he dit que l'altra està
aprovada?
Està aprovada.
La van presentar vostés.
Què
volen?

Escolte, si -a mi- vol renovar la
discussió, a mi, per mi (so per
interferència d'un mòbil) encantat,
però perdre el temps no crec que siga la finalitat.

Vostés han aprovat en la Comissió
-si no m'equivoque- d'Economia una
proposició no de llei exactament igual que esta.
Què vol, que
la tornem a discutir?
Bé, la posem i la tornem a discutir.
Repetirem
i votarem una altra vegada el mateix i quedarem igual que estàvem.

És a dir, que això no té res a
vore.
Vosté m'està ara intentant pegar la volta i
revoltes -crec que no amb massa èxit- per a dissimular
que vol dir que no.
A allò que publicaven, diuen que sí i
eixa és la gran contradicció que tenen vostés des del
seu govern, des del govern del seu partit, des del govern del Partit
Popular: estar contínuament amb una dinàmica que tenim, de
dir que recolzen -ahir ho vam vore també en el sector
ceràmic en la Comissió d'Indústria-,
però votar que no a les mesures per a recolzar-lo.

Ara diuen que sí recolzen l'agricultura
ecològica, però ni en el pressupost apareixen les partides
que vaig dir ja en el seu moment, de recolzament, i ara se retira el 10% de
la subvenció addicional que vostés donaven tots els anys per
a l'aplicació de les assegurances agràries.
Li he citat
aquells que mantenen.

Vostés fan igual l'ordre i
vostés.
.
.
Li he citat.
.
.
És que no és que no han fet
la.
.
.
Jo li he citat aquells productes que sí es mantenen i hi ha un
producte que no el mantenen, i ara la culpa la té Madrid.

Madrid, el govern de l'estat, tindrà la
culpa de totes aquelles.
.
.
segur que té culpa.
No me dirà a
mi que.
.
.
Segur que en té, de culpa, però vostés
també se sumen a la culpa.
Vostés també volen estar en
la mateixa línia.

Quan hi ha alguna cosa negativa de Madrid,
vostés se sumen.
Quan hi ha alguna cosa positiva de Madrid,
vostés aleshores no se sumen.
Home, sume's realment
d'on.
.
.
Jo, és que eixa mania d'estar mirant sempre
Madrid.
.
.

Mire, l'error de concepte que pareix ser que
me diu que jo tinc, jo crec que el té vosté.
El té
vosté i és: qui paga eixe 10%?
Qui el paga, eixe 10%?
El paga
La Generalitat?
Doncs que el seguisca pagant al marge del que fan els
altres.
És que sempre estem prenent excuses de mal pagadors.

Després.
.
.
i entre altres coses, al final, li
pega la volta i me diu que sí, que sí; que ja estan
reunint-se amb Agroseguro per a poder restablir les ajudes.
Doncs,
està molt clar.
Si eixa és la voluntat, coincidim.

És que no ho entenc.
El seu discurs ha estat,
com a mínim, confús perquè comença dient unes
coses per a acabar dient que «se reunix per a aconseguir el mateix
que demanem nosaltres».
Ah, doncs recolze la proposició no de
llei perquè estem en la mateixa línia.
Si és eixa,
estem en la mateixa línia.
Si no és eixa, lògicament,
estem en línies oposades.

Gràcies, senyor president.

El senyor vicepresident:

Sí, gracias, señor Pañella.

Para réplica, por parte del Grupo Parlamentario
Popular, tiene la palabra la señora Sánchez.

La senyora Sánchez Cortés:

Muchas gracias, señor presidente.

Yo había sido breve porque había
aplicado aquella máxima de a buen entendedor, con pocas palabras
basta, pero veo que no es así porque, como le decía, me
confirma mi sospecha de que entiende porque no quiere, porque el tema
está bastante claro.

El tema es competencia del gobierno central a
través de Enesa y a través de Agroseguro y si ellos no ponen
línea presupuestaria para esto, La Generalitat, la Conselleria de
Agricultura, no puede complementar con un porcentaje, que es lo que ha
hecho hasta ahora voluntariamente, porque quería ayudar
verdaderamente a la agricultura ecológica, con lo cual usted me
pregunta: ¿va a estar no va a estar?

Y yo le digo, pero, ¿para qué tiene que
estar?
Si no pone el gobierno, no tiene sentido que ponga la conselleria, y esta es la
realidad.
Y se lo voy a intentar explicar con la normativa.

En la orden de la conselleria de 14 de diciembre de 2005.
.
.
No, es que es así.
No se rasgue las vestiduras.
Es que, es que es así.
En la orden de
diciembre de 2005, se especifican «las subvenciones adicionales,
adicionales -subrayo lo de «adicionales», que quiere
decir algo- sólo serán de aplicación cuando la
declaración del seguro contenga apartados específicos que
permitan diferenciar las parcelas y/o producciones beneficiarias de las
mismas, y contenga los elementos necesarios para determinar, la Conselleria
de Agricultura y Pesca, los importes que corresponden por tal
concepto».

Esta regulación se repite en las órdenes
de 14 de febrero de 2007 de la conselleria y en la de 16 de junio de 2008, pero resulta que la
circunstancia que en esa no haya establecidas líneas
específicas para dichas producciones ni Agroseguro haya establecido
códigos diferenciadores de las parcelas aseguradas con producciones
ecológicas, es lo que ha imposibilitado la aplicación de esta
ayuda por parte de la conselleria.

Yo, si quiere, se lo vuelvo a dictar para que se lo
copie textualmente y se lo lea y se lo relea.
Y ésta es la realidad.

Desde la publicación de las órdenes
mencionadas, es decir, el año pasado, éste ya no, en este
apartado no se ha presentado ante la conselleria ninguna solicitud de subvención por tal concepto
por parte de ningún tomador ni asegurado.
Obvio.
No existía
ni en Enesa ni Agroseguro, con lo cual aquí no tenía
ningún sentido que estuviera porque no podían solicitarlo.
Y
ésta es la realidad.

Tengo que decirle, por ejemplo, para que tome datos y
para que usted vea realmente -aunque yo sé que lo sabe de
sobra- el interés de la conselleria y lo que ha ayudado, efectivamente, a las parcelas que
durante 2007 y 2008 han solicitado subvención por otros conceptos
que sí están establecidos aquí.
.
.

En el año 2007, por ejemplo, la conselleria ha ayudado a
15.
749 pólizas, con un importe de 4.
809.
838,07 euros y en 2008,
11.
864 pólizas por valor de 4.
006.
356,49 euros en total de las
subvenciones.

O sea, que vuelvo a reiterarme, para concluir, para
concluir, que ha sido la conselleria hasta el momento la única que ha apostado
verdaderamente con euros, que es lo que necesitan los productores de
agricultura ecológica, y no así las entidades estatales.

Por eso me reitero en que ustedes tenían que
haber dirigido, igual que la otra PNL, la solicitud y nos hubiésemos
sumado nosotros porque queremos poner ese 10%, porque queremos ayudar con
ese 10%.
.
.
sería al gobierno de la nación a través de
la entidad Enesa y Agroseguro del Ministerio de Medio Ambiente, y esa es la
realidad.

Gracias.

El senyor vicepresident:

Sí, gracias, señora Sánchez.

Bueno, debatido el punto, pasamos a votación.
¿Abstención?
¿Votos en contra?
¿Votos a favor?
Sí, por 8 votos en contra y 7 a favor, queda rechazada esta
proposición no de ley.

Pasamos al punto número 3, que ha sido retirado
por el proponente.

Proposició no de llei sobre la reducció
del mòdul fiscal del raïm de taula amb caràcter
permanent, presentada pel Grup Parlamentari Esquerra Unida-Bloc-Verds-IR:
Compromís (RE número 34.
779, BOC número 150)

El senyor vicepresident:

Por lo tanto continuamos con el punto número 4,
que es toma en consideración de la proposición no de ley
sobre la reducción del módulo fiscal de la uva de mesa con
carácter permanente, presentada por el Grupo Parlamentario
Compromís.
Tiene, para la defensa, la palabra el señor
Pañella.

El senyor Pañella Alcàcer:

Moltes gràcies, senyor president.

Senyories, la proposició no de llei que
presenten, la proposta de resolució a aprovar, és molt
senzilla.
És instar el Ministeri d'Economia i Hisenda i el
Ministeri de Medi Ambient i Medi Rural i Marí que la reducció
del mòdul fiscal de raïm de taula es convertisca en permanent.

Per què?
Bé, doncs és una
petició pràcticament de tot el sector.
Tant la unió
com el consell regulador, les cooperatives, els ajuntaments de la comarca
del Vinalopó ja van acordar en el mes d'abril presentar un
document a les administracions públiques per a establir una
reducció del mòdul fiscal del raïm de taula amb
caràcter permanent.

Prèviament havia.
.
.
està.
.
.
hi ha un
estudi per a valorar quin seria el mòdul que s'ajustaria a
eixa realitat.
El mòdul actual és el 042 i no és el
que se considera adequat.

Prèviament hi ha hagut una reunió.
Eixa
reunió es va produir a Novelda, on -com he dit- estaven
les que els he dit, la unió, el consell regulador, les cooperatives
de Novelda i cooperativa del Monforte del Cid, però també
estaven representats els ajuntaments d'Agost, d'Hondón
de los Frailes, d'Hondón de las Nieves, de Monforte del Cid i
de Novelda.
Tots ells coincidixen que cal adequar el mòdul a la
realitat productiva que hi ha i, per tant, demanen una rebaixa permanent.

Què ha passat mentrestant?
Bé, doncs que
gràcies a l'informe que es va presentar, el Ministeri
d'Economia i Hisenda sí ha contemplat una reducció del
mòdul fiscal del raïm de taula per a aquest any, basant-se en
dues coses: les adversitats climatològiques de l'any anterior
i les pluges de la primavera.
Per tot això s'ha aconseguit
eixa reducció del mòdul, però per a esta temporada.

El que se demana és que, (so d'un telèfon mòbil) ficat que en este cas hi ha hagut unes adversitats
climatològiques.
.
.
però també hi ha un altre factor,
que és la baixa productivitat econòmica, que és
contínua, aleshores se demana l'adequació permanent
d'eixe mòdul.

Simplement, el que demane és que recolzem els
sectors professionals afectats en la seua petició.

Res més, senyories.

El senyor vicepresident:

Sí, muchas gracias, señor
Pañella.

Para fijar posición, por parte del Grupo
Socialista, tiene la palabra la señora Crespo.

La senyora Crespo Domínguez:

Gràcies, senyor president.

En principi, ja li anuncie al Grup Compromís
que anem a donar recolzament a la proposició no de llei que ha
presentat perquè el Grup Socialista creu que és necessari
ajudar el sector vitícola, que en aquests moments també patix
una crisi gran i que difícilment alçarà el cap si tots
els polítics no estem al seu costat escoltant-los, però
també disposats a resoldre les seues problemàtiques, que
són moltes.

Al parlar hui d'un tema fiscal, hi ha una
implicació evident de l'estat espanyol en aquesta
solució que vostés demanen, ja que per lògica
són lleis estatals les que s'haurien de modificar per a fer
possible una reducció del mòdul que s'aplica ara al
raïm de taula.

Jo ho veig correcte, que aquest problema tinga
més solució al parlament espanyol que ací, a Les
Corts, però el que no m'agradaria, i per això ho he de
recordar, és que ens oblidàrem de quines són les
nostres obligacions polítiques ací, a la Comunitat
Valenciana, amb delegacions concretes.
Així ho diu l'article
49 del nostre Estatut d'autonomia quan parla de competències,
i una d'elles són les competències en matèria
d'agricultura.

Dic açò perquè, tal vegada,
és una temptació massa freqüent demanar les coses al
Govern d'Espanya, que és la via fàcil, i no
preocupar-se i ocupar-se a fer polítiques agràries que donen
solució als problemes dels hòmens i dones del camp
valencià des del govern de La Generalitat.

Si no recorde mal, és un govern que porta
més de catorze anys governant i que l'aplicació de les
seues polítiques ha sumit el sector agrari valencià en una
profunda crisi de la qual no es veu cap brot verd, si no canvia la
tendència, i des de la conselleria es plantegen amb rigor
alternatives d'ajuda real o politiques agràries
específiques per a la millora econòmica de
l'agricultura valenciana.

Mesures com les de la setmana passada anunciades des
de la presidència de La Generalitat, on es demana reduir un 35% les
inversions en les diferents conselleries, sols fan, en aquest cas, hui que
parlem d'agricultura, que l'agricultura s'enfonse una
miqueta més en el pou cec on es troba.

Dit açò, entenc que sóc sensible,
des del Grup Socialista, perquè es faça una adequació
de la fiscalitat del cultiu del raïm de taula a la realitat del sector
productor, però vull també recalcar el gran esforç que
sempre han fet les cooperatives de la comarca alacantina del
Vinalopó, així com el Consell Regulador de la
Denominació d'Origen Raïm de Taula Embossat del
Vinalopó, les diferents organitzacions agràries, treball que
de segur ha contribuït a mantindre un mercat nacional i internacional
i a l'acceptació, per part dels consumidors, del raïm de
taula com a un producte que s'ha de consumir.

No ens oblidem que en aquests moments hi ha unes 4.
000
explotacions agràries que viuen del cultiu del raïm de taula en
exclusiva en els municipis d'Agost, Monforte del Cid, la Romana,
Novelda, Hondón de las Nieves, Hondón de los Frailes i Aspe,
emparats per la denominació d'origen, i que aquesta
producció suposa quasi l'única font d'ingressos
per a totes aquestes poblacions.

Hem de destacar que la producció de raïm
de taula ocupa una superfície de més de 6.
000
hectàrees, el que representa més del 50% del total de terres
cultivades, però a alguns pobles, és més de les tres
quartes parts del terme i la renda més important per als seus
habitants.
Tres exemples: Aspe, el 77,66%; Monforte del Cid, el 70,39%; i,
a Novelda, el 73,01%.

El raïm de taula del Vinalopó té, a
banda, unes característiques úniques de cultiu diferent al
del conjunt de l'estat espanyol, on també es practica la
mateixa activitat.
Per ací es produïx de forma totalment
artesanal, amb el conseqüent encariment del cost de producció
perquè s'ha d'embossar tota la producció, en molt
poc temps, de la varietat aledo i ideal.

També, el sector del raïm de taula patix
una crisi estructural més accentuada a la comarca del
Vinalopó.
Té una baixa rendibilitat en la
comercialització de la fruita per part dels agricultors, té
un baix rendiment de ceps, una presència de virosi, presència
de malalties i plagues i una falta d'incorporació de joves.
És un sector poc atractiu perquè és un cultiu amb poca
rendibilitat i elevats costos de producció i que necessita molta
mà d'obra en embossats i recol·lecció, ja que
-com he dit abans- tot es fa de forma manual.

Tots aquells factors, i, potser, altres, han
influït en l'abandonament del cultiu de raïm de taula que
perd cada any superfície cultivada.
Un agricultor que es dedica al
cultiu de raïm de cultiu de raïm de taula, a hores d'ara,
no arriba a obtindre tres mil euros de benefici per hectàrea
cultivada perquè, com acaba d'explicar, els costos de
producció són altíssims, aproximadament un 74% dels
ingressos.
Si fem números, una hectàrea sol produir uns
18.
000 quilos de raïm.
Entre el 2004 i el 2008 s'ha pagat entre
0,39 euros i 0,64 cèntims d'euro.
Açò, ens
dóna una mitja d'un 26% més de benefici per a
l'agricultor, per exercici de l'activitat i any.
I eixe 0,26
resulta ser el mòdul que s'ha aplicat fins a l'1 de maig
de 2009 per llei, i que, en aquell moment baixaria al 0,17 per a
l'exercici 2009, segons el decret del govern d'Espanya publicat
en el BOE, cosa molt positiva per al sector perquè el benefici net
per a la seua renda es veuria incrementat, donant així un marge
més gran de guanys per al sector del raïm de taula.

Jo puc entendre que el cultiu de raïm de taula
estiga molt concentrat geogràficament al sud de la província
d'Alacant, amb una superfície reduïda i delimitada.
Però, això no li ha de restar importància a
l'hora de negociar i pressionar en les negociacions que puga tindre
la conselleria quan va a Madrid a defendre temes fiscals per al sector
agrícola valencià.

Tan important han de ser els cítrics pel seu
volum com el raïm de taula que necessita una defensa clara, i veure
modificat a la baixa la pressió fiscal que, enguany, ja s'ha
beneficiat de reduccions considerables, gràcies a la sensibilitat
que va mostrar el ministeri rebaixant l'índex de 0,42 a 0,20
quan va estar negociant amb entitats representatives del sector i
ajuntaments de la zona, i que -com ja he dit abans- per a
l'exercici 2009 serà del 0,17.

Jo, simplement, pose aquest aquest exemple
perquè la conselleria comence a treballar en eixa línia,
escoltant, tant el consell regulador de la denominació
d'origen, les cooperatives i els ajuntaments de la comarca del
Vinalopó, i d'acord per sempre, quan vaja a Madrid a negociar
els interessos del camp valencià amb el ministeri, amb allò
que s'anomena la taula de fiscalitat, un mòdul fiscal que
permeta una renda digna als agricultores any rere any, sense estar
supeditada o condicionada per les adversitats meteorològiques, com
ha estat el cas de l'última campanya, sinó que prevalga
la crisi estructural del sector agrari dedicat al cultiu de raïm de
taula, que no és més que la conseqüència de les
males polítiques del Partit Popular, aplicades de forma repetitiva
durant més de dos dècades a la Comunitat Valenciana.

Res més i moltes gràcies.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias a usted, señora Crespo.

Por el Grupo Popular, tiene la palabra el señor
Ballester.

El senyor Ballester Costa:

Muchas gracias, señor presidente.

Señor Pañella, de aquel día que
pudo ser un gran día, hoy lo va a ser.
El Grupo Popular le va a
prestar su voto y va a dar el reconocimiento suficiente a esta
moción, a esta PNL, que -como yo le adelantaba en algunos
momentos- parece ser que solamente cuando nos vienen de cara, nos
gustan; y, cuando nos vienen de lado, no.

Vamos a intentar, desde luego, la exención
permanente desde el 0,42 al 0,20, en el impuesto de la renta de las
personas físicas en el IRPF que cobran estos agricultores, sea algo
permanente y una situación como la de la uva de mesa, con la crisis
que hay dentro del sector, la cantidad de mano de obra, la
aceptación que tiene sobre el territorio implicando a las ciudades
-como antes han dicho-, no solo de Agost, Monforte del Cid,
Novelda, la Romana, el Hondón de las Nieves, el Hondón de los
Frailes, sino también Aspe, Monóvar y Pinoso, con unas
explotaciones agrarias donde estamos hablando de un monocultivo de
más de 4.
000 mil explotaciones agrarias, con una densidad de
superficie, señora Crespo, no de seis mil hectáreas, sino de
8.
500 hectáreas, y con una producción al año de
alrededor de 130.
000 toneladas.

Estamos -como decía- dispuestos
totalmente a apoyar esta propuesta para que el gobierno central, que parece
ser que no solamente es el que nos hace el favor de que podamos comer uva
de mesa el día de Nochevieja -no tienen para nada que ver los
agricultores de esta zona que hemos dicho-, sino que gracias al
gobierno central por esa reducción que, una vez tan solo se ha
producido a lo largo de esta legislatura, de toda la legislatura que
llevamos, por una vez la ha hecho y, parece ser que, bueno, gracias a
ellos, ellos son los de la panacea y nosotros tal.
.
.

Pues, mire, a pesar de eso, vamos a estar juntando las
fuerzas en este caso, juntando nuestros votos, mezclando el interés
porque nosotros, el Grupo Popular del parlamento valenciano tiene
muchísimo interés en que los agricultores de esas zonas
puedan defender sus productos.
Y no solo por lo que hemos escuchado, que no
he oído en ningún momento la escasez de agua, que me
gustaría dejarla, porque hemos hablado que gracias al problema vino
el año pasado, por mucha pluviosidad, sino también por el
importe del agua de riego.

Señoras y señores parlamentarios, el
importe del agua de riego es uno de los costes adicionales que hacen
económicamente difícil la solución al problema de la
uva aledo y de la uva ideal.

Dicho todo eso, como les he dicho, vamos a aprobar y a
apoyar esta PNL, y espero que iniciativas como ésta, que se han
repetido más de una vez y más de dos por parte de este grupo
y que, ustedes, seguro que habrán dudado a la hora de apretar el
botón, absteniéndose o yendo en contra, cuando sean en
beneficios de las personas, de los agricultores, de los ganaderos, de los
pescadores valencianos, estén con nosotros cuando sea mi grupo el
que las presenten, como estamos nosotros hoy con el grupo del Bloc, que
acaba de presentar esta iniciativa.

Esperando que todos esos bienes que nos han anunciado
hace un momento en la intervención de la señora Crespo
anteriormente, bueno, pues, se redunden y se hagan extensos y extensivos y
sean igual de reivindicativos en cualquier momento para otros sectores de
la producción, del campo, de los agricultores valencianos, esperando
que esa situación se vuelva a dar, nosotros -como le he
dicho- le confirmamos que vamos a votar a favor de esta
proposición no de ley.

Muchas gracias.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias, señor Ballester.

Como hay unanimidad, por favor, pasamos a
votación el punto número 4.
¿Votos a favor?
Por
unanimidad, se aprueba el punto número 4.

Proposicions no de llei sobre l'establiment
d'una línia pressupostària de tres milions
d'euros per a ajudes als afectats per l'incendi de
l'Alcalatén, i sobre la modificació del Reial decret
1.
471/2007 perquè les ajudes per l'incendi de
l'Alcalatén es transferisquen directament a les persones i a
les entitats afectades, presentades pel Grup Parlamentari Esquerra
Unida-Bloc-Verds-IR: Compromís (RE número 34.
780 i 34.
781,
BOC número 150)

El senyor vicepresident:

Señorías, vamos a continuar con el orden
del día, con el punto número 5, que es la toma en
consideración de la Proposición no de ley sobre el
establecimiento de una línea presupuestaria de tres millones de
euros para ayudas a los afectados por el incendio de
L'Alcalatén.
A propuesta del proponente, también vamos
a reunificar el debate del punto número 6, aunque ya se advierte a
sus señorías que se votará separadamente.

Por lo tanto, por parte del grupo proponente
Compromís-Bloc, el señor Pañella tiene la palabra, que
será por veinte minutos.

El senyor Pañella Alcàcer:

No seran tants, senyor president.

No m'ha donat la paraula, però,
simplement, amb el seu permís, volia agrair als dos grups, tant al
Grup Socialista com al Grup Popular, el recolzament que havien fet a la
moció anterior, recolzament que espere tindre en estes dues mocions
que presentem ara, també, per ambdós grups, per no entrar a
diferenciar aquelles coses que se demanen al govern de l'estat i
aquelles coses que se demanen al govern de La Generalitat, perquè al
cap i a la fi, són coses que se demanen per al benestar de tots els
valencians i valencians, que és allò que ha de dirigir tots i
cadascú dels nostres actes.

Presente aquí, en este moment, dos proposicions
no de llei lligades entre si.
Començaré per la proposta de
resolució d'una i altra, i, així, centrarem el tema.

La primera diu que «Les Corts insten el Consell
a fer efectiva una línia pressupostària de tres milions
d'euros per ajudes als afectats per l'incendi de
l'Alcalatén».

I l'altra diu que «Les Corts insten el
govern de l'estat a modificar el Reial decret 1.
471/2007, o, a
publicar-ne un altre de nou amb la finalitat que les ajudes per
l'incendi de l'Alcalatén puguen transferir-se a les
persones i les entitats afectades, sense la necessitat de signar cap
conveni amb el Consell».

Per què fem això?
Mire, el Reial decret
1.
471/2007 és el que amplia l'àmbit
d'aplicació del reial decret anterior, Reial decret llei,
7/2007, de 3 d'agost, pel qual s'aproven mesures urgents en
matèria d'incendis forestals a la comunitat autònoma de
Canàries.
El principi és de Canàries, però
constava en ell que estes mateixes mesures se podien aplicar
mitjançant altres publicacions de reial decret llei a altres
comunitats autònomes o altres llocs on passara també algun
incendi, o, algun succés similar, al que es preveia donar
solució o donar les ajudes en el primer.

És en este, en el Reial decret 1.
471/2007, on
s'establixen les mesures, altres successos complementaris.
El que ens
interessa a nosaltres és el que va passar a Castelló, a la
comarca de l'Alcalatén, entre els dies 28 al 31 d'agost.
Parla ell que el pagament de les subvencions derivades dels danys en
infraestructures i equipaments municipals i la xarxa viària que es
referix l'article 2, del Reial decret 7/2007, el primer
-diguérem- de 3 d'agost, la gestió dels
quals està encomanada al Ministeri d'Administracions
Publicacions, l'article 13 disposava l'import màxim de
crèdit habilitat a estos efectes, que s'establiria en les
disposicions d'aplicació i desenvolupament de citat decret
llei, tan prompte com s'efectuara la valoració dels danys
-cosa que es fa en aquell moment- i es concretaran també
els termes municipals i nuclis de població beneficiàries de
mesures contemplades en el reial decret llei.

Per tant, és en este, en el Reial decret
1.
471/2007 on s'establix realment l'àmbit
d'aplicació i les mesures.
Apareixen ací: Comunitat
Valenciana, l'annex, província de Castelló, de 21 al 31
d'agost de 2007, les poblacions de Figueroles, Lucena del Cid, les
Useres, l'Alcora, Costur, Atzeneta del Maestrat.

Des d'aquell moment fins avui, els afectats
estan esperant rebre les ajudes que fa referència este decret.
Per
què?
En principi, per una disputa, govern d'estat, govern de
La Generalitat, una altra.

Senyories, tant els particulars com les zones dels
municipis que van resultar greument afectats per l'incendi de
l'Alcalatén -fa dos estius ja, este serà el
tercer-, continuen reclamant a les administracions el pagament de les
ajudes que els van prometre, a totes les administracions.
Però, ens
trobem sempre amb un problema: que està aturat.

Com he dit abans -i ho reitere-, fer les
disputes entre PSOE-PP, entre govern de Madrid-govern de La Generalitat.
.
.
I ho dic sense intentar, almenys, de moment, fer culpables -i no vull
jugar que hi hagen ni herois i vilans.
Simplement, estic constatant una
disputa que paralitza absolutament tota l'evolució dels
pagaments.
Per què?
Perquè cal signar un conveni en el qual
cadascú amb les administracions havia d'aportar tres milions.
Des de Madrid es diu que no es pagarà mentre no ho faça
també València.
I La Generalitat excusa el pagament
al·legant que ja s'ha gastat aquests milions en reposar
infraestructures.

En principi, he de dir que la finalitat del conveni no
eren esta.
Però, oblidem-nos, trenquem la disputa.
Ací, hi ha
unes persones greument afectades i unes poblacions greument afectades que
necessiten d'eixes aportacions econòmiques i que porten dos
anys esperant-les i no arriben.

Este és el motiu que m'ha fet presentar
per separat les dues proposicions no de llei.
Una, per a instar el govern
de Madrid.
Per què?
Mire, vosté té tres milions
d'euros per a posar ací.
No me jugue més a convenis ni
res.
Deposi-te'ls.
Canvie allò que faça falta canviar
per tal que eixos tres milions d'euros, que estan pressupostats i que
han d'estar -valga la figura, ja sé que no és
físicament- en una caixeta, reservats, esperant que
algú li done via verda per arribar, doncs, òbriga la caixeta
i faça arribar els diners als afectats, particulars i municipis.

I, per l'altra, li demane al Partit Popular que
actue també davant el Consell demanant-li que faça el mateix.
D'entrada jo li reconeixeré que vostés han fet el
pagament d'allò que diuen, però la veritat és
que no n'hi ha prou, i hem de treballar en funció de les
necessitats.
I, per tant, demane al mateix temps que creen vostés la
partida pressupostària de tres milions d'euros per a fer les
aportacions extraordinàries, si vostés volen,
extraordinàries si vostés volen, però perquè
arriben a tots els afectats, tant particulars com municipis.
Eixa és
la meua demanda.

Com intente fer-ho tantes vegades, una demanda en
pràctica de bona fe.
Això ho passe a vostés, tant als
diputats i les diputades del Grup Socialista, (so
per interferència d'un mòbil) per la responsabilitat que puguen tindre en la relació
amb el govern de Madrid, que és del seu color, com als diputats i
les diputades del Grup Popular perquè realment són el grup
que té el govern de La Generalitat.

Ningú crec que dubtarà que sis milions
d'euros en este moment fan falta per a la regeneració i per a
tot el que és la millora de les poblacions afectades.
Crec que
ningú dubtarà que no és suficient, vull dir, amb
això no anem a cobrir la totalitat de les necessitats.
Però
sí que amb això donaríem una empenta, desbloquejarem
el tema en Madrid, o demane que es desbloquege el tema des del govern de
l'estat, i alhora desbloquegem també el tema de La
Generalitat.

Seria, com a mínim, una prova de raó, de
raó, per un costat, però també de respondre a les
necessitats que s'estan manifestant.

En este moment, res més.

El senyor vicepresident:

Sí, gracias,
señor Pañella.

Para fijar posición, por parte del Grupo
Socialista, tiene la palabra el señor Nebot.

El senyor Nebot Gargallo:

Gracias, señor presidente.

Senyors diputats.

Com a portaveu del meu grup en esta presa en
consideració de la proposició no de llei, jo vull manifestar
que recolzarem la proposta de Compromís en el que respecta al primer
punt.
En l'altra intentaré raonar, jo crec que la nostra
postura serà la de l'abstenció.

Jo crec, senyor Pañella, que té un poc
els conceptes equivocats.
Està equivocat en allò que es
referix al decret.
El decret recollia una sèrie d'inversions
en infraestructures, en medi ambient, i els diners que vosté reclama
que estiguen en una caixeta, que els vegen físicament.
.
.
Bé,
en una caixeta no estan, però des d'abans de 2007 estan
depositats en un compte de la Diputació Provincial de
Castelló, que els tenen allí bloquejats a l'espera que
hi haja algú que se faça càrrec de l'altre 50%.
Val.

O siga, que l'estat sí que ha enviat els
seus diners per a obres d'infraestructura agrícola.
I
també ha enviat els seus diners per a obres de restauració
mediambiental.
La Conselleria de Medi Ambient sí que ha sigut
capaç en el mateix decret, en el mateix incendi i en el mateix
àmbit d'actuació d'invertir juntament amb el
ministeri.
I han fet actuacions en els termes municipals afectats, la
majoria de les actuacions en les finques públiques, el mas de
Timó de Llucena, o el Bovalar d'Atzeneta, o en un mas
consorciat que hi ha a les Useres, s'han gastat allí 600.
000
euros.
Però han sigut capaços d'invertir després
en neteja juntament a la carretera que unix estos pobles, que és on
més efecte visual se veia i on més la gent que transitava
veia els efectes negatius de l'incendi, ha sigut capaç de
gastar-se allí, la conselleria i el ministeri, 2,5 milions
d'euros.

Aleshores, si el decret val per a una conselleria,
mosatros considerem que ha de valdre també per a l'altra.

El decret no se pot modificar.
Si vosté
té el decret en la mà ja contempla ahí que no ha de
ser només la conselleria la que invertisca.
Estes ajudes són
al 50%, i el soci inversor pot ser qualsevol, pot ser la diputació
provincial o pot ser qualsevol dels ajuntaments.

Però, què passa?
Què passa,
senyor Pañella?
Que justet estem parlant d'uns ajuntaments
molt xicotets i amb pocs recursos econòmics.
I aleshores mosatros
necessitem algú que siga solidari en estos poblets i en els seus
habitants i se faça càrrec de l'altre 50%.
I en
això estem.

I hem anat al Ministeri d'Administració
Pública quan estava a punt de véncer el termini per a
invertir eixos tres milions, que estan depositats en la Diputació de
Castelló, perquè no s'hagueren de tornar.
I hem
aconseguit, hem aconseguit allargar el termini en tres anys més, en
tres anys més.
I en això estem.

Vosté sap en l'actualitat quants camins
s'han fet allí i que estan inclosos dins d'eixe pla que
ha assumit tant la conselleria com el ministeri?
Jo li ho diré: dos
camins, dos camins.
Un en l'Alcora, en el municipi de l'Alcora,
que és el municipi més gran i amb més potencial
econòmic, que va assumir ell per si el seu 50%, tampoc cal dir que
l'obra no era de les més grans, i se van gastar 140.
000 euros.
I en la Diputació de Castelló ara estan els tres milions,
menys els 70.
000 euros que li corresponien a l'Ajuntament de
l'Alcora, 2.
940.
000 euros.

I l'altre únic camí que ha fet la
conselleria dins d'eixe pla ha sigut el camí de Figueroles.
Mosatros volem creure també, perquè era una inversió
menuda, no volem pensar que siga l'únic poble el de Figueroles
que siga del mateix color de la conselleria de tots els altres de
l'Alcalatén.
Volem pensar que ha escomés el camí
més barat.
Però eixe no pot demanar el 50% perquè no
ha signat el conveni.
No el pot demanar.
I aleshores els diners seguixen
estant ahí depositats.

I què demanem mosatros, els veïns de
l'Alcalatén, els alcaldes de l'Alcalatén com jo,
no?
Jo li demanaria a la Conselleria d'Agricultura sentit
comú, sentit comú, i que siga capaç d'entendre
bé el decret, que siga capaç d'entendre bé el
decret, perquè si la Conselleria de Medi Ambient, com he dit abans,
ha sigut capaç de conveniar amb una altra conselleria del mateix
govern, en el mateix decret i en el mateix àmbit
d'actuació, ha de ser capaç de conveniar.
I que siga
capaç de dur endavant totes les obres que queden, que són la
gran majoria.
Jo sé que algun projecte d'eixes obres que vol
escometre la conselleria el tenen fet, però no estan executades ni
licitades.
Doncs estem a hora, estem a hora d'aprofitar 2.
940.
000
euros, que siguen capaços de signar el conveni.
Tenen tres anys de
temps.
Poden crear este pressupost, tant en esta proposició o
repartir-lo en el transcurs del temps, que pot ser més assumible per
a tots.
Però que passe el temps i que apleguen els tres anys i que
no hàgem de retornar res cap a Madrid.
Perquè la veritat
és que els nostres ciutadans no ho entendran, eh?
Perquè
després que estem demanant sempre diners al ministeri i al nostre
govern central, que passe el temps i que hàgem de tornar eixos
diners, quan tan necessitats estem estos termes municipals de la millora de
les nostres infraestructures agràries, això no ho
entendrà ningú.

En definitiva, jo vull demanar-los als diputats del
PP, que sé que en tenen de sentit comú, ací presents,
i a més també hi ha alcaldes i saben de les necessitats dels
municipis i de les nostres penúries econòmiques, que siguem
capaços de dur endavant este tema, de fer de mediació davant
la consellera, davant l'honorable consellera, i estudiar amb
deteniment el tema.
Que llimen les dificultats o els punts de no encontre
que puguen haver amb el Ministeri d'Administracions Públiques.
I que tinguen present que els municipis d'aquella comarca,
d'aquella comarca meua són, i volem ser valencians, i pel
bé dels nostres ciutadans aprofitem els fons remesos des de Madrid,
que segur que els seus electors, segur que els seus electors, que
també en tenen en aquells pobles, esperen de vostés capacitat
de consens i altura de mires.

No res més i moltes gràcies.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias,
señor Nebot.

Para fijar posición, por parte del Grupo
Popular, tiene la palabra el señor Giner.

El senyor Giner Giner:

Moltes gràcies, senyor president.

Senyories.

Jo també desitge que en un moment o altre puga
primar el sentit comú de les distintes administracions
públiques.
En tot cas, en nom del meu grup parlamentari, jo vull fer
un relat de fets que són objectivament aixina.

Fins ara ací hi ha qui ha posat diners i ajudes
que han arribat realment a la gent, han hagut diners, han hagut ajudes que
realment han arribat a la gent, poques o moltes, això ja
dependrà de la valoració de cada u, que és
l'administració valenciana.
I n'hi ha qui fins ara ha
posat excuses i entrebancs de mal pagador.
Els tres milions tan anomenats
podem admetre que al fi, al seu fi han arribat 70.
000 euros, per les
pròpies manifestacions que ha fet en la seua intervenció el
representant del Grup Socialista, però al final això que
acabe de dir és un fet objectiu, és una realitat
inqüestionable.
Eixa és la realitat actual.
Nosaltres desitgem
que no es perden els tres milions.
I el govern, com és normal, de La
Generalitat, i la conselleria, com és normal, el que desitja
és que s'arribe a una solució que permeta que els tres
milions d'euros no es perden, perquè eixa no és la
voluntat, no pot ser mai la voluntat d'un govern autonòmic, ni
ho és, de la conselleria.

El Consell, perquè quede clar, pel que respecta
a la conselleria, el 31 d'agost, a final d'agost,
després de l'incendi de 2007, ja va acordar declarar
d'emergència les actuacions a desenrotllar en tota la zona
afectada de l'incendi forestal iniciat en el terme municipal de les
Useres, en Castelló, el dia 28 d'agost.
I es van concretar
eixes actuacions, es van concretar d'una manera evident, en tres
grans blocs.

En un primer, d'actuacions forestals i
paisatgístiques, que s'han portat a cap, apeo d'arbres cremats,
construcció de barreres, reparació de xarxa de camins i un
llarg etcètera.
Un segon bloc d'infraestructures per al foment
de la fauna silvestre.
I, un tercer bloc, d'infraestructures
agràries.

Com dia, el Consell de La Generalitat acorda portar a
cap eixes actuacions i ho encomana a dos conselleries, a la Conselleria
d'Agricultura, Pesca i Alimentació, per una banda, i a la
Conselleria de Medi Ambient, Aigua, Urbanisme i Vivenda, per altra.
I
alhora La Generalitat, el Consell, el govern valencià acorda la
dotació econòmica que s'estima en 4,5 milions
d'euros.
Eixa és l'actuació que fa.
I en totes
les actuacions previstes sols es concreten en ajudes les destinades a
pal·liar els danys en cultius, instal·lacions
agropecuàries.
Això són actuacions dirigides a la
recuperació integral de la zona afectada per l'incendi.

El desenrotllament de les actuacions previstes en
eixos dos primers grans apartats, que anomenava jo anteriorment, són
competència de la Conselleria de Medi Ambient, Aigua, Urbanisme i
Vivenda.
I s'han executat, en col·laboració amb
l'estat, obres de restauració ambiental de la zona en terrenys
gestionats per La Generalitat i obres d'emergència per a
reparar danys produïts en terrenys de propietat privada, en total per
un import de 2.
773.
207,45 euros, havent-se finalitzat
l'execució el passat novembre de 2008.

Estes obres han estat executades per Tracsa, per
Vaersa.
Les obres, per exemple, de Tracsa consistixen en l'apeo de fusta cremada, en
l'arranjament de camins i bancals sobre terrenys de propietat
privada.
I, pel que fa a Vaersa, obres de restauració ambiental de
les zones en terrenys gestionats per La Generalitat en el terme municipal
de les Useres.

En definitiva, actuacions de restauració
forestal i paisatgística, en el Bovalar, en el terme municipal
d'Atzeneta, en la masia Carxet del terme municipal de les Useres o en
el mas del Timó del terme municipal de Lucena del Cid.

S'han executat treballs de neteja de
l'arbrat, de poda, d'esbrancament, de descopat.
.
.
 Bé, en fi, tot
allò característic en estes actuacions.
S'han millorat
i reparat camins forestals, s'han actuat en restauracions
hidrològiques i control de l'erosió, hi han hagut
actuacions també sobre la fauna, destacant la construcció de
set majanos de
pedra natural de tres metres de diàmetre.
En fi, seria llarg
d'enumerar.

Però interessa, dit açò, que
són les actuacions que objectivament es van prendre per part del
govern valencià, dir una cosa que és molt important.
A
més, vostés han fet referència al decret estatal.
Jo
prèviament vullc fer referència a la Resolució, de 6
de novembre de 2007, d'agricultura, pesca i alimentació,
perquè és complementària de les ajudes que acabe de
relatar, i és esta resolució per la qual s'instrumenten
ajudes a les explotacions agràries afectades per l'incendi
forestal d'agost de 2007.

I per mitjà d'eixa resolució, la
qual cosa cal sumar-ho al que anteriorment he expressat, hi han hagut 383
agricultors i ramaders de la zona que s'han vist beneficiats.
És dir, en l'Alcalatén, 168 expedients i, en el
Maestrat, 215 expedients.
Ajudes que s'han concedit de manera directa
per a la reconstrucció i la reparació d'elements
afectats o destruïts per l'incendi en les explotacions,
construccions ramaderes, instal·lacions, connexions d'aigua,
tanques, reposició d'animals morts, qualsevol dels factors de
producció en la zona.

I per mitjà d'eixa resolució que
caldria -insistisc- afegir a la que anteriorment he anomenat
com acord del govern, hi ha hagut un pressupost de 700.
000 euros: 400.
000
en l'exercici del 2008 i 300.
000 en el present exercici del 2009.

I, miren vostés, que és important que
ens adonem d'açò, esta ajuda d'esta
resolució, a diferència de la que es va aprovar el seu dia
per part del ministeri i a la qual reiteradament ha assenyalat i ha fet
referència el senyor Pañella, esta ajuda dic.
.
.
(veus)
-Pañella-, a diferència de la que es va aprovar
en el seu dia pel ministeri.
.
.
, (veus) l'altre dia en van confondre a mi amb una altra
persona, que és pitjor encara, (rialles) però que esta ajuda era per a les pèrdues
sofrides pels llauradors i ramaders sense necessitat que estiguera coberta
per una assegurança.
Eixa és la qüestió.

És a dir, l'ajuda que establix la
conselleria no tenia com a condició sine
qua non, no tenia com a requisit indispensable
que estigueren els danys produïts acollits o coberts per una
assegurança, perquè precisament el 95% o més del 95%
dels danys sofrits no estaven coberts per ninguna assegurança,
més del 95% dels danys que va produir eixe incendi no tenia ninguna
cobertura de cap d'assegurança.

Per això.
.
.
, ha provocat que en la
pràctica, en la pràctica l'única línia
d'ajudes que van a rebre i que ja han rebut els afectats són
precisament les ajudes de la Conselleria d'Agricultura, Pesca i
Alimentació.
Eixa és la realitat.
Perquè si fem
referència al Reial decret 1.
471/2007, que el senyor Pañella
ha fet referència en la seua intervenció, com si fem
referència al Reial decret llei 7/2007, mire vosté, li ho
diré literalment perquè se n'adone de la
qüestió, «recull la possibilitat -eixe reial
decret- d'indemnitzar danys en produccions agrícoles i
ramaderes sempre que estiguen cobertes per pòlisses en vigor
emparades pel pla d'assegurances combinats per al 2007.
»
¡Literalment!
Literalment, diu això.

Esta condició ha suposat, com ja li manifestava
anteriorment, que els llauradors i ramaders d'esta comarca tan sols
hagen comptat amb les ajudes aprovades per la Generalitat valenciana.
Eixa
és la realitat, eixa és la realitat.

El senyor Pañella ens preguntava: «Per
què encara esperen les ajudes?
» Diu, per què encara
s'estaven esperant les ajudes, i vosté se n'anava
única i exclusivament, la seua resposta, que n'hi havien unes
disputes, a les disputes.
No, algunes quedaran esperant les ajudes,
perquè l'ajuda estipulada des del govern central, de facto, excloïa més del 95% dels hipotètics
o potencials beneficiaris d'eixes ajudes.
Tan senzill com
això, tan senzill com això.

Però, a més, des del primer moment, a la
conselleria se li va encomanar ficar en marxa una ordre d'ajudes
directes als llauradors i ho vam fer.
Posteriorment, es va assumir un
compromís d'actuar en camins rurals i la conselleria ho va
fer.
Durant el mes d'abril, el delegat del Consell en Castelló
va mantindre reunions amb el subdelegat del govern amb les quals
s'entregaren un resum de totes les obres de titularitat municipal que
hi havien sol·licitat els ajuntaments afectats.
I, bé, fins a
la data, la conselleria ha fet una valoració tècnica dels
camins rurals i mosatros l'únic que podem dir-los és
quines són les actuacions que té la conselleria.

Per exemple, als 700.
000 euros, als quals m'he
referit anteriorment, doncs tenen el camí.
.
.
, -ho dic
perquè alguns han citat com si sols s'haguera actuat en un
camí, això no és de veres- en el camí de
les Useres, en el camí de les Useres s'està executant.
Algú els permetia dir: «Xe, és que ni s'han
licitat, ni.
.
.
» No és de veres.
En el camí de les
Useres 160.
000 euros s'estan executant.
Ah, no?
Doncs bé,
aleshores, això li ho demostrarem.
En el camí de les Useres
està.
.
.
(Veus)
Bé, serà alcalde del sursum corda, però la conselleria té.
.
.
(veus) del que vullguen, de Lucena o
d'on vullguen.
(Veus) Sí, sí, però això sap què
vol dir?
És una cosa relacionada amb elevar el cor, no té
ninguna qüestió pejorativa, no pense que jo l'he insultat
per dir això.
És una frase feta recurrent.

És el camí.
.
.
(Veus) Jo no l'he insultat, jo no
l'he insultat, ni tinc pretensió de poder tindre capacitat
d'insultar-lo ni a vosté ni a ningú.
Jo sols he dit
que, en dades oficials, el camí de les Useres s'està
executant per 160.
000 euros, sols he dit això.
Si això ho
interpreta com un insult.
(Veus) I li afig més, el camí.
.
.
, -vosté
expliquem el que vullga, però ara li ho estic explicant jo-,
el camí de Costur està també executant-se per
159.
581,25 euros.
També és mentira?
Com està
executant-se -i eixe és l'únic que ha dit
vosté, crec, si no recorde mal- el camí de Figueroles
-crec que és el que ha citat vosté-, i dia:
«Perquè era el de menys quantia.
» Home!
, doncs
328.
979,43 euros no és precisament calderilla, i menys per als ajuntament i per a una zona menuda, com
poguera ser el meu poble, com puga ser el de vosté.
Val.

El camí d'Atzeneta està redactat
ja el projecte i va a mamprendre's, com el camí de Llutxent,
200.
000 euros, redactant-se també el projecte.
En total, això
significa que estem parlant d'inversions que superen el 1.
748.
000
euros.

I això, enfront.
.
.
, a part de les actuacions de
la Conselleria de Medi Ambient, enfront de tres hipotètics milions
d'euros, dels quals en la pràctica sols se n'han
invertit 70.
000.
És una qüestió de voluntat
d'articular sistemes de canalitzacions d'eixes ajudes.
El que
ocorre, insistisc, és que en el mateix Decret 1.
471, de 2 de
novembre, del govern central, com el Reial decret llei 7/2007, de 3
d'agost, en els mateixos mecanismes legals que teòricament
donen les ajudes ja fiquen una condició que impossibilita i
inhabilita per a poder rebre les ajudes els afectats, perquè
és condició sine qua non que hagen de gaudir de cobertura amb una
assegurança que no tenen més del 95%.

Per tant, ahí n'hi ha un problema, un
problema que no és deu a disputes, sinó que es deu a
l'exigència d'eixa pròpia normativa, un problema
que ha impossibilitat que eixes ajudes els arribaren als afectats, ni
més ni menys.

I si a eixe més de 1.
748.
000 euros afegixen els
més de 2.
773.
000, que es van fer d'actuacions des de la
Conselleria de Medi Ambient, almenys des de la conselleria s'han pres
decisions, decisions coherents, decisions que podien aplicar-se i
s'han ficat en marxa projectes.
Però la resta, la resta
és simplement un somni, una idea, una milonga, una milonga
política per a fer creure que se'ls donen unes ajudes quan en
la realitat, es depositen on es depositen, saben que és
impracticable el fer possible eixes ajudes, per la mateixa exigència
de requerir d'una cobertura, d'una cobertura
d'assegurances.
Això és tan clar com aixina.

Gràcies, senyor president.

El senyor vicepresident:

Gracias, señor Giner.

Para réplica.
.
.
el señor
Pañella.
(Veus)

Tendrá luego, usted, su turno de
réplica.
Sí, ahora, tiene.
.
.
, el señor
Pañella y luego le tocará a usted.
Es que como no va a apoyar
las dos proposiciones, tendrá su derecho a réplica.

Cuando quiera, señor Pañella.
(So per interferència d'un mòbil)

El senyor Pañella Alcàcer:

Gràcies, senyor president.

Bé, el debat ha anat per on temia i on creia
que no devíem d'anar.
.
.
(Veus) On jo creia que no devíem d'anar.
Lògicament, senyor Giner, jo done la meua opinió i parle per
mi, indubtablement, per mi.
.
.
, i represente un grup, i avant.

Mire, no sé.
.
.
, senyor Nebot, no és que
tinga conceptes equivocats, a la millor és deformació
professional, jo sóc mestre i utilitze figures moltes vegades
perquè se facilite la comprensió de les coses.
Jo ja
sé i, a més, ho havia dit que no és una caixeta,
però efectivament el que vosté me diu és que
està en un lloc esperant, dormint, que tinguen
l'aplicació.
I eixa és la caixeta que jo dia.

Vostés, allò, entenc.
.
.
, vosté
sap com alcalde que és, sap que l'única caixeta que hi
ha en l'ajuntament són les partides pressupostàries, i
no és una caixeta física, perquè després
resulta que cal aplicar el principi de caixa única que és el
que val en l'ajuntament.
Per tant, quan parle d'una caixeta,
parle d'una imatge, és a dir, estan ahí, ahí,
els diners en un lloc determinat, però que estan en un pressupost i
estan ahí i estan inclús depositats; estan ahí
esperant què puga fer, i això és el problema, que
estiguen ahí per una part.

Efectivament, ha parlat vosté d'entendre
el decret.
No, no, si el decret el tinc clar.
I jo en les dos proposicions
no de llei que presente intente desprendre'm de tot allò que
d'alguna manera nugue a uns o nugue als altres, i el que fa, al
final, és evitar l'acord.

Jo no vull conservar el decret en este moment, no vull
conservar-lo, vull variar-lo, i vull variar-lo per a fer-lo més
fàcil.
I, ¿és que el decret és incorrecte?
No,
no li ho dic, però ací tenim un problema, i tot depén
de si volem que el problema seguisca o volem buscar solucions.
I jo vull
buscar solucions.
Ja li he dit que no volia plantejar-lo com un debat entre
bons i roïns, entre nobles i vilans.
No és el meu plantejament.
Era una plantejament únicament pensant en la gent que està
esperant encara eixes ajudes.
Eixe és el meu sentit comú, no
sé si coincidisc en el sentit comú de les seues senyories,
però eixe és el meu.

I sí que li done la raó total en una de
les darreres frases que ha dit.
Si eixos diners no s'utilitzen, si
eixos diners es perden al final, els ciutadans no ho entendran.
Però
ningú ens lliurarem de la ira divina -permeta'm
l'expressió-, en eixe moment, ningú.
Els
ciutadans no ho entendran, però no ens entendran a ningú,
quan donant la culpa, ens la donaran a tots.
Tinguem-ho clar.

I, senyor Giner, en la línia que ha dit.
.
.
Jo
és que no vull entrar en el debat de números, perquè
vosté n'ha donat uns i jo en tinc uns altres que m'ha
donat la mateixa conselleria, que no coincidixen, que no vull dir.
.
.
, no,
no, que són de la mateixa conselleria, que no coincidixen, que
se'n podran sumar més o restar-ne alguns, que segurament, que
no vull entrar en eixe debat.

És a dir, en el debat del que són les
solucions i en el debat del que són les necessitats, és
allà on vull portar el meu discurs, i, perdone, avui no em trauran
d'ahí.
No entraré en un debat contra uns i contra els
altres.

Jo he citat únicament que hi ha un problema en
este moment perquè els diners disponibles des del govern central
estan esperant un 50%.
És aixina i això ho reconeixem
perquè està en el decret.

Bé, vostés diuen que eixe 50%
l'han ficat ja en (inintel·ligible) .
.
.
.
Correcte també.
No vull entrar a la
discussió.
Jo tinc ací les dades que m'han donat, de
Foresa, de les obres executades davant la Conselleria de Medi Ambient,
Aigua, Urbanisme i Habitatge i el Ministeri de Medi Ambient.
Actuacions de
restauració forestal i paisatgística per 1.
745.
165;
reparació i millora de xarxa de camins, 198.
725: restauració
de bancals i construcció de dics, 182,497; assistència
tècnica en seguretat i salut, 16.
151; cartells.
.
.
Total, 2.
148.
300
euros.

També actuacions efectuades a càrrec de
la conselleria i gestionades directament per La Generalitat.
¿On?
Al
terme municipal d'Atzeneta, en el Bovalar, 272.
000 euros; en el
Castell, 40.
000 euros i escaig en tot; a Llucena, en el mas de Timó,
61.
000 euros; a les Useres, masia Carxet, 144.
000.
Total.
.
.
(Veus)

El que estic dient és que, mire, si mos posem
en xifres, estarem ballant.
Jo he vollgut fugir d'allí, i no
vull buscar ni realitats de cadascú, per tant, realitats parcials,
ni subterfugis per anar-nos-en del centre.

En este moment, reitere, el que se demana és
que se faça efectiva, sense condicions, l'aportació
prevista pel govern de l'estat i que es faça efectiva una
dotació extraordinària de tres milions -vosté
diu obres que s'estan fen, bé, si són a més, que
se diga-, però una inversió extraordinària de
tres milions per als termes afectats.

Amb això donaríem solució, amb
això deixaríem contents, contentíssims,
lògicament, els municipis i les persones i entitats afectades.
¿És possible?
És possible, és una
qüestió de prioritats.
És qüestió
d'estirar un poquet cadascú de si mateix, fer un poquet de
força de si mateix.
Si no, estarem sempre.
.
.
, i l'únic
que farem és corroborar eixa situació que jo tantes
vegades.
.
.
-potser parcialment, no ho sé, després de la
votació sabré jo si és parcial o no-, que
cadascú més que interés a arreglar els problemes,
tenim l'interés de buscar un enfrontament, que a la millor
resulta que políticament ix rendible a l'hora dels vots,
però que políticament no va a ser rendible a la nostra
 societat.

Res més.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias, señor Pañella.

Por el Grupo Socialista, el señor Nebot tiene
la palabra.

El senyor Nebot Gargallo:

Moltes gràcies, senyor president.

¿Cuánto tiempo tengo?
(Veus) Siete minutos.
Yo creo
que.
.
.

Mire, senyor Pañella, jo entenc els seus
arguments i entenc que les administracions funcionen per pressupost, clar
que sí.

Però quan parlem d'un pont de la
Diputació de Castelló, jo crec que és un compte amb
totes les garanties, pense jo.
Està dit.
.
.
Hi ha una
intervenció i lliurarà els diners quan justifiquen que
s'ha invertit en un camí d'eixos al 50%.
I allí
estan, no s'han enviat els tres milions a un compte d'una
gaiata o d'una colla de festes perquè disfruten d'ells.
Estan allí presents.
És voluntat.
.
.
Més voluntat que
eixa, jo crec que és impossible.
Si una administració
té voluntat d'invertir, quina millor voluntat que enviar
diners per endavant.
I fixeu-vos que estan des del 2007, des del 2007 estan
en la diputació.

I la veritat és que ahí no mos
s'ha pogut reintegrar d'eixe fons el 50%, que correspon a la
inversió de l'Ajuntament de l'Alcora, que va executar un
camí pels seus mitjans, de 140.
000 euros.
I els altres seguixen
estan allí.

I jo he escoltat la intervenció del company
Giner i he de dir que ell té molts arguments i és brillant.
És capaç de defendre dos postures contràries i ser
igual de brillant en les dos.
Però la veritat és que.
.
.

El senyor vicepresident:

Señor Nebot, tiene que responder al
señor Pañella, ¿eh?
Si no, no tendrá esta
réplica.
Por favor.

El senyor Nebot Gargallo:

Es que también.
.
.
, respondo al señor
Pañella, pero.
.
.

Senyor Pañella, jo li he de dir que
d'eixes inversions que parlem de la Conselleria de Medi Ambient, que
diem ací que han sigut de 2.
700.
000, d'eixos, tots no han
sigut de la conselleria.
Eixos 2.
700.
000, la meitat són del govern
de l'estat.
A la millor jo li ho dic a vosté, però
és perquè ho entenga un altre.
¿M'entén?
(Veus i rialles)

El senyor vicepresident:

Señor Giner, por favor.

El senyor Nebot Gargallo:

Mire, una altra cosa.
Del govern de l'estat, no
hi ha cap afectat que espere cap ajuda, no hi ha cap afectat que espere cap
ajuda, perquè l'ordre era clara, era clara i dia que no se
podien donar ajudes als particulars si no tenien contractada una
assegurança.
I la veritat és que no se'n va demanar
cap, no en feren cap, perquè no en van demanar cap.

Les que sí que esperen -jo no tinc
notícies, que me n'haja aplegat cap- són les que
han demanat a la Conselleria d'Agricultura.
Les esperem i sabem que
aplegaran.
Jo els dic a la meua gent: «Escolta, a l'ajuntament
també tarden a pagar-mos quan tenim una subvenció.
Estigueu
tranquils, que hem preguntat i això està enviat a hisenda,
disposat a revisar per la inspecció i per les OCOPA corresponents, i
quan tinguen capacitat per a poder fer front, enviaran els ingressos als
comptes que heu dit.
»

I eixa és la veritat, que els únics
llocs que van demanar ajuda als particulars és en la Conselleria
d'Agricultura, que va ser capaç de traure l'ordre,
però que encara no les han rebudes, però esperem que vindran
a no molt tardar a satisfacció dels usuaris.

Quant al tema que mos ocupa, senyor Pañella,
mire, la veritat és que vosté ha sentit que jo he dit que
només s'ha fet el camí de Figueroles, i jo me seguisc
reafirmant en això.
La conselleria només ha executat el
camí de Figueroles.
I uns altres camins que he sentit jo que diuen
de les Useres i de Costur, sí que s'han fet.
¿Però vosté sap com s'han fet?
Gastant per a
eixos camins el dret que tenen eixos municipis en obres
d'infraestructura al 20%.
I ara es diu ahí que són
inversions de la Conselleria d'Agricultura, que és veritat,
però no són per als incendis.
Eixos municipis
l'hagueren tinguda igual, conforme tindrem enguany, al 20%.

Però, clar, jo també ho comprenc, i
m'és igual, i ho acceptaria, que se fique ahí tot
sumat.
El que no pot ser, el que no pot ser, senyor Giner, és que
estem ara en una altura i encara no s'ha invertit molt, inclús
suposant que acceptem eixos.
Són 400.
000 euros entre tots.
Només en perdríem 200.
000.
Però els altres 2.
800.
000
hem de tindre la capacitat de conveniar, de fer les coses bé.
Si hem
de fer els nostres, ¿per què no convenien i els fem tots?
És que no ho comprenc, la raó no l'entenc.

I torne a reiterar: si una altra conselleria del
mateix Consell, en el mateix incendi, en el mateix decret, ha sigut
capaç d'invertir el 50%, jo no comprenc perquè la
Conselleria d'Agricultura no.
És que no ho comprenc, de cap
manera.
I aixina ho he manifestat al director de Castelló i
allò on he anat, a tots els tècnics.
 I en la
reunió d'abril, que diu vosté que va estar el senyor
Borràs, en la Diputació de Castelló, jo li he de dir
que també estava present.
I allí vam manifestar els nostres
arguments.
I pareix ser que van dir que sí que intentarien dur-ho
endavant.
Però açò ja ha plogut des del mes
d'abril fins ara i encara estem en el mateix impàs.

Jo, per acabar, que tampoc no vull estendre'm
molt, voldria que foren capaços d'arribar al consens.
Mire, jo
seria capaç de dir-li al meu grup que votarem a favor de les dos
proposicions, però esperaria que vostés també
tingueren eixa capacitat de consens, eixe sentiment.
.
.
per a una comarca
que ha sigut devastada moltes vegades, però esta última
vegada 100.
400 hectàrees, 100.
480.
I fórem capaços
d'instar la conselleria perquè signe una línia
pressupostària, que no és precís que siga assumida
tota en un any, senyor Giner.
Tenim ara tres anys de temps per a dur-ho
endavant.
I instar també el govern perquè siga capaç
de canviar el decret, si és que l'ha de canviar.

Però el que no podem fer, el que no ens podem
permetre, ni la nostra gent ni els nostres ciutadans, és que tinguem
de tornar eixos recursos a Madrid.
Això no ho entendrà
ningú.
I mosatros, si no som capaços que açò
siga una realitat, tindrem part de culpa, tindrem part de culpa.
I alguna
nit a la millor ens despertarem pensant que allò ho vam fer
malament.
No cal, no cal això.
Tenim de ser capaços de dur-ho
tot endavant i que estes inversions i que estos recursos de Madrid se
puguen invertir, no necessita tornar-los, i que siga una obra beneficiosa
per als ciutadans d'aquelles comarques que tant ho necessiten.

No res més i moltes gràcies.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias, señor Nebot.

Tiene la palabra, por el Grupo Popular, el
señor Giner.

El senyor Giner Giner:

Moltes gràcies, senyor president.

El que queda clar.
.
.
Jo crec que vosté ha
expressat amb molta sinceritat la voluntat d'un home bo i, a
més, d'un home que crec que busca el millor per a la defensa
dels interessos de la seua gent.
I jo crec que vosté, a nivell
personal, té eixa posició.
Una altra cosa són les
circumstàncies a les quals jo també m'he referit en la
meua intervenció.

De totes formes, i al fil de la proposta que fea al
final de la seua intervenció, jo crec que a tots mos interessa que
no es perden ni eixos diners ni cap.

Però sí que he de dir, amb la mateixa
claredat, que del tenor literal de los dos propostes, ni a vosté ni
a mosatros mos és possible assumir-les en la seua literalitat.
Mosatros podem tindre dificultats respecte a la primera de les propostes i
vostés, segurament, la tindran respecte a la segona.

Jo no sé com articular això, però
que hauria de quedar d'alguna forma supeditat a la possibilitat, que
jo crec que sí que existiria, d'arribar a un text conjunt de
tots.
Però tal com estan les dos propostes, jo crec que no serien
assumibles, per bona voluntat que fiquem ací.

No res més i moltes gràcies, senyor
president.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias, señor Giner, por su brevedad.
(S'interromp la gravació)

Pasamos a la votación de forma separada de las
dos proposiciones no de ley.
Empezamos por la referente al punto
número 5, que es la 34.
780 de registro de entrada.
¿Votos a
favor?
6.
¿Votos en contra?
8.
Queda, por lo tanto, rechazada.

Y pasamos ahora a la votación del punto
número 6, que tiene referencia al registro de entrada número
34.
781, presentada también por el Grupo Compromís.
Pasamos a
la votación.
¿Votos a favor?
6.
¿Votos en contra?
8.
Por lo tanto, queda rechazada esta proposición no de ley.

Señorías, muchas gracias en nombre del
presidente, que me ha dicho antes de abandonar la mesa, como creemos que es
la última comisión de este curso, agradecerles lo bien que
creemos que lo han hecho todos y, sobre todo, el comportamiento que siempre
esta comisión ha tenido a gala durante muchas legislaturas.

Por lo tanto, que los pocos días que podamos
cargarnos las pilas, que lo hagamos.

Muchas gracias.

(S'alça la reunió a les 12 hores i
3 minuts)