Educaci%C3%B3%782159.05.29%20macro.html





Comissió d'Educació i Cultura realitzada el 29 de maig de 2018.
Comença la reunió a les 10 hores i 33 minuts.
Presideix la diputada senyora Marian Campello Moreno.
Reunió número 29.

La senyora presidenta:

Anem a donar pas al secretari de la mesa per vore si tenim quòrum.

(El secretari passa llista per tal de comprovar si hi ha quòrum)

Gràcies, abans de començar, m'agradaria comentar-los, com molts de vostés ja saben de manera informal, que el punt 3 quedaria ajornar perquè el conseller ha presentat a Les Corts un escrit en el qual diu que no podia assistir per qüestions d'agenda.
Aleshores, diguem que el punt 3 quedaria ajornat per a la següent comissió.

Aleshores, comencem pel primer punt de l'ordre del dia, que és Â«lectura i aprovació, si escau, de l'acta de la reunió anteriorÂ».
Entenc que l'aprovem per assentiment.

Compareixença del secretari autonòmic d'Educació i Investigació, senyor Miguel Soler Gracia, per a explicar la situació actual i la previsió dels plans de supressió d'aules prefabricades en col·legis i instituts públics, sol·licitada pel Grup Parlamentari Socialista (RE número 89.
473), a la qual s'acumulen la sol·licitada també pel Grup Parlamentari Socialista per a informar i explicar el programa Edificant (RE número 89.
474), la sol·licitada pel Grup Parlamentari Ciudadanos per a explicar la viabilitat de l'execució de les infraestructures escolars per a l'any 2018 (RE número 91.
906), la sol·licitada pel Grup Parlamentari Podemos-Podem per a retre compte del ritme d'implementació i d'execució del pla Edificant (RE número 97.
539) i la sol·licitada pel secretari autonòmic d'Educació i Investigació, a petició pròpia, per a retre compte sobre la construcció d'infraestructures educatives i el pla Edificant (RE número 92.
020)

La senyora presidenta:

I passem ja al punt 2, que és la compareixença del secretari autonòmic d'Educació i Investigació per a retre compte sobre la construcció d'infraestructures educatives i el pla Edificant, sol·licitada a petició pròpia.
I està acumulada amb sol·licituds del Grup Parlamentari Socialista, del Grup Parlamentari Ciudadanos i del Grup Parlamentari Podemos-Podem.
D'acord?

Aleshores, tindrà ja la paraula el secretari autonòmic, sense límit de temps.
(Pausa) D'acord, com comença el secretari autonòmic sense límit de temps, ara podrem vore com ordenem les intervencions dels grups parlamentaris.
Com que hi ha tres grups que han sol·licitat la compareixença, veiem en quin ordre ho fem respecte a estos grups.
(Veus) Bé, ara de seguida donem compte, segurament serà per ordre de registre de la petició.

Aleshores, senyor secretari autonòmic, té vosté la paraula per temps il·limitat.

El senyor secretari autonòmic d'Educació i Investigació:

Gràcies, presidenta.
Bon dia.

Bé, doncs vaig a fer una exposició en el sentit de comentar tot el procés que hem portat endavant per a les construccions que s'han fet des de la conselleria d'educació i tant des de serveis centrals com des de les tres direccions territorials i després, com s'ha arribat a l'elaboració del decret llei, que va ser convalidat per les Corts Valencianes, i del pla Edificant i, a partir d'ahí, en quina situació ens trobem a data de hui en eixe pla que estem portant endavant.

Quan vam arribar en juliol de 2015, el primer que vam tindre, com era normal, són molts alcaldes i alcaldesses que demanaven reunions per a conéixer la situació de les infraestructures en els seus respectius municipis, igual que també directors i directores de centres, presidents d'AMPA, etcètera.
I després vam anar, evidentment, amb eixes reunions arreplegant informació de com estaven les diferents situacions, peticions algunes que sí que constaven a la conselleria i estaven en diferents punts de tramitació i altres que no tenien més enllà del nom del municipi o de l'actuació concreta d'un centre determinat.

Com ja vaig dir l'altre dia en la comissió d'investigació de CIEGSA, en novembre de 2015 vam rebre la primera visita del Banc Europeu d'Inversions per a analitzar també com estava l'última reprogramació que s'havia fet en abril de 2015, la relació de centres i en quina situació es trobava cada centre i, a partir d'ahí, no vaig a tornar a repetir les actuacions que es van fer ja per part de la conselleria.

I, en tercer lloc, evidentment les tres direccions territorials i el servei d'infraestructura de la conselleria doncs van fer un informe de com estaven totes les infraestructures educatives de les quals estaven en marxa, pendents de licitació; en fi, en diferents processos de gestió.

En quart lloc, teníem també una esmena de gestió, feta per la conselleria d'educació a la conselleria d'infraestructures, on hi havia catorze centres, que també evidentment es van reunir amb la conselleria d'infraestructures per a conéixer la situació en la qual es trobaven eixos catorze centres en particular.
I després, una vegada arreplegat eixe conjunt d'informació, es va adreçar al mes de novembre de 2015 una carta a tots els ajuntaments de la comunitat per a demanar-los que ens indicaren, més enllà de les reunions presencials que havien tingut en més de dos-cents ajuntaments al llarg dels quatre primers mesos aproximadament, entre les entrevistes que van tindre les direccions territorials i les que vaig mantindre jo personalment amb la conselleria.

Doncs, en novembre de 2015 vam enviar una carta a tots els ajuntaments de la comunitat perquè ens indicaren per escrit quines eren les situacions dels centres que tenien més necessitat d'intervenció i destacant, evidentment, les que podien ser més urgents d'altres que requerien diferents tipus de reformes parcials per a millorar la situació dels centres.
A partir d'ahí, en gener de 2016 és quan es van presentar el primer pla d'infraestructures, que va presentar el president de La Generalitat i el conseller d'educació que, a més, com també vaig recordar l'altre dia, va coincidir que va ser el mateix dia que l'UCO va demanar la presència en la seu de CIEGSA, que va començar eixe dia tot el procés d'investigació actualment en curs.

Es van presentar dos llistats públics: el llistat primer, que eren les actuacions preferents, on hi havia 124 quatre centres, dels quals 25 eren centres que estaven totalment en barracons i la resta, que eren ampliacions, rehabilitació integral; en fi, reformes d'entitats, i que tant dels escrits dels ajuntaments com de la documentació que teníem en la conselleria, eren centres que eren prioritaris en la seua intervenció per a poder actuar sobre eixe conjunt.

I un segon llistat, que eren cent setze centres, que eren centres que tenien algunes aules docents també en barracons, d'eixe conjunt de centres que vam anunciar en l'anomenat llistat 1 i llistat 2.
Per tant, ens trobàvem que hi havia en total 160, d'eixos 240, 160, que el motiu fonamental d'estar en eixe llistat era que estaven o totalment, 25, o parcialment, en instal·lacions provisionals.

Dins de les instal·lacions provisionals o barracons, hi havia també dos situacions que vam classificar: els centres que únicament tenien una o dos aules en barracons, per tant, normalment es devia a alguna actuació puntual que havien de resoldre, bé per una punta d'escolarització, bé per alguna situació d'emergència en alguna aula, i altres que tenien tres o més aules docents en barracons.

Bé, doncs a partir d'eixa situació, com dic, el resum del qual acabe de comentar, era: centres totalment en barracons, 25; centres amb més de tres barracons, però que el percentatge no era molt elevat respecte del conjunt, 71; i centres que tenien una o dos aules en barracons, 64, que són els 160 que, com he dit, tenien instal·lacions en barracons.
D'eixos 103, en l'actualitat, dels 25 que estan totalment en barracons, entre les obres que estan finalitzades i les que estan en execució, actualment n'hi ha 13 i, previstos que comencen les obres en 2019, els altres 12.
Per tant, si tot va bé, els 25 centres que estan totalment en barracons en l'any 2019 estaran o tots finalitzats o en execució.

Dels centres que tenien tres o més barracons, insistisc, entesos barracons com a aules docents, estan finalitzats o en execució actualment 10, estan previstos en obres en 2019, 56 , i 5 en estos moments no tenim encara disponibilitat de parcel·la per a poder fer un projecte d'actuació, d'eixos 71.

I dels 64 que tenen una o dos aules docents en barracons, les licitacions d'obres previstes en 2019 en són 43, i previsió de desmuntatge per ajust de grups, etcètera, hi ha 4.
Per tant, ahí podríem dir que en l'any 2019 estaran o en execució o en un procés de licitació avançat 47.
Per tant, les previsions que tenim per a 2019 -sempre repetisc una fase que jo crec que qualsevol que haja fet la gestió ho sap-, si tot va bé, no es produïx cap tipus de circumstància en el procés d'actuació, dels 160 que he comentat al principi, no en tindrem cap que estiga totalment en barracons i hi haurà actuacions executades en execució o licitades en 2019 en 134.

Per tant, en quedarien 26 hui en dia que no tindrien, per diferents motius, possibilitats d'intervenció abans de 2019, pel que fa al procés de licitació i adjudicació de les obres corresponents.

A partir d'ahí, és evident que, amb el personal del qual disposàvem tant de desenvolupament infraestructures a la conselleria com a les tres direccions territorials, no podíem portar endavant el conjunt d'actuacions previstes tant en el llistat 1, llistat preferent, com en el llistat 2, que he comentat anteriorment, i per a poder fer front a eixe pla i poder tindre més possibilitats és quan vam començar un procediment d'incrementar el personal tècnic tant de les tres direccions territorials com del servei d'infraestructures de la conselleria.

Es va crear una subdirecció general, amb un servei específic de contractació d'obres d'infraestructures educatives, millor dit, separant-lo de la resta de contractacions que es porten endavant en la conselleria d'educació, i es va incrementar en trenta-quatre persones el personal entre les tres direccions territorials i els serveis centrals, que van ser en concret quinze tècnics entre arquitectes, arquitectes tècnics i enginyers tècnics, entre les direccions territorials i la conselleria d'educació, i la resta, personal d'administració, fonamentalment per al servei de contractació d'infraestructures educatives.

Per altre costat, va avançar el temps, esta incorporació de personal va tardar, com és habitual, en el procés de l'administració, prou de temps des que es va sol·licitar fins que es va incorporar de manera efectiva, i en anar analitzant com anaven funcionant les obres, les que no tenien cap tipus de dificultat afegida, que es produïa el procés de licitació, que era impossible materialment portar endavant un projecte d'aquesta envergadura si no posaven altre tipus de mitjans per a poder donar resposta a la situació que havien de garantir i, per això, es va començar a treballar en març-abril de 2017 en la proposta d'elaboració d'un instrument jurídic que poguera permetre agilitzar el procediment de les obres que estaven portant endavant.
I d'ahí és d'on va eixir el decret llei de l'anomenat pla Edificant, pel qual el que es tracta, com vostés saben, és el plantejament general de millorar tot el procediment de la construcció d'infraestructures educatives necessàries en el conjunt de la comunitat i com podíem agilitzar els procediments perquè realment pogueren haver-hi més administracions que pogueren participar en el procés d'adjudicació, licitació, seguiment de les obres, supervisió, etcètera.

Es va fer, com saben vostés, un decret llei que intenta ser un procediment més àgil a través de la fórmula de delegació de competències per resolució del conseller que intentava resoldre, o intenta resoldre el problema de no poder realitzar convenis pluriennals, tal com està la legislació vigent al respecte, permet acurtar els terminis de la fórmula tradicional de gestió d'un conveni, que és molt lenta i, per altre costat, eixa resolució és un mecanisme que, tal com diu el decret llei, és document suficient per a generar el corresponent crèdit en el pressupost de l'ajuntament corresponent.

Són objecte de finançament totes les actuacions que requerixen el projecte, tant d'execució de les obres, assistències tècniques, relació de projectes, estudis geotècnics, direcció facultativa, etcètera, així com l'estat dels tributs i l'equipament escolar, en el seu cas, que s'haja de produir en un centre determinat.

El que es fa en eixe procediment és delegar totes les actuacions que cal realitzar per a, en definitiva, portar endavant una obra des del punt en què es troba fins que finalitze la seua entrega a la conselleria i La Generalitat.
La conselleria d'educació, en qualsevol moment pot recaptar informació de com està el procés, si s'està seguint tot el procediment que s'ha establert i requerir la solució de les deficiències que es puguen produir al llarg de tot el procediment.

El procediment de pagament per part de la conselleria es fa directament a l'ajuntament, mitjançant certificació segons el ritme d'execució de les obres, però al mateix temps, en el decret llei es contempla una fórmula, que és la que la majoria dels ajuntaments que fins ara ho han concretat van a aplicar, que és poder fer la cessió de crèdit al contractista o a l'adjudicatari concret d'un procés determinat, i que el deute no computa a l'ajuntament com endeutament, perquè està assolit directament per La Generalitat.

I, per últim, destacar també que una vegada que s'establix en la memòria econòmica, que després comentaré el procediment, quina és la quantia global per la qual es pot licitar una obra determinada, l'ajuntament assolix que qualsevol tipus de modificació del projecte dins de la normativa vigent i dels corresponents mecanismes per a poder fer la supervisió corresponent, si es passa del que està acordat en la resolució, ha de fer-se càrrec l'ajuntament corresponent, i si és inferior, el preu que està taxat, per exemple, suposem que són cinc milions, si l'ajuntament, al final de tot el procediment, doncs té una certificació que correspon a quatre milions i mig, per dir alguna cosa, doncs queda mig milió.
D'eixe mig milió, com que no s'han entregat diners a l'ajuntament, el que s'ha fet és establir un crèdit màxim pel qual pot fer tot el procediment des de l'inici fins al final, doncs, eixe mig milió està contemplat també amb el decret llei que poden proposar, a proposta nova, millores en el mateix centre o en les rodalies del centre per a poder afavorir l'accés i altre tipus de situacions.
I, en canvi, si en lloc de, ja que he posat l'exemple que baixe, si en lloc de cinc milions, acaba costant cinc milions cent mil, doncs eixos cent mil de més, tal com figura en el decret llei, haurien de ser assolits per l'ajuntament corresponent.

A partir d'ahí, què hem fet per a poder posar en marxa este decret llei des que es va publicar en novembre de 2017?
Doncs vam convocar tots els municipis que estaven incorporats en el pla d'infraestructures de la conselleria, vam tindre reunions individuals amb tots ells.
Crec que tinc per ací les dades, crec que en van ser dos-cents; sí, dos-cents sis reunions, cent onze que es van fer directament en els serveis centrals de la conselleria, díhuit que es van fer a la direcció territorial d'Alacant, vint-i-sis a la de Castelló i cinquanta-una en la direcció territorial de València.
Què vam fer en eixes reunions?
Doncs informar de tot el procediment, aclarir tots els dubtes; moltes vegades a la reunió venien l'alcalde o alcaldessa, el regidor o regidora d'educació i urbanisme, el secretari de l'ajuntament, interventor en funció de les qüestions que volien aclarir o poder anar informant i aclarint.

D'eixe conjunt de reunions, ens va permetre establir ja una sèrie de procediments per a poder garantir que tot el procés tinguera la màxima transparència possible i que tots els municipis que volgueren participar en aquest pla tingueren la garantia que totes les coses que s'estaven parlant es pogueren complir en condicions.

Vam fer, per tant, després d'eixes reunions explicant el conjunt del decret llei i les instruccions que d'un principi teníem previstes, es va crear en la pàgina web de la conselleria una pàgina especifica que parla de tota la informació del pla Edificant, tant per a procedir inicialment a la sol·licitud com a la informació tècnica que havien de contemplar en l'elaboració de les memòries.
Hi ha també una sèrie d'instruccions de gestió per a les entitats locals, un manual d'usuari per als ajuntaments, instruccions de dissenys i construccions escolars, instruccions per a elaborar els pressupostos i elaboració de la memòria econòmica valorada, habilitació d'un correu electrònic d'Edificant per a rebre qualsevol tipus de dubtes i poder resoldre les qüestions que es plantegen i una plataforma informàtica, que és l'instrument que tenim perquè els ajuntaments vagen fent tots els passos i, tant des de la conselleria com des de les institucions territorials, es puga anar fent tot el treball de valoració de les memòries que es presenten i, al final, finalitzar amb la proposta de delegació de competències.

En resum, el procediment està establert de la següent forma: un ajuntament fa una sol·licitud prèvia que té, en principi, la idea d'actuar en quatre centres del seu municipi amb diferents tipus d'actuacions, i concreta d'una manera en la primera proposta genèrica, doncs, reformes variades que volen fer en un centre determinat del pati, dels banys, de la calefacció, instal·lació elèctrica, etcètera, o bé quan ja són intervencions de més envergadura que normalment pràcticament totes, evidentment, són les que estan previstes en el pla d'infraestructures de la conselleria que, una vegada vist el pla, doncs demanen portar endavant eixe procediment.

A partir d'eixa primera proposta, s'estudia per part dels tècnics de la conselleria, tant els que estan en els serveis centrals com en les direccions territorials, normalment la distribució es fa que de les obres grans s'analitza des dels serveis centrals i les obres que no són tan grans, per dir-ho així, s'analitzen des dels tècnics de les direccions territorials corresponents, i hi ha una primera resposta: Â«D'acord.
Eixa actuació que plantegen és adequada, però ara ja fa falta passar a la següent fase, que concreten una memòria econòmica valorada del que suposaria eixa actuació i amb quines característiques.
Â»

A partir d'ahí, els tècnics de l'ajuntament, amb totes les instruccions que he comentat anteriorment i, evidentment, parlant moltíssim amb els tècnics o de la conselleria o de les direccions territorials, concreten la memòria econòmica valorada.
A partir de quan presenten la primera memòria econòmica elaborada, s'estudia pels serveis tècnics de la conselleria.
Totes tenen rectificacions, evidentment, des de la proposta inicial fins a la final, i quan ja està acordada l'actuació del total econòmic que suposaria i les anualitats, què és el que es podria fer en 2018, 2019, 2020, en funció de les dimensions de l'actuació, es fa una proposta de resolució, una proposta de resolució que signe jo com a primera proposta, perquè ja el ple de l'ajuntament, una vegada que coneix tot el que s'ha acordat i amb quin procediment, es reunix per acceptar eixa delegació de competències.

En el cas que l'ajuntament l'accepte, automàticament el conseller signa la resolució definitiva que configura en el decret llei que ja és document suficient per a generar crèdit i, a partir d'ahí, l'endemà, per dir-ho així, poder començar des del punt en què es troba l'obra concreta de la qual estem parlant o bé la licitació de la redacció del projecte, si no hi ha res fet respecte a eixa obra.

M'he botat un punt important, que és que una vegada que es produïx la delegació, des de la conselleria se li entrega a l'ajuntament tot el que tenim respecte a eixe centre.
Si ja tenim un projecte bàsic elaborat, evidentment s'entrega el projecte bàsic; si tenim únicament el programa de necessitats, doncs entreguem el programa de necessitats; en fi, s'entrega la documentació que tenim perquè l'ajuntament actue a partir d'eixa documentació i ja es produïx tot el procés de licitació, adjudicació, etcètera.

A efectes de manera resumida, es pot dir que una vegada que es produïx la delegació de competències, l'ajuntament actua com si fóra una obra municipal amb tot el procediment que ha de portar endavant de supervisió, gestió, etcètera.

En eixe esquema d'actuació, de moment, de sol·licituds prèvies, és a dir, ajuntaments que han manifestat la seua voluntat de participar en este programa Edificant i, per tant, han demanat actuacions en centres concrets.
.
.
Bé, no ho he comentat, però ho comente ara, que les peticions no es fan per part d'un municipi global, sinó que es fan centre a centre: o siga, si un ajuntament vol fer obres en quatre centres, el que demana és quatre actuacions i pot demanar-ne hui dos i, dins de tres mesos, una, i dins de sis mesos, una altra.
Simplement és en funció de com estan organitzant el seu treball.

Doncs fins hui dia s'han demanat actuacions en 941 centres; és a dir, més del 65% dels centres de la comunitat han demanat algun tipus intervenció per part de l'ajuntament corresponent.
941 centres, sol·licituds que corresponen cadascuna a un centre, per part de 325 municipis, que en són 93 de la província d'Alacant, 49 de la província de Castelló i 183 de la província de València.
Això és el que ha entrat fins ara.

D'eixes 941 sol·licituds, torne a repetir per a situar l'esquema que he comentat abans, la sol·licitud prèvia que en principi tinc la voluntat de fer l'actuació en aquest centre.
D'eixes s'han concretat, hui en dia, bé, per ser més exactes, a data de divendres a migdia, ho dic perquè cada dia n'entren, 248, 248 ja han presentat una proposta de memòria econòmica valorada.
248 centres, estic parlant ara.
O siga, dels 941 centres, se n'han concretat en presentar una memòria econòmica valorada 248.

D'eixes 248, estan ja signades pel conseller 68.
Estan signades per mi en el sentit que estan en la fase de propostes de delegació feta i pendents que el ple de l'ajuntament accepte ja la delegació, 70.
Per tant, hi ha 138 que estan ja en la fase final o bé ja han començat, que són les 68 que ha signat el conseller, o bé estan simplement pendents que es reunisca el ple de l'ajuntament per a acceptar la proposta de la divisió de competències que signe jo perquè es pronuncien de forma ja formal si van a fer les obres i en quins terminis.
I les altres 110 estan en diferents moments; és a dir, han presentat la memòria, està en revisió per part de la direcció territorial o la conselleria, o està en procés d'esmena per part de l'ajuntament.

Què vol dir en procés d'esmena?
Doncs, han presentat una memòria d'una sèrie d'actuacions i eixa memòria la revisa un enginyer, un arquitecte, el que corresponga, l'equip que està analitzant tota la proposta presentada.
A partir d'ahí, sempre hi ha propostes de canvis: potser no han tingut en compte que falta assistència tècnica, potser no han tingut en compte, en fi, qualsevol element que configura la memòria.
Es van produint eixes converses fins que s'arriba a un acord entre els tècnics de l'ajuntament i els de la conselleria i és el moment en què ja es passa a la signatura de la memòria corresponent pe part del director territorial d'educació, si és una obra que s'ha fet des de ja el seguiment, o bé per part del subdirector general d'infraestructures, i després, en eixes memòries signades ja pels tècnics corresponents, és quan jo firme la proposta de delegació perquè a l'ajuntament es produïsca formalment la proposta de delegació de competències.

Bé, doncs en l'actualitat, per tant, resumint, les dades que estava comentant: hi ha 941 peticions de centres que s'han contestat favorablement des de la conselleria, perquè passen a la segona fase.
D'eixes 941, 248 ja s'ha elaborat per part de l'ajuntament la memòria econòmica; 138 estan ja resoltes; 68, ja signades i 70, pendents que l'ajuntament confirme l'acceptació de la delegació de competències.
En eixe conjunt d'actuacions, d'eixes 138 suposen una inversió compromesa entre 2018, 2019 i 2020.
Les que són obres menors, la majoria estan carregades a 2018.
Les que són obres majors, són un poquet en 2018, la part més important per a 2019 i una altra part en 2020.
Un total de 148.
440.
000 euros, dels 700 milions d'euros que hi ha previstos inicialment en el decret llei del pla Edificant.

Es parla de 2018 fins a 2022 d'una previsió inicial de 700 milions d'euros, però també diu el mateix decret que eixa previsió inicial es podrà ampliar tant en calendari com en pressupost si és necessari per a poder cobrir totes les demandes formulades per les diferents administracions.
(Veus)

Què?
(Veus) 148 milions.
En concret, li dic la xifra exacta: 148.
440.
210,42 euros.
I eixa és la quantitat compromesa en estos moments.
Que està calculat ahí?
Les 138 actuacions que he dit; és a dir, les que tenen ja la proposta de delegació feta o bé han sigut ja signades.
Per què no estan sumades les 110?
Perquè les 110, fins que no es tanca la memòria econòmica definitiva, doncs evidentment, no podem sumar ni el pressupost per a 2018 ni per a 2019 ni el següent.

Per tant, eixes són les dades globals que tenim hui en dia de com està funcionant el pla Edificant.
Respecte al nombre d'ajuntaments implicats, els 138, les 138 actuacions que acabe de comentar corresponen a 31 ajuntaments de la província d'Alacant, 17 de la província de Castelló i 28 ajuntaments de la província de València.
Per tant, són 76 ajuntaments que han demanat, de moment, 138 actuacions, que són les que acabe de comentar.

Això traduït també en euros vol dir que estan compromesos 87 milions en centres de la província d'Alacant, 23 milions en centres de la província de Castelló i 38 milions en centres de la província de València.
És a dir, els centres de la província d'Alacant, si mirem això, doncs han anat més de pressa i han concretat més propostes d'actuació, perquè el mecanisme que tenim, evidentment, per a anar analitzant les propostes que s'accepten o no són segons van entrant, es van estudiant i, evidentment, la que entre primer, si està tot ben fet i està en condicions, doncs passa a la fase següent.

Això respecte al pla Edificant.
Respecte a les obres que s'estan portant directament des de la conselleria, a data de 24 de maig, tenim en estos moments 17 centres que s'han acabat en el que portem de legislatura, i altres 17 que estan en estos moments en procés de construcció.
Després tenim un en licitació d'obres, perquè s'han obert les pliques la setmana passada i està ja en la fase de baremació tècnica.
Després, dir que quatre en el termini d'un mes i dos en el termini de dos mesos, aproximadament, estaran licitant-se les obres.
Altres tres, que abans que finalitze l'any 2018, estarà el projecte d'execució en redacció, perquè està la fase de licitació del projecte d'execució i, en estos moments, sí que en tenim set més en procés de licitació de la redacció del projecte en diferents moments del seu procés.

Això pel que fa a obres rellevants, rellevants en el sentit que són centres que són totalment nous o són rehabilitacions integrals, ampliacions importants, etcètera.
I pel que fa a les actuacions que s'han fet des de les tres direccions territorials en este període de 2015 fins hui en dia, en el cas del conjunt de la comunitat s'han dut a terme 590 actuacions en més de 187 municipis, la major part de les quals ha sigut la retirada del fibrociment.
Hi ha més de 76 actuacions i després ja hi ha tot tipus d'intervencions de les quals es fan a les direccions territorials, sempre que són per import inferior a un milió d'euros, que són les que es tramiten directament des de les direccions territorials.
En el cas de les comarques d'Alacant, s'han dut a terme 137 actuacions en 40 municipis, en el cas de Castelló, són 143 actuacions en 48 municipis, i en el cas de les comarques de València, són 310 intervencions en 99 municipis.

Del llistat prioritari, que és el que he comentat al principi, el que es va presentar per part del conseller i del president de La Generalitat en gener de l'any 2016, actualment hi ha, d'eixes 124 actuacions que figuraven en eixe llistat, hi ha 13 obres finalitzades, 16 en execució en l'actualitat; 3 en licitació pròxima, perquè han estat paralitzades per diferents motius; en licitació actual, 1; projectes que ja estan redactats i, per tant, la licitació d'obres es farà en els pròxims mesos, 5; en redacció del projecte d'execució, 4; per tant, estes 4 estaran licitades l'any 2018 i en 2019 s'estaran fent les obres; en projecte d'execució redactat en el seu moment per CIEGSA i que actualment s'estan actualitzant hi ha 5.
Les 5 també estaran licitades en 2018 i, per tant, estaran en obres en 2019.
Altres 3 que estan en licitació de la redacció del projecte; 1, que en un mes i mig o dos mesos es procedirà a la licitació de la redacció del projecte perquè està finalitzat el programa de necessitats, i 57 han sigut sol·licitades pels ajuntaments en el pla Edificant.

D'eixes 57, per exemple, 16 se'ls ha entregat als ajuntaments el projecte ja redactat per la conselleria; per tant, els ajuntaments tindran més agilitat per a poder fer tot el procés.
(So d'un telèfon mòbil) N'hi ha dos amb problemes de parcel·la.
I això és la suma de 124 que he comentat que estan en la llista prioritària, en la llista presentada en el mapa d'infraestructures.
(Algú tus)

Bé, jo crec que, com a resum de les dades, del que s'ha fet fins ara, i després evidentment contestaré totes les preguntes que vostés vullguen fer i que puga contestar en estos moments, crec que dóna una visió que nosaltres pensem que, en conjunt, respecte de la posada en marxa d'aquest pla, és molt positiva, i una vegada aclarits tots els dubtes, bé, mai s'aclarixen tots al cent per cent, però una vegada que hem tingut sobretot eixes 206 reunions individuals en cada ajuntament, en alguns d'ells hem tingut més d'una reunió, i puc recordar en alguns casos que inicialment ha vingut l'alcalde o alcaldessa, el regidor que porta urbanisme, el que porta educació i han demanat una reunió per a dir: Â«Ens hem reunit amb l'ajuntament i hem vist alguns problemes també.
A esta segona reunió vol vindre també el secretari, o l'arquitecte tècnic o l'interventor.
Â»

S'han tingut segones reunions i s'han anat aclarint les coses i jo crec que això és el que ha portat que en estos moments hi ha 248 memòries valorades presentades, perquè això ja no és una intenció, això ja és la concreció que es vol fer i actuar per part de l'ajuntament corresponent.

També vull deixar clar en totes estes qüestions que s'han fet també en l'àmbit públic, encara que ho posa al mateix decret, que és evident que no es tracta que la conselleria deixe de construir: la conselleria continua construint.
Del que es tracta és que es puga produir un procés de col·laboració amb les administracions locals.
Evidentment, en aquelles que vullguen, perquè una administració local valora el tema i diu: Â«Bé, em pareix interessant, però pel motiu que siga, considere que no tenim en estos moments la possibilitat pels tècnics que tenim o per les possibilitats de poder actuar.
Â»

En eixe cas, evidentment, la conselleria continua portant el projecte dins del calendari previst, però sí que volem transmetre una felicitació al conjunt de les administracions locals de tots els colors polítics que han optat per considerar que el decret llei que regula el pla Edificant és un programa molt interessant i que segur que, evidentment, al llarg de la seua execució, doncs eixiran problemes, com ixen en qualsevol obra que porta directe amb la conselleria, però que creiem que, en conjunt, pot permetre que tinguem una situació d'infraestructures en els propers dos o tres anys digna perquè realment puguem donar un ensenyament de qualitat a tots els nostres alumnes.

Crec que és prou rellevant i, al mateix temps, també fa una miqueta de por, que dels 1.
400 centres aproximadament públics que tenim a la comunitat, 941 demanen algun tipus d'intervenció.
És a dir, que evidentment hi ha de tot, hi ha coses que són menors, però d'altres que són de molta entitat.
Crec que els pressupostos que he comentat, els que estan ja compromesos, que són 138 actuacions en centres amb una inversió de 148 milions, doncs crec que queda prou clar que no estem parlant d'obres menors.

Estem parlant que és una mitjana una mica superior a un milió d'euros per centre, de mitjana, i que, per tant, estem parlant d'intervencions que són necessàries i que són absolutament imprescindibles per a poder portar endavant allò que volem tots els municipis, La Generalitat, el conjunt de la comunitat educativa, els centres i, per descomptat, tota la societat, que crec que és el que s'ha ressaltat més en totes les reunions que hem mantingut.

No he comentat, i amb això acabe, que estes propostes que han fet els ajuntaments les han fet després de parlar amb tots els centres educatius del seu municipi, les han fet reunint-se amb els consells escolars de centre, les han fet després de reunir-se amb el Consell Escolar Municipal.
Per tant, les propostes no ixen que a algú li abellix fer no sé què, sinó que ixen realment, que partixen de la iniciativa de qui siga.
Normalment partixen dels centres educatius, evidentment, que demanen una sèrie d'intervencions, l'ajuntament les valora al consell escolar del centre, les presenten a l'ajuntament, l'ajuntament les valora, analitza les seues possibilitats i fa dos coses.
Una, dir-nos: Â«D'estes 10 actuacions que fan falta en el meu poble, jo he valorat, he calculat que amb els teus tècnics i el meu temps puc fer-me'n càrrec de quatre, i les altres sis continue reivindicant que són necessàries, però que les faça la conselleria o la direcció territorial per a poder portant-les endavant.
Â» I en això estem.

Per tant, eixes són les dades que tenim a data de divendres al migdia i, evidentment, amb les peticions que hi ha damunt de la taula, doncs ja anirem analitzant segons n'entren més, que n'entraran, evidentment.
Estes són les que han entrat des de febrer, que va ser quan es va posar en actiu la plataforma informàtica, fins a juny que estem ara.
Per tant, les previsions de juny a desembre no em puc atrevir a calcular, però és evident que n'entraran prou més d'ací a final d'any i anirem valorant i anirem treballant perquè es puguen fer.

Però ja hui, d'eixos 68 que ha signat el conseller, ja estan en procés d'iniciar en el punt en què es trobaven la licitació de les obres corresponents i, per tant, alguna de les obres menors ja es podrà fer este estiu o el pròxim Nadal i, evidentment, les obres majors, en la majoria de casos, el que es produirà enguany és la licitació del projecte, el pagament de les primeres factures corresponents a eixa elaboració del projecte o a l'estudi geotècnic o el procés en què es troben, i l'import corresponent a 2019 i 2020, però sobretot l'any 2019, és el que més puja, evidentment, perquè és on més es produirà execució d'obra, perquè s'han fet ja els passos previs.
Per tant, això és la informació, com deia, inicial, i a partir d'ahí espere poder donar resposta a les preguntes (algú tus) que vostés vullguen formular.

Gràcies.

La senyora presidenta:

Gràcies.

Els comente com hem pensat que serà el millor repartiment de torns.
Els grups proposants són Socialista, Ciudadanos i Podemos.
Seran els tres primers a formular les seues preguntes, a intervindre.
Després passaríem al Grup Parlamentari Popular i, després, Compromís perquè, com sabeu, quan és a petició pròpia, acaben els grups del govern.
Però com en este cas, també el Grup Socialista ha demanat la compareixença, seria el primer a intervindre, m'explique?
(Rient) D'acord.

Aleshores, podem donar quatre minuts a cadascun dels grups o si consideren que els grups proposants han de tindre un temps major.
Normalment, quan és un sol grup se li dóna més temps, però són tres grups.
Volen quatre minuts tots?
Ho deixem així?
(Veus) D'acord, doncs aleshores, el rellotge, jo el vaig a posar a quatre minuts per a cadascuna de les intervencions, d'acord?

Comencem amb el Grup Socialista.
Quan vullga, senyora diputada.

La senyora Besalduch Besalduch:

Sí, gràcies, presidenta, gràcies, senyor secretari autonòmic.

La veritat és que el temps passa ràpidament i quan mires enrere, després del relat que ha fet de com estaven els centres educatius al nostre país, la veritat és que és una mica escandalós, escandalós.
(Veus)

Des del Grup Socialista ja vam donar suport a la convalidació del decret Edificant i allí vam explicar els nostres motius.
Hem estat sempre a favor de buscar solucions, solucions com més ràpides, millor, per a donar una eixida a la situació dels centres educatius.
És molt significant la data que ha donat de 941 peticions de centres que o s'havien de fer nous o estaven en barracons i tenien deficiències importants en el seu conjunt.

Per tant, ja vam mantindre que Edificant era una solució positiva.
És veritat que era una cosa nova, però que totes les solucions que s'havien proposat fins a este moment, per governs anteriors no eren les adequades, perquè CIEGSA tampoc va ser la solució, perquè si no, no tindríem 941 peticions de centres per a construir o en reforma.
O tampoc entenem que no era una solució les famoses esmenes de gestió que es van fer a la conselleria d'infraestructures per part de la conselleria d'educació, perquè jo també vull recordar que, en 2013, en el debat de l'estat de la comunitat, el 24 de setembre de 2013, el llavors president Alberto Fabra va anunciar la construcció de 14 centres i es feia la comanda de gestió a la conselleria d'infraestructures.

Estos 14 centres, ràpidament: Almàssera, Nàquera, Borriana, Beniarbeig, Ibi, Montserrat, Playas de Orihuela, a Paiporta, al Perelló, l'Honori Gràcia de La Vall, el 103 de València, el Regina Violant, el Gasparot de la Vila Joiosa, el Jaume I de Vinaròs.
Què van ser capaços de fer amb esta fórmula el govern anterior?
14 centres.
Clar, quan ací estem parlant que en este moment hi ha 941 peticions, i el que està clar és que aquella no era la fórmula, ho tenim clar i que aquesta pot ser la fórmula.

Jo, que ja vaig dir-ho en el seu moment i que hui vull ratificar-ho ací: a mi m'agrada que s'haja pensat en els ajuntaments, perquè els ajuntaments està demostrant que saben fer les coses bé i ràpidament, ja ho van demostrar en el pla E del Govern d'Espanya, en els dos plans E de 2008 i 2009, que en tres mesos van ser capaços de presentar projecte i executar-los abans d'acabar l'any.
Això ho van fer els ajuntaments.
Per tant, el millor soci, si puc dir-ho així, que es podria buscar la conselleria, els millors aliats que es podria buscar la conselleria per avançar en la construcció de les escoles, doncs eren els ajuntaments.

I a mi també m'agradaria saber per què este decret Edificant, que no va ser recolzat afirmativament per tots els grups que conformen la cambra de les Corts Valencianes, m'agradaria saber si els ajuntaments de qualsevol color, de qualsevol partit polític de l'arc parlamentari, si estan fent les peticions a Edificant, si s'han adherit a Edificant, i si inclús alguns poden tindre ja delegacions de competències per a accelerar, perquè, clar, les Corts Valencianes, els que vam votar a favor d'este decret van ser els partits que donen suport al botànic i en va haver-hi dos que es van abstindre perquè pensaven que esta no era la solució, quan estem veient per les dades que ens està donant que sí que és la solució.

I també vull ficar en manifest que ha dit una cosa interessant, a part de tots els números i de les inversions que es van a fer, que les peticions s'atenen per orde d'entrada, que s'ha acabat allò de Â«este porque es de los míos y aquel se va detrás porque es de los otrosÂ» i, per tant, ahí també vull felicitar a la conselleria, perquè una vegada més demostra en este pla i en la seua actuació que el que importa són les persones i, en este cas, els xiquets i xiquetes de la nostra comunitat.

Gràcies.

La senyora presidenta:

Moltes gràcies, senyora Besalduch.

És el torn del Grup Parlamentari Ciudadanos.
Senyora Ventura, té la paraula.

La senyora Ventura Campos:

Muchas gracias, presidenta.

Buenos días, señor Soler, muchas gracias por la explicación y agradecer que venga usted aquí a dar explicaciones sobre la nefasta gestión, porque perdone que, aunque usted ha dado muchos datos y ha ofrecido una visión muy optimista sobre la construcción o eliminación de barracones, la realidad es que existen y siguen existiendo barracones.

Y una imagen que no me quito de la cabeza desde ayer es el alumnado de Regina Violant de Almassora que tuvieron las clases inundadas de agua por esa incompetencia que le he dicho yo al principio de eliminar esos barracones y esas promesas incumplidas.
Le invito a que vea los vídeos que colgaron los padres de este colegio, cómo caía el agua dentro de sus aulas y no podían dar una educación de calidad.

En este sentido, me alegro de que usted tenga esta visión optimista en un año, cosa que no han hecho en tres.
En tres años nos han dicho que están haciendo y haciendo y han tenido que generar un decreto para trasladar las competencias a los ayuntamientos, porque ustedes no han podido hacer nada o han hecho menos de lo que habían prometido y, por otro lado, también decirle que ya le dije en su momento que me llamó la atención que usted traslada las competencias a los ayuntamientos, pero amplía las de subdirección general en temas de infraestructuras.
Entiendo que será para darle agilidad a este año que le queda de legislatura para hacer todo esto que usted ha dicho.

Usted ha dicho que de estos 25 colegios que están totalmente en barracones, el objetivo de su conselleria es eliminar todos estos barracones.
Me llama mucho la atención que usted diga eso.
Por un lado, me llama la atención y, por otro, me alegra y quiero creerle, pero me llama la atención porque la mitad de estos barracones no están licitados y le puedo dar datos, datos de una respuesta que usted a mí me remite a fecha de 9 de mayo de 2018.
Recientemente, la Vila Joyosa, el colegio Gasparot no está licitado.

Por otro lado, le puedo dar más datos en Denia, CEIP La Xara, tampoco hay gestión de la parcela.
Le puedo dar más datos: el colegio que le he dicho yo, Regina Violant, no han sabido dialogar con la constructora y está paralizado y hay que empezar de nuevo las acciones de licitación.
Me gustaría también conocer cómo está la situación del colegio de Benidorm IES Pere Maria Orts i Bosch, también el CEIP 103, cómo está la situación.
Por el tiempo que me queda, no quiero poner más datos, decirle más centros, pero decirle que hay muchos centros que no están licitados y el tiempo corre y queda menos de un año.

Y, por otro lado, también me llamaba mucho la atención el plan Edificant.
Ya le he dicho que nosotros no votamos a favor del plan Edificant, porque creemos que es una irresponsabilidad trasladarles las competencias a los ayuntamientos, pero me gustaría preguntarle a usted que, si va a cumplir con todas las solicitudes, con las 941 solicitudes para realizar todas estas actuaciones.
Me gustaría saber qué requisitos va a seguir para aprobar la realización de cada una de las obras: si se va a seguir el mapa de infraestructuras o les va a dar carta blanca a todos, porque no hay tanto presupuesto para ello.
Me gustaría conocer si habrá algunas acciones prioritarias, entiendo yo.

Y también si esta delegación de competencias, que lo único que hace es que asuma las competencias de conselleria, si se trata de una estrategia para escoger la delegación en los municipios que políticamente más les interesa a ustedes a un año vista.
Me gustaría saber a qué municipios le van a dar solicitud para hacer estas nuevas construcciones y si tiene algún tipo de prioridad en las mismas.

Y, por otro lado, me llama mucho la atención que Ximo Puig nos dijera en su intervención en el pleno que, con la mitad de los sobrecostes de CIEGSA, pues no habría barracones.
Decirle que usted ya tiene presupuesto.
Ya le digo yo que la mitad son 500 millones de euros.
No está muy claro, pero 500 millones de euros sería la mitad de estos sobrecostes, y si ustedes, con este presupuesto, creen que en un año van a eliminar todos estos barracones.
Es que me gustaría que nos contara aquí la verdad.
Yo entiendo que tienen muy buenas intenciones y que quieren eliminar barracones, igual que si yo estuviera en su situación, pues también sería mi intención, pero quiero que nos diga con datos si en realidad ustedes van a cumplir esto que nos acaba de contar.

Muchas gracias.

La senyora presidenta:

Gràcies, senyora Ventura.

És el torn del senyor Montiel per part del Grup Parlamentari Podemos-Podem.

El senyor Montiel Márquez:

Presidenta, només una pregunta abans.

La senyora presidenta:

Sí.

El senyor Montiel Márquez:

Hi haurà un segon torn?

La senyora presidenta:

Sí.

El senyor Montiel Márquez:

D'acord.
No, és que si no em quede amb algunes coses.
.
.

La senyora presidenta:

Sí, sí, tindran un segon torn.

El senyor Montiel Márquez:

Molt bé.

Senyor Soler, gràcies per la seua compareixença.

Jo vull començar recordant una cosa, i és que nosaltres demà havíem demanat la compareixença del senyor conseller i, home, no és que no ens agrade sentir-lo a vosté, però nosaltres havíem demanat la compareixença del conseller i crec que era el que tocava.
Sembla que el conseller anava a vindre després i, per tant, no entenc per què no podia fer aquesta compareixença demanada per Podem.

De tota manera, sí que vull recordar una cosa i és que nosaltres no demanem una compareixença pura i simplement per a verificar la marxa del pla Edificant, que també, sinó que nosaltres demanem una compareixença en virtut de l'acord adoptat per unanimitat en Les Corts el dia 23 de novembre, en el qual es concretava una petició de rendiment de comptes semestrals al voltant de la marxa del pla Edificant i, a més, díem que eixa compareixença havia de vindre acompanyada de còpia de les resolucions i convenis mitjançant els quals s'instrumente l'acceptació de la delegació, així com les delegacions que no s'hagueren materialitzat expressament, concretats expressament els motius d'aquesta circumstància.

Ho dic perquè espere que tot açò que vosté ens ha contat i més coses que no ha contat i haurien d'eixir, a més, se'ns passe per escrit, perquè jo he fet els números i, clar, probablement m'hauré enganyat sumant, potser, però hi ha algunes xifres que es repetixen diverses vegades.
Imagine que pel sistema, l'exposició oral no permet fer-ho d'una altra manera, però mire, jo torne a dir-li algunes coses que ja vam dir en el ple.
Nosaltres donàrem suport al decret llei, però continuem dient que el decret llei, d'alguna manera, és el reconeixement d'un fracàs.

Vosté ha dit que de les 124 actuacions que hi havia prioritàries en el mapa d'infraestructures escolars presentat en gener de 2016, ara només estan aprovades, finalitzades 13, en execució, 16 i, mire, jo sumant totes les que vosté ha dit que estan en licitació pròxima, que està en licitació el projecte d'execució, que estarà en redacció projecte que i es licitarà el 2018, m'ixen que, al final de 2018, com a molt, com a molt hi haurà 51 actuacions de les 124 compromeses en gener de 2016; és a dir, en dos anys d'endarreriment, en dos anys d'endarreriment, hi haurà com a màxim 51, algunes acabades, o siga, un 40%, algunes acabades, i algunes simplement iniciades.

De tota manera, a mi em preocupa que, l'altre dia, en la compareixença que va fer vosté sobre CIEGSA, vosté va reconéixer, i insistixc en la idea que jo li volia transmetre, que només hi haurà al final de la legislatura una reducció del 24%, crec que va dir vosté, dels barracons existents al principi de la legislatura.

Clar, jo crec que potser hi haguera poc personal i que s'ha incrementat en 34 efectius i crec que és molt important, però encara em sembla pobre.
Per què?
Perquè jo crec, i vosté estava el dia que parlàrem en les converses de maig, crec recordar que estava vosté el dia de les converses de maig aquelles que feren en Bellreguard en 2016 que, davant del públic, nosaltres ja vam recordar també el tema dels barracons, que era un tema, un gran compromís fonamental d'aquesta legislatura i vostés van dir: Â«No, això no es preocupe, senyor Montiel, que això estarà solucionat.
Â»

Bé, jo crec que amb les dades que vosté ha dit i que jo he transcrit i, si vol, després entren en el detall, jo crec, a primer colp d'ull, primer, que apleguem tard, i això jo crec que cal dir-ho i cal admetre que apleguen tard.
En segon lloc, que el problema no és l'acumulació de demandes, perquè jo, això passa sempre que s'obri una convocatòria de tot tipus i, a més, els ajuntaments tenien molta gana, perquè tenien molta, molta demanda (so d'un telèfon mòbil) acumulada.
A mi el que em preocupa serà després el procediment dels lliuraments de pagament.
Això és el que em preocupa.

I, per exemple, en Torrent vostés varen dir que hi ha 8 actuacions programades en Torrent, 8 actuacions que totes són de millora.
Que passarà?
Acabarà l'Ajuntament de Torrent avançant els diners de les certificacions d'obra?
Li pagarà la conselleria contra certificació?
Hi haurà una provisió de fons?
Perquè, clar, Torrent potser pot tindre esquena, pot tindre pressupost, però Sant Joanet, eh, Sant Joanet, no sé.
Tinc dubtes d'eixa segona part.

Després, jo he observat, li vaig demanar per escrit a la seua conselleria una explicació al voltant dels criteris d'eficiència energètica, perquè em va semblar que les instruccions operatives de caràcter tècnic que hi ha a la pàgina web són d'una simplicitat que fa por, són de primer de carrera d'arquitectura.
Crec que es prima la celeritat sobre la qualitat.
I què va fer la conselleria?
Em va remetre la seua resposta a la pàgina web.
Perfecte.

Després, no sé si, amb les dades que vosté ha donat, jo crec que, amb 148 milions, 76 ajuntaments d'ací a 2020, jo crec que fins a 2022 no es gasten 700 milions, i m'agradaria que vosté em traguera deixe dubte.
Perdó, i després continue.

Gràcies.

La senyora presidenta:

Gràcies.

És ara el torn del Grup Popular.
La senyora Gascó té la paraula.

La senyora Gascó Enríquez:

Gracias, señora presidenta.

Mire, señor Soler, no quiero empezar siendo muy dura, pero es que nosotros, el día que esto lo debatimos en el pleno ya se lo dije, pero es que me parece que es de una barra, que de verdad no me sale otra expresión, pero la cara dura que le está echando el Consell al tema del Â«edifiqueuÂ», que yo creo que se tiene que poner en evidencia.

Porque quizá una de las cuestiones más importantes, por no decir la más importante, de la que tienen que responsabilizarse las personas que están al frente de la cartera de educación, no lo hagan, que es la construcción de infraestructuras educativas, a nosotros nos preocupa y mucho.

Al final, y coincido con el señor Montiel, Â«edifiqueuÂ» es el nombre del fracaso de su gestión.
Es que el final, claro, ustedes dicen Â«edifiqueuÂ», porque después de todas las promesas incumplidas, después de tres años de legislatura, después de cuatrocientos millones de euros más que reciben del Gobierno de España, después de haber exprimido todos los centros que les dejó licitados el Partido Popular, se les han acabado las excusas y por eso les dicen: Â«Hala, alcaldes, edifiqueu, edifiqueu, que nosotros ya no sabemos qué hacer.
Â»

Es que se comprometieron a hacer, la verdad es que yo, después de su comparecencia y de escuchar al resto de portavoces, me bailan un poco las cifras, pero el dato que yo tenía es que se comprometieron a 160 obras.
Por lo que ha dicho, han terminado 17 cuando, a estas alturas, tendrían que tener terminadas 120.
Es que esto no es un retraso, es una vergüenza y, sin embargo, usted, a lo largo de su intervención, estos datos no los ha dicho.

Y es que, claro, ante esta realidad, porque esta es la realidad, evidentemente tenían que anunciar un plan alternativo, pero un plan alternativo que ha sido una improvisación absoluta, un plan alternativo que no ha tenido en cuenta muchísimos de los problemas que les están provocando a los alcaldes.
Y ustedes, lejos de asumir su responsabilidad, hacer una pirueta con triple salto mortal y tirabuzón para ingeniárselas y que tengan que ser los alcaldes quienes asuman las responsabilidades, porque, claro, yo creo que de esta forma consiguen sobre todo una cosa que para ustedes es fundamental, que es quitarse la presión de la comunidad educativa de encima, porque, claro, a partir de ahora cuando les dijeran: Â«Mire, señor secretario autonómico, conseller, es que ustedes se comprometieron a hacer una obra en el primer trimestre de 2017 y no ha empezado.
Â» Â«Ah, pregúnteselo el alcalde.
Â» Â«Es que hay problemas con la ejecución de la obra.
Â» Â«Ah, pregúnteselo al alcalde.
Â» Â«Es que hay sobrecostes.
Â» Â«Ah, pregúnteselo al alcalde.
Â» Así es muy fácil dirigir la conselleria de educación sin asumir ninguna responsabilidad.

Entonces, a mí me gustaría también darles un dato, porque aquí hay muchos alcaldes que están sacando pecho, pero a mí me gustaría poner como ejemplo lo que le está pasando a la alcaldesa de Castellón, sin ir más lejos, por tener que asumir competencias que no le son propias, como, por ejemplo, el caso de Xarxa Llibres.
La alcaldesa de Castellón está siendo investigada por el Tribunal de Cuentas y a esta señora nadie le ha echado un capote ni una mano para eximirle de la responsabilidad contable que puede acarrear el hecho de haber asumido el gasto de Xarxa Llibres.
Y ahora, lejos de intentar corregir esta situación, la multiplican, iba a decir al cuadrado, pero es que es muchísimo más.
Y yo le pregunto: ustedes dijeron que serían convenios que pasarían por los plenos municipales y los convenios no están pasando, están pasando resoluciones, y, por tanto, las resoluciones no están siendo informadas por los secretarios y los interventores.
¿Por qué, señor Soler?
Usted me hablaba de transparencia.
Transparencia no está habiendo ninguna.

Y quiero decirle cuál está siendo la realidad de su gestión y por qué acaban teniendo que cederles la pelota y pasarles la pelota al tejado de los alcaldes, y es que ustedes, en el año 2016, en enseñanza primaria, presupuestaron 58 millones de euros y gastaron solamente el 25%; en enseñanza secundaria, presupuestaron 28 millones y gastaron el 25%; es decir, en total de 2016, de 87 millones, solamente se gastaron el 25%, y en 2017 ídem de ídem: en primaria, de 88 millones, se gastan solamente 30,53%; en secundaria, de 43 millones, se gastan solamente el 19,22%; es decir, de 218 millones del ejercicio 2016/2017, ustedes solamente se gastan el 26,30%.
Ese es el fracaso de su gestión y, por eso, tienen que inventarse el Â«edifiqueuÂ» para intentar tapar las vergüenzas y la falta de trabajo que han realizado a lo largo de estos tres años.

Y termino, termino diciendo, termino como he empezado, mejor dicho, diciendo que Â«edifiqueuÂ» que es una ocurrencia más, que es algo que han hecho a la desesperada sin tener ninguna planificación (algú tus), que es un parche y que, con los parches, no se solucionan los problemas de los valencianos.

Muchas gracias.

La senyora presidenta:

Gràcies, senyora Gascó.

És el torn del Grup Parlamentari Compromís.
Senyor Nadal, té vosté la paraula.

El senyor Nadal Sendra:

Gràcies, senyora presidenta.

Gràcies, senyor Soler, per la seua intervenció.

Crec que ha sigut una intervenció bastant aclaridora, sobretot en el sentit d'explicar-nos quina és la cadena de comandament, la cadena de responsabilitats, de supervisions, a qui li toca fer cada cosa en cada part del procés, i és molt interessant, perquè ací ens hem passat més de quaranta compareixences de CIEGSA i és el que hem estat preguntant a tota la gent que ha vingut i tot era tirar balons fora i ningú tenia responsabilitat de res, ningú supervisava res, ningú tenia la responsabilitat.
En este sentit ens ha quedat prou clar.

És evident que a nosaltres també, des del principi, ens haguera agradat que el pla, el calendari d'actuacions que vam presentar només vam entrar ací s'haguera complit fil per randa.
Eixe és un dels desitjos de Compromís, però evidentment estar governant té estes coses i estar governant després de vint anys de govern del Partit Popular, tal com es portaven les coses, i quan arribes a la conselleria i et trobes el que et trobes, doncs una cosa és tindre pressupost i l'altra cosa és, burocràticament, poder tirar les coses endavant i pense que, en este sentit, el pla Edificant ha sigut una bona idea per a desbloquejar la situació creada pel Partit Popular.

Recordem que el servei d'infraestructures de la conselleria estava totalment enfonsat, que CIEGSA estava en liquidació i que, evidentment, també en aquell moment la forma de fer les coses de la conselleria del Partit Popular, allò de pactar les bases i després enviar Marcos Benavent a negociar els sobrecostos amb cada empresa, doncs evidentment, possiblement això seria més ràpid a l'hora de fer les coses, (veus) però de garanties per a la societat valenciana no en tenia cap.

I així és, doncs, això, com CIEGSA ens va costar 2.
800 milions d'euros.
També demanant interessos, demanant crèdits sense mirar, sense pressupostar i tal, doncs pensem que això no és manera de fer les coses.
Evidentment, amb la col·laboració pública entre les diferents institucions, en este cas, entre els ajuntaments, hem de recordar que tots els ajuntaments, cada ajuntament és un món, evidentment, però en general, el País Valencià va viure una bombolla immobiliària que, de tot el mal que va passar, si una cosa bona va tindre també és que els ajuntaments tenen serveis tècnics d'infraestructures prou preparats i amb prou experiència, i que a molts d'ells va abaixar el nivell de faena després que caiguera la bombolla.
En este sentit, aprofitar-se del que tenim en l'àmbit públic pense que és una bona idea.

Jo simplement volia que m'aclarira un poc en el tema, perquè trobe que és bastant escandalós el número i, en este cas, el percentatge: que el 65% dels centres tenen falta o de construccions o de remodelacions, i és el que, una volta s'han tornat a repartir les cartes, és el que han demanat els usuaris, en este cas, els ajuntaments i els mateixos centres.
Jo recorde que, des de conselleria, la data que es donava abans era del 50% i ara, després de preguntar a la societat, que és el que feia falta, hem arribat al 65%.
Voldria que em fera un poc la valoració d'este 15% de diferència, si és que realment les coses encara estaven pitjor del que ens pensàvem una volta que hem preguntat a cada poble o és per allò que, quan preguntes, evidentment la gent demana i està en el seu dret de demanar.

I també m'agradaria que deixara clar el tema del calendari, ho ha explicat un poc, però a mi no m'acaba de quedar clara la diferència entre el calendari d'actuacions que ja hi havia previst en conselleria, el calendari d'actuacions del pla Edificant i com és allò que, segons van entrant les propostes i la memòria econòmica, se li van donant eixida i com es conjumina, d'alguna manera, en la importància que puguen tindre, perquè jo supose que també hi haurà ajuntaments que tindran més facilitat per a enviar les propostes abans que altres i, en eixe sentit, voldria vore conselleria què ha pensat en este tema.

Moltes gràcies.

La senyora presidenta:

Gràcies.

Ara el secretari autonòmic tindrà la paraula per contestar a tots vostés en un temps il·limitat.
Quan vullga.

El senyor secretari autonòmic d'Educació i Investigació:

Sí.
En primer lloc, moltes gràcies per les seues reflexions, intervencions i preguntes.
Intentaré donar resposta a totes elles.

En primer lloc, s'ha fet referència al comanda de gestió, una comanda de gestió que existia a la conselleria d'infraestructures de la conselleria d'educació i que, a més, es va fer referència a la comissió d'investigació de CIEGSA per part de l'anterior consellera d'educació, María José Catalá, quan, i tinc ací per a no canviar cap paraula, el Diari de Sessions del dia 7 de maig de 2018, quan es va parlar i cite literalment: Â«Cuando nosotros nos marchamos, y yo tengo un informe de junio del año 2015, estaba la Conselleria de Infraestructuras, Territorio y Medio Ambiente en licitación, Paiporta, Sueca, Monsterrat, Vall d'Uixò, Nàquera.
Â» En fin, cita los 14 centros que estaban en esos momentos en encomienda de gestión con la conselleria de infraestructuras.
Afegix altres centres, que estaven també en diferents tràmits de la conselleria i que, en eixe moment, estava fent una programació de la reducció de les aules prefabricades (So d'un telèfon mòbil) i, en particular, en eixos 14 centres que va anunciar l'expresident Fabra en setembre de 2013.

Després, més endavant, es diu, es planteja, i planteja la pregunta dient a l'actual govern, diu: Â«Es decir, ¿por qué se elimina esa idea que podía haber resultado y que, a lo mejor, usted comparte conmigo, de que las infraestructuras las licitara una conselleria que era la de infraestructuras, que tiene un número de técnicos mucho más elevado del que nunca va a poder tener educación para poder gestionar de forma más ágil una construcción?
Son preguntes dirigidas al actual equipo de gobierno.
Â» Doncs, bé, ja que es van fer les preguntes i estem parlant d'eixe tema, doncs vaig a intentar aclarir per què es va prendre la decisió de finalitzar la comanda de gestió en la conselleria (veus) d'infraestructures.
(So d'un telèfon mòbil)

El 24 de setembre de 2013, en el debat d'estat de la comunitat, l'expresident Fabra va anunciar la construcció de 14 centres: 6 de València, 4 d'Alacant i 4 de Castelló, que coincidixen amb els 14 centres que l'exconsellera Catalá va formular en la seua compareixença de fa uns dies en la comissió de CIEGSA.
Açò va ser de setembre de 2013.
La comanda de gestió es va fer a la conselleria d'infraestructures en maig de 2014.
O siga, de setembre a maig no sabem què va passar, però el primer pas que es va donar respecte als 14 centres anunciats va ser en maig de 2014.

De fet, en gener de 2015 es va produir també una declaració de l'anterior consellera d'educació, la senyora Catalá, per exemple en el cas de Nàquera, que era un dels 14 centres, que ni tan sols en gener de 2015, o siga, any i mig després d'anunciar-se la constitució dels centres, encara no s'havien posat ni els barracons en la plaça del poble de Nàquera, a la qual vaig anar en setembre de 2015 (so d'un telèfon mòbil), perquè en setembre de 2015 continuaven sense posar-se, perquè l'ajuntament fera les obres d'adequació de la plaça per a poder posar ahí els barracons per a poder començar les obres en el centre, que està en una part alta del municipi.

Doncs bé, d'eixos 14 centres, tenim la següent situació: el centre d'Almàssera, El Carraixet, acabaran les obres en desembre de 2018; el de Nàquera, l'Emilio Lluc, acabaran en març de 2019; el de Borriana, Cardenal Tarancón, en estiu de 2017 van acabar; el de Beniarbeig, juny de 2017; el d'Ibi, està previst a finals de 2018; Montserrat, van acabar en juny de 2017; Playas de Orihuela estaran a l'estiu de 2018; Paiporta, estiu de 2017; el Perelló, estiu de 2017, Honori Garcia, estiu de 2017; el 103, que és un dels centres, a més, més famosos per totes les vegades que ha eixit als mitjans de comunicació, va haver-hi tot tipus de problemes: van aparéixer informes, com ja he dit, que no s'havien fet, etcètera.
Van començar a finals de 2017 i estaran finalitzades a l'estiu de 2019, si va tot en condicions.
El Regina Violant, a l'estiu de 2019 també; el Gasparot de la Vila i el Jaume I; en un cas, el Jaume I de Vinaròs estarà a finals de 2019 i el Gasparot encara anirà més tard.

Estos són els catorze centres que es van anunciar en setembre de 2013.
Què ens vam trobar en juny de 2015 quan vam arribar respecte als 14 centres que s'havien anunciat per part de l'expresident de La Generalitat en setembre de 2013?
Torne a repetir: s'havia fet una comanda de gestió, segons va dir en la seua compareixença la consellera Catalá, perquè era la millor manera de resoldre les actuacions, perquè era la millor conselleria que ho podia fer, la que tenia més tècnics i la que podia donar resposta a eixe tipus de situacions.

Doncs, bé, quan nosaltres en setembre o octubre de 2015, en setembre de 2015, ens vam reunir amb la consellera d'infraestructures per a conéixer l'estat de les 14 actuacions anunciades dos anys abans, ens vam trobar que el Jaume I de Vinaròs, el Gasparot de la Vila, el Regina Violant d'Almassora, sí, estava Â«licitado sin proyectoÂ», la informació, segons es veu, és molt bona.
(Veus) En fi, els centres de València es van haver de refer els projectes perquè no sabien a on estaven.
És a dir, dels 14 centres enunciats dos anys abans, dos anys abans, sis, sis no tenien encara ni projecte i això és el que es comptabilitza com a centres.
O siga, segons sembla, l'anunci de fer un centre és un centre que s'ha fet en la legislatura, i pareix que és un poc la traducció pràctica del tema.

A partir d'ahí, la conselleria d'infraestructures, eixa que té tants tècnics, ens va dir: Â«Nosaltres no podem assolir això, no podem portar endavant estos centres.
Â» I en concret es van quedar la direcció facultativa de 5: el d'Ibi, Beniarbeig, Nàquera, Borriana i Almàssera, la direcció facultativa.
Però van demanar que la conselleria d'educació nomenara l'inspector de seguiment de les obres, perquè ells no tenien capacitat per nomenar l'inspector de seguiment.

Ens van demanar per favor que els férem la comanda de gestió, entre altres coses, perquè és una cosa habitual: quan s'encarrega un tema, cada vegada que tenia un conflicte, a on acudia la gent?
No anaven a la conselleria d'infraestructures, no preguntaven al director general corresponent què estava passant o deixant de passar, no li preguntaven al director facultatiu.
Tiraven a la conselleria d'educació, com és normal.
I, al final, la conselleria d'educació, la resposta era: Â«No, no, és que esta obra es fa des d'infraestructures.
Â» I, clar, no era pla de marejar el personal, sinó de buscar el procediment més efectiu per a resoldre el que havien de resoldre, que és que estos centres es feren.

Per tant, a partir d'ahí, està cadascú en la situació que està en funció de com els trobàrem.
En alguns ja dic, sense projecte inclús, i altres, en haver de fer el projecte de nou, perquè no servia el que estava fet i, en altres, com el cas del 103, que és el que ha passat més coses, perquè damunt d'haver de refer el projecte, damunt no estava fet l'informe d'ADIF, que va tindre paralitzada la possibilitat, perquè no estava l'autorització per a poder ni tan sols licitar les obres.
I eixa és la situació del que s'anuncia com a centres que ja van deixar fets, o siga, que pràcticament estaven acabats, i ja he vist que, en repassar-ne alguns, no serà fins a 2019 o inclús més tard en funció d'en quina situació es troben.

Després, a partir d'ahí, es comentava també, i fa relació també amb una pregunta que ha fet la senyora Ventura de Ciutadans, si hi ha algun tipus d'adjudicació o de previsió d'adjudicació en funció del color polític dels ajuntaments corresponents.
Amb el permís de la senyora Ventura diré que la pregunta ja m'ofén, perquè és evident que a no ser que la vella frase que Â«cree el ladrón que todos son de su condiciónÂ» s'aplica en alguns casos, és evident que no tots funcionem igual, i no estic parlant per vosté, estic parlant en el sentit que, com moltes vegades pareix que s'ha produït eixe tipus d'adjudicació en funció del color polític, doncs se suposa que governe qui governe es produirà el mateix tipus de situació.
Doncs no, doncs no.

Ajuntaments que han demanat incorporar-se al pla Edificant i estan en diferents punts, ajuntaments, per exemple, governats pel Partit Popular: Benidorm, Orihuela, Catral, Calp, que a més és el president de la Diputació d'Alacant, Canet d'en Berenguer, Aielo de Malferit, Alfafar, Lucena.
En fi, no tinc ací la llista sencera, simplement m'apuntava este matí abans de vindre, perquè imaginava que anava a ser una de les qüestions que anava a eixir si hi havia ajuntaments o no de tots els colors i tal.

De Ciutadans, doncs com en estos moments governen pocs ajuntaments, però sí que n'he vist dos, que són Castalla i Torís, que també han demanat participar en el pla Edificant; Els Verds, en Torrevieja i en Villena; Podemos, Vinaròs; Compromís, Alzira, Sagunt, Paiporta, Canals, València i un fum més, per exemple de Castelló, Alacant, Sant Joan, Xàbia, Dénia, Vila Joiosa, Aldaia.
En fi, hi ha ajuntaments de tots els colors polítics.

Perquè clar, va passar una cosa pareguda amb Xarxa Llibres: una cosa són les declaracions públiques i una altra cosa després és quan ja entrem al tall (so d'un telèfon mòbil), doncs que es fan les reunions i es valora la situació i es diu s'interessa o no interessa; doncs, normalment els que estan al capdavant d'una institució, en este cas, alcaldes i alcaldesses de diferents colors polítics de l'ajuntament, diuen coses diferents de les que es diuen a escala global en les declaracions polítiques que es produïxen en les Corts Valencianes o en altres tipus d'intervencions públiques.
Perquè recorde que tant en les intervencions públiques per part de l'anterior consellera d'infraestructures, la que li va fer el conveni, que era en aquell moment la senyora Bonig, que és la que va haver de gestionar, de la manera que hem comentat abans, eixa comanda de gestió, doncs després, quan es va anunciar el decret llei Edificant, les primeres declaracions que recorde van ser del tipus: Â«anem a estudiar-ho bé per si presentem un recurs; això és un desastre; Â«edifiqueuÂ» -va ser ja la primera vegada que vaig sentir eixa paraula-, la conselleria dimitix de les seues responsabilitats i les encarrega als ajuntaments, ningú s'apuntaràÂ».

Segons sembla, els alcaldes de Benidorm, Oriola, Catral, que crec que a més és diputat d'esta comissió, Calp, Canet d'en Berenguer no han fet molt de cas a la senyora Bonig ni han fet molt de cas tampoc al senyor Font de Mora, que en la seua intervenció en la comissió d'investigació de CIEGSA, va dir quatre o cinc vegades que, per a qui volguera escoltar-lo, recomanava que ningú s'apuntara a este projecte, perquè ell ja ho va intentar i va ser un fracàs absolut, en les seues paraules.

Doncs, bé, pareix ser, com dic, per a bé dels ciutadans, per a bé dels alumnes, per a bé de la comunitat educativa, que alcaldes de tots els colors no han fet cas a les declaracions dels dirigents polítics en l'àmbit de comunitat i sí que han entrat al pla Edificant.
Per exemple, en Orihuela n'hi ha 23 actuacions demanades, 23; 2 ja han presentat la memòria econòmica, que són l'IES Tháder i IES Las Espeñetas, i 21 estem esperant.
De moment, han fet la petició prèvia, però encara no han presentat la memòria econòmica.
Benidorm, 2 en dos centres; Catral, un centre sencer que portava quasi deu anys en barracons i que està en estos moments en revisió la memòria econòmica, com sap molt bé el senyor alcalde de Catral, un centre d'infantil i primària de 6 unitats d'Infantil, 12 de primària més 2 aules de dos anys, més una aula específica d'educació especial, o en Calp en 7 centres: un centre d'educació especial, 4 d'infantil i primària i 2 instituts.

I, en fi, de tots els colors, com dic, i tot tipus d'actuacions.
Per què?
Per considerar que això és una bona resposta per als seus ciutadans, per al seu municipi i, evidentment, des del punt de vista de l'absoluta voluntarietat de poder portar-lo endavant en funció d'analitzar si les coses van bé o van malament.

Jo recorde que, en el cas de Xarxa Llibres, es van produir també diferents declaracions el primer any de tot tipus i, al final, es van apuntar, doncs no sé si van quedar dos o tres ajuntaments en tota la comunitat que no es van apuntar, o cinc o sis, igual em dóna.
Es van apuntar les tres diputacions i, al final, si hi ha o no denúncies, jo també recorde en diferents reunions, en diferents tipus de col·lectius i en diferents pegues que es van posar per part d'algun secretari o alguns interventors, que sí potser s'haguera posat la mateixa cura en altres coses, doncs no haguérem patit el que hem patit en esta comunitat amb moltes de les possibles desviacions o altre tipus de qüestions que s'han produït en diferents àmbits.

I, en canvi, sí que es posava molt l'accent en si estava ben pagat o no estava ben pagat 100 euros a les famílies perquè pogueren portar llibres gratuïts al seu col·legi.
Hui hi ha, com saben vostés, 380.
000 alumnes que estan utilitzant el banc de llibres.
Van participar, com he dit abans, les tres diputacions i els ajuntaments i van participar el primer any, el primer any, per a posar en marxa el banc de llibres.
A partir del segon any, ja es fa càrrec la conselleria del cent per cent del que significa el pagament del funcionament del banc de llibres.
I, per tant, també molts ajuntaments que abans estaven donant ajudes als llibres, ara eixes ajudes, eixa despesa econòmica ja no la tenen i la poden dedicar a millorar altres coses en el seu àmbit en general o en educació en particular.

I faig eixe comentari perquè estem convençuts que, si entre tots, més enllà de declaracions públiques, jo estic convençut que els alcaldes dels municipis que he citat, de tots els colors, van a posar tota la seua dedicació que les obres es facen bé i en condicions i, com estic convençut, per això sóc optimista, perquè si pensara que, en funció del color, uns ho faran bé i altres ho faran malament, doncs ja no seria tan optimista, però com que estic convençut que tots van dedicar-se que es facen bé, es produiran els mateixos problemes, els mateixos, que es poden produir en qualsevol obra que porte directament la conselleria, com s'ha comprovat al llarg dels anys.

Per tant, entrant ja a qüestions més concretes que també s'han formulat.
Clar que existixen i continuaran existint barracons: existiran barracons tota la vida.
L'any 2100 també existiran barracons.
El que no poden existir són els mateixos.
I els mateixos vol dir que tot el món entén que davant d'una situació que es van fer unes obres, que hi ha una punta d'escolarització, que hi ha una nova oferta formativa que cal invertir en els centres.
Tot el món entén que, mentre que es fan les obres, s'han de posar barracons.
El que no es pot entendre és que un centre estiga deu anys en barracons.
El que no pot entendre cap família és que el seu fill entre els tres anys i se'n vaja als dotze i continua en barracons.
I si damunt té la mala sort de passar a un institut que també està en barracons, no coneix una instal·lació normal en tota la seua escolaritat.
Això és el que no pot entendre ningú, i això és el que hem patit i això és el que ha passat i, per tant, faig la següent reflexió: no sé si algú pensava que en tres anys es podien esgotar tot.

Segurament, si la senyora Ventura haguera estat de consellera d'educació o secretària autonòmica, haguera acabat ja tots els barracons.
Nosaltres no som tan hàbils.
Nosaltres no som tan hàbils.
Vosté potser ho haguera fet ja, però nosaltres som una mica (rialles) més lents i per això, com som una mica més lents, doncs el que intentem fer és, davant de la situació que tenim, davant de la situació que tenim, és quins mecanismes utilitzem per a una cosa que és molt evident: nosaltres no estem treballant per a vore si ho acabem tot en 2019.
Nosaltres estem treballant perquè tots els ciutadans d'este país tinguen instal·lacions dignes.
Tant de bo fóra en 2019, millor que en el 2020, i tant de bo fóra en 2020 millor que en 2021, però no estem en una data fixa que toca la campana i, a partir d'eixe dia, ja s'acaba.

El que estem treballant des del principi és fer-ho bé en les condicions de control i supervisió necessàries perquè no es produïsquen les desviacions que es van produir en el passat i per a fer les coses com toca fer-les.
Això a vegades, evidentment, és més lent i això de vegades provoca també que hi ha determinades obres que es paralitzen perquè els contractistes estaven acostumats a poder negociar: Â«xe, puja-li mig milió mésÂ», com es va dir també en esta comissió d'investigació a Les Corts, Â«puja-li mig milió més i ja ho arregleÂ».
Doncs, clar, el que funciona així provoca eixe tipus d'història.
Potser sí que es fa abans, potser sí que és abans, sí, a canvi dels sobrecostos produïts i a canvi d'altres tipus de coses que ja dirà el jutjat el que s'ha produït o deixat de produir.

Però, si volen fer les coses com toca, hi ha una sèrie de terminis i de procediments, com saben vostés molt bé, que no te'ls pot botar i, per tant, la licitació té un temps determinat.
En fi, no vaig a repetir tots els passos que hi ha, que considere globalment que som massa lents, l'estructura que tenim organitzada entre tots, entre tots, la normativa que tenim vigent i que alguna cosa hauríem de pensar sense minvar ni un cèntim la transparència, però per a determinats tipus de procediments, que tingueren més agilitat, perquè si no, moltes vegades, ens autocompliquem la vida.

Estic parlant del conjunt, no estic parlant del govern, estic parlant el conjunt de la normativa vigent; per tant, la que aproven Les Corts, la que aprova el govern quan està governant, que poguera permetre agilitzar els processos.

I, en eixe sentit, sí que dic que crec que he contestat ja també a les preguntes que es feia la senyora Ventura, allò de color polític.
Ah, hi haurà algun municipi, he començat la resposta, però no l'he acabat; és a dir, no solament afirme que no, sinó que es podrà comprovar, amb el que ha demanat el senyor Montiel, que evidentment entregarem, les resolucions signades, les quanties econòmiques signades per a 2018, per a 2019, però en fi, totes les que vaja signant.
Hui en tenim 68 més 70.
Doncs d'eixes 138, en el moment que els ajuntaments ja facen l'acceptació de les 70 que falten presentació, 138 ja podem entregar tot el que s'ha produït.

I si es va acordar en Les Corts, jo no recordava el termini que estava comentant de cada sis mesos, doncs periòdicament s'anirà entregant i es podrà visualitzar, no de discurs, sinó la pràctica, que hi ha ajuntaments de tots els colors perquè, el que estic dient, és que segons entra ací, i ens acompanya hui el subdirector general d'infraestructures, doncs segons entra a la plataforma de l'ajuntament, el primer que es fa és: és una obra gran?
Subdirecció d'infraestructures.
És una obra no tan gran?
Direcció territorial d'Alacant, València o Castelló.
A partir d'ahí passa a la columna d'Â«En revisióÂ».
Comencen els tècnics a treballar.
Més que el correu electrònic, el que fan és parlar moltíssim amb el tècnic de l'ajuntament corresponent.
Van acabant de concretar la memòria econòmica.
I quan ja se soluciona, doncs passa a Â«ResoltaÂ».
Quan passa a Â«ResoltaÂ», es fa la proposta de memòria econòmica.
En eixe moment signa el director territorial i jo, o el subdirector general d'infraestructures, i d'ahí ja es fa la proposta de delegació, on ve ja totes les quanties per anualitats: 2018, 2019, 2020, i després ja l'ajuntament diu: Â«Tot okayÂ».
Doncs en eixe cas s'accepta, s'envia l'acta, l'extracte de l'acta a on figura l'acceptació de la delegació de competències per a este centre.
Eixe, com he explicat abans, és el procediment.

I això lliga amb la pregunta de no sé si ara passarem una mica de les xifres.
No es gastaran 700 milions, estic convençut que faran falta més que 700 milions, absolutament convençut.
I ara diré per què.
No és una afirmació únicament.
(Rient) Ara, dels 138 centres que ja han presentat, això com he dit abans són 148.
440.
000 euros.
Això les 138 actuacions que estan ja en la fase que hem comentat.
Les 110, les 110, que la memòria econòmica encara està en procés d'esmena, etcètera, no he sumat, però si 138 han sigut 148 milions, doncs 110 al voltant de 100 milions segur: al voltant de 100-110 milions.
Ja seran 250 milions el que ha entrat hui en dia, el que ha entrat el dia de hui.
D'ací a desembre, de les 693 actuacions de les quals encara no han entrat més que la voluntat de fer-la, però no s'ha concretat encara en una memòria econòmica, ahí ja no m'atrevisc a dir quantes n'entraran d'ací a desembre, però en fi, al voltant de 200-250 segur, en funció de com van entrant-ne.
Això vol dir que estarem multiplicant per dos i estarem ja parlant de 500 milions compromesos abans que finalitze 2018, compromesos.

Evidentment, la majoria, com he dit abans, en funció de les característiques de les obres i tal.
Per tant, si de veritat es concreten les 998, encara que no es concretaren totes, estem parlant de superar clarament els 700 milions en els pròxims anys.

El que sí que és segur que passa, perquè a algun ajuntament li passarà igual que ens passa a nosaltres, que fem una previsió de planificació d'obres i diguem: esta obra es licitarà tal, no sé què, tal.
Començarà les obres en novembre i, per tant, calculem que el que es produirà és certificació d'obra efectiva en novembre i desembre, i calculem dos mesos del que significa certificació d'obra.
I ahí t'ix un càlcul econòmic determinat.
Comença el procés i, en lloc de començar a novembre, comencen en gener.
Doncs eixos dos mesos, ja no s'han executat.
I això que a nosaltres ens passa, a nosaltres, al govern anterior i al que vinga dins de quaranta anys li passarà, doncs els passarà també als ajuntaments i, per tant, hauran de reprogramar que algunes coses previstes en pagar dos mesos de 2018 i dotze de 2019, doncs potser és un i onze, en fi, s'hauran d'ajustar al que és ja la realitat del càlcul i tal.

Però això està previst també al decret llei, que els ajuntaments podran reprogramar en funció i, per això, també les institucions i la resolució que signa el conseller figura que un mes abans d'acabar l'exercici, que allí ja evidentment sí que tindran les dades definitives, s'hauran comptat, podran fer el càlcul de la reprogramació.
No canviarà, evidentment, l'import global de l'obra, que anem a suposar que eren mig milió per a 2018 i quatre per a 2019 i un altre mig per a 2020 per a acabar-la.
Bé, doncs es convertirà que en 2018, potser, el mig milió en són 100.
000 i eixos 400.
000 passaran a 2019, que això és el que es farà a final d'exercici.

L'altre debat que plantejava, també, és molt rellevant, que és el que més han insistit els ajuntaments, com és normal, en les reunions que hem tingut: com es va a pagar i si això provocarà o no provocarà algun tipus de problema econòmic a l'ajuntament.
Es paga amb certificats d'obra.
Els certificats d'obra, d'actuació, no estic parlant únicament d'obra, sinó que, per exemple, es licita l'elaboració d'un projecte d'execució i això costa tants diners.
Doncs, evidentment, en el moment que es presenta per part de l'arquitecte que haja sigut l'adjudicatari el certificat que ja està entregat, si la licitació que ha fet l'ajuntament, que per a això ho posa al mateix decret llei, diu que es deixa el crèdit, per tant que el que s'utilitza normalment com a l'endossament de la factura a l'arquitecte en concret o al servei que ho haja fet eixe tipus de treball, directament el que farà l'ajuntament és traslladar la certificació presentada a la conselleria.
A partir de quan entre la conselleria i es diga okay, okay, en el sentit que això està en condicions, ja comencen a comptar els terminis perquè la conselleria, si es passa del mes previst, pague interessos.

Per tant, vol dir que l'ajuntament, si es produïx cessió del crèdit, no arrisca ni un euro, perquè automàticament és directament el contractista el que passa la factura.
L'ajuntament fa la gestió d'acceptar tal, passa el certificat amb la intervenció de l'ajuntament, el secretari de l'ajuntament, la conselleria comprova que això forma part del paquet acordat i, a partir d'ahí, ja es comença a comptar.
Si es paga en el mes que toca, tot perfecte; si es tarda un mes i quinze dies, els quinze dies de diferència, la conselleria paga els interessos directament al contractista; per tant, l'ajuntament ahí no fa res.

En el cas que no es produïsca la cessió del crèdit, doncs la conselleria, evidentment, en eixe ha d'ingressar-lo a l'ajuntament, i és l'ajuntament el que pague tal, però ahí també amb el mateix esquema.
Si tardem més del mes que està previst, és exactament el mateix tipus de situació i, per això, el que ens han comunicat de moment, perquè això ho han de decidir ells, la immensa majoria dels ajuntaments de paraula, quan hem tingut les diferents reunions, és que tots es plantegen fer la cessió del crèdit per, d'eixa manera, no córrer cap tipus de risc, sobretot en les construccions grans.
Quan són obres de menor quantia, doncs ja depén de la mida l'ajuntament perquè prenguen una opció o prenguen l'altra.
Per tant, no han d'avançar els diners, com havia sentit que comentava abans amb caràcter general.

Després, els comentaris generals que s'han fet per part de la senyora diputada del Partit Popular, bé, més enllà de la valoració global que no es compartix ni l'instrument creat ni el motiu de crear-lo, bé, jo en estes coses crec que, com tot en la vida, quan u porta, quan un partit de govern porta vint anys governant i han passat tres anys des que s'ha produït el canvi, doncs fer comentaris respecte a l'agilitat o no en les infraestructures respecte a les possibilitats de fer-les millor, a mi em faria una mica de vergonya, o siga, perquè simplement qualsevol tipus de comparació amb les etapes anteriors és que, en fi, no aguanta dos minuts de serietat el tema.

Entre altres coses, perquè com he dit abans, i no ens n'anem molt lluny, l'última legislatura, doncs tot el discurs que es va fer, al final es traduïx en una comanda de gestió que no s'aplica i no s'executa.
Això simplement parlant de l'última legislatura.
Però si parlem de l'anterior, vosté ha dit, si no ho recorde malament, que davant del fracàs, ens hem inventat un instrument que ha sigut una ocurrència, que és el decret llei que posa en marxa el programa Edificant.
Bé, més enllà de la desqualificació d'ocurrència o no ocurrència, que cadascú evidentment pot utilitzar, només caldria, el que considere i vullga, estem prou més orgullosos d'haver-nos inventat un programa d'estes característiques, inventat vol dir sis mesos treballant a trobar un instrument absolutament legal, fet amb la intervenció de La Generalitat, fet amb l'advocacia de La Generalitat, consultat amb interventors d'ajuntaments, amb secretaris, els diferents esborranys abans de tindre una proposta clarament contrastada, mirant el que havia passat en èpoques anteriors que, amb la millor intenció i, remarque, amb la millor intenció per part del conseller Font de Mora es van fer convenis amb ajuntaments, amb la millor intenció, per a agilitzar la construcció de centres escolars.

En aquella època, la conselleria tampoc va renunciar a construir: el que va dir és que, per a poder construir més, es van fer una sèrie de convenis i no van funcionar.
Bé, doncs també vam vore com estaven eixos convenis, què és el que no va funcionar i, a partir d'ahí, intentar solucionar-lo.
Supose que algunes coses es podran solucionar, a altres tornaran a eixir problemes que haurem d'anar analitzant, com passa amb qualsevol procés de gestió d'un govern.

Jo crec que és prou millor invent, si qualifiquem d'invent l'instrument, un programa que el que planteja és la col·laboració entre administracions públiques, voluntàriament aquelles que vullguen, voluntàriament, aquelles que vullguen, per a poder accelerar el procediment de construcció, que l'invent de CIEGSA, que no pel mateix invent, sinó per tot el que ha passat allí dins, què és el que ha passat o deixat de passar, perquè encara que no haguera passat res estrany, el que sí que és evident és que hi havia una cosa prou clara, encara que no haguera passat res, torne a repetir, que era que els mecanismes de supervisió i control de la conselleria mai s'havien d'haver delegat en una empresa d'eixes característiques, sense els directors i els mecanismes que havien de tindre les supervisions, etcètera.

Ara això no passarà per un gran motiu: perquè la supervisió que faran els ajuntaments és la mateixa supervisió, el mateix nivell de control i de transparència que pot fer-se des de l'administració de La Generalitat.
Recorde que un municipi xicotet va dir: Â«Secretari autonòmic, vosté, si no tinguera carnet de pilot, s'atreviria a conduir un avió de València a Nova York amb mil persones?
Â».
I vaig dir: Â«No, ni a Nova York ni a Castelló; però si em donen els diners per a buscar el pilot, buscar l'avió, fer tots els estudis tècnics necessaris perquè estiga en condicions.
.
.
En eixe cas, clar que m'atrevisc.
Perquè el que faig és la gestió de tot eixe procediment: no sóc jo el pilot, ni sóc jo qui posa l'avióÂ».
I eixe poble, que és un poble menut, ha entrat en el pla Edificant, a pesar que el primer dia, amb tota la raó, tenia molts dubtes, tota la raó per tindre els dubtes, i una vegada aclarit el procediment i, sobretot, com comentava abans davant de la pregunta del senyor Montiel de què passava si hi havia un problema amb el pagament, ja he comentat que es podia seguir el crèdit, es podia tal, ja és el que més el va tranquil·litzar.

La mateixa reunió feta amb l'Ajuntament de València, a on va vindre l'interventor i va vindre el secretari, també es van plantejar molts dubtes i, després de clarificar tots els dubtes, l'Ajuntament de València, el seu interventor, el seu secretari, se'n van anar absolutament tranquils que el tema estava controlat.
Si no, no s'hagueren produït eixes 248 memòries econòmiques ja valorades i presentades.

I, senyora Gascó, torne a llegir bé el decret llei.
El decret llei parla que es farà o per resolució o per conveni, i el conveni es posa per si hi ha en algun cas, que fins ara no se n'ha produït cap, en algun cas en què es considera que és millor instrument, pel motiu que siga, per a poder analitzar com actuar.
Però que el que s'està aplicant amb caràcter general i té els mateixos mecanismes de control i d'informe és la resolució.

La resolució, abans de ser aprovada pel ple de l'ajuntament, té l'informe de la intervenció i del secretari de l'ajuntament, informe's bé, parle amb qualsevol dels quaranta alcaldes del PP (veus) que han entrat i s'informarà que totes les resolucions van acompanyades de l'informe del secretari o interventor de l'ajuntament.
Per tant, van amb els mateixos requisits legals que va un conveni tal, el que passa és que la resolució, i per això s'està aplicant, per a superar el que no va funcionar en l'època del conseller Font de Mora, s'ha canviat el conveni antic, que a més tenia problemes per establir plurianualitats, perquè hui no se'n poden establir en un conveni, per la resolució, perquè és un mecanisme amb els mateixos controls de transparència, però molt més àgil a l'hora de poder actuar.

I per això podem fer-ho amb competències que són de la conselleria i que es deleguen en un ajuntament en concret l'actuació en un centre en concret, no es produïx una delegació, com vosté vol intentar transmetre a la població, que a partir d'ara, Â«edifiqueuÂ», no.
Edifiquem tots: la conselleria, les direccions territorials i tots els ajuntaments, com s'està comprovant, de tots els colors polítics que vullguen voluntàriament entrar perquè saben que col·laborant tots amb este pla, tindrem el que volem tots, i d'ahí no tinc dubtes, espere no tindre dubte mai en la vida, que ho volem tots: que és aconseguir que els nostres alumnes tinguen instal·lacions dignes.

Gràcies.

(Ocupa la presidència el vicepresident, senyor Fernando González Delgado)

El senyor vicepresident:

Gracias, señor Soler.

Tiene la palabra la diputada socialista, señora Besalduch.

La senyora Besalduch Besalduch:

Gràcies, senyor president.
(Veus)

El senyor vicepresident:

¿Seguimos el turno, no?
Hemos empezado con el turno.

La senyora Besalduch Besalduch:

Bé, senyor Soler, si en la primera ha deixat les coses claretes, en la segona, bé, més que clares, i jo vull dir-li una cosa: els xiquets i les xiquetes, els pares i les mares els dóna igual que siga un conveni, una resolució.
El que no voldrien és aquella fórmula que es gastava quan venien les eleccions dels protocolos de intenciones que recorrien tots els ajuntaments del País Valencià per a firmar protocolos de intenciones, que volien dir el mateix que papel mojado en castellà.

I, per tant, està molt bé la fórmula, està molt bé Edificant, perquè ve a donar una solució als problemes amb els quals s'ha trobat la conselleria per a poder accelerar la construcció dels centres.
S'ha parlat ací en esta comissió avui que és una irresponsabilitat que es trasllade eixa responsabilitat als ajuntaments i, després de les dades que vosté acaba de donar, dels ajuntaments que s'han adherit, perquè en concret, això ho ha dit la representant a la comissió de Ciudadanos, que era una irresponsabilitat.
I ens està dient els alcaldes que ens hem adherit a Edificant que som uns irresponsables?
(Veus) Perquè, clar, si és una irresponsabilitat traslladar eixa responsabilitat, pot ser que els alcaldes de tots els colors polítics, del PP, de Compromís, de Ciudadanos, de Podem i del PSPV, entre els quals m'incloc, doncs som uns irresponsables per intentar, fer, ajudar o ficar el nostre granet d'arena perquè els nostres xiquets i xiquetes tinguen uns centres educatius en condicions.

També li han dit a vosté que del llistat dels 124 centres, d'eixe llistat prioritari, que en portem 17 de fets en dos anys, (veus) de fets.
Clar, és que el senyor Fabra en va anunciar 14 i del 2013 al 2015, que jo sàpiga, i vosté em rectificarà, doncs no en va fer cap.
Evidentment, voldríem anar més de pressa en posar maquinàries en marxa per a córrer una miqueta més i, al final, en tres anys, quatre anys la totalitat, la totalitat, dels centres educatius del País Valencià doncs estaran en unes condicions dignes per als nostres alumnes.

I mire, senyor secretari autonòmic, sí que és una ocurrència això d'Edificant (veus), però és una molt bona ocurrència, és una molt bona idea i, de fet, jo crec que amb les dades que vosté ens ha donat avui ací i en les delegacions de competències que ja s'han signat en 2018, que alguna de les actuacions, inclús, poden estar finalitzades, no estic parlant de la construcció d'un col·legi nou, perquè evidentment en un any no es pot construir, però sí que moltes de les actuacions que s'han signat ja podrem vore-les acabades al final d'este any també segons ha dit.

I també una altra reflexió, senyor secretari autonòmic, perquè si la conselleria d'infraestructures havia de fer la comanda de gestió a la conselleria d'infraestructures perquè tenia els tècnics, tenia més tècnics que la conselleria d'educació, quin problema hi ha que multiplique més eixos tècnics i que utilitze els tècnics dels ajuntaments, si era una bona idea?
Ara, que si multiplicàveu per deu, ara remultipliquem per mil.
No serà millor, senyor Soler, multiplicar per mil que multiplicar per deu?

Per tant, enhorabona per la feina.
Enhorabona per les explicacions i esperem que amb el treball de tot el món, perquè és un treball, és veritat, de conjunt, pel treball de tots doncs al final Edificant acabe superant els 700 milions d'euros en inversions en els nostres centres educatius.
I li vaig a dir una cosa, i ja que tinc el privilegi de parlar en estes Corts, però també sóc alcaldessa, he de dir una cosa: és veritat que quan a un alcalde d'un poble menut com el meu es fica davant una infraestructura d'un col·legi nou, a on estem parlant de quatre milions i mig o cinc milions d'euros, et fa por, però dos coses: tenint al costat la conselleria d'educació que tenim, els temors se'ns en va.
I també li diré una altra cosa, senyor Soler: jo als sobrecostos no els tinc por, perquè al meu poble, l'ajuntament, des que estic jo i, anteriorment, de sobrecostos no n'ha tingut mai cap obra.
Alguna cosa hauran fet bé.

Gràcies.

(Ocupa la presidència la presidenta, senyora Marian Campello Moreno)

La senyora presidenta:

Gràcies, senyora Besalduch.

Ara és el torn del Grup Parlamentari Ciudadanos.
Té la paraula la senyora Ventura.
Quan vullga.

La senyora Ventura Campos:

Gracias, señora presidenta.

En primer lugar, pues por alusiones, aunque no me ha dado el turno, me gustaría que fuera un poco prudente con el tiempo, quería decirle a la señora Besalduch que no manipule mis palabras, porque los irresponsables no son los alcaldes, sino su conselleria.
(Veus) Entonces, el irresponsable es la conselleria que ha trasladado sus competencias a los ayuntamientos y ha sobrecargado a ellos en la gestión, y usted bien ha dicho que, como alcaldesa, le da vértigo esta situación.
(Veus) Sí, pues un sinónimo de vértigo.

En ese sentido decirle que hay muchos ayuntamientos pequeños a los que también les va a dar vértigo y creo que es una falta, (veus) es una falta, es una forma de trasladar la falta de gestión y eliminar sus responsabilidades desde la conselleria trasladándose a los ayuntamientos.
Yo creo que es una irresponsabilidad por parte de la conselleria de educación, no de los alcaldes.

Señor Soler, le agradezco que conteste a mis preguntas, aunque ahora le voy a reformular algunas a las que me ha dado respuesta o que, por lo menos, no han quedado claras.
Pero, tras su respuesta, creo que la conselleria, su conselleria vive en un mundo paralelo a la realidad, (veus) se lo digo con el máximo respeto.
Ha afirmado que en el año 2019 van a cumplir con sus promesas, sobre todo eliminar los barracones de estos 25 centros educativos que están en su totalidad.
Decirle que tienen mucho trabajo que hacer y tienen que correr mucho, (veus) porque es difícil que puedan cumplir en un año lo que no han hecho en tres porque, como le he indicado, la mitad de estos centros educativos, me he centrado en estos porque son los que más me alarman, no están licitados o la ejecución no se ha iniciado; por lo tanto, difícilmente podrá cumplir usted en 2019.

Por poner un ejemplo que usted ya ha dado que se está construyendo.
Usted me habla del Regina Violant de Almassora.
Decirle que no va a estar construido a finales de 2019, esto es Expediente X.
¿Cómo va estar construido si ha finalizado el contrato con la constructora por falta de diálogo, por falta de diálogo con la conselleria y con el ayuntamiento?
Y quiero recordarle que esta obra está paralizada y debe empezar el proceso de nuevo.
A no ser que usted tenga algo que contarnos (veus) y que yo no sepa.
¿Hay alguna nueva noticia que no sepamos desde los diferentes grupos parlamentarios?
También recordarle que en tres años solo ha reducido el 24% de los barrancones; por lo tanto, hay mucho que reducir.
También de 124 infraestructuras prioritarias, solo ha llevado a cabo, en tres años, 51 actuaciones aproximadamente.
También se lo ha dicho el compañero de Podemos; por lo tanto, no sé en qué mundo vivimos, pero es muy complicado.

También recordarle que ha ejecutado solo el 26,3% del presupuesto del año pasado.
¿Este año piensa ejecutar el cien por cien del presupuesto?
Entiendo que sí, porque si quiere hacer las infraestructuras, y también le va a faltar presupuesto para llevarlo a cabo.
Esto también es realidad.

Y recordarle que no se estará haciendo tan bien cuando los padres salen a la calle a manifestarse por la baja calidad en infraestructuras que ustedes les ofrecen.
Si usted pretende dar respuesta y cumplir con todo lo que ha prometido en un año, pues como le vuelvo a decir, esto va a ser Expediente X en su conselleria.
Creo que hay que ser más realista porque hay que argumentarlo en función de la realidad que tenemos, por lo que le pido que deje de vendernos humo y que se pongan a trabajar para eliminar esos barracones y hacer realidad sus palabras, porque quiero confiar en usted.

Como le indicado, no creo también que el plan Edificant tenga los frutos que usted confía, pero ojalá me equivoque.
Porque ya tuvimos un ejemplo parecido en el Plan Confianza y acabó en un estrepitoso fracaso.
Me gustaría preguntarle: ¿por qué cree que este plan sí que va a funcionar?
Porque el otro no funcionó.

Por otro lado, no me ha contestado a qué prioridades va a llevar a cabo su conselleria para aprobar las actuaciones de los centros educativos en los diferentes municipios.
Usted ha querido dejar claro que, en su asignación, no va a elegir los municipios en los que políticamente más le interese.
Eso es lo que usted me ha dejado claro.
Y que se quiere alejar de la gestión que hizo el gobierno del Partido Popular.
Pero indicarle que la vieja política tiene vicios similares adquiridos y ojalá me equivoque, pero agradezco sus palabras y también le voy a decir que vamos a seguir de cerca su actuación.

Y ya para finalizar, le quiero decir que quiero confiar, y se lo he dicho varias veces en mi intervención, quiero confiar en sus palabras y en el interés que entiendo que usted tiene en eliminar barracones, porque lo tenemos todos los que estamos aquí.
Pero déjeme que dude que lo que no han hecho ustedes en tres años lo puedan llevar a cabo en un año.
Por lo tanto, por eso le pido que no vivamos en una realidad paralela en cuanto a su conselleria con lo que estamos viviendo, con lo que está viviendo la comunidad educativa.

Muchas gracias, señor Soler.

La senyora presidenta:

Gràcies, senyora Ventura.

Ara és el torn del senyor Montiel per part del Grup Parlamentari Podem.

El senyor Montiel Márquez:

Gràcies, presidenta.

Senyor secretari autonòmic, mire, deia Unamuno que li dolia Espanya.
En Podem ens fa molt de mal, ens dolen molt els barracons.
I això és una obsessió que anem plantejant des del principi.
Jo entenc que s'ha reaccionat massa tard i jo crec que el pla Edificant era una idea que hauria d'haver-se produït, en el seu cas, abans.

Però, mire, li vaig a dir unes quantes coses, perquè jo crec que li he dit abans que el manual este d'usuari d'ajuntament, les instruccions de gestió per a entitats locals que estan publicades en la pàgina web de la conselleria són una miqueta pobres, són una miqueta pobres perquè, a més, estan plantejades des d'una òptica que, com li deia, de resultes d'una pregunta parlamentària, una pregunta per a resposta escrita que hem fet, no planteja qüestions que són necessàries en matèries de sostenibilitat i eficiència energètica, i jo crec que es prima la velocitat sobre la qualitat, i no voldria que en l'empeny de consumir el pressupost s'adoptaren, al final, infraestructures de baixa qualitat, una miqueta com va passar en el seu moment amb les aules prefabricades aquelles, els sistemes aquells prefabricats que va aplicar el Partit Popular també i que després tenien les limitacions que tenien.
Els mòduls, que era com els anomenaven.

Però, mire, li vaig a dir una cosa: el que trobe a faltar també en la pàgina web i en tot el sistema que s'ha ideat és una previsió en matèria d'homologació, d'homogeneïtzació de plecs de condicions, perquè vosté em parla de la cessió de crèdit.
Sí, molt bé.
Però mire, la cessió de crèdit és un negoci voluntari, de tal manera que el que ha de cedir el crèdit és l'ajuntament al contractista, siga redactor de projectes, siga empresa constructora.
Si l'empresa constructora o el contractista no vol, no hi ha cessió de crèdit.
L'única manera és preveure-ho abans en el plec de condicions, com altres mesures.
I, per tant, seria convenient que la conselleria desenvolupara un format de plec de condicions estàndard segons tipus d'obra, perquè els ajuntaments no passaren després tres mesos fent un plec de condicions, etcètera.
I, per tant, tots avançarien molt i, sobretot, guanyarien seguretat jurídica i no ens trobaríem després que alguns ajuntaments sí que han previst la cessió de crèdit, altres no o altres han de negociar amb el contractista de torn per a vore si accepta la cessió de crèdit, que no està obligat si el plec no ho diu.

També ens produïx una preocupació altres mesures, per exemple, els equipaments.
L'article 1 del decret llei parla que es pot fer la cooperació per a la construcció, ampliació, adequació, reforma i, en el seu cas, equipament de centres.
Ens agradaria saber quantes d'eixes 941 actuacions comporten, a més equipament, i per quin volum, perquè això té una altra.
.
.
És un contracte de subministrament i té un règim que també hauria d'estar previst en plec de condicions estàndard si el que volem és agilitzar i, sobretot, que els ajuntaments no s'enfronten després a conseqüències.
Sap vosté que hi ha hagut alguna sentència en què, encara que contractava conselleria, han condemnat també l'ajuntament, i ja tenim alguna sentència del TSJ en eixe sentit en obres del PP del període anterior.
I, per tant, voldria facilitar als ajuntaments la seua tranquil·litat i la seua seguretat jurídica.

Diu també el decret llei l'article 5 apartat 4, Â«excepcionalment podrà acordar-se que l'entitat local anticipe el finançamentÂ».
M'agradaria saber si està previst en alguna de les resolucions que s'han signat o les que s'estan estudiant, eixes 110 que hi ha la memòria econòmica, si està previst que, en alguns casos, a petició dels ajuntaments o per algun altre criteri, s'ha incorporat eixa fórmula d'avançar pagaments per part dels ajuntaments.

I per últim, senyor secretari autonòmic, m'agradaria saber si vosté diu que 2.
648 barracons hi haurà a final de la legislatura, jo voldria saber quants n'hi haurà a finals de 2019, desembre de 2019; quants n'hi haurà a desembre de 2020, segons les seues estimacions.
Perquè, mire, hi ha una qüestió fonamental; vosté ha dit que sempre hi haurà barracons.
Jo entenc els barracons com una situació provisional derivada de l'execució d'obres, però mire, el que sí que no va a durar és CIEGSA.
CIEGSA, enguany s'acabaran els treballs de la comissió d'investigació, probablement enguany tindrem un dictamen de conclusions i la llei d'acompanyament fixa un límit per a desembre de 2020.

Nosaltres, el nostre Grup Podem, no facilitarà la continuïtat de CIEGSA.
S'ha acabat CIEGSA.
Per tant, vagen vostés preparant els plecs de condicions i els recursos tècnics perquè les contractacions dels barracons que facen falta per a les noves obres les faça directament la conselleria.

Moltes gràcies.

La senyora presidenta:

Gràcies.

És ara el torn de la senyora Gascó per part del Grup Popular.

La senyora Gascó Enríquez:

Muy bien, muchas gracias, presidenta.

A ver, señor Soler, si tengo más suerte esta vez y me contesta a las cuestiones que le planteo en vez de poner el ventilador e intentar criticarme de lo humano y lo divino, en fin.

Mire, usted me pone el ejemplo de la señora Catalá: es que esto lo anunció en septiembre y hasta mayo no hizo nada.
Oiga, que ustedes tomaron posesión prácticamente en junio de 2015 y hasta 2017 no hacen nada.
Es que siempre habla quien más tiene que callar.
De verdad, señor Soler, es que cada vez que habla sube el pan.
Yo entiendo que explicar su gestión después de los datos que le he dado es complicado, pero hombre, de verdad tiene que intentar ser un poco más riguroso.
Además, se tomó una decisión dentro de la propia Generalitat, haciendo una encomienda de gestión dentro de consellerias de la propia Generalitat.
Ustedes, el problema que están haciendo y lo que estamos criticando muchos de los grupos es que los ayuntamientos tienen unas competencias muy definidas por la ley de régimen local, y eso es lo que criticamos que ustedes se están saltando, pero la realidad es que de 160 obras que planificaron, tienen 17 terminadas, cuando deberían llevar 120, señor Soler.

Y me gustaría que me explicara por qué, a qué se debe este retraso.
Si es que la pregunta es muy sencilla.
Que, de paso, se quiere desahogar otro rato conmigo, fenomenal, pero por favor, contésteme a esto que es una pregunta muy concreta.
Y además el rigor con el que da los datos.
Habla del colegio Regina Violant de Almassora y dice que este verano las obras estarán terminadas.
Pero si faltan 14 meses (veus), en verano de 2019, perdón, las obras estarán terminadas, pero es que quedan 14 meses de ejecución de obras y todavía ni siquiera está licitado.
Es que, si el rigor con el que nos está dando toda la información es como en el caso del Regina Violant, vamos aviados.

Es que el conseller no quiere atender a las familias, no quiere recibirlas y usted no se aprende la lección.
Es que entienda que desde los grupos parlamentarios le pidamos explicaciones, porque es que los datos que nos dan no se sostienen.
Luego dicen: Â«Nosotros ya no hacemos lo que se hacía antes, no hacemos colegios según el color político.
Â» Pero qué casualidad que el primero que hacen ustedes enterito sin coger las licitaciones y las adjudicaciones del Partido Popular sea el Cremona, justo el que visitó el señor Pedro Sánchez, pero seguro, seguro que es una casualidad, seguro.
(Veus)

Y luego me habla de lo que decía la señora Bonig.
Oiga, la señora Bonig y lo que ha hecho el Partido Popular es presentar mociones.

Presidenta, yo no he interrumpido a nadie.
El tiempo.

Lo que ha hecho el Partido Popular es presentar mociones para decir que La Generalitat asuma su responsabilidad y, en caso de no hacerlo, que se active el programa Â«edifiqueuÂ».
Si es que hemos sido el Partido Popular quienes hemos tomado la iniciativa en los ayuntamientos.
Pero tengan siempre una cosa muy clara, señor Soler, a los alcaldes no les gusta esta medida, no les gusta, pero no tienen más remedio que asumirla.
¿Cómo le van a decir a la comunidad educativa que se van a quedar sin su colegio?
Harían lo que hiciera falta, pero la medida no les gusta.
(Veus) No intenten generalizar la alegría de los alcaldes, porque no existe.

Y, luego, ¿de verdad que me va a dar lecciones, señor Soler?
Es que no están para sacar pecho, que se lo he dicho antes: de 160 obras, llevan 17 terminadas, cuando tendrían que llevar 120, y el Partido Popular, mal que les pese, mire que criticar la gestión de infraestructuras educativas.
Más de seiscientos centros puestos en funcionamiento, cuando el PSOE, (veus) en un período similar, hizo solamente 77 colegios (remors) y por lo que veo llevan la misma dinámica constructora.

Y, señor Soler, por lo que le decía antes del ser riguroso con las cosas que se dicen, ¿usted me puede afirmar aquí, en sede parlamentaria, que todas las delegaciones de competencias que han pasado por plenos municipales han ido informadas por secretario y por el interventor?
¿Se puede comprometer aquí que el cien por cien de esos municipios han ido con los informes pertinentes?
Le agradecería, y esta pregunta también es muy concreta, que me contestara a esta cuestión.

Pero, mire, lo que tiene que tener claro es que hay cuestiones que los ayuntamientos no saben lo que les va a pasar y están muy preocupados.
Porque si, por ejemplo, un ayuntamiento como el de Les Useres tiene sobrecostes, porque aquí habrá mucha gente que tiene la suerte de no tenerlos, pero usted los tiene.
Con su gestión, señor Soler, ustedes tienen sobrecostes, y si un ayuntamiento como el de Les Useres tiene un sobrecoste en una infraestructura educativa de un 6%, por ejemplo, supone la quiebra del municipio.
¿Qué va a pasar si un ayuntamiento quiebra por su ineficacia y por su irresponsabilidad, señor Soler?

Y termino.
Pero, miren, le voy a decir algo muy claro de lo que saco de su comparecencia y es que ustedes, los que venían a salvar el mundo, y ese es el problema, que ustedes dijeron que vendrían a quitar todos los barracones y hoy nos ha dicho que no, porque que resulta que es muy difícil, que a la conselleria se tiene que llegar aprendido de casa, que ahora resulta que no van a poder eliminarlos, me quedo con ese titular de su comparecencia, el número de infraestructuras que han puesto en marcha es solamente el 10% de lo que habían prometido.
Es decir, una vergüenza.

La senyora presidenta:

Gràcies, senyora Gascó.

I ara passem al torn del Grup Parlamentari Compromís, el senyor Nadal.
Quan vullga.

El senyor Nada Sendra:

Gràcies, senyora presidenta.

Senyor secretari autonòmic, vull donar-li les gràcies per les explicacions que ha fet.
Sobretot dir que pense que és important, i esta administració ho està fent i pense que ho està fent molt bé, començar a vore en perspectiva de futur i a fer col·laborar les diferents administracions entre elles.
Això sembla que a alguns els moleste, però s'ha de ser innovador i s'ha de posar a treballar les diferents administracions públiques entre elles.
O siga, no es tracta que un polític determinat té un pressupost i pot gastar-se'l allà en tot el que vullga, però que, evidentment, hi ha prioritats i la prioritat és la ciutadania.

Jo, de la mateixa manera que veig que es va criticar molt el tema de Xarxa Llibres, ara Xarxa Llibres ja no es critica.
Evidentment, va suposar un esforç per a les diputacions i per als ajuntaments, però va significar una primera pedra d'un banc de llibres que hui en dia és un model únic i innovador a tot Europa i que molts voldrien tindre, i que els xiquets i xiquetes, o siga, l'alumnat, no està pagant els llibres.
El mateix passa, és que jo no veig clar, ara no veig tampoc cap ajuntament que es queixe perquè la conselleria està pagant-los les escoletes municipals.
Els xiquets i xiquetes, a partir de l'any que ve, si no han de pagar les escoletes municipals, no veig que els ajuntaments es queixen.
Doncs això és col·laboració entre administracions públiques, la qual cosa també pense que és molt interessant, i al final hem arribat al pla Edificant.

Pense que en este pla van a fer-se les coses ben fetes, que segurament hi haurà problemes, com hi ha hagut en la Xarxa Llibres i en altres innovacions que el govern del botànic està duent davant, i això també significa tindre valentia perquè, evidentment, és molt fàcil a voltes copiar els models que estan fent altres, però començar des de zero, estar calfant-se el cap, com ha dit vosté, parlar amb els ajuntaments, parlar amb els tècnics de la casa, fer un projecte com Edificant, doncs evidentment, no és una cosa fàcil.

I evidentment que hi haurà problemes, i ja veig que estan els davanters centres de sempre, que és el típic davanter centre que només juga a l'error del defensa, sempre estan jugant a vore quin error fa el defensa per a vore si marquen gol.
Però, clar, això, el recorregut que té és bastant mediocre en este sentit.
Hi haurà errors, els aguantarem, però este govern aguantarà els errors donant la cara, què és del que es tracta i donant la cara davant de la ciutadania i donant la cara davant dels ajuntaments i tenint en compte que, evidentment, si allò que es proposa no ix bé, doncs aniran canviant-se i aniran tirant-se avant.

Pense que, tornant a allò d'abans, la intervenció del Partit Popular, allò dels 600 centres, que va vindre ací el senyor Font de Mora a mostrar què havien fet ells en CIEGSA, pense que, evidentment, amb el que s'ha mostrat ací, que el 65% dels centres del País Valencià necessiten alguna actuació, allò queda totalment desfasat.
En tot cas, si eren 600 centres, hauríem de vore molt bé quines actuacions es van fer en cada centre.

I, d'altra banda, també en les paraules, l'al·lusió al Cremona, doncs jo pense que és bastant trista i denota bastant quina visió es tenia de l'escola pública i com es va actuar en l'època del Partit Popular.

Pense que esta és una bona alternativa i que caldrà continuar treballant.
L'altra alternativa ja la sabíem, i era allò d'enviar el senyor Marcos Benavent a negociar amb les empreses.

Moltes gràcies.

La senyora presidenta:

Gràcies.

Ara és el torn del senyor Soler, del secretari autonòmic, per a finalitzar el que és la compareixença de hui.
És un temps limitat, però bé, serem benvolents.
(Pausa) Quan vosté vullga, té la paraula.

El senyor secretari autonòmic d'Educació i Investigació:

Sí, anem a vore, vaig a intentar donar les dades resumides clares, precisament per diferents interpretacions de les dades que he comentat des de la primera intervenció.

Les nostres previsions respecte als 160 centres que estaven en barracons.
D'eixos 160, he comentat que 25 estaven totalment en barracons, 71 tenien tres o més aules docents en barracons i 64 tenien una o dos aules docents en barracons.
Eixos són els 160 centres.
D'eixos 160 centres, actualment, entre les obres finalitzades i les que estan en execució en estos moments, dels 25 parle ara, hi ha 13, i els altres 12 estaran en obres, en obres, en 2019.
Vol dir, no tinc ací ara un a un dels 12, però dic que vol dir que si jo tinc esta dada és per un motiu.
Això vol dir que es licitaran tots en 2018.
Alguns ja estan licitats, altres encara no, com ha assenyalat vosté molt bé, senyora Ventura, es licitaran en 2018 i, per tant, estaran en obres en 2019.

Estaran totalment finalitzats en 2019?
Doncs dependrà de com s'ha produït la situació i l'adjudicació.
El que he dit és que, dels 25, 13, torne a repetir, estan ja o finalitzats o actualment en obres i, per tant, estan acabats, i 12 estaran licitats en 2018 i en obres en 2019.

Per a donar resposta després del que ha passat, evidentment, com sempre es disposa de vindre ací per a poder dir en maig de 2019, per dir alguna cosa, fins a on estem i ja podem donar dades més concretes de la finalització dels 25, però esta és la previsió dels 25.

Ara, dels 71 que en tenen tres o més.
Obres finalitzades i en execució actualment, d'eixos 71, 10.
Obres que es van a licitar ara i, per tant, estaran fent-se en 2019, 56.
Per tant, dels 71 amb tres o més barracons, 10 estan finalitzats o en execució en este moment i 56 estaran fent-se obres en 2019.
I dic el mateix que en l'àmbit anterior, que en quin nivell estaven les obres.
(Veus)

I, per últim, de les menys greus, evidentment, que són les que únicament tenen 1 o 2 aules en barracons, que en són 64, (veus) ahí lògicament és que no donem la mateixa prioritat que als anteriors i eixos la previsió és que al voltant de 40 estiguen licitats en les obres en 2019.

Dels dos paquets primers, els 25 i els 71, d'eixos 96 que són els més rellevants pel nombre de barracons que tenen, doncs estaran, si tot va com estem preveient, doncs en una situació que, evidentment, no és com s'ha repetit deu vegades, de 17 centres, 17 centres són els que han finalitzat la construcció en allò que portem de legislatura, que ara comentaré això per a contestar en concret a la pregunta formulada per part del Partit Popular.

Respecte al conjunt d'actuacions previstes en la llista 1, la llista prioritària, que no parlem únicament de barracons, sinó que parlem de barracons, rehabilitació integral, centres de nova construcció, perquè feia falta per necessitats d'escolarització, d'eixos 124, ho dic perquè no he contestat abans la pregunta del senyor Montiel, que feia un càlcul de 51 i m'he adonat ara en revisar les preguntes, les previsions són que d'eixes 124 actuacions que estan en el llistat u, ja he dit que unes són barracons i altres tals, o siga que no poden sumar unes i altres.
Estic parlant ara del que és el llistat presentat públicament pel president de La Generalitat i el conseller d'educació, que és públic i tot el món el pot comprovar.

El previst és que estiguen fets, en execució i, quan dic en execució, no és que ho he anunciat que es farà, sinó que ja estem en licitació, en procés d'adjudicació, etcètera: 108.
51, que són els que vosté ha comptabilitzat, més 57 més que estan en el calendari de previsió per a l'any 2018 i 2019 entre el que farà directament la conselleria i els que ja han fet efectiva, per part dels ajuntaments, la petició de la delegació de competències.
Llavors, entre les dos coses, les previsions que, de nou, podrem donar dades més concretes a final d'este any, per exemple, en són 108 dels 124.

Més enllà de les dades, que ara repassaré si hi ha alguna qüestió concreta més que s'ha preguntat, a banda de la qual em falta contestar de la referència a 120 que ha fet la senyora Gascó, el que estava intentant comentar, i jo ho he dit abans, és que l'any 2019 no és l'any màgic en què s'acaba el món.
El que estem dient és (rient) què és el que s'ha fet fins hui, què és el que està previst.
Que el que no hem fet en tres anys.
.
.
Anem a vore, perquè eixos 134 centres, que hui 17 estan finalitzats, 17 estan en execució en estos moments i 16 estan en licitació imminent, per a poder tindre eixos 50 és evident que primer cal fer el programa de necessitats, el projecte bàsic i projecte d'execució que és el que s'ha estat fent en estos temps.
I, per això, no és el que no s'ha fet en tres anys fer-ho en un, és que ara i en 2020 i en 2021 continuaran fent-se, continuaran executant-se projectes que hui estan en diferents fases.
I per això dic que 2019 no és l'any màgic que s'acaba el món, si no simplement és la consecució d'una sèrie de dates.

Per això feia referència, i amb això conteste el primer comentari de la senyora Gascó quan ha dit el tema de la comanda de gestió, les infraestructures, no era una crítica personal a ningú i, si s'entén, doncs no era en absolut la meua intenció.
El que estic dient, (rient) també he dit, crec recordar, que el senyor Font de Mora, amb la seua millor intenció, i ho remarque, va posar en marxa les convencions amb els ajuntaments i després no va funcionar com haguera agradat, i estic convençut, no tinc cap dubte, que ho va fer per a intentar millorar l'agilització del procés d'infraestructures.
Doncs en el mateix sentit estic convençut que la consellera Catalá va fer una comanda de gestió a infraestructures per considerar que això era un bon procediment per a poder fer les obres.
L'únic que he dit és que no ha funcionat, no he dit que ho van fer malament la consellera Catalá i la consellera Bonig.
No.
He dit que la comanda de gestió no va funcionar i per això, estant dins de la conselleria d'infraestructures, em van demanar que, per favor, que eixa esmena de gestió no podien assumir-lo, perquè de fet havíem passat des que havien fet la comanda en maig de 2014.

Bé, l'anunci va ser el setembre de 2013.
Comanda, en maig de 2014, i en setembre de 2015, un any després, es va dir que no funcionava i únicament van portar la direcció facultativa de 5 de les 14 obres.

I en altres cinc encara no hi havia ni projecte i, per això he dit que no ha servit com a instrument.
També va ser un intent perquè servira com a instrument, però no ha funcionat.
I, per això, dins del conjunt, dos actuacions: una, incrementar el personal tècnic de la conselleria per a poder fer més obres amb millor condició i dos, buscar la col·laboració de l'administració local, perquè, conjuntament, com s'ha dit en les diferents intervencions, pogueren, sense renunciar ningú a res, pogueren fer més coses entre tots.

Això algú ho pot interpretar com que és descàrrega d'història.
Doncs, molt bé, cadascú és lliure d'interpretar-ho.
També es podria interpretar que és una descàrrega d'història cap a infraestructures per l'esmena.
També es podria interpretar que és una descàrrega d'història passar-ho en els convenis de tal.
Les interpretacions són lliures.
Jo no dubte de la intenció de ningú quan està governant i vol fer una cosa que els instruments que busca són els més adequats.
Mai he dubtat ni dubtaré.

El que parle després és de fets i els fets són que algunes qüestions han funcionat i altres no i, les que no funcionen, el que cal fer és corregir-les i millorar-les.
I, per això, això és el que intentem en el decret llei Edificant: millorar les coses que, amb la millor intenció, no han funcionat.

Després, qüestions ja més específiques: el tema de la irresponsabilitat.
Jo li afirme amb absoluta rotunditat, senyora Ventura: la irresponsabilitat, des del meu punt de vista, haguera sigut no fer el que estem fent per a realment donar resposta al que demanen, amb raó, tots els ciutadans, i la comunitat educativa en particular.
Això sí que haguera sigut una irresponsabilitat.
El que crec que és una responsabilitat és, accepte la crítica que feia senyor Montiel: un decret com l'Edificant s'havia d'haver fet abans.
Totalment d'acord.
Totalment d'acord.
Si en gener de 2016, quan van presentar per a infraestructures, després de fer una bona planificació de fins a on podríem arribar, haguérem vist que era impossible tot el que s'havia de fer, ja en eixe moment, en lloc de publicar en novembre de 2017, tant de bo ho haguérem publicat en agost de 2016, per així dir.
I hui tindríem més coses fetes de les que tenim en l'actualitat.
Radicalment d'acord.

Però jo crec que cal assumir les coses que es fan tard i reconéixer-les i, a partir d'ahí, intentar actuar per a poder realment millorar els procediments.
Ara, què va passar en eixe moment?
Doncs en eixe moment, en analitzar el conjunt de les actuacions presentades, en parlar amb els tècnics de la conselleria i direccions territorials, en vore el que podia suposar l'increment de les 34 persones que he comentat abans amb els diferents perfils, es va considerar que era un cost suficient per a poder tal.
En començar a vore en concret com s'ajornaven les places, com no sé què, com de sobte apareixien en una obra, coses no.

En fi, tot el que passa en un procés d'estes característiques i es veu que era insuficient el que s'havia fet si volíem intentar respondre, i per això es va entrar en la segona part, però tant de bo ho haguérem fet un any abans.
No per irresponsabilitat, sinó precisament per responsabilitat, que és donar resposta a les demandes que a mi em duen als barracons, com al senyor Montiel, perquè considerem que són unes coses dignes, que els centres han de ser infraestructures dignes per al conjunt de l'alumnat, del professorat i les famílies.

La senyora presidenta:

Senyor Soler, sí que li agrairíem si pot anar concretant.
.
.

El senyor secretari autonòmic d'Educació i Investigació:

Sí, sí.
 No, no, sí que ja vaig acabant, crec que em queden ja un parell de qüestions.

El tema d'eficiència energètica, jo no tinc criteri per a saber si els documents que estan penjats a l'aspecte tal són els més adequats o no, així que demanaria que, si hi ha propostes concretes de millora, estarem encantats d'arreplegar-les, perquè el que volem, i lligue també amb el tema de l'equipament que parlava i el tema dels plecs.
Estem treballant i tenim ja models de plecs, precisament perquè els ajuntaments no tenen obligació, efectivament, d'agafar el que donem com a model, però segur que el 90% ho agrairà moltíssim.
I per això els ho anem a entregar i, evidentment, el fet de posar en el plec com a requisit en la licitació la secció del crèdit, en fi, ho hem parlat amb tots els ajuntaments amb què hem tingut reunions formals i, evidentment, ho anem a recomanar i ho estem recomanant, però no podem obligar-los.
Perquè un ajuntament ens diu: Â«Bé, mira, ja he escoltat la teua recomanació, però vull (rient) fer-ho d'una altra manera.
Â»

I ahí va lligat al tema de per què un ajuntament pot anticipar o no.
És l'únic cas, no s'ha produït cap cas, i és l'únic cas pel qual està previst, bé, l'únic, el possible conveni.
Que un ajuntament diga, i lligue amb una pregunta de quines prioritats, que deia la senyora Ventura, anem a aplicar.
Fins ara estem donant resposta a totes les que han entrat.
Ara, segons van entrant-ne més, evidentment, què anem a prioritzar?
Aquelles que són més rellevants perquè estan al mapa d'infraestructures i perquè no és el mateix arreglar la pista esportiva d'un centre, per molta falta que faça, que quan centre està amb unes instal·lacions que el taller no està en condicions o que, en fi, estan en barracons o que tenen un problema important de la calefacció o de l'accés o del que siga: prioritzarem evidentment les altres.

I, per tant, fins ara no hem tingut problemes econòmics, en el sentit de dir que tot el que he anat entrant, s'ha pogut fer.
En la mesura que en vagen entrant més, evidentment, haurem de quiratar i prioritzar aquells que tinguen eixe tipus de situació.
I ahí és quan està previst que un ajuntament diga: Â«Mira, m'esteu dient que a la millor fins a 2019 o 2020 no podrem tal?
Doncs mira, jo estic disposat a avançar els diners.
Â» En eixe cas, a proposta de l'ajuntament, que ja s'ha produït en el passat, es podrà fer un conveni en el qual s'arrepleguen eixe tipus de situacions.

Fins ara, i el tema de l'equipament, que jo sàpia, no s'ha produït cap tipus de despeses específiques en allò que fins ara s'ha acordat.
Simplement està la previsió de poder fer-ho i quan es concrete ja l'equipament i el modulat de cada centre, sobretot si són menuts o no, s'incorporaran en les memòries econòmiques corresponents per a poder fer-ho en eixe moment.

La senyora presidenta:

Senyor Soler, s'ha passat vosté més de nou minuts.
Si vol avançar, que siguen les respostes concretes.

El senyor secretari autonòmic d'Educació i Investigació:

Sí, jo acabe ja.

La senyora presidenta:

Jo entenc que intente respondre vosté, però.
.
.

El senyor secretari autonòmic d'Educació i Investigació:

És que vull intentar respondre tot el que s'havia formulat en l'última tanda.

Una part, ja he comentat, de les propostes que mencionava, crec de la pregunta concreta de 160 obres, que en són 160 en barracons, 17 terminades, ja he donat resposta numèrica abans de cadascun dels trams.

La pregunta de si el cent per cent dels municipis han anat amb l'informe corresponent i tal, això és el certificat que es fa del ple de l'ajuntament, el que figura el que s'ha fet.
Jo no he parlat, evidentment, amb els 138 municipis per poder.
.
.
Tots els ajuntaments, quan un ple d'un ajuntament aprova una delegació de competències, amb tot el que això suposa, és evident que partim de la base que les administracions locals, igual que les provincials i autonòmiques fan les coses com les han de fer, fan les coses com les han de fer.
Si vosté sap d'algú que no l'ha fet com s'ha de fer, doncs denuncie a l'ajuntament corresponent.
(Veus)

El sobrecost per ineficàcia i responsabilitat -i acabe amb això-, anem a vore: nosaltres, el que figura en el decret llei, i és el que figura en la delegació de competències que signa el conseller, és l'import màxim pel qual s'ha de produir eixa obra.
Si l'import màxim d'una obra és de cinc milions i es licita i s'adjudica per quatre, vol dir que, perquè es produïsca un sobrecost i l'ajuntament haja de pagar un sol euro és que passe de cinc milions i, per tant, que es produïsquen modificacions pel valor de més d'un milió d'euros.

I, per això, els ajuntaments, que no són tontos a l'hora de fer els càlculs, saben perfectament que el marge que tenen és suficient per a no poder incórrer en cap tipus de sobrecost respecte del preu màxim autoritzat per la conselleria.
I per això no es produirà cap tipus d'afonament ni Â«hundimiento de algún ayuntamiento producto de haberse metido en esta historiaÂ».
(Veus) És a dir, crec que la situació, sempre qualsevol instrument és millorable (veus) i funcionarà millor o pitjor en funció també de la col·laboració que tinguem tots: Corts Valencianes, ajuntaments, conselleria, etcètera.
Perquè tots volem, i això no tenim cap dubte ningú, que els centres educatius tinguen les instal·lacions que la comunitat educativa i la societat es mereixen.

Gràcies i perdó pel temps afegit.

La senyora presidenta:

Gràcies, senyor Soler.

Donem per finalitzada la comissió de hui amb esta compareixença.

(S'alça la reunió a les 12 hores i 53 minuts)