Economia%310750.06.21%20macro.html





Comissió d'Economia, Pressupostos i Hisenda realitzada el dia 21 de juny de 2017.
Comença la reunió a les 10 hores i 10 minuts.
Presideix el diputat senyor Jorge Bellver Casaña.
Reunió número 19.

El senyor president:

Anem a començar el treball de esta comissió i ho farem en primer lloc passant llista.
Senyora secretària.

La senyora secretària:

Bon dia.

(La secretària passa llista per tal de comprovar si hi ha quòrum)

N'hi ha quòrum, senyor president.

Val.
Sí, sí.
Ara, quan arribe.
.
.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora secretària.

Anem a passar ja al primer punt de l'ordre del dia que és la lectura i aprovació en el seu cas de l'acta de la sessió anterior.
Si no tenen ninguna puntualització que fer, cap dels grups parlamentaris, la donem per aprovada.

Preguntes

El senyor president:

Doncs passem ja al segon punt que és la pregunta número 324, que està formulada pel diputat Jordi Juan del Grup Parlamentari Compromís al Consell sobre l'agència valenciana de tributs.
Fem passar al conseller.
(Se sent una veu que diu: Â«La contesta la secretària autonòmica.
Â») ¡Ah!
La contesta la secretària autonòmica.
Molt bé.
(Veus) Sí, sí, sí.
Pero como no lo teníamos.
(Veus)

Sí.
Anem a mamprendre.
Saben que tenen un temps de cinc minuts per a la pregunta.
(Se sent una veu que diu: Â«Cinc o quatre?
Â»).
 Bé, en principi vàrem parlar de cinc.
Però, bé, si vol quatre li ho deixe en quatre.

Molt bé.
Doncs quan vullguen.
(Veus)

El senyor Juan i Huguet:

Moltes gràcies, president.

Bon dia, secretària autonòmica, senyora Ferrando.

Teníem molt d'interés en parlar ací, en seu parlamentària, sobre l'agència valenciana de tributs.
I és que, com vosté bé sap, les forces del canvi d'este país signarem un acord conegut com Acord del Botànic i és un pacte que s'ha traduït en un govern que, poc a poc, va millorant la qualitat de vida dels valencians i valencianes.
S'estan augmentant les beques, posant al dia el registre d'espera de les persones amb dependència, millorant l'educació dels nostres xiquets i xiquetes amb la incorporació de milers de professors en l'escola pública.
I, clar, per a tot açò es necessiten recursos i diners.

De fet, un dels punts de l'acord del Botànic i, com li dic, és el que li pregunte hui, és la creació d'una agència tributària pròpia, d'acord amb el que diu l'Estatut d'autonomia.
Una agència tributària que es va intentar fer pels governs anteriors, però que no es va tindre l'èxit esperat.

Des de Compromís apostem per una bona gestió.
No només pel que respecta a l'ètica, sinó també pel que respecta a la nostra hisenda.
I en eixe sentit creiem que una agència valenciana de tributs és un instrument indispensable.
Indispensable per a millorar l'eficiència i l'eficàcia de la recaptació, indispensable per dotar-nos d'un major autogovern -molt important açò de l'autogovern- i indispensable per disposar d'una major capacitat financera.
Perquè volem una autonomia financera i volem disposar dels diners suficients per a finançar l'estat valencià del benestar.
I així dotar al nostre poble de la qualitat de vida que mereix.

I a falta que Madrid ens assigne el finançament autonòmic que mereixem, unes inversions territorials justes o en reconega el deute històric, la nostra conselleria entenem que ha de dotar-se de tots els mecanismes possibles per actuar a la màxima eficiència i eficàcia.
I açò -com deia abans- és clau per a millorar la vida de les persones.

Cal afegir també que no estem inventant la pólvora.
Som moltes les autonomies que ja tenen la seua agència tributària.
Podríem parlar d'Andalusia, Illes Balears, Canàries, Cantàbria, Catalunya, Galícia, Múrcia.
Cadascuna té les seus particularitats però totes van funcionant i estan treballant per una millor gestió de recaptació dels impostos.
I nosaltres els valencians no és que vulguem ser més que els altres, però tampoc volem ser menys.
I per això creiem necessari avançar en el sentit que li estic comentant.

A més, és també el sentir de la ciutadania valenciana.
Tal i com s'acaba de publicar en l'enquesta de valors que ha fet La Generalitat, als valencians i a les valencianes els preocupa el frau fiscal i els preocupa que la gent, quan faça les declaracions dels impostos, doncs que no diga la veritat i, en eixe sentit, ens hem dotar d'instruments que exercisquen un major control.
Perquè, en definitiva, el que volem és que cada u acabe aportant en funció de les seus capacitats dins d'un sistema equitatiu, just i progressiu que permeta posar a les persones en el centre de l'acció política.

Per tot el que li he exposat li pregunte: ¿quines són les accions que ha pres des de la conselleria per impulsar la creació d'una agència tributària pròpia, sempre d'acord amb el que estableix l'Estatut d'autonomia?

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Juan.

En realitat el que tenien acordat els grups parlamentaris eren quatre minuts però, com havíem parlat en principi de cinc, si vosté volguera una possible rèplica.
(Veus) No la va a utilitzar, aleshores ho anem a deixar com toca que és en quatre minuts.
¿D'acord?

Doncs, senyora Ferrando, quan vullga per un temps màxim de quatre minuts.

La senyora secretària autonòmica d'Hisenda:

Molt bé.

Bé.
No faré la introducció que coincidix totalment amb la senyoria, amb el diputat Jordi Juan Huguet.

És un compromís, efectivament, és un dels eixos fonamentals del pacte del botànic que es va signar entre Compromís, el Partit Socialista i Podem.
(Tussen) L'eix fonamental de finançament just i auditoria financera ens obliga o adquirim el compromís pel pacte de crear l'agència tributària pròpia.

Com dia el diputat no inventem la pólvora.
Comunitats autònomes con Catalunya, com Múrcia, com un muntó d'altres comunitats autònomes ja la tenen creada.
I, efectivament, és una aposta per fer una gestió tributària de recaptació, de valoració, d'inspecció i comprovació de tributs des de casa com fins ara, efectivament, no havíem tingut l'oportunitat.

No estem fent més que complint allò establert en l'Estatut d'autonomia de les valencianes i els valencians en la seua modificació del 2006.
I tenim fins al 2019 per acabar de consolidar l'agència pròpia.
Vam començar ficant en funcionament l'1 de gener de 2016 l'Institut Valencià d'Administració Tributària que, des del Consell, se van prenent tots els passos per acabar de convertir-la en l'agència valenciana de tributs de les valencianes i els valencians i tenim previst concloure-ho en tres fases.

La primera d'elles és la que vam començar des del principi, des del funcionament.
Ens queda el segon semestre d'este mateix any, del 2017, per a consolidar l'actual estructura que hem anat fent des de l'Institut Valencià d'Administració Tributària, completant totes les àrees de gestió, recaptació, valoració i inspecció en les pròpies seus de l'IVAT de Castelló, de València i d'Alacant i seguirem dotant el Departament d'Assumptes Generals Econòmics i Pressupostaris.

Una agència tributària sense ferramentes tecnològiques, sense ferramentes informàtiques com a exemple és l'agència tributària de l'estat no pot prosperar.
Amb la qual cosa el Consell ja va aprovar la creació d'un departament propi d'informàtica tributària dins del Departament d'Anàlisi i Auditoria de Sistemes.
I durant la segona part de l'any seguirem ficant en funcionament perquè ja està dotat actualment per quatre persones.

També estem acabant de fer la web pròpia de l'IVAT.
Serà la mateixa web pròpia que l'agència tributària i substituirà a l'actual portal tributari de la Generalitat valenciana.
Serà molt més intuïtiu, molt més proper al ciutadà que, en definitiva, és el que hem vingut a fer i el que necessitàvem.
En este cas ja adaptat a les necessitats pròpies de la diversitat funcional.
Des del departament informàtic, que estarà amb coordinació amb la Direcció General de Tecnologies de la Informació i Comunicació, se dissenyarà tota la informàtica pròpia de l'administració tributària de La Generalitat en tots els nivells, tant estratègic, com tàctic, com operatiu.

També hem incorporat més personal que és, en definitiva, del que estàvem falts a nivell d'administració tributària.
Hem incorporat dotze persones noves amb una oferta pública d'ocupació que ja estan treballant i en els pròxims mesos s'incorporaran nou persones noves.
I la idea és seguir creant noves OPE, sobretot d'agents tributaris, de grups de cossos de C1, perquè volem crear unitats operatives per a la lluita contra el frau que és la principal de les actuacions.

La segona fase acabarem de fer-la durant tot el 2018 i acabarem amb el 2018.
El que intentem fer és assumir la recaptació executiva que actualment està delegada en l'agència tributària i que el que hem de fer és assumir-la cada vegada més.
Actualment tenim un contracte amb l'agència tributària que paguem un fi de 3,5 milions d'euros i que consumix el 12% dels ingressos que se recapten per via executiva.
Això ho anirà assumint cada volta més l'Agència Tributària.

L'última fase.
.
.
És un poquet més llarg, però com que ja no em queda temps, us ho concrete en eixe punt que era fonamental junt a la presentació telemàtica que tots els impostos i les taxes pròpies, dels impostos propis i cedits de la Generalitat Valenciana.

L'última fase serà acabar de consolidar la personalitat jurídica que estem en este moment, amb la nova llei del sector públic, acabant de definir perquè l'agència pròpia, per suposat, tinga tota la autonomia des del punt de vista jurídica i des del punt de vista funcional que necessita per acabar de fer totes les seues funciones que té assumides competencialment.

Només dir-los a les senyories -per acabar- que estem en este moment en concret acabant l'estudi del pla de costos i d'inversions i que els podrem passar més informació durant la segona quinzena de juliol.
Perquè ja estem quasi a punt de tindre però hem de.
.
.
Va ser un estudi molt detallat del que van a ser tant els costos com els recursos que anem a tindre quant a les inversions que necessitem.
I ho tindrem acabat durant la segona quinzena del mes de juliol.

I amb açò en principi he acabat.

El senyor president:

Moltíssimes gràcies, senyora Ferrando.

Anem a alçar la sessió deu segons per a despedir a la secretària autonòmica i per a rebre al conseller.

Moltes gràcies.

Compareixença del conseller d'Hisenda i Model Econòmic, senyor Vicent Soler i Marco, per a informar sobre les actuacions posades en marxa en el seu departament sobre l'Elx Club de Futbol i la Fundació Elx Club de Futbol SAD, sol·licitada pel Grup Parlamentari Popular (RE número 38.
956)

El senyor president:

¿Intervens tu en el punt 3, Jose?
¿Intervienes tú en el punto 3?
¿En el del…?
Toni, ¿intervienes tú?
Y de Compromís, ¿Mireia?
(Veus) El conseller.

Conseller, quan vullga.
Bé.
S'ho sap ja de memòria.
Sense límit de temps, després intervindrà el representant del Grup Parlamentari Popular huit minuts, contesta vosté sense temps i quatre minuts per rèplica.
(Se sent una veu que diu: Â«Molt bé.
Â»)

Molt bé.
Moltes gràcies, senyories.
Anem a començar el punt 3 de l'ordre del dia, que és la Compareixença del conseller d'Hisenda i Model Econòmic per a informar sobre les actuacions que s'han ficat en marxa en el seu departament sobre l'Elx Club de Futbol i la Fundació Elx Club de Futbol, que ha sol·licitat el Grup Parlamentari Popular.

Saben quin és l'ordre d'intervencions.
Intervindrà en primer lloc el conseller sense límit de temps.
Després el Grup Parlamentari Popular, huit minuts.
Contesta el conseller també sense límit de temps.
Quatre minuts.
I després intervenció dels grups parlamentaris que, en este cas, l'ordre serà el Grup Parlamentari Podemos, Ciudadanos, Compromís i Partit Socialista.

Senyor conseller, quan vullga.

El senyor conseller d'Hisenda i Model Econòmic:

Bon dia.

Gràcies, senyor president.

Senyories.

Comparec davant d'esta comissió d'Economia, Pressupostos i Hisenda de Les Corts, a petició del Grup Parlamentari Popular, per a informar de les actuacions encetades per la Conselleria d'Hisenda i Model Econòmic pel que fa a l'Elx Club de Futbol i a la Fundació Elx Club de Futbol, Societat Anònima Esportiva.

Bé, per posar-los en antecedents vaig a fer a les seues senyories un breu relat dels fets dels quals hem de parlar.
Comencem pel principi.

El 17 de febrer de 2011, l'Institut Valencià de Finances va avalar la Fundació Elx Club de Futbol en dos operacions de préstec per un import total de 14 milions d'euros: un préstec concedit per la Caixa del Mediterrani -com saben, hui Banc de Sabadell- de 9 milions d'euros; i un altre concedit al Banc de València -hui CaixaBank- de 5 milions d'euros.

Com a garantia dels avals de la fundació controlada per les mateixes persones que controlen el club va pignorar les accions -dic-, la fundació va pignorar les accions de l'Elx Club de Futbol que havia adquirit en l'ampliació de capital del club amb els fons procedents d'estos préstecs i, així mateix, es va constituir una hipoteca sobre una finca rústica de 6 hectàrees propietat de la fundació, la qual havia estat valorada per Tinsa en 2010 en 612.
790 euros.

Ambdós avals foren executats per impagament de la fundació i, com a conseqüència de l'execució, l'Institut Valencià de Finances és titular d'un dret de crèdit per import de 14.
664.
126 euros enfront de la Fundació Elx Club de Futbol, el qual compta amb les garanties que acabe d'esmentar i, fonamentalment, amb la peça de les accions de la Societat Anònima Esportiva que representa un 54,73% del seu capital social.

D'altra banda, però, els esmentats avals atorgats per l'Institut Valencià de Finances van ser objecte d'un expedient tramitat per la Comissió Europea contra Espanya, l'expedient 36.
387/2013, la qual cosa, en resolució del 4 de juliol de 2016, es va considerar com a ajudes estatals incompatibles amb el mercat interior i, per tant, atorgades de manera il·legal.

Segons l'esmentada decisió de la Unió Europea, cal recuperar de manera efectiva i immediata de l'Elx Club de Futbol, Societat Anònima Esportiva, considerat com a beneficiari final de les ajudes, la quantia de 3.
688.
000 euros en concepte de principal i 418.
940 en concepte d'interessos, calculats a la data de la reclamació però que es meriten per dies fins que el pagament de la tornada s'haja fet de manera completa i efectiva.

Contra la decisió de recuperació, l'Elx Club de Futbol va interposar un recurs de nul·litat davant el Tribunal General de la Unió Europea, havent-ne sol·licitant igualment l'adopció de mesures cautelaríssimes que li han estat concedides en virtut d'interlocutòria del 6 de març del 2017 i que han permés suspendre la recuperació.

Així mateix, està pendent de resolució en el Tribunal General de la Unió Europea el procediment de mesures provisionals, el qual, si s'admet, determinarà la suspensió definitiva de la decisió fins que es pronuncie el Tribunal General de la Unió Europea sobre el recurs de nul·litat.

En tot cas, com que la Fundació Elx Club de Futbol era incapaç de fer front al pagament del deute, l'Institut Valencià de Finances, en defensa dels seus interessos, és a dir, en defensa dels interessos del contribuent valencià, va procedir a la venda del seu dret de crèdit donant-li al procés la màxima publicitat i transparència, i va rebre una oferta vinculant d'Skyline International pel següent preu i condicions: preu fix, d'un milió d'euros; preu variable, de fins dos milions d'euros depenent del deute resultant del conveni de creditors en el concurs; bons, de fins 10.
400.
000 euros en cas que l'Elx Club de Futbol jugue en primera divisió, a raó de dos milions per temporada.

El comprador es comprometia, així mateix, a realitzar dos ampliacions de capital: una, per import de 5 milions per a augmentar el límit del pressupost destinat a plantilla esportiva; i, una altra, per import de 4.
117.
000 euros per al pagament, si fóra el cas, de la decisió de recuperació de la Comissió Europea consignant les esmentades quantitats notarialment.

La transacció i venda del crèdit va quedar condicionada que l'IVF resultara adjudicatari de les accions de l'Elx Club de Futbol, i per eixe motiu, amb l'autorització del Consell, es va iniciar el procés d'execució notarial de la peça en la notaria d'Elx de Manuel Ferrer Gómez, anunciat en el portal de subhastes de l'agència estatal, publicat en el BOE del dia 5 de setembre de 2016, i amb data de finalització prevista per al 27 de setembre del 2016.

Els actuals gestors de l'Elx, i del patronat de la fundació Elx, integrat majoritàriament per consellers de la Societat Anònima Esportiva, van mostrar des de l'inici del procés de venda una oposició clara a les actuacions de l'Institut Valencià de Finances; van iniciar un procediment de mesures cautelars a la pretensió de paralitzar el procés de venda del crèdit, el qual va ser desestimat; i van interposar una demanda de nul·litat de contracte de peça i dels préstecs al·legant clàusules abusives -subratlle, clàusules abusives, estem parlant d'un club de futbol-, el qual es va admetre a tràmit el 22 de novembre de 2016 i amb la qual cosa va aconseguir la suspensió de la subhasta notarial de les accions el dia 26 de setembre del 2016.

Pel que fa a la demanda de nul·litat de la peça per clàusules abusives, està encara pendent de resolució en el Jutjat de Primera Instància número 1 d'Elx, havent-se assenyalat l'audiència prèvia per al dia 5 de setembre del 2017.

Paral·lelament, l'actual direcció del club no ha desistit de perjudicar els interessos de l'Institut Valencià de Finances de La Generalitat, és a dir (rient), del conjunt dels valencians, intentant ignorar la posició de l'Institut Valencià de Finances en el procediment concursal en què es troba immers el club des de setembre del 2015.

De fet, primer va intentar que no es reconeguera el crèdit derivat de la decisió de recuperació com a crèdit contra la massa, és a dir, intentant evitar que tinguera caràcter preferent a qualsevol altre crèdit a l'hora de cobrar i, després, intentant un conveni de creditors que preveu una ampliació de capital per compensació de deutes, la qual cosa suposaria una dilució de la participació de la fundació per davall del 50% del capital del club amb la conseqüent minva del valor de la garantia constituïda a favor de l'IVF.

Al respecte, cal assenyalar que el crèdit derivat de la decisió de recuperació s'ha reconegut com a crèdit contra la massa, però que eixa qualificació ha estat recorreguda davant de l'Audiència Provincial d'Alacant tant per l'Elx Club de Futbol com per l'administració concursal.

D'altra banda, el conveni de creditors que preveu l'ampliació de capital de l'Elx Club de Futbol es va aprovar judicialment en sentència del 18 de març del 2017, i és l'IVF que li ha recorreguda.
Així mateix, ha sol·licitat la suspensió de l'eficàcia del conveni per a evitar la convocatòria de la junta d'accionistes per a aprovar l'ampliació de capital.

La sentència també ha estat recorreguda per l'agència estatal -subratlle-, no només per l'IVF sinó també per l'Agència Estatal de l'Administració Tributària, per l'agència tributària, i per la Tresoreria General de la Seguretat Social.
Estan pendents de resolució tots estos recursos, els tres recursos, per l'Audiència Provincial d'Alacant.

¿Quina és la situació actual?
Així és com ens trobem en la situació actual: de total embolic i d'incertesa judicial absoluta tant a nivell nacional com europeu.
Mentrestant, Elx Club de Futbol ha patit el colp esportiu i econòmic que ha suposat el descens a segona divisió B, que torna més incert encara l'escenari del club i podria dur, fins i tot, a la seua liquidació i desaparició.

I he de dir-los que l'actuació de l'IVF en tot este procés ha estat guiada pel criteri de defensar els interessos de tots els valencians, òbviament, tractant de recuperar el deute contret per la fundació de l'Elx amb la Generalitat Valenciana per a finançar l'ampliació de capital d'una societat anònima i, dins d'este criteri, sempre s'han tractat de buscar fórmules, fins i tot hem anat a la recerca d'un comprador solvent de les accions, que permeteren garantir la viabilitat del club.

Res més i moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor conseller.

I, ara, per a substanciar la primera intervenció, en este cas, per part del Grup Parlamentari Popular i per un temps màxim de huit minuts, senyor Juan de Dios Navarro, quan vullga.

El senyor Navarro Caballero:

Buenos días, señor presidente.

Señores diputados.

Honorable conseller, muchas gracias por su comparecencia para dar respuesta a una petición de comparecencia que realicé el 11 de noviembre del 2016 para que explicara las actuaciones que se han llevado a cabo por parte de su departamento con el Elche Club de Fútbol y la fundación.

Previa a esta comparecencia, realice una serie de preguntas el 27 de julio y el 29 de septiembre que no fueron contestadas en su totalidad y que la respuesta en algunos casos era ambigua y en otros casos inexistente.
Por eso de la petición de comparecencia.

El 27 de julio -le voy a hacer una relación de las preguntas que no me contestaron, a ver si usted me podría contestar aquí- preguntaba si habían sido presentadas, tras el anuncio de la apertura del proceso, nuevas ofertas.

Otra de las preguntas de la que no tengo contestación es que si las ofertas presentadas cubrían el total importe de crédito de la entidad pública ostentada sobre la referida fundación y en qué diferencia se presentaban cualitativa y cuantitativamente.
Tampoco obtuve respuesta, fue más bien una callada por respuesta.

Por otro lado, también solicitaba que estando abierto el periodo de recepción, una de las…, en el proceso de venta del crédito, el IVF…, sobre la fundación, el señor director general el 4 de julio ya dijo que el IVF ya tenía comprador.
Nos extraña que eso fuera así, cuando el 4 de agosto es cuando se abren los sobres.

Yo no sé si es que había alguna información que ya tenían y nos podían haber dicho, o es que los sobres estaban ya abiertos el 4 de julio porque, por su respuesta, deja un poco entrever que había algo que no…, o no era cierto que había comprador o no era cierto… o era algo extraño que ya tuviera esa información el IVF cuando el proceso todavía estaba abierto.

Otra de las preguntas era por qué se ha vuelto a abrir el plazo de diez días del proceso de venta de crédito que ostenta el IVF frente a la Fundación Elche Club de Fútbol a resultas de la decisión de la Comisión Europea, si, según lo manifestado por el director general el 4 de julio, las bases de la venta de crédito orginarias ya preveían la asunción de parte del futuro comprador de la multa que se impusiera y del propio licitador.

Luego, el 29 de septiembre, las informaciones aparecidas en los medios de comunicación, que hay que decir que otra cosa no pero los medios de comunicación han dado muchas explicaciones y en las redes sociales aún más, es decir, probablemente sea su conselleria la que más está en redes sociales y yo no sé si dedicaban todo el tiempo a ello y no a gestionar otras cosas.

Una pregunta muy importante es… Ha hablado del concurso de acreedores, pero ha hablado poquito de ese tema, yo creía que sin tiempo limitado iba a poder explayarse en estos temas.
Yo le preguntaba qué motivaba la justificación referida -que sí que me la contestaron-, pero también preguntaba qué consecuencias comportaba para La Generalitat.
A ver si me puede dar alguna contestación usted hoy aquí.

Y, luego, otra pregunta del 29 de septiembre era ¿qué solvencia técnica tenía la sociedad de Skyline?
, ¿cómo había sido acreditada ante La Generalitat?
, y ¿qué solvencia económica y financiera?
Su respuesta fue, son quince líneas y lo que me dice es: Â«Lo tiene acreditado delante de La Generalitat y del resto de organismos.
El BDO hace la revisión y validación y análisis.
Â» ¿Usted cree que eso es transparencia?
¿Usted ahí me está explicando cuál es (soroll de papers) esa solvencia que tenía esa sociedad?

Y, luego, entrando un poquito más en las consecuencias que yo le preguntaba, la demanda, es público y notorio que ha causado un gran malestar en el inicio de las acciones judiciales por parte de La Generalitat a través de su conselleria, impulsada por el (inintel·ligible) … contra el Elche y contra la fundación.
¿Puede explicar por qué y, sobre todo, qué consecuencias ha tenido, ya que no nos lo ha explicado antes?

Me llama la atención mucho que en su intervención no haya mencionado nada de la resolución judicial.
O lo que podíamos hablar deportivamente hablando, la goleada que Elche Club de Fútbol y la fundación ha sometido a La Generalitat.

Es público que la fundación.
.
.
, es público que se instó al concurso de la fundación y que se ha perdido en todas las instancias.
A ver si ahora que tampoco tiene tiempo, creo, puede hablar un poquito más.

Usted sabe que les han condenado en costas.
¿Por qué no habla de eso?
¿Por qué no nos lo explica?
Espero que esa información la tenga y que nos la pueda aclarar a todos.
No en primera instancia, sino es que en segunda instancia también.

Ustedes iban a recuperar 14.
400.
000 euros, que son de todos los valencianos y que el Partido Popular está al lado de La Generalitat para que se devuelva por parte del Elche Club de Fútbol, nunca estaremos en contra de eso, al revés.
.
.
pero han ido a recoger 14 millones y han tenido unas condenas en costas.
¿Nos puede decir la cantidad a la que.
.
.
, La Generalitat ha sufrido esa.
.
.
condena?
¿Qué cantidad es?

Por otro lado, ha hablado de la Comisión Europea.
Usted sabe que el Gobierno de España y la abogacía del estado están respaldando al Elche Club de Fútbol y a todos los equipos de la Comunidad Valenciana, como el Hércules y el Valencia, y al resto de entidades deportivas que se encuentran en la misma situación.

En cambio, la actitud que ha tenido la Generalitat valenciana con el Elche Club de Fútbol no ha sido la misma.
Únicamente se han pronunciado -por cierto, y con cierta modestia por su parte y con bastante notoriedad- la vicepresidenta, la señora Oltra, con la presidenta del Valencia Club de Fútbol.
.
.
dándole el total apoyo y, además, incluido con fotografía.

Hombre, me gustaría que nos explicara la diferencia de rasero.
¿Se debe a que el Elche es de menor categoría?
Porque no querría pensar, como llevamos pensando los alicantinos, y en concreto los ilicitanos, que es porque somos de la provincia de Alicante, que está ninguneada por parte del Consell durante estos dos años en todos los capítulos desde su responsabilidad en su presupuesto.
Tanto que reivindicamos a Madrid que tenemos que tener financiación, también le reivindicamos a usted que haya esa inversión en la provincia de Alicante.

Entonces, creo que le he hecho una serie de preguntas y espero.
.
.
Son claras, son concisas.
Usted ha hablado mucho tiempo del pasado, de dónde venimos, que me parece muy bien, y es la realidad de dónde venimos, pero lo que me gustaría es que me explique su gestión.
No la gestión anterior, que estamos totalmente de acuerdo.
Que me explique su gestión con respecto a esto.

Muchas gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Navarro.

I, ara, per part del Grup Parlamentari Podemos-Podem, i per un temps màxim de quatre minuts, el senyor Almería, quan vullga, té la paraula.

El senyor Almería Serrano:

Moltes gràcies, president.

Conseller, bon dia.

Moltes gràcies per la seua compareixença i per la informació que ens facilitat.

El nostre grup parlamentari, de bestreta, voldríem manifestar el nostre respecte i consideració a l'Elx Club de Futbol i a la seua magnífica afició, un dels nostres grans clubs de futbol, de trajectòria ja quasi centenària, que lamentablement ha hagut de sofrir aquesta situació, fruit d'aquest modus operandi que ja coneixem i l'hem vist en altres clubs de futbol, amb resultats absolutament desastrosos i que continuen en l'Elx Club de Futbol per la seua resolució.

Un modus operandi basat en un recolzament financer arbitrari als clubs de futbol per part del govern de La Generalitat anterior i que suposava una sèrie de garanties que donàvem pràcticament la propietat del club a la Generalitat valenciana en cas d'executar la pignoració sobre les accions.
Això, òbviament, li conferia a la Generalitat valenciana una capacitat d'obrar important sobre el club, que, com veiem, sofrix una resistència brutal per part dels administradors que configuren el consell del València Club de Futbol.

Des del nostre grup parlamentari, el que volem manifestar és que entenem que l'Institut Valencià de Finances intente recuperar per als valencians i les valencianes tots els recursos públics que s'han invertit en este desastre i que al final el perjudici causat a les arques públiques siga el menor possible.

També voldríem demanar que La Generalitat demane les responsabilitats oportunes, si escau, tant als administradors del club com al patronat de la fundació, per accions que puguen afectar els recursos públics i el patrimoni de tots els valencians i les valencianes.

El tema és un tema complex, és un tema, com ha dit el conseller, és un autèntic embolic.
Ens agradaria, si té el conseller alguna informació més sobre la possible viabilitat actual del club, que en segona divisió B entenem que ja és molt, molt complicada, i que poguera ser una de les fonts d'eixida de l'embolic.
I si hi ha forma de desbloquejar la situació actual perquè un futur comprador poguera participar majoritàriament i d'eixa forma donar una via d'eixida a la situació que s'ha produït en l'Elx.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Almería.

I, ara, per part del Grup Parlamentari Ciudadanos, té la paraula, per un temps màxim de quatre minuts, senyor Woodward.

El senyor Woodward Poch:

Muy buenos días, señor conseller.

Agradecemos su presencia aquí, aunque entendemos que, como decía el compañero del Partido Popular, hubiéramos requerido esta comparecencia mucho antes.

Mire, realmente estamos ante una situación de incertidumbre total, aún más agravada, como bien ha dicho al principio de su comparecencia, con la bajada a segunda B del equipo del Elche.
Entendemos que, por lo que ha comentado, la valoración que ha hecho y la exposición de los datos, el IVF está defendiendo su posición tratando de buscar las fórmulas para garantizar la viabilidad del club.

Creo que en estos momentos a todos nos viene a la cabeza lo que ha sucedido recientemente con los accionistas del Banco Popular, que lo han perdido todo, pero que realmente seguro alguien ha salido beneficiado en todo esto.
No estoy hablando del Elche, sino del símil con el Banco Popular.

Y vamos a ser muy concretos en una serie de preguntas y que son, después de lo que ha comentado que se está a la espera de una resolución de tribunales, del 5 de septiembre del 2017, ¿qué va a ocurrir de aquí hasta el 5 de septiembre del 2017?
¿Cuáles son los escenarios que baraja el IVF a partir del 5 de septiembre?
, porque me imagino debe tener prevista.
.
.
alguna serie de posiciones al respecto.

Y, por último, si da por perdida la inversión que realizó el IVF en el Elx y la fundación.

Muchas gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Woodward.

I, ara, per part del Grup Parlamentari Compromís, també per un temps màxim de quatre minuts, té la paraula la senyora Mireia Mollà.

La senyora Mollà Herrera:

Gràcies, senyor president.

Bon dia, senyor conseller.
Benvingut a la comissió per a tractar un tema, la veritat, delicat.

Jo, en primer lloc, i segur que vosté m'ho va a permetre, voldria adreçar-me en tot cas a l'afició de l'Elx Club de Futbol que durant estos últims anys ha vist minvada la posició d'un gran club, que està sustentat pels seus aficionats, que sempre han estat a l'altura i a l'alçada d'este club i han donat tot el que han pogut per tal de.
.
.
, davant de situacions de nefasta gestió pròpia del club o de l'ajuda necessària de la nefasta gestió de l'antic govern del Partit Popular en La Generalitat, doncs han vist com el club ha sigut sotmés a una convulsió i a una situació d'incertesa absoluta.

Aleshores, primer, crec que toca parlar de l'afició.
Després, m'agradaria entendre molt bé quin és l'objectiu de la compareixença.

Jo, sincerament, avui, pensava que dintre d'esta situació tan complicada, i que damunt està d'alguna manera vinculada a certes resolucions judicials que s'esperen, voldríem tots buscar un objectiu final positiu per a l'Elx.

No m'acaba de quadrar sobre afirmacions o preguntes que s'han fet ací.
Perquè dir literalment que ha hagut Â«una goleada del Elche Club de Fútbol y de la fundación a La GeneralitatÂ», a mi em sembla un des-pro-pò-sit.

El que ha dut és una goleada monumental als interessos dels aficionats d'eixe club i dels petits accionistes d'eixe club, per part de molta gent, de molta gent.
I, entre ells, dir que hi ha una goleada quan hi ha en perill també 14.
000 milions d'euros de tots i cadascun dels valencians i valencianes, incloent il·licitans i il·licitanes, diners públics, a mi em sembla una afirmació prou.
.
.
, no sé molt bé exactament si anem tots a estar en la mateixa línia de l'objectiu que pensava jo que perseguia esta compareixença.

Sobretot perquè afirmar que s'està a favor de recuperar els fons públics.
.
.
bé, és que és obligat.
No és que s'estiga a favor o no.
És que no se pot estar en contra, perquè, efectivament, és una condició de la Unió Europea i que hi ha una exigència i, per tant, cal complir-la.
Vull dir, no se pot discutir.
Com ha passat en altres coses, ¿veritat?
, que la Unió Europea ens ha posat multes.

O, per exemple, dir que és que Â«claro, el Gobierno de España está apoyando a los clubs de fútbol pero el gobierno de La Generalitat no lo está haciendo ante la Unión EuropeaÂ».
.
.
Clar, perquè ells no paguen la condemna.
Perquè ells no són els que tenen a la seua disposició el poder fer alguna cosa.
Vull dir, Â«yo apoyo porque no me corresponde.
Porque encima la multa me la ponen a mí, pero yo se la traslado a quien.
.
.
, al gobierno autonómico de turnoÂ», com ha passat en la gestió del dèficit.

Jo no sé si vull que m'explique vosté tant la seua gestió, ¿val?
, sinó que m'explique l'objectiu final i, d'alguna manera, voldria pensar si existix algun pla que garantisca una entrada d'un inversor, la devolució dels fons públics.
.
.
dels fons públics, tenint en compte la situació actual del club, i si hi ha alguna fórmula per a recolzar el club sense infringir lògicament el dret europeu i, per tant, complir les expectatives de tot.

Si eixes fórmules vosté pensa que han d'esperar lògicament a les sentències judicials.
O d'alguna manera s'està treballant en alguns plans alternatius als quals s'han plantejat, que, de fet, li he de dir que l'IVF ha estat menejant-se -si me digueren que ha estat parat.
.
.
-, ha estat menejant-se.

I també voldria agrair.
.
.
Segurament, la comunicació tuitera hi ha de tot: para gustos, colores.
Però, home, jo preferisc que me critiquen per excés d'informació que per defecte.

Gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Mollà.

(Inoïble) .
.
.
torn del senyor Muñoz, per un temps màxim de quatre minuts.
(El president parla amb el micròfon desconnectat)

El senyor Muñoz Lladró:

Gracias, señor presidente.

Buenos días, señor conseller.

Yo soy bastante futbolero también.
Creo que en esta sala hay unos cuantos que nos gusta el fútbol.
Y normalmente, cuando te gusta el fútbol, sueles padecer por el fútbol.
Lo que no es habitual es tener que padecer como aficionado por una mala gestión de los poderes públicos.
Pero, bueno, en la época del PP ya se veía de todo, ¿no?

Esto.
.
.
lo que está ocurriendo con el Elche es una cosa que ha ocurrido con otros clubes de fútbol.
.
.
Yo soy del Valencia, y esto me suena bastante a lo que ocurrió en el caso del Valencia Club Fútbol: una generalitat que se pone a hacer cosas que no son de incumbencia pública para buscar una rentabilidad electoral, para poder decir -y fíjense cómo hoy lo hemos vuelto a escuchar- que defienden los clubes de fútbol, en este caso lo personifican en el Gobierno de España, arrimando el ascua a su sardina.
Antes lo hacían avalando a los clubes de fútbol.
Lo hicieron con el Valencia.
Ya estamos viendo cómo está evolucionando.
Lo hicieron con el Elche.
Ya estamos viendo cómo ha evolucionado.

Y ahora intentan ponerse como los defensores de los aficionados, nada más lejos de la realidad.
Viejos conocidos.
.
.
estas cuestiones de las ayudas públicas que vulneran el derecho de la competencia, que no solo han ocurrido en los clubes de fútbol.
Lo hemos visto con otros grandes instrumentos, edificios, proyectos del Partido Popular, como la Ciudad de la Luz, viejos conocidos, como tener que devolver estas ayudas ilegales, lo reclama la Unión Europea y no hay nada otra…, no hay nada que hacer.

Quiero decir, al final esto se trata de cumplir con la legalidad europea.
Otros presidentes decidían que a lo mejor era quitar banderas de la Unión Europea, de las instituciones públicas, pero yo creo que este, el govern que surge de l'Acord del Botànic, pues lo que hace es cumplir con la legalidad.

Yo creo que esto es, pues eso, viejos conocidos.
Este pasado que el Partido Popular intenta olvidar o intenta hacernos olvidar, pero es ese pasado que condiciona el presente y lastra el futuro.
Estas minas que van saliendo de los cajones.
Este dinero que no estaba presupuestado y que tienes que gastar en arreglar lo del pasado.

A pesar de que, como dice el portavoz del Partido Popular, aunque no me ha quedado muy claro esto de estamos…, quiero que me explique lo que se está diciendo ahora, porque del pasado estábamos totalmente de acuerdo.
Bueno, pues yo no, yo no estoy totalmente de acuerdo.
(Rient) No sé si esta opinión es compartida por los miembros de la comisión.
Pero totalmente de acuerdo no puedo estar cuando nos encontramos una situación en la que el IVF avaló a un club de futbol para intentar sacar una rentabilidad económica que sale absolutamente mal; que la Unión Europea pide que se devuelva el dinero por ayudas ilegales; que hay un proceso de venta que se torpedea desde el primer momento, en el que se está buscando una viabilidad al club.

Claro, esto…, claro, no se puede estar de acuerdo.
Y todo al final para acabar como yo creo que otros procesos que hemos visto con clubes de futbol.
Pues al final -no sé-, espero que tenga una buena salida y confío en la gestión de este nuevo Consell, pero que, en cualquier caso, que tienen una salida muy complicada, y lo estamos viendo, tanto por los procesos legales abiertos, tanto por la complicación emocional…

Porque esto es complicado, ¿eh?
, la complicación emocional que tiene todo lo que rodea al mundo del futbol es un poco…, para los que nos gusta, pues es difícil, porque no solo se basa en criterios puramente racionales o económicos, sinó sentimentales, y tiene mucha sensibilidad social y es complicado gestionar estas situaciones.

En cualquier caso, me uno a las palabras de mi compañera Mireia Mollà.
No entiendo por qué es esta comparecencia.
No puedo admitir también una cuestión que quiero decir: el retraso a la hora de comparecer, cuando todos sabemos que las comparecencias las ponen los grupos parlamentarios.
Por lo tanto, si era tan urgente, podían haberlo puesto con anterioridad.

Y, en cualquier caso, lo que yo sí que pediría es que les dejen trabajar, que creo que el Partido Popular ha hecho demasiado daño como para ahora dar lecciones de moralidad, de ética o de buena gestión.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Muñoz.

I ara, per a contestar a les intervencions dels grups parlamentaris, sense límit de temps, senyor conseller, quan vullga.

El senyor conseller d'Hisenda i Model Econòmic:

Senyories, vaig a contestar a totes les seues preguntes, òbviament, sobretot a les del Partit Popular, les del Grup Popular.

Però abans voldria fer una reflexió.
¿Com tenen vostés la barra de vindre a demanar explicacions al govern actual per unes actuacions que no tenen altre propòsit que recuperar uns diners de tots els valencians que vostés van posar en perill quan governaven I, a més a més, al parer de tots, de la Comissió Europea en particular, ho van fer il·legalment?

Estem ací ara parlant de què està fent aquest govern.
Però, sobretot, estem parlant de la seua irresponsabilitat com a govern, de la manera que vostés van jugar amb els diners dels valencians i de la possible pèrdua d'un equip de futbol valencià perquè vostés no han volgut actuar a temps, acceptant possibles solucions, tot per tractar de mantindre en el control del club als seus amics.

Perquè en el moment que se podia hi havia un comprador solvent, un comprador que podia haver resolt els problemes.
I en este moment potser l'Elx no estaria en segona B.
Se podia haver fet una política esportiva diferent, a més, contundent.
Però no, han mantingut als mateixos, i no solament és un desastre econòmic, sinó que es un desastre esportiu.

I com molt bé diu la senyora Mollà, ací no estem contra l'Elx Club de Futbol.
¡Només faltava!
Estem a favor de l'Elx club de futbol i de salvar-lo, com pensa la majoria dels seus aficionats i dels seus inversors xicotets.
Estem a favor de l'Elx.
I estem en contra de la mala gestió -d'això sí que estem-, d'una mala gestió que ha perjudicat a l'Elx i, sobretot, ha perjudicat els diners i els interessos del contribuent valencià, de tots, com ha dit molt bé la senyora Mollà; també dels il·licitans, també dels il·licitans, que és molt important.

Res més millor que aquest lloc que vostés els feren amb els avals de l'institut valencià.
.
.
, de la Fundació Elx Club de Futbol, que exemplifica molt bé per què hui, per exemple, no tenim caixes d'estalvi a la Comunitat Valenciana.

La pràctica del seus governs de concedir avals de les caixes als seus amics sense garanties sòlides i en els casos més desvergonyits, amb l'aval de La Generalitat, explica que hui no tinguem caixes d'estalvi en la Comunitat Valenciana.
I que si tenim Institut Valencià de Finances i Societat de Garantia Recíproca és perquè han hagut de ser (inintel·ligible) .
.
.
pràcticament de la tomba amb diners de tots els valencians i una gestió eficient del govern actual.

I tot ho van fer, a més a més, ¡d'amagat, d'amagat!
L'aval, per exemple, de la Fundació de l'Elx Club de Futbol en 2011 el van concedir sense informes dels tècnics.
¿Per què?
I ho van fer amb -perdoneu el neologisme- agosticitat, quan.
.
.
-en agost, vull dir-, quan (rialles) els controls de tot tipus, intern, personal tècnic i extern, parlament, mitjans de comunicació, opinió pública són menors.

¿Sa senyoria podria contestar estes dos preguntes?
¿Per què ho varen fer, com ho varen fer, sense informe dels tècnics?
¿Per què ho varen fer en un moment com en els mesos d'agost?
¿Per què no van demanar garanties clares de retorn?
Una pregunta interessant.
¿Que els responsables del Partit Popular no estarien pensant en donar una subvenció encoberta en lloc d'un préstec?
Atenció al que estic dient, és molt important, ¿eh?

Amb els antecedents de l'etapa de govern del partit de la seua senyoria sembla que el modus operandi del Partit Popular en aquella època era precisament concedir subvencions camuflades sota la fórmula de préstecs d'impossible retorn.

¿Es volia eludir amb aquests tipus de pràctiques el control parlamentari i també el control de la Comissió Europea?

De tot això toca parlar avui ací en esta comissió, en seu parlamentària.
Que se clarifique tot, absolutament tot.
Perquè tot això ara l'hem de desfer en la mesura que siga possible, perquè ho mana la Comissió Europea i, sobretot, ho mana els interessos de cinc milions de ciutadans i de ciutadanes, dels valencians i de les valencianes, també dels il·licitans i de les il·licitanes.

Gràcies al treball de l'Institut Valencià de Finances, de l'Advocacia de La Generalitat i, en definitiva, del Consell hem aconseguit ja coses com que el jutge haja qualificat el crèdit com a preferent.
De goleada, nada, ¿eh?
De les coses principals, està guanyant el Consell, ¿eh?

La qual cosa permetrà que en el moment que s'òbriguen les mesures cautelars l'Institut Valencià de Finances estarà en posició preferent a l'hora de cobrar.
Cosa que, d'altra banda, també han fet -subratlle- la seguretat social i l'agència tributària.

És que no estem a soles.
És que tots aquells organismes que estan en la defensa dels interessos generals estan en la mateixa línia que nosaltres.
¿Vostés no?
És que.
.
.
, és que es per a tirar-se les mans al cap.
¿Vostés no?
¿El Partit Popular no està en la mateixa línia?
Qualsevol entitat responsable de salvaguardar els diners públics, llevat de vostés i els seus amics que han tractat de torpedejar-lo.

I anem a les preguntes i anem a les reflexions.

¿Hi havia una altra oferta?
No, no hi havia una altra oferta.
Hi havia una oferta que era de Skyline, no hi havia una altra oferta.

¿La totalitat del crèdit ho cobria tot?
La totalitat del crèdit ho cobria tot.

¿BDO era solvent?
És una pregunta que la fa vosté per fer-la, ¿no?
, perquè vosté sap que és una de les firmes d'auditoria i consultoria més importants del país, que justament està especialitzada en termes de futbol, dels equips de futbol.
És a dir, hem anat a la firma més prestigiosa en el mercat de les auditories dels equips de futbol.

¿Paguem costes?
Sí, hem pagat costes d'un recurs en concret.
244.
000 euros en costes per salvar 14 milions.
I a més, no és ferma en les costes, estan recorregudes també.

Hi ha una cosa molt interessant, què és com un.
.
.
Bé, és que ho diuen.
.
.
, supose que ho diuen per dir-ho, perquè no és que hi ha res que ho avale.
Sempre recorren a la.
.
.
-¿com diuen vostés?
- Â«a la discriminación o la no sé qué de Alicante, de Elche y de no sé qué.
Â»

Però, bé, ¿quina broma és esta?
¿Quina broma és esta?
El tracte que hem fet amb l'Elx, amb l'Hèrcules, és el mateix que hem fet amb el València, exactament el mateix.
¡El mateix!
Perquè en tots els casos hem buscat la salvaguarda dels interessos dels valencians i de les valencianes.

Per tant, com diu molt bé el senyor Almería, el recolzament financer arbitrari als clubs de futbol és un símptoma més de la manera que utilitzaven els diners de tots pel govern anterior.

¿Responsabilitats?
Naturalment, senyor Almería, que anem a demanar responsabilitats.
¡Només faltava?
Fins l'últim quinzet dels valencians anem a demanar responsabilitats.
No hi han paraules per descriure la situació en què ens han deixat en este i en altres temes el govern anterior.

¿Forma de desbloquejar?
Bé, que el propi club, la gent que en este moment està.
.
.
eren responsables d'això, diríem, determinara deixar el tema llest perquè l'Institut Valencià de Finances poguera novament -que no és la mateixa situació que quan se va plantejar- que un comprador solvent poguera salvar el club.

¿Què va a passar -diu el senyor Woodward- fins al 5 de setembre?
Doncs treballar, treballar en la línia que estem fent i intentar estar ahí, intentar treballar tots els dies per fer viable l'Elx Club de Futbol i viable la defensa dels interessos de tots els valencians.

El que ha de fer el consell de l'Elx és retirar la demanda que té plantejada per demandes abusives perquè no té ni peus ni cap.
Saben això de les demandes abusives ¿què és?
És com una senyora major, despistada, el director de la sucursal li diu: Â«Fes aixòÂ», i ella, desprovista de coneixements financers, diríem, entra en el lloc.
.
.
I aleshores, el jutge.
.
.
o els jutges.
.
.
la demanda és per clàusules abusives.

Però ¿de què estem parlant?
¿D'una senyora major perduda que no té cultura financera?
¿Estem parlant d'això?
És que això és el que han plantejat els actuals responsables del club.
Com si foren persones sense coneixement financer i no sapiem.
.
.
i que estem parlant de milions d'euros.
¿Quina broma és esta?
No té ni cap ni peus.

El que han de fer és cejar en su empeño i intentar que la qüestió puga continuar per a la salvaguarda -torne a repetir- dels interessos, sobretot dels interessos de l'Elx Club de Futbol, perquè si no, si hem d'aplicar.
.
.
, si la Unió Europea finalment ens fa aplicar amb la tota la contundència les seues disposicions, per culpa de la gent que ha fet inviable solucions anteriors, segurament el futur de l'Elx està molt malament.

¿Per què volien perjudicar en el moment que era propici l'entrada d'un comprador solvent?
És una pregunta molt important.
I és que me la faig tots els dies, és que no ho entenc.
¿Què volien, no ficar diners i continuar manejant el cotarro?
¿De què estem parlant?
Seria un problema de 14 milions, 14 milions d'euros.

En fi, és que, (rient) de veritat, jo hi han coses en la vida parlamentària que no acabe d'entendre.
Però ¿com és possible que el Partit Popular demane la compareixença per un tema que és un desastre justament per la gestió del Partit Popular?
I a més, en esta segona intervenció, m'agradaria que me fera, si és tan amable -i no és obligat, naturalment, perquè qui compareix sóc jo-.
.
.
, però almenys perquè jo me n'anara d'ací amb una idea més clara.
¿Com és possible que el Partit Popular pregunte sobre estes coses?

Res més.
Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor conseller.

¿Va a haver alguna.
.
.
?
(Veus) Sí, però la rèplica l'han de demanar, no és un torn obligatori.

Senyor Juan de Diós Navarro, per un temps màxim de quatre minuts.

El senyor Navarro Caballero:

Sí.
Señor conseller, yo la verdad es que me alegro, o no, de ese tono jocoso suyo.
La verdad es que yo creo que las preguntas que le he hecho probablemente, como desconoce el tema y cuando le han pasado la información no lo tenía claro… A ver, yo no pregunto por la solvencia de BDO.
Yo creo que usted…, es que usted firma unas contestaciones, firma unas contestaciones….

Aquí, lo que se pide, lo que se pide es sobre la solvencia técnica y financiera de Skyline.
¿Qué me habla usted de BDO?
Probablemente es que le habrán pasado mal el mensaje.
No sabe usted de lo que está hablando.
Y además, usted lo firma, ¿eh?
No, no, no, que usted lo firma.
¿De qué me está hablando?
Ha venido aquí a comparecer para leer, y probablemente no tiene ni idea de este tema.
O sea, esto es muy grave.

No me pregunte a mí del gobierno anterior.
Yo soy diputado de estas Cortes de esta legislatura.
¡Hombre!
, eso sí que es una broma.
¿Responsabilidad?
La responsabilidad es la que le estoy pidiendo yo a usted, que lleva dos años al frente de esta conselleria.
¿Gestión?
¿Llevan gestionando?
Pues si esa es la gestión que tienen que hacer ustedes, es mejor que se vayan.

Que ustedes, las medidas que toman es poner… pedir el concurso.
Aquí tiene la sentencia.
Y luego, tienen una sentencia firma que es del 18 de octubre, que también le condenan en costas.
Usted solo ha hablado de primera instancia.
Hable de segunda instancia.
Más de 400.
000 euros les han condenado en costas.

Esos 400.
000 euros, como diría la compañera Mireia Mollà o la señora Oltra en su momento, podrían ir destinados a los menores, a la discapacidad, a la política social, a la educación.
Que es que usted no estaba aquí y otros portavoces tampoco.
¿Sabe?
Es que es muy diferente gobernar a estar en la oposición.

Las condenas y las costas son firmes.
A lo mejor no se lo han dicho.
Son firmes.
Y sí que le digo usted que la gestión que han hecho ha sido pésima, entre otras cosas, porque para recuperar 14.
400.
000…, que estamos totalmente de acuerdo, que hemos dicho desde el principio que se tiene que devolver.
Que no estamos cuestionando eso, estamos cuestionando su gestión, una gestión pésima.

Usted sabe -y si no, debería de saberlo- que en primera instancia está suficientemente argumentado y no tiene ninguna rendija para recurrir.
Pero a usted, como le da igual, como el dinero no es suyo y le importa poco, lo que hace es recurrir.

Pero es más grave aún que ustedes me contestan a mí el 14 de noviembre, me contestan el 14 de noviembre.
Le pregunto sobre las consecuencias y se callan.
Porque usted el 18 de octubre, el 18 de octubre ya hay sentencia firme provincial, ¿vale?
, de la audiencia provincial.
Hay sentencia firme y le condenan en costas, más de 400.
000 euros.
Y ustedes callados.

Y hay una pregunta parlamentaria donde ustedes ni contestan.
Por eso aquí la comparecencia que se le pide a usted.
No mire para otro lado, que otros grupos parlamentarios sí que miran para otro lado.
Pero hace unos años no miraban para otro lado.
¿O es que ya no son suficientes 400.
000 euros?
¿Cuántas plazas de menores se podían coger con 400.
000 euros?
¿Cuántos discapacitados?
¿O eso no se valora?

Eso está muy bien.
¡Qué diferente es estar en la oposición a gobernar!
¡Qué discursos tan distintos que tienen los grupos parlamentarios!
, hoy que tiene que venir usted aquí a dar la cara.
Eso sí, ha sido muy gracioso, ha sonreído mucho, pero esto no es de risa.
¿Va a haber alguna responsabilidad por esta mala gestión?
¿Quién va a dimitir?
14.
400.
000.
Nada de nada.
Encima, nos han condenado en más de 400.
000…

El senyor president:

Senyor Navarro.

El senyor Navarro Caballero:

Usted ha dicho -sí, señor presidente, termino ya-, ha dicho 240.
000.
No, no mienta, no mienta.
Sentencia firme, condena en costas.
Más de 400.
000 euros.
Explíquelo.
Y no hable tanto del pasado, que está muy bien.
Y además tenía tiempo ilimitado.
Entre en el tema.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Navarro.

Sí, doncs per part del Grup Parlament… ¡Ah!
, val, doncs senyor Woodward, per un temps màxim de quatre minuts.

El senyor Woodward Poch:

Muy breve.
Solo…, únicamente el señor conseller me ha contestado una pregunta, que es qué va a ocurrir de aquí al 5 de septiembre.

Realmente la preocupación de nuestro grupo, me imagino que para el Consell también, en estos momentos poniendo a un lado todo el tema monetario y todo el tema financiero, es el futuro del Elche, del aficionado que no entiende ni comprende la situación por la que se está pasando, y más, como he dicho al principio, con la bajada del equipo a segunda B.
Y que no quiere que este club desaparezca, ya que es una parte de su vida, tanto de esa persona como aficionado, de la ciudad, como se ha comentado aquí también, de la provincia de Alicante y también de esta comunidad.

Yo solo querría saber si tienen algún plan, o de momento lo que va a ocurrir a partir del 5 de septiembre.
Le he dicho antes del 5 de septiembre y a partir del 5 de septiembre, aparte del tema monetario, que es realmente lo que quiere conocer el aficionado del club en estos momentos.

Muchas gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Woodward.

Ara sí, la senyora Mireia Mollà, per un temps màxim de quatre minuts.

La senyora Mollà Herrera:

Mire, senyor conseller, jo la veritat és que m'agradaria de veritat que trobàrem una solució que efectivament estiguera en mans de gent amb solvència tècnica i financera.
No com el senyor Enguix, tampoc, ¿eh?
, i no sembla que com els actuals directius.
Qui no vullga posar diners en l'Elx que no marege.
Crec que és una cosa que tots tenim clara.

Els rescatadors, els suposats rescatadors que van vindre i que van baixar l'Elx de primera a segona, i els actuals que podien haver anat a eixa subhasta pública en una oferta i no se presentaren.
Qui no vullga posar diners en l'Elx Club de Futbol que no marege, que s'aparte, que deixe trobar gent que vullga posar diners per a rescatar eixos fons, perquè sense el rescat d'eixos fons s'afonarà l'Elx.

Hi ha una clara multa de la Unió Europea que diu el que diu.
I jo no vullc vore l'Elx Club de Futbol afonar-se, i menys marejant-lo qui no vol posar diners i l'únic interés és recuperar el que te ahí dins, ¿eh?

Aleshores, jo li pregunte: ¿els actuals directius podrien haver-se presentat lliurement a eixa subhasta oberta en una oferta?
¿Formalitzaren alguna oferta en temps i forma?
Aleshores, no estigam marejant la perdiu.

Perquè ¿sap què?
Jo no vull que perga ninguna sentència La Generalitat, però ¿sap com no se perden sentències?
No fent res, que és el que pareix que pretenia fer l'antic govern del Partit Popular, no fer res.
Aixina no se perden sentències, clar.
Però hi ha una multa i una possible desaparició de l'Elx Club de Futbol.
Jo crec que l'afició no se mereix el tracte que ha tingut i obtingut de la nefasta gestió dels directius i dels antics governs del Partit Popular.

Jo, sincerament, no sé si vosté confia en els actuals directius o no.
Jo el que vullc preguntar-li és si vostés van a exigir avals al club per al pagament a hisenda.
Perquè sap vosté que estem en segona B i no hi han ingressos.
Aleshores, voldria saber si se van a demanar avals.

Espere que el meu to no haja sigut jocoso per a compensar el que vosté haja quedat incrèdul davant del que ha escoltat.
I jo havia entés que el seu to anava per ahí, d'incredulitat.
A la millor per a compensar-lo sap que jo és que açò del tono jocoso a veces me sale y a veces no.

Aleshores, a la millor en el to de disgust queda clar que els il·licitans i il·licitanes volem una solució.
Però volem una solució per a recuperar els fons de tots i totes i de la salvaguarda del club.
Però no per a intentar tapar la mala gestió ni les butxaques que puguen estar condicionades, a més, per la seua pròpia mala gestió.

Volem salvaguardar el club i volem salvaguardar les butxaques públiques.
I si algú està vetlant per uns interessos que són de butxaques que no són les públiques, i per això està més content que hi hagen sentències o que hi haja.
.
.
un poc clar camí d'una cosa tan complexa com esta, doncs.
.
.

Perquè jo li vaig a dir una cosa.
Clar, si fóra tan fàcil la solució, ¿veritat que ja s'haguera trobat des de fa molt de temps?
Si fóra tan fàcil la solució, també estaríem parlant d'una solució per a l'Hèrcules.
A mi no m'ha paregut tampoc que fóra tan fàcil en el seu moment la solució per al València, que s'estigué molt de temps buscant-la, ¿eh?
I que fins i tot la solució no agradava a tots, ¿veritat?
Perquè era que vingueren de fora a posar diners.

El senyor president:

Senyora Mollà.

La senyora Mollà Herrera:

Per tant, no deu ser tan fàcil.
Jo preferixc que se menegen, que se menegen, i sobretot que aparten a tot el que vinga a marejar i no a posar diners per a recuperar el club.
Amb la qual cosa, recuperarem els diners públics dels valencians i valencianes.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Mollà.

I ara ja per a l'última intervenció del senyor conseller, per a contestar.
El temps per a contestar és per un temps màxim de quatre minuts.

El senyor conseller d'Hisenda i Model Econòmic:

Bé, volia començar efectivament per la sorpresa que el diputat me planteja que hi havia no una sinó dos ofertes, com si jo estiguera mentint.
És que avise, efectivament, hi havia una altra oferta, que era una autèntica mentira.
I de fet, l'oferta està ara.
.
.
l'empresa està en concurs de creditors.
Una en concurs de creditors, que era increïble el que ofertava, estava fora de la lògica.
.
.

Per tant, efectivament, una segona mentida, una mentida respecte d'això.
Per cert.
.
.
(Veus)

El senyor president:

Senyor Navarro, per favor.

El senyor conseller d'Hisenda i Model Econòmic:

.
.
.
avalada pels actuals gestors.
Eixos gestors que no fiquen diners, fiquen.
.
.
, solament marejant la perdiu, a costa del sentiment de la majoria dels aficionats de l'Elx Club de Futbol que volen el seu equip, a ser possible, en primera.
Està en segona B, i són els actuals gestors els que han.
.
.

He de recordar una cosa, ¿eh?
Ja va baixar de categoria en un moment determinat l'Elx per raons econòmiques, per raons econòmiques.
No és un tema baladí.
És que la mala gestió econòmica ja ha baixat motu proprio, per la mala gestió dels que portaven l'Elx, una categoria en la lliga.

¿Demana responsabilitats?
¿A qui?
¿Als que varen regalar 14 milions d'euros?
Ahí sí que se poden fer escoles i se poden llistes d'espera, llevar-los i això.
14 milions.
A eixos sí que cal demanar-los responsabilitat.
Ja ho crec que demanarem responsabilitats.
14 milions, 14 milions.
Estem parlant d'unes xifres increïbles.

Farem el que pugam per a recuperar el que pugam, fins a l'últim cèntim.
Faré el que siga i anirem a tots els recursos, anirem a tots els llocs.
En alguns llocs guanyarem i en altres perdrem, però treballarem fins al final per a recuperar l'última aguileta, l'últim quinzet dels valencians.

És que no posen diners, és que és un club històric, és un club, senyor Woodward, que ja ha baixat de categoria per raons econòmiques.
Per tant, no és un tema menor.
I si hi haguera sentència del Tribunal General de la Unió Europea, no sabem què pot passar.

Però n'hi ha uns responsables, uns responsables de La Generalitat, els que varen regalar els 14 milions, i uns senyors en el club que ni amb eixos 14 milions van saber salvar el club.
Atenció, que n'hi ha perso.
.
.
I nosaltres, que venim darrere, intentem salvar els 14 milions per al contribuent valencià i intentar ficar diners.

Per això vàrem buscar un comprador solvent, solvent.
Vull dir, és que BDO era la que el dotava de solvència Skyline.
¿És que la solvència qui la va donar, vosté i jo?
No, la dóna una firma d'auditoria que siga solvent respecte d'això.
¿A qui va ser recorregut per a saber si Skyline ja era solvent o no era solvent?
¿Al meu cosí?
¿Al cosí del meu cosí?
No, vas a una firma auditora de prestigi mundial.
Perquè, per exemple, ¿anem al cunyat i al cosí?
No, no, perdona, a una firma auditora de primer nivell.
I per això nosaltres sabíem que Skyline era solvent.
Perquè la firma que pot donar-li solvència a una empresa va dir que era solvent.

Per tant, és important que ho tingam ben clar: ací n'hi ha un fenomen realment.
.
.
, que La Generalitat estiga en boca de la Comissió Europea, de Standard & Poor's, de l'Airef, d'altres organismes de l'estat.
.
.

El senyor president:

Per favor, per favor, per favor.

El senyor conseller d'Hisenda i Model Econòmic:

.
.
.
embolicada amb obscurs assumptes que barregen, financen el futbol, (veus) incòmoda relació quan es tracta d'una administració pública, i més encara amb el deute que l'han deixat a ells.
I que un club històric de la nostra comunitat.
.
.

El senyor president:

Per favor, senyor conseller.

Sí, sí, però… Perdone, però ací estem en una compareixença en què n'hi han persones convidades, però estan convidades per a sentir què està passant ací, però no per a intervindre en la intervenció.

Yo no he escuchado esas.
.
.

El senyor conseller d'Hisenda i Model Econòmic:

Jo no.
.
.
(Veus)

El senyor president:

Jo no he.
.
.
(Se sent una veu que diu: Â«Es que me ha dicho que tengo mucha cara.
Pero, ¿a santo de qué?
) Bé, jo no ho escoltat.
Yo no lo he oído.
(El senyor Navarro diu: Â«¡Hombre!
yo creo que un poquito de respetoÂ»)

Bueno, señor Navarro.
.
.
Es que no lo hemos escuchado.
(Veus.
El senyor Navarro diu: Â«No lo entiendoÂ»)

Por favor, los invitados saben perfectamente que no pueden manifestar ninguna opinión.
¿Está claro?
(Veus.
El senyor Navarro diu: Â«Ya veo que te hace mucha gracia.
Pero eso es una falta de respetoÂ».
Veus.
El senyor Navarro diu: Â«Claro que sí, claro que síÂ»)

Bueno, por favor… (El senyor Navarro diu: Â«Una falta de respetoÂ».
El senyor Muñoz li respon: Â«Si yo no estoy diciendo nada…Â».
El senyor Navarro diu: Â«Sí, te estás riendo y estás diciendo…Â») Señor Navarro, por favor.

Gracias.

Senyor conseller, (inintel·ligible) .
.
.

El senyor conseller d'Hisenda i Model Econòmic:

Bé, el senyor Navarro vol desviar la intervenció sobre el tema principal, que és el desastre de gestió que fou del Partit Popular, que estiguem en boca de la Comissió Europea, de Standard & Poor's, de l'Airef, d'altres organismes, embolicats en una de les situacions més patètiques que ha tingut de gestió de la Generalitat valenciana.
¿D'això és el que vol vosté que derivem l'atenció?

Miren, amb un afonament d'ingressos perquè l'Elx baixe a segona B.
.
.
, és que els ingressos baixen de 8 a 2,5 milions d'euros, que encara dificulta més la recuperació dels fons que haurà de tornar si, finalment, el Tribunal General de la Unió Europea confirma el criteri de la comissió.

I amb unes perspectives que esperem que, en un bon treball de la direcció esportiva del club, es puga redreçar, malgrat la negligència del Partit Popular de la Comunitat Valenciana en este tema, tot per tractar de seguir mantenint el club sota el control del seu entorn d'interessos, que és el que ha prevalgut en tota la gestió dels clubs de futbol, mantindre els clubs de futbol en el seu entorn d'interessos, no salvar el sentiment de l'aficionat i el club en les categories superiors i, a ser possible, en les millors posicions.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor conseller.

En açò acaba este tercer punt de l'ordre del dia.

I anem a suspendre la sessió un moment per a despedir el conseller.
I, abans de reprendre-la, demane als portaveus dels grups parlamentaris que vinguen per a ordenar els punts següents.

Gràcies.

(Se suspén la reunió durant uns minuts)

Propostes de correcció d'errades de diverses esmenes aprovades al Projecte de llei de pressupostos de La Generalitat per a l'exercici 2017

El senyor president:

Anem a reprendre la sessió.

I ho anem a fer, en este cas, d'acord amb allò que han marcat els grups parlamentaris, en una intervenció de sis minuts per cada un dels grups parlamentaris, de menor a major, i una possible rèplica de tres.

Doncs, senyora Mollà.
.
.

Senyor Torres, doncs, d'acord amb què hem comentat, té vosté l'ús de la paraula per un temps màxim de sis minuts.

El senyor Torres García:

Gràcies, president.

Bon dia, senyories.

La veritat que hui assistim a una situació que el nostre grup qualifica de sorprenent i que, sincerament, no entenem.
Que sis mesos després que s'aprovara la llei de pressupostos, que tots els grups votàrem a favor o en contra d'una sèrie d'esmenes, a dia de hui hagem d'estar intentant corregir una sèrie d'errors que, sincerament, nosaltres no acabem de veure.
Podríem inclús assumir-ne algun, però considerem que totes aquelles esmenes que no s'han incorporat als pressupostos contenen la suficient informació perquè la Direcció General de Pressupostos havera pogut incorporar eixes esmenes als pressupostos.

Nosaltres, el 28 de desembre, quan ja rebérem les notificacions d'açò, és cert que assumírem i firmàrem, perquè ja vèiem que açò, més que un error, era un conflicte que generaven entre Les Corts i entre l'executiu.
Un conflicte que considerem que agreuja la independència de dos cambres que deurien ser independents i que no es deuria atemptar contra el que en estes Corts es va votar, sobretot perquè entenem que en algunes de les propostes subvertix la decisió sobirana que van fer aquestes Corts.

La qüestió és que, a dia de hui, sis mesos després, els centres tecnològics, Fevecta, la Unió Gremial, huit pedanies de Requena, el CEAM, la conselleria mateixa d'igualtat, justícia, la federació de bandes de músiques, Fecova, la federació de folklore, de dolçainers i tabaleters, doncs, deurien haver rebut uns diners per a poder desenvolupar la seua activitat i, a dia de hui, encara estan esperant-los.

Nosaltres sí que votarem a favor de moltes d'estes correccions, perquè no volem allargar més el tràmit i perquè volem que eixos diners arriben als beneficiaris d'una vegada per totes.
Però no entenem que hagem d'allargar este procediment i que, damunt, açò ho hagem de portar també a un ple, i ja sabem que moltes d'estes subvencions segurament estes entitats ja no les reben perquè, segurament, siga molt difícil fer les licitacions, preparar les ordres de tramitació.

I, en alguns casos d'ells, ens sorprén.
Ens sorprén, per exemple, en el cas de l'esmena -i aniré assenyalant algunes esmenes a mode d'exemple de què està passant-.
.
.
, sobretot l'esmena que parla de les depuradores de Requena.
Una esmena que es va aprovar exactament igual l'any passat i va ser incorporada als pressupostos, exactament igual, no canviava ni una coma; i enguany no ha pogut ser incorporada als pressupostos.
Parlem de l'esmena 1.
273.

I tenim a huit pedanies de Requena que l'any passat ja no van poder rebre estos diners perquè n'hi havia un conflicte entre l'EPSAR i l'ajuntament, enguany trobem que ja el conflicte ja no és entre l'EPSAR i l'ajuntament, ara el conflicte és entre la direcció general i entre Les Corts, i entre una esmena que l'any passat sí que es va poder incorporar als pressupostos i enguany no ha pogut ser incorporada.

En tot cas, nosaltres votarem a favor d'eixa proposta de correcció, perquè considerem que no pot esperar.

Les que votarem en contra són la 1.
147 i la 1.
153, que a més ens pareix greu la proposta de correcció que es fa des de la Direcció General de Pressupostos.
I ens pareix greu perquè, clarament, en l'esmena nosaltres fiquem: afegir una nova línia nominativa per a la Federació Valenciana d'Empreses Cooperatives de Treball Associat, i el que ens proposa la Direcció General de Pressupostos és que ho fem per concurrència competitiva.
¿Com anem a donar-li una línia nominativa a Fevecta per concurrència competitiva?
I ens proposa que digam qui és el beneficiari; doncs, Fevecta, no sé qui serà, si és que ho diu en l'esmena, si és que té la informació per a poder-ho incorporar.

Per tant, nosaltres el que no podem aprovar és la correcció.
I a més que la correcció -i ho repetisc- va en contra d'allò que ací votàrem, del votat en estes Corts.

I passa exactament igual en la 1.
153, que és l'esmena en la qual nosaltres demanem exactament el mateix per a Fevecta, però per a la Unió Gremial, i en la qual considerem que existix la mateixa informació perquè aquesta puguera ser incorporada.

Per tant, nosaltres expressem el nostre descontent, la nostra sorpresa i no ens expliquem com hem arribat a esta situació i, després d'aprovar una llei aquestes Corts Valencianes, de repent hagem d'estar esperant sis mesos perquè la voluntat que es va marcar en estes Corts, el 23 de desembre, a dia de hui encara no haja sigut incorporada als pressupostos.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Torres.

No només respecte a iniciatives presentades i esmenes presentades en anys anteriors.
En estos mateixos pressupostos n'hi han esmenes en què no s'ha arredonit i no han demanat l'arredoniment.
Però, bé, en qualsevol cas.
.
.
(Veus) No, no es una opinión, es información, simplemente.
(Veus) No.
Es información, no es opinión.

Per a continuar el torn d'intervencions, senyor De Miguel, per un temps màxim de sis minuts.

El senyor De Miguel Martínez:

Gracias.

Yo voy a ser bastante más breve porque, prácticamente, coincido en la primera parte de la intervención del compañero de Podemos, de David Torres.

Y es verdad que yo, sinceramente, soy el primer sorprendido porque pensaba, en mi ignorancia -a lo mejor, como somos nuevos- que este tema ya estaba solucionado.
Y siete meses -casi- después, pues, nos encontramos con que no, todavía estamos ahí.
Y todo por una -con perdón de la expresión-, parece, cabezonería de la conselleria de hacienda, que hay algunas correcciones, como está diciendo el compañero de Podemos, que es que son…, son un poco inexplicables.

Pero, además, también -y perdón, porque voy a incidir un poco en lo que estaba comentando el compañero-, es que aquí, de repente, tenemos unas… Las Cortes Valencianas tenemos unas competencias, tenemos unas facultades, tenemos una potestad legislativa, y resulta que parece que ahora, de repente, pues, hay otro poder, que es el ejecutivo, que no…, se otorga el poder de decir: no, no, es que esto está mal.
Bueno, pues, esto está mal, pero es lo que hemos votado.

Y, entonces, este enfrentamiento que ha habido, es verdad que hacía tiempo que yo creía que ya había pasado.
Pero, sobre todo, al principio de todo este embrollo, en el mes de diciembre y demás, esta lucha tan…, no sé, irracional, entre el poder legislativo y el poder ejecutivo, a nosotros la verdad es que nos deja bastante sorprendidos.

Y es por ello -y para acabar, porque ya he dicho que iba a ser muy breve- que no vamos a aceptar las correcciones de errores que se proponen por parte de la conselleria porque consideramos que, pues, miren, es… A lo mejor lo votamos mal.
A lo mejor se redactó mal y, a lo mejor, nos equivocamos.
Muy bien, pero es que no vamos a permitir, pues, que un director general venga a esta cámara a decir qué es lo que tenemos que hacer y cómo lo tenemos que hacer, porque él, en base a unos criterios…, algunos justificados, en otros, como estas enmiendas que comentaba el compañero de Podemos, pues, los motivos son bastante injustificados.
Y, por tanto, insisto que votaremos que no.

El senyor president:

(Inoïble) .
.
.

La senyora Mollà Herrera:

Bé.
Jo crec que n'hi ha coses que cal dir.

Per començar, en la mateixa carpeta ens han donat un document firmat el 28 de desembre de 2016 pel director general de Pressupostos.
Vull dir, contextualitzem de quan estem parlant, la iniciativa del mateix director general de Pressupostos per a pal·liar certes discrepàncies que jo crec que resulten la gran part, menys dos concretes que s'han tret perquè no se consideren, per part dels òrgans lletrats, que tinguen cabuda, dos, i dos que considerem els grups polítics que la proposta no acaba de ser la voluntat que vam votar.
Però la resta, la petició que se tinguera en consideració que hi havia errades està firmada i documentada i la tenen tots vostés dintre de la seua carpeta.
28 de desembre de 2016, el director general de Pressupostos ja alerta d'esta circumstància.
I el que diu és que quant se formalitzen, diguérem, eixes correccions d'errades, s'incorporaran als centres gestors.

Si no s'ha fet, crec que, en este cas, no podem atribuir-li, concretament a la conselleria, que no haja volgut, des del primer moment, fins i tot abans de l'entrada en vigor dels mateixos pressupostos, d'alertar que hi havien certes errades.
El document de 28 de desembre, ¿eh?
, de 2016.

Després, hi han coses lògiques.
Escolte, si comencem per la primera: afegir una línia d'actuació, és de veres que no posa el programa.
Doncs, podem assumir que nosaltres, en el transcurs de les esmenes.
.
.
, i jo crec que una de les coses que hem de reconéixer és que vam tramitar moltes transaccionals, etcètera.
És a dir, hi van haver molts acords; vam tindre, en tota la quantitat d'acords, certes distorsions, que no dic que siga.
.
.
En realitat, vam ser nosaltres els executors d'esta literalitat.
I és de veres que jo ara ho veig i que, a més, jo que sóc molt obsessiva perquè tot estiga perfecte, doncs, mea culpa, esta firmat fins i tot per mi, que no me vaig adonar que no estava el programa concret de la conselleria concreta.

Vull dir, és evident que és un error.
Perquè, aleshores, nosaltres li hem de transmetre esta esmena votada i, ¿què ha de fer la Direcció General de Pressupostos?
¿No saber en quin.
.
.
, ni en quina conselleria va este objectiu a complir, ni en quin centre gestor?
Vull dir.
.
.
¿I això vol dir que no s'haja treballat per a aprofundir en les polítiques enfront de la violència de gènere?
Clar que no.
L'únic és que la formalitat d'incloure esta esmena no pot decidir-ho el director general de Pressupostos, ha de decidir-ho Les Corts: quina conselleria és, en quin centre gestor i incloure eixe objectiu; que estic segura que tots sabem que s'ha estat treballant en estos temes, igual que el mapa de necessitats dels CEAM.
Vull dir, és un objectiu, però no posa ni a quina conselleria ni a quin centre gestor.

Aleshores, jo crec que, per la meua part, concretament, que hi participe d'una manera directa, voldria lloar la capacitat d'enteniment i d'acord que vam tindre els grups en moltes de les esmenes.
I jo me compromet, fins i tot, a poder fer un quadre que mos ajude; cada vegada que fem una esmena transaccional.
.
.
, haja de complir sempre amb uns requisits que s'han de emplenar.
I aixina, tots, com que anem eixos dies que són de molta intensitat, i en ple també passa, poder treballar en millors garanties.
Però no hi ha una altra voluntat que aclarir certes coses.

I, després, jo sí que comentaria les dos esmenes que nosaltres pensem que, efectivament, la proposta de la direcció general provablement no ha acabat d'entendre, però jo crec que està clar i per això no tenim cap problema en votar en contra de la proposta, perquè crec que tots volíem que eixes línies, eixes dos, foren nominatives, fins el punt que una diu: Â«Cal afegir una nova línia nominativaÂ».

Per tant, no era de concurrència competitiva.
La proposta que se fa en l'esmena 1.
147 i 1.
153 no deu ser de concurrència competitiva i deuen ser línies nominatives.
I crec que s'ha de preservar la voluntat dels grups quan arribàrem a eixos acords.
Per tant, la proposta de la direcció general, que crec que, simplement, pensa que és que és això, no acaba de ser la voluntat que nosaltres volíem.

Com que sembla ser que no se pot esmenar la proposta que ve de direcció general, doncs, la votaríem en contra.
Si se poguera esmenar, que poguérem canviar i, efectivament, posar en Â«beneficiarios previstosÂ» eixes.
.
.
, tant la Unió Gremial com Fevecta, com a línia nominativa, nosaltres estaríem en disposició i quedaria claríssima la voluntat que, en el seu moment, vam reflectir en estes esmenes.
Aleshores, sense problema.

I la resta, ja dic, és una cosa insòlita, clar, és que aquí mai s'ha arribat a acords.
(Rient) I les esmenes que s'aprovaven venien totes elles ja fetes per les mateixes conselleries.
Que, bé, que jo ho he vist ací.
He estat huit anys veient com les esmenes venien directament de les conselleries de torn fetes, en els seus requadres que estan fets per ells mateixos, que saben com fer les seues pròpies línies.
I, clar, quan se traspassa això al poder legislatiu i tu no tens un format, diguérem, de quadre, doncs, poden haver-hi distorsions.

Jo ja els dic, per part meua, personalment, estic disposada a fer un quadre que mos ajude per al procés que ve i que espere que siga igual de satisfactori i que pugam arribar a mil i un acords perquè segur que enriquirem la proposta de pressupostos que vinga del Consell.

El senyor president:

Inclús, hem estat comentant la possibilitat -i això seria una cosa que deurien parlar els grups parlamentaris- que una vegada les esmenes aprovades en comissió, doncs encara que no estan aprovades definitivament per Les Corts, que es pogueren enviar al Consell perquè es pronunciara abans de l'aprovació definitiva.
Però, bé, això és una cosa que podrem comentar en el seu moment.

Senyor Muñoz, per part del Grup Parlamentari Socialista, per un temps màxim de sis minuts.
Quan vullga.

El senyor Muñoz Lladró:

Gracias, presidente.

Yo en la misma línea, la verdad, que mis compañeros.
Es verdad que, claro, estas cosas antes no pasaban.
Pero, cuando, digamos, el parlamento es plural, cuando ya no está sujeto a mayorías absolutas, cuando las opiniones de la conselleria no son inamovibles, o del Consell no son inamovibles porque hay otros grupos parlamentarios y una voluntad por parte también del Consell, de los grupos que sustentan al Consell, de negociar y de llegar a acuerdos, en un momento además que lo conocemos todo como es el trámite de la aprobación del presupuesto, que creo que es bastante caótico -porque no puede ser de otra manera- y, fundamentalmente, cuando estás negociando prácticamente a tiempo real, pues se producen errores.

Quiero decir, es normal y no somos infalibles y estos grupos parlamentarios y yo mismo que estuve participando en el proceso de negociación pues nos equivocamos y en ocasiones pues hay una serie de cuestiones que se deben corregir.
Y creo que tampoco hay que darle más dramatismo.

Esto no es que el ejecutivo le esté hurtando poder al legislativo o que se esté intentando coaccionar o coartar la posibilidad de los grupos parlamentarios de llevar adelante su función legislativa, sino….
Sin más, hay errores que se producen y que hay que reconocer.

Y yo, pues, mira, por la parte que me toca pues intentaré que los próximos dos procesos de negociación y de aprobación de la ley de presupuestos pues no ocurra.
Pero ya digo que, probablemente, vuelva a ocurrir otra vez y es así.
No pasa nada.
Tampoco hay que dramatizar estas cuestiones.

Las correcciones de errores -ya se ha dicho anteriormente-, yo creo que aquí hay dos cuestiones fundamentales, que es dar coherencia y que no haya errores respecto…, pues si no está incluida una línea o un objetivo correctamente; y luego, en segundo lugar, pues poder ejecutar el presupuesto.
Y esto se hace identificando con nitidez cuáles son los programas a los que van destinados los fondos.

Y en ese sentido, yo creo que, vamos, por todos los grupos parlamentarios pues no debe haber ningún tipo de problema en aprobarlos.
Además se hace con un acuerdo de la Mesa de Les Corts de 30 de marzo de 2017, en el que se explica el catálogo o se expone el catálogo para la aprobación de la corrección de errores.

Creo que lo que estamos haciendo es un proceso puramente transparente en el que estamos yendo a aprobar de la misma manera que se aprueban los presupuestos, es decir, con una mayoría parlamentaria, con un trámite que ahora se está hablando en comisión y que posteriormente irá a pleno.
Es decir, como se aprueban absolutamente todas las enmiendas, todas las leyes que se hacen en estas Cortes.
Y, precisamente, lo que estamos es reforzando el poder del parlamento frente a las opiniones del Consell.
Creo que, precisamente, lo que estamos haciendo es darle una mayor transparencia y una mayor normalidad democrática en este proceso de aprobación.

A mí ahora me falta ver lo que van a hacer todos los grupos parlamentarios.
Ya lo vimos en la reunión que mantuvimos con el letrado el 28 de diciembre, creo que fue, si no me equivoco.
Unas fechas también (rient) después de la aprobación de los presupuestos.
Pero ahí nos juntamos todos, discutimos sobre estas cuestiones y entiendo que hay un grupo parlamentario que no va a variar su posición.
Pero yo creo que, de alguna manera, tenemos que intentar darle normalidad a estos… Un poco también por la propia convivencia de los grupos parlamentarios.

Yo he visto en las últimas semanas o en la última semana unas cuestiones que no… Es la primera legislatura que he estado aquí en Las Cortes, pero, bueno, yo he seguido los plenos por streaming.
He venido alguna vez a ver los plenos, incluso he preguntado a parlamentarios que estaban antes que yo por esto de la cortesía parlamentaria, de la normalidad parlamentaria, y todo el mundo, pues, cuando se hacían PNL, fundamentalmente PNL, o iniciativas parlamentarias que requerían la aprobación de todos los grupos parlamentarios por una cuestión de cortesía, pues se firmaba a efectos de tramitación.
Ahora esto ya no se hace.

Entiendo que esto que se está proponiendo aquí y bajo el criterio que se ha hablado lo normal sería que las correcciones de errores que fueran correcciones de errores y error entendido como una poca clarificación de la voluntad del legislador -en este caso nosotros- a la hora de definir los programas o los objetivos o un propio error, (veus) deberían ser aprobadas aquellas que el error venga de la conselleria porque no ha sabido interpretar en este caso la voluntad del legislador, pues entiendo que no se deban aprobar.
Y en esto el Grup Parlamentari Socialista le va a dar una normalidad total a esta cuestión.
(Veus)

Yo lo que espero es que todos los grupos parlamentarios entiendan esta manera de proceder en la que la cortesía parlamentaria, la normalidad democrática, la normalidad y la convivencia de los grupos parlamentarios se ponga por encima de los intereses puntuales y partidistas en un momento concreto para hacer bandera no se sabe muy bien de qué, o para, de alguna manera, instalarse en una situación que no ha surgido antes en esta cámara parlamentaria.

Y lo que entiendo es que los grupos parlamentarios estaremos de acuerdo en unas enmiendas a la hora de aprobarlas y en dos, que yo creo que se han definido concretamente, porque el ejecutivo no ha entendido la voluntad del legislador, pues entiendo que, con la autonomía parlamentaria que tenemos como diputados, pues no estaremos de acuerdo en este caso con el ejecutivo y, por tanto, votaremos en contra dentro de una normalidad democrática, dentro de una convivencia correcta, de una separación de poderes ajustada entre el poder legislativo y el poder ejecutivo, como no puede ser de otra manera.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Muñoz.

Simplement una puntualització, correccions d'errors sí que se'n varen fer en el seu moment en les quals estaven tots els grups parlamentaris d'acord i firmàrem, si no recorde malament, correccions d'errors.
Les que han quedat, en este cas, són aquelles que no estaven.
.
.
(Veus) ¿Eh?

El senyor Muñoz Lladró:

Pero en este caso eran errores que no nos dimos cuenta en su momento y que posteriormente la conselleria entiende que hay errores.
(Remors)

El senyor president:

Pero lo que yo quiero decir, lo único que quiero decir es que sí que ha habido correcciones de errores que se firmaron por todos los grupos en el momento procedimental.
Me refiero que…

El senyor Muñoz Lladró:

Pero cuando no ves el error no puedes corregirlo.

El senyor president:

No sé.
Lo digo por el detalle.
Sí hubo correcciones de errores firmadas por todos los grupos.

El senyor Muñoz Lladró:

Podríamos entrar en bucle, pero bueno….

El senyor president:

No, eso no tiene discusión, fue así.

Senyor Ibáñez, per un temps màxim de sis minuts, per a la intervenció del Grup Parlamentari Popular.

El senyor Ibáñez Bordonau:

Muchas gracias.

Quería unirme, en primer lugar, y no es nada sospechoso al inicio de la intervención del Grupo Podemos.
Creo que estamos ante un hecho absolutamente esperpéntico e insólito en la historia del parlamento valenciano y casi seguro del parlamento nacional.
Yo creo que estamos marcando un hito.

Los presupuestos van a pasar la selectividad.
Estamos en fase todavía de selectividad del presupuesto.
Yo ya, allá por el mes de diciembre, en la tribuna del pleno dije que el presupuesto volvería a las Cortes y hubo algunos grupos que se tomaron esto un poco a cachondeo.
Lo cierto es que el presupuesto pasará otra vez por las Cortes y, ya advierto, volverá a pasar otra vez por las Cortes.
Es decir, no va a ser la última vez que va a pasar por las Cortes el presupuesto.
No será esta.

Pero es que esto la gestión del gobierno del botánico.
Es esto, es esto.
Es la improvisación más absoluta.
Vamos a entrar…, es decir, cuando esto se apruebe, si se aprueba, que ya hemos visto que no se va a aprobar en la totalidad, estaremos en el mes de julio.
Se habrá consumido más de medio año y el presupuesto todavía no es firme, ni lo será, ni lo será.
Pero esto solo pasa con un gobierno de estas características.
Un gobierno que, en lugar de entonar el mea culpa y demostrar a la sociedad valenciana su incapacidad manifiesta para gestionar, lo que hace es revestirlo de errores.
Es que son unos errores.

Mire, abrimos una puerta, yo creo que gravísima a lo que se va a entender en un futuro de error.
Y creo que a partir de ahora cualquier enmienda podrá ser susceptible de calificarse error, tanto si nos hemos dejado un programa, si nos hemos dejado un objetivo, si nos hemos dejado un modo de concesión de la subvención, o un beneficiario, o qué tipo de subvención, si hemos puesto una cifra y quizás sea otra.

Porque eso también pasa aquí.
Oiga, ¿desde cuándo la Dirección General de Presupuestos le tiene que decir a esta cámara cuál es la cifra que debe poner en aumento y en baja de una enmienda?
Pero ¿desde cuándo?
Oiga, si los enmendantes quisieron que fueran 1.
554, no tienen que ser 1.
560.
Porque si tenían que ser 1.
560, ya lo hubieran puesto los enmendantes.
Por obra y gracia del gobierno del botànic, estamos con el mando a distancia también de la Dirección General de Presupuestos.
Y aquí se ha dicho: Â«Oiga, pero es que la Dirección General de Presupuestos ya lo advirtió.
Â» ¿Qué advirtió?
¿Alguien se ha leído esto?
¿Esto de verdad a alguien le parece un informe medianamente razonable?

La Dirección General de Presupuestos, por todo, lo que dice en tres párrafos, que uno es el saluda y el otro es el final, es decir, en el párrafo de en medio, todo lo que dice es Â«imposibilidad técnica.
Â» ¿Por qué?
¿Por qué?
No dice por qué.
¿Imposibilidad técnica qué es?
¿Que se le ha caído el suministro del servidor?
¿Qué no lo puede pasar?
¿A alguien le parece razonable un informe de estas características que diga que por imposibilidad técnica no puede pasar determinadas enmiendas?
¡Ah!
, pues muy bien.
Pues cuando usted sepa cuando se disipan esas imposibilidades técnicas, pues dígalo.
Oiga, o diga cuáles son de verdad las imposibilidades técnicas.

Ahora resulta que las imposibilidades técnicas son que las cuantías no son acertadas, que los modos de concesión de una subvención no son las acertadas, que los beneficiarios de una concesión no son los acertados, que un programa no es el que toca, que tiene que ser otro.

¡Oiga!
, pero, ¿esto qué es?
¿Aquí sobramos todos?
Es decir, aquí el presupuesto lo confecciona la Dirección General de Presupuestos.
Pero es que resulta que lo debate y lo aprueba también la Dirección General de Presupuestos.
¡Hombre!
, vaya, vaya con los nuevos tiempos, oiga.
Si es que al final la voz del pueblo evidentemente sobra.
Pongan un director general de Presupuestos que estará todo solucionado.
Y es que eso es lo que pasa aquí de verdad.

Dicen: Â«No, vamos a ver qué pasa con estas enmiendas y estas correcciones, porque en su día un grupo ya dijo que no quería apoyar esto y vamos a ver si finalmente lo mantiene.
Â» Mira, ese grupo va a seguir diciendo que no.
El problema es que a ese grupo se le van a añadir todos en alguna de las enmiendas.
Fíjese si es curioso.
No estaríamos tan mal encaminados.
Ahora resulta que ya no somos nosotros los únicos que vamos a decir no.
Van a ser todos los grupos los que en alguna de las enmiendas también van a decir que no.
Oiga, pues quizá estaríamos en lo cierto nosotros también, quizá también estaríamos nosotros en lo cierto.

Por lo tanto, nosotros no entendemos absolutamente nada.
Nada es nada.
Revestir del título de error unas enmiendas que en algunas de ellas… Oiga, es que aquí se han desechado enmiendas del Partido Popular, se han desechado enmiendas.
Y nadie ha pensado si a lo mejor podía ser un error.
Â«Oiga, vamos a subsanar un error a ver si así vuelve a colar.
No, se desechaban.
Ahora resulta que enmiendas mal redactadas, resulta que ahora son errores.
No, mire, si están mal redactadas están mal redactadas.
Y mal redactadas es que no pueden ser admitidas.
Punto y final.

Segunda cuestión, vamos a correr un riesgo gravísimo en aquellas que se van a aprobar.
Lo advierto por segunda vez ya.
Si se va a aprobar alguna de las cuestiones de aquí, ya digo que el presupuesto va a volver otra vez a estas Cortes.
Con total seguridad.
Bueno, salvo que hagamos ya del error…

Quiero decir, Presupuesto de La Generalitat 2017, y bajo pongamos un subtítulo: Â«Error.
Â» Ahora pone Â«provisional.
Â» Luego será Â«error.
Porque es que el presupuesto está mal entero.
De aprobarse aquí una serie de cuestiones, el presupuesto estará mal entero.
Debiera de cambiar.

Y, por lo tanto, nosotros no vamos a seguir apoyando este tipo de espectáculos insólitos y esperpénticos que solo se producen con un gobierno del botànic.

Muchas gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Ibáñez.

Doncs, si no n'hi ha rèpliques, passem a la votació.
Com hem quedat, fem les votacions una per una i així serà més senzill.
Tampoc són.
.
.
(Veus) (Se sent una veu que diu: Â«Si voleu votem per separat la 1.
147 i la 1.
153 i la resta agrupades.
Â») Com vosté vegen.
¿Estamos de acuerdo?

Doncs, aleshores, passarem a votar l'esmena d'aproximació a l'esmena número 154, la 155, 157 i 174, a la 158, a la 159, la 166, la 167, la 243, la 246, la 290, 473, 475, 841 i 842; l'esmena 1.
195, la 1.
199, la d'aproximació a l'esmena 1.
265 i l'esmena 1.
273.
¿Estem d'acord?

¿Vots a favor?
8 vots a favor.
¿Val?
I vots en contra?
(Veus) 6 vots en contra.

I ara passem a votar l'esmena 1.
147 i la 1.
153.
Vots a favor?
Vots en contra?
15 vots en contra.
(Veus) Perdó, 14, que no estava… ¿Esta, entonces, no la pasamos a votación?
Vale.
De acuerdo.
(Soroll de papers)

Pronunciament de la comissió sobre la sol·licitud de compareixença del director general de Responsabilitat Social i Foment de l'Autogovern per a explicar les línies directives de la guia que ha publicat la conselleria de transparència per a la inclusió de clàusules de responsabilitat social en la contractació i en subvencions de La Generalitat i el seu sector públic, presentada pel Grup Parlamentari Podemos-Podem (RE número 32.
032)

El senyor president:

Senyories, finalitzat este debat, passem, també d'acord amb el que han parlat els grups parlamentaris, anem a passar directament a la votació els pronunciaments de la comissió sobre les sol·licituds de compareixença.

En primer lloc, passem a votar el pronunciament de la comissió sobre la sol·licitud de compareixença del director general de Responsabilitat i Social i Foment de l'Autogovern per a explicar les línies directives de la guia que ha publicat la conselleria de transparència per a la inclusió de clàusules de responsabilitat en la contractació i en subvenciones de La Generalitat i el sector públic, que va presentar en el seu dia el Grup Parlamentari Podemos-Podem.
¿Vots a favor?
14 vots a favor.

Pronunciament de la comissió sobre la sol·licitud de compareixença de la directora general d'Internacionalització per a explicar la participació valenciana en el Foreign Direct Expo a Londres pel proper mes de maig, com també l'estratègia a seguir de cara a cap inversió britànica davant el possible brexit, presentada pel Grup Parlamentari Compromís (RE número 49.
328)

El senyor president:

Passem al sext punt de l'ordre del dia, que és el pronunciament de la comissió sobre la sol·licitud de compareixença de la directora general d'Internalització per a explicar la participació valenciana en el Foreign Direct Expo a Londres el pròxim mes de maig, així com l'estratègia a seguir de cara a captar inversió britànica davant del possible brexit, presentada pel Grup Parlamentari Compromís.
¿Vots a favor?
14 vots a favor.

Pronunciament de la comissió sobre la sol·licitud de compareixença del director general de Projectes Temàtics de la Comunitat Valenciana per a explicar el procés de reestructuració d'aquesta empresa, sol·licitada pels grups parlamentaris Socialista, Compromís i Podemos-Podem (RE número 58.
837)

El senyor president:

I, per últim, passem al sèptim punt de l'ordre del dia, que és el pronunciament de la comissió sobre la sol·licitud de compareixença del director general de Projectes Temàtics de la Comunitat Valenciana per a explicar el procés de reestructuració de la dita empresa, sol·licitada pel Grup Parlamentari Socialista, Compromís i Podemos-Podem.
¿Vots a favor?
14 vots a favor.

Senyories, amb açò acabem hui el nostre treball i s'alça la sessió.

(S'alça la reunió a les 12 hores i 12 minuts)