Untitled Document

<!--
body {
color:black;
}
.text5 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
font-weight:bold;
text-decoration:none;
color:black;
}
.text4 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
font-weight:bold;
font-style:italic;
text-decoration:underline;
color:black;
}
.text2 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
text-decoration:none;
color:black;
}
.text3 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
font-style:italic;
text-decoration:none;
color:black;
}
.text1 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
font-weight:bold;
font-style:italic;
text-decoration:none;
color:black;
}
.para1 {
text-align:justify;
}
-->



Comissió d'Agricultura, Ramaderia i Pesca
realitzada el dia 5 de desembre de 2007.
Comença la reunió a
les 11 hores i 39 minuts.
Presideix el diputat senyor Josep Maria
Pañella Alcàcer.
Reunió número 4.

Proposició no de llei sobre
l'eliminació del període transitori previ a
l'aplicació íntegra de les ajudes desacoblades per al
sector dels cítrics, presentada pel Grup Parlamentari Esquerra
Unida-Bloc-Verds-IR: Compromís (RE número 4.
435, BOC
número 30)

El senyor president:

Senyors diputats i
diputades, obrim la sessió de la Comissió
d'Agricultura.

El primer punt de l'ordre del dia.
.
.
Ah!
no,
perdó, primer la.
.
.

(La senyora secretària passa llista per tal de
comprovar l'existència de quòrum)

El senyor president:

Revisat i comprovat el
quòrum, comencem el primer punt de l'ordre del dia, que
és la lectura i aprovació de l'acta de la sessió
anterior que tots tenen a la seua disposició i, per tant, si hi ha
alguna observació, i si no la donem per aprovada per assentiment.
Queda aprovada per assentiment.

I abans d'obrir el segon punt, com ja és
habitual en esta comissió, baixaré, ja que el punt és
del meu grup, i quedarà el senyor Ovejero com a president.

(Ocupa la presidència el vicepresident de la
comissió, senyor Eduardo Ovejero Adelantado)

El senyor vicepresident:

Sí, señorías, seguimos con el
segundo punto del orden del día, que es toma en consideración
de la Proposición no de ley sobre la eliminación del
período transitorio previo a la aplicación íntegra de
las ayudas desacopladas para el sector de los cítricos, presentada
por el Grupo Parlamentario Esquerra Unida-Bloc-Verds-IR: Compromís.

Por el Grupo Compromís, tiene la palabra el
señor Pañella.

El senyor Pañella Alcàcer:

Moltes gràcies, senyor president.

Senyors diputats, senyores diputades.

Recordar, ja que vaig anunciar la presentació
d'esta moció precisament coincidint en una
interpel·lació que teníem a la consellera
d'Agricultura, i aquell dia vaig anunciar, perquè és el
moment que s'havia produït, que presentaríem una
moció, que vam fer arribar en aquell mateix moment a tots els grups
per tal -que presentaríem una proposició no de
llei- que la revisaren i veren si també volien incorporar-se,
que l'oferíem oberta perquè es pogueren fer les
aportacions que se cregueren oportunes, sobretot perquè era un tema
i és un tema de gran importància.
Un tema de gran
importància perquè, una vegada més, el que és
la nostra gent, el nostre agricultor, queda apartat o queda diferenciat en
el que són les ajudes, igual que passava moltes vegades i des de fa
moltíssims anys en tot allò que afecta el País
Valencià.

Per tant, ja responíem, i he de dir-ho, que no
és una proposició inicial nostra, sinó que
arreplegàvem ja el que havien decidit, i que es va fer públic
a l'endemà d'haver-ho dit jo, les mateixes
organitzacions professionals agràries; recordem, que La Unió,
COAG, AVA-Asaja, que els Joves Agricultors d'Alacant, Fepac-Asaja,
UPA, Fecoav.
Tots ells ja havien signat un document, ja sé que es va
presentar posteriorment a tota la premsa, i en eixa idea.
Per una vegada
trobem una iniciativa assumida per pràcticament la totalitat de les
associacions i organitzacions professionals agràries.
I en eixa
mateixa idea, perquè és en la que nosaltres la presentem
també, i ens agradaria que fóra assumida per tots els grups
que estan representats ací.

La base, tant de la proposta com dels raonaments,
està aplicada en tres punts.
El primer és el desacord amb
l'existència del període transitori.
El test que
s'aprova a Brussel·les preveu la possibilitat, i per
això és important, la possibilitat, a petició dels
estats membres, de l'existència d'un període
transitori previ a l'aplicació íntegra de les ajudes
desacoblades.
És el ministeri qui proposa que per dues campanyes,
per a poder comprar-les, seria obligatori formalitzar un contracte amb la
indústria de transformació.
Això pense que no
és, i coincidint, com he dit, en les organitzacions professionals
agràries, que és deixar realment la decisió en mans de
les poques indústries de transformació que existixen
ací, decidint qui és aquell que va a cobrar o no.
També és una diferència perquè això
és una cosa totalment innovadora, que no hem trobat en cap lloc que
queden els agricultors, els productors, queden supeditats a la voluntat de
la indústria per a cobrar una ajuda.
Per tant, això és
una de les qüestions que nosaltres hem demanat que canvie.

Tampoc el desglossament pressupostari de la fitxa
financera que s'assigne als cítrics.
La proposta que fa el
ministeri es fa seguint un sistema d'atribució de drets
històrics, en funció d'ajudes percebudes ja;
però a més, el més important, és que la fitxa
financera la dividix assignant les quantitats en funció dels grups,
si són taronges, si són clementines, etcètera.
Això és una qüestió que realment perjudica,
perjudica a tots els agricultors del nostre país, i que a més
no té massa sentit, perquè tots sabem que un tipus se pot
reconvertir varietalment i, per tant, repartir en funció
d'eixa característica les ajudes, pensem que no és
correcte.
No és correcte, i diríem més, per avui, des
del poble valencià, és totalment insolidari i, per tant,
reclamem allò que se mos reclama tantes vegades a nosaltres: la
solidaritat amb tots els demés.
En este moment la reclamem
també.

I el tercer punt és el complement pressupostari
citrícola, que això és una aportació que se li
hauria de fer des del mateix ministeri i també es demana.

Estos tres punts jo pense que avui encara són
més importants, prou més importants que en el moment en
què el vaig presentar.
Entre altres coses perquè avui ja mos
trobem que la mateixa OCM no només va afectar, perquè
indubtablement parlem avui, i no vull introduir a l'hora de la
proposició no de llei altres aspectes, però sí que el
comentari que tornem a trobar avui un problema en el que és la
reforma de l'OCM en el que fa la viticultura i la citricultura
valenciana.
És un altre tema, però que sí que avance
ja que, per tant, quan parlem en estos temes serà important,
serà molt important que tornem a entrar una vegada més,
perquè l'OCM pareix ser que, una vegada més, va a
perjudicar, no només en la part dels cítrics, sinó
també de la part de la viticultura, els nostres interessos, els
interessos dels valencians, els interessos dels agricultors valencians.
He
de dir que la liberalització total de les plantacions de vinyes que
se contempla pareix ser que és una de les coses que haurem
d'afrontar també.

Per tant, crec que està clara ja
l'exposició.
Estava raonada en la proposició no de llei
que he presentat.
I, no obstant, em relegue a fer les explicacions
oportunes (inoïble) .
.
.
els senyors diputats i les senyores diputades.

El senyor vicepresident:

Muy bien.
Muchas gracias,
señor Pañella.

Para fijar posición, tiene la palabra el
señor Lozano, por el Grupo Parlamentario Socialista.

El senyor Lozano i Pastor:

Gràcies, senyor
president.

El Grup Socialista anem a abstindre'ns en la
mida que entenem que en estos moments s'està negociant encara
amb les organitzacions professionals a nivell de l'estat, les
mateixes organitzacions que ací, a València, que les
valencianes tenen allí la representació, com és Coag i
és Asaja.
I, lògicament, estes mateixes organitzacions
professionals estan dient a Madrid unes altres posicions respecte al primer
punt que vosté planteja en la proposta de resolució.

No obstant, anem a abstindre'ns pel que dia
abans, perquè preferim que s'esgote eixa negociació per
a vore com queda.

Respecte al segon punt, lògicament parlen
vostés del rebut (inintel·ligible) .
.
.
xec d'ajudes assistit als cítrics, fet amb
criteris varietals, i exigixen un sistema de retribució en
funció d'hectàrees i explotació (inintel·ligible) .
.
.

S'està també negociant a Madrid,
estan aplegant a acords, segurament els 3,5 milions d'euros que hi ha
de diferència respecte al que allí s'estava parlant,
van a ser ficats pel govern de l'estat, o en tot cas arribaran a
acords que facen o que complisquen les demandes que té el sector.

I, per últim, i en tot cas, quan vosté
planteja que si hauria d'haver un complement pressupostari
extraordinari, independentment de fitxa financera assignada als
cítrics, lògicament mosatros, en principi, estaríem
d'acord, però el que no és possible, ja que això
pertany a les pròpies normatives de l'OCM,
l'Organització Comú de Mercat, de fruites i hortalisses
de la Unió Europea, i no se fa el que se vol.
No obstant, si de
veritat buscàrem unes fórmules que compensaren la
situació greu que està passant el camp valencià,
és obvi que hauríem d'estar d'acord amb el Partit
Popular perquè les competències plenes en agricultura
són de les comunitats autònomes, les
conseqüències de la situació de la citricultura
valenciana són conseqüència de les polítiques que
s'han fet fins ara en estos últims 10-15 anys.
I, per tant,
eixe esforç hauria de ser compartit, com a mínim,
perquè tinguera primer efecte i, segon, perquè tots
demostraren eixa solidaritat en la situació valenciana, que,
insistisc, és diferent a la de l'estat.
Mentre que els altres
han tingut quatre.
.
.
, hem tingut mosatros quatre crisis citrícoles,
a la resta de l'estat només n'hi ha hagut una,
perquè cada comunitat autònoma, en la mesura que ha fet
polítiques, ha preparat el seu sector de forma diferent i, per tant,
l'ha deixat en millors condicions per quan vingueren eixes crisis.
Si
ara el que se demana és una qüestió
extraordinària, jo ja entenc que crec que hauria de ser un
esforç per part de les dos administracions, una
col·laboració entre les dos administracions que fera possible
que eixes mesures extraordinàries es pogueren portar a cap i que
feren el resultat final.
Perquè si no molt me dóna la
impressió que al final serà «todos contra
Madrid», i Madrid té la culpa de tot i al final Madrid
és el que ha de ficar quan les conseqüències de tot el
que ens està ocorrent, no és per les polítiques que fa
Madrid, sinó per les polítiques que s'han fet
ací, en els últims anys.

Per tot açò, com que podem estar
d'acord amb l'esperit, i estem, en l'esperit de la seua
proposta, que la vegem lògica i la vegem ajustada al que està
demandant part del sector -dic «part» perquè en
realitat no és tot el sector valencià-, el que
sí que estic d'acord, per això ens abstenim,
perquè no acabem de vore-ho clar i, per tant, preferiríem que
les negociacions s'acabaren de tancar per a vore com acaben.

Res més i moltes gràcies.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias, señor Lozano.

Señor Pañella, un momento, y vamos a
suspender la sesión para que revisen los micrófonos que, por
lo visto, hay uno que falla.

(Se suspén la reunió a les 11 hores i 53
minuts)

(Es reprén la reunió a les 11 hores i 55
minuts)

El senyor vicepresident:

Señorías, por el Grupo Popular, tiene la
palabra su portavoz, señor Giner.

El senyor Giner Giner:

Moltes gràcies, senyor president.

Jo he tingut la impressió que inclús els
micròfons s'han un poc ressentit de la posició que ha
adoptat el Partit Socialista, el Grup Parlamentari Socialista,
inclús els micròfons.
Perquè realment hui havia de ser
en esta comissió un dia per a la unanimitat.

Al Partit Popular, al Grup Parlamentari Popular, no
mos dol gens a l'hora de recolzar una iniciativa que és del
Compromís, una iniciativa que reflectix el sentir i
l'interés de la citricultura i, per tant, de la Comunitat
Valenciana en el seu conjunt.

Jo, de veritat, sense cap ànim de ficar el dit
en la nafra, sinó tot el contrari, crec que estem en el moment del
debat i seria molt convenient que inclús, si fa falta, igual que hem
fet un recés perquè els micròfons tornaren a la
situació de normalitat, poguérem fer un recés
perquè hi haguera també una normalitat a l'hora de
recolzar una iniciativa que mereix la unanimitat de tots els grups
parlamentaris en estes Corts Valencianes.

Mosatros, després del que acabe de dir, anem a
recolzar-li sense ningun dubte la proposta que ha formulat
Compromís, la proposició no de llei que ha plantejat el
senyor Pañella en esta Comissió d'Agricultura.
I crec
que l'únic que fem és recolzar una iniciativa que ha
canalitzat el Grup de Compromís, però que tots som conscients
que és una iniciativa, una petició que formula el conjunt de
les organitzacions professionals agràries de la Comunitat Valenciana
i les federacions de cooperatives, que bàsicament coincidixen en els
arguments que també ha estat defensant la Conselleria
d'Agricultura, Pesca i Alimentació.
De fet, la consellera
d'Agricultura s'ha trobat en realitat amb una reforma de
l'OCM ja negociada pel ministeri.
Per això jo crec que no cal
que fem esforços en tirar responsabilitats a unes administracions o
altres, si el que cal és fer front a la realitat que tenim els
valencians i les valencianes, i per tant els llauradors valencians, davant
de mosatros.

I hi ha una realitat que és
inqüestionable, ha hagut una reforma de l'OCM que beneficia a
altres comunitats en detriment de la Comunitat Valenciana.
Això
és una cosa assumida per tots, és una cosa indubtable, que
beneficia Andalusia, que beneficia Catalunya, que perjudica la Comunitat
Valenciana.

Per tant, el treball que s'ha intentat fer
és arrancar, a partir d'eixa situació que no
podíem canviar, els millors avantatges per a la citricultura
valenciana, aconseguint finalment que el xec d'ajudes assignat als
cítrics siga el mateix per a la taronja que per a les mandarines.
Bé, un poc hem avançat amb això, però la
realitat és la que és, la que jo estic manifestant-los.

Per tant, mosatros, respecte a la proposició no
de llei i pel que respecta al primer punt d'eixa proposició li
he de dir que, com és sabut, durant el període de
referència, els exercicis 2008-2009, s'establirà una
ajuda adaptada que podran sol·licitar els citricultors, els
llauradors, i percebre eixa ajuda si complixen els requisits que han de
complir.

El compromís inicial d'efectuar unes
entregues d'unes quantitats a la indústria de
transformació se'ls està definint en estos moments,
és un poc.
.
.
, és una qüestió que caldrà
definir.
Però és evident que s'hauran d'entregar
unes quantitats a la indústria de transformació.
Però
en este moment no sabem ni com es van a comprovar per part de
l'administració ni quines quantitats exactament van a haver
d'atendre.
Però això no és una responsabilitat
de la Conselleria d'Agricultura i Pesca, això és
conseqüència d'una decisió que pren el ministeri i
que és conseqüència de la negociació del propi
ministeri.
Això és una cosa inqüestionable.

I, entretant, amb independència de la
gestió del pagament a què fa referència, durant el
període de referència s'establirà un mecanisme
d'assignació de drets de pagament únic a aquells
citricultors que tingueren cultius el 30 de setembre de 2006 i així
ho comuniquen a la conselleria durant l'exercici pròxim,
durant l'exercici de 2008.

Per tant, des del punt de vista administratiu, es
tracta de dos processos que suposen gestions paral·leles,
l'anàlisi de les quals podrà efectuar-se de manera
independent en cada cas.

Abans de la comissió comentàvem el tema
de la retirada per a indústria, en relació a
l'exigència d'entrega a transformació, els
tècnics opinen, per no deixar de ser una opinió,
perquè ahí hi ha un buit, que els volums mínims
exigibles poden rondar entre 2.
300 a 1.
300 quilograms per hectàrea
en els distintes varietats de cítrics, per això sabem que
són quantitats ínfimes, que es poden produir en qualsevol
cas, que es produïxen de fet en qualsevol cas en una producció
agrària citrícola.
Per tant, serà un requisit que
mosatros entenem que és innocu, que no va a ser difícil de
complir, des del punt de vista de l'orientació de la
producció citrícola, però que crearà problemes.
Som conscients que crearà problemes per a la seua posada en
pràctica.
Però no projecten vostés sobre la
conselleria eixa situació, que no l'ha generada la
conselleria.
És una situació que està ahí, que
l'ha generat qui l'ha generat i punt.
Però, de totes
formes, seran quantitats reduïdes assumibles.

Per a la conselleria suposarà també un
gran esforç de control documental els contractes d'entrega que
es puguen finalment formalitzar.
Per tant, mosatros sí que entenem
que seria desitjable l'eliminació d'eixe requisit per a
la percepció del pagament adaptat, amb independència que es
mantinga o no el període transitori.

Per tant, substancialment, en la seua literalitat,
mosatros estem d'acord amb la proposició no de llei, en eixe
primer punt que vostés plantegen.

Pel que respecta al segon punt, també li hem de
dir que estem d'acord i que el recolzem.
El canvi
d'estratègia que suposa la desaparició de l'ajuda
a la transformació per a convertir en una ajuda directa, no
justifica necessàriament l'anomenat xec
d'assignació per cultiu: tarongers xicotets, cítric,
llimoners, pomelos.
.
.

Sense entrar en més valoracions en eixe sentit,
la determinació d'import d'ajuda distint per a cada
grup, i màxim amb les diferències substancials que actualment
existixen, provocarà que l'ajuda en si mateixa siga un element
distorsionant, un element distorsionant, perquè provoca incentivar
determinades varietats que poden tindre majors ajudes.
I, per tant,
mosatros creem que hauria de ser el mercat el qui hauria d'entrar en
això i no eixes ajudes.

Per tant, seria desitjable, al nostre criteri, fixar
un import únic d'ajuda per hectàrea cultivada,
independentment de les varietats.

Per supost, respecte a la tercera part de la seua
proposició no de llei, estem totalment d'acord, que es
perseguix incrementar.
.
.
Home!
, no podia ser d'una altra manera.
Estem totalment d'acord que s'incremente el valor de la fitxa
financera per l'interés del sector citrícola
valencià.

Estem d'acord, però si vostés
també ho estan, jo crec que el que hauríem de salvaguardar
des de la responsabilitat política dels grups parlamentaris
d'ací.
.
.
(Remors) El president ja li dirà si té dret o no,
però jo no tinc inconvenient que després fem un descans.
Però ací hi ha un exercici de responsabilitat política
que hauríem de fer tots els grups parlamentaris.
Hi ha una proposta
que és perfectament recolzable per tots, que jo crec que
hauríem de recolzar tots.

Perquè, en definitiva, la proposició no
de llei que presenta Compromís l'únic que fa és
arreplegar, com he dit al principi de la meua intervenció, el que
significa el plantejament de totes les organitzacions agràries i
també de les federacions de cooperatives.
És a dir, que
està arreplegant el sentiment, absolutament unànime, del camp
valencià, i el que no poden fer estes Corts, el que no poden fer els
grups parlamentaris en estes Corts es donar-li l'esquena al
món agrari, al llaurador valencià, a les organitzacions
agràries i a la federació de cooperatives, perquè
estem fent un flac servici donant un mal exemple.

Eixa és la reflexió que jo plantege, i
crec que estem en el moment de poder produir eixa unanimitat, que és
el que haurien de fer Les Corts hui per a estar a l'altura de
l'agricultura valenciana.

Moltes gràcies, senyor president.

El senyor vicepresident:

Gracias, señor Giner.

Para réplica, tiene la palabra el señor
Pañella.

El senyor Pañella Alcàcer:

Moltes gràcies, senyor president.

En principi, jo sí que vull aclarir una cosa.
Ací no se presenta una proposta que vaja en contra de ningú.
Esta proposició no va en contra del Govern d'Espanya, en
absolut.
És una proposició que no va a la contra, és
una proposició que va a favor de tot el camp valencià, a
favor dels citricultors valencians.

I pense que això ho puc afirmar des
d'allà on ve.
I és veritat, és veritat -i
he de reconèixer als dos grups que esta situació
s'està produint i se produirà moltes vegades durant
temps- que en funció d'a qui afecte, si afecta al govern
de La Generalitat o afecta al govern de Madrid, les posicions puguen ser
canviants.
Ho entenc, ho entenc.

Jo el que sí que he de dir és que jo
estic al mig en eixe sentit i que no vaig a decantar-me ni per l'un
ni per l'altre.
I que nosaltres sí que anem presentar sempre
allò que considerem que és positiu per al camp
valencià, en este cas, per a l'agricultor valencià, que
estem parlant d'agricultura.

I, per tant, en eixa mateixa línia
seguiré.
Jo pense que ho podem justificar, perquè ja ho hem
fet, si avui presentem això.
Prèviament havíem demanat
la compareixença de la consellera d'Agricultura, i va haver la
moció subsegüent, en la qual hi havien una quantitat de
mesures.
.
.
Sí que és veritat que ací, per exemple, en
esta mateixa comissió, vam tindre un dia dues proposicions no de
llei -i una que afectava el govern de La Generalitat-, les dos
referents al mateix fet, que era el de les pedregades que vam tindre en
agost i setembre.
Sí que és veritat que una es va aprovar per
unanimitat i l'altra no.
Una, per les circumstàncies
d'aquell moment, van dir que se faria el decret i que estava fent-se
ja i que l'altra s'aprovava.
Un poquet la situació
és similar.
Avui el senyor Lozano mos diu que allà
s'està negociant i sense dir que no a res.
.
.
Estem en eixa
situació.
Jo el que sí que he d'aclarir és que
no canviarem des de Compromís, i jo, personalment, el meu
compromís personal és seguir portant els temes ací,
independentment de si afecten un lloc o afecten un altre.

Perquè jo pense que sí que és
veritat el que ha dit el senyor Giner, que és un exercici de
responsabilitat política.
Hui i tots els dies.
És un exercici
de responsabilitat política quan afecte el govern valencià i
és un exercici de responsabilitat política quan afecte el
Govern d'Espanya.

Amb tota la tranquil·litat i amb tot el
propòsit de seguir fent exactament allò que estem fent fins
ara, que és presentar aquelles propostes afecte a qui afecte.
.
.
Per
tant, en eixe sentit, seguirem treballant.
I tant de bo puguem aconseguir
la unanimitat en els temes que puguem.
Jo ho intentaré.

No, no estic d'acord que Madrid tinga la culpa
de tot ni que la Generalitat valenciana tinga la culpa, sinó
cadascú té les seues responsabilitat, i tenen la culpabilitat
o no, o el mèrit, en funció d'assumir i treballar les
seues responsabilitat.
En este cas, açò que presente
aquí en estos moments sí que és veritat que afecta
Madrid.
I he de dir que pense que el que toca fer és aprovar-lo per
unanimitat i seguir demanant-lo.
De fet, si hi ha alguna cosa que
està clara és que fa molt de temps que vaig oferir a tots els
grups, vaig oferir a tots els grups que açò era un document
totalment obert -ho és per principi, però és que
també ho era per voluntat-, totalment obert per a modificar
allò que considerem que es poguera modificar.

No sé.
.
.
, senyor Lozano, el tercer punt, jo
pense que encara que és veritat que en l'acord no ho diu,
però sí que en l'argumentació que dia que les
organitzacions agràries també han instat el Ministeri
d'Agricultura -i això és el que
arreplegàvem- a realitzar un esforç econòmic a
partir del pressupost sobrant que es produïx en el reglament del
pagament únic assignat a Espanya, amb la finalitat de compensar-los
respecte als altres productors.
Perquè hem parlat de les
diferències que es marquen des de l'OCM a nivell
d'estat, però podíem haver parlat també de les
diferències.
.
.
com hem eixit perdent respecte a altres estats
europeus.
Que no he entrat, perquè no era un tema de debat
ací, però que és molt greu, és molt important.

I jo crec que, i ja dic, i sense tirar culpes,
és constatar.
I, sobretot, vull que quede només una
qüestió molt clara i claríssima en este cas, que
és: no està fet en contra del govern de Madrid -se li
demana-, està fet a favor dels agricultors valencians, dels
citricultors valencians.
I ahí jo he de dir-li que,
lògicament, en este tema i en tots, quan presentem.
.
.
, però
en este especialment, m'hagués agradat la unanimitat.
Si no
és possible, doncs no ho és, però
m'hagués agradat.

I jo inste una altra vegada també que
reconsiderem.
.
.
i si creuen que s'ha modificar alguna cosa, la
modifiquem per tal que isca amb unanimitat.
Perquè, entre altres
coses, això, si estan negociant, pot reforçar també la
negociació de dir: «Des de les Corts Valencianes s'insta
també perquè es posen vostés d'acord, responguen
als interessos dels agricultors valencians».

I nosaltres què és el que podem fer?
Jo
pense que açò, el que estem fent avui: aprovar-lo i
remetre'l; i si és amb unanimitat, molt millor.

Moltes gràcies.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias, señor Pañella.

El señor Lozano tiene la palabra por el Grupo
Socialista.

El senyor Lozano i Pastor:

Gràcies, senyor president.

Senyor José María, estic totalment
d'acord, per això ens abstenim.
Si no, votaríem en
contra, perquè és evident que la intenció està
clara.
I, a més, estem tots lluitant perquè eixa
situació es done.

El problema és que vosté també
és conscient que hi han altres elements, en este cas,
polítics, i que, sobretot, el senyor Fernando Giner ha utilitzat en
este moment per a parlar, inclús qualificant la proposta o, almenys,
l'argumentació del Partit Socialista com que inclús
havia estropejat els micròfons.
Jo no crec que tinga tant de poder,
senyor Giner.
De totes formes, li agraïsc el que m'atorga.

Però sí que és veritat que
vosté ho ha utilitzat, i ahí està la seua hipocresia,
la hipocresia del Partit Popular, perquè durant més de quinze
anys la responsabilitat que tenien en la comunitat autònoma
d'haver ficat a este sector on tocava ha sigut del Partit Popular.
Els anys que vostés estan governant i que mos ha deixat en esta
situació de crisi permanent, que finalment fa que el fàcil
és quan hi ha una proposta molt ben intencionada del senyor
José María, lògicament agarrar-se al carro, menys
ficar vostés les actituds polítics i els diners necessaris
perquè això s'haguera donat, eixa situació.

Perquè vull recordar-li, senyor Giner, que
pareix que a vegades ho oblide.
.
.

El senyor vicepresident:

Señor Lozano, le está replicando a.
.
.
Es
que si no entraremos en un debate.
.
.

El senyor Lozano i Pastor:

Dir que en la reunió territorial de Madrid, la
senyora consellera estava totalment d'acord amb la proposta que hui
estava fent-se al Ministeri d'Agricultura, i que després, quan
va vore que els altres anaven tirant, llavors tornà a arrere.

I segon.
Si estem parlant de 3,5 milions
d'euros, que és el que diferència de ser d'una
manera a ser d'una altra, 3,5 milions.
.
.
I vostés han estat
durant deu anys reduint els pressupostos d'agricultura en més
de 80 milions, i resulta que la responsabilitat de tot el que passa ara
és de Madrid.
I això és el que no entenc.
Perquè vosté podria haver donat arguments tècnics, com
els ha donat també, que podia jo entendre que era la seua
visió i la seua proposta, per tant, per a recolzar eixa.
Però
que  ho haja utilitzat conforme vosté ho ha fet, ho considere,
com a mínim, com a mínim, fora de lloc.

Gràcies, senyor president.

El senyor vicepresident:

Gracias, señor Lozano.

Para réplica, el señor Giner por parte
del Grupo Popular.

El senyor Giner Giner:

Moltes gràcies, senyor president.

Senyor Lozano, senyor Pañella.

Jo el comprenc, humanament el comprenc, que és
un paperot el que ha de fer el senyor Lozano en esta proposició no
de llei.
I davant d'eixe paperot, l'única eixida siga
fer menció als més de deu anys de gestió de la
Conselleria d'Agricultura del Partit Popular.

Quan no hi han arguments de pes que sustenten una
posició, per altra part, inexplicable, d'abstenció del
seu grup hui davant una proposició no de llei d'estes
característiques, bé, tots som conscients que hi ha
argúcies parlamentàries que permeten més o menys fer
el joc de cintura i eixir-se'n un poc de l'eix central.

Jo, en la meua intervenció, he procurat no
clavar-me.
.
.
no he anomenat el govern de la nació ni una vegada!
El
remet que llija el Diari de Sessions.
Jo no he fet menció en ningun moment al govern de la
nació.
Podia haver-ho fet, perquè haguera pogut ser un
exercici didàctic molt interessant haver pogut fer menció
expressa del que significa esta proposició i quin és
l'origen que motiva la proposició i d'on ve.
Jo ni tan
sols he fet menció al govern de la nació, ni he fet
menció del que podia haver sigut també, per altra part,
legítim, al haver ficat damunt la taula el resultat d'una
negociació a nivell global.

Jo tampoc he parlat de si Itàlia i
Grècia ixen beneficiats, que n'ixen, en el context de la
negociació, ficant Espanya com una de les grans pagadores
d'eixa negociació, de les grans perjudicades.
Això no
ho he fet.
Ara faig menció perquè vosté ha fet una
referència i ha eixit el tema a col·lació.
(Remors)

Tampoc he parlat de culpes.
Jo no he intentat tirar-li
culpes a ningú, a ningun grup, ni a ningun partit ni a ningun
govern.
No.
Jo he fet una clara defensa del que entenia que havia de ser
hui una posició unànime dels grups parlamentaris de les Corts
Valencianes en el recolzament a una proposició que -torne a
reiterar- reflectix literalment la petició de les
organitzacions agràries i de la federació de cooperatives.
Això és allò important i substancial, i al que jo
sí que obertament he fet referència en la meua
intervenció.
Però jo no li he dit res ni al govern de la
nació, encara que alguna il·lustre diputada esperara que jo
començara a tirar foc per la boca contra el govern de la
nació.
Però jo no ho he fet això, jo no ho he fet
això.
(Remors)

Bé, en definitiva,
el que és cert, el que és cert és que a pesar de no
haver-ho fet, a pesar de no haver-ho fet, ha suscitat la inquietud
d'alguna il·lustre senyoria i d'algun grup parlamentari;
però ací és d'aplicació allò que
es diu en castellà: Quien se pica, ajos
come.
 Però jo no ho he dit.
Ni ho he
vullgut manifestar en ningun moment.
Torne a reiterar que per a mi, com a
valencià i com a persona vinculada al sector agrari, crec que
allò interessant i allò responsable seria que
d'ací eixira una posició unànime.

Mosatros no mos han dolgut prendes en recolzar una proposició no de llei, que li ha
servit al senyor Pañella, entre altres coses, per a posicionar-se en
el centre.
És un viatge llarg, però interessant.
De totes
formes, mosatros no mos hem hagut de córrer tant per anar a la
posició que vosté ha assumit, però encantats.
Si al
final, en eixa posició de centrisme, en eixa posició mos
puguem trobar tots, doncs, -escolte- fabulós, i si eixa
posició servix perquè puguem recolzar un sector tan important
per a tots els valencians com eixe, doncs, encantats de la vida.

En definitiva, mosatros, a pesar de tot, i mire que
vosté ha fet, i mire que vosté ha fet, dialècticament,
un esforç gran per a poder comparar la posició.
.
.
Pareix que
estava demanant-los disculpes, perquè mosatros li recolzaven la seua
proposició.
(Rialles) No es preocupe, si no passa res.
Perquè comparar
allò de la pedregada, comparar allò de la pedregada en.
.
.
que
no és ni comparable, perquè és que no són
homologables les proposicions en açò, doncs, ja té
pimentons -parlant d'agricultura- ja té pimentons!

Però, en tot cas, mosatros estem encantats de
recolzar-li una proposició que presenta el seu grup, que reflectix
el sentir unànime d'un sector agrícola: de les
organitzacions agràries, de les federacions de cooperatives del
món i del camp valencià.
Mosatros no tinguem ningun
inconvenient de fer el viatge cap al centre, encara que s'havera
ubicat cap a l'extrema esquerra, en açò, també
havérem fet gustosament.
.
.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias, señor Giner.

El senyor Giner Giner:

Moltes gràcies.

El senyor vicepresident:

Pasamos a votación.

¿Votos a favor de la proposición?
Vale.
¿Votos en contra?
¿Abstenciones?
Vale.
Por 8 votos a favor y
6 abstenciones queda aprobada esta proposición no de ley.

Señorías, se levanta la sesión.

(S'alça la reunió a les 12 hores i
16 minuts)