DS-108%20macro.html





Ple de les Corts Valencianes realitzat el dia 21 de novembre de 2013.
Comença la sessió a les 10 hores i 37 minuts.
Presideix el president de les Corts Valencianes, senyor Juan Gabriel Cotino Ferrer.
Sessió plenària número 63.

El senyor president:

S'obri la sessió.

Projecte de llei de mesures fiscals, de gestió administrativa i financera i d'organització de La Generalitat.
Esmenes a la totalitat presentades pel Grup Parlamentari Socialista, pel Grup Parlamentari Esquerra Unida i pel Grup Parlamentari Compromís (RE números 67.
457, 67.
528 i 67.
864, BOC número 201)

El senyor president:

Punt únic de l'ordre del dia: debat de totalitat del Projecte de llei de mesures fiscals, de gestió administrativa i financera i d'organització de La Generalitat.
Esmenes a la totalitat presentades pel Grup Parlamentari Socialista, pel Grup Parlamentari Esquerra Unida i pel Grup Parlamentari Compromís.

Els recorde als diputats que per acord de tots els grups parlamentaris, les votacions de totes les esmenes a la totalitat es realitzaran al finalitzar el debat de les tres esmenes.

Per a la presentació del projecte de llei, té la paraula l'honorable conseller d'Hisenda i Administració Pública, el senyor Juan Carlos Moragues.

El senyor conseller d'Hisenda i Administració Pública:

Gracias, señor presidente.

Señorías y señores diputados.

Hoy presento ante esta cámara, en nombre del Consell, el Proyecto de ley de medidas fiscales, de gestión administrativa y financiera y de organización de La Generalitat del año 2014 para solicitar de sus señorías su aprobación.

Como ustedes saben, la consecución de los objetivos de política social y económica previstos en los presupuestos, cuyas líneas principales expuse ante esta misma cámara el pasado martes día 19, se complementa con la aprobación de diversas normas que permiten una mejor y más eficaz ejecución del programa económico del Consell en los distintos ámbitos en que se desenvuelve su actividad.
Este es, pues, el fin perseguido por el proyecto de ley que les presento.

Concretamente, señorías, este proyecto de ley modifica 29 leyes: 4 son de carácter tributario y 25 leyes de carácter no tributario, e incluye el establecimiento de incentivos fiscales en sectores clave para la recuperación económica y control del fraude fiscal.

A continuación, señorías, voy a exponer brevemente el contenido que se distribuye en 29 capítulos, que compren 150 artículos, 6 disposiciones adicionales, 1 derogatoria, 4 transitorias y 5 finales.

Como les he comentado, se incluyen, en primer lugar, 4 modificaciones sobre normas de carácter tributario.

Señorías, como saben, La Generalitat ha venido estableciendo en los últimos años un conjunto de beneficios fiscales para familias y empresas, que a pesar de las actuales necesidades en materia de ingresos y de algunas modificaciones puntuales que se han tenido que llevar a cabo en los dos últimos años para reducir el déficit, se han conservado en su mayor parte, particularmente, para los contribuyentes con rentas bajas y medias.

Dicha conservación en los tiempos actuales supone en sí misma un esfuerzo económico para las arcas de La Generalitat y que, no obstante, se consideran beneficiosas para todos.

En este sentido, dentro del capítulo I se modifica el texto refundido de la Ley de tasas de La Generalitat, aprobado mediante Decreto legislativo 1/2015, que afecta a diversos preceptos de dicha norma acerca de aspectos relativos a la creación, supresión y reestructuración de determinadas tasas por razones derivadas de variaciones experimentadas por las normas sectoriales de determinados servicios y actividades.

Con la finalidad de incentivar la actividad económica en nuestra comunitat, señorías, se amplía a 2014 las exenciones y bonificaciones para emprendedores, pymes y microempresas que inician su actividad.
Beneficios fiscales que estaban previstos inicialmente para 2012 y 2013, que fueron establecidos por el Decreto Ley 2/2012 y que se amplían para 2014.

Dichas exenciones se aplican en determinadas tasas que afectan a servicios relacionados con el desarrollo de la actividad en su primer año, mientras que el segundo año de la actividad procede una bonificación del 50% de las cuotas correspondientes a esas tasas.

Por otra parte, también se modifican las tasas por inspecciones y controles sanitarios de animales y sus productos y se incluye una exención de la tasa por servicios de asistencia sanitaria en el caso de actos de violencia contra la mujer.

Para contribuir al impulso selectivo de la actividad de las pequeñas y medianas empresas dentro del ámbito de la comunitat y de los hogares valencianos con mayores cargas familiares, se han introducido nuevas medidas a través de deducciones y bonificaciones fiscales de carácter excepcional en el ámbito de los tributos en los que La Generalitat tiene competencias normativas, como el impuesto sobre la renta de las personas físicas o el impuesto sobre transmisiones patrimoniales y actos jurídicos documentados.

En este orden de cosas, señorías, dentro del capítulo III del proyecto de ley contiene las modificaciones de la ley del tramo autonómico del impuesto sobre la renta de las personas físicas y del resto de tributos cedidos.

Concretamente, se establece una nueva deducción en el IRPF por obras de mejora en la vivienda habitual del 10% de las cantidades satisfechas por dichas obras.
Deducción que se ha planteado con carácter temporal y cuya vigencia alcanza los años 2014 y 2015.

Esta deducción afecta a obras de conservación, mejora de la calidad, sostenibilidad y accesibilidad en la vivienda habitual, realizadas en viviendas habituales o en edificios donde se encuentre.

Se trata de una medida de impulso selectivo de la actividad empresarial relacionada con ciertas actividades intensivas en mano de obra, como es la reforma y rehabilitación de viviendas, cuya ejecución se lleva a cabo normalmente por empresas de pequeña dimensión muy vinculadas al territorio y al tejido social y con un fuerte componente de creación de empleo directo.

En su conjunto, hay que resaltar las deducciones fiscales aprobadas por el gobierno autonómico en el ámbito del IRPF en su parte autonómica durante el 2012, que han alcanzado a 218.
287 beneficiarios de estas deducciones aprobadas en el tramo autonómico por el gobierno del Consell.

Estas deducciones afectan a rentas medias y bajas y han supuesto un montante total de beneficios fiscales a beneficiarios de rentas medias y bajas de 70 millones de euros en el 2012 en deducciones aplicadas, afectando, como digo, a contribuyentes con un perfil de renta media y baja.

Asimismo, dentro del capítulo III, el segundo grupo de incentivos fiscales es el de nuevas bonificaciones del 100% en la modalidad de actos jurídicos documentados del impuesto sobre transmisiones patrimoniales y actos jurídicos documentados, para determinadas operaciones relacionadas con modificaciones de créditos con garantía hipotecaria y también con préstamos y créditos hipotecarios para la actividad empresarial de jóvenes empresarios.

Se trata de medidas de apoyo fiscal a la financiación de las pequeñas y medianas empresas y la financiación de actividades económicas, especialmente necesarias en estos momentos de dificultades de acceso al crédito bancario y al incremento de su coste.

A tal efecto, se establecen sendas bonificaciones del 100% de la cuota de la modalidad gradual de actos jurídicos documentados del impuestos sobre transmisiones patrimoniales, en los supuestos de novación modificativa de créditos hipotecarios y con carácter temporal y excepcional para 2014 y 2015, con un límite de 1.
000 euros en la constitución de préstamos y créditos hipotecarios concedidos para la financiación de adquisiciones de la sede del domicilio fiscal o centros de trabajo por jóvenes empresarios menores de 35 años o sociedades mercantiles participadas por jóvenes.

Dentro del otro gran sector de destinatarios de las medidas de estímulo económico del gobierno valenciano, señorías, el de los hogares, para 2014, en el marco de la política del Consell de protección a las familias, especialmente a las familias con hijos pequeños y personas dependientes, se amplía el límite de renta para que las familias numerosas de categoría especial puedan aplicar la deducción autonómica en el IRPF por familia numerosa, de manera que puedan acceder a tal beneficio un mayor número de familias numerosas de esta categoría con rentas medias.

En concreto, se elevan los límites de suma de base liquidable general y del ahorro, tanto en tributación individual de 24.
000 a 30.
000 euros como conjunta de 38.
800 a 50.
000 euros.

Dentro del capítulo III, y con el objeto de contribuir en la lucha contra el fraude fiscal de nuestra comunitat, está previsto que a partir del año que viene se va a exigir que las entregas de importes dinerarios para la aplicación de determinados beneficios fiscales se efectúen a través de medios controlables, como el que cheque nominativo, la transferencia, las tarjetas de crédito o débito o el ingreso en cuenta bancaria.

En el marco del actual plan económico-financiero de la Comunitat Valenciana, donde la consecución del equilibrio presupuestario es una prioridad y la reducción del déficit es una necesidad, se prorroga hasta el 31 de diciembre de 2014 la aplicación de la escala autonómica temporal del IRPF establecida por la disposición adicional duodécima de las leyes de acompañamiento de los años 2012 y 2013.

Esta afecta a tramos superiores para las rentas más altas, y sin incluir un tramo autonómico del gravamen complementario que el estado sí que va a prorrogar hasta 2014 en el tramo estatal y que el impacto de esta medida es mínimo para rentas bajas y medias.

Siguiendo con las novedades en el ámbito del IRPF, que se encuentran recogidas en el capítulo III, destacar, en primer lugar, con el objetivo de que los importes máximos de las deducciones autonómicas en el IRPF resulten plenamente aplicables solo para los contribuyentes con menores recursos, evitando saltos de progresividad en los contribuyentes con rentas inmediatamente inferiores o superiores a los límites fijados, se incrementan los límites de renta para la aplicación de las deducciones con cuantía fija distintas de la deducción por familia numerosa, pasando de 24.
000 euros a 25.
0000 en tributación individual y de 38.
800 a 40.
000 en tributación conjunto, lo que va a afectar a 40.
000 contribuyentes, ampliándose según las estimaciones, el número de beneficiarios de las deducciones autonómicas en 2014, de 242.
126 a 272.
903.

Se establece, por consiguiente, la laminación de los límites de renta, de tal manera que a mayor renta menor deducción.

Se suprime, por otra parte, la deducción por el incremento de costes de financiación ajena en la inversión en la vivienda habitual derivada del alza de los tipos de interés de los préstamos hipotecarios, dado que la evolución a la baja del euríbor ha hecho que esta deducción no se haya podido aplicar.

Por otra parte, en el ámbito de la ITP se prevé la aplicación para los vehículos mixtos adaptables de cuotas fijas para los vehículos con antigüedad mayor a doce años.

También se incluye una serie de medidas fiscales incentivadores de la actividad del sector económico del juego, que, por tanto, tratan de apoyar fiscalmente la implantación del bingo electrónico como alternativa tecnológica de ocio en el marco actual de crisis del sector.

En este sentido, se reduce al 25% la diferencia entre las cantidades jugadas y los importes destinados a premios del actual tipo de gravamen del 30%.
Y como incentivo añadido a la inversiones necesarias para la puesta en funcionamiento, con carácter temporal se establecen tipos más reducidos para 2014 y 2015 del 10%; en 2016, 15; y en 2017 y siguientes el 25.

Para impulsar fiscalmente el mantenimiento de esta actividad en determinadas máquinas recreativas, cuya explotación estuvo durante un tiempo suspendida a petición de los propios empresarios titulares por falta de rentabilidad económica, evitando la baja definitiva de un gran número de autorizaciones de explotación de este tipo de máquinas, se prorroga el beneficio fiscal a este tipo de máquinas recreativas.

También se encuentran en este proyecto la ampliación de la vigencia del tipo de devolución del gasóleo profesional para los transportistas hasta el 31 de diciembre de 2014, inicialmente previsto hasta el 31 de diciembre de 2012.
Se prevé un ahorro, como consecuencia de esta ampliación de la devolución del gasóleo profesional, de 17,5 millones de euros en 2014.

Se prevé que puedan disfrutar de esta medida los titulares de vehículos con determinados requisitos destinados al transporte de mercancías y de viajeros por carretera, transporte de taxis, equivalente a la totalidad del tipo de gravamen autonómico fijado para el gasóleo de uso general.

Por último, se incluye una modificación también a impuestos sobre…, medioambientales de la Comunitat Valenciana, relativa a la afectación de los ingresos para finalidades de Protección Civil relacionadas con prevención y respuesta a emergencias.

También se modifican brevemente normas que afectan…, que no tienen carácter tributario, donde resultan afectadas, como he mencionado, 25 leyes.
Los capítulos V a XXIV están dedicados a modificaciones de determinadas leyes en relación con competencias exclusivas de La Generalitat, modificaciones que están motivadas por la necesaria adaptación a la normativa básica del estado y también por razones procedimentales de funcionamiento, agilidad y eficiencia.

Quiero destacar, respecto de estos capítulos, que muchas modificaciones son consecuencia de la aprobación del plan de simplificación y reducción de cargas administrativas aprobadas por el Consell, y también con el objetivo de buscar la simplificación normativa.

En este sentido, de adaptación a la legislación autonómica valenciana a la del estado, se modifica la ley de régimen local, de espacios naturales protegidos, del deporte y actividad física y de residuos.

Por último, señorías, respecto a las modificaciones de los capítulos VI a XXIX, se modifican determinadas leyes con criterios procedimentales de funcionamiento, agilidad o eficiencia administrativas.
Estas modificaciones afectan a materias como comercio, cooperativas con sección de crédito, función pública, sector público de La Generalitat, patrimonio, juego, urbanismos, cursos formativos, vivienda, movilidad, carreteras, infancia y adolescencia, violencia de género, planes de emergencia, fundaciones, silencio administrativo, así como medidas que ahondan y profundizan en la reestructuración y racionalización del sector público empresarial y fundacional.

En este sentido, quiero destacar dos medidas.
Una medida relativa a la adjudicación de los contratos menores de obras por importes iguales o superiores a 30.
000 euros, IVA excluido, y de restantes contratos menores de importe igual o superior a 6.
000 euros, que requerirán para su aprobación que se haya solicitado al menos tres ofertas, siempre que no correspondan a empresas del mismo grupo, y se adjudicará al menor precio; y también la implantación con carácter obligatorio, antes del 1 de julio del 2014, de la licitación electrónica con carácter obligatorio en todas las licitaciones de La Generalitat y sus entidades autónomas, así como la facturación electrónica de personas jurídicas con carácter obligatorio.

Quiero indicarles que este proyecto ha sido sometido al dictamen del Comité Económico y Social, que es conforme con el dictamen emitido también por el Consell Jurídic Consultiu de la Comunitat Valenciana.

Concluyo, señorías, manifestándoles que la intención y propósito del Consell con las medidas recogidas en el proyecto de ley es seguir con la línea de recuperación del equilibrio de las cuentas públicas, priorizando lo que es necesario e irrenunciable respecto a lo que no lo es, potenciando los instrumentos de igualación en el gasto y en los ingresos, de manera que contribuyan más los que más tiempo.
.
.
, al tiempo que tengan mayor apoyo quienes más lo necesiten y dotando de mayor eficiencia la gestión de los recursos públicos mediante el fomento.
.
.

El senyor president:

Vaya concluyendo, señor Moragues.

El senyor conseller d'Hisenda i Administració Pública:

.
.
.
del cumplimiento espontáneo de los ciudadanos de sus obligaciones, así como apoyando a ciudadanos y empresas.

Creemos que este proyecto de ley contribuye a este propósito y es por este motivo por el que solicito el apoyo de esta cámara para su aprobación.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Muchas gracias.

Esmena a la totalitat presentada pel Grup Parlamentari Socialista

El senyor president:

A continuació, passem al debat de les esmenes a la totalitat presentades pel Grup Parlamentari Socialista.

Per a defensa de l'esmena a la totalitat, té la paraula l'il·lustre diputat senyor Julián López.

El senyor López Milla:

Muchas gracias, señor presidente.

Señoras y señores diputados.

Señores consellers.

Señor vicepresidente.

El Proyecto de ley de medidas fiscales, de gestión administrativa y financiera y de organización de La Generalitat viene a dar cobertura a la política presupuestaria del gobierno valenciano para 2014.
Una política presupuestaria que mi grupo rechaza, y ello ya supone, a nuestro juicio, motivo suficiente para la enmienda a la totalidad que mi grupo ha presentado.

La norma sobre la que hoy debatimos y que, como todos ustedes saben, suele conocerse como la ley de acompañamiento, es el instrumento que ha utilizado cada año el Consell para aumentar los impuestos, recortar gastos y podar derechos.
Los presupuestos para 2014 suponen la consolidación de todas esas medidas, y la ley que los acompaña, la que debatimos hoy, viene a dar cobertura, como decía antes, a todas esas decisiones.

El Consell quiere convencernos de que las cuentas para 2014 suponen un cambio de tendencia en la política presupuestaria, pero ese cambio es meramente cosmético.
En los presupuestos para 2014 está el copago farmacéutico, está la reducción de las prestaciones de la sanidad pública, está el endurecimiento de las condiciones de acceso a la asistencia sanitaria, está la supresión del bono-libro, está el aumento de la ratio de alumnos por aula, está la subida de las tasas universitarias, está la reducción de ayudas y prestaciones para discapacitados.
Están, en definitiva, todas esas medidas que el gobierno valenciano suele presentarnos como ajustes, pero que en realidad no son más que recortes de gasto, recortes que encogen los derechos de los valencianos y las valencianas, recortes que siembran de obstáculos la vida cada vez más dura de quienes son ya los grandes perdedores de la crisis.

Probablemente, una parte de la ciudadanía, estos recortes no le obliguen a hacer más que un esfuerzo, mayor o menor, pero simplemente un esfuerzo.
Sin embargo, para otra parte, la consolidación de estos recortes autonómicos, que se suman a los recortes del Gobierno de España, supone algo más que la necesidad de hacer un esfuerzo adicional.
Para los desempleados que se están quedando sin prestación, para los jubilados que reciben una pensión mínima y que el gobierno les ha dicho que al año que viene van a perder poder adquisitivo, para los estudiantes que se están quedando sin beca, para los discapacitados que han perdido ayudas o que han perdido prestaciones, para quienes no pueden acudir a la justicia, porque se han impuesto unas tasas que no pueden pagar, para todos ellos, la consolidación de estos recortes no supone simplemente un esfuerzo, supone un sacrificio colosal que les va a hacer su vida todavía más dura.

Señorías, los gobiernos de Alberto Fabra y de Mariano Rajoy están demoliendo los puentes de la cohesión social, (aplaudiments) están destruyendo los pilares de la igualdad de oportunidades, y sin esos puentes, sin esos pilares, miles de valencianos y valencianas pueden quedar abandonados al borde del camino durante años.
¿De qué final de recesión les vamos a hablar a esas personas, señorías, de qué clase de recuperación?
, ¿qué creen ustedes que piensa un desempleado sin prestación o un jubilado que cobra una pensión mínima y oye que el año que viene va a perder poder adquisitivo, cuando les escucha a ustedes decir que estamos saliendo?
¿Por qué si estamos saliendo, su vida tiene que ser más dura el año que viene?
, ¿por qué se les viene encima un año más de sufrimiento, de menos ayudas, de menos cobertura, de menos apoyo, por cierto, mientras el gobierno cesa a una funcionaria de la unidad que investiga a los grandes contribuyentes y se producen dimisiones en cadena en la agencia tributaria?
¿Por qué, señorías, por qué?
(Aplaudiments)

Todo es artificial, todo, y los presupuestos para 2014 son más artificiales que nunca, no son más que el decorado, que el gobierno valenciano ha preparado para simular la hipotética contribución del Consell a una aparente salida de la recesión, que si se produce será completamente ajena a las políticas del Consell.
Más bien, si se produce, será a pesar de esas políticas.
Desde que estalló la crisis, se han perdido en la Comunidad Valenciana más de cuatrocientos cincuenta mil puestos de trabajo, y desde que empezó esta legislatura, se han perdido 131.
600 empleos, y el Consell nunca se ha considerado responsable de lo que estaba ocurriendo, ninguno de esos puestos de trabajo se perdía como consecuencia de las políticas del gobierno valenciano.
Aquí, cero responsables.
Eso sí, si algún mes ha habido un buen dato de paro, inmediatamente ha aparecido el gobierno valenciano diciendo que eso era como consecuencia de sus políticas.

¿Pero cómo está contribuyendo el gobierno valenciano a la recuperación de la actividad económica?
, ¿cómo está contribuyendo a apoyar la generación de empleo, la salida de la crisis?
Recortando los recursos destinados a políticas activas de empleo, a política industrial, a apoyar la internacionalización de las empresas valencianas, recortando los recursos de la política turística.
Lo hizo en 2012, lo hizo en 2013 y en los presupuestos figura claramente que lo hará en 2014.
Y es que no solo lo recorta, luego, después del recorte, lo que hace es que no ejecuta el presupuesto, y de lo poco que ejecuta deja la mayoría pendiente de pago.

Señorías, si la economía valenciana se recupera, si se produce esa recuperación, no será gracias a las políticas del gobierno, sino a pesar de las políticas del gobierno valenciano.
Y debo decirles que a juicio de mi grupo, todos sus intentos por hacernos creer lo contrario, están destinados al fracaso.
Hablar de unos presupuestos, como se hizo el martes, que aumentan, que aumentan con respecto al año anterior, usando como referencia los que aprobó esta cámara hace un año, con un objetivo del déficit del 0,7, cuando todos sabemos que el objetivo del déficit se ha ampliado al 1,6, cuando sabemos que este año se van a gastar 900 millones de más de los que aprobamos en el presupuesto del año pasado, la semana que viene convalidamos aquí el decreto ley que lo certifica.
Cuando sabemos eso, no hay ningún aumento real en los presupuestos, lo que hay es el camuflaje de la consolidación de casi todos esos recortes que han afectado a la ciudadanía durante los últimos dos años.

Y a partir de ahí, lo que los presupuestos para 2014 nos proponen es casi todo igual.
¿Y saben cuál es el mayor problema?
El mayor problema es que cada vez importa menos, porque luego vendrán las decisiones del ministro Montoro, vendrán los acuerdos de no disponibilidad, vendrán los decretos ley, y los presupuestos se reharán de arriba abajo.

Mira, ayer mismo estuvo en Valencia el señor Beteta, que dice que prepara un plan para que La Generalitat gaste lo que tiene y pague lo que debe.
Lo dice (aplaudiments) el diario Las Provincias.
 Y la verdad es que yo no sé si después de escuchar esto este debate tiene algún sentido.
Sabe, señor conseller, que puede usted subir a esta tribuna a lo largo del debate cuando quiera, sé que le habrán dicho que no lo haga, sé que le habrán dicho que se quede ahí sentado escuchando, que ahora subirá algún diputado o diputada del PP y le dará a usted cobertura, pero creo que no debería usted.
.
.
, no debería usted, señor Moragues, conformarse con eso.

Mire, cuando el servicio de correos no estaba extendido en España y no existía la posibilidad de ir a las oficinas de correos en la mayor parte de los pueblos, normalmente se utilizaba a particulares para llevar los envíos y se popularizó la expresión aquella de «te voy a mandar un propio», ¿no?
Señor Moragues, no debería usted conformarse con ser el «propio» del ministro Montoro, (aplaudiments) no debería conformase con eso.
Debería subir a esta tribuna, debería explicar usted en qué medidas está trabajando con el señor Beteta y debería dar valor y revitalizar este debate para que sirva para algo, y para que la gente que está fuera de aquí piense que lo que hemos hecho hoy aquí sirve para algo.

Bien, no sé si es pedir mucho, no sé si esto que he dicho es pedir mucho a un gobierno que ha convertido la improvisación en el eje transversal de todas la decisiones que adopta.
Ante la falta de proyecto, ¿aquí a qué se recurre?
Pues, se recurre a la improvisación, es decir, a la improvisación, pero sin responsables políticos.
Aquí nunca hay responsables políticos, aquí, cuando ocurre algo, cero responsables.
¿Que el Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana dice que se ha adoptado -«adoptado», no «ejecutado», que no significa lo mismo- una decisión vulnerando derechos y libertades fundamentales, aquí no hay ningún responsable, cero responsables.
En esto, como en tantas otras cosas.

Por eso, señorías, creo que es verdad, es verdad que hace dos años y medio los valencianos y las valencianas le otorgaron al gobierno del Partido Popular y al Partido Popular el mayor caudal de confianza que se ha concedido a un partido político desde las primeras elecciones autonómicas, es verdad, pero en ese período de tiempo tan breve ustedes han desperdiciado todo ese inmenso caudal de confianza.
Una gestión fracasada, una gestión llena de recortes sociales, de subidas de impuestos, de despidos en la administración, de despidos en las empresas públicas, con corrupción, con líneas rojas que se mueven tanto que se convierten en líneas trasparentes, pérdida de autonomía para dirigir esta comunidad -ayer lo puso de manifiesto el señor Beteta-, improvisación, y sobre todo, y siempre, ausencia de responsabilidades políticas.
Todo eso es lo que ha acabado con la confianza que les dio la ciudadanía, todo eso es lo que ha acabado con el proyecto que tenía el Partido Popular para los valencianos.

Así que, señoras y señores diputados del Grupo Popular, yo creo que está claro que quien nos ha conducido hasta aquí no nos va a poder sacar de esta.
Así que, si de verdad confían en los valencianos, si de verdad confían en los valencianos y las valencianas, si de verdad creen en ellos, pídanle al presidente de La Generalitat que les dé la palabra, pídanle que ponga fin a esta agonía, que la agonía es de ustedes, pero, por estar ustedes en el gobierno, se está convirtiendo en la agonía de todos.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

(Ocupa la presidència el vicepresident primer, senyor Alejandro Font de Mora Turón)

El senyor vicepresident primer:

Gracias, señor López.

Torn en contra, en representació del Grup Popular, té la paraula la il·lustre diputada Maritina Hernández.

La senyora Hernández Miñana:

Gràcies, senyor president.

Bon dia, senyores i senyors diputats, senyor vicepresident, senyor conseller.

Senyor López, jo crec que, un any més, vostés fan un exercici ja absolutament repetitiu, vénen ací i, una volta més, en una tradició que ja és molt repetitiva en vostés, presenten una esmena a la totalitat i fan una presentació d'eixa esmena sense valorar en absolut la llei a la qual presenten una esmena a la totalitat.

Un any més, i com ja esperàvem i, com ja dic, és tradicional, vénen vostés i diuen exactament el mateix de sempre, en qualsevol circumstància, en moments de creiximent, en moments de recessió, en moments de desenrotllament econòmic, en moments de crisi aguda, en moments en què s'entreveu l'eixida de la crisi o en els moments en què s'albirava l'entrada en eixa crisi, vostés sempre duen ací una esmena a la totalitat, que no valoren, a la qual no entren, i el seu argumentari se basa en llocs comuns, en fer un repàs a la llei de pressupostos, que no és la que debatíem hui, però, a més, en dir clares inexactituds.

I jo vaig a començar pel principi, a dir-li que rebutgem eixa posició.
Però la rebutgem amb motiu, per motius clars i contundents, perquè estem fent front a un bon projecte de llei, un projecte necessari, rigorós, un projecte que serà efectiu, com va ser el projecte de l'any passat, i un projecte seriosament plantejat, amb mesures que, a més, afecten i, com (inintel·ligible) .
.
.
ha explicat molt clarament el conseller d'hisenda, les rendes mitjanes i baixes.

Vosté ha dit una cosa que és de veres, que esta llei d'acompanyament dóna cobertura a la política pressupostària del Consell.
I precisament per això, esta també és una bona llei, del nivell d'eixa política pressupostària.

I no és de veres, i vosté ho sap que no és de veres, que siga una llei que incorpore impostos que augmenten la pressió fiscal per als valencians.
I no és una llei que lleve drets als valencians.
I vosté ho sap.
I no és una llei que supose un canvi cosmètic.
És una llei important, és una llei seriosa, és una llei rigorosa i que permetrà, igual que la de l'any passat, que enguany s'acabe per als valencians millor que en les circumstàncies anteriors.

Però vosté ha fet unes preguntes -no sé si serien retòriques- que jo crec que mereixen resposta.
Quan vosté diu que com és possible, que per què estem en una crisis en uns moments tan durs, a la millor és que no ha llegit les declaracions de Solbes o que no l'ha sentit, perquè enganyaren a tots els espanyols en el seu moment, perquè no volguera acceptar una crisi i perquè abocaren a tots els espanyols a unes polítiques fiscals que eren les que ara duen estes conseqüències.
(Aplaudiments) Per tant, jo crec que ja prou de clàssics i prou d'arguments esperats en el seu plantejament.

Diuen, un altre clàssic, que quan eixim de la crisi no serà gràcies a les polítiques sinó a pesar de les polítiques del PP.
Absolutament i radicalment fals.
Precisament en este moment, que ja se complixen dos anys de govern del Partit Popular en Madrid, s'albira l'eixida de la crisi, s'albiren dades objectives que poden parlar d'una millora, que evidentment eixa millora s'ha de transformar i que hem de ser tots capaços de transformar-la en ocupació, en llocs de treball.

I eixe és l'objectiu fonamental del Consell.
I eixe és l'objectiu fonamental de la llei de pressupostos, que se van debatre les esmenes a la totalitat fa dos dies, i la llei que hui estem ací debatent estes esmenes i que l'acompanya: crear ocupació, crear llocs de treball.
Perquè eixa és la millor política social.

I totes les mesures que contempla la llei que estem debatent estan orientades, per descomptat, a beneficiar determinats col·lectius en difícil situació, com vosté i el conseller han dit, però també, i sobretot, a la reactivació econòmica.
I per raons d'organització estes modificacions, per a poder avançar en el recolzament a les persones, a les empreses, especialment als autònoms, a les micropimes, a les pimes.

I jo crec que mereix la pena, encara que vosté no ha volgut entrar, perquè diu que no compartixen l'esperit.
És que vosté sap que hi ha mesures bones, que hi ha mesures positives, que hi ha mesures que és necessari dur endavant i que el govern fa molt bé de plantejar.
D'eixes a mi m'agradaria destacar-ne algunes.

La que fa referència a la modificació que fa referència a la Llei integral contra la violència de gènere, que permetrà que, en cas que falte la víctima, els fills majors d'edat, i que depengueren d'ella, també puguen tindre accés a les bonificacions.
Però també la modificació del text refós de la llei d'hisenda pública, que amplia a les persones físiques el procediment de compensació de deutes.
O les bonificacions en matèria de taxes per al sector ramader.

Però hi ha també tota una sèrie, una bateria de mesures d'un impacte econòmic directe, que el conseller ha relatat o ha presentat una relació molt exhaustiva, i que jo únicament vaig a matisar o a emfatitzar aquelles que a vosté no li han paregut importants, que ni les ha anomenades, que ni les ha citades, ni les ha comentat, i que jo crec que són vertaderament importants.

En matèria de taxes dir que, per descomptat, ningun efecte recaptatori, sinó ajustar a la prestació real del servici.
Però en matèria de ramaderia beneficis molt importants en esta matèria, que jo crec que és un sector que reacciona clarament als estímuls de caràcter de bonificacions i que són absolutament positives.

Però, entrant ja en les accions que tenen impacte directe econòmicament, parlar de l'ampliació de les exempcions i bonificacions a 2014 que beneficien eixos grups d'emprenedors, microempreses, pimes, que és un col·lectiu tan important.
I en estos moments, en els que se pot vore o visualitzar eixe repunt en la generació d'ocupació, és absolutament necessari seguir recolzant-les.

Però crec que és rellevant parlar de la deducció en l'IRPF per obres de millora en vivenda habitual, tant per a l'exercici 2014 com al del 2015.
Perquè té dos efectes, l'impacte sobre 4.
500 famílies, però també sobre les empreses de molt reduïda dimensió i molt arrelades en un entorn en concret on l'impacte de l'ocupació és important.
Però també les bonificacions del cent per cent en la quota d'actes jurídics documentats dirigida a empresaris menors de trenta-cinc anys; un col·lectiu que també respon d'una forma molt positiva a este tipus de beneficis.

Per a l'ampliació dels límits de la renda per a les famílies nombroses de categoria especial, si a vosté no li pareix important que puguen haver-hi fins a 3.
000 famílies beneficiades, francament me pareix que no és voler entrar ni a l'esperit, ni al contingut d'esta llei.

Vosté també ha fet una pregunta.
Per a què servix este debat?
Este debat servix exactament per a valorar estes mesures de la llei.
I jo crec que si algú ha fet que no servira este debat és vosté, quan ha renunciat exactament a eixa que podria ser, inclús, una obligació del que puja a esta trona.

Però també les mesures d'eliminació dels límits de renda o les mesures en l'IRPF que asseguren que els beneficis fiscals recaiguen en les persones de menors rendes.
Jo crec que el conseller ha fet un plantejament molt clar.
Totes les mesures dedicades a les rendes, a la protecció de les rendes mitjanes i baixes, aconseguint que 40.
000 nous beneficiaris pogueren accedir a les bonificacions.

I en relació amb els sectors, també s'ha dit clarament, el sector del joc en relació especialment al bingo electrònic.

Però, per descomptat, el sector dels transportistes professionals, quan parlem de l'ampliació a 2014 de la devolució del gasoil professional per a transportistes.
Mire, un estalvi de 17.
500.
000 de euros que, a més de repercutir de forma positiva en un sector que en estos moments, almenys en el dels transportistes de caràcter professional -no parle del taxi- està en franca recuperació, estes mesures poden ser altament positives.
Però també, sobretot, perquè s'evita que se repercutisca en altres sectors o que se repercutisca finalment en el consumidor.

Però igual és que no els pareixen important estes mesures, igual com les mesures d'agilització, d'estalviar o d'eficiència en el cessament o supressió d'alguns organismes.

Però d'entre les disposicions addicionals m'agradaria destacar alguns aspectes.
Jo crec que és absolutament fonamental, i vosté hauria d'haver-la valorat molt positivament, la relativa al control dels contractes menors, perquè estem parlant d'agilitat, estem parlant d'eficiència i estem parlant de transparència.
Però també la licitació i facturació electrònica, que també parla d'estos conceptes, però a més fa que l'administració puga ser un motor de canvi.
I del pla de simplificació i reducció de càrregues administratives, derogant vint-i-cinc normes.

Jo crec, senyor diputat, senyors diputats, que hem parlat, que esta llei parla de mesures que beneficien les persones, que parla de mesures de reactivació econòmica, que parla de mesures d'impacte per als que menys tenen, per als qui més ho necessiten, que parla d'agilitzar, d'eficiència i d'estalvi i de transparència.

En definitiva, senyories, estem davant d'un bon projecte de llei.
Un projecte que, junt a la llei de pressupostos, és l'oportú, és el necessari, és el possible en estos moments.
I és el possible, també, gràcies a les polítiques del Partit Popular en l'administració general de l'estat.
I és el projecte que mos permetrà aconseguir l'objectiu que ací el conseller ha dit: menys atur, més ocupació, més llocs de treball per al següent exercici; més protecció social, més educació i més sanitat.
Però, sobretot, com deia, menys atur.
Per a eixe objectiu, esta llei.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor vicepresident primer:

Moltes gràcies, senyora Hernández.

Per a rèplica, senyor López té la paraula.

El senyor López Milla:

Muchas gracias, señor presidente.

Señores consellers.

Señora Hernández, me dice que me he centrado poco en referirme a la ley de acompañamiento.
Y es verdad, pero es que en estos momentos donde se está jugando la política presupuestaria de La Generalitat para el año que viene no es ni en la ley de acompañamiento, ni en los presupuestos; es en la reuniones del conseller de hacienda con el secretario de estado.
(Aplaudiments)

Y, por tanto, a mí lo que me gustaría es que no se volviera a repetir lo de todos los años.
¿Va a haber o no va a haber acuerdos de no disponibilidad?
¿Va haber o no va haber medidas adicionales?
¿Va haber o no va haber decretos ley?
Es que, si no.
.
.
si no todo lo que estamos debatiendo aquí hoy no vale para nada.

Es que, mire, yo podría decirle: la ley de acompañamiento, mejoras en determinadas deducciones fiscales.
Sí, pero aquí hay algo que no se dice.
La ley de acompañamiento también prorroga a 2014 la subida de la tarifa autonómica del IRPF, esa que el presidente de La Generalitat dijo que sólo se iba a mantener en 2012 y 2013 y que se prorroga a 2014.
Solo con esa prórroga, 28 millones de euros adicionales de recaudación.
La mayoría los pagan rentas medias y rentas bajas.
Es más de lo que suponen los beneficios fiscales que usted nos está enumerando.

Si me he referido a todas las demás cuestiones es porque, como le decía en mi intervención, la ley de acompañamiento ha sido el contenedor que tradicionalmente ha utilizado el gobierno valenciano estos últimos años para poner en vigor todos esos recortes de derechos, de gasto, incluso algún aumento de impuestos, que ha llevado a cabo durante los últimos años.
Y mi grupo va a presentar enmiendas en todos estos sentidos a esa ley de acompañamiento para revertir esos recortes, recortes que se deberían revertir, a nuestro juicio, en la ley de acompañamiento de este año y que no se revierten.

Y le digo también, señoría, es que, mire, este es el programa electoral del Partido Popular con el que ustedes concurrieron a las últimas elecciones autonómicas, este es.
¿En qué página de este programa se dice, por ejemplo, que se va a cerrar el centro de salud de Casalduch?
¿O en qué parte se dice que se van a cerrar servicios de urgencias?
(Aplaudiments)

¿Dónde se dice que se va a establecer el copago farmacéutico o el copago hospitalario o el copago para discapacitados?
El 5 de octubre de 2011 esta cámara se pronunció unánimemente en contra del copago en sanidad.
Se decía que atentaba contra el derecho a la asistencia sanitaria gratuita de todos los ciudadanos.
Lo votamos todos aquí por unanimidad.
¿En qué parte de este programa se dice eso?

¿O dónde se dice -aunque a mí me parezca bien, yo lo pedí y me dijeron que era un error- dónde se dice que se vaya a recuperar el impuesto sobre patrimonio?
Aquí se dice lo contrario.

¿O dónde se dice que se vayan a subir las tasas a los universitarios?
¿O dónde se dice que se van a separar las becas de transporte y comedor?
Antes se daban las dos juntas, ahora hay quien tiene una y quien no tiene la otra.

¿Dónde se dice que se va a reducir el número de profesores o que se va a aumentar la ratio de alumnos por aula?
¿Dónde se dice que se va a cerrar la Radiotelevisión Valenciana?
¿Dónde se dice que se va a cerrar el centro de investigación Príncipe Felipe?
¿Dónde se dice que va a haber despidos en empresas públicas?
No se dice en ninguna parte.

Y cuando ustedes hicieron este programa electoral, creo que ustedes ya conocían cuál era la situación de la economía española, o por lo menos eso dicen, y que ya conocían cuál era la situación de las cuentas públicas.
Bueno, esto yo tengo algunas dudas, pero tengo que suponerlo.

Por tanto, señorías, si ustedes han incumplido este programa electoral, si ustedes han incumplido el programa que dijo aquí el presidente Fabra, que su compromiso con este programa era lo que le daba legitimidad para ser investido como presidente, porque no había sido él el candidato a la presidencia de La Generalitat por el Partido Popular, y lo dijo aquí y lo dijo tres veces en el debate de investidura que era este programa el vínculo de su legitimidad, tendrá usted que explicarnos por qué ustedes han demolido la legitimidad que el presidente de la Generalitat valenciana reclamaba.

¿Y si ustedes no son capaces de explicarlo?
Pues si ustedes no son capaces de explicarlo, deberán ustedes explicarnos por qué no adelantan las elecciones y no le dan la palabra a los valencianos y a las valencianas.
Es así de sencillo.
(Aplaudiments)

Por lo demás, mire, y aprovecho que está aquí el conseller, lleven ustedes cuidado con los informes sobre financiación autonómica, porque ya tienen ustedes dos: el de la comisión de las Cortes y el de los sabios que convocó el presidente de La Generalitat.

En el de la comisión de las Cortes dice que la forma de resolver los problemas de financiación es dar un acceso prioritario a la sanidad, a la educación y al gasto social, un acceso prioritario a los ingresos públicos.
Eso dice la comisión de expertos de Les Corts.
El otro día los sabios del presidente de La Generalitat dijeron que la sanidad no necesita más recursos, que lo que hay que hacer es más recortes de gasto y que lo que hay que hacer es generalizar el copago.
Dos informes, dos opiniones, señor conseller, elija uno que con dos no va a tener usted mucho éxito.

Por tanto, señorías, en estos momentos tendrán ustedes que explicarnos y tendrán que decirnos no por qué estos presupuestos sino por qué unos presupuestos que van en contra de lo que se dice aquí.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor vicepresident primer:

Gracias, señor López.

Señora Hernández.

La senyora Hernández Miñana:

Gràcies, senyor president.

Senyor conseller.

Senyores i senyors diputats.

Senyoria, jo crec que vosté s'ha enganyat de debat.
Per algun motiu, que vosté sàpiga i mosatros podem intuir, ha vingut a fer ací un debat que no és el que correspon hui.
Vosté vol traure el debat d'una llei que sap que és bona amb el contingut i amb l'esperit.
I, aleshores, com no vol entrar a parlar d'una llei bona en el contingut i en l'esperit ve i parla d'altres assumptes als que tampoc els anem a llevar la (inintel·ligible) .
.
.
Efectivament, s'equivoca de debat.

Este és el debat de la llei d'acompanyament.
I jo he acabat dient que és una bona llei i acabaré les meues paraules també dient que és una bona llei.
Vosté diu que és un contenidor d'un conjunt de mesures, efectivament, per a recolzar i donar cobertura a la política pressupostària i als objectius del Consell de la Generalitat valenciana.
I per això esta llei.

I després ha fet unes preguntes, que no tenien res a veure, o unes reflexions.
On diu en el programa del Partit Socialista del País Valencià que el Govern d'Espanya anava a maltractar en finançament amb eixa intensitat a la Comunitat Valenciana?
On diu en el seu programa electoral que anava a quedar el finançament com ha quedat per a la Comunitat Valenciana?
On diu que per les seues decisions l'infrafinançament a la qual està sotmesa esta comunitat està duguent-mos a haver d'elaborar uns pressupostos i haver de prendre unes mesures de contenció del gasto?
On ho diu?
Jo he de confessar-li que no m'he llegit tot el seu programa, però, sense dubte, estic segura que no apareix en ningun lloc.
(Veus) ¿Com vosté té valor de vindre ací a preguntar altres coses?
On diu això?

I parla vosté de legitimitat.
Legitimitat, per a què?
¿Quina legitimitat tenien vostés per a ser la fàbrica de parats en Espanya?
3,5 milions de parats en Espanya responsabilitat del govern del senyor Zapatero, amb l'aprovació i l'anuència de tota eixa bancada.
¿On està la legitimitat seua per a vindre ací a parlar?
Com mos demanen a mosatros legitimitat?

I una altra resposta a una altra pregunta que vosté ha fet.
¿Està verdaderament segur que vol ja eleccions anticipades en la Comunitat Valenciana?
Perquè l'ensurt que s'anaven a endur anava a ser tremend.
Rebolcó com tots els rebolcons anteriors.
(Aplaudiments) Però vosté vorà si verdaderament li interessa.
Anem a vore, ho tenen complicat, ho tenen difícil no sols pels plantejaments, sinó, si vénen ací i no són capaços ni de valorar una llei d'acompanyament -que és el que hui hem vingut ací a treballar-, doncs, francament, estic prou segura que el rebolcó anava a ser impressionant.
No sé com tenen valor per a demanar estes mesures.

Però jo vaig a acabar les meues paraules parlant del debat que hui ací mos ocupa.

Si hi ha algun partit que ha treballat per les rendes mitjanes i per les rendes baixes en Espanya, naturalment eixe és el Partit Popular.
I si n'hi ha algun partit que pot parlar de reactivació econòmica en Espanya i en la Comunitat Valenciana, naturalment és el Partit Popular.
I si n'hi ha algun partit que ha implantat mesures i està implantat mesures que, com vosté molt bé ha dit, suposen un sacrifici -no un esforç, un sacrifici- per molts ciutadans espanyols i valencians, naturalment eixe és el Partit Popular i, sense dubte, en un risc molt important de caràcter electoral, com vosté ha apuntat, però assumim eixos riscos, els assumim.

I en estes mesures que estem prenent, i que vosté no li ha donat ninguna importància, jo crec que accedir quaranta mil nous beneficiaris a les deduccions, beneficiar tres mil famílies nombroses -que crec que és un col·lectiu prou important-, que quatre cinc-centes famílies puguen beneficiar-se de la deducció pel tema de la vivenda, que se puga beneficiar el col·lectiu d'empresaris menors de trenta-cinc anys, que se puga beneficiar tot el col·lectiu de pimes, emprenedors i microempreses en les exempcions i bonificacions, que se puguen beneficiar sectors com el de ramaderia -de què ja em parlat abans-, però també el de transport, en un impacte molt important en tota l'economia de la Comunitat Valenciana, però que, a més, se puguen beneficiar col·lectius com les víctimes de violència de gènere, jo crec que està parlant d'una bona llei que vosté no ha volgut valorar ni en esperit ni en contingut.

Doncs, mosatros, precisament perquè creguem que és una bona llei, com he dit abans, que vostés no compartiran al cent per cent, però compartixen, n'estic segura, que moltes mesures, el que passa és que han vingut ací a fer un altre debat i no han volgut entrar a eixe debat, perquè compartixen alguna part de l'esperit i, sense dubte, el contingut de moltes mesures.
.
.
Mos han acostumat a un clàssic, a un tradicional, a vindre ací i fer el que hui han fet.
Deia que, perquè és una bona llei i perquè mosatros sí que compartim l'esperit i sí que compartim el contingut d'esta llei i perquè estem convençuts que esta llei mos farà arribar a 2015 en millors condicions que eixim de 2013 -i quan dic «millors condicions», naturalment, dic més llocs de treball i més ocupació-, sense dubte, per això, efectivament, creguem que estem front a una bona llei que este partit va a recolzar.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor vicepresident primer:

Gràcies.
Gràcies, senyora Hernández.

Esmena a la totalitat presentada pel Grup Parlamentari Esquerra Unida

El senyor vicepresident primer:

A continuació, passem al debat de l'esmena a la totalitat presentada pel Grup Parlamentari d'Esquerra Unida.

Per a la seua defensa, té la paraula el senyor Blanco.

El senyor Blanco Giner:

Gràcies, president.

En primer lloc, vull lamentar que un grup tan dividit com el del Partit Popular, on proliferen les desautoritzacions, els desafiaments, les conspiracions internes, (veus) estiga tan unit per a la destrucció de Radiotelevisió Valenciana, per al desmantellament del nostre autogovern, per a l'atac a la nostra llengua i a la nostra cultura.
És realment lamentable.
(Veus)

Senyor Ballester, no es riga, no es riga.
La situació és seriosa.
Però estiga tranquil, que a vosté no van a sancionar-lo per demanar l'indult per a un corrupte.
A vosté el sancionarien si firmara en favor del manteniment de Radiotelevisió Valenciana.
(Aplaudiments) A vosté el sancionarien si se demostrara independent de la disciplina de vot per a defensar el seu programa electoral, si defensara les senyes d'identitat valencianes de veritat, si defensara el nostre autogovern.
Però, mentres el que estiga defensant siga un corrupte, pot estar molt tranquil i molt ufà.

Entrant en el debat sobre la llei d'acompanyament.
Presentem una esmena de totalitat perquè no compartim ni els principis ni el seu contingut.

I, parlant de principis, em sembla absolutament important parlar del principi d'igualtat.
És un principi bàsic o hauria de ser un principi bàsic del sistema democràtic.
Un principi d'igualtat que el Consell, que presenta aquesta llei, no sols és no es creu, sinó ni tan sols vol aparentar creure-se'l.

Este, senyories, este, (veus) este paper, per davant i per darrere, és l'informe d'impacte de gènere d'aquesta llei, una llei que té vint-i-nou capítols, una llei que acompanya els pressupostos que no tenen ni tan sols este paper.
I l'obligació legal de fer un informe d'impacte de gènere de cadascuna de les iniciatives legislatives que fa el govern s'incomplix reiteradament.
I, quan no es fa, directament suposa una presa de pèl.
Perquè vaig a llegir-los, senyories, literalment,.
.
.

El senyor vicepresident primer:

Senyories, pregue silenci.

El senyor Blanco Giner:

.
.
.
les conclusions d'aquest informe, si tenen a bé les senyories del Grup Popular.
.
.
, (veus) o estan decidint com van a sancionar el senyor Ballester.
.
.

El senyor vicepresident primer:

Gràcies, senyor Blanco.

El senyor Blanco Giner:

És que estic parlant jo sobre un debat,.
.
.

El senyor vicepresident primer:

Gràcies, senyor Blanco.

Pot continuar.

El senyor Blanco Giner:

.
.
.
sobre una llei que presenta el Consell.

El senyor vicepresident primer:

Pot continuar, senyoria.

El senyor Blanco Giner:

«La situación previa al anteproyecto de ley es de absoluta igualdad en derechos, oportunidades, limitaciones y requerimientos para hombres y mujeres.
Se valora el impacto de género como nulo, al no existir desigualdades de partida en relación con la igualdad de oportunidades y de trato entre mujeres y hombres.
Y no se prevé modificación alguna de esta situación.
»

Este informe d'impacte de gènere, que presenta hui el Consell, diu que no hi ha cap desigualtat entre homes i dones en la nostra societat, que no hi ha cap impacte per part d'este projecte de llei i, per tant, que continua sense haver-hi cap desigualtat.
¿Com poden mantindre això i haver votat fa un moment i haver aplaudit una declaració contra la violència de gènere?
(Remors) ¿Com poden després vostés parlar de polítiques d'igualtat, quan no se prenen seriosament ni tan sols les mínimes obligacions legals, quan tenen la cara tan dura de dir aquestes coses?
Per tant, no compartim els principis d'aquesta llei.

No compartim que es pugen les taxes, especialment en l'àmbit educatiu i en l'àmbit sanitari: per a oposicions docents, per a proves de la Junta Qualificadora de Coneixements de Valencià, per a les proves de Formació Professional, per al reconeixement de competències professionals, per a l'ensenyament d'idiomes, per al doctorat, per a la renovació de títols universitaris.
.
.
És dir, li estem diguent a la nostra joventut, li estem diguent als nostres aturats i aturades que se formen, que se qualifiquen, però després estem pujant-los les taxes per a recaptar, amb la suposada excusa de la prestació i del cost efectiu de la mateixa.
Eixe és el seu tarannà?
¿Eixa és la seua voluntat d'ajudar la gent que està passant-ho mal en la crisi a formar-se, pujant taxes que tenen un caràcter absolutament regressiu?

Però eixa és la seua línia fiscal: pujar impostos indirectes -recordem aquella campanya de «No más IVA», «No más IVA», «No más IVA» i després pujaren l'IVA, per part del govern de Rajoy- i pujar les taxes, fent extremadament regressiu el nostre sistema fiscal.

Però, si no compartim els principis, ja dic que compartim encara menys el contingut, un contingut que, com sempre, és un calaix de sastre.

El mateix Consell Econòmic i Social diu una i altra vegada, sense que el Consell li faça cas, que la llei d'acompanyament hauria d'incloure únicament les modificacions relatives a les lleis amb repercussió econòmica directa i necessàries per a l'adequada execució del pressupost; i que la resta de modificacions hauria de regular-se per lleis més específiques que eviten la dispersió normativa, d'acord amb allò establert en la legislació vigent en matèria de participació ciutadana i informació pública.
Però ni cas.
El Consell del Partit Popular, un any darrere l'altre, no fa ni cas del que li puga dir el Consell Econòmic i Social.

Però també ho diu el Consell Jurídic Consultiu.
Diu que hi ha modificacions legals que es fan sense la tramitació ordinària i que generen una dispersió normativa, encara que no tenen cap connexió causal amb el pressupost anual.

I, fins i tot, el Consell Jurídic Consultiu, de què forma part el nostre benvolgut Francisco Camps -que només ha vingut hui a votar, però no té a bé assistir als debats d'aquesta cambra, de la qual forma part-, diu que n'hi han dèsset capítols que no tenen connexió causal amb els pressupostos, dèsset de vint-i-nou.
És a dir, més de la mitat del contingut d'aquesta llei no té res a veure amb els pressupostos i, per tant, hauria de ser presentat a través de projectes de llei de tramitació ordinària.
Però vostés així canvien la llei de règim local, la de comerç, la d'hisenda pública, la de cooperatives amb secció de crèdit, la de funció pública, el sector públic, la llei de patrimoni, la llei del joc, la llei urbanística.
.
.

És curiós, ¡quantes vegades se canvien les lleis urbanístiques i mediambientals a través de la llei d'acompanyament!
És una obsessió del Consell del Partit Popular.

I, efectivament, la desregulació urbanística i ambiental també enguany ocupa molts dels articles: per a afavorir la venda directa de patrimoni; per a suprimir el caràcter finalista dels patrimonis públics de sòl, permetent en ells actuacions de caràcter estratègic -que ja sabem tots què vol dir- i urbanització de marcat caràcter social -que és un dubte que encara no hem resolt-; per a promocionar la incineració de residus no urbans per part de particulars; per a suprimir requisits a projectes amb impacte ambiental en terrenys forestals; per a eliminar figures i instruments de protecció ambiental; per a desprotegir zones humides; per a permetre la construcció d'instal·lacions hoteleres en sòl no urbanitzable.
.
.
Sembla que ja passen vostés de promocionar la primera línia de platja a promocionar la primera línia de parc natural.

Per tant, vostés, ja dic, regulen a través de la llei d'acompanyament normatives específiques que res tenen a veure amb els pressupostos.

Però encara es pot innovar en el filibusterisme parlamentari.
I vostés ja ho han fet amb eixa proposició de llei per a tancar, per a liquidar Radiotelevisió Valenciana.
No l'han clavat en esta llei d'acompanyament perquè no els va donar temps i perquè, fins i tot, haurien d'esperar vint dies més per a poder aprovar-la; i, directament, ho porten a un plenari per a pegar el colp de gràcia a la nostra radiotelevisió pública, sense cap tipus de debat seriós i sense els informes preceptius d'un projecte de llei.

Ja els avance, senyories del Grup Popular, ja li avance al senyor Moragues.
.
.
, qui ha reconegut que només cinc lleis són tributàries, que la resta són lleis no tributàries; per tant, no sé per què les presenta vosté.
Ací hauria d'haver vingut la consellera Bonig, per exemple, i explicar-nos totes estes modificacions: per què desprotegix el nostre territori?
; ¿per què està permetent les activitats urbanístiques amb afany de lucre sobre el nostre patrimoni natural?

Però ja li avance que nosaltres hem presentat esmenes per a una fiscalitat més progressiva, per a una fiscalitat més ecològica, també per a una normativa urbanística i ambiental més proteccionista, tirant enrere algunes de les modificacions que presenten enguany, però també altres de les que han aprovat en exercicis anteriors, i també per a garantir els drets laborals que, especialment en el sector públic, no s'estan complint i que, fins i tot, el seu Consell tenia el compromís amb els sindicats de la funció pública de presentar a través de la llei d'acompanyament i no ho ha fet.
Nosaltres sí que anem a ser útils als treballadors i les treballadores de l'administració de La Generalitat presentant esmenes, per exemple, perquè se complete el que perceben quan estan de baixa, en situacions de violència de gènere, embaràs o malaltia crònica, que era un compromís que la seua conselleria tenia amb els sindicats i que, de moment, encara no ha complit.
Esperem poder transaccionar esmenes en eixe sentit.

En definitiva, la nostra valoració és que es tracta d'un projecte de llei que denota clarament la improvisació, la falta de direcció política, que un any més vulnera la separació de poders i la falta de respecte a la funció del parlament i que, sobretot, el que ens preocupa és que no ataca els problemes reals de la gent.
A la gent no se li van a solucionar els seus problemes construint hotels en sòl no urbanitzable o permetent que el joc estiga més desregulat, més bonificat i la seua publicitat compte amb permissivitat, que sembla que és una obsessió contínua de la seua conselleria, senyor Moragues, el sector del joc, especialment el bingo electrònic, el que no genera llocs de treball i el que, a més a més, defrauda perquè està comprovat que hi ha evasió fiscal.

Nosaltres pensem que els problemes reals de la gent són uns altres.
I no veiem en esta llei.
.
.

El senyor vicepresident primer:

Gràcies.

El senyor Blanco Giner:

.
.
.
res sobre desnonaments, sobre la falta de recursos bàsics, fins i tot alimentaris, sobre garantir els serveis públics.
.
.
I tampoc res sobre finançament autonòmic.
La llei que de veritat ha d'acompanyar els pressupostos de La Generalitat és una llei estatal que canvie el model de finançament autonòmic,.
.
.

El senyor vicepresident primer:

Gràcies, senyor Blanco.

El senyor Blanco Giner:

.
.
.
i vostés encara no han sigut capaços d'aconseguir-ho.
I, dia rere dia, el que veiem són declaracions de responsables ministerials de Madrid llevant-los a vostés les ganes de seguir, sembla, perquè diuen que no serà en 2014, que serà en 2015, etcètera, etcètera.
Volem.
.
.

El senyor vicepresident primer:

Gràcies, senyor Blanco.
El seu temps ha conclòs.

El senyor Blanco Giner:

.
.
.
un pronunciament més ferm del seu Consell i esperem una altra llei d'acompanyament l'any vinent i, si no, que se'n vagen vostés d'una vegada i que deixen que el poble valencià trie els seus governants per al futur.

Gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor vicepresident primer:

Gràcies, senyor Blanco.

Per al torn en contra, representant el Grup Parlamentari Popular, té la paraula l'il·lustre diputat César Sánchez.

El senyor Sánchez Pérez:

Muchas gracias, señor presidente.

Señor Blanco, esta es una fórmula perfectamente legal, perfectamente compatible con la separación de poderes, y que permite la modificación de determinadas normas y determinadas leyes que van a beneficiar a la sociedad valenciana, van a agilizar esos cambios que son necesarios en la sociedad valenciana, y además es una fórmula totalmente transparente, muy práctica y que permite que la administración autonómica se convierta en más ágil y mucho más eficiente.
Cosa distinta a lo que hace su partido en otras comunidades autónomas, donde gobierna, en España, donde no utiliza mecanismos como este, que atienden a la máxima transparencia.

Señor Blanco, durante los últimos años el gobierno valenciano ha realizado un importante esfuerzo para impulsar la economía valenciana, crear empleo y oportunidades.
Y al mismo tiempo ha intentado que el mantenimiento de estos ejes fundamentales para cualquier sociedad se hiciese sin incrementar la presión fiscal a los ciudadanos, a las empresas, a las familias, y permitir al mismo tiempo que los emprendedores de nuestra comunidad tuviesen el apoyo necesario para salir adelante.

En un contexto de crisis económica y financiera que hemos vivido durante los últimos años, los sacrificios que ha tenido que hacer el gobierno valenciano, las distintas administraciones, y también, por supuesto, la sociedad valenciana, están empezando a dar sus frutos.
Desde la prudencia, podemos decir que hay luz al final del túnel, y que las cosas están mejorando en la Comunidad Valenciana.

Estamos mejor que hace un año, y los datos lo ponen de manifiesto.
Insisto que tenemos que ser prudentes, pero los datos en materia económica, como por ejemplo las exportaciones en nuestra comunidad, la evolución -insisto, con prudencia- de los datos del desempleo está evolucionando positivamente.
Vamos por el buen camino, y aunque hay muchísimo por hacer, muchísimo camino por recorrer, desde luego lo que está claro es que los esfuerzos y los sacrificios que han hecho el gobierno valenciano -como decía antes-, las distintas administraciones y la sociedad valenciana están empezando a dar sus frutos.

Y en el marco de estas medidas que se han tomado, se están tomando y se tomarán durante el próximo ejercicio 2014, se encuentra esta ley de medidas fiscales, de gestión administrativa y financiera y de organización de La Generalitat, comúnmente llamada ley de acompañamiento.
Una propuesta que modifica veintinueve leyes, como usted bien sabe, cuatro de ellas de carácter tributario y veinticinco de carácter no tributario, como bien ha explicado el conseller de hacienda esta mañana.
Una propuesta encaminada a impulsar nuestra economía y favorecer el desarrollo de la sociedad del bienestar a la que aspiramos en nuestra comunidad.

Como decía antes, durante los últimos años, señor Blanco, los ingresos de las administraciones han bajado sustancialmente, y durante este tiempo se ha hecho un esfuerzo importante para mantener las políticas en materia de sanidad, de educación y de política social en nuestra comunidad.
Y además, se ha hecho ese importante esfuerzo teniendo en cuenta la mala financiación que ha tenido nuestra comunidad durante los últimos años.

Es decir, se ha hecho un importantísimo esfuerzo para mantener los ejes de la sociedad del bienestar, la sanidad, la educación y las políticas sociales.
Se ha hecho compatible con no incrementar la presión fiscal sobre los ciudadanos de nuestra comunidad, y al tiempo también se ha hecho compatible teniendo en cuenta la falta de financiación y el maltrato al que ha sometido el gobierno del Partido Socialista durante los últimos años a nuestra comunidad.
Y durante todo ese tiempo, usted en ningún caso, ni su grupo político ha estado al lado del Grupo Parlamentario Popular defendiendo lo que hemos estado haciendo, que es mantener los ejes de la sociedad del bienestar, y reivindicando al mismo tiempo una financiación justa, que es lo que necesita, lo que necesitaba, y lo que necesitará en el futuro nuestra comunidad.

Señorías, la búsqueda de este equilibrio ha sido un máximo del gobierno valenciano y del Partido Popular en la Comunidad Valenciana; poder ejecutar un programa económico para la estabilidad presupuestaria y sostenibilidad financiera del gobierno valenciano, con seriedad y con responsabilidad, sin demagogia y sin populismo; mejorar el funcionamiento de la administración autonómica, que se ha ido mejorando durante los últimos años, haciéndola más eficiente, más transparente y mucho más cercana; la puesta en marcha de incentivos fiscales para la recuperación económica, estando al lado fundamentalmente de los sectores que lo necesitan, que son las pymes de nuestra comunidad, los autónomos y muy especialmente los emprendedores que ponen en marcha una empresa.

Desde que empezó el año, más de ocho mil nuevas empresas en nuestra comunidad ponen de manifiesto que las medidas de incentivos fiscales del gobierno valenciano están dando sus frutos y que vamos por el buen camino -insisto, desde la prudencia-.
Junto a estas medidas, la adaptación de nuestras normas a otras de carácter estatal, como bien ha indicado el conseller de hacienda esta mañana.
Normas de carácter estatal que ha puesto en marcha también el gobierno del Partido Popular, reformas estratégicas para salir del fango al que habían sometido a la sociedad española los gobiernos de izquierdas durante los últimos años.
Estos son los ejes de esta ley, destinados a mejorar la situación en nuestra comunidad.

Señorías, nos estamos preocupando de que las cosas funcionen mejor en nuestra comunidad.
Esta ley es un motivo más para creer que estamos en el buen camino.
Sabemos que hay mucho por hacer, pero estamos en el buen camino, y los datos -como antes mencionaba- lo corroboran.
Nos estamos preocupando de que las cosas funcionen mejor.
Por eso, se propone un mayor control del fraude fiscal.
Medidas importantísimas para paliar este problema que tiene la economía española, y muy especialmente que también afecta a la Comunidad Valenciana.
Por eso, se proponen nuevos beneficios fiscales y medidas incentivadoras que van a contribuir al impulso de la actividad de las pymes, los emprendedores y beneficiar a las familias de nuestra comunidad.

Queremos que, en la medida que se pueda, el dinero esté en el bolsillo de las familias, en las manos de los ciudadanos.
Es la forma que tenemos de entender la política y la forma que tenemos desde el Partido Popular de entender una sociedad.
Por eso, se amplían a 2014, y en algunos casos se incrementan, las deducciones y bonificaciones fiscales en el ámbito de las competencias tributarias que tiene La Generalitat.

Estamos trabajando y nos estamos preocupando por que las cosas funcionen mejor.
Y por eso el apoyo a la financiación de las pymes de nuestra comunidad, y se establecen bonificaciones del 100% de la cuota de la modalidad de actos jurídicos documentados, del impuesto sobre transmisiones patrimoniales y actos jurídicos en algunos supuestos.
Un importante esfuerzo económico al servicio del impulso de la economía en nuestra comunidad.

Señoría, su enmienda a la totalidad va en contra del desarrollo de nuestra comunidad.
Es una enmienda populista y demagógica, y se ha podido ver en su intervención que apenas puede criticar esta ley que va encaminada a mejorar la economía de nuestra comunidad.
Va en contra del impulso de nuestra economía, en contra de estar al lado de las familias, de las pymes, de los emprendedores, también, por ejemplo, en el caso de los transportistas, en contra también de sectores tan específicos y tan concretos, por poner un ejemplo.
Porque podría poner muchos ejemplos más de los que van a beneficiarse de esta ley con apoyo del gobierno valenciano en la devolución del tipo del precio del gasóleo.
Va en contra del posicionamiento de optimismo que tiene el gobierno valenciano para intentar sacar adelante esta comunidad, con una medida, como es esta ley, que va encaminada a mejorar la situación económica en nuestra comunidad.
Ustedes están anclados en el catastrofismo, están anclados en la destrucción y en la falta de optimismo.
Ustedes, quiero que sepa que no nos encontrarán en ese camino.

Señorías, esta es una ley práctica, es una ley eficiente, es una ley sensata, es una ley responsable y rigurosa, que de manera transparente va a permitir que el presupuesto de cara al año que viene y las condiciones en las que se encuentra la administración autonómica de cara al año que viene permitan que la administración autonómica sea una solución a los problemas que tienen los ciudadanos y en ningún caso un problema para los propios ciudadanos.

Se han hecho importantes esfuerzos durante los últimos años, esfuerzos en materia fiscal, pero precisamente este año tenemos un presupuesto para la esperanza en esta comunidad, un presupuesto que crece en lo que tiene que crecer, que son los servicios básicos y esenciales: la sanidad, la educación, las políticas sociales.
Un presupuesto que está centrado en las personas, que está centrado en estar al lado de las personas que peor lo están pasando, y ustedes tienen un problema y se ha visto en su intervención, y es que no tienen crítica a un presupuesto global que mejora las condiciones en las que se encuentra la sociedad valenciana en el próximo ejercicio.

Señoría, nosotros vamos a rechazar su enmienda a la totalidad, porque carece de contenido, carece de forma, y además es un contrasentido.
No puede criticar usted esta ley, que permite modificar el presupuesto de cara al año que viene, y de muchas normas que van a permitir que seamos mucho más eficientes, y al mismo tiempo presentar ustedes enmiendas a la propia ley.

Muchas gracias.

El senyor vicepresident primer:

Gracias, señor Sánchez.
(Aplaudiments)

Para réplica, señor Blanco, tiene la palabra.

El senyor Blanco Giner:

Senyor Sánchez, no sé si té vosté un problema d'expressió o d'ubicació.
Estem en el debat sobre la llei d'acompanyament.
Perquè vosté ha acabat diguent que no tenim nosaltres crítica al pressupost, i jo l'invite que agafe el Diari de Sessions del Ple del dia 19 de novembre -abans d'ahir- i llisca la intervenció de la síndica d'Esquerra Unida, Marga Sanz, i aprendrà moltíssim del que és una crítica seriosa, rigorosa, directa i profunda al pressupost.

Però hui estem parlant de la modificació d'altres lleis, i sobre això, la veritat és que me costa creure que es crega vosté algunes de les seues afirmacions.
Quan diu que és una fórmula perfectament legal, transparent i pràctica la modificació de normes no tributàries que no tenen connexió causal amb el pressupost anual -i no ho dic jo, ho diu el Consell Jurídic Consultiu, on està el seu amic Francisco Camps, li ho recorde, és l'informe del Consell Jurídic Consultiu, que acompanya la llei-, que no hi ha connexió causal, que se provoca dispersió normativa, que no se complixen els tràmits de participació ciutadana i d'informació pública.
Això ho diu el Consell Econòmic i Social.
Que serà legal, però és que vosté després afegix «transparent i pràctica».
Jo li diria, pràctica, potser sí, per al Consell pràctica és possible.
Per al poble valencià no és gens pràctica.
Però, transparent?
En absolut.

Després diu vosté que van a lluitar contra el frau fiscal, i jo vull recordar-li que ja portem uns quants anys que vostés rebutgen esmenes del Grup d'Esquerra Unida, que a més a més defensa este diputat, als pressupostos de La Generalitat per a establir com a objectiu dels pressupostos -perquè no està- la lluita contra el frau fiscal.
Com a línia d'actuació -perquè no hi està-, un conveni amb l'administració de l'estat, amb l'agència tributària, per a perseguir el frau fiscal.
I a més a més, modificacions pressupostàries per a dotar la partida de personal del programa pressupostari d'hisenda de lluita contra el frau fiscal, d'inspecció tributària i sanció.

I vostés voten en contra.
Una i altra vegada.
Per tant, no vinga ací a parlar-nos de lluita contra el frau fiscal, quan l'únic que estan fent és potenciar l'economia de casino -i ja dic- ahí està la seua obsessió pel joc, una i altra vegada, pel bingo electrònic, baixar taxes, permetre la publicitat per damunt del que diu la llei.
Una i altra vegada.
Sembla que pensen que anem a convertir-nos en Las Vegas?
És l'única solució que tenen vostés per al model productiu del País Valencià?
El model Las Vegas?

I després acabaré amb dos reflexions generals.
Vosté ha dit dos frases que m'han impactat.
La primera és: «Hay luz al final del túnel.
» Que amb la que està caiguent els diga vosté als vora set-cents mil aturats i aturades del País Valencià que hi ha llum al final del túnel és una indecència.
Sobretot em preocupa que vosté confonga la llum del final del túnel amb el tren que ve de front, que conduïx Mariano Rajoy, que precisament hui complix dos anys i un dia des que va guanyar les eleccions, i dos anys des que va començar a incomplir el seu programa electoral, perquè des del primer dia va començar a incomplir el seu programa electoral, i que està prenent mesures en favor dels poderosos, en favor del gran capital, i en contra dels treballadors i les treballadores, i a més orgullós, perquè ja ho ha dit, que va a continuar amb les reformes estructurals, i que agraïx als espanyols el seu esforç, el seu sacrifici, un sacrifici i un esforç que és ell el que està imposant-lo, traint el seu programa electoral.
No confonga vosté eixa llum al final del túnel amb l'eixida a la superfície, perquè tal vegada el que és -ja dic-, és un tren en direcció contrària que conduïx el seu president Rajoy, perquè no és el nostre president.

I, per últim, vosté ha dit una cosa que és ben certa: «Su grupo no ha estado nunca al lado del Grupo Popular.
» Completament cert.
En la destrossa econòmica, en la destrossa política, en la destrossa cultural, en la destrossa lingüística, en la destrossa social, que és la més important, no hem estat al costat del Grup Popular.
La responsabilitat és sencera seua; vostés són els que han vist com proliferaven trames de corrupció al voltant del seu govern, són els que han portat la Generalitat valenciana a la ruïna financera, són els que han desprestigiat la nostra imatge arreu del món perquè se'ns vincula a malbaratament, a balafiament de recursos, a corrupció i abusos de poder, i són els que ens han conduït a una situació en què estem molt pitjor que la resta de l'estat en totes les xifres econòmiques, en atur, en precarietat, en renda per càpita, estem caiguent al precipici pel Grup Popular i pel Partit Popular, no per Esquerra Unida.

Efectivament, vosté té raó, el nostre grup, Esquerra Unida, no ha estat mai al costat del Grup Popular en estos díhuit anys i el que esperem es estar afavorint, permetent, aconseguint que vostés abandonen el govern per la salut i pel futur dels valencians i les valencianes.

Gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor vicepresident primer:

Gràcies, senyor Blanco.

Senyor Sánchez, té la paraula.

El senyor Sánchez Pérez:

Señor Blanco, la luz que se ve es la luz del corredor mediterráneo que, gracias al Partido Popular, va a llegar a la Comunidad Valenciana.
(Aplaudiments) Esa es la luz que se ve.
(Veus)

Señor Blanco, si estamos pasándolo mal en la Comunidad Valenciana no es por culpa del Partido Popular, es culpa del Partido Socialista que maltrató en materia de financiación a la Comunidad Valenciana (aplaudiments), y lo ponen de manifiesto los informes de expertos en materia económica y de financiación, ponen de manifiesto que no tenemos un problema de gasto sino un problema de ingresos, y que durante los últimos años nos hemos tenido que endeudar para mantener la sanidad, las políticas sociales y la educación en nuestra comunidad, pese a que el gobierno socialista en España nos ha estado maltratando y ha estado mirando a otro lado.

Y, mientras todo eso ocurría, la izquierda en esta comunidad también ha estado mirando a otro lado porque deseaba que las cosas les fuesen mal a los valencianos para tener alguna opción electoral, y ni tuvieron ninguna opción electoral en las últimas elecciones con ese discurso de catastrofismo y de intentar que a la gente le fuese mal en la comunidad ni les irá bien tampoco en 2015, en donde los ciudadanos de la Comunidad Valenciana les volverán a decir, «nosotros queremos estar bien y queremos estar al lado del Partido Popular que trabaja todos los días para que las cosas vayan bien, y no estaremos al lado de una izquierda que trabaja todos los días para que las cosas vayan mal y de esa manera tener alguna opción electoral en esta comunidad».
(Aplaudiments)

Esa es la realidad y la situación que hay política en esta comunidad, y ese es el problema que tienen ustedes que vinculan sus opciones de éxito electoral a que a la gente le vaya mal y la gente no lo va a perdonar, señoría, la gente no lo va a perdonar.

Mire, esta es una ley que modifica unes leyes, algunas de carácter tributario y, otras, de carácter no tributario, que va encamina a impulsar la economía en nuestra comunidad.
Y usted tiene dos opciones, como tiene cada año cada vez que se presentan los presupuestos serios y responsables que presenta el Partido Popular en esta comunidad: estar al lado del gobierno o seguir estando al lado del catastrofismo, de la crítica barata, la demagogia y el populismo.

Pero lo cierto es que hay luz al final del túnel, la luz -como decía al principio de mi intervención- del corredor mediterráneo, y también la luz de los datos de la evolución del paro que de manera prudente tenemos que examinar.
Y desde luego que hemos frenado esa sangría de personas que se incorporaban al paro en nuestra comunidad y es un dato más que positivo.

Desde luego que también hay luz al final del túnel cuando vemos los datos en materia de exportaciones.
El Gobierno de España -cuando gobernaba el Partido Socialista- hizo caer las exportaciones en España, y fue el primer síntoma de la crisis en España.
Y la Comunidad Valenciana en estos momentos está liderando en materia de exportaciones España, y le puedo asegurar que vamos a liderar también la recuperación económica en el conjunto de España de la mano de las exportaciones, con infraestructuras tan importantes como el corredor mediterráneo, y, desde luego, con el impulso, el trabajo y la ilusión que ponen todos los días los empresarios en nuestra comunidad, las familias, los autónomos y las pymes en general.

Desde luego que ustedes están en otro discurso, en un discurso totalmente distinto al que tiene no solamente el Grupo Parlamentario Popular, sino al discurso que tiene la sociedad valenciana de optimismo, de querer salir adelante.
Ustedes están anclados en un discurso que le aseguro no le van a perdonar los ciudadanos en nuestra comunidad.

Señor Blanco, hay una ley positiva para nuestra comunidad que va a permitir que muchos sectores se vean beneficiados con bonificaciones y deducciones fiscales.
(Veus)

El senyor vicepresident primer:

Señorías, ruego silencio.

El senyor Sánchez Pérez:

Yo le ruego que lo apoye, le ruego que esté al lado del Grupo Parlamentario Popular y que esté al lado del gobierno valenciano.
Si algo no perdonan los ciudadanos es que en momentos de dificultad la clase política no esté unida para salir adelante.

Y le aseguro que este es un texto serio y responsable, como el presupuesto para el año que viene que es serio, responsable y realista.
Y le ruego que por favor apoye esta ley.
.
.

El senyor vicepresident primer:

Señora Barrieras.

El senyor Sánchez Pérez:

.
.
.
y apoye el presupuesto porque es el mayor favor que le puede hacer a la sociedad valenciana.

Muchas gracias.

El senyor vicepresident primer:

Gracias, señor Sánchez.

Esmena a la totalitat presentada pel Grup Parlamentari Compromís

El senyor vicepresident primer:

A continuació, debatrem l'esmena a la totalitat presentada pel Grup Parlamentari Compromís.

Per a la seua defensa té la paraula la il·lustre diputada Mireia Mollà.

La senyora Mollà Herrera:

Gràcies.

Senyories, he de reconéixer que entre el «ruego» i el «se hizo la luz» he arribat a pensar per un moment que estàvem en missa.
Després, de seguida he caigut i dic, bé, les misses -segons diuen- són molt més serioses que el que passa ací de mans del govern del Partit Popular, sincerament li ho he de dir.

Vostés m'acusen a mi de fer un teatre, i, clar, del que no s'adonen és del teatre que ha hagut de fer avui el conseller Moragues per a justificar aquesta llei d'acompanyament.
¡Es puro teatro!
, pura propaganda, una escenificació molt seriosa, molt rigorosa, a vostés els pareixerà responsable, però a mi me pareix del tot irresponsable i no a l'altura de les expectatives dels ciutadans o del que es mereixen els ciutadans.
Li ho vaig dir fa dos dies, no se mereixen ni el Partit Popular que tenen en estes Corts Valencianes ni el govern que els sustenta perquè, efectivament, açò que ha passat avui ací doncs podria ser un ple de la llei d'acompanyament que poguérem entendre com normal, com el d'altres anys, però ¡no ha estat així!

I, miren, vostés podran pensar que jo sóc molt pesada en algunes qüestions que pose damunt de la taula, però encara a dia d'avui el conseller Moragues ha sigut incapaç d'explicar per què el govern valencià no porta en la llei d'acompanyament l'impost de la banca.
¡Escolten!
És que el senyor Moragues ha començat la seua intervenció justificant aquest projecte diguent que este projecte complementa la llei de pressupostos, que es el fin perseguido por este proyecto de ley, complementar els pressupostos.
I ¿algú me pot explicar com és possible que tingam un pressupost que té 230 milions d'euros d'una llei, la llei de l'impost de la banca, que no està en la llei d'acompanyament?

És que a mi -com comprendran- no me pareix ni mínimament normal que estigam donant-li cèdula de normalitat a una situació d'anormalitat d'un govern que és que, ho fa les coses premeditades i perverses, o està ple d'incompetència.
I els molesta i diuen que açò són «insultos», però qualsevol persona raonable no entén el que està passant ací.

¿Què passaria si l'esmena del Partit Popular que crea la llei de l'impost de la banca no s'aprovara?
¡Que tindríem un pressupost amb 230 milions d'euros que no sabríem d'on vénen!
(Veus) I que no n'hi hauria cap eina legal ¡per a recaptar-los!
¿A vostés açò els sembla normal?
No, és digne d'este govern.

I, senyor Moragues, jo li ho dic i li ho demane, vosté en este reglament pot pujar a aquesta trona, de nou, a explicar el que no ha sabut explicar encara.
I no ho faça per mi, pot ser jo no li meresca eixe respecte, jo crec que els ciutadans i ciutadanes que els han posat en esta part de la bancada es mereixen que vosté explique per què el govern valencià no regula en la llei d'acompanyament l'impost de la banca.
¿Premeditat?
¿Improvisat?
¿Incompetència?
¿Què és el que ha passat?
, senyor Moragues.

Crec que ens deu i els deu als ciutadans valencians i valencianes una mínima explicació d'este oblit que vosté encara ni reconeix i l'obvia completament, d'esta intromissió absoluta del legislatiu en l'executiu i de l'executiu en el legislatiu.
No se mereix el poble valencià un govern d'esta altura de mires, com tampoc se mereix un govern que es dedica a dir que esta llei d'acompanyament doncs sí, té cinc parts que corresponen a mesures fiscals i la resta a altre tipus de lleis.
Bé, la llei de l'esport, la llei urbanística, la llei de residus, la llei de caça, la llei forestal, la llei d'espais naturals, la llei de vivenda, la llei de carreteres, la llei d'infància i adolescència, la llei de violència sobre la dona.
.
.
ja m'explicaran totes estes lleis què han de vore amb el marc fiscal de la llei de pressupostos.
¿Què han de vore?

No s'adonen que és objectiu que vostés utilitzen la llei d'acompanyament per a modificar les lleis saltant-se els tràmits parlamentaris normals, democràtics.
No saben explicar.
.
.
¿Algú pot del Partit Popular explicar què han de vore estes lleis amb la llei de mesures fiscals?
Donen algun tipus d'argumentació perquè, si no, vindran ací a dir que som molt repetitius, que sí, que és legal fer-ho.
¡M'és igual que siga legal o no!
A vostés això doncs, bé, «una cosa que es ilegal después me la declaran ilegal y digo, pues cierro RTVV porque me lo han dicho, que era ilegal lo que estaba haciendo».
¿No?
Aixina de fàcil, vostés açò de les lleis se les salten i, després, quan els diuen que assumisquen les lleis doncs fan totalment el contrari, ¿no?

Però, ¿algú pot raonar ací amb arguments estes lleis què han de vore amb les lleis de mesures fiscals que proposa el govern valencià?
¡No tenen res a vore!
És un govern intervingut, un govern intervingut, una comunitat intervinguda de facto.

I l'altre dia jo els comentava, «compte amb les advertències de la Comissió Europea que són religió per al govern de Rajoy», «compte que la Comissió Europea no se creu els comptes de Montoro», i no se'ls creu perquè no se creu que les comunitats autònomes anem a fer els deures.
I arribarà Montoro i els dirà a vostés que pel camí que van no, que han de retallar més -¡encara més!
- en educació, en sanitat, en benestar social, en polítiques actives d'ocupació, en economia, indústria, tot el que fan en este pressupost que han plasmat per a l'any que ve, i vindrà i mos ho dirà.
Doncs, ¡no va a fer falta que vinga el senyor Montoro!
Ahir va vindre el senyor Beteta i va explicar clarament com per als pressupostos del 2014 -que estan estudiant-se des de Madrid- volen controlar-los a vostés que ni gasten més i a vore si són capaços de recaptar el que està per escrit en estos pressupostos.
Els van a controlar i els van a tutelar perquè el senyor Moragues l'altre dia, en el ple d'estes Corts, va dir clarament que este govern està tutelat pel Consell de Política Fiscal i Financera.

¿Això no és una intervenció de facto?
¿Això no és una intervenció de facto, que algú haja de posar-nos el dit, senyalar-nos, estar controlant-nos i per ací sí, i per ací no?
Això és una intervenció de facto.

I, efectivament, volem saber exactament quin és este pla de control que ens vol fer el senyor Rajoy, el senyor Montoro o el senyor Beteta, volem saber-lo.
I un dia després d'eixes declaracions del secretari d'estat doncs -crec- el que és lògic és que avui haguérem rebut algun tipus d'explicació en la cambra valenciana per part del conseller Moragues, però el conseller Moragues calla.
Dia rere dia, li acolorixen la cara des de Madrid amb la intervenció i amb la clara participació que fa el govern de Madrid per a salvar-nos d'una situació d'insolvència.
Estan diguent-los a vostés que són insolvents, que són incapaços de fer les coses.

Miren, este pressupost i esta llei d'acompanyament té qüestions que per a nosaltres són del tot inassumibles, com vostés tornen a carregar les esquenes de la fiscalitat amb les taxes sense cap tipus de criteri; per a exemple un botó: vostés creen una taxa per a les adopcions internacionals de més de set-cents euros, una taxa inexistent que, a dia d'avui, vostés, aquells que s'omplin la boca amb les famílies, els volen generar a les persones que volen adoptar 700 euros de taxa per a un informe de seguiment.
Això els podrà paréixer molt just al govern del Partit Popular.
¿Els pareix molt just?
A mi me pareix una cosa aberrant.
Com a exemple, ja s'ha parlat de les taxes en educació.

El tema dels impostos, l'impost de successions i donacions, ací, és una altra cosa d'estes de l'absurd, ¿no?

Algun dia.
.
.
algun dia en una entrevista dintre de quatre anys, quan el conseller ja no siga ningú en el govern ni en res paregut, farà una entrevista i li diran: «Sí, efectivament, no vam fer cas de moltes coses que ens deia l'oposició i si ho haguérem fet en el seu moment, no ens haguera anat tan mal en els anys que vam governar.
»

Perquè, per exemple, els digueren que no bonificaren l'impost de patrimoni, i ho feren en plena crisi econòmica; després, a recular.

L'impost de successions i donacions sempre han dit que era una aberració dir i afirmar que la bonificació de vora el 100% d'este impost, efectivament, no venia a afavorir els comptes valencians i no venia a crear justícia entre les rendes més baixes mitjanes o altres, i a mitat d'any hagueren de fer una diputació permanent per a baixar la bonificació d'este impost.

Encara així, vostés en esta llei d'acompanyament tornen a no voler obrir una caixa importantíssima, que és assenyalar les rendes que se dediquen a traspassar-se patrimoni inter vivos i aixina poder llevar-se patrimoni i deduir-se.
.
.
, no volen parlar d'elles.
Eixos són grans patrimonis que vostés no volen tocar-los la butxaca.

L'impost de la banca, com els hem dit, parlaven vostés que eren antisistemes, i van i el claven, no en esta llei, però se suposa que el van a recaptar.
¿Quants diners estem perdent per les torpeses dels govern valencià?
¿Quanta irresponsabilitat som capaços de suportar encara més?

El senyor vicepresident primer:

Pregue finalitze, senyora Mollà.

La senyora Mollà Herrera:

¿Quant estem recaptant injustament?
Estes preguntes són les que haurien de resoldre hui ací els membres del govern valencià i que han segut incapaços en boca del seu conseller de resoldre.
Mentres vostés.
.
.

El senyor vicepresident primer:

Gràcies.
.
.

La senyora Mollà Herrera:

.
.
.
no ho facen, nosaltres no anem a recolzar este projecte de llei i, menys encara, este govern que el sustenta.

Res més.

El senyor vicepresident primer:

Gràcies, senyora Mollà.

Torn en contra, en representació del Grup Parlamentari Popular, té la paraula l'il·lustre diputat Vicente Betoret.

El senyor Betoret Coll:

Moltes gràcies, senyor president.

Senyor vicepresident.

Senyors consellers.

Senyories.

Intervinc en nom del Grup Popular per al torn en contra a l'esmena de totalitat presentada pel Grup Parlamentari Compromís.

I, ¿per què el torn en contra?
Perquè tota l'argumentació que s'exposa en l'escrit presentat el 14 de novembre per a sol·licitar rebutjar i sol·licitar la devolució al Consell del projecte de llei és únicament en eixe escrit el no compartir l'esperit de la llei i encara que hui ha donat alguna més.
.
.
, alguna argumentació més, no moltes més, ni de major solidesa argumental.

Una oposició a esta llei de mesures que vostés construïxen sempre sobre la base d'una escenificació ací dalt, alçant més o menys la veu, acusant d'una manera més o menys indirecta i buscant, en definitiva, cridar l'atenció.
Una posada en escena, donat que d'altra manera i únicament amb els arguments és una cosa que passaria sense pena ni glòria.

Però, a més de sense arguments, sense alternativa, perquè vull recordar-li que vosté haguera pogut.
.
.
, té l'oportunitat reglamentàriament d'haver presentat un text alternatiu.
Ha renunciat.
.
.
, efectivament, vosté té la possibilitat de presentar un text alternatiu.
Pegue-li una miradeta al reglament.
Si no ho ha fet, és que perquè no té text alternatiu, o simplement vosté, si el que volia era esmenar esta llei, este projecte de llei, podia haver anat, com estic segur que ha anat i sé que ha anat, a les esmenes parcials.

Tot açò posa de manifest el que poc a poc tot el món va sabent, que a vostés els pressupostos els importen poc i el que és la llei d'acompanyament, encara un poc menys.

El conseller ha presentat este matí davant d'estes Corts un projecte de llei que coadjuva que el projecte de llei de pressupostos es puga desenrotllar i en complir els objectius perseguits per eixe text legal.

S'ha referit als objectius més importants, la consolidació fiscal i la generalització d'incentius que permeten o ajudes a la recuperació econòmica.
Este projecte de llei planteja la modificació de normes, entre altres coses, unes de caràcter tributari, com s'ha repetit ací, i altres de caràcter no tributari.

En relació a les de caràcter tributari vénen a incidir o a posar l'èmfasi en els beneficis fiscals que s'han establert al llarg dels últims anys i que es conserven particularment per als contribuents en les rendes més baixes i les rendes mitjanes.

Amb la intenció d'incentivar l'activitat econòmica s'amplia fins a 2014.
.
.
, s'amplia a 2014, perdó, l'exempció i bonificació per als emprenedors, pimes i microempreses perquè comencen la seua activitat, i s'aplicarà a determinades taxes que afecten el desenrotllament de la seua activitat en el primer any i amb la bonificació del 50% per al segon any: les taxes per la inspecció i control sanitaris d'animals i els seus productes, de bonificacions i deduccions en l'IRPF en l'impost de transmissions patrimonials.

Concretament, una nova deducció en l'IRPF per les obres de millora en la vivenda habitual del 10% en totes aquelles obres de conservació, millora de qualitat i sostenibilitat i accessibilitat a les vivendes habituals.

També es bonifica amb el 100% l'impost de transmissions patrimonials i actes jurídics documentats en la constitució de crèdits i préstecs hipotecaris concedits per a finançar l'adquisició del domicili fiscal o centres de treball per a joves empresaris menors de trenta-cinc anys o per a aquelles empreses participades per joves de menys de trenta-cinc anys.

Altres dels destinataris de les ajudes i mesures d'estímul econòmic són les famílies, i més concretament les que tenen fills xicotets i persones dependents.
En relació amb este grup de persones, s'eixampla el límit de renda perquè les famílies nombroses puguen acollir-se a la categoria especial i puguen aplicar la deducció econòmica.
.
.
, autonòmica, perdó, de l'IRPF per família nombrosa.

No puc creure que vostés estiguen en contra d'açò.
No és possible.
.
.
, bé, almenys no pareix que case molt amb el discurs que vostés han dut tradicionalment a esta cambra.

També parla el projecte de llei de la lluita contra el frau.
Com dia, dins del grup de mesures en l'àmbit de l'IRPF, amb l'objectiu que els impostos màxims de les deduccions en l'IRPF resulten aplicables als contribuents amb més rendes, es laminen els límits de renda i, així, a major renda, menor reducció.

Es suprimix la deducció per increment de costos de finançament en la inversió de vivenda habitual per la baixada dels tipus d'interés que farien innecessària esta reducció.

En l'àmbit de l'impost de transmissions patrimonials es preveuen algunes mesures, com l'aplicació als vehicles mixtos adaptables de les quotes fixes dels vehicles més antics, els de més de dotze anys.

Al sector del joc es pretén donar suport al bingo electrònic i a l'activitat de determinades màquines recreatives per a evitar les baixes en les autoritzacions per la caiguda de la demanda.

També es comprén dins d'aquest projecte de llei l'ampliació de la vigència del tipus de devolució del gasoil professional per a ajudar a tot el sector de transport, previst inicialment fins al final de 2012 i que es prorroga en este text legislatiu.

Tampoc pareix que case molt amb el discurs que vostés han dut tradicionalment ací el que vostés s'oposen a açò.
Per tant, no puc crec que a vostés açò els parega mal.

En l'apartat dels impostos mediambientals es modifiquen qüestions relatives als ingressos per a emmagatzemaments de substàncies perilloses, que passa a estar afecte en un 50% a gastos de conservació i millora del medi ambient i l'altre 50%, a finalitats relacionades amb la prevenció i resposta de les emergències.

En relació amb les modificacions de les normes no tributàries hi ha afectades vint-i-cinc lleis, algunes com a conseqüència del pla de simplificació de càrregues administratives, el pla Sirca-2, i altres, per a adaptacions legislatives a la normativa estatal.

Jo pense que esta pot ser una justificació, que no sé si li pareixerà raonable, per a incloure-les dins de la llei d'acompanyament, adaptar la normativa autonòmica a la normativa estatal.
No pareix que siga massa complicat d'entendre això.

Es modifica la Llei 8/2010, de règim local, la Llei 11/1994, de 27 de desembre, d'espais naturals protegits, la Llei 2/2011, de l'esport i l'activitat física, i la 10/2000, de residus de la Comunitat Valenciana.

No crec que tampoc els parega mal a vostés que s'adapte la normativa autonòmica a la normativa estatal.
Imagine que no.

Per finalitzar, també es plantegen unes modificacions de determinades lleis sectorials per criteris procedimentals de funcionament, d'agilitat o d'eficiència administrativa.
Tampoc crec que estes motivacions els pareguen, en definitiva, mal.

Les matèries objecte d'estes modificacions són el comerç, les cooperatives en seccions de crèdit, la funció pública, el sector públic de La Generalitat, el patrimoni, el joc, l'urbanisme, els cursos formatius, la vivenda, la mobilitat, les carreteres, la infantesa i l'adolescència, la violència de gènere, els plans d'emergència, les fundacions i el silenci administratiu, entre altres.

Per tant, resulta difícil de creure que a vostés els pareguen mal totes les qüestions que estan contingudes en este projecte de llei que hui vostés esmenen de totalitat, atés que és absolutament raonable tot el que ha plantejat el conseller i que és fàcilment intel·ligible que totes estes mesures ajudaran a desenrotllar d'una manera més exhaustiva el que és la llei de pressupostos que s'ha dut també a esta cambra per a la seua aprovació.

Moltes gràcies.

(Ocupa la presidència el president, senyor Juan Gabriel Cotino Ferrer)

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Betoret.

Senyora Mollà.

La senyora Mollà Herrera:

Gràcies, senyor president.

Senyor Betoret, tenim un problema.
Un problema molt gran.
El problema és que nosaltres creguem que el parlament valencià és la màxima representació del poble valencià i per al Partit Popular el parlament és una molèstia.
Punt.
Eixe és un problema molt gran que tenim i que marca la diferència entre vostés i la manera d'entendre la democràcia, i nosaltres.

És a dir, que nosaltres parlem de vint-i-cinc lleis que vostés modifiquen, que no tenen sentit en el marc de la llei d'acompanyament i vostés diuen: «Es que es para adaptar a la normativa estatal y para agilizar la administración.
» Clar, i el parlament per a què val?
El parlament val per a debatre, per a consensuar, per a esmenar, per a construir iniciativa, projectes comuns o diferents, però que tinguen dignificació en la cambra i no un pur tràmit en la llei d'acompanyament per a adaptar i el parlament, doncs bé, no pot ni queixar-se.
És a dir, és que una part de la cambra no podem ni queixar-nos de no poder tindre un tràmit normal per a estes modificacions de lleis que creguem que tenim moltes coses que dir.
I a la millor en moltes estem d'acord en el que votés puguen plantejar.
Però ens anul·len eixa possibilitat, perquè per a vostés la cambra valenciana, el parlament els molesta, i punt.
Els molesta.
I per això eixa confusió constant entre el poder executiu i el legislatiu.
Per això esta democràcia tan demacrada que vostés estan construint i que estan oferint a la ciutadania i la ciutadania s'està rebel·lant davant d'açò.

Després ha segut incapaç de dir-me absolutament res sobre les taxes, i tant que vosté ha avalat les bonificacions que plantegen a les famílies nombroses, per exemple, jo li pregunte: senyor Betoret, concretament, ¿a vosté li pareix normal crear una taxa per a un informe en l'adopció internacional de més de set-cents euros?
Això ve a beneficiar les famílies.
Moltíssim.
Les famílies diferents, ¿sap?
, les diferents.
És que les diferents també els molesten al Partit Popular i per això no tenen ningun tipus d'escrúpol de penalitzar les famílies que volen adoptar xiquets d'altres països.
No els dóna ni un mínim d'escrúpol, no tenen ni empatia d'eixir ací a poder explicar-los a eixes famílies per què els han de penalitzar amb les taxes que vostés plantegen en esta llei.

I, després, parla de les rendes baixes i les mitjanes.
Clar.
La bonificació de l'impost de successions i donacions, a mi només llegir-ho, dic jo: rendes baixes i rendes altes.
Escolten, «con un límite de 150.
000 euros las adquisiciones ínter vivos, que no mortis causa, efectuadas por los padres adoptantes, hijos o adoptados del donante que tengan en todos los casos un patrimonio preexistente de dos millones de euros».
Les rendes baixes i les rendes altes.
Jo no sé si Cotino, senyor Cotino…

El senyor president:

Señora diputada, si es usted tan amable, aparte de citarme a mí, que no procede,.
.
.
si los señores diputados son tan amables de no mantener conversaciones en voz alta.
.
.

Siga usted.

La senyora Mollà Herrera:

.
.
.
-gràcies- si el senyor Cotino i quatre més podran alçar la mà i dir: «Sí, jo tinc un patrimoni preexistent de dos milions d'euros.
» Però ha de ser d'esta part, eh?
, d'ací o d'ací, perquè ja els dic que el común de los mortales no arriba a tindre un patrimoni preexistent de dos milions d'euros.
És que això són rendes baixes i rendes mitjanes?
De veritat, vostés no volen assenyalar les rendes altes i rendes mitjanes.
I ho vorem en les esmenes parcials.
I vorem quan nosaltres baixem este patrimoni preexistent a 350.
000 euros a vore el que voten vostés i si de veritat estan assenyalant a les rendes altes i mitjanes per afavorir-los en esta llei o afavorir, efectivament, les rendes altes.
Que és el que han estat fent sempre des que governa el Partit Popular: plantejant bonificacions fiscals perquè les rendes altes se'n puguen eixir de rosetes en la seua aportació que han de fer als comptes públics, i que després estos comptes públics puguen revertir en els serveis bàsics, efectivament, per a tot el món.

Acabe.
Mire, l'impost de la banca.
És que no és vosté, senyor Betoret, qui ha d'explicar açò!
Per això no ho ha fet.
És que és el senyor Moragues.
I jo li ho demane.
Se lo ruego, vea usted la luz, salga aquí y explique al parlament valencià que de veritat, senyor Moragues, jo crec que ens mereixem, i els ciutadans i les ciutadanes que miren el parlament valencià com el reflex de la sobirania del poble, es mereixen que explique el govern valencià per què estos comptes amb la llei de pressupostos no estan quadrats.
.
.

El senyor president:

Vaja concloent, senyora Mollà.

La senyora Mollà Herrera:

.
.
.
i no estan acompanyats.
Per què el govern valencià se va reunir amb els banquers per a explicar-los que anaven a fer un impost a la banca i després no s'han atrevit a plasmar-lo literalment en la llei d'acompanyament.

Crec que ens mereixem.
.
.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Mollà.

La senyora Mollà Herrera:

.
.
.
i el poble valencià es mereix un poc de dignitat del seu govern.

Res més.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Moltes gràcies.

Senyor Betoret.

El senyor Betoret Coll:

Moltes gràcies, senyor president.

Senyora Mollà, efectivament l'ha traït el subconscient.
Vostés tenen un problema.
Vostés tenen un problema!
Un únic problema.
Els valencians lamentablement en tenen molts, molts, i vostés no veuen la solució a eixos problemes.

Per tant, vostés tenen un únic problema, són afortunats, que és pensar què han de fer vostés per a desgastar el govern i per a intentar obtindre rèdit electoral dient el que faça falta, sense ningun tipus de rubor, pujant ací i dient el que faça falta, encara que no tinga cap coherència.

I li pregunte jo a vosté: per què no ha presentat vosté un text alternatiu si tot li pareix tan mal?
A la llei de pressupostos vosté no té la possibilitat de presentar reglamentàriament un text alternatiu, però a este projecte de llei sí.
Si li pareix tot tan escandalosament mal o hi ha coses que compartix, vosté podia haver presentat un text alternatiu i haguérem solucionat este problema que vosté diu que té, i segurament haguérem parlat ací d'allò que vosté diu que mosatros li hem sostret el debat a esta cambra.

Vosté ha sigut la que no ha volgut dur eixe debat ací.
Per tant, a vosté ningú li ha sostret ningun tipus de debat.
Ni a vosté ni als valencians.
Ha sigut vosté la que ha decidit, (remors) el seu grup en este cas de manera unilateral, no presentar eixe text alternatiu.

Respecte a l'impost de la banca, tindrà l'oportunitat vosté de parlar en el tràmit de les esmenes parcials.
Si el posem perquè el posem, si no el posem perquè no el posem.
Si a vosté realment el que li molesta és que ara es pose, perquè, clar, evidentment, açò li trenca eixe discurs que vostés vénen ací duent de manera reiterativa i de manera demagògica d'ajudar les persones i no la banca.
I quan els toca el torn de fer a vostés, de donar exemple i fer el que han de fer, el que vostés diuen, doncs fan exactament el contrari.

Mire, respecte del control per part de l'estat al qual vosté se referia, he de dir-li que el Consell de Política Fiscal i Financera fiscalitza totes i cadascuna de les comunitats autònomes, totes i cada una.
El que passa que el que (veus) vosté no pot fer.
.
.

El senyor president:

Senyora Mollà, per favor.

El senyor Betoret Coll:

Si vosté em permet, si vosté em permet, jo li conteste.
Jo he escoltat amb tota l'educació el que vosté m'estava dient, i jo li demane el mateix.

Li dia que el Consell de Política Fiscal i Financera evidentment està vigilant en totes les comunitats autònomes, com no podia ser d'una altra manera perquè és l'òrgan superior que ha de vetlar per l'aplicació de la política fiscal.

Per altra banda, vosté també parla de les taxes, de la pujada de les taxes.
Mire, jo voldria recomanar-li a vosté, encara que m'imagine, amb tota la humilitat del món, eh, no he de donar-li lliçons ni a vosté ni a ningú, que vosté li pegara una llegideta a l'article 6 i a l'article 7 de la Llei 8/1989, de 13 d'abril, la Llei de taxes i preus públics.
No sé si li sona d'alguna cosa?

I ací en esta llei, en eixos articles, es parla que les taxes han de cobrir el cost del servici.
Vosté pensa que qualsevol govern, no el govern de La Generalitat, sinó el de qualsevol poble, inclús els que governen vostés, quan pugen les taxes les pugen per capritx?
Les pugen en intenció de perjudicar la gent?
Mire, açò és increïble.
Jo no puc arribar ni a pensar que vosté considere que eixes pujades de taxes es facen per això.

I, per últim, i per no allargar-me més, em resulta sorprenent que vostés en esta esmena de totalitat estiguen en contra de la deducció de l'IRPF per obres de millora en la vivenda habitual en 2014 i en 2015, en un impacte d'1,36 milions d'euros anuals.
Estan en contra!
(Veus) Que vostés estan en contra de les bonificacions del cent per cent de la quota d'actes jurídics documentats de l'impost de transmissions patrimonials, amb un impacte de 2,6 milions d'euros anuals.
Que vostés estiguen en contra de l'ampliació a 2014 de la devolució del gasoil professional.
De l'ampliació dels límits de la renda per a l'aplicació de la deducció autonòmica de l'IRPF per família nombrosa de caràcter especial.

Per tant, no m'ho puc creure.
Si vosté no està en contra de tot açò, el que ha de fer és retirar l'esmena de totalitat i esmenar-ho en el tràmit d'esmenes parcials, i a partir d'ahí estarem en condicions d'arribar a un acord i de debatre sobre estes qüestions.
Si és el que realment vol vosté.
Si el que realment vol és debatre, eixe és el camí adequat.
La resta, la resta, romanços.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Betoret.

Una vegada finalitzat el debat, a continuació passarem a les votacions separades de les esmenes.
(Veus)

En primer lloc, votarem l'esmena a la totalitat presentada pel Grup Parlamentari Socialista.
Comença la votació.
41 vots a favor, 51 vots en contra.

Anem a passar a l'esmena a la totalitat presentada pel Grup Parlamentari d'Esquerra Unida.
Comença la votació.
41 vots a favor, 51 vots en contra.

I a continuació votarem l'esmena a la totalitat, presentada pel Grup Parlamentari Compromís.
Comença la votació.
40 vots a favor, 51 vots en contra.

Abans d'alçar-se la sessió, ha arribat a la mesa una declaració firmada pel conjunt de portaveus, que va a donar lectura d'ella el senyor secretari primer.

Declaració institucional amb motiu del Dia Internacional de l'Eliminació de la Violència contra la Dona

El senyor secretari primer:

«Declaración del 25 de noviembre: Día Internacional de la Eliminación de la Violencia contra la Mujer.

»La Asamblea General de las Naciones Unidas proclamó el día 25 de noviembre como Día Internacional de la Eliminación de la Violencia contra la Mujer en respuesta al grave problema que supone la violencia ejercida de forma sistemática contra las mujeres.

»En lo que llevamos de 2013 son siete las mujeres y un menor los que han sido asesinados por violencia de género en la Comunidad Valenciana; 44 en conjunto de España.

»En la comunidad contamos con la Ley 7/2012, de 23 de noviembre, integral contra la violencia sobre la mujer, cuyo objeto es la adopción de medidas integrales para la erradicación de la violencia sobre la mujer en todas las manifestaciones: física, psíquica, económica, sexual, así como la erradicación de la trata, en el ámbito de competencias de La Generalitat, ofreciendo protección y asistencia, tanto a las mujeres víctimas de la misma, como a sus hijos e hijas menores y/o personas sujetas a su tutela o acogimiento, así como medidas de prevención, sensibilización y formación con la finalidad de implicar a toda la sociedad de la comunidad.

»Los esfuerzos de las administraciones, medios de comunicación y asociaciones que dedican a su trabajo a la lucha contra este tipo de violencia y la efectiva igualdad entre mujeres y hombres han propiciado una innegable mayor concienciación sobre el problema.
No obstante, es necesario continuar manteniendo e incrementando los esfuerzos ante actos de violencia contra la mujer que constituyen la expresión más extrema de las desigualdades de género.

»Desde les Corts Valencianes, un año más, queremos manifestar con motivo del próximo Día Internacional para la Eliminación de la Violencia contra la Mujer, el rechazo unánime a cualquier tipo de violencia que puedan sufrir las mujeres.

»Asimismo, manifestamos nuestro apoyo a todas las mujeres y menores víctimas de esta injusticia social, así como a las personas que también sufren como consecuencia de esta violencia machista, a los que reconocemos como víctimas.

»Solicitamos que todas las administraciones públicas continúen implicándose de forma activa en las políticas encaminadas a la declaración de la violencia contra las mujeres, cada una desde los ámbitos y las competencias que le son propios, y a la vez trabajando de forma ordenada y coordinada entre todas ellas para aunar objetivos y optimizar recursos.

»Instamos a que se intensifiquen las campañas de sensibilizaciones, especialmente a los adolescentes, a través de la comunidad educativa, convencidos de que la educación es uno de los pilares hacia una cultura de igualdad de género, como una herramienta básica para entender las causas de este drama que afecta a toda la sociedad, que sólo podrá erradicarse con el compromiso de todos y todas.

»Les Corts, a 21 de noviembre de 2013».
(Aplaudiments)

El senyor president:

S'alça la sessió.

(S'alça la sessió a les 12 hores i 32 minuts)