Untitled Document


<!--
body {
color:black;
}
.text0 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
font-weight:bold;
text-decoration:none;
color:black;
}
.text1 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
text-decoration:none;
color:black;
}
.text12 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
font-weight:bold;
font-style:italic;
text-decoration:underline;
color:black;
}
.text3 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
font-style:italic;
text-decoration:none;
color:black;
}
.text9 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
font-style:italic;
text-decoration:underline;
color:black;
}
.para1 {
text-align:justify;
}
-->



Comissió d'Obres Públiques i Transports realitzada el dia 30 de setembre de 2010.
Comença la reunió a les 10 hores i 32 minuts.
Presideix el diputat senyor Rafael Ferraro Sebastiá.
Reunió número 28.

Preguntes 368 a 420 al conseller d'Infraestructures i Transport, senyor Mario Flores Lanuza, sobre consignació econòmica i previsió d'execució de diverses infraestructures viàries, que formula el diputat senyor Francesc Signes Núñez (GP Socialista) (RE números 63.
773 a 63.
825, BOC número 251)

El senyor president:

Comissió d'Obres Públiques i Transports, convocada per al dia de hui.

En primer lloc, el senyor secretari passarà llista per tal de comprovar si n'hi ha quòrum.

(El secretari passa llista per tal de comprovar si hi ha quòrum)

Moltes gràcies, senyor secretari.

Abans de començar el primer punt de l'ordre del dia volia, en primer lloc, doncs que conste en acta el desig de la
comissió del prompte restabliment del membre de la comissió, d'Ignacio Subías, que ha tingut una intervenció quirúrgica de certa importància els darrers dies.
Per tant, fer-li constar que se restablisca prompte i que
vinga prompte a la comissió.

I, després, anem a passar a l'ordre del dia.
.
.
Sí, senyor, diga'm senyor.

El senyor Torró Gil:

Per una qüestió d'ordre.
Nosaltres tenim una proposició no de llei que està inclosa en l'últim punt de l'ordre del dia, que s'havia de discutir avui.
Com que no donarà temps, perquè he d'estar a les dotze en la comissió de Governació, sol·licite el seu ajornament, val?

I m'agradaria, també, que es fera constar que esta acumulació de comissions dificulta, enormement, el treball dels grups parlamentaris amb
pocs diputats.

El senyor president:

Anem a vore, senyor.
.
.

Sí, d'acord.
Jo estic d'acord en vosté en l'ajornament de la.
.
.
I queda ajornada.
De totes maneres, el seu comentari no és cosa d'esta comissió.
És un tema que correspon a la Mesa de Les Corts i, per tant, no podem dir res més.

Diga'm, senyor, per a què demana la paraula?
(El diputat, senyor Signes Núñez, parla sense micròfon) Sí, però no es preocupe, senyor.
.
.
, senyor.
.
.
, que tenia previst donar-la per
ajornada, donades les circumstàncies que concorren en el diputat.

El senyor Serra Cervera:

Perdó, senyor president.

El senyor president:

Diga'm senyor Serra.

El senyor Serra Cervera:

Un aclariment, perquè acaba de dir el senyor Signes que el punt cinc s'ajorna.
.
.

El senyor president:

No, s'ha confós.
És el número tres.
És el número tres.

El senyor Serra Cervera:

Ah!
, molt bé.
És que això és el que jo he vist en la carpeta, que era el tres, i dic, a veure si hi ha
hagut una confusió.

El senyor president:

És el número tres.

El senyor Serra Cervera:

No, no.
Val.
Era un simple aclariment, a efectes de la comissió.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Senyories, passem, doncs, al primer punt de l'ordre del dia: lectura i aprovació, si correspon, de l'acta de la reunió anterior.
Tenen en les seues carpetes l'acta.
Si tenen alguna observació a fer ara, en estos moments, i, si no, la done aprovada per unanimitat.
Queda
aprovada.

Suspenem durant un minut, per tal de rebre el senyor conseller d'Obres Públiques.

(Se suspén la comissió durant uns minuts)

El senyor president:

Senyories, es reprén la sessió.

El senyor president:

Segon punt de l'ordre del dia: preguntes orals en comissió.

Com els he dit abans, la pregunta número 342 que havia de formular el diputat Ignacio Subías, queda ajornada, donades les circumstàncies personals que té de la seua salut.

Passem, doncs, a les següents, que són les preguntes 368 a 420.
Per a la seua formulació té la paraula el senyor Signes.

El senyor Signes Núñez:

Sí, gràcies, president.

Gràcies, conseller.

Per un tema d'economia -lògicament, són moltes preguntes orals- el que vaig a fer-li és la formulació de la pregunta, que són totes del mateix tema.
I com a vosté li consta cadascuna de les actuacions, doncs, no vaig a fer-les una a una, sinó que la faig inicialment.

Senyor conseller, en preguntes escrites, formulades per este diputat, amb data
d'entrada al registre de Les Corts de 6 de maig de 2010, sobre l'estat d'execució de les anualitats de 2009 de les actuacions ressenyades en les esmentades
preguntes -registre d'entrada 63.
773 a 63.
825, corresponents totes elles al programa 513.
10,
infraestructures de carreteres de la Conselleria d'Infraestructures i Transports-, el conseller, en data 3 de juny de 2010, va contestar que no s'havia dut a terme cap d'estes actuacions perquè la conselleria havia prioritzat altres actuacions.

Per tant, senyor conseller, per a totes estes actuacions, la pregunta que li
faig és: quines van ser eixes altres prioritats, que van evitar que s'executaren totes estes actuacions?
; on es va designar la consignació econòmica de cadascuna d'estes actuacions?
i quina és la previsió d'execució de cada actuació de les referenciades?
»

Moltes gràcies.

El senyor president:

Gràcies, senyor Signes.

Senyor conseller, per a respondre.

El senyor conseller d'Infraestructures i Transport:

Gracias, presidente.

Señoras y señores diputados.

Muy buenos días.

Para responder a estas más de cincuenta preguntas, de contenido idéntico -porque sabe que solamente cambia la actuación-, hay que referirse en primer lugar al origen de las mismas.

El señor Signes formuló, el pasado mes de abril, más de doscientas preguntas sobre la inversión realizada por la conselleria en todas las actuaciones recogidas en los presupuestos de La Generalitat del
2009: en referencia al programa 513.
10 -carreteras, capítulo 6, código de proyecto FN510, nuevas infraestructuras de carreteras- y en el programa 513.
20 -de transportes, capítulo 6, código de proyecto FN520, nuevas infraestructuras ferroviarias.

Por tanto, el señor diputado hizo una batida exhaustiva y bien completa.

Pues bien, a estas preguntas les di correspondientes contestaciones, haciendo
referencia a la inversión realizada en el 2009.

Así, una comparación entre las cantidades recogidas en las preguntas y las reflejadas en las
respuestas, acredita casos en que la cantidad invertida en el 2009 fue mayor
que la inicialmente presupuestada, casos en que ambas cantidades coincidieron y
casos en que la cantidad finalmente invertida fue inferior a la prevista en
presupuestos.
Y finalmente, y es la que se refiere en estas cincuenta
preguntas, en los casos que se señalaba la inversión que no se había llevado a cabo en los códigos presupuestarios de cada actuación, porque la
conselleria priorizó otras actuaciones al tiempo que se explicitaba el total invertido por la conselleria en el 2009.

En ambos códigos, en concreto en uno de ellos, en el de carreteras: 110,7 millones de
euros; y en el de las infraestructuras ferroviarias, la inversión total de 40,3 millones de euros.

¿Cuáles han sido estas prioridades?
Pues estamos hablando de gestión presupuestaria en la que su señoría sabe, perfectamente, que, conforme a la ley general presupuestaria, los créditos tienen un carácter limitativo, y que, para que los gastos de inversiones reales, la limitación se sitúa en la consignación por capítulo económico y por programa presupuestario.
Quiere decirse con ello que las cantidades a
nivel de proyecto y subproyecto presupuestario son estimativas y pueden variar.
De hecho, suelen hacerlo en función de múltiples circunstancias: certificaciones concretas que se tramitan, diferentes ritmos de ejecución, pago de remanentes, etcétera.

Por lo tanto, esas prioridades han sido, o bien mayores pagos en otras
actuaciones, por las que preguntó su señoría y que le respondimos, o bien redistribución de importes a otros códigos de proyecto, del mismo programa presupuestario -por ejemplo: expropiaciones, investigación y asistencia técnica, que de esto no preguntaba, solamente preguntaba del 510 y 520, o bien de
las demás causas habituales en la ejecución presupuestaria de cualquier administración.

Lo que no puedo especificarle son las cantidades concretas, caso por caso, de
aquellas actuaciones que, finalmente, no se han tenido inversión y que han ido a las actuaciones que han tenido una mayor inversión de la prevista inicialmente o a otros códigos de proyecto, dentro del mismo programa presupuestario.
Y ello porque, de
acuerdo con las normas presupuestarias, la gestión del capítulo y programa presupuestario es unitaria y se proponen pagos contra los fondos
del mismo, a medida que se van liberando y verificando certificaciones hasta
final de año.

En cuanto a su última pregunta: «¿Cuál es la previsión de ejecución de las actuaciones en cuestión?
» La respuesta ya se la daba en las contestaciones que le remití por escrito.
Las preguntas se referían a los presupuestos del 2009 y ya estamos en el 2010, que responde a un
presupuesto distinto.
Además, en unas semanas, se van a presentar los presupuestos de La Generalitat para
el 2011, por lo que su señoría podrá determinar las actuaciones, tanto proyectos como obras, sobre las que se prevé actuar el próximo año.

De momento, eso es todo.

Muchas gracias.

El senyor president:

Muchas gracias, señor conseller.

Pues nada, no hay.
.
.
Sí, sí, tiene usted su derecho, señor.
.
.
, señor.
.
.

El senyor Signes Núñez:

Sí.
Havíem pactat que no pensava intervindre.
Únicament volia escoltar la resposta del conseller, però si em permet, conseller.
.
.

Efectivament, en 2010 hem comprovat si estes actuacions -que van deixar d'executar-se- tornen a aparéixer en 2010.
En cas que en 2010 seguisquen sense executar-se, comprovarem en
2011.
I és una tasca que farem des del meu grup parlamentari.

L'únic que volia preguntar-li, és una qüestió molt simple: entenc per la seua resposta, senyor conseller, que en cap d'estes actuacions a les que m'he referit i a les que vosté m'ha contestat, en el sentit de que totes elles, totes les consignacions econòmiques que corresponen a estes actuacions, han anant a redistribuir-se dins del
mateix programa pressupostari, en diferents conceptes que vosté ha esmentat molt bé?
Vol dir que cap d'estes actuacions s'ha deixat d'executar i la consignació pressupostària, quan se
 tanca pantalla a la conselleria d'Hisenda, ha passat a romanent?
M'explique?

Sí, el que li pregunte, senyor conseller, és que si totes les consignacions pressupostàries d'estes actuacions han estat, com vosté molt bé ha dit, redistribuïdes en distints conceptes, en altres actuacions dins del mateix programa.
El que
li pregunte és: això vol dir que no hi ha cap obra, cap actuació d'estes, que la consignació econòmica no s'ha redistribuït dins del programa i, simplement, no s'ha executat i en tancament de pantalla, per part de la conselleria d'Hisenda, en no haver-se executat, ha passat a superàvit?

El senyor president:

Vamos a ver.
.
.

Moltes gràcies, senyor conseller.

Vosté ha concretat, senyor Signes, que és una altra pregunta la que vosté formula.

Però, bé, el senyor conseller, jo m'imagine que li va a contestar.
I el que sí que li vaig a dir és que vaig a donar-li un poquet més de temps perquè, clar, com havíem pactat que no anava a haver rèplica.
.
.
Per tant, vaig a donar-li cinc minuts.

El senyor conseller d'Infraestructures i Transport:

Pues, muchas gracias, señor presidente.

Yo lo que he querido decir, claramente, es que el presupuesto es limitativo y,
entonces.
.
.
Usted lo sabe perfectamente, yo creo que ha sido alcalde muchos años y el capítulo VI funciona igual en todos los sitios.
Entonces, hay actuaciones que no se
pueden, que no se pueden empezar porque.
.
.
pues faltan expropiaciones o falta cualquier cosa y, entonces, no es cuestión de perder ese dinero que tenemos consignado.

Entonces, nosotros, lo que hemos hecho -hay actuaciones, ya digo, que han costado más dinero, otras menos-.
.
.
Pero, sobre todo, de otros capítulos.
Usted me ha hecho unas preguntas de unos capítulos en concreto.
Y hay un tema que son de remanentes de años anteriores que hay que meter en ese capítulo: tema de expropiaciones.

El presupuesto global, lo que sí que es cierto, es que se ha.
.
.
Vamos, yo estoy muy satisfecho con el cumplimiento del presupuesto global.
Nosotros teníamos un presupuesto, según estos datos.
.
.
Porque, además, si se fija usted, cuando suma -yo hago siempre referencia a lo ejecutado, ciento diez-, si se ha molestado en sumar todo, a lo mejor no llega a ciento diez.
A usted
le sumará ciento uno, que yo sí que me he molestado en sumarlo.
¿Por qué?
Porque hay.
.
.
, porque el tema de expropiaciones u otro tipo de conceptos no entran dentro de
las preguntas que me había hecho.
Pero, en realidad, nos gastamos ciento diez, que eso, por ejemplo, en
el FN510, es casi un 90% -un 88,9%- del presupuesto inicial que era ciento veinticuatro.
Pero.
.
.
Y en el otro, en el código 510 pues.
.
.

Pero, si nos vamos al presupuesto final de este código, es decir, ya con el ajuste, que entiendo que es lo que me está diciendo.
.
.
Si hemos aprovechado realmente todo el dinero.

El presupuesto real con el ajuste era 115 millones.
Si hemos ejecutado 110,
hemos ejecutado el 95,6 del presupuesto.
Y en la línea FN520, pues, se había ejecutado el 83,1 del presupuesto real que era 48, pero si nos vamos al final,
ya con ajustes, hemos ejecutado también el 90%.
O sea que, la verdad es que estamos muy satisfechos del tema.

Y me da rabia que siempre me pregunte siempre de las consignaciones de
transportes ferroviarios de infraestructuras, haciendo referencia única y exclusivamente a estos capítulos cuando estamos hablando de transporte y siempre -por eso digo que me da rabia- se olvida de GTP o FGV.
Es que aquí estamos hablando de cifras, de inversiones de 110 y de inversiones de 40
millones, y, vuelvo a recordar, y me gustaría que supieran todas sus señorías que en FGV, se han hecho inversiones de 120 millones en modernización y mantenimiento de líneas y en material móvil, y, en GTP, 150 millones en la construcción de nuevas infraestructuras ferroviarias.
O sea que, aquí siempre se está obviando inversiones tan importantes.
.
.
porque sumando esto son 270 millones.
Y
aquí estamos hablando de cantidades o de cifras mucho más altas de las que estamos viendo en estas preguntas.
Y quiero dejarlo claro,
que mi presupuesto incluye Ferrocarriles de la Generalitat Valenciana y el ente
gestor de transportes y puertos.

Y, bueno, en principio, eso es todo.
Yo tengo, también, una lista detenida de cómo están esas 50 actuaciones y podríamos ver en qué momento están.
Pero, yo creo que lo importante es remitirme al final de esto.
Vamos a ver qué es lo que le interesa en el presupuesto del 2011, qué actuaciones se han podido incluir.

Muchas gracias.

El senyor president:

Muchas gracias, señor conseller.

Pues, agradeciéndole su presencia esta mañana con nosotros, suspendemos unos segundos para.
.
.
No pot ser, senyor Signes.
Però, és que, senyor Signes.
.
.

Anem a vorem, senyor Signes, açò funciona com funciona i la reglamentació és la que és.
Jo ho lamente moltíssim.
Després, vosté, en el ple li ho pregunta vis-a-vis, i ja està.

Moltes gràcies, senyor conseller, muchas gracias por su asistencia.

Suspendemos unos segundos para despedir al señor conseller.

(Se suspén la reunió a les 10 hores i 49 hores)

(Es reprén la reunió a les 11 hores i 53 minuts)

El senyor president:

Senyories, anem a reprendre la comissió.

Proposició no de llei sobre el compliment urgent d'alguns dels acords aprovats per la comissió d'investigació de l'accident ocorregut el 3 de juliol de 2006 en la línia 1 de Metrovalència, presentada pel Grup Parlamentari Socialista (RE número 61.
560, BOC número 252)

El senyor president:

El tercer punt de l'ordre del dia ha sigut ajornat, segons escrit que tenen vostés a les seues carpetes.

Quart punt de l'ordre del dia: presa en consideració de la Proposició no de llei sobre el compliment urgent d'alguns dels acords aprovats per la Comissió d'Investigació de l'accident ocorregut el 3 de juliol de 2006 en la línia 1 de Metrovalència, presentada pel Grup Parlamentari Socialista.

Per a la seua defensa té la paraula el senyor Signes.

El senyor Signes Núñez:

Gràcies, president.

Este tema és un tema que, com tots sabem, ja és la setena o huitena vegada que va a ple o a comissió.
Nosaltres la PNL la presentàrem amb motiu de la celebració o la commemoració del quart aniversari de l'accident, però ha de vore's hui perquè, realment, dóna igual perquè la situació és la mateixa.

L'accident de la línia 1 del metro -com tots sabem- va provocar la creació en estes Corts d'una comissió d'investigació, les conclusions de la qual varen ser aprovades amb els únics vots del Grup Popular.
El Partit Popular va aprovar les seues pròpies conclusions i exigències al Consell que, hui, més de quatre anys després de l'accident que va provocar 43 morts i 47 ferits, continuen sense complir en la
seua major part.
No s'ha aprovat la llei del sector ferroviari de la Comunitat Valenciana, que, a més, apareix també com un compromís de La Generalitat al Pavace II.
Cal dir que esta llei ferroviària sí que està aprovada en comunitats autònomes, com, per exemple, Catalunya, Euskadi o Andalusia.
A més, cal dir que esta llei del sector ferroviari no és únicament una llei que deriva de la comissió d'investigació de l'accident, sinó que és una promesa de l'anterior legislatura, abans de l'accident.
Tampoc s'ha aprovat l'agència de seguretat dels mitjans de transports de la Comunitat Valenciana, que
també figura al Pavace II, una agència amb funcions de vigilància i control de sistemes de seguretat, entre altres.
El 17 de juny de 2009, en
comissió ja es va dir que -i em sembla que en l'últim debat de l'estat de la comunitat el senyor Mundo va fer alguna referència a este tema també-, ja es va dir que esta llei estava en la Direcció General de Pressupostos.

En un altre debat en comissió, l'11 de novembre de 2009, se va dir que esta llei de l'agència de seguretat dels mitjans de transports de la Comunitat Valenciana,
continuava en la Direcció General de Pressupostos pendent que dictaminara l'existència dels recursos econòmics per a finançar-la.
I es va dir, també, en eixa comissió, que es preveia que s'aprovara abans de finals de 2009.
Estem acabat l'any 2010 i pareix que encara està en la Direcció General de Pressupostos pendent que la Conselleria d'Hisenda diga si existix o no existix consignació pressupostària.
Creguem que excessiu temps.

El Pla d'actuació de la línia 1, Horitzó 2010, és a dir, Horitzó d'enguany, a banda d'alguns passos a nivell encara per resoldre, la implantació del sistema de seguretat ATP en esta línia, o de frenada automàtica, entre les estacions d'Empalme i Torrent-Avinguda, no estarà implantada fins finals d'enguany encara, moment a partir del qual podrà entrar en període de proves, finalitzat el qual podrà entrar en funcionament el sistema ATO o sistema de conducció automàtica, que s'implantarà entre les estacions d'Hospital i Empalme, lògicament, en el tram de túnel de la línia 1.
Això permetrà major freqüència de trens, evidentment.

Hi ha un tema al qual volia fer referència.
Des de l'accident del metro fins l'adjudicació del contracte per a la implantació del sistema ATO en la línia 1, van passar dos anys i dos mesos.
És a dir, el Consell va deixar passar dos anys i dos mesos després de l'accident per a licitar la implantació del sistema ATO i, per tant, prèviament de l'ATP, en la línia 1, que es va fer el 29 d'agost de 2008.
Creguem que és excessiu temps quan en el mateix 2008 rapidíssimament, si era per un problema de buscar recursos econòmics, en el 2008, rapidíssimament, se trobaren en GTP 101 milions d'euros per a finançar les obres de construcció del circuit de fórmula 1.
És a dir, ràpidament se trobaren.
Tanmateix, molt menys que costava esta contractació dels sistemes ATP i ATO, tardaren dos anys i dos mesos en trobar-se i encara no
estan en funcionament per això, perquè se varen licitar molt tard.

En definitiva, quatre anys després del tràgic accident, les recomanacions més importants fetes per la comissió d'investigació continuen sense executar-se per part de Ferrocarrils i per part del Consell,
que presidix Camps, que -ho ha dit alguna volta- és un captaire, és un mendigo enfront d'altres administracions d'una forma permanent, però és un incapaç per a executar competències pròpies com estes, que, a més afecten la seguretat de les persones, com són les aprovades per Les Corts a petició de la comissió d'investigació.

També ha demostrat, si me permeten, al meu entendre i al meu parer, la seua falta de
dignitat política en no forçar la dimissió o cessar la gerent de Ferrocarrils per les seues -diguem- implicacions.
.
.
, implicacions no, per les seues -no m'ix la paraula- responsabilitats en l'accident i també en evitar una auditoria independent de la gestió econòmica i administrativa de Ferrocarrils.
He de dir que, quan acabe este any, en
2010, el total de deute de Ferrocarrils serà de 1.
153 milions d'euros i que ja, en 2008, el deute a curt termini era de 328,8 milions d'euros -segons la sindicatura- dels quals 120,4 milions corresponien a factures vençudes pendents de pagament que, a 31 de desembre de 2008, la sindicatura ja
apuntava que generaven uns interessos de demora de sis milions.

Per tant, una situació econòmica caòtica, que jo pense que requerix d'un auditoria com la que estem demanant.

O també, en propiciar l'apagada informativa a Canal 9.
.
.

El senyor president:

Senyor Signes, jo li agrairia que se cenyira vosté a la qüestió.
.
.

El senyor Signes Núñez:

Estic cenyint-me completament a la qüestió, senyor president, al meu entendre.

El senyor president:

Jo no sé què té a vore el que vosté està dient amb els acords aprovats en la comissió d'investigació.

El senyor Signes Núñez:

Bé, en el tema de l'estat de la comunitat, si me permet, van haver-hi intervencions que sí que no tenien absolutament res a vore i es van permetre per la presidenta de la
cambra.

El senyor president:

No anem a entrar en diàleg vosté i jo, l'única cosa que li demane és que se cenyisca a la qüestió.
Res més.

El senyor Signes Núñez:

Crec que estic parlant.
.
.
Si jo demane la meua proposta de resolució, demane una auditoria independent, i estic intentant explicar per què la demano fent referència als deutes.
Jo pense que estic cenyint-me perfectament a la qüestió, senyor president.

També, en propiciar l'apagada informativa a Canal 9 i a Ràdio 9 -també estic cenyint-me a la qüestió perquè la meua proposta de resolució també ho demana al final-, des del mateix dia, 3 de juliol de 2006, fins ara, temps durant el qual el
tractament donat, tant dels fets relacionats amb l'accident com de les activitats de l'associació de víctimes, ha sigut lamentable i tristament escàs i distorsionat, un tractament totalment indigne d'una televisió pública cap a una associació de familiars i víctimes d'un accident com del que estem parlant.
També crec que Camps ha demostrat la seua falta de dignitat en no haver rebut encara
l'associació de víctimes, haver-los escoltat i haver atés les seues demandes i necessitats.

Hem presentat esta proposició no de llei per denunciar els incompliments.
Exigisc que s'executen una volta més, i continuarem fent-ho, en la mesura que el Partit Popular continue
oposant-se, i l'hem presentada per a posar també en evidència un president que cada dia que passa continua ferint la memòria de les víctimes i continua ignorant els familiars de les víctimes.
Cada dia que passa, sense que s'implanten les recomanacions de la comissió d'investigació, qualsevol unitat de la línia 1 del metro, qualsevol dia pot tornar a convertir-se, com molt bé deia la senyora Oltra en un dels múltiples debats i discussions que hem tingut d'este tema, pot tornar a convertir-se de nou en un tren de la mort, i li
afegiria, dalt del qual aniria tota la Comunitat Valenciana.
I la cosa és aixina, i és aixina de trista.

I, per tant, en la proposta de resolució que, una volta més, nosaltres hui presentem, doncs, demanem el compliment dels acords 8, 9, 13,
14 i 15 de la comissió d'investigació; demanem l'assumpció de responsabilitats politiques que se'n deriven atenent als informes pericials de la investigació judicial; demanem el cessament de la gerent de Ferrocarrils de La Generalitat;
demanem realitzar una auditoria independent de la gestió econòmica i administrativa de Ferrocarrils, per les raons que he dit.
He donat quatre
xifres indicatives de la situació de bancarrota en què es troba ferrocarrils.
Sé que vaig presentar ací una petició de compareixença de la gerent de ferrocarrils perquè explicara eixa situació de bancarrota, que no va ser admesa pel Partit Popular; però bé, ho posem en la proposta de resolució.
Creem que cal una auditoria independent, i seguirem diguent-ho.

I seguirem demanant la presència en esta comissió de la gerent de ferrocarrils, però ara ja no, únicament, com vaig fer en aquell moment, perquè explicara la situació econòmica; sinó també perquè explique el que cobren els alts càrrecs de Ferrocarrils, que tots ells cobren tant com el Govern d'Espanya, inclòs Zapatero junts, o que explique per què, mentres els alts càrrecs de les diverses administracions ens hem reduït un 15% el nostre sou, degut a la situació de crisi econòmica, ella s'ha reduït únicament un 8%.
Ho demanaré, ho demanaré.

També demanem promoure les actuacions necessàries perquè els mitjans de comunicació públics realitzen i porten a cap programes objectius del que va passar en l'accident del 3 de juliol de 2006 en la línia 1 de Metrovalència, que tots han estat absolutament manipulats.
I demanem que també estos mitjans públics cobrisquen d'una forma digna totes les activitats que l'Associació de Víctimes del Metro del 3 de Juliol vénen realitzant, no dic que, tal volta, tots els 3 de cada mes; però sí quan se complisquen commemoracions tristes, però importants, com va ser el quart aniversari, que va ser.
.
.
, la informació que donà Canal 9 va ser realment una informació indignant, indignant, total i absolutament.

I, finalment, demanem i seguirem demanant fins que este president o un altre
president de La Generalitat.
.
.
, demanem que reba l'Associació de Víctimes del Metro del 3 de Juliol, i escolte i atenga les seues demandes i
necessitats.

Res més i moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Signes.

Grups que desitgen intervindre?
Pel Grup Parlamentari de Compromís, té la paraula la senyora Oltra.

La senyora Oltra Jarque:

Gràcies, senyor president.

En primer lloc, per a, evidentment, mostrar el nostre recolzament a esta
proposició no de llei.

Fa dos dies vam tindre ocasió de defensar una proposta, també en este sentit, en el debat de política general.
I jo ja sé que este és un tema incòmode, però no se pensen vostés que és incòmode només per a una part.
Este és un tema incòmode per a tots.
A tots ens haguera agradat que este accident no haguera
ocorregut.
Però no per això ens podem quedar en la negació.
L'accident va ocórrer.
L'accident era evitable.
I en l'accident van morir 43 persones i 47 van resultar ferides, algunes d'elles molt greus, amb greus seqüeles encara en l'actualitat.
I d'açò fa quatre anys.

I, efectivament, jo ja sé que quan parlem d'estes coses se'ns acusa des del partit majoritari i des del govern d'intentar manipular, d'intentar traure profit.
Però res més lluny de la realitat, perquè estem ací en esta comissió parlamentària que, com vostés comprendran, no és Operación Triunfo, i el que estem intentant és que, efectivament, açò no passe a l'oblit, perquè segurament no n'hi ha ninguna mort més horrorosa que l'oblit.

I que volem, també, recolzar l'associació de víctimes i familiars que estan cada dia 3 de cada més, des de fa quatre anys, intentant que no passe a oblit la història dels seus familiars, la història de la gent que estimaven.
I això és una qüestió molt humana.
I si la política no està per a les qüestions humanes, senyories, doncs, ja no entenc jo de política, o no vullc entendre de política.

I jo ja sé que vostés ens diran que som uns pesats.
Però el menys que podem fer des de la política, el menys que pot fer des del govern és complir amb aquelles resolucions que ja es varen aprovar sense el consens de
tots, que haguera segut el més desitjable; es van aprovar unilateralment.
I des de l'oposició, l'únic que els estem demanant és que complisquen allò que vostés mateixos van aprovar unilateralment.
I és molt trist estar sota estos mínims.
I crega'ns que si és per a algú trist, és per als membres de l'oposició, que ens agradaria segurament estar parlant d'altres coses.
Però estar demanant-los a vostés, quasi com a captaires, que vostés complisquen amb això que vostés van decidir unilateralment, crega'ns que és molt trist per a nosaltres.

I, efectivament, nosaltres recolzem esta proposta de resolució en tots els seus punts, és molt més completa que la que vam tindre ocasió de debatre fa dos dies, i és que, en primer lloc, se complisca allò que van ser les conclusions de la comissió d'investigació, que vostés saben que nosaltres l'hem criticat per haver sigut breu, per haver sigut sesgada, per no haver deixat parlar a gent que havia de dir alguna cosa en este tema.
Però, tant de bo, complisquen amb això que vostés mateixos van decidir.

Assumisquen responsabilitats polítiques!
No pot ser que els mateixos responsables polítics, evidentment, ningú no volia que ocorreguera este accident, però que els mateixos responsables polítics seguisquen al front dels seus càrrecs.
Quan passen estes coses, senyories, s'imposa la dignitat política i la dimissió.
I quatre anys després, jo crec que ja va sent hora que algú assumisca eixes responsabilitats en esta comunitat.
I això inclou, també, a la gerent d'FGV, no?

Que se realitze una auditoria independent perquè, damunt, els comptes d'FGV deixen molt que desitjar.
I, segurament, si les prioritats d'FGV hagueren estat la seguretat dels viatgers, i no altres coses, a la millor, a
la millor, no hauríem de parlar d'estes coses.

I promoure actuacions necessàries perquè els mitjans de comunicació públics -i això és Canal 9, senyor president- facen una revisió de les notícies que estan donant fins ara del tema de l'accident i facen una revisió objectiva i diguen la veritat, o almenys diguen la veritat, les veritats de
totes les parts implicades; també la de les víctimes, també la dels familiars.
Perquè era un accident evitable, fins i tot, amb els mitjans que se disposava
aleshores, només reprogramant la balisa; ja no dic una balisa més moderna; ja no dic els mitjans de seguretat d'ATO, que encara no estan posats en la línia 1, quatre anys després, senyories.

I, efectivament, jo crec que les víctimes del metro han de ser rebudes pel president de La Generalitat.
I si no és per este, espere que siga per un altre o una altra presidenta de La
Generalitat.
Però les víctimes han d'entrar per la porta principal del Palau de La Generalitat, i els responsables
polítics han de dir-los: «Sentim molt el que va passar.
» I «algú es va enganyar i ja hem pres responsabilitats en això.
» Les víctimes es mereixen que el president de La Generalitat els mire a la cara i els
diga: «Per-do-nen vostés!
» És tan difícil comprendre això?
Jo crec que ja va sent hora, senyories.

Moltíssimes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Oltra.

Per part del Grup Parlamentari Popular, té la paraula el senyor Serra.

El senyor Serra Cervera:

Moltes gràcies, senyor president.

Agrair el to de la resta de portaveus dels grups parlamentaris en esta matèria.
Una proposició no de llei reiterativa, còpia de les que s'ha fet contínuament, i única i exclusivament han intentat afegir-li alguna qüestió imaginativa, en el sentit de posar ací el paper que deuria jugar justament Radiotelevisió Valenciana al mateix.

Des del Grup Parlamentari Popular, entenem que esta és una acció del Partit Socialista al voltant de tot este tema, en el qual ha intentat
utilitzar i manipular a persones i a sentiments, cosa que mosatros no anem a
compartir en cap moment.
I creem que, després d'estos anys, coneixent vostés el que s'ha fet i després d'haver escoltat al senyor Signes parlar com ha parlat, jo crec que deuria tindre
més coneiximent de les qüestions.

Vostés mos demanen en una proposta de resolució que complim uns acords que diuen que són del Partit Popular.
I li he de dir que eixos acords estan aprovats per les
Corts Valencianes, estan aprovats per la majoria de ciutadans d'esta comunitat representada en Les Corts.
I la validesa que tenen no és la proposta del PP.
La proposta era del PP abans de votar-se, i després, és la voluntat, en este cas, de la cambra, que no concita unanimitat i, lògicament, no la podrà concitar perquè vostés mai tancaran un acord i una postura unànime al voltant del Partit Popular en esta matèria.
No ho van a fer mai passe el que passe.

Mire, vosté diu que complim en els punts 8, 9, 13 i 14 de les conclusions de la comissió d'investigació.
I vosté molt bé ha dit que el pla integral d'actuació de la línia 1 en l'Horitzó 2010, que li he de dir que està valorat en més de 430 milions d'euros, dels quals pràcticament el 98% s'han invertit, i això ha significat la incorporació de nou material mòbil amb les últimes tecnologies.
En maig de l'any 2010 -enguany-, ha finalitzat la renovació del parc mòbil destinat a la línia 1; s'han incorporat 30 noves unitats de la sèrie 4.
300, fabricades per Vossloh, en Albuixech, i disposen dels materials i
dels sistemes més avançats per a l'ajuda de la conducció.
A dia de hui, no queda ninguna de les velles unitats de la 3.
700 en
funcionament.

I en relació amb la implantació del sistema ATO, i vosté ho ha dit, enguany, en l'any 2010, s'acabarà la seua implantació en tota la línia, com estava compromés.
Però és que, a més, s'ha continuat invertint.
I vosté ha dit: «És que s'han eliminat alguns passos a nivell.
» No, no, escolte, és que n'hi ha una política absolutament coherent de millora, de substitució del que era una situació arcaica dels passos a nivells en la Comunitat Valenciana.
Cosa que els governs
del Partit Socialista se'n recorden molt bé.
I podem parlar de l'evolució que hi ha hagut en Burjassot, en Picanya o el pas a nivell
(inintel·ligible) .
.
.
Carlet-Benimodo amb nous vials i amb passos superiors.

I vosté demana en un altre punt que se parle dels acords adoptats en el comité de seguretat en la circulació de ferrocarrils.
I jo li he de dir que les quatre propostes que se van fer
estan complides en la totalitat.
Se va demanar que es reformaren i se reforçaren els sistemes tècnics de seguretat presents en la línia 1, instal·lant balises del sistema (inintel·ligible) .
.
.
en tots els punt on n'hi haguera limitació de velocitat, tema fet.
Va dir que la formació dels treballadors s'havia de fer amb un nou protocol de formació; està en marxa.
Va dir que volia que se fera i que augmentara el nivell de la
participació dins del comité de seguretat, veent, en este cas, que totes les propostes que afectaven a la
seguretat i que vingueren des de les direccions de línies se pogueren debatre i conéixer perfectament, i aixina s'està fent.
I vostés varen dir que els acords.
.
.
, hem de vincular a totes les parts quan s'adoptaren dins del comité, i aixina està fent-se.

I, damunt, sap que existixen les famoses fitxes, les famoses fitxes on
apareixen tots els problemes, qualsevol deficiència o qualsevol qüestió a resoldre.
I li puc dir que enguany, en l'any 2010, hi han 30 fitxes que s'han tractat, de les quals 25 ja estan resoltes i 5 estan en fase de resolució.
I des de l'any 2007 a l'any 2009, han hagut 443, de les quals 430 s'han resolt.
I eixa és la realitat.

I vosté parla d'una sèrie de lleis, que diu que hi ha una sèrie de compromisos.
I li he de dir que, bé, que ja ho sap massa bé que aprovàrem la llei d'accessibilitat universal.
La llei de l'agència valenciana, que tant reivindiquen, li he de dir que, en juliol de l'any 2010, perquè continuen els textos legislatius treballant-se i continuen desenvolupant-se, va
entrar en la Comissió Delegada d'Assumptes Econòmics de La Generalitat.
I la llei del ferrocarril, la llei del ferrocarril que
vosté ja sap i coneix que el 27 d'agost de l'any 2010 va passar pel ple del Consell i ja està enviada per a l'informe en este cas del Consell Jurídic Consultiu i del Comité Econòmic i Social.
El dia 27 d'agost passat pel ple del Consell, i vosté ho sap, i està enviada ja.
Per tant, per tant, per tant.
.
.
No, no, li estic parlant de la Llei
del servici públic de transports de viatgers per ferrocarril i les seues infraestructures, el
27 d'agost passat.
No, no, no, estic parlant-li del que li estic parlant.
I vostés haurien d'estar en eixes qüestions jo crec que més atents.

Mire, demanen responsabilitats polítiques.
Vostés saben que van intentar que en la via judicial s'arribara fins al final, fins al final.
I li ho dic, els tribunals parlaren i ho
resolgueren, i digueren que el que era un accident era un accident.
I allí anaren totes les responsabilitats que s'havien d'assumir, totes.
I els jutjats van parlar.
Vostés mai van a estar d'acord.

I jo crec que en casos que hem conegut al llarg de la història, on la responsabilitat del govern del Partit Socialista ha hagut d'assumir accidents, perquè, per desgràcia, accidents en els serveis públics hi ha de manera contínua i constant, vostés no han sabut mai donar exemple en eixe sentit.
Perquè, clar que a algú se li cremen milers i milers d'hectàrees i és un responsable polític.
És un accident, i pot ser un accident, i jo conec els responsables socialistes
que han tingut quan estaven en el govern milers i milers d'hectàrees cremades baix la seua responsabilitat, i no assumiren cap responsabilitat
política.
I s'entenien les coses com s'entenien.

Mire, vosté demana una auditoria independent a una entitat com ferrocarrils.
I jo li dic
que si vosté demana una auditoria independent és perquè les que se fan no ho són.
Això estaria en la seua proposta.
Si vosté creu que els informes de la sindicatura i la resta d'informes que hi ha i d'auditories no són independents, haurà de dir per què i a on.
I això és aixina.

I hui ve i mos demana que Radiotelevisió Valenciana done un tractament de la seua veritat, de la seua veritat, perquè l'únic que alguns han intentat al llarg de molt de temps és, amb to demagògic, utilitzar una vegada més una gran desgràcia, una gran desgràcia, un accident que hi hagué, on el dolor de les persones, on la dignitat de la gent no se pot utilitzar
demagògicament.

I esta proposta que hui ve vosté a dur ací, que l'hem debatuda en infinitat d'ocasions, en els mateixos termes que hui està fent, l'únic canvi que hem tingut substancial és que, mentres vostés presenten les mateixes propostes, des del govern del Partit Popular se va
complint en el que era un pla, com era el de l'Horitzó 2010, de crear les condicions de seguretat i de viabilitat en una línia 1 on patirem una desgràcia, una desgràcia, que li puc dir que el nivell de dignitat que alguns ací s'omplin la boca dient a l'hora de la veritat no concorden en la realitat.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Serra.

Per a rèplica, senyor Signes, té vosté la paraula.

El senyor Signes Núñez:

Sí.
Jo no vaig a entrar en els termes del discurs que ha fet el senyor Serra.
Me
pareix que no és això el que cal en este moment.
Cal dignitat, cal posar-se en la pell de les víctimes i els familiars i no val a fer demagògia.

Únicament he de dir-li, senyor Serra, si el rigor dels seus discursos se mesura
per la llei que vostés aproven el 27 d'agost, doncs ja està tot dit.
El 27 d'agost s'aprovà la Llei de mobilitat sostenible en la Comunitat Valenciana, que no té res a vore ni amb la llei ferroviària de la Comunitat Valenciana ni amb l'Agència Valenciana de Seguretat en el Transport.
Sí eixa és la seua rigorositat o és la rigorositat de tot el seu discurs, ja ho ha dit tot, senyor Serra.

Però no vaig a entrar més en eixe tema.
Mire, amb el seu vot en contra, que van a fer, demostrarà que encara no ha recuperat la dignitat política que en este tema vostés van perdre aquell dia 3 de juliol.
Però he de dir-li que nosaltres, juntament als altres grups de l'oposició en estes Corts, anem a seguir sent, encara que els pese, la veu política de les víctimes i dels familiars.
Vostés volen callar la veu dels afectats, víctimes i familiars.
No la callen, però a vegades sí que aconseguixen amortir-la.
Però a nosaltres, senyor Serra, no van a callar-nos, ni ara ni en el futur mentres
vostés no resolguen totes les qüestions que els hem plantejat.

Gràcies.

El senyor president:

Senyor Serra, per a rèplica.

El senyor Serra Cervera:

Moltíssimes gràcies, senyor president.

Senyor Signes, la credibilitat política en el Partit Socialista en la Comunitat Valenciana està baix mínims, baix mínims.
Hui vostés la veu política no és ni dels ciutadans als quals representen ací directament, perquè molts d'ells ja els han tornat a donar l'esquena després de vore, després de quasi quatre anys, que han malbarat el temps, les propostes i que no han
sigut capaços de dur solucions per a res, per a res, únicament i exclusivament agreujar una situació socioeconòmica en este país, que es el que diuen les polítiques d'esquerres quan vostés estan governant.
Eixa és la dignitat que vostés entenen i eixa és la veu que vostés representen.

Mire, el greu problema és que quan vosté torne a dur esta proposta, perquè la tornarà a dur, no parlarem que haurem complit el 98% de l'Horitzó 2010, és que haurem complit el cent per cent.
(Remors) I mentres vostés continuen anant en la direcció que van, mosatros encantats.

Però li puc dir, ni vosté ni el seu grup poden parlar de dignitat, ni vosté ni el seu grup.
Ni vosté ni el seu grup poden parlar en nom de les víctimes, perquè la utilització que han fet i que volen fer els desprestigia i els desautoritza per a continuar
venint a esta cambra a dir les coses que diuen.
La dignitat se fa i se
manifesta d'una altra manera, senyor Signes, no utilitzant les persones i les víctimes dels accidents.

Moltes gràcies.

El senyor president:

No, no, no hi ha rèplica, s'ha acabat, rèplica.
.
.
(Veus) S'ha acabat.
Sí, senyor Signes, vosté no té la paraula.

Senyories, per favor.
Senyories, per favor, si tenen alguna cosa a dir,
diguen-li-ho al president, a la mesa, a la mesa.
Senyor Signes!
Senyor Signes.

Senyor Serra, per favor, tinguen l'amabilitat de dirigir-se a la mesa.

Moltes gràcies.

Conclòs el debat, passem a votació.
Vots a favor de la proposició no de llei?
Vots en contra?
8.
Per 5 a favor i 8 en contra, queda desestimada.

Senyories, anem a suspendre un minut.
I pregue als portaveus que s'acosten a la taula.

(Se suspén la reunió durant uns minuts)

El senyor president:

Senyories, se reprén la sessió.

Anem al punt cinc de l'ordre del dia.

El senyor Signes té la paraula.

El senyor Signes Núñez:

Sí, senyor president.

Donat que este punt el du la companya del Grup Socialista, senyora Gay, i en
este moment està intervenint en una altra comissió que està fent-se simultàniament, nosaltres el que volem és demanar l'aplaçament in voce d'este punt per a la pròxima sessió de la comissió.

El senyor president:

Molt bé, senyor Signes, doncs queda ajornada per a la propera comissió.

Passem, per tant, al punt sis.
També ha sigut ajornada pel senyor Torró.
També in voce.

Informes de la presidència de la comissió sobre el compliment de les resolucions 357/VII, aprovada per la comissió en la reunió del 3 de juny de 2010; 320/VII, 321/VII, 322/VII i 323/VII, aprovades en la
reunió del 12 de maig de 2010, i 358/VII i 359/VII, aprovades el 3 de juny de 2010 (RE
números 62.
278 i 62.
280)

El senyor president:

Anem a vore els punts set i huit conjuntament, perquè són: informe de la presidència de la comissió sobre el compliment de la Resolució 357/VI, aprovada per la comissió en la reunió de 3 de juny de 2010; i també informe sobre el compliment de les Resolucions 320/VII, 321/VII, 322/VII i
323/VII, aprovades per la comissió en la reunió de 12 de maig de 2010, i les resolucions 358/VII y 359/VII, aprovades per la
comissió en la reunió del 3 de juny de 2010.

Les seues senyories tenen en les carpetes la informació que ens ha cursat la conselleria.
I res més, que vostés puguen llegir-ho i informar-se.

I com que no hi ha res més a tractar, senyories, s'alça la sessió.

(S'alça la reunió a les 11 hores i 30 minuts)