DS-110HTML.html





Ple de les Corts Valencianes realitzat el dia 19 de maig de 2022.
Comença la sessió a les 10 hores i 4 minuts.
Presideix el president de les Corts Valencianes, senyor Enric Morera i Català.
Sessió plenària número 60.
Segona i darrera reunió.

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies als mitjans gràfics.

Molt bon dia, senyories.

Senyories, anem a continuar el nostre treball.

Donem la benvinguda al Consell, al nou Consell, als nous membres del Consell, en este punt de l'ordre del dia, el número 13, de la nostra sessió plenària número 60 de la present legislatura.

Senyories, s'obri la sessió.
(El president colpeja amb la maceta)

Compareixença del president del Consell per a respondre les preguntes d'interés general per a la Comunitat Valenciana, formulades pels grups parlamentaris

El senyor president de les Corts Valencianes:

Compareixença del president del Consell per a respondre les preguntes d'interés general per a la Comunitat Valenciana, formulades pels grups parlamentaris.
Coneixen, senyories, el procediment, contemplat en l'article 173 del nostre reglament.

I, sense més dilació, done la paraula a la síndica del Grup Parlamentari Popular, la il·lustre diputada María José Catalá.

La senyora Catalá Verdet:

Muy buenos días, molt bon dia.

Molt bon dia, senyor president, consellers, conselleres.

En primer lugar, dar la bienvenida y la felicitación a los nuevos consellers, también a la nueva diputada y, por supuesto, a la nueva síndica del grupo socialista, Ana Barceló.

Extender la felicitación a todos los que estamos aquí, porque debemos felicitarnos hoy, ya que tenemos el tremendo honor de que el president hoy sí nos acompaña (aplaudiments) y, por tanto, no se ha fugado de esta sesión de control.

Señorías, consellers, president, sinceramente, si van ustedes a protagonizar una huida permanente para no someterse a las sesiones de control, lo más fácil es que ustedes convoquen elecciones…

El senyor president de les Corts Valencianes:

Senyories, per favor.

La senyora Catalá Verdet:

Porque, claro, cuando más alta está la inflación, cuanto más caro resulta de la historia de nuestro autogobierno el Consell a los valencianos, resulta que ustedes se dedican a huir de este parlamento y a no someterse a las sesiones de control de los grupos parlamentarios.
El Consell a la fuga, quién me lo iba a decir a mí.

Y es que absolutamente todo, todo, huele a fin de ciclo.
Todo.
Tras una forzada, forzada crisis, no remodelación, forzada crisis del Consell, señor Puig…, porque, claro, el runrún de dos semanas de a ver qué va a pasar, una secuencia de personas a las que se les ofrece y dicen que no, la dimisión de Mata, la salida por sorpresa, hasta para la señora Oltra, del señor Marzà… Tras todo esto, resulta que usted dice que es para darle un nuevo impulso a la Comunidad Valenciana.
Sí, hombre, lo que a usted le ha pasado es que se ha visto obligado a hacer una crisis, porque casi todo el mundo le ha saltado del barco.
Le ha saltado del barco su síndico, le ha saltado del barco el señor Marzà, y a usted no le ha quedado otra que hacerlo.

Y, además, cuando aborda esta crisis del Consell, le falta valentía para coger de frente el principal problema de su gobierno, su vicepresidenta, que sigue sentada a su lado un día más.
Y es que qué va a hacer, señor Puig, cuando imputen a su presidenta, ¿lo tiene pensado?
¿Será un nuevo impulso del gobierno, una nueva remodelación?
Ahora es usted incapaz de convalidar un decreto anticrisis porque sus propios socios le obligan a cambiarlo.
Debilidad, señor Puig, mucha debilidad; debilidad dentro y debilidad fuera.

Por mucho que se esconda, nadie va a tapar que su hermano declara el próximo lunes por estafar presuntamente a tres gobiernos, entre ellos, el suyo.
Por mucho que se esconda, nadie y nada va a tapar que su vicepresidenta miente más que habla y que hace meses que debería haber dejado el cargo.
(Aplaudiments) Créame, señor Puig, el elefante blanco sigue en el salón, y usted no lo puede esquivar.

Usted ha fracasado en cuestiones fundamentales para esta tierra, como la financiación y como el agua.
Y yo le pregunto: ¿qué está haciendo usted para evitar el atropello del Tajo-Segura?
¿Va a permitir que el señor García-Page siga chuleándole a usted y a los valencianos?
¿Qué piensa hacer para evitarlo?

Gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Una vegada formulada la primera part de la pregunta, correspon al president del Consell la resposta.
Té la paraula el molt honorable president Ximo Puig.

El senyor president del Consell:

Moltes gràcies, president.

Molt bon dia, senyores i senyors diputats.

És curiós.
Si este president, que és el que més ha comparegut en la història de l'autogovern valencià en les sessions de control, fuig, no sé el que feia el senyor Camps, (aplaudiments) que va fer menys sessions de control en una legislatura, la mitat que jo.
No ho entenc.
Vull dir, realment, no sé de què està parlant.

Però allò greu d'aquell moment, del que vosté formava part en primera persona, sap quin era?
Que n'hi havia fins a dos mil preguntes que mai es van poder formular.
(Aplaudiments) El senyor president de les Corts no va poder formular una pregunta ni reformulada, i en aquell moment el seu grup es va quedar sense poder fer la sessió de control.
I això era una dinàmica permanent.
El problema que hi ha és que afortunadament ara hi ha una democràcia de major qualitat que quan vosté estava en el govern.
(Aplaudiments)

I, mire, li vaig a dir més, quan parla de fi de cicle, m'agradaria que d'una vegada acabaren el seu cicle, que encara no han acabat.
Eixe és el cicle que no ha acabat.
És el cicle que ix tots els dies, perquè el cartero no llama dos veces, llama dos i tres i quatre.
(Aplaudiments) Eixa és la realitat, vosté forma part d'eixe cicle.
Per tant, eixa és la qüestió fonamental.

Però, mentrestant, mentrestant este govern el que fa és allò que li pertoca.
I el problema greu és que quan vostés fan una anàlisi equivocada de la realitat, l'únic que fan és no donar solucions encertades.
Mire, no és que hi haja un projecte alternatiu, que no hi ha, per això és molt positiu vindre a les sessions de control.
Si cada vegada s'evidencia més, que no hi ha un projecte alternatiu; el que hi ha és un projecte destructiu.
I sí que li demane que, de veritat, acaben este cicle, i que hi haja gent que de veritat pense en la Comunitat Valenciana i no pense en altres qüestions, que res tenen a vore amb la Comunitat Valenciana.
(Aplaudiments)

I, finalment, respecte al que farem amb el Tajo-Segura, és ser coherents i actuar amb la màxima conseqüència, com hem fet en tot moment des que estem en el govern.
Defensar clarament el transvasament i, al mateix temps, buscar solucions perquè hi haja aigua per a sempre.
(Aplaudiments) Les seues guerres no servixen per a res, no han aportat res.
Per tant, del que es tracta, en estos moments, és d'aconseguir allò que volem, que és aigua per a sempre per als regants, aigua de qualitat i al preu que siga absolutament competitiu, i en això anem a treballar.

I, mentrestant, en el marc del que és la política, treballarem des del punt de vista judicial, si fa falta, des del punt de vista polític, des de qualsevol punt de vista, perquè evidentment estem en la raó.
I ens agradaria que vostés, per contrastar en fer de la guerra d'aigua permanentment un argument electoral, ajudaren i buscaren solucions.
Entre altres coses, també amb els seus companys de Castella-la Manxa, que pensen no el mateix que el senyor Page, sinó que encara van més enllà: demanen el tancament immediat del Tajo-Segura.
Per tant, actuem amb un poquet de responsabilitat.

Gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, president.

Continuarem amb la concreció de la pregunta que, en nom del Grup Parlamentari Popular, realitza la síndica.
Té la paraula la il·lustre diputada María José Catalá.

La senyora Catalá Verdet:

Muchísimas gracias.

Mire, señor president, el problema es que su gobierno, incluso el presidente de estas Cortes, pretendió mandarles una carta a los consellers para que vinieran a comparecer, y eso no ha pasado antes.
El problema es que tienen ustedes 40 sentencias por no dar documentación a la oposición, y eso no ha pasado antes.

El problema, señor Puig, (veus) el problema…

El senyor president de les Corts Valencianes:

Senyories, senyories.
Per favor.

La senyora Catalá Verdet:

No se pongan nerviosos.
(Veus) No se pongan nerviosos.

El senyor president de les Corts Valencianes:

Senyories, per favor.

La senyora Catalá Verdet:

No se pongan nerviosos, que lo podemos hablar, y lo podemos hasta medir, sentencia tras sentencia.

El problema, señor Puig, es que usted habla de defender el agua y no es verdad.
El agua es justicia, y cuando miles de alicantinos pueden perder su modo de vida, de ganarse la vida, a quien quieren ver en primera fila es al primero de los valencianos, a usted.
¿Y cuál es su problema, señor Puig?
El manual del Partido Socialista en materia de agua y trasvases.
Su presidente dice claramente que su objetivo es eliminar los trasvases y apostar por las desaladoras.
Su homólogo García-Page se mofa de usted, y dice que le invita de viaje a Israel para ver cómo se trata el agua desalada.
Y usted, el primero de los valencianos, ¿va a consentir estas humillaciones al pueblo valenciano?
¿Ustedes, que en julio del año pasado votaron en contra de una iniciativa para evitar el recorte del Tajo?
¿Ustedes, que desde luego no han acudido y no han dicho nada al señor Sánchez sobre este atropello que se va a cometer contra los regantes?

Señor Puig, ¿usted se cree que los valencianos se conforman con que usted venga aquí a decir buenas palabras?
No, señor Puig.
Usted es el primero que tiene que defender a los valencianos, en financiación y en materia de agua.
Y es humillante que el señor García-Page nos haya humillado a todos los valencianos, (aplaudiments) y hoy espero de usted que en esta tribuna, como primero de los valencianos, salga aquí y obligue al señor García-Page a rectificar.

Primera pregunta: ¿le va a obligar al señor García-Page a rectificar sus palabras?

Segunda pregunta: ¿le va a obligar al señor Pedro Sánchez a no aprobar el decreto en el Consejo de Ministros?

Tercera pregunta: como parlamento soberano que representa a todos los valencianos, ¿estaría usted dispuesto, si se aprueba ese decreto, a que lo combatiéramos en los tribunales?
¿Estaría dispuesto a que fuéramos a los tribunales contra ese decreto este parlamento?
No me diga que su Consell sí, no me lo creo.
Porque hace unas semanas usted me dijo que usted no tenía ningún inconveniente en que la Abogacía de la Generalitat se personara en el caso de su hermano, y todavía no lo ha hecho.

Así que no, señor Puig, no siga con mentiras.
Prefiero que me diga usted que este parlamento soberano aprobará una iniciativa para ir con un recurso al constitucional contra el decreto del plan del Tajo.
Dígalo claro y no se ande con rodeos…

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies…

La senyora Catalá Verdet:

…lo tiene muy fácil.

Y no permita que nos humillen.
Nadie, nunca, tiene que humillar a los valencianos.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Escoltarem la resposta del president del Consell a les últimes qüestions plantejades.
Té la paraula el president del Consell, Ximo Puig.

El senyor president del Consell:

Moltes gràcies.

Mire, senyora Catalá, la humiliació és encara vore en tots els mitjans de comunicació i en els tribunals el que van fer vostés durant tants anys.
(Aplaudiments) Això és la humiliació dels valencians.

Mire, nosaltres no hem de demostrar res respecte al que és la defensa de l'interés general dels ciutadans i les ciutadanes, la defensa de l'interés general i, en concret, de l'aigua.
Hem estat allà a on pertoca en tot moment.
Y así continuaremos estando siempre, defiendo a los agricultores, a los regantes de la Vega Baja, por supuesto, y a todos los regantes de la Comunidad Valenciana.

¿Y sabe una cosa?
Ah, curiosidad: por primera vez…, perdón, el Tajo-Segura, la única vez que estuvo sin trasvasar, fue con el gobierno del Partido Popular 13 meses.
(Aplaudiments) La única vez.
Y después, otra cuestión que también es importante, del Júcar al Vinalopó, ¿cuándo se va a producir el trasvase?
¿Cuándo?
Con el gobierno actual de la Generalitat, (aplaudiments) con este gobierno, no con los gobiernos anteriores.

Por tanto, oiga, yo creo que también usted haría bien de informar a sus compañeros de cuál es la situación.
Yo, desde luego, lo he hecho, lo he hecho sin el estilo…, cada uno tiene su estilo; a mí, desde luego, no me humilla quien quiere.
No a mí, al pueblo valenciano, ¿entiende?
Al pueblo valenciano no le humilla quien quiere, el pueblo valenciano es mucho más que cualquier cosa que pueda decir Page o quien sea.

Pero, mire, si hablamos de lo que está pasando en realidad, este es el problema.
Y también le podría decir usted a la señora presidenta de la Comunidad de Madrid que depuren, que depuren.
Porque uno de los problemas graves que tiene el Tajo, que tiene problemas, es, precisamente, que la Comunidad de Madrid no depura.
(Aplaudiments) Este es un problema gravísimo.

Y, mire, respecto a los tribunales, no tienen ningún tipo de legitimidad más allá de la que tiene el gobierno.
El gobierno está haciendo permanentemente lo que tiene que hacer, lo hemos llevado…, hasta 39 veces hemos ido a los tribunales por esta cuestión, por los trasvases que no considerábamos justos.
Y vamos a continuar haciéndolo, lo hemos dicho, que lo vamos a hacer y, evidentemente, lo vamos a hacer.
No nos hace falta para nada que haya una especie de convocatoria o un aquelarre, no, no; es que lo vamos a hacer.
Pero lo vamos a hacer con una visión clara: queremos soluciones para siempre para el agua de la Comunitat Valenciana y para el agua de Alicante.
Queremos una solución para siempre.
Y, evidentemente, en ese mix, tienen que entrar todos los recursos.

Lo que no estamos dispuestos a aceptar, como no lo hemos hecho, y por eso hemos hecho las alegaciones correspondientes en todo el proceso, no vamos a aceptar criterios que ni están sustanciados técnicamente, ni son rigurosos, ni corresponden al interés general.
Por tanto, con total legitimidad y con total fortaleza, le hemos dicho al Gobierno de España que no estamos de acuerdo, le estamos diciendo ahora que estaremos enfrente en todos los ámbitos.
Pero, desde luego, al mismo tiempo -como los regantes, por cierto-, vamos a continuar negociando.

Gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, president.

Continuarem amb la sessió de control.
Té la paraula la il·lustre diputada Elena Bastidas.

La senyora Bastidas Bono:

Gracias, presidente.

Señor Puig, ¿por qué no ha aprovechado la remodelación del Consell que acaba de hacer para cesar a la señora Oltra?
Lo ha tenido en su mano, ¿tanto miedo le tiene?
¿De verdad se siente usted satisfecho con su gestión, en un caso tan lamentable como el abuso a una menor tutelada?

Explíquenos, señor Puig, por qué quiere seguir manteniendo a una vicepresidenta que miente en sede parlamentaria, como le ha dicho mi síndica, por tanto, a todos los valencianos, incluido a usted.
¿Sabía, señor Puig, que existía una instrucción del año 2013 que indicaba cómo actuar en estos casos?
¿Es usted consciente de que la señora Oltra mintió cuando dijo que solo existía un correo electrónico?
¿Es usted conocedor, señor Puig, de que desde la conselleria de la señora Oltra reconocieron ayer que existían las instrucciones, pero no se aplicaban?
¿Esto por qué?
Esto, señor Puig, es muy grave y clarificador: sabían cómo actuar, pero no lo hicieron.

Señor Puig, ¿va a seguir un pleno más siendo cómplice y avalando a quien ha incumplido una instrucción para proteger, presuntamente, al abusador y no a la víctima?
Señor Puig, ¿usted sabe que ya es igual de responsable de no proteger a la víctima que su vicepresidenta?

Señor Puig, ¿hasta cuándo va a permitir que se siga deteriorando la imagen institucional del Consell, cuando sabemos que se podría haber hecho algo y no se hizo?
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Contestarà la vicepresidenta primera del Consell.
Quan vosté vullga, senyoria.
Té la paraula.

La senyora vicepresidenta del Consell i consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives:

Gràcies, senyor president.

La veritat és que açò és el dia de la marmota amb vostés.
Jo no sé si és que no escolten, no es lligen el Diari de Sessions… Parlàrem d'estes instruccions ja en una compareixença extensa, a més, de dues hores.
I en ningun lloc, busque, busque a Wally, parla d'abusos sexuals, en cap lloc.
I l'ordre a què la senyora Catalá feia referència parlava de: «Se podrá poner en conocimiento de la fiscalía».
(Veus)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Senyories.

La senyora vicepresidenta del Consell i consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives:

«Se podrá poner».

El senyor president de les Corts Valencianes:

Senyories.

La senyora vicepresidenta del Consell i consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives:

I el que hi ha, i vosté ha tingut accés… (Veus)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Senyories, per favor!

La senyora vicepresidenta del Consell i consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives:

I el que n'hi ha és un correu electrònic, a què vosté va tindre accés, que diu com era el modus operandi en estos casos, quan es derivava a Espill, quan s'avisava a la fiscalia, i quan no.
I això és l'únic que hi havia, senyora Bastidas, en el caos que vostés ens deixaren en infància.

Ara, afortunadament, tenim un sistema de protecció amb protocols clars, els funcionaris i les funcionàries saben perfectament com actuar, i està tot explicat, fins a l'última coma, com s'ha d'actuar en cada cas.
I, per suposat, derivar directament el cas a la fiscalia, només es té coneixement i, independentment de l'atenció que es faça al xiquet o xiqueta.
Ara sí que es fa; quan vostés estaven, no es feia.
(Veus) I, si no, pregunte's per què…

El senyor president de les Corts Valencianes:

Senyories, per favor.
(Veus)

Senyories.

La senyora vicepresidenta del Consell i consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives:

Miren, és que el seu… (Veus) Bé, és que no es pot parlar ací.

El seu cinisme és molt gran, el seu cinisme és molt gran.
Perquè, si n'hi ha una sentència contra una conselleria, és de quan la senyora Catalá estava al capdavant d'educació, (aplaudiments) on no va avisar a la fiscalia dels abusos, i hi va haver uns xiquets que van ser abusats, havent-ho pogut evitar.
Això és l'única sentència que n'hi ha, a la senyora Catalá.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Senyories, demane silenci per a l'oradora que està en l'ús de la paraula.

Té la paraula la il·lustre diputada… Quan vosté vullga, senyoria.

La senyora Ortiz Vilella:

Muchas gracias, señor presidente.

Señor Puig, yo no sé lo que pasa, que, cuando su hermano tiene que entrar por la puerta del juzgado, usted sale por la de las Cortes.
(Aplaudiments)

Voy a recordarle algún dato: su hermano Francis, el lunes, declara como imputado por delito contra la hacienda pública, en modalidad de fraude de subvenciones, prevaricación, malversación y, en un futuro muy próximo, lo hará por delito de falsedad de documento mercantil.
Mire, en todo este oscuro asunto de corrupción, se encuentra su hermano Francis, su hermano Jorge, su hijo Pau, su padre, su cuñada y, lo que es peor, el gobierno que usted preside, señor Puig.
Mientras todo esto es una fiesta familiar, que cuesta dos millones de euros a los valencianos, y que pagamos todos, usted tiene amordazada a la Abogacía de la Generalitat Valenciana.

Por eso, le voy a preguntar: ¿va a seguir regando con dinero público a toda su familia, señor Puig?

Y, en segundo lugar, ¿cuándo va a defender los intereses y el dinero de los valencianos, a través de la Abogacía de la Generalitat, personándose en el caso de su imputado hermano, señor Puig?
(Aplaudiments)

Muchas gracias.

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Contestarà l'honorable conseller d'Hisenda i Model Econòmic.

El senyor conseller d'Hisenda i Model Econòmic:

Señoría, ya que hablamos de fugas, hablemos de tres fugas, también.

La primera es la fuga de la moderación, porque su grupo parlamentario huye ya de la moderación para acercarse… (Veus) (Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Senyories!

Un segon, un segon…

El senyor conseller d'Hisenda i Model Econòmic:

La segunda fuga es la de la realidad.
Porque conspiración, conspiración de las inversiones que vienen, conspiración de Volkswagen, conspiración por esos grandes datos de empleo y de economía… (Veus)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Un segon, conseller.
Un segon, conseller.

Senyor Alfredo Castelló, ens deixa vosté continuar?
(Veus) No torne a interrompre… (Veus) No torne a interrompre.
No torne a interrompre la sessió de control.
(Veus) Vosté, i des de la bancada popular.
Vosté també interromp moltíssim, i sabem del que estem parlant.
No torne a interrompre la sessió de control.
(Veus)

Un segon, conseller.
Esperarem… (Veus) Podem continuar?

Disculpe la interrupció, conseller.

El senyor conseller d'Hisenda i Model Econòmic:

Sí, gràcies, president.

Y la tercera fuga es la fuga de la decencia.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Senyories, continuarem amb la sessió de control.

Ara, amb la pregunta que, en nom del Grup Parlamentari Compromís, formularà la síndica, la il·lustre… (La senyora Robles Galindo mostra la bandera irisada.
Aplaudiments)

Quan vosté vullga, senyoria.

La senyora Robles Galindo:

Vaig, president.
Un segon.

El senyor president de les Corts Valencianes:

Quan vosté vullga, senyoria.

La senyora Robles Galindo:

Gràcies, president.

Bé, bon dia a totes i a tots.

Benvinguts i benvingudes a les noves incorporacions.
Algunes que canvien, alguns nous companys de viatge en el grup parlamentari, i a les noves companyes diputades.
Sort i encerts, companyes i companys, perquè els vostres seran els de la societat sencera.
Compteu amb Compromís i amb el Botànic per a tot el que calga.
Endavant.
(Aplaudiments)

Bé, president, la pregunta de Compromís hui és molt clara: quin és el full de ruta que té el Consell per a protegir els drets de les persones LGTBI, i els drets i les llibertats de totes les persones?

El 17 de maig de 1990, com 20 de abril, la cançó de Celtas Cortos, l'OMS va decidir traure de la catalogació de malaltia mental l'homosexualitat.
Moltes vegades ens oblidem d'aquestes coses, però sembla que fou ahir, el 1990 no està tan lluny.
Per això, el 17 de maig se celebra, o es reivindica, el dia internacional contra la LGTBIfòbia.
Això fa que els símbols siguen importants en dies com aquestos.

I algú dirà: per què serà tan important això, si això ja està fet?
Doncs, mire, resulta que és important perquè el dimarts, en este parlament, es va penjar una bandera, ahí fora, la bandera arc iris.
I la resposta automàtica d'alguns vagos y maleantes que estan allí asseguts va ser que això s'havia de retirar.
S'havia de retirar.
(La senyora Robles Galindo penja la bandera irisada a la tribuna) Doncs, miren, ací, en el parlament, a on Compromís estiga, mentres el Botànic governe, açò penjarà en totes les institucions públiques.
Perquè li volem dir molt clar a tota esta societat que nosaltres estem del seu costat.
Perquè a cada xiquet i a cada xiqueta que torna d'haver patit bullying en l'escola, la porta de les Corts Valencianes li ha de dir que està al seu costat.
Perquè a cada persona trans que, pel simple fet d'expressar la seua identitat, les empreses els fan fora, nosaltres els hem de dir, amb això, que estem al seu costat.
Perquè a cada persona que té vulnerats els seus drets pel simple fet d'estimar, nosaltres li hem de dir, amb els nostres colors, que estem del seu costat.

I no s'obliden: no els amagarem mai, no ens cansarem mai de reivindicar-los.
Perquè el problema, el problema són les persones que estan generant odi, clar que sí, són els partits polítics que generen odi.
Però hi ha un problema que és pitjor encara, que són els que els fan el llit, i els acompanyen i els deixen passar.
En Castella i Lleó els donen conselleries; són els qui es fan la foto amb la bandera arc iris hui, i demà, ja si de cas, se m'han oblidat els drets de la gent, en funció del govern de torn que vull tindre.
I, per a nosaltres, això no és una moneda de canvi.
No és una moneda de canvi.
Però, per sort, ací governa el Botànic.

I saben què?
Mire, l'altre dia, president, esta setmana ens han preguntat molt sobre el canvi de govern, i hem repetit en reiterades ocasions que allò important són les polítiques que fem al Botànic.
Però després, reflexionant en casa, pensava: doncs, tampoc és just, perquè n'hi ha persones que són fonamentals perquè les coses passen.
Resulta que les persones com la vicepresidenta Oltra, que es partien la cara en el carrer per defensar els drets LGTBI…, inclosa la T, perquè, últimament, els drets trans sembla que segons el dia.
No, no, amb la T dins, perquè són persones i tenen els mateixos drets que tota la resta.
Després de lluitar-los en el carrer, quan arribà a les institucions, quina era la millor fórmula de continuar fent això com a govern?
Legislant.

Per això, l'altre dia vaig anar a un congrés dels verds europeu i podia contar, i la gent flipava en colors, i explicar la llei trans i la llei LGTBI que tenim al País Valencià, que el Botànic va votar d'una manera molt coherent, amb molta valentia, amb molta capacitat d'arribar a acords.
Perquè, per damunt de tot, estaven els drets de totes les persones.
I, clar, jo assimile eixa lluita contra la bandera que feien el dimarts, que els venia tan malament, i l'ajunte amb les coses que acabem de vore, amb eixe atac frontal a les persones que defensen certes polítiques.
Ho ajunte tot i entiendo la manía, vice.
Entenc la mania, totalment.

Però que els quede ben clar: ni la bandera ni la vice es lleven, mentres Compromís i el Botànic estiguen ací.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Correspondrà al president del Consell la resposta a la qüestió plantejada.

Quan vosté vullga, president.

El senyor president del Consell:

Moltes gràcies, president.

Moltes gràcies, senyora Robles.

Este dimarts es celebrà el Dia Mundial contra la LGTBIfòbia, coincidint, precisament, com vosté deia, amb un fet bàsic per a l'assumpció dels drets humans.
Pareix, i vosté ho deia molt bé, pareix que siga una cosa que ja estava fora de la realitat, que no fora aixina.
Però és que estava fora, és que eixa persecució ha existit fins fa dos dies.
I la dreta, no s'equivoque, que ningú s'equivoque, la dreta sempre ha estat en contra de qualsevol avanç en la igualtat, sempre.
Amb el matrimoni homosexual, ja saben la que van muntar; amb la llei de l'avortament, encara està en el Tribunal Constitucional.
La realitat és que els drets costa molt arrancar-los i, finalment, el que hem de tindre en compte és que, com estem veient ara en alguns països, són febles.
Perquè, de vegades, poden haver-hi retrocessos, poden haver-hi contrareformes.

Per tant, que l'OMS diguera que l'homosexualitat no era una malaltia mental a molts ens pot, fins i tot, escarotar, perquè diem: com és possible?
Bé, però fins fa molt poc, això era aixina.
Va ser una decisió fonamental, no només per a les persones que lliurement han decidit ser homosexuals o transsexuals, sinó que era, sobretot, un fet de decència col·lectiva.
És un fet d'humanitat bàsica.
Per això és tan important.

Però no podem donar mai per a aconseguits els drets.
Cal portar endavant polítiques que facen el més irreversible possible estos drets.
Ho estem veient ara el que està passant a Estats Units.
Estem veient el que està passant a Bulgària, a Romania, a Eslovàquia.
Eixes són situacions que, a més a més, afecten al cor del que són els principis europeus.
Però… això està ahí.
No està ahí; està ací, lamentablement.

Mire, senyora Robles, en el full d'este Consell, que vosté ja ha anunciat aixina, nosaltres sempre treballarem per a consolidar els drets de totes les persones, independentment de la seua identitat sexual, i l'Estratègia valenciana per a la igualtat LGTBI 2022-2027 precisament és això.

L'estratègia està estructurada en tres eixos.
El primer correspon al reconeixement des de les institucions al col·lectiu LGTBI i a la seua participació.

El segon eix, que és el més ampli, comprén totes les actuacions que d'implementar per al reconeixement dels drets de les persones LGTBI: el suport social, l'atenció sanitària en igualtat i reconeixement de la diversitat, la generació d'espais segurs en l'àmbit educatiu, l'avanç cap a una pràctica inclusiva de l'esport, la visibilitat LGTBI des de la cultura i, fonamentalment, la inserció laboral de les persones trans, així com els entorns de treball segur per a les persones LGTBI.

En tercer lloc, el tercer eix se centra en la sensibilització sobre la diversitat LGTBI, l'atenció a les víctimes d'LGTBIfòbia i, també, el reconeixement a la memòria LGTBI.

L'estratègia valenciana per a la igualtat LGTBI és un document obert que té com a principi o objectiu avançar cap a una societat que reconega o valore positivament la diversitat LGTBI i que pose fi a la discriminació per LGTBIfòbia.

En eixe sentit, com sap, s'han produït ja moltes fites: constituir el Consell Consultiu Trans en octubre de 2020, el Consell Valencià LGTBI el 30 de juny de 2021, el servei Orienta -en el qual vicepresidenta ha posat un gran interés- començà a funcionar en 2019 i amb un equip de 19, ara són ja 31 i ja han realitzat 527 atencions per casos d'LGTBIfòbia; tenim per primera vegada una xarxa d'inclusió per a les persones en situació de vulnerabilitat social; també continuem amb una línia específica de subvencions a projectes d'entitats socials per a la igualtat LGTBI; s'ha inclòs el contracte programa 2021-2024 de finançar els ajuntaments de més de vint mil habitants en accions que vagen precisament dirigides a esta superació de la discriminació; s'ha iniciat el treball de l'espai de la memòria LGTBI, i en juliol de l'any passat, com vosté ha dit, presentàrem també el primer informe sobre la implantació de la llei trans.

En educació, que és un pilar fonamental i que el conseller ha fet un gran treball en tota esta qüestió, s'han fet accions molt importants: la creació de la figura dels coordinadors d'igualtat en tots els centres, la formació específica al professorat per a fomentar la igualtat i respecte a la diversitat sexual i, també, tot el que té a vore en les situacions de bullying, que malauradament continuen produint-se.

Mire, senyora Robles, als intolerants, que diria el benvolgut Pedro Zerolo, del qual fa farà prompte set anys de la seua pèrdua, els dia això: «Los homosexuales no somos orientaciones sexuales que vagamos por el espacio.
Somos sus hijos, sus hermanos, sus compañeros, sus colegas de partido».

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, president.

Senyories, continuarem amb la sessió.
Ara, amb la pregunta que, en nom del Grup Parlamentari Ciudadanos, formula la síndica del grup, la il·lustre diputada Ruth Merino.

Quan vosté vullga, senyoria.

La senyora Merino Peña:

Gracias, presidente.

Antes que nada, mi bienvenida a las nuevas caras.
A los nuevos consellers les deseo, como se suele decir, suerte y acierto a todos.

Señorías, según datos del CIS y del Eurobarómetro, más del 70 % de los españoles desconfían de los políticos del Congreso y del gobierno, más de la mitad cree que el sistema político necesita una reforma integral, el 65 % no están satisfechos con el funcionamiento de la democracia, pero -y esta es la parte buena- todos ellos piensan que la democracia es el principal valor que hay que defender.

Yo supongo, señor Puig, que, como yo, no le gusta esta situación y podríamos intentar hacer algo entre todos para revertirla y por eso quería preguntarle: ¿qué cree que puede hacer usted como presidente de la Generalitat para mejorar la imagen que los ciudadanos tienen de la política y de las instituciones?

Gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Una vegada concretada la pregunta de control, correspon al president del Consell…, té la paraula el president del Consell, Ximo Puig.

El senyor president del Consell:

Moltes gràcies, president.

Muchas gracias, señora Merino.

Efectivamente, hay una crisis sostenida en el tiempo, en la democracia, no solo en España, sino en los países democráticos, -nosotros…, evidentemente, no existe esa crisis- de representación, y eso ha tenido sus consecuencias, incluso positivas, porque se ha diversificado la representación.
Entre ellas, la presencia de su propio grupo.
Quiero decir que es evidente que esta es una crisis que llevamos viendo y, desde luego, nos preocupa y a mí me preocupa especialmente.

Por eso, ¿qué hemos querido hacer desde el principio?
Pues intentar dotar de la máxima transparencia, dotar de la máxima participación, y eso además ha tenido resultados tan positivos que, como les he dicho, la Universidad de GÃ¶terborg, junto con la Unión Europea, ha avanzado cómo está la situación de la Comunitat Valenciana, que está ya por encima de la media de las regiones europeas en calidad democrática.

Ahora bien… desde luego, tenemos que hacer todos un esfuerzo.
Y ¿saben lo primero que hay que hacer?
Es precisamente dialogar, hablar, acordar y no crispar permanentemente.
No lo digo, por supuesto, por usted.

Aquí hay grupos que viven de la confrontación, que simplemente entienden la confrontación como la manera de hacer política.
Y eso, la crispación, el insulto, eso es lo que aleja a las personas de la política.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, president.

Concretarà finalment la pregunta de control la síndica del Grup Parlamentari Ciudadanos.
Té la paraula la il·lustre diputada Ruth Merino.

La senyora Merino Peña:

Señor Puig, solo me ha contestado que han intentado ser transparentes.
Y yo me pregunto: ¿con esa transparencia se refiere a las tres sesiones de control que solamente en este periodo de sesiones han quedado ya para el olvido?
¿O se refiere a todos los consellers que periódicamente en cada pleno faltan sin saber por qué, porque en sus agendas no vemos la razón por la que faltan?
¿Esa es la transparencia a la que se refiere, señor Puig?
(Aplaudiments)

Mire, yo le voy a dar otras ideas.
Yo pienso que quienes ocupamos un cargo público tenemos que ser especialmente ejemplares.
Debemos asumir responsabilidades políticas por aquellos hechos que a la ciudadanía le parece que ética y moralmente son reprobables, porque no los entienden, y no porque tengan solamente una responsabilidad penal o porque sean ilegales.
Así es como yo entiendo la política y ese es el mensaje que creo que debemos trasladar a la sociedad.

Por eso estoy en un partido como el mío, como Ciudadanos, porque ha demostrado ser el único partido regenerador y que denuncia y combate la corrupción, venga de donde venga, todos los días.
Por eso y porque el resto de partidos no son iguales, y a los hechos me remito.
Porque aquí les tenemos a ustedes, semana tras semana, tapándose las vergüenzas, exculpándose mutuamente, a su partido y a usted con la señora Oltra, a Compromís, a cambio…, pues quitándole hierro a las evidentes irregularidades del caso de su hermano.

Y es que, lamentablemente, en la Comunidad Valenciana nos ha avergonzado a todos muchos años haber sido el centro del mapa de la corrupción.
El Partido Popular nos ha dejado el caso Erial, el caso Fabra, el caso Terra Mítica, la Gürtel, los trajes, Fitur, la financiación ilegal, la visita del papa a la fórmula 1, el caso Nóos, el caso Cooperación, la operación Taula con su pitufeo y los zombis de Imelsa.
Esto supongo que tiene que ver con estar tantos años en el poder y, si no, no hace falta más que asomarnos a Andalucía y ver lo que ha hecho el Partido Socialista allí.

Pero ¿qué hizo del PSOE al descubrir la corrupción del Partido Popular en la Diputación de Valencia?
Pues pedir su parte de los zombis de Imelsa.
Pero es que Compromís e Izquierda Unida ¿qué hicieron?
Se apuntaron también.

Y lo último en la cartelera…, tenemos el caso Azud, que afecta principalmente al PP, pero también salpica al Partido Socialista y, también, a Compromís.

En fin, que los llegaron en el 2015 a las instituciones prometiendo regeneración y sacar la corrupción de estas instituciones ¿qué hacen?
Pues o se apuntan, o miran para otro lado o simplemente permanecen impasibles.
Pero muy poco para luchar contra la corrupción y para mejorar la imagen de la política.
Por eso el partido liberal le resulta tan incómodo al bipartidismo, porque estamos aquí todos los días denunciando la corrupción, venga de donde venga, sin ningún complejo y con toda la coherencia que a otros les falta.
(Aplaudiments)

A mí me gustaría proponerle varias cosas que podría hacer usted para mejorar la imagen de la política y de las instituciones.

En primer lugar, como le suelo decir casi siempre que me dirijo a usted, actúe como presidente de todos los valencianos y tome decisiones valientes, de esas que permitan hacer cosas realmente importantes.

Le voy a poner un ejemplo.
Hubiera sido valiente acercarse el martes a Alicante a apoyar a nuestros regantes y a nuestros agricultores, que están viendo cómo su campo se muere.
Pero usted no lo ha hecho.
(Aplaudiments)

También sería muy valiente dejar de hablar, hablar y prometer mesas de expertos y plantarse ante el presidente Sánchez y exigirle que solucione de una vez el problema del agua.
Pero, claro, es que estamos hablando de Alicante, y usted tampoco lo ha hecho.
(Aplaudiments)

Permítame que le diga que los cambios que ha hecho en su Consell tampoco me parecen decisiones valientes.
Tampoco me parecen decisiones valientes, más allá de hacernos caso y poner a un profesional independiente al mando de la conselleria de sanidad.
Porque dígame: ¿el cambio en sanidad es porque por fin se ha dado cuenta del caos en atención primaria, de esas listas de espera desorbitadas, de la escasez alarmante de profesionales sanitarios?

¿El cambio en hacienda es porque se ha dado cuenta que tras siete años no se ha avanzado ni un ápice en la reforma del sistema de financiación y cada año que pasa los valencianos estamos más y más endeudados?
¿Es por eso?
¿Va a solucionar el señor España todos estos problemas en un año?
Ojalá fueran estas las razones, pero es que me temo que más bien son razones partidistas, porque, a un año vista y con cambios en general tan continuistas…

Y más allá de todo esto, quería proponerle una última cosa.
Yo creo que haría mucho bien a la democracia, respetando la libertad de expresión que creo que tenemos que tener los cargos públicos en esta cámara por lo que decimos, pero no por todo lo que hacemos.
Así entendemos los liberales que tienen que ser los aforamientos.
Por eso, esta mañana mismo hemos registrado una iniciativa para acabar de una vez con estos privilegios injustos, que además la gente de la calle no los entiende, estos privilegios injustos que tiene la clase política.

En Ciudadanos queremos suprimir los aforamientos de los políticos en la Comunidad Valenciana y yo me pregunto: ¿qué les impide hacer esto?
En otras comunidades se ha hecho.
De verdad que, si no nos acompañan en esto y trabajamos juntos, tendremos que pensar que siguen teniendo miedo de algo.
¿Acaso es que debemos prepararnos para alguna sorpresa más que está por venir?

Así que, señor Puig, hagámoslo, hagámoslo todos juntos en esta cámara -yo creo que podemos hacerlo-, eliminemos los aforamientos.
Porque esto es muy fácil.
No es cuestión de valentía en este caso.
Es cuestión de honradez, de coherencia y de voluntad política.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Una vegada formulada en la seua integritat la pregunta, correspon al president del Consell respondre a les qüestions plantejades.

El senyor president del Consell:

Moltes gràcies, president.

Muchas gracias, señora Merino.

Como le decía, lo más importante es intentar no importar a esta cámara mecanismos de crispación que alimenten el descrédito.
Y para eso hay que intentar situarse en un debate, que yo le agradezco por lo menos sosegado, pero además tiene que ser un debate basado en hechos reales.

Es decir, cuando hablamos de qué es lo que ha hecho el gobierno valenciano respecto al agua, le reitero que el gobierno valenciano estuvo presente en la manifestación, que estuvieron presentes los partidos que sustentan a este gobierno y que lo que estamos haciendo es intentar buscar soluciones para definitivamente garantizar agua para siempre.
Y esa es nuestra obligación de gobierno y eso es lo que vamos a hacer y lo que estamos haciendo.
(Aplaudiments)

Además, es cierto que los cambios obedecen a lo que he transmitido con poco éxito en el caso suyo, pero lo que he intentado es decir que los cambios obedecen a una nueva etapa, no para el fin de ciclo, sino para iniciar un nuevo ciclo, porque realmente la Comunitat Valenciana en estos momentos está en una situación extraordinariamente positiva.
Después de siete años de gobierno, ningún indicador económico y social está peor.
Todos están mejor que cuando gobernaba el gobierno anterior.

Por tanto, este es un momento bueno para la Comunitat Valenciana.
Porque, además, resulta que ya se abren las expectativas de lo que puede ser la próxima década.
Y en esta década la Comunitat Valenciana tiene una extraordinaria oportunidad, un extraordinario reto que va a ser una enorme oportunidad, y hemos empezado ya.
Y no es un problema de lo que va a venir o cómo va a venir, no, es el problema que tanto les molesta a algunos, y es que la primera gran inversión de los PERTE ha sido a la Comunitat Valenciana.
¡Eso es así!
(Aplaudiments) La primera gran inversión es una inversión que además es disruptiva.
Pero no solo es esa inversión, mire, esta tarde me reúno con HP, vienen a la ciudad de Valencia, hasta quinientos ingenieros en tres años.
¡Esto es!

La Comunitat Valenciana en estos momentos, lejos de lo que era antes el paradigma de la corrupción y del despilfarro, en estos momentos es una tierra atractiva para la inversión y una tierra atractiva para el desarrollo económico y social.
Porque no solo se trata del crecimiento económico, que por supuesto, en el crecimiento económico estamos, desde luego, creando empleo, la segunda comunidad que desde el año 2015 más empleo ha creado, estamos en una situación, como digo, muy positiva en términos de empleo, sobre todo además, después de la reforma laboral, pues tenemos el 50 % de las últimas contrataciones fijas.
Eso es impresionante para superar la precariedad.

Por tanto, claro que tenemos muchísimos problemas, pero vayamos a analizar y a ver los problemas reales de esta sociedad, los problemas reales de cómo podemos superar la desigualdad que aún existe, pero, claro, estamos muchísimo mejor que estábamos en temas de desigualdad y estamos mucho mejor en todo lo que es la dependencia, o lo que es todo lo que ha significado la renta básica, la renta valenciana de inclusión.
Es que no tiene nada que ver este escenario con el que había antes.

A partir de ahora, ¿qué tenemos?
Un gran reto por delante, una grandísima oportunidad: hacer que consigamos entre todos un pacto por la energía que garantice, que garantice la seguridad de todo nuestro sistema económico y social.
Y es una gran oportunidad, y para eso yo le pido su apoyo, porque de eso se trata, de hablar de los problemas que de verdad preocupan a la ciudadanía y encontrar soluciones.

Y por lo demás, ya le digo, en calidad democrática vamos por el buen camino, vamos por el buen camino.
Como dice la Unión Europea, la Comunitat Valenciana está ya saliendo definitivamente de la situación del pasado, que no voy a calificar porque no quiero ofender a nadie, aunque evidentemente la realidad por sí misma ya ofende.

Gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, president.

Té la paraula la il·lustre diputada María Quiles.

La senyora Quiles Bailén:

Gracias, presidente.

En política hay que tener claro que a veces hay unas responsabilidades políticas que no significan que sea responsable penal, pero sí hay que plantearse que determinadas decisiones pueden perjudicar a la institución que representas.

Ahora mismo, cuando la ciudadanía tiene una falta de credibilidad en las instituciones democráticas, hay que hacer esfuerzos importantes por protegerlas y ser ejemplares.
Totalmente de acuerdo con las palabras textuales de la consellera de justicia, la señora Bravo, y totalmente de acuerdo de que por fin un miembro del Consell se atreva a decir en público lo que todos pensamos, y es que hay líneas rojas que no se pueden mantener.
A cambio, ustedes, señores de Compromís, salen en tromba a acusar a la consellera de falta de lealtad y de otras cosas con tintes bastante machistoides que, por cierto, no nos sorprenden en absoluto viendo la manera que tienen ustedes tan peculiar de defender a las mujeres.

En fin, señor Puig, el conseller de educación se va; días después cesa la consellera de sanidad, a la de universidades, al conseller de hacienda; cambia de funciones al conseller de obras públicas, pero, curiosamente, mantiene en el sillón a la máxima responsable del escándalo más grande que ha vivido nuestra comunidad en los últimos años.

Señor Puig, como afirma la consellera de justicia, mi pregunta es: ¿considera que hay que distinguir las responsabilidades penales de las políticas, y, por tanto, cuándo va a cesar a la señora Oltra?
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Contestarà la consellera d'agricultura i medi ambient.

La senyora consellera d'Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica:

Señoría, el escándalo más gran que hay ahora en la política española es el legado que va a dejar Ciudadanos.
(Veus) Ustedes…, no, pasará a la historia, esa foto de Colón donde no era un tridente, era una escalera y dos escaladores, sobre todo el que ustedes consiguieron, que era aupar a la extrema derecha hasta el punto de estar impregnando gobiernos de comunidades autónomas.
(Aplaudiments) ¡Ese será el legado de Ciudadanos!
Y ustedes, ante eso, ¿hablan de democracia?

Miren, hablan de corrupción, hablan de… ¿De qué hablan?
No hay sistema más poco democrático y más corrupto que el que lidera y gobierna la extrema derecha, porque les sobra todo el mundo y les sobran todos los derechos de las personas.

Gracias, Ciudadanos, por el mayor escándalo de la política española que vamos a vivir.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Té la paraula l'il·lustre diputat Emigdio Tormo.

El senyor Tormo Moratalla:

Gracias, señor presidente.

Señor presidente, uno a veces oye cosas aquí que, en fin, le desubican un poco, pregunta-respuesta.

En cualquier caso, señor presidente, yo cuando oigo que la Comunidad Valenciana va mejor que nunca me acuerdo de las declaraciones del presidente Sánchez y de las declaraciones del Banco de España corrigiendo sus propias…

Mire, ha hecho usted una crisis de gobierno que es perfectamente entendible: tiene un exsíndico cuya situación era insostenible; tiene una vicepresidenta achicharrada; tiene una consellera de justicia que muy educadamente como es ella le dice a la señora vicepresidenta que se tiene que marchar; tiene un conseller de educación, como ha dicho mi compañera, que probablemente relacionado con ese achicharramiento, también se marcha.

Mi pregunta, la de mi grupo, es: ¿cómo tiene usted una consellera de agricultura que está también profundamente achicharrada, que es profundamente incapaz de realizar sus funciones (aplaudiments), y no lo dice este humilde diputado sino que lo dice el propio ministro socialista de agricultura, que cada vez que sale a la calle le dicen de todo menos bonita, como ocurrió en Alicante hace dos días, y usted no ejerce su prerrogativa de cesarla y nombrar a alguien, o, fíjese, dejar vacante el cargo porque seguramente no será mejor?

Gracias, señor presidente.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Contestará la…

La senyora consellera d'Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica:

Tienen ustedes el don de la oportunidad, hablan de un gobierno o de una consellera achicharrada, y ayer 24,1 millones de euros que conseguimos de la conferencia sectorial, la mayor dotación para treinta mil citricultores valencianos para paliar los efectos de la guerra de Ucrania.
(Aplaudiments) La mayor dotación conseguida por ninguna comunidad autónoma para paliar las consecuencias de la guerra la consiguió esta consellera, este gobierno, ayer por la tarde, por cierto, había consejeros, también compañeros suyos, se lo podían haber contado para no hacer el ridículo hoy.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, consellera.

Continuarem amb la sessió de control, ara amb la pregunta que formula la síndica del Grup Parlamentari Vox Comunidad Valenciana.

La senyora Vega Campos:

Buenos días, señor president.

La democracia ha querido que este grupo parlamentario esté hoy en este hemiciclo y en otras instituciones y querrá que en Andalucía gobierne Vox muy pronto, pero, bueno, nosotros hemos venido a preguntarle hoy si cree que el estado de salud del tripartito está afectando al bienestar de los ciudadanos en esta comunidad.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Contestarà el president del Consell.

El senyor president del Consell:

Moltes gràcies, president.

Moltes gràcies, senyora Vega.

No sé, ¿cómo podemos medir su pregunta?
¿Cómo podemos medir el estado de salud del gobierno, de la comunidad?
¿Cómo podemos medir el estado de salud?
Pues yo creo que lo más razonable es ir a los indicadores.
Y se lo reitero, todos los indicadores económicos y sociales están mejor que cuando se inició este gobierno.

Mire, la segunda la comunidad con mayor crecimiento del PIB en el 2021, y en el primer semestre del 2022, con todas las dificultades, la pandemia, la guerra…, el número de afiliados a la Seguridad Social, una cuestión que para ustedes es menor, no es importante, pero, bueno, son 2.
026.
000 personas, cifra récord en la Comunitat Valenciana; el 50 % del total de las contrataciones en el último mes fueron indefinidas, récord; doce meses seguidos de descensos interanuales en el número de parados; los salarios de los trabajadores y trabajadoras valencianos, amparados en convenio, se han incrementado en lo que llevamos de año un 4,1 %; récord histórico de exportaciones en el 2021, un 13,5 % más respecto al año 2015.

Por tanto, ¡oiga!
, no sé, hay muchos más datos, y ya después le comentaré, los datos sociales…, hay mucho más datos.

La salud siempre puede mejorar, ¿verdad, conseller?
, siempre podemos mejorar y hacer mejor las cosas; pero, de momento, no nos podemos quejar tanto.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, president.

Acabarà de concretar la pregunta de control la síndica del Grup Parlamentari Vox Comunidad Valenciana.

Té la paraula la il·lustre diputada Ana Vega.

Quan vosté vullga, senyoria.

La senyora Vega Campos:

Gracias, presidente.

Bueno, yo le había preguntado por el estado de salud del tripartito.

Tengo que decirle que usted viene aquí a vanagloriarse de los datos constantemente cuando somos la comunidad más endeudada de toda España en relación con el producto interior bruto.
Saque pecho de eso, señor Puig, que somos los más pobres de toda España.

Pero, bueno, presidente, usted sabe perfectamente de lo que yo he venido a hablarle a usted hoy aquí, porque si cada vez que tenga que declarar delante de un juez un imputado de su esfera personal, o profesional, va a poner usted pies en polvorosa inventándose alguna excusa, me parece a mí que le vamos a ver poco el pelo lo que resta de legislatura en este hemiciclo (aplaudiments), y que con tanta escapada va a tener que pedirle usted el Falcón a su jefe para viajar.

La semana que viene declara su hermano por un presunto fraude en subvenciones públicas, y usted se monta una escapadita a Portugal.
¿Qué va a hacer el día que imputen a la señora Oltra por el caso de los abusos a la menor tutelada por su entonces marido?
¿Se va a marcar un tour de mochilero por Europa?
(Aplaudiments)

Mire, señor Puig, hace mucho que usted traspasó la línea de la decencia, y, si no fuera porque usted es un peligro ya consumado para el futuro de personas y empresas de esta autonomía, sería para tomárselo a broma, porque ayer quiso usted hacerse el gracioso, una vez más, cuando dijo sobre don Juan Carlos I que no es motivo de orgullo y satisfacción lo que ha hecho y que cada uno tiene su concepto de ética y de moral.

Mire, el rey vuelve a la que siempre ha sido su casa, de la que nunca tuvo que marcharse, pero, bueno, si usted quiere que hablemos de ética y de moral, vamos a hablar de su ética y de su moral.
¿Se siente usted orgulloso y satisfecho de votar en contra de comisiones de investigación sobre abusos sexuales a menores tuteladas?
¿Está usted orgulloso y satisfecho de tener consejeros que se manifiestan junto a los golpistas?
¿Lo está de haber negado las mascarillas a los sanitarios en los peores momentos de la pandemia y haberlos llamado ladrones?
¿De que los profesionales sanitarios huyan de nuestra comunidad por el maltrato y la imposición lingüística a la que los tienen sometidos?
¿O está orgulloso usted y satisfecho del cierre ilegal de empresas abocando al paro, y en ocasiones hasta el suicidio, a autónomos y pequeños empresarios?

Mire, en una cosa le voy a dar la razón, cada uno tiene su concepto de ética y moral, y la suya no es la misma que la nuestra.
Su ética y su moral lo llevan a reírse de los agricultores que llevan mucho tiempo hablando de lo que sufren por la competencia desleal y la falta de agua en nuestra región.
¿Dónde estaba usted el martes, señor Puig?
(Aplaudiments) ¿Dónde estaba?
Pues, mire, ya se lo digo yo: con la cabeza escondida, porque con las siglas del Partido Socialista se está destruyendo nuestro tejido agrícola, y en vez de dar la cara, manda usted a su flamante nueva síndica, a la que luego premiará haciéndola candidata al Ayuntamiento de Alicante como contrapartida, que le ha servido de parapeto durante toda la pandemia en todas sus tropelías.

También, su ética y su moral lo llevan a reírse de los pescadores, a los que su gobierno no les paga las ayudas covid prometidas y tampoco los paros biológicos, a reírse de las familias, empresas y autónomos, que siguen siendo cada día más pobres porque siguen pagando el litro de la gasolina a dos euros, y hay una cesta de la compra que se encarece cada día más y más, y se ríe de ella dándole migajas cuando lo que tiene que hacer es bajarle los impuestos.

Mire, señor Puig, tenemos por delante una crisis económica de dimensiones gigantes y un presidente que no tiene ni ética ni moral.
Un ejemplo de todo esto es que mientras las familias sufren para llegar a final de mes, la Generalitat Valenciana, ¡oh!
, sorpresa, se gasta el dinero para enseñar a los jóvenes cómo hacer sexo con drogas una práctica segura.
En eso se gastan el dinero de las familias.
Pero, sin duda, el mejor ejemplo de su falta de ética y de moral es que hoy la señora Mónica Oltra siga sentada a su lado en ese sillón.
(Aplaudiments) Señor Puig, usted huye mientras los problemas judiciales y políticos le persiguen.

Ustedes, como ya he reiterado en diversas ocasiones, viven ya una cuenta atrás agónica hacia lo que saben que es una derrota sin paliativos.
Y por más que personalmente esté disfrutando de las puñaladas traperas que se pegan entre socios, de los desfiles judiciales, y su descomposición política, me duele demasiado mi tierra como para dejar pasar la oportunidad de decirles que ya está bien y que aparten su nefasta ideología y la corrupción que llevan a sus espaldas de estas instituciones -y terminó ya, presidente.

Hoy tenemos cinco nuevos flamantes consejeros, pero es que ya no hay remodelación posible que salve un gobierno que lleva meses en la UCI.
Dijo usted en una ocasión, señor Puig, que cuanta más responsabilidad pública uno tiene, más responsabilidad ética debe de tener.
Usted tiene mucha responsabilidad pública, señor Puig, es el presidente de nuestra comunidad.
A ver si se aplica el cuento de una vez, demuestre que usted es responsable y acabe con esta agonía, convoque elecciones de una vez.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Una vegada formulada la integritat de la pregunta, correspon al president del Consell respondre a les qüestions plantejades.
Té la paraula el president del Consell, Ximo Puig.

Quan vosté vullga, president.

El senyor president del Consell:

Moltes gràcies, president.

Muchas gracias, señora Vega.

En ese afán conspiranoico que les seduce tanto, es verdad, tengo que confesarlo, el Gobierno de Portugal, las Cámaras de Comercio de Portugal y de la Comunidad Valenciana, los 25 empresarios que van a venir, todos se han confabulado para que yo no venga a la sesión de control.
¡Una gran confabulación!
(Aplaudiments)

Eso es que a ustedes les gusta tanto lanzar por las redes, todas esas cosas que lanzan.
Ya sabemos, hablaba de la mascarilla.
¡Pero si estaban en contra de la mascarilla!
¿No sé?
¡Si ustedes estaban en contra!
¡Si ustedes se manifestaban!
Ahora han cambiado.

El otro día pasaba por la plaza del Ayuntamiento, el sábado por la tarde, y me dijeron: «No, estos son los que antes eran antivacunas -uno de Vox allí hablando y tal-, y ahora son anti-ODS».
Están, no contra la Unión Europea, están contra Naciones Unidas.
¡Oiga, adelante, vamos bien!
Entonces, esto es lo que ustedes proponen para el futuro, estar en contra con los 17 objetivos sostenibles.
Oiga, de verdad, yo, yo sí, yo sí que quiero a esta tierra.
Desde el primer momento que tuve la capacidad de hacer política, lo hice precisamente por el sentimiento que tengo.
Oiga, yo no digo que lo tenga uno, hay mucha gente que lo tiene aquí.
Pero, de verdad, lo peor para esta tierra es que ustedes tengan que decir algo, de verdad, lo peor, eso es lo peor que podía pasarnos.
(Aplaudiments)

Mire, dice, hombre, la defensa de una persona que ha defraudado a Hacienda, pues me parece también de una lógica aplastante.
Oiga, si no hay que pagar impuestos, pues no pasa nada, que no pague nadie impuestos, ¿no?
Es que es lo que quieren.
Esa es la vía anarquista de Vox, es: (veus) no paguemos, no paguemos impuestos y defendamos a quienes no pagan impuestos, defendámoslos.
¿No sé?
¿Para usted es orgullo y satisfacción no pagar impuestos?
Pues para mí no.
(Aplaudiments) Por eso tenemos una ética diferente, por supuesto.

Y creo, me dice: ¿dónde estaba el martes?
¿Sabe dónde estaba el martes?
Pues participando en la apertura de la L-10, ¿sabe?
, una vía de comunicación que va a servir para miles y miles de valencianos para poder ir (aplaudiments) cada día al trabajo, a la universidad.
Bueno, de eso se trata.
Éste es un gobierno que recupera lo que otros dejaron sin hacer, diez años, diez años, (veus) ¡diez años sin hacer nada!
, diez años.
(Aplaudiments) Pero unos llegan al gobierno y hacen las obras y otros las dejan empantanadas.
Pero, bueno, esa es la realidad.

¿Dónde estaba?
Estaba abriendo, participando en la apertura de esa instalación tan positiva para la ciudad de Valencia.

El senyor president de les Corts Valencianes:

Senyories!

El senyor president del Consell:

Ahora, donde no estaba, ¿sabe dónde no estaba?
Burlándome de los agricultores subiendo a un tractor.
¿Sabe?
(Aplaudiments) Porque eso, hombre, porque además mire, de tractores, de agricultura y de ganadería sé un poquito más que algunos de ustedes.
Y le digo que yo, por respeto a ellos, jamás utilizaría a los agricultores y haría el ridículo como algunos hicieron el pasado martes.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, president.

Té la paraula la il·lustre diputada Ángeles Criado.

La senyora Criado Gonzálbez:

La salud del Consell no debe andar muy bien cuando desobedecen continuamente al Supremo.
La primera obligación y compromiso ético de un gobernante es el cumplimiento de la ley y también predicar con el ejemplo.

Sin ir más lejos, este martes, como ha ocurrido en otras ocasiones y en diferentes edificios de la Generalitat, había una bandera de colorines en la fachada de las Cortes.
(Protestes)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Senyories!

La senyora Criado Gonzálbez:

Es ilegal colgar este tipo de banderas y cualquier otra fuera de las oficiales en edificios públicos.
Debiera usted conocer, señor Puig, la Sentencia del Supremo 1.
163/2020, de 26 de mayo, así como el artículo 103 de la Constitución y los artículos 404 y 410 del Código penal, sobre prevaricación por acción u omisión y desobediencia.

Usted está aquí para servir a los valencianos, no para hacer lo que le dé la gana, y menos para utilizar los edificios públicos para adoctrinar en ideologías totalitarias.
Por muy honorable que sea usted, señor Puig, está sometido al ordenamiento jurídico.
En su casa cuelgue lo que le dé la gana, pero no en un edificio público de todos los valencianos, no de unos cuantos.

La pregunta, señor Puig: ¿cree el muy honorable señor Puig que está por encima de la legalidad vigente y del propio Tribunal Supremo?

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Contestarà el vicepresident segon.

El senyor vicepresident segon del Consell i conseller d'Habitatge i Arquitectura Bioclimàtica:

Mire, senyoria, (veus) el seu discurs…

El senyor president de les Corts Valencianes:

Senyor David García, ha interromput vosté la sessió de control i reiteradament, reiteradament!
Podem continuar per a escoltar amb silenci i respecte, com ha tingut l'oradora la portaveu de Vox, que ha pogut expressar la seua pregunta al Consell?

Disculpe la interrupció, senyoria.

El senyor vicepresident segon del Consell i conseller d'Habitatge i Arquitectura Bioclimàtica:

Mire, senyoria, els seus discursos sempre amaguen el mateix, amaguen odi i estigmatització cap als que pensen d'una manera diferent, cap als qui trien una altra forma de viure i molt especialment cap a la gent més vulnerable, cap als qui tenen problemes per arribar a final de mes o patixen més necessitats per poder viure dignament, odi i estigmatització.
Això és el que amaguen sempre els seus discursos.

Mire, aquest govern no entrarà mai en una lluita de banderes.
Crec que avui, aquest matí, això ha quedat prou clar ací.
Ara bé, sí que li dic que des del punt de vista d'aquest govern, que és el punt de vista de la majoria de la ciutadania de la nostra terra, és imprescindible protegir les famílies que més desigualtats patixen i, sobretot, i el que és més important, és fonamental entendre que no existix un únic model de família i que l'important és que les persones s'estimen i no deixar que prejudicis culturals, religiosos ens impedisquen ser feliços.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies.

Té la paraula l'il·lustre diputat David García.

El senyor García Gomis:

Senyor Puig, aquí vemos de todo, incluso un comunista hablar de derechos humanos.
(Veus)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Senyories!

El senyor García Gomis:

Mire, señor Puig, hemos asistido a otro espectáculo lamentable de sus socios de gobierno y usted ha guardado silencio, un silencio cómplice ante las manifestaciones realizadas por parte de un senador de Compromís, un senador designado por este parlamento.

Señor Puig, su silencio y su falta de reacción refleja a todas luces su sumisión a sus socios de gobierno, una sumisión que demuestra que usted hará y tragará con lo que haga falta por seguir sentado en los sillones azules.
Y si hace falta ponerse de pie para defender a una posible futura imputada, usted lo hace.
Y si hace falta tener que escuchar como a su consejera le dicen, y cito: «La señora Bravo está en el sillón porque todos sabemos su relación con el señor Puig».
Y esto lo dijo el señor Mulet, senador designado por este parlamento, y usted no ha dicho nada.

Por eso le pregunto, señor Puig: ¿va a pedir al señor Mulet que entregue su acta de senador o está de acuerdo con la afirmación realizada sobre la señora Bravo, que está sentada como consejera por su relación personal?
¿Está usted de acuerdo con que ésta sea la representación que tengan todos los valencianos?
La señora Bravo, aunque no está presente, nosotros otros sí que la creemos.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Contestarà la vicepresidenta primera del Consell.

Senyoria, per favor!
Escoltarem amb silenci.

Quan vosté vullga.

La senyora vicepresidenta del Consell i consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives:

Mire, sap què?
El pitjor és vindre ací a contar mentides, entre altres coses perquè vivim en un món globalitzat on tot el món podem escoltar els àudios i llegir les declaracions de les persones.
Per tant, a més de mentir, senyories, és torpe fer-ho perquè tots sabem que això no ho va dir el senador.
(Veus) Però, mire…

El senyor president de les Corts Valencianes:

Senyories!

La senyora vicepresidenta del Consell i consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives:

No, això és una interpretació que la seua ment fa, i vosté sabrà per què.
Jo sí que ho sé, perquè és una interpretació que la seua ment fa.

Mire, jo sí que sé perquè la senyora Gabriela Bravo va formar part del Consell, entre altres coses perquè això, en 2015, el president i jo, el president m'ho va contar perquè la senyora Bravo està en el seient que està, i ho està per la seua carrera professional, per haver sigut membre del Consell General del Poder Judicial, la portaveu de fet, i per estar representant, diguem, coneixent des de dins la justícia.
I per això se li ficà al front d'eixe càrrec, per això està la senyora Bravo on està.
I no invente més coses, senyoria.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies.

Senyories, continuarem amb la sessió de control.
Ara amb la pregunta que formularà la síndica del Grup Parlamentari Unides Podem, la il·lustre diputada Pilar Lima.

La senyora Lima Gozálvez:

Buenos días.
Gracias, señor president.

Buenos días, señor president.

Membres del Consell, bienvenidos a todas las caras nuevas.
Y, como he oído por ahí, suerte y acierto y mucho ánimo en esta nueva andadura.

Señor president, he estado escuchando esta mañana por aquí que hay un grupo político que ha dicho que son los únicos que defienden y que denuncian la corrupción, pero sabe que están gobernando con corruptos en otros lugares.
Me ha sorprendido.
Bueno, no digo nada más.

Señor president, ¿cómo piensa usted que deberíamos seguir trabajando para combatir esta lacra de la corrupción que alimenta la desconfianza en la política y desprestigiar las instituciones públicas?

Señorías, mordidas, trajes, bolsos, relojes de alta gama, maletas de lujo, viajes y un largo etcétera.
La fiesta de la corrupción bajo los gobiernos del Partido Popular en la Comunitat Valenciana parece no tener fin.
Y pese a la depuración democrática tras siete años de Botànic, continuamos conociendo una red corrupta ligada a la época del bipartidismo, cuya porquería sigue saliendo a la luz.

Cada día que pasa es preocupante la nueva información sobre el caso Azud, que no sólo afecta al Partido Popular que gobernaba.
Y además debemos señalar que es una vergüenza para nuestra democracia los audios que hemos conocido de la señora Cospedal y de la señora Aguirre en las relaciones del Partido Popular como pieza fundamental de las cloacas del Estado.

Vemos cómo los años pasan, pero la indecencia sigue emergiendo.
Y no estamos hablando de casos puntuales o de personas cuya moralidad es más que cuestionable, sino que estamos hablando de un problema estructural, de la forma de funcionamiento de un partido y de un profundo problema de nuestro Estado como consecuencia de los límites de una transición incompleta a la democracia y que dejó como tarea pendiente la ruptura de cierta clase política con un poder económico heredado de apellidos muy concretos que han amasado sus fortunas, por una red de intereses tejida para saquear al pueblo y contra el interés general.
Son las elites extractivas de recursos públicos.

En este sentido, muchas veces apuntamos a los corruptos como aquellos que utilizan sus responsabilidades de gobierno para dar concesiones administrativas a cambio de favores, pero nunca ponemos el foco sobre la figura de los corruptores, que son aquellos que, desde el poder económico, pueden acceder al poder político para que determinados nombres puedan influir políticamente, sin necesidad de presentarse a unas elecciones, e incluso de alterar o influir sobre los procesos judiciales y policiales, frenando en seco la depuración democrática.
Y todo ello nos lleva a preguntarnos, señor president, ¿quién manda, la ciudadanía con su voto o quienes compran a políticos?

Con el espíritu del 15-M, el pueblo salió a las plazas para decir, alto y claro, que estaba harto de la corrupción, que estaba cansado de que los de siempre tengan como forma de gobernar prácticas basadas en la depredación de los recursos públicos, que generan desafección política y desprestigio a las instituciones públicas.

En Unides Podem tenemos tolerancia cero, señor president, ante cualquier forma de corrupción política e institucional.
Nacimos como antídoto para reparar todo el daño que ha causado la gestión del Partido Popular a la ciudadanía valenciana y para erradicar esta lacra.
Señorías, ¿se acuerdan?
Adiós, Rajoy.
Porque mejorar nuestra democracia significa crear mecanismos de control para evitar los delitos de quienes tienen el poder.
Para ello, desde Podem impulsamos la legislatura pasada la agencia valenciana antifraude, a la que, por cierto, más de uno ha puesto obstáculos en el desarrollo de sus funciones.
Dejemos trabajar a quienes previenen el fraude y la corrupción, señorías.

Pero no nos conformamos -y voy cerrando, señor president-.
Hay que seguir trabajando en esta línea, porque el problema real de la corrupción en la Comunidad Valenciana y en nuestro país es que han manchado el conjunto del sistema, por lo que no es suficiente hacer limpiezas localizadas, sino que lo que necesitamos es una intervención integral, una limpieza general y una regeneración profunda, que ponga la ética pública como principal valor de nuestra democracia.

Muchas gracias, señor president.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies.

Una vegada escoltada la pregunta, correspon al president del Consell respondre a les qüestions plantejades.

Quan vosté vullga, president.

El senyor president del Consell:

Senyora Lima, efectivament, cal prioritzar sempre el valor de les institucions democràtiques i, per això, és fonamental garantir la confiança de la ciutadania en les institucions, a través d'una tolerància zero respecte a la corrupció.
Eixa és la voluntat que sempre, en tot moment, ha tingut este govern i continuarà tenint en la seua existència.

Tanmateix, és cert, que la taca de la corrupció a la Comunitat Valenciana ha estat profunda, ha estat una taca immensa i, aleshores, costa en l'imaginari col·lectiu, fins i tot fora del nostre fronteres, costa combatre esta qüestió.
Però l'estem combatent amb èxit, amb èxits concrets; per exemple, en la Ciutat de la Llum, d'Alacant, que ja, a partir de l'1 de juliol, podrà una altra vegada ser útil per a fer cinema, i ho hem aconseguit.
Perquè, efectivament, tot el que significava la taca de la corrupció ens impedia tindre a Europa el reconeixement que mereix la Comunitat Valenciana.

Han estat 135 condemnes.
És terrible, però eixa és la realitat.
I, a més, estos dies estem escoltant àudios, llibretes, ací i allà i, fins i tot, en el futbol també hi ha persones relacionades amb l'antic règim.
Però, bé, realment eixa és la realitat.
La realitat de què partia el govern del Botànic i el que hem estat treballant durant tot este temps és, precisament, posant totes eixes eines de què vosté parlava per a lluitar contra la corrupció.
És evident que en qualsevol govern i en qualsevol espai pot hi haver corrupció, ningú n'està exempt d'este virus, és un virus que pot alcançar.
El que passa és que el que sí que ha de fer un govern és posar tots els elements, totes les barreres, tots els tallafocs per tal de fer possible que no hi haja corrupció.

Per tant, ens ha costat molt alçar la hipoteca reputacional, però l'estem alçant i estem generant credibilitat institucional, com estem veient per la via dels fets.
Per tant, en estos moments, podem parlar que la Comunitat Valenciana està avançant adequadament respecte a l'avanç de la qualitat democràtica, en la millora de la qualitat democràtica.
L'enquesta de la qualitat governamental, de la Universitat de GÃ¶teborg, avalada per la Unió Europea, situa en el 21 a la Comunitat Valenciana, en el seu millor nivell des que van començar a fer-se els estudis, a principis dels anys dos mil, i entre les millors regions d'Europa.
Hem passat del lloc 14, entre les 17 comunitats autònomes espanyoles, al número sisé, superant Madrid, Galícia, Múrcia, Catalunya i Andalusia.

La Comissió Europea posa la Comunitat Valenciana com a un exemple també de la creació de plans de prevenció contra la corrupció.
El rànquing Dyntra reconeix a la Generalitat Valenciana, des del 2019, com el govern autonòmic més transparent.
La fortalesa de les institucions està en correlació amb el nivell de confiança, per tant, que generen.
La confiança, la credibilitat, l'estabilitat, això dona fruits, com ho hem vist en les inversions i com ho hem vist també en la superació de les desigualtats.

La primera acció fruit de l'acord del Botànic fou posar en marxa polítiques de transparència, amb la creació d'una conselleria específica per tal de crear un marc d'integritat institucional.
Fórem en aquells moments una comunitat pionera.
I, gràcies a l'existència de la mateixa conselleria, s'ha avançat en la transparència i en la participació.
També, com vosté ha dit, hem creat junts altres instruments, com l'agència antifrau, com el consell de transparència, l'oficina de conflictes d'interessos i, més recentment, el registre de grups d'interés.

Del que es tracta és precisament d'això, no?
, de tindre un bon marc jurídic per a garantir que les administracions públiques tinguen un màxim d'integritat.
La ciutadania no pot tolerar que tornem al passat.
No podem tornar al passat, entre altres coses perquè ens ha costat molt a tota la societat valenciana recuperar la confiança, recuperar la credibilitat.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, president.

Senyories, hem finalitzat este punt, el punt de l'ordre del dia de sessió de control.

I, com havíem dit, no votarem abans de les onze i mitja i, per tant, ens queden tres minuts… (Rialles) Hem anat més ràpid del normal; normalment acabem un poc després de les onze i mitja.
Però, en tot cas, crec que estem en condicions de poder votar, no?
(Veus) Hi ha algun inconvenient que…?
(Veus) Sí, havíem dit en la Junta de Síndics que votaríem no més prompte de les onze i mitja, són les onze i mitja, encara no són… Crec que hem de ser conseqüents amb allò que aprovem.
Ja sé que les agendes són molt apretades, però… (Veus) Es relaxen una miqueta.
Són sis votacions, no són… (Pausa)

Votació dels punts segon i quart a huité de l'ordre del dia de la 60a sessió del Ple de les Corts Valencianes

El senyor president de les Corts Valencianes:

Molt bé, senyories, amb puntualitat britànica, anem a passar a les votacions.
Són en total sis votacions sobre el treball que se va realitzar en la jornada de ple d'ahir.
Senyories, anem a passar a votació.

Anem a passar a votació, en primer lloc, el punt 2 de l'ordre del dia que, com vostés recordaran, era el debat i votació del dictamen de la Comissió d'Economia, Pressupostos i Hisenda sobre l'informe de fiscalització del compte general de la Generalitat per a l'exercici 2020, amb els registres d'entrada dels documents que acompanyen els informes del compte general.
Senyories, votem el punt 2, el compte general.
Comença la votació.
Senyories, sempre és edificant començar amb una unanimitat de 94 més 1 vot telemàtic, 95 vots favorables.
Queda aprovat el compte de la Generalitat per a l'exercici 2020.

Votarem ara, senyories, el punt quart de l'ordre del dia, que és la moció subsegüent a la interpel·lació al Consell en relació a la Proposició de llei valenciana de mesures fiscals per a impulsar el turisme sostenible amb el qual es pretén crear una taxa turística, presentada pel Grup Parlamentari Popular, registre d'entrada 54.
373.
Senyories, comença la votació.
Amb 45 vots favorables, 50 vots contraris més 1 no presencial, 51 vots en contra i 0 abstencions, queda rebutjada la moció subsegüent.

Votem ara, senyories, el punt quint de l'ordre del dia, que és la moció subsegüent a la interpel·lació al conseller de Política Territorial, Obres Públiques i Mobilitat sobre la política general del Consell en matèria de costes, presentada pel Grup Parlamentari Ciudadanos.
Senyories, comença la votació.
Amb 45 vots favorables, 50 més 1 telemàtic, 51 vots en contra i 0 abstencions, queda rebutjada la moció subsegüent.

Votem ara senyories el punt sext de l'ordre del dia, que és la moció subsegüent a la interpel·lació al conseller d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball sobre la política general del Consell en matèria de reindustrialització de la Comunitat Valenciana, presentada pel Grup Parlamentari Vox Comunidad Valenciana.
Senyories, comença la votació.
Amb 45 vots favorables, 50 més 1 vot telemàtic, 51 vots en contra i 0 abstencions queda rebutjada la moció subsegüent.

Votem ara, senyories, el punt sèptim de l'ordre del dia, que és la moció subsegüent a la interpel·lació a la consellera de Sanitat Universal i Salut Pública sobre la situació sanitària dels pacients crònics oncològics amb cardiopaties durant la covid-19, presentada pel Grup Parlamentari Ciudadanos.
Senyories, comença la votació.
Amb 36 vots favorables, 50 més 1 telemàtic, 51 vots en contra i 9 abstencions, queda rebutjada la moció subsegüent.

I, finalment, senyories, votem el punt octau, que és moció subsegüent a la interpel·lació a la consellera d'Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica sobre la protecció de productes autòctons, presentada pel Grup Parlamentari Vox Comunidad Valenciana.
Senyories, comença la votació.
Amb 23 vots favorables, 50 més 1, 51 vots en contra i 22 abstencions, queda rebutjada la moció subsegüent.

I amb esta última votació, senyories, passem al següent punt de l'ordre del dia, que és el punt 14, són preguntes de control al Consell.

Preguntes

El senyor president de les Corts Valencianes:

Anem a donar inici al punt que ens convoca, el punt 14, les preguntes de control al Consell.
 (Pausa)

Primera pregunta, és la número 1.
170… (Veus.
Pausa)

Senyories, passem a formular la primera pregunta, que formula la il·lustre diputada Elena Bastidas a la vicepresidenta i consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives, sobre les associacions que treballen amb persones amb discapacitat.

Quan vosté vullga, senyoria.

La senyora Bastidas Bono:

Muchas gracias… (Intervé amb el micròfon apagat)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Un segon, un segon.
Disculpe, ara.
Ara.

La senyora Bastidas Bono:

¿Ahora se oye?

El senyor president de les Corts Valencianes:

Sí.

La senyora Bastidas Bono:

Gracias, presidente.

Señorías, señora Oltra.

Como bien sabe, desde nuestro grupo venimos alertando, en diferentes intervenciones, de la injusticia que están sufriendo las entidades que trabajan con personas con discapacidad, así mismo como proponiendo en distintas iniciativas parlamentarias, o incluso debates presupuestarios, soluciones.

Porque las entidades representadas por la plataforma CERMI, como consecuencia de la mala gestión del Consell y la dejadez de usted, señora Oltra, llevan endeudándose desde 2018 con el IVF.
Una deuda injusta que abochorna y que vemos que sigue creciendo cada año, y a fecha de hoy está en torno a los novecientos mil euros.
Es injusta porque precisamente la demora en los pagos de su conselleria es la que la ha provocado, y abochorna porque la misma institución que debería en teoría mimar y poner en valor el extraordinario trabajo que -creo que compartimos todos los que aquí estamos-realizan estas entidades, es la que precisamente está asfixiándoles económicamente.

Por eso le preguntamos, señora Oltra, cómo valora la situación de las asociaciones de las personas que trabajan con discapacidad de la Comunidad Valenciana, y si usted no ha encontrado tiempo desde 2018 para darles una solución definitiva a esta injusta deuda que usted, y solo usted, les ha generado.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Contestarà la…, és que entre l'al·lèrgia i el constipat este… Li contestarà la vicepresidenta, a qui va dirigida la pregunta.
Quan vosté vullga, vicepresidenta.

La senyora vicepresidenta del Consell i consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives:

Gràcies.

Senyoria, mire, l'impuls que venim realitzant des del govern amb les entitats que treballen en este àmbit el pot comprovar a través d'unes dades molt senzilles.
En diversitat funcional, hem passat de tindre 275 centres en 2015 a 342 en 2022, 67 centres més; i de 9.
259 places en el 2015, quan governaven vostés, a 12.
112 en el 2022, 2.
856 més.
I en malaltia mental hem passat de 63 centres en 2015 a 112 en 2022, 49 més; i de 1.
792 places a 3.
251, 1.
459 més, pràcticament doblat.

Estes xifres, senyoria, signifiquen més actuacions, més persones ateses i més recursos posats en marxa, entre altres coses, per les entitats a què vosté fa referència.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, vicepresidenta.

Continuarem amb la concreció de la pregunta.
Té la paraula la il·lustre diputada Elena Bastidas.

La senyora Bastidas Bono:

Gracias, presidente.

Señora Oltra, vamos a ver si somos claros por una vez.
Mire, su inacción, la de no estar en la gestión, el estar más preocupada por su futuro que el de los más vulnerables, provoca que estas injusticias se cronifiquen.

Señoría, señora Oltra, lo que le estamos reclamando es que se les compense la totalidad de los gastos e intereses que su mala gestión ha provocado que en 2018, 2019, 2020, 2021, y pronto 2022…, les ha provocado una serie de injusticias.
Y que, además, lo que le estamos reclamando es que se corrija, precisamente, esa injusticia, que provoca que se descapitalice a un sector imprescindible.

Son preguntas muy concretas que existen y que necesitan respuestas concretas, no divagar, teorizar, ni palabras con buenas intenciones, que son las que usted acaba de utilizar.
Porque es el colmo que puedan dar como solución, los mismos, ustedes, que han creado el problema, parches y tiritas a un sector que se desangra por su navajazo.

Es muy sencillo, señora Oltra, diga sí o no se compromete a compensarles por el total de la deuda.
Si es que sí, diga cómo y cuándo, porque esta es la respuesta, en definitiva, que están esperando las entidades que trabajan con personas con discapacidad, quienes indirecta o directamente se están viendo perjudicados por esta situación en la que hay una responsable, usted, o el gobierno del Botànic, si es que así le gusta más.
Hay mucha gente pendiente de su respuesta a la que poco le importan sus retrovisores, como hace gala usted en cada sesión plenaria, y los aplausos de sus grupos políticos.

Pero ¿sabe qué, señora Oltra?
No concretar, echar balones fuera, sus soluciones a medias tintas y, sobre todo, sus previsibles ataques a la oposición solo reflejan una vez más lo que sabemos, que es que usted no gestiona.
Porque, señoría, sus acciones o inacciones tienen consecuencias directas en los servicios, en las contrataciones, en los trabajadores que tardan en cobrar sus nóminas.
Por eso yo le pido, señora Oltra, que concrete, que concrete, responda; pero no a mí, sino a todos ellos.

Usted presume a veces, lo ha vuelto a hacer hoy, de que es la que más dinero dedica, eso sí, sobre el papel, a ciertos colectivos.
Pero ¿de qué sirve asignarles más dinero con una mano si luego se lo cobran por otra, haciéndoles endeudarse y pagar intereses para poder seguir?
Le emplazo, señora Oltra, a que se comprometa aquí y ahora no solo a esos pagos, sino a garantizar que no va a volver a suceder porque usted habrá sido capaz de articular un mecanismo para ello.
Por ejemplo, que el IVF cobre interés cero y que se elimine el importe de la comisión de disposición.
Porque, algo que debería ser excepcional, usted y todo el Consell lo están convirtiendo, desgraciadamente, en norma.

Señorías, ya sabíamos que como gestora usted, señora Oltra, es un desastre, pero es que encima hasta les sale caro a las asociaciones que usted siga ahí.
Porque le han dejado en su cargo, todo un mensaje del señor Puig, de Compromís, al CERMI, a los más vulnerables y a las personas que necesitan más que nunca una consellera que trabaje y que solucione.

Por eso, una vez más, le pedimos que responda claramente, porque otros discursos ya no nos sirven.
¿Van ustedes a pagar la totalidad de la deuda adquirida por el CERMI en estos años por los impagos de su conselleria?
¿Cuándo?
¿Van a garantizar con medidas concretas que esto no va a volver a suceder?
Y no nos dé ni les dé a las entidades más excusas, que cuando quiere paralizar un presupuesto para hacer ver que manda lo hace, como ha querido imponerse y cuando usted ha querido imponerse lo ha hecho.

Aunque también puede ser que, a pesar de lo que dice de puertas para fuera, usted sabe que en el fondo está también de salida, y se permite tener la energía y la cabeza donde todos sabemos, en lugar de estar centrada en lo que tiene que estar: en la gestión.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Escoltarem la resposta de la vicepresidenta primera del Consell, polítiques inclusives…, té la paraula la consellera Mónica Oltra.

Quan vosté vullga, consellera.

La senyora vicepresidenta del Consell i consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives:

Gràcies, senyor president.

Mire, senyora Bastidas, jo sí sé el que estava vosté dient, però la que no té idea del que està dient és vosté.
Aleshores, vaig a aclarir algunes coses.

El CERMI no té cap deute adquirit per esta conselleria, val?
Comencem per ahí, a distingir les coses, que pareix que vosté ahí ho barreja tot.
El CERMI no té cap deute.

I les entitats, efectivament, quan estàvem passant, precisament, del desastrós panorama que ens deixaren vostés, i estàvem de camí a la creació del concert, que començà per diversitat funcional en l'any 2018, bé, sí que és cert que s'implementà un mecanisme a través de l'IVF de finançament perquè no hagueren d'anar a la banca privada.
Jo li recorde que estant vostés governant van arribar quasi a un any sense estar cobrant.
I milers de treballadors sense nòmines, que no es podien pagar, i havien d'anar a la banca privada.
I aleshores es va implementar este mecanisme.

Quan vosté em pregunta si anem a compensar eixe deute, li diré que tampoc té ni idea.
És il·legal, senyora Bastidas.
Això seria il·legal i no es pot fer.
Ho ha entés?
No ho ha entés?
Doncs, si vol, li ho explica a l'interventor de la conselleria.
Va vosté a l'interventor i l'interventor i l'Advocacia de la Generalitat li expliquen a vosté que això és il·legal.
El que passa és que vostés quan governaven estaven molt acostumats a no fer cas d'allò que deia l'advocacia i la intervenció.
I llavors ahí tots…, se n'anaven els diners on no havien d'anar, no precisament a les entitats.

Però, mire, s'ha posat en marxa una reivindicació de fa vint anys de les entitats com és el concert, que es paga…, una vegada venç el mes, es fa la liquidació i es paga.
S'ha revisat els mòduls del concert preu-plaça-dia, la qual cosa ha permés, a més, tindre en compte les despeses de personal i l'antiguitat, que l'atenció directa també es faça en la neteja, etcètera.
L'acció concertada per als centres ha suposat un increment salarial del 5 %; el cost del transport dels centres ocupacionals es finançarà a través d'un mòdul addicional de 1.
320 euros.

Si tenim un però és el que implica la resolució del retard del pagament de l'import del concert dels mesos de gener i febrer, això és de veres.
Ahí hi ha hagut un retard, en gener i febrer, que ja està solucionat i va ser per incidències en gestió administrativa i en tresoreria, val?
Però després de la gestió, això ja està solucionat.

I vull recordar-li que, quan arribàrem al govern, nosaltres haguérem de pagar factures pendents del 2012, senyora Bastidas.
En el 2015, haguérem de pagar factures pendents del 2012.
Aixina és que no em parle a mi de desastrosa gestió, perquè arreglar el desaguisat que vostés van deixar en si mateixa, sens dubte, és heroic.

I, a partir d'ahí, també li puc contar els programes i serveis de promoció de l'autonomia, han passat dels dos milions, quan vostés governaven, als cinc milions i mig, l'hem doblat; hem doblat el pressupost d'estades vacacionals; gestionem el 0,7 % de l'IRPF, amb un increment per a les entitats de diversitat funcional del 77 %; i hem augmentat, com l'he dit al principi, totes les places i els concerts.

A partir d'ahí, senyora Bastidas, també a este tema l'intentarem buscar una solució, però eixa que vosté planteja és il·legal, i este govern no comet il·legalitats.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyories.

Senyories, continuem amb la següent pregunta, que formula la il·lustre diputada María de los Ángeles Criado, en nom del Grup Parlamentari Vox Comunidad Valenciana, a la consellera.

La senyora Criado Gonzálbez:

Doy por formulada la pregunta.

El senyor president de les Corts Valencianes:

La pregunta de control és coneguda, està publicada, sobre la vida i família, i la consellera ho coneix.
En tot cas, escoltarem la resposta per part de la consellera.

La senyora vicepresidenta del Consell i consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives:

Este govern actua tots els dies en defensa de la vida i en defensa de totes les famílies.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Acabarà de concretar la pregunta la il·lustre diputada.

Quan vosté vullga, senyoria.

La senyora Criado Gonzálbez:

Gracias, señor presidente.

Ay, qué penita, señora Oltra.
Es que presiento que esta puede ser mi última pregunta a usted como consellera de igualdad.
(Aplaudiments) Ya sabe.

Y, por ello, por ser la última, no puedo dejar de decirle que tenemos algo en común, usted y yo, fíjese qué cosas: nuestra fascinación mutua.
Sí, señora Oltra.
Más de una vez me ha dicho usted que la tengo totalmente fascinada, y usted a mí también.
Fascinada absolutamente me ha dejado con esta respuesta que me ha dado.
No me ha respondido, no ha contestado nada sobre lo que le he preguntado.
Nada.

Mire, hay que comprenderlo, no puede contestar.
Lo mejor, ante la pregunta «¿qué políticas está implantando el Consell para fomentar vida y familia?
», habría sido esta respuesta, más que la que usted ha dicho.
Silencio absoluto.
Silencio sepulcral, señora Oltra, para no faltar a la verdad.
Porque nada están haciendo por vida y familia; está haciendo todo lo posible para acabar con vida y familia.
Promueve el aborto y la eutanasia, que los padres acaben con sus hijos antes de nacer, y los hijos se deshagan de sus padres.
Y qué decir de la nueva ley de muerte del aborto, por la que una menor, mayor de dieciséis años, podrá quitar la vida a sus hijos sin ninguna cortapisa, aunque no pueda votar, no pueda ir a la discoteca o no pueda tatuarse.
Todo muy coherente.

¿No sería mejor hacer políticas de vida, fomentar la natalidad, dado el problema demográfico que tenemos en la Comunidad Valenciana?
¿Aplicar cuidados paliativos para todas aquellas personas que lo necesitan?
La vida es el primer derecho para cualquier ciudadano, sin el que no hay ningún otro.
Pero usted, con sus políticas de aborto, apoya que 8.
600 niños cada año, valencianos, no puedan llegar a nacer.
60.
200 niños desde que es consellera no han llegado a nacer, 60.
200 niños.
Qué dolor de conciencia, señora Oltra.
Penalizan incluso a quienes luchan por salvar una vida ante los abortorios.
Qué arma tan poderosa usan que tanto temen para llevarlos a la cárcel, simplemente rezan.

¿Qué hacen por la vida?
Nada de nada.
¿Qué hacen contra la vida?
Todo lo posible.
¿Qué hacen por la familia?
Nada de nada.
¿Qué hacen contra la familia?
Todo lo posible.
Como acabamos de decir, aparte de acabar con los descendientes con el aborto, y con los ascendientes con la eutanasia, la ley contra la violencia sobre la mujer tiene una única pretensión: criminalizar al hombre, al padre de la familia, o al futuro posible padre de familia.
Este es su único objetivo, no hay más, atacando la igualdad entre hombres y mujeres y dejando a los hombres sin presunción de inocencia.
La misma pretensión que tiene la ley, tan en boga estos días, del «sí es sí», hacer la vida imposible a los hombres.

Señora consellera de igualdad -de «igual da», mejor-, ni siquiera les importa la mujer lo más mínimo.
Si no, dígame, ¿por qué no protegen a la mujer homosexual, lesbiana, cuando es atacada por sus parejas?
Respuesta, porque la que agrede, maltrata o asesina es una mujer, no es un hombre, y esto no interesa.
Buscan atacar al hombre, al padre; y así, de esta forma, destruir a la familia, que estropea sus planes globalistas, la Agenda 2030.
Sus leyes de igualdad promueven los llamados talleres afectivosexuales, que pervierten la bendita inocencia de los niños.
(Veus) Sus leyes de igualdad, además -sí, señora, sí-, promueven todo tipo de relación que no sea heterosexual.
Así no nacen niños, ¿verdad?
Atacan la libertad, como por ejemplo la libertad de educación de los padres, de las familias, de educar cómo quieran y consideren mejor a sus hijos.

Señora Oltra, le damos la oportunidad de retirarse, imposible ya con un poquito de dignidad, pero por lo menos no mintiendo.
Conteste sencillamente, con un sí o un no, a la pregunta.
¿Hace el Consell todo lo posible para acabar con vida y familia?
Si contesta con un sí, respuesta correcta, efectivamente: hacen todo lo posible para acabar con vida y familia, no miente.
Si contesta de forma distinta, más vale, como ha hecho hasta ahora mismo, su silencio, que palabrería vacía de verdad y llena de mentiras.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Contestarà la vicepresidenta primera del Consell, consellera de polítiques inclusives.
Té la paraula la vicepresidenta Mónica Oltra.

Quan vosté…

La senyora vicepresidenta del Consell i consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives:

Sí.
Gràcies, senyor president.

Senyora Criado.
És de veres que em fascina el que vosté pot tindre en el cap, això és que és fascinant.
Per distòpic, m'entén?
Jo tinc la sensació, quan puge ací a contestar-li, que faig un viatge en el temps, i això sempre és fascinant, no?
I aleshores m'imaginava eixos anuncis dels anys cinquanta, on se li deia a les dones que havien de dur-li…, «pórtate bien con tu marido, llévale siempre un coñac.
Ponte tacones para estar por casa».
En fi, estes coses, no?
«Que él vuelve de trabajar cansado, y necesita una mujer que quiera, además, cumplir con todos sus deberes conyugales»… En fi, però no; però, afortunadament, estem en l'any 2022.

Tampoc he acabat d'entendre si vosté estava defensant el dret dels hòmens a violar, quan està dient que la llei del «sí és sí» vol criminalitzar els hòmens?
Està defensant que els hòmens tenen dret a violar?
Perquè no m'acaba de quedar clar.

Però, en qualsevol cas, mire, anem a la pregunta que vosté ha formulat… (Veus)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Senyories, per favor.

La senyora vicepresidenta del Consell i consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives:

I… (Veus)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Escoltarem…, silenci, senyories.

La senyora vicepresidenta del Consell i consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives:

I la cara molt dura.
(Aplaudiments) Massa fina la pell per a la cara tan dura.

Però, mire, senyora Criado, l'accés igualitari a les tècniques de reproducció assistida les garantim; abans de 2015 no es garantien, estaven excloses les dones sense parella i també les parelles de dones, ara es garantixen.
Tècniques, per cert, amb què gent com vosté, d'eixe segle, estan en contra.

Conciliació de la vida laboral i personal, programa Labora per al foment d'ocupació i emprenedoria social innovadora, pressupost amb 16,7 milions, que inclou les ajudes destinades al manteniment del treball autònom de dones quan són mares.
Amb el suport a les empreses que implementen iniciatives de reducció de jornada laboral a quatre dies o 32 hores setmanals, mantenint els nivells salarials, amb la finalitat de millorar les possibilitats de corresponsabilitat i conciliació.
Amb ajudes de l'Ivace per a pimes, amb les 35,6 que el Labora pressupostat en 2022 per a donar suport a l'ocupació de dones.

Amb el programa «Avalem joves» per 65 milions per a 2022, precisament perquè la gent jove puga emancipar-se i puga fer el seu projecte de vida i el seu projecte de família.
Vida i família, se n'adona?

Garantim l'educació universal, que ha suposat un increment pressupostari de més del 53 % en comparació amb el 2015, amb la gratuïtat de llibres de text, com Xarxa Llibres, perquè a nosaltres també ens importen els xiquets quan ja han nascut, sap vosté?
O el bo infantil -perquè aixina fem un…, per a estar al seu nivell-, dotat amb 68 milions d'euros; o els menjadors escolars, dotats amb 74,6, 47 milions en el 2015.
I la gratuïtat total en este moment de les escoles infantils valencianes en l'etapa dos, tres anys, la qual cosa beneficia 24.
000 xiquets i xiquetes, i les seues famílies.
Vida i família.

Ajudem els joves i municipis xicotets a l'adquisició de vivendes també, perquè la gent jove puga emancipar-se, puga fer el seu projecte de vida i de família.

I estenem la Renda valenciana d'inclusió, que a finals de desembre donava suport a 77.
259 destinatàries -vida i família, senyora Criado-, front als 23.
000 del 2015, passant dels 29 milions que hi havia pressupostat en el 2015 als 276 executats l'any passat.
Això és vida i família, sobretot les famílies més vulnerables, eixes que a vostés no els importen.
I els xiquets d'eixes famílies econòmicament vulnerables, que eixos tampoc els importen quan ja han nascut.

I també donem suport a les famílies nombroses, hem passat de 57.
000 títols en 20605 a 75.
000 títols ara.
Famílies nombroses, eixes que a vostés els agraden.
I també a les famílies monoparentals, perquè a nosaltres ens agraden totes les famílies, no només unes, que hem multiplicat per 13 els títols.

Per tant, amb això i les polítiques fiscals, també, la quota autonòmica de l'IRPF, que afavoreixen la conciliació, vorà vosté que este és un govern que treballa per la vida, per la família, i no atacant aquells que són simplement com a vostés no els agrada.
Per a nosaltres, totes les famílies són valuoses i totes les vides són valuoses.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, consellera.

Continuem amb la sessió de control, amb la pregunta que formula l'il·lustre diputat Francisco García, en nom del Grup Parlamentari Compromís, al conseller d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball, sobre les àrees industrials valencianes.

Quan vosté vullga, senyoria.

El senyor García Latorre:

Gràcies, senyor president.

Senyor conseller.

Bon dia, senyories.

La indústria és un dels principals motors de qualsevol economia i, com no, de la valenciana, i sobretot en estos últims anys hem vist que ha sigut un dels factors rellevants de la creació d'ocupació.
I sobretot de la localització d'eixa ocupació, tant en termes de generació de valor afegit, com en termes d'ocupació, com de creació de progrés, i també de benestar.

El fet que siga motor implica que, a més de tractar-se d'un sector que genera milions en l'economia, també en la vida de les persones, també en els engranatges que fan que altres sectors generen efectes similars.
De fet, recentment, l'anunci que s'ha fet de la gigafactoria ha fet un efecte també cridada, que altres empreses relacionades amb el sector, no sols en el municipi de Sagunt, on es va a ubicar esta empresa, sinó en altres municipis, tinguen la possibilitat, eixes empreses satèl·lits, d'anar col·locant-se.
És a dir, contagia de progrés a sectors diferents, i amb això multiplica el seu impacte positiu sobre la nostra societat i sobre l'impacte que això pot tindre en les economies locals.

Els sectors industrials tenen una capacitat arrossegadora, per tant, el disseny de més i millors polítiques industrials ens aporta beneficis en el si d'indústria, i alhora té la capacitat de poder fer-ho en altres sectors productius.
Ara més que mai necessitem polítiques públiques que potencien la innovació dins del sector, i això ho hem vist també molt bé des de les polítiques del govern del Botànic, impulsant els nostres sectors productius i els nostres instituts tecnològics, perquè eixa nova tecnificació arribe al sector i a la cadena productiva.
Precisem polítiques econòmiques que incentiven la digitalització.
Ara ens urgix servir-nos d'aquest sector per fer efectiva la transició cap a un model econòmic sostenible que actue davant l'emergència climàtica, allò que el nostre conseller molt bé anomena «econovida».

En aquest sentit, la política botànica ha sigut molt clara.
Des que el Botànic governa el nostre territori, l'increment del pressupost en esta línia ha sigut una norma any rere any, una marca del Botànic que hem vist materialitzada en cada projecte de pressupostos des del 2015 fins ara.
I no només això, sinó que sempre ha anat acompanyada d'una imprescindible execució, cosa que abans no es feia.
Abans es pressupostava, es programava, s'anunciava, però al final no s'executava pràcticament ni un cèntim.

Deixem enrere les èpoques en les quals altres governs cercenaven la capacitat de les institucions per plantejar polítiques que impulsaren els nostres sectors industrials i la innovació dins d'aquests, com estem veient.
En contraposició, trobem polítiques públiques suficients, dotades amb els recursos públics necessaris i amb la gestió i execució imprescindible per poder implementar-les.
D'ahí la llei de les àrees industrials que vàrem fer en l'anterior legislatura i que en esta s'està implementant, en tots i cada un dels municipis que tenen estos sectors industrials.

Tenint present aquest recorregut, senyor conseller, ens agradaria que ens clarificara quines accions s'estan implementant dins de l'Ivace per tal de continuar impulsant la millora i la modernització de les àrees industrials del nostre territori.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

(Ocupa la presidència la vicepresidenta primera, senyora Salvador Rubert)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Per a donar resposta a la pregunta formulada, té la paraula l'honorable conseller d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball.

El senyor conseller d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball:

Gràcies…

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Quan vullga, senyoria.

El senyor conseller d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball:

Sí, senyora presidenta.

Senyor García, gràcies per aquesta pregunta, perquè, si n'hi ha un eix fonamental en què el Botànic ha començat a treballar d'una manera seriosa des del minut zero, ha estat en la reindustrialització del nostre territori.
Perquè creiem que la indústria és la que genera ocupació estable de qualitat, que arrossega molta ocupació i que, a més a més, ajuda d'una manera clara a cohesionar més la nostra societat.

Podria estar parlant-li de totes i cadascuna de les ajudes d'innovació, d'internacionalització, de la transformació energètica que també hem engegat des de l'Ivace, però centrant-me en les àrees empresarials, m'encantaria dir-li que bàsicament estem treballant amb dues accions.
Una és les ajudes per a la millora dels polígons industrials, sense perdre de vista que el 50 % del nostre PIB es desenvolupa allí; i, l'altra, la professionalització en la gestió de les àrees industrials, com molt bé vosté ha dit, a partir d'una llei que vam aprovar ací.
En les dues coses som pioners, anem per davant de tot l'estat.
Perquè la indústria sembla ser que sempre s'havia deixat de costat.

I vaig a posar-li l'exemple de quan jo era alcalde.
Vaig anar a la diputació, vaig anar a la Generalitat, a la conselleria d'indústria, vaig anar al ministeri d'indústria… I sap quants diners concedien aleshores per a millorar les àrees empresarials?
Zero, zero.
Per tant, encara més valor a les polítiques, en este àmbit, del Botànic.

Este govern, si té alguna característica, i vosté ho ha dit, és que actua, parlem pels fets, no parlem per les paraules.
Eixa frase tan bonica que a mi sempre m'agrada dir: verba volant scripta manent.
Les paraules se les emporta el vent, els fets es queden.
I nosaltres ho fem amb tres principis: la millora dels polígons industrials, el suport al municipalisme i l'escolta activa i la participació amb l'empresariat i les persones treballadores.

Com deia, venim del no-res.
No hi havia, com he comentat, cap ajuda per a les àrees empresarials.
I en això, com en moltes altres coses, el govern del Botànic, torne a repetir, ha sigut pioner; pioner en llançar unes ajudes per a la millora dels polígons industrials valencians, pioner en tot l'estat.
Han passat de ser les àrees empresarials, allò que dèiem el patito feo, és a dir, eixos barris de segona o de tercera categoria, a ser els protagonistes de la reactivació econòmica.
Han passat de ser els grans oblidats a tenir una possibilitat de tindre ajudes per fer-los més sostenibles, més moderns i amb més capacitats per a superar els reptes del futur.
Fins l'arribada del Botànic, fins aquest moment, ningú, repetisc, ningú havia donat protagonisme a les nostres àrees industrials, sols aquells alcaldes que tenien voluntat d'incentivar, d'alguna manera, la reindustrialització i generar llocs de treball.

A partir del 2017, llançàrem la primera convocatòria d'ajudes.
Ho hem continuat fent, i ho continuarem fent.
Miren, fins al 2021, hem destinat un total de més de 105 milions d'euros, que han sumat un total de 623 projectes, millorant 394 àrees empresarials, arribant a 239 municipis i a 32 de les 34 comarques del País Valencià.
Vertebrem.
A més a més, hem de sumar els més de 37,4 milions d'euros per a aquest any, que arribaran a 237 àrees industrials de 144 pobles.
També vull destacar que, per segon any consecutiu, hem tret una línia d'ajuda de dos milions d'euros per als municipis en risc de despoblació.
Amb aquestes ajudes volem vertebrar, cosir el territori, i, bàsicament, assentar població.

I, per un altre costat, estem fent formació amb les entitats de gestió de modernització per a la professionalització de la gestió de les àrees empresarials.
I, a més a més, estem fent-ho en l'àmbit universitari.

Per tant, crec que hem d'entendre que els polígons són una zona més dels nostres pobles i ciutats, no poden ni deuen ser espais oblidats, espais degradats, sinó que han de ser uns espais que s'han de modernitzar, que han d'estar adequats i que han de ser sostenibles.

Per això, estem impulsant les àrees empresarials, estem impulsant la reindustrialització del nostre territori, i anem a seguir treballant en aquesta línia perquè pensem que és una línia, com li deia, que realment garanteix riquesa, garanteix una millor competitivitat, millor economia.
I, per ende, pel que hem de treballar totes i tots, és a dir, més cohesió social.

Moltes gràcies (Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Passem a la pregunta 1.
335, formulada pel diputat…, perdó, 1.
387, formulada pel diputat Paco García Latorre, del Grup Parlamentari Compromís, al conseller d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball, sobre les dades d'ocupació.

Quan vullga, senyoria.

El senyor García Latorre:

Gràcies, senyora presidenta.

Senyor conseller, la veritat és que aquest mes de maig comença amb una celebració molt important, el dia 1, el dia de la festa dels treballadors, o del treball.
Un mes de maig que jo considere que ha sigut diferent de la resta dels altres mesos dels altres anys, sobretot perquè hem pegat molts avanços, o s'han donat molts avanços a nivell legislatiu en matèria laboral.
Avanços que, fins i tot, es negaven o es deia que eren impossibles de fer, però que ahí els tenim.
Fins i tot hi ha hagut forces polítiques, forces, inclús, empresarials, que han estat negant-los i han estat fent força perquè no tirara endavant.
Però, en este cas, jo crec que les forces de progrés, els governs de progrés crec que han encertat, i estan ahí els resultats.

Este dia serveix per a renovar forces i seguir espentant l'esforç de totes les persones que treballen per millorar la justícia social, en aquest cas, per a aconseguir millores laborals per a totes i tots.
Millores en contractació, avanços en formació, increments salarials i reduccions de la jornada laboral, com ara també, en breus, d'ací a uns dies, des de Labora es van a fer unes jornades sobre la implantació de la jornada laboral de quatre dies a la setmana.
Coses que algunes empreses o alguns detractors deien que no pot ser, quan en altres països ho estan aplicant.
I, fins i tot, en este cas, el govern valencià ha fet la gran aposta de tirar endavant i poder implementar-la, i ja n'hi han empreses valencianes que estan fent l'experiència pilot d'eixa jornada de quatre dies.
Aquests drets que hem anat guanyant són millores en les vides de la majoria social, són millores en les seues llibertats, drets i llibertats que alguns volen negar.

Tot això, a la bancada dreta de molts parlaments, sol generar incomoditat.
Incomoditat i rebombori, per no dir-ho, perquè parlen de caigudes en l'ocupació, i després anuncien les mil plagues quan s'han d'aprovar eixa sèrie de normatives.
Jo recorde quan es va abolir el que és l'esclavitud infantil, també deien que s'anava a acabar el món, que no es podia fer res.
Després, en el segle XIX, també passaren, de les 12 o 14 hores que es treballava, a les 8 hores setmanals.
També s'anava a acabar el món, la producció no anava a funcionar… I tot en la mateixa línia.
Després, hem parlat també del tema del teletreball en esta pandèmia, que també alguns estaven megaespantats amb el tema de la implantació del teletreball, quan la producció i la productivitat ha continuat sent la mateixa.
I, enguany, el salari mínim, la pujada del salari mínim en les empreses.
També semblava que això anava a arruïnar tot el mercat laboral.
Bé, doncs res de tot això ha passat.

No obstant això, cap dels seus pronòstics es compleix.
I, mentrestant, nosaltres avancem en la millora de la vida de la gent i dels seus drets.
Sembla que les mesures botàniques donen el seu fruit, i això ho veiem en els resultats que es van donant mes a mes en l'últim any.
Sembla que les situacions laborals comencen a millorar.
Doncs, miren, en l'última reforma també s'ha passat a tindre una temporalitat o uns contractes, que no eren indefinits, a un de cada dos que siga indefinit.
Sembla que els programes, com Avalem Joves o Avalem Experiència, consoliden ocupació a la nostra terra.
Programes que estan pensats i estan dissenyats perquè la nostra gent continue estant al nostre territori, no haja de fer eixe viatge laboral, que alguns deien que havien d'anar-se'n a l'estranger per a poder treballar.

Sembla que el suport donat a la reforma laboral comença a materialitzar i dona els seus fruits.
Més contractes indefinits, més estabilitat, més localització de la nostra gent.
Al fil de tot açò, concrete la meua pregunta: com valora el Consell l'evolució de les dades d'ocupació al País Valencià?
Quines previsions hi ha sobre els efectes en l'economia valenciana d'una evolució en la contractació indefinida, que està molt prop de convertir-se ja en una tendència?

Moltes gràcies.
 (Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Per a donar resposta a la pregunta formulada, té la paraula l'honorable conseller.

Quan vullga, senyoria.

El senyor conseller d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball:

Gràcies, presidenta.

Senyor García, mire, les polítiques actives d'ocupació, i les del Consell en el seu conjunt, estan funcionant.
Nosaltres, pel que he escoltat este matí, estem en el segle XXI.
Alguns no sé en quin segle estan, però, per descomptat, no estan a l'altura de l'actualitat, i segurament no avancen.

Mire, vaig a dir-li que esta és la legislatura de les set plagues.
Vam començar amb una DANA, amb la borrasca Glòria, la pandèmia, la ruptura de la cadena de subministraments, la pujada de costos energètics, la inflació disparada… I, per si no en tinguérem poc, una guerra.
Per això, he dit que aquesta és una legislatura molt exigent, complexa, molt difícil de gestionar, i hem d'implementar mesures, una darrere d'una altra, per a pal·liar la situació.
Després ho compararem amb la de 2008, perquè vegen la diferència de com gestionen uns i altres.
I crec que la Generalitat ha fet un excel·lent treball donant resposta i treballant de manera transversal cadascuna de les conselleries per a ajudar els sectors que més van patir i les persones més vulnerables.

De manera que, dos anys després, hem aconseguit entre totes i tots tindre més ocupació i menys atur del que hi havia en 2020, és a dir, quan va començar la pandèmia.
És a dir, entre totes i tots hem fet renàixer aquesta societat con una au fènix.
Mire les xifres: 162.
000 ocupats més que fa un any, 76.
400 persones aturades menys que fa un any.
La taxa d'atura baixa en l'últim any 3,7 punts, situant-se quasi un punt per davall de la taxa d'atur espanyola, històric, històric.

Per altra banda, l'atur registrat s'ha reduït en més de 90.
000 persones entre abril del 2021 i abril del 2022, de les quals, 48.
000 són dones; 42.
500, homes.
L'afiliació, ho ha dit aquest matí el president de la Generalitat, 2.
026.
833 persones, la xifra més alta d'afiliats i afiliades que mai hem tingut, que suposa 378.
465 persones més afiliades que teníem en 2015.
També vull dir, com vosté ha mencionat, és a dir, un de cada dos treballs que es creen són indefinits.
Alguna cosa també s'haurà fet per part del ministeri de treball.

Bé, la qual cosa no significa que ens oblidem d'aquells que tenen més dificultats, estem sempre al seu costat, els aturats i aturades de llarga durada, els col·lectius més vulnerables, joves, dones, en tots i cadascun dels projectes que desenvolupem.
Per la qual cosa, estem reforçant les polítiques actives d'ocupació, dirigides especialment a millorar la seua ocupabilitat i, per descomptat, fer factible que puguen trobar el més aviat possible eixa inserció laboral.

2008: retallades, retallades i més retallades, abandó total de la ciutadania.
Ahí es veu la diferència, com s'afronta una crisi des de l'àmbit públic, quan governen uns, i com s'afronta una crisi quan governem nosaltres.
Pense que el paradigma és clar, ho diu tot, i els números, el rigor dels números, ens avalen.
I, per tant, hem de seguir treballant, perquè moltíssima gent que encara ve de la crisi del 2008, que es va quedar fora, encara està tenint problemes per a poder inserir-se de manera laboral, per la manca d'eixa formació en digitalització, en innovació, i els avanços mateixos que té la societat en aquestos moments.

Per tant, senyor García, crec que podem dir que estem consolidant la recuperació econòmica i de l'ocupació amb una millora notable, tant en termes de llocs de treball creats com de la qualitat d'aquestos, objectiu fonamental.
I, per tant, des de la prudència, he de dir-li que valore, valorem, des del govern, positivament les dades actuals del mercat laboral valencià.
I anem a seguir treballant per a aconseguir que eixos llocs de treball cada vegada siguen més estables i de més qualitat, i que facen factible que la gent puga gaudir dignament de viure dignament en aquest territori.

Moltes gràcies.
 (Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Ara sí, passem a la pregunta 1.
335, formulada pel diputat Ferran Martínez, del Grup Parlamentari Unides Podem, al Consell, sobre la necessitat d'evitar l'encariment del preu de la llum.
La resposta serà substanciada pel conseller d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball.

Quan vullga, senyoria.

El senyor Martínez Ruiz:

Gràcies, senyora presidenta.

Senyor conseller, com vosté sap, la inflació s'ha convertit, tal vegada, en la principal preocupació de les ciutadanes i dels ciutadans del nostre país.
Està tenint una afecció molt important sobre les perspectives de creixement econòmic, i, especialment, les del sector industrial.
I, com vosté sap també, la inflació ha sigut producte, en primer lloc, del shock que es va produir amb la recuperació econòmica que va generar el trencament de les cadenes de subministrament i l'escassetat de determinats productes.
I aquest any, amb la invasió d'Ucraïna, hem rebut un segon shock inflacionari.

Afortunadament, les administracions públiques han respost i han pres mesures.
Imagine's vosté el que haguera ocorregut si els governs hagueren estat comandats per aquells que deien que el mercat havia d'autoregular-se i que l'estat no havia d'intervindre.

El 29 de març es va publicar un reial decret llei de mesures urgents en el marc del pla nacional de resposta a les conseqüències econòmiques i socials de la guerra d'Ucraïna.
Pareix que aquest reial decret llei ha tingut un efecte positiu en les dades d'inflació.
La taxa de variació interanual ha millorat entre el mes de març i el mes d'abril.
I el que és més important, el més recent, el Reial decret llei 10/2022, del 13 de maig, que estableix un mecanisme temporal per a limitar el preu del gas i que, això sí, pot tindre un efecte moderador molt important sobre la inflació.
De fet, la Comissió Europea s'està plantejant estendre aquest mecanisme al conjunt de la Unió Europea.

Vorem què passa, vorem què passa quan els patriotes de polsera i pandereta hagen de votar a favor o en contra de convalidar aquest reial decret llei.

Ara bé, això no té per què suposar la fi dels nostres problemes.
Poden vindre noves turbulències.
Ja s'està advertint de la possibilitat que Rússia talle en sec el subministrament de gas al conjunt dels països de la Unió Europea.
El preu de la gasolina torna a remuntar també.
I, a més, tenim un problema addicional, que és el de comptar amb una oposició que és absolutament cega a tota racionalitat i que té una obsessió malaltissa amb els impostos i que qualsevol problema, tinga l'origen que tinga i es donen les circumstàncies que es donen, sempre es soluciona de la mateixa manera, que és amb rebaixes massives d'impostos, que ells, per suposat, no apliquen quan governen.

Els objectius de qualsevol govern que tinga una mínima noció de la realitat jo crec que ha de seguir allò que estan recomanant les principals institucions econòmiques internacionals.
És a dir, ajudar les famílies i els sectors més exposats i més vulnerables, i accelerar el desplegament de les renovables de forma eficient, sí, però també respectuós amb el nostre territori.

El Consell ha pres algunes mesures fins al moment, el Decret llei 1/2022, del 22 d'abril, i el Decret llei 2/2022, del 22 d'abril, que haurem de convalidar en el ple de la setmana que ve.

Però també tenim alguns reptes pendents.
Si m'ho permet, conseller, li'n plantege només dos, el de desenvolupar la llei de pobresa energètica que vam aprovar en aquest parlament la legislatura passada o el de la creació de l'agència valenciana d'energia, que està inclòs en el programa de govern del Botànic.
I, sobretot, traslladar tota l'obra legislativa que ha anat fent el Botànic en aquestos set anys en gestió, en accelerar el desplegament de les renovables i en atendre aquelles famílies i aquelles empreses que més ho necessiten.

I per això vull preguntar-li quines són, en la seua opinió, les polítiques escaients per tal d'evitar que la factura de la llum continue encarint-se.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Per a donar resposta a les preguntes formulades té la paraula l'honorable conseller.

Quan vullga, senyoria.

El senyor conseller d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball:

Gràcies, senyora presidenta.

Senyor diputat, el primer que vull dir-li és que tinga vosté tota la seguretat que estem a l'aguait del que està passant dia a dia en el món.
I més, tenint una guerra com la de Rússia-Ucraïna, que ens afecta d'una manera molt directa.

Com vosté sap i ha dit, l'impacte de la pujada del preu de la llum en el poder adquisitiu dels valencians i les valencianes i en la competitivitat del nostre sistema productiu no és ni molt menys menyspreable.
I el conflicte d'Ucraïna ho ha posat amb més evidència i això ha fet que haja accelerat d'alguna manera la transició energètica, a la qual anàvem sempre passet a passet.

Dins del nostre àmbit competencial -que no tenim totes les competències que voldríem per a donar resposta a la gent- hi ha solucions duradores en el temps que ens faciliten uns preus més assequibles a mitjà termini.

I en aquest punt entenem que el mateix model de producció elèctrica ha de ser sostenible i democràtic, la qual cosa significa democratitzar la producció d'energia.
És a dir, no estem a favor -i ho dic amb tota claredat- d'un mercat oligopòlic on unes poques empreses dominen i imposen els seus preus.

Mire, quan el govern central tenia l'impost al sol, des de la Generalitat vam llançar el pla de foment de l'autoconsum.
Mentre el govern central penalitzava les renovables, nosaltres érem la primera autonomia en disposar d'un pla per a impulsar les renovables.
Anàvem contracorrent, però anàvem marcant línia de cap a on havíem d'anar.

I la situació actual ve a reforçar la nostra aposta que vam iniciar en 2015 en tres àmbits sobre els que venim actuant més enllà de la conjuntura actual: eficiència energètica, autoconsum i renovables.

Esta aposta és clara i per això he de dir-li que des de l'Ivace, des de l'Institut Valencià de Competitivitat, estem gestionant en aquestos moments al voltant de cent trenta-cinc milions d'euros mitjançant diverses línies d'ajuda: energies renovables, eficiència energètica, mobilitat sostenible, rehabilitació energètica dels habitatges i l'autoconsum.

Totes estes ajudes tenen una més que demostrada capacitat per a abaratir el cost energètic a partir del potencial renovable existent en els nostres territoris.
Així les coses, cal anar més enllà i s'evidencia i es reforça la necessitat de disposar de nous instruments en l'àmbit normatiu i organitzatiu.

I, per altra banda, entenem que queda més que acreditada -i vosté ho ha dit- l'oportunitat de l'agència valenciana de l'energia, que gestione eficaçment, que integre, impulse i tinga iniciativa emprenedora en aquesta transició energètica.
I estem en el seu procediment administratiu.

Per altra banda, l'emergència energètica i econòmica derivada d'esta guerra ha motivat que el Consell haja engegat el pla Reactiva que contempla mesures energètiques per a empreses, autònoms i les famílies més afectades, que estem desenvolupant.

Per a acabar, m'agradaria subratllar que d'aquesta transició energètica, i a llargues, podríem eixir millor del que estàvem si ho gestionem bé.

Tenim davant una gran oportunitat a nivell macro, i també a nivell micro, per a la possibilitat de creació de llocs de treball de qualitat, de democratitzar l'energia i per a no deixar ningú enrere.
I això està en les nostres mans.
Està en les mans del Botànic.

Moltes gràcies.

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Pregunta 1.
534, formulada pel diputat Miguel Barrachina, del Grup Parlamentari Popular, a la consellera d'Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica sobre la reducció d'aigua transvasada per a regants.

Quan vullga, senyoria.

El senyor Barrachina Ros:

Gracias, señora presidenta.

Gracias y buenas tardes, señora consellera.

Como bien sabe, la agricultura pasa en la Comunidad Valenciana los peores momentos: el abandono de tierras bate récords europeos y los 65 años de media es una edad inalcanzable para cualquier territorio, no solo de España, sino del conjunto de la Unión Europea.

A todos los males que aquejan a nuestros agricultores, recientemente la prohibición subsanada momentáneamente de la quema de rastrojo, las plagas que acosan a nuestros agricultores, la multiplicación de los costes, hay una decisión gratuita del gobierno socialista de España, rompiendo un consenso de cinco comunidades autónomas y el propio gobierno de la nación, para, de manera ideológica y sectaria, dejar a una parte de la provincia de Alicante, de Almería y de Murcia sin el agua que lleva 43 años recibiendo de forma puntual.

El ataque al trasvase Tajo-Segura no es un capricho.
Es una decisión política meditada que irá acompañada probablemente de una reducción en el agua también del plan de cuenca del Júcar y, por tanto, que afectará a la provincia de Valencia, como de forma sorprendente hemos visto que el ministerio propone…, el Gobierno de España al que ustedes apoyan, propone trasvasar agua de la deficitaria provincia de Valencia hasta la de Almería.
Almería necesita agua, el agua que ya le llega a través del trasvase Tajo-Segura.
Quitar el agua a Almería para ahora castigar doblemente a los valencianos, que perderán parte del trasvase Tajo-Segura en Alicante y que, además, desde Valencia deberán aportar a Almería, nos parece un castigo absolutamente gratuito.

Por tanto, el gobierno del que usted forma parte qué medidas piensa adoptar para tratar de revertir esta nefasta decisión que generará miles de puestos de trabajo destruidos, y por tanto en el desempleo, y que puede llevar a la muerte a 50 millones de árboles.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Per a donar resposta a la pregunta té la paraula l'honorable consellera.

Esperem que el senyor Barrachina…

La senyora consellera d'Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica:

Gràcies, presidenta.

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

…arribe a l'escó i li done la paraula.

Quan vullga.

La senyora consellera d'Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica:

Señor Barrachina, yo lo que haré es intentar explicar mejor y con menos manipulación lo que usted acaba de hacer aquí.
De entrada, porque, por ejemplo, ha dicho una falsedad.
El Gobierno de España no es quien ha propuesto llevar agua del Júcar a Almería.
Son los regantes de la Acequia Real del Júcar quienes han hecho esa propuesta, precisamente para poder tener un recurso económico pagado por los regantes de Almería para poder hacer las obras de modernización que se han encarecido por los costes de producción.
Y es una propuesta que nace de los regantes.

Cuidado, lo digo porque nosotros no estamos de acuerdo.
Pero usted, ya que lo ha mencionado, podría decir si está acuerdo con la propuesta de los regantes, que se la han elevado al ministerio y que el ministerio todavía no ha decidido.

Después usted habla de un consenso de cinco comunidades y la nación, pero no dice algo que… no fue un consenso.
No fue un consenso con la legalidad.
Usted sabe que ese consenso que ha apelado ha llevado a una sentencia del Tribunal Supremo condenando, anulando el plan hidrológico del Tajo que ustedes pactaron porque no se ajusta a la legalidad.
Y no se ajusta a la legalidad porque no se fijan caudales ecológicos.

La discusión que tiene este gobierno con el Gobierno de España, la discusión que tienen los regantes con el Gobierno de España es cuál es la fijación de ese caudal ecológico, que nosotros entendemos que debe ser de seis metros cúbicos por segundo.
Pero en ningún caso es aplaudir a los irresponsables de las cinco comunidades autónomas y a los irresponsables del Gobierno de España -es decir, todos del Partido Popular- que hicieron un plan hidrológico del Tajo sentenciado por vulnerar la normativa.

Así que yo creo que en manos suyas sí que estamos peor.
En manos suyas lo de cumplir la ley es discutible.
En manos suyas no ha venido una gota de agua garantizada por nuestros regantes y en manos suyas el futuro del trasvase Tajo-Segura efectivamente no estará garantizado.

Gracias.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Per a continuar formulant la pregunta té la paraula el señor Barrachina.

Quan vullga, senyoria.

El senyor Barrachina Ros:

Señora consellera, no reinvente la historia.
Los regantes se manifestaban contra ustedes.
Usted es cómplice del recorte de agua.
Usted gobierna aquí.
Usted gobierna en Madrid.
Hay un ministro, Planas, y hay una ministra, Ribera, que están porque ustedes, Compromís, se dedican a insultar al rey emérito, pero no a reclamar el agua que se merecen.

Hubo un acuerdo unánime respaldado por todos los agricultores y por todos los regantes y ustedes les dieron la espalda.
Y, ahora, cuando les van a robar el agua los agricultores alicantinos, usted se pone de perfil.
Simulará ahora que está aparentemente ahora a favor de los trasvases, pero ha estado, como acaba de demostrar, militantemente en contra de los trasvases.
(Aplaudiments)

No es verdad.
Es mentira.
No son los regantes.
Es el ministerio quien les dice a los regantes de Valencia que tienen que dar agua, que tienen que dar agua.

¿Usted sabe dónde está su mano derecha de entonces, el señor Rodríguez Mulero?
Pregúntele en qué empresa pública está y qué les ha dicho a los regantes de Valencia.
Es que eso no es por sorteo, los regantes de Valencia no dicen, vamos a regalar el agua a Almería, se le ha ocurrido a un ministro porque el agua es ¡pública!
Son ustedes los que están asolando el campo valenciano.
¡Oiga!
, menos ideología, menos ideología y más profesionalidad.

No estaba el director general del agua defendiendo el agua, claro, el señor director general del agua está imputado defendiéndose a él mismo por prevaricación, un fiscal le pide veintitrés meses de prisión.
Es que no estaba director general del agua, no estaba la vicepresidenta porque se tiene que defender a ella misma, y no estaba el presidente porque tiene que defender a su hermano, y usted fue, como dice usted, a robar protagonismo a los agricultores, y cuando no iba decía: «No voy para no robarles protagonismo».
Ahora, también usted, es decir, además de robarles el agua, a robarles el protagonismo.
No estaba.

Menos -concluyo, señora presidenta-, menos sectarismo y más profesionalidad, los dejan sin agua.
¡Oiga!
, es que es usted la que ha propuesto a una alcaldesa socialista, que estaba dirigiendo los servicios sociales, a dirigir el Instituto Valenciano de Investigaciones Agrícolas para luchar contra las plagas.

Si usted, señora Mollà, aportase menos ideología y más profesionalidad, los agricultores tendrían menos plagas, tendrían más agua y muchos más seguirían trabajando en nuestros campos.

Gracias, señora presidenta.

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Per a continuar donant resposta a la pregunta, quant el senyor Barrachina arribe a l'escó, li done la paraula a l'honorable consellera.

Quan vullga, senyoria.

La senyora consellera d'Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica:

Yo me hallo, como siempre cuando vengo a debatir con usted, ojiplática.

El director general del agua estaba en la manifestación junto conmigo, junto con el director general de agricultura, junto con el secretario autonómico y junto con la nueva consellera de innovación.
(Veus)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Senyoria.

La senyora consellera d'Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica:

Así que usted miente.

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Senyor Barrachina, silenci.

La senyora consellera d'Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica:

Usted miente cuando dice que no son los regantes de la Acequia Real del Júcar quienes ha hecho la propuesta.
¡Es que miente!
Bueno, es que si no fuera así, no se haría.
Así que, haga usted el favor de no mentir.

Y se lo puedo decir más alto o más claro: este gobierno no está a favor de hacer esa venta de agua que ha propuesto la Acequia Real del Júcar.

Y, después ya, para colmo, ahora me saca el IVIA.

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Senyora Barrachina, per favor, pregue silenci.

La senyora consellera d'Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica:

Mire, la dirección del IVIA está en manos de un científico del IVIA.
Porque, además, la dirección del Instituto Valenciano de Investigaciones Agrarias, por sus propios estatutos, está en manos de un científico o científica del IVIA, y la gerencia jurídica está en manos de una jurista que, como comprenderás, no es una científica de plagas, porque la gerencia jurídica recae en manos de una jurista.
¿Usted lo entiende esto?
¿Usted lo entiende?

Así que, si la política de agua de ustedes, bueno, no, iba a hacerme esa pregunta, pero no, es una afirmación, es tan fake como usted de diputado.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Passem a la pregunta 1.
155, formulada per la diputada Elisa Díaz, del Grup Parlamentari Popular, a la consellera d'Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica sobre la mort de burros del Parc Natural del Desert de les Palmes.

Quan vullga, senyoria.

La senyora Díaz González:

Gracias, presidenta.

Señora consellera, ¿ha conseguido averiguar cuántos burros murieron con su proyecto pionero de prevención de incendios en el Parque Natural del Desert de les Palmes?
¿Por qué murieron?
¿Y por qué los que consiguieron sobrevivir y subsistir se encontraban en pésimo estado de desnutrición?

Gracias.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Per a donar resposta a la pregunta, té la paraula l'honorable consellera.

La senyora consellera d'Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica:

Tampoco sé muy bien por qué hace usted esta pregunta cuando ha tenido acceso precisamente al informe del estado de los burros que han intervenido en el control de la biomasa en el Parque Natural del Desert de les Palmes, que está hecho precisamente por los veterinarios del CEU Cardenal Herrera, que es la institución a la que acudimos para que comprobara efectivamente el estado de los animales que todavía estaban vivos, y saber sobre necropsias o sobre el análisis del fallecimiento, las causas que pudieron derivar.

Y sobre los animales muertos, yo creo que dejé muy claro que nosotros tenemos constancia de esos diez animales, y también tenemos constancia de que cuando intervenimos y fuimos conocedores de los hechos, y cuando llevamos a los servicios de VAERSA para pasarles precisamente la inspección sobre los chips, etcétera, de los animales que estaban en la granja del propietario, había animales que habían aparecido que no formaban parte del proyecto, y animales que formaban parte del proyecto, que habían sido trasladados a su granja, que en ese momento ni estaban.

Y por eso y porque el propietario no supo aclarar ni por qué estaban esos animales nuevos sin chip y sin ninguna inspección veterinaria, dónde estaban los que habían ido y que habían desaparecido, tampoco supo dar explicación, se le ha abierto un expediente sancionador a este señor porque, lógicamente, ha tenido, como también el director del parque, una actitud negligente en este proyecto.

Gracias.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Per continuar formulant la pregunta, té la paraula la il·lustre diputada, la senyora Díaz.

(Ocupa la presidència el president, senyor Enric Morera i Català)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Quan vosté vullga, senyoria.

La senyora Díaz González:

Gracias, president.

Mire, consellera, tras leer esos documentos que me facilitaron, la conclusión más clara es que su conselleria, su conselleria es un caos.

Solo su dejadez, su incompetencia, su inoperancia, su despreocupación y la ausencia total de coordinación de su conselleria ha causado la muerte de, al menos, al menos, diez burros en el Desert de les Palmes.
Y digo «al menos» porque, como usted ha dicho, es que nada cuadra, nada; solo se encuentra un cadáver, no se sabe qué ha pasado con todos los demás, porque nada se ha controlado en su proyecto, el proyecto de estos burros que se encontraban bajo la protección del Consell, de su conselleria.
Nunca deberían de haber muerto allí porque nunca deberían de haber llegado allí, al Desert de les Palmes, pero las negligencias de su conselleria se acumulan desde el inicio, sin cumplir ni las exigencias de gestión forestal ni las exigencias de una actividad de ganadería extensiva.
Tanto el director general que puso usted, como el director territorial de Castellón que puso usted, como el director del parque natural que puso usted, más todos aquellos de su cuerda y de su confianza, todos miraron para otro lado aplicando su máxima: seguir con el proyecto, y ¡au!
, total, nadie lo va a comprobar.

Pero, no solo lo hemos comprobado, los continuos incumplimientos, las continuas negligencias, la muerte de los burros en el Desert de les Palmes no puede quedar impune, y desde el Partido Popular nos vamos a interesar hasta el final.
Por ello, nos hemos personado -consellera, ¿lo va a hacer usted?
-, nos hemos personado en la causa por maltrato animal y vamos a seguir hasta el final.
Esto no puede quedar impune.

Consellera, la propia dirección del parque reconoce el proyecto como de la conselleria.
Se dice el tres de agosto: «Mañana a las seis se inicia el transporte de los sesenta burros, lo digo por si consideráis conveniente sacar nota de prensa», eso sí que le gusta; «Perfecto, se lo dices el grupo de noticias Whatsapp y Twitter del parque».
Y se publica la noticia: «La conselleria lleva a les Santes de Cabanes a medio centenar de animales para limpiar de vegetación el Desert de les Palmes».
Se indica que los animales no tienen alimentación suplementaria y deben aprovecharse de la basura existente en 57 hectáreas.
Su proyecto, su incumplimiento.

El certificado sanitario de traslado corresponde a un certificado manual que se hizo desde la Dirección Territorial de Castellón, y allí nadie dice nada, y no se hizo por el servicio de veterinarios oficial de la OCA de Villarreal.
El supuesto movimiento no está grabado ni en el Remo ni el RIVIA.
Su competencia, su responsabilidad; su proyecto, su incumplimiento.
Y sigo.

Murió una burra, nadie se preocupó; murieron dos, nadie se preocupó; murieron tres, empezaron a preocuparse, pero no se hizo absolutamente nada.
No se sabe con certeza ni cuántos burros fueron, ni qué burros fueron, ni cuántos murieron.
Nada concuerda en absoluto.
Hay un documento que, claro, usted enseña los documentos, yo no los puedo enseñar porque no pude sacar copias, que dice que hay 20 burros que desaparecieron, 14 que murieron, y otros tantos que están ahí que no se sabe de dónde han aparecido, como usted dice, algunos sin identificación.
Su proyecto, su incumplimiento.

Suman y siguen por doquier las irregularidades, y usted sigue haciéndose la víctima sin asumir responsabilidades.
Y para rematar, hoy nos enteramos de que la mitad de las brigadas de Red Natura 2000 se van a la calle en esa falta de afán de usted por proteger nuestra fauna y nuestra flora.

Estas son sus políticas verdes teñidas de un negro luto,…

El senyor president de les Corts Valencianes:

Senyoria.

La senyora Díaz González:

…consellera, sus políticas de ecologismo de salón que han acabado con la muerte de, al menos, diez burros en el Parque Natural del Desert de les Palmes.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

I amb la resposta de l'honorable consellera finalitzarem este punt i també el treball del ple.

La senyora consellera d'Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica:

Gràcies, senyor president.

Señora Elisa Díaz, solo estoy de acuerdo en una afirmación que usted ha hecho, pero es que además la hice yo misma en rueda de prensa cuando dimos las explicaciones del expediente informativo que habíamos abierto para saber qué había pasado allí.
Usted dice: «Nunca deberían haber muerto porque nunca deberían haber llegado allí».
Bueno, es que eso lo dije yo, y por eso se han abierto los expedientes (veus), por eso se han abierto los expedientes…

El senyor president de les Corts Valencianes:

Senyories, per favor.

Senyories…

La senyora consellera d'Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica:

Pero, ustedes, qué no han entendido -yo creo-, ni de la rueda de prensa que ofrecí, ni de la comparecencia bastante extensa que ofrecí, ni de todos los documentos que ustedes han podido ver, ni siquiera del informe, que nosotros somos quienes trasladamos a la Guardia Civil precisamente el informe para que haga las pesquisas correspondientes.
Que hasta la Guardia Civil, cuando ha hecho las pesquisas correspondientes, ha dicho que lo que dice la conselleria es tal cual lo que ha pasado, es decir, es un proyecto que registra un propietario individual en la dirección territorial de Castellón que está obviamente avalado, amparado y auspiciado sin que dé la cara en ese registro el director del parque.

Por esos motivos, además, se le abre expediente disciplinario al director del parque; también, que no ha sabido ni explicar por qué no llamó a los veterinarios cuando vio que se estaban muriendo los animales, qué ha hecho con los cadáveres y dónde los ha trasladado, qué ha hecho con los animales cuando volvieron a la granja, por qué aparecen animales nuevos que ni tenía, ni eran del proyecto, ni nada, y que no ha hecho los registros correspondientes, pues por ese motivo también se le ha abierto el expediente sancionador al propietario, por negligencias de los dos.

Usted, además, dice: «no me han dejado la documentación», y acaba de leer un correo electrónico interno.
(Veus) Usted ha visto absolutamente todo, usted ha visto…

El senyor president de les Corts Valencianes:

Senyories.

La senyora consellera d'Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica:

…absolutamente todo, y sabe de sobra que la primera comunicación, la primera, que tiene el director del parque con los servicios generales de conselleria, y es a una jefa de servicio a la que también se le ha abierto el expediente disciplinario por no elevar esa información, es un correo donde dice que ya han muerto ocho ejemplares de burro; es decir, cuando ya habían muerto ocho ejemplares, es la primera vez que el director del parque comunica a la jefa de servicio esa circunstancia, y la jefa de servicio no traslada absolutamente a nadie, ni al director general, ni a esta consellera, ni a nadie, esta circunstancia para que pueda actuar.
Así que no falte a la verdad.

Mire, señora Díaz (veus), no ha habido, no ha habido, no ha habido ni por parte de la administración, obviamente, porque, si no, no se abren expedientes disciplinarios, ni por parte del propietario de los animales, que entiendo que es uno de los principales interesados en que no se le mueran los animales, una actuación correcta.
Y yo eso lo he dicho sin ningún lugar a dudas.
(Veus)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Senyories…

La senyora consellera d'Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica:

E irá a las consecuencias tanto de funcionarios como de la justicia que haga falta porque, efectivamente, y lo vuelvo a decir, sin género de dudas, los animales nunca debieron morir porque los animales nunca debieron ir al Desert de les Palmes.

Gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Moltes gràcies.

Senyories, i amb esta resposta finalitzem el punt i finalitzem també la sessió de Ple de les Corts.

Senyories, han fet vostés un bon treball.

És closa la sessió.
(El senyor president colpeja amb la maceta)

(S'alça la sessió a les 12 i 49 minuts)