Ind%C3%BAstria%928029.04.12%20macro.html





Comissió d'Indústria i Comerç, Turisme i Noves Tecnologies realitzada el dia 12 d'abril de 2017.
 Comença la reunió a les 10 hores i 37 minuts.
 Presideix el diputat senyor Víctor Garcia i Tomàs.
 Reunió número 18.

El senyor president:

Bon dia.

Anem a començar per a vore si n'hi ha quòrum.

Li cedisc la paraula a la senyora secretària perquè passe llista.

Quan vullga.

(La secretària passa llista per tal de comprovar si hi ha quòrum)

Una vegada comprovat que n'hi ha quòrum, podem començar la reunió.

Els donem pas als convidats que estan.
.
.
, (algú tus) perquè entren a la comissió.
Prenguen cadira.

I passarem directament al punt, bé, passem al primer punt de l'ordre del dia, perdó, que és lectura i aprovació, si s'escau, de l'acta de la reunió anterior.
¿Algun comentari o apreciació per algun grup parlamentari a l'acta?
¿No?
La donem per aprovada per assentiment.

Proposició no de llei sobre el turisme britànic, presentada pel Grup Parlamentari Socialista (RE número 37.
207, BOC número 126)

El senyor president:

I, ara, sí, per acord de tots els grups parlamentaris, anem a començar alterant l'ordre del dia, i anem a començar pel punt quart, que és la presa en consideració de la Proposició no de llei sobre el turisme britànic, presentada pel Grup Parlamentari Socialista amb número de registre 37.
207, en el BOC número 126.

Per tant, té la paraula per a defensar la proposta, durant huit minuts, pel Grup Parlamentari Socialista, el senyor Arques.

Quan vullga.

El senyor Arques Cortés:

Gràcies.
(Veus)

Bé, el titular de la PNL seria: Â«La Costa Blanca…

El senyor president:

Demane silenci, per favor, a la resta de les seues senyories.

El senyor Arques Cortés:

…pendiente del brexitÂ»; Â«La Comunidad Valenciana pendiente del brexitÂ», y Â«Dos realidades ante el brexit: tranquilidad por el turismo y preocupación por el ladrilloÂ».

Bueno, el pasado 29 de marzo, ya finalmente la primera ministra británica, Theresa May, sí que puso en marcha el mecanismo del artículo 50, del Tratado de Lisboa, que era el proceso de salida del Reino Unido de la Unión Europea, y también recordar que el pasado 25 de marzo se celebraba el 60 aniversario del Tratado de Roma.
Bueno, el proceso que empezó hace dos años pues ha finalizado el pasado 29 de marzo, y a partir de ahora la Unión Europea y Reino Unido van a iniciar las negociaciones para la salida del Reino Unido de Europa.

Dentro de todo el parámetro de las negociaciones, la Costa Blanca, bueno, cada territorio de nuestro país tendrá sus intereses, pero la Costa Blanca, la Comunidad Valenciana, la provincia de Alicante, y concretando más, incluso Benidorm, tienen una preocupación especial por el ámbito del turismo.
Es verdad que ni en el 2016, y parece claro ya que tampoco en 2017 va a haber un descenso de turistas ni de facturación, pero sí que tenemos una preocupación que han manifestado tanto el gobierno autonómico como el gobierno central en cuanto a los mecanismos de gestión de la salida del Reino Unido de Europa.

Bueno, recordar que el turismo es el 13% del PIB de la Comunidad Valenciana; que el Reino Unido es el primer emisor turístico de España y, dentro de España, la Comunidad Valenciana, casi un tercio de turistas de la Comunidad Valenciana son británicos; que tienen una cuota del 31,8% en el año pasado; que somos el segundo destino de la península favorito de los británicos detrás de Andalucía; que la evolución del mercado en el 2016 fue muy buena; que el brexit no afectó pero en el 2017 tampoco porque las compras o los turoperadores ya habían gestionado el inicio de la temporada del 2017 evidentemente en febrero, marzo, del 2016, pero los números son muy favorables a nosotros y la preocupación, por lo tanto, debe estar de acuerdo a esos indicadores; que el número de turistas y gastos que realizaron el año pasado se incrementó un 15%, en la provincia de Alicante un 23%; que tenemos un millón de turistas todos los años, ingleses, en nuestra provincia, de los cuales el 62% llegan a la Comunidad Valenciana, el 62%; que Hosbec la única preocupación que tiene ahora en este momento es si continuará creciendo el mercado durante el invierno del 2017, que parecer ser que sí, y el 2018, que queda en suspense; que municipios cercanos a Benidorm y a la provincia de Alicante, como son Altea, Calpe, etcétera, ya se abre destino el turismo británico pero también hay dudas sobre el mismo.

Y la otra vertiente que preocupa a la Comunidad Valenciana, y en especial a la provincia de Alicante, es la vertiente del turista residencial, es decir, el turista inglés que compra la vivienda en nuestra provincia, en nuestra comunidad, y que su compra o su alquiler va a depender del poder adquisitivo de la libra frente al euro.
Provia ya ha planteado numerosas dudas y dice que la compra de la vivienda nueva ha caído un 50%, que no ha desaparecido pero sí que se nota y preocupa, que mercados como el belga o sueco pues son países muy pequeños con poca población y que Reino Unido realmente es el que mejora estos datos, y si la libra no tiene poder frente al euro pues sí que se va a notar realmente la compra o alquiler de vivienda, en especial en la provincia de Alicante, pero también en toda la Comunidad Valenciana.

Y, luego, hay datos específicos como que ochocientos mil ingleses viven en España, la mitad de ellos de forma permanente; otros tienen visitas esporádicas con familiares; y Alicante, junto a Málaga, es la provincia de España que más expatriados de Reino Unido tiene, se calcula que tres veces más de británicos pasan la mayor parte del año con nosotros, aunque algunos por motivos fiscales no llegan a empadronarse; y otros, también, que son ingleses de clase media que ante el temor de la posible pérdida de valor de la libra frente al euro podrían, evidentemente, tener una medida conservadora y no realizar viajes al extranjero, o a España, y ser mucho más prudentes con el ámbito económico.

Por lo tanto, el brexit tiene como consecuencias muy negativas a día de hoy que si hay una excesiva devaluación de la libra frente al euro pues sí que veríamos la necesidad de que unos acuerdos bilaterales planteasen prestaciones sociales, que es donde nosotros pensamos que habrá problemas, en el ámbito sanitario, que en caso de que no hayan convenios bilaterales entre Reino Unido y Europa y España en el ámbito sanitario sí que habría dificultades de venida, o de llegada, o de estancia de ciudadanos del Reino Unido.

Y poco más, instamos al Gobierno de España, pero ahora mismo el Gobierno de España está realizando bien las acciones, que es una negociación inicial de la salida del Reino Unido y, luego, las condiciones específicas bilaterales entre el resto de los veintisiete países que quedarán en la Unión Europea.

En la Comunidad Valenciana, también, el presidente de La Generalitat ha tenido reuniones de trabajo con el embajador, con el resto de elementos o instituciones británicas, la Agencia Valenciana de Turismo también ha realizado sus deberes trabajando de una forma continua con el segmento de población británica; igual el resto de administraciones públicas, en ayuntamientos o diputaciones, que sí que siguen con mucho interés la salida del brexit y las condiciones de esta salida de la Unión Europea.

Por lo tanto, instamos al Gobierno de España a que las negociaciones, en primer lugar, entre la Unión Europa y el Reino Unido por su salida sean en el ámbito de relación de Europa y, segundo, en el ámbito nacional de España como país con el Reino Unido pues, bueno, que no merme la capacidad de los ingleses de inversión de la perspectiva turística que va a depender mucho de la relación euro/libra esterlina con la Comunidad Valenciana que es la comunidad que, junto con Andalucía, más británicos recibe de la perspectiva turística y de la perspectiva de turismo residencial que son ingleses o británicos que viven en nuestra provincia.

Muchas gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Arques.

I, ara, per a la intervenció dels grups parlamentaris, per al posicionament de cada grup, començant de menor a major, pel Grup Parlamentari de Podem, senyor Almería, té quatre minuts.

Quan vullga.

El senyor Almería Serrano:

Moltes gràcies, president.

Senyories.

És curiós veure com la major part de les conseqüències negatives del brexit les està vivint el mateix Regne Unit amb una inflació que ha passat del 0,25% al 2,5% en un any i amb una caiguda de la lliura esterlina de l'1,42% a l'1,20%, respecte a l'euro, el que evidentment tindrà una repercussió negativa en el turisme per la pèrdua relativa de poder adquisitiu d'un col·lectiu, el col·lectiu britànic, que té una forta implantació tant pel que fa al sector turisme com a residents, residents i propietaris d'immobles al nostre territori, i això afectaria també el sector de la construcció.

No obstant això, a pesar d'aquest retrocés econòmic, les darreres enquestes aparegudes sobre què votaria ara la gent continuen donant com a guanyador al brexit, si es tornara a fer un nou referèndum.
Bé, açò cal emmarcar-ho dins de la cultura saxona del Regne Unit, que jo ha estat residint al Regne Unit i, en fi, des d'allí se'ns veu a les persones que no som del Regne Unit com a overseas people, és a dir, gente más allá de los mares, açò també li dóna una mesura de la cultura que es viu al Regne Unit.
I amb tot açò també doncs vegem com va creixent un poc la por interna i un sentiment de fòbia cap a les persones estrangeres que poden arribar al Regne Unit.

En aquest context, el Regne Unit es troba en una posició crítica en què haurà de decidir com plasma la seua política exterior d'entrada i sortida de persones, des d'allí cap a la Unió Europea i viceversa, sent molt possible que haja de legislar de manera aïllada, inclús de forma bilateral, segons països, i siga difícil que puga mantenir segons quins acords amb determinats països que tenien acords especials amb la Unió Europea com és el cas de Turquia.

Ens trobem, per tant, amb una gran complexitat a l'hora de veure com aplicarem la reciprocitat en les polítiques d'entrada i eixida de persones però també dels residents d'altres països al Regne Unit i a la mateixa Unió Europea.
Ací caldria apel·lar ja a la legislació d'inici, al Tractat de Roma, i a la filosofia que va motivar la Unió Europea per la lliure circulació tant de persones com de capitals, i pensem que a pesar de les dificultats que pot tenir establir un nou protocol d'entrada i eixida de persones entre ambdues zones, creguem que la posició del Govern d'Espanya i de la Unió Europea hauria de ser de facilitar el trànsit de persones entre ambdós territoris, la Unió Europea i el Regne Unit, així com eliminar el major nombre d'entrebancs per a la permanència de les persones residents als diferents països, no sent necessària la implantació i el pagament d'un visat per a l'entrada o eixida de qualsevol país perquè açò és un tràmit administratiu de control d'entrada i eixida que ja realitza habitualment sense carregar-li cap taxa.

Per tot allò exposat, votarem a favor d'aquesta proposta demanant que en les negociacions que es puguen dur es respecte la major part de les condicions que ja existeixen per a l'entrada i sortida de persones dins de l'espai Schengen.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Gràcies, senyor Almería.

Passem, ara, al Grup Parlamentari de Ciudadanos.

Té la paraula el senyor Woodward.
Té quatre minuts.

Quan vullga.

El senyor Woodward Poch:

Buenos días.

Realmente, con esta PNL desde nuestro grupo no llegamos a entender muy bien las propuestas que se recogen porque, por un lado, en el punto uno se nos está diciendo que se mantenga una posición sólida con las futuras negociaciones entre la Unión Europea y el Reino Unido, y el punto dos nos está diciendo que se aseguren las condiciones que se pacten que no supongan un obstáculo ni económico ni administrativo para la llegada de turistas británicos.

Una cosa creo que choca con la otra y más cuando desde este Consell, desde el principio, o desde la llegada a este Consell por parte del PSPV y Compromís se está estudiando la posibilidad de aplicar una tasa para las pernoctaciones ya no solo de los turistas británicos sino de todos los turistas que vengan a nuestra comunidad.
Por eso no entendemos muy bien, sí entendemos el punto uno, o entenderíamos solo el punto dos pero no el uno con el dos.

Yo, como medio británico, estoy en contra del brexit pero esto no quita a la problemática en la que se encuentran los ciudadanos británicos.
Son ellos los que han elegido salirse de la Unión Europea y tendrán que acatar las consecuencias de una salida como la que han planteado.

Me hubiera gustado que se hubieran recogido problemáticas que tiene el turismo, sobre todo en Benidorm, por parte de los turistas británicos, con las famosas estafas que se están produciendo, que no recoge nada en esta propuesta.
Por lo que, de momento, aún no tenemos muy clara la posición nuestra.

Sí que la entendemos, por la solicitud a que se mantenga una posición sólida en las negociaciones entre la Unión Europea y el Reino Unido, pero el tema de la llegada de turistas británicos con las supuestas trabas que se les van a poner, no a ellos, sino a todos los turistas que vengan a la Comunidad Valenciana, con la futura tasa de pernoctación, pues, no la llegamos a entender.
Pero esperaremos al final a sacar nuestro…, o dar nuestro voto afirmativo o abstención que, en estos momentos, aún no lo tenemos claro.

Muchas gracias.

El senyor president:

Gràcies per la seua intervenció.

Passem ara al grup de Compromís.
Senyora García, té la paraula.

Quan vullga.

La senyora García Muñoz:

Bon dia, senyor president.

Moltes gràcies.

Com hem dit en reiterades ocasions en aquesta comissió, els 13 milions de turistes britànics que visiten l'estat espanyol, dels quals 2,7 s'adrecen ací, al nostre país, al País Valencià, són una oportunitat econòmica, veient-los des del punt de vista de l'oportunitat econòmica que se genera a través del turisme que ells exercixen.
I, per tant, no podem no mirar allò que pot suposar el brexit al respecte del tràfic de persones i de les seues conseqüències que pot tindre en la resta de països de la Unió Europea.

L'informe d'Impactur de 2015 ha xifrat en 13,2% el valor del turisme en el PIB valencià.
Amb la qual cosa, estem parlant quasi d'un volum de 13.
500 milions d'euros i en ocupació, que és allò que més ens interessa, és clau perquè genera fins a 258.
800 llocs de treball.

Al respecte de les conseqüències econòmiques que podria tindre per a nosaltres, com a valencians, el brexit, hem d'afegir una altra vessant, que és la vessant més humana d'aquells ciutadans i ciutadanes britàniques que viuen i conviuen en el nostre territori.
Estem parlant de 83.
493 ciutadans britànics, segons les dades d'Eurocitizens, i cal pensar en la situació en què queda aquesta gent; les conseqüències que tenen al respecte, també, de les administracions a què afecta: l'administració sanitària, l'administració local, que hem de dir que molts d'ells no tributen, però molts d'ells sí que estan empadronats i podíem considerar-los ciutadans de l'estat espanyol, de la mateixa manera que, en este moment, el brexit pot afectar-los al respecte de la seua situació personal i també de la seua situació vital ací, en el nostre país.

Per tant, el brexit segurament i serà indefectible que tinga conseqüències directes per a l'economia i l'ocupació del País Valencià, tal conforme diu l'institut d'estudis econòmics de la província d'Alacant, que assegura que l'eixida del Regne Unit de la Unió Europea pot posar en risc el 7% del producte interior brut d'aquesta província.
I cal esperar també impactes negatius derivats de la limitació de la lliure circulació de persones en l'espai Schengen.

El govern central, en este cas, ja ho ha dit.
Ha dit que interessa un brexit on no prevalga la intenció de castigar el Regne Unit.
Perquè, encara que ells hagen decidit anar-se'n, sí que és veritat que ens unixen molts interessos de convivència ciutadana i també econòmics.
I situacions com.
.
.
, i declaracions com les que va fer Michel Barnier, quan va dir que Â«se ha acabado que los ciudadanos británicos lleven a su perro de vacaciones a EspañaÂ», hem d'intentar mesurar-les i hem d'intentar rebaixar el to.
Perquè, al final, els ciutadans i les ciutadanes que, al final, decidixen visitar-nos, no poden pagar els plats trencats d'una decisió que està en mans de les autoritats, tant europees com britàniques, negociar, de tal manera que no se perjudique les persones.

Hem d'exigir al govern central que se pose seriós davant de la Unió Europea; que defense, de manera contundent, els interessos valencians i valencianes que tenim en aquest cas, perquè fins al moment només s'està parlant del brexit en xifres macroeconòmiques, en xifres referides a les situacions anecdòtiques que pot generar.
Però, a mesura que avance el procés, els efectes del mateix brexit tindran noms i cognoms, dels quals molts, segurament, alguns d'ells seran valencians.

I, per tant, hem d'exigir.
.
.
Recolzarem aquesta proposta, com no pot ser d'una altra manera.
I hem d'exigir, sobretot, que la nostra veu no quede silenciada en un procés de negociació en què ens juguem no només molts diners i molts interessos econòmics, sinó també la convivència en molts llocs del nostre país en què la comunitat britànica és una comunitat important amb què hem de treballar i hem de respectar i conviure.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Gràcies, senyora García.

I, per a acabar, li toca el torn al grup parlamentari del Partit Popular.
Té la paraula el senyor Pastor.

Quan vullga.

El senyor Pastor Llorens:

Sí, gracias, presidente.

A ver, alguna incongruencia ha detectado ya mi compañero de Ciudadanos, en cuanto a la forma.
Y en cuanto al fondo, pues, hay alguna también más que interesante, ¿no?
, que puede haber pasado desapercibida.

Está claro que el turista británico tiene una doble condición.
Por una parte, es el turista vacacional puro y duro; y, por otra parte, es el turista británico, aquel que opta también por convertirse en residente de nuestros municipios, ¿no?
Eso está claro y todos lo hemos reconocido y todos lo hemos dicho.
Pero, claro, lo sorprendente es que, desde el PSPV, desde el Partido Socialista, se quiera mimar, se quiera proteger, se quiera cuidar, se quiera potenciar también la segunda de las condiciones del turista británico; es decir, la de aquel que quiere venir a residir, es decir, hablando claro y en plata, la de aquel británico que quiere venir a comprar una casa en nuestras costas, en nuestro litoral, en nuestro interior también.

Y, curiosamente, lo dice un partido que forma parte de un gobierno que continuamente está, precisamente, en contra de eso.
Porque han sido muchísimas las muestras que en estas Cortes Valencianas se han dado durante la presente legislatura, por parte del gobierno valenciano, en contra de la construcción de segundas residencias para que vengan, no solo británicos, porque las casas no se hacen para británicos o para rusos o para valencianos o para madrileños, se hacen para personas.
Y en contra de eso han estado, y mucho -demostradas pruebas hay de ello a lo largo de toda la legislatura-, este gobierno.

Por lo tanto, venir ahora a defender que los turistas británicos puedan venir a comprar casas y, al mismo tiempo, estar en contra de que se construyan casas es una incongruencia como la copa de un pino.
Y dicho queda.

Por lo tanto, a mí me parecía más bien que esto no era una PNL, una proposición no de ley, del PSPV, sino que era más bien una PNL, una proposición no de ley, de un alcalde de la Costa Blanca, de un alcalde que sabe de verdad…, no como el PSPV, sino de un alcalde que sabe de verdad cuáles son los problemas de la Costa Blanca, del turismo y de los municipios que viven del turismo, principalmente, del alcalde de Alfaz del Pi.

Y, dicho esto, sí que quiero decir que brexit es mucho más que esta simple PNL.
Porque brexit es hablar de la fiscalidad, es hablar de los aranceles, es hablar de la concesión de permisos de residencia, es hablar de las tasas de entradas a la Unión Europea, es de hablar, por qué no, de los servicios de la sanidad pública valenciana, tan demandados por los británicos, por los turistas británicos a los que ustedes hacen referencia.
Y todo eso, permítanme, no se recoge en esta PNL.
Todo esto debería recogerse en la cartera, en la gestión y en el quehacer diario de un señor que se llama Colomer, de un señor que ostenta la Secretaria Autonómica de la Agencia Valenciana de Turismo y que yo para lo único que le oigo hablar del brexit es para decir que todo va bien.

Y porque, en estos momentos, desde el Partido Popular decimos que todo pueda ir bien, no hay que estar tranquilos, no hay que estar relajados, no hay que estar de brazos caídos y hay que estar continuamente, todos los días, trabajando duro, tomando medidas claras, convincentes y contundentes para que el futuro sea igual de bueno que es el presente.
Porque, de lo contrario, tendremos problemas en el futuro, tendremos problemas en el sector turístico valenciano, tan importante para nuestra economía.
Y esa es la realidad.

Y, entonces, la pregunta que hay que hacerse es dónde está el señor Colomer en estos momentos.
Nosotros no sabemos dónde está el señor Colomer.
Esa es una de las consecuencias de no tener conseller de turismo, porque siempre que hablamos de turismo nunca tenemos un interlocutor válido del Consell en el salón plenario, porque no hay conseller de turismo.
Y, por lo tanto, es una reivindicación y una prueba más de la necesidad, de la oportunidad y de la conveniencia, que siempre defiende el Partido Popular, en que debería haber una conselleria de turismo, que no es, nada más y nada menos, como dijimos el otro día en pleno, que una promesa del presidente Puig y, después, una negación de la vicepresidenta Oltra.

Muchas gracias.

El senyor president:

Gràcies, senyor Pastor.

Per al torn de rèpliques, té quatre minuts, senyor Arques.

El senyor Arques Cortés:

Sí, un aclariment al senyor Woodward.

Dos cuestiones.
Bueno, gracias por lo de alcalde.
Que comprar casas y construir casas no es lo mismo, pero que no es el tema del brexit.
El turismo residencial es un elemento que no tiene nada que ver con la política urbanística o con la normativa urbanística.

Dos cuestiones muy rápidas.
También hablaba usted del brexit de sanidad, fiscalidad, turismo.
Bueno, pues, el brexit en sus repercusiones en el ámbito de sanidad que se trate en la comisión de sanidad, y en el ámbito de fiscalidad en la comisión de economía.
Estamos en la comisión de turismo, bueno, comercio y turismo, y estamos hablando del ámbito de turismo.

Recordarles, recordarles, que no hay tasa turística.
Que lo ha dicho el presidente de La Generalitat y lo ha dicho el secretario autonómico y director de la Agencia Valenciana de Turismo.

Y, luego, hay una pregunta que queda muy interesante, del señor Woodward, en relación a esta polémica que hay de las estafas de algún cliente inglés en los hoteles.
Bueno, pues, informarle que ayer, ayer mismo, Hosbec presentó una propuesta en la cual se iba a hacer un registro, a crear un registro español, de todo el territorio español, para recoger esas quejas, por visualizar si un turista inglés realiza una queja en Benidorm consigue que el seguro de su país le pague las vacaciones y, al año siguiente, hace la misma operación en Gran Canaria, tal.
Lo he oído esta mañana en la radio, viniendo hacia aquí.
O sea, lo planteó ayer Hosbec en Benidorm, el presidente de la patronal.
Y se va a hacer un registro nacional de control de quejas de ingleses, para que no haya, bueno, esa picaresca de algún cliente inglés que… Era en relación a esa pregunta.

Y yo creo que, bueno, el planteamiento de la PNL es del ámbito turístico en la comisión de turismo; y, evidentemente, hay muchas vertientes.
Estamos hablando del abandono de un país de la Unión Europea.
Pues, habrá vertiente sanitaria muy importante, que afecta a municipios de la costa, afecta a…; vertiente de fiscalidad, que les afecta a ellos directamente y a nosotros.
Pero, desde la perspectiva de comisión de turismo, nos importaba no bajar esos datos de porcentajes de turistas británicos que vienen, el consumo y los porcentajes de consumo de los turistas.

Y también hay un elemento que, a mi parecer, no lo ha interpretado bien el compañero del Partido Popular, que es el turismo residencial, que es importante.
Pero, sobre todo, en municipios del sur de la provincia de Alicante hay mucho turismo residencial inglés, que es importante y tienen un peso muy importante en esos municipios: Torrevieja, Santa Pola, Guardamar, etcétera.

Muchas gracias.

El senyor president:

Gràcies, senyor Arques.

Passem a les votacions.
(Veus) Sí?
Doncs, senyor Woodward, té la paraula també per quatre minuts.

El senyor Woodward Poch:

Sí.
Yo agradezco la información sobre el tema de las reclamaciones que se están efectuando en muchos hoteles de nuestra provincia de Alicante.
Pero vuelvo a lo mismo, sé que usted me dice lo de la tasa, y muchas veces…, que tenemos que creernos el tema de que se aplicará o no se aplicará, quedan dos años.

Pero el problema va a estar también… Hablamos mucho de la recepción de turistas y, ¿qué va a ocurrir con los ciudadanos europeos, con los ciudadanos españoles, los ciudadanos de la Comunidad Valenciana, que vayan al Reino Unido?
¿Tendremos que pagar nosotros la tasa, o no la tendremos que pagar?
¿Estaremos en desigualdad de condiciones con el turista británico?

Por eso le digo que también es una PNL de octubre y creo que esto, como ha dicho al principio de su intervención, el gobierno ya está haciendo unos posicionamientos adecuados en este tema.
Por lo que creo que no hacía falta haber traído esta PNL aquí.

Pero, bueno, al final, vamos a reforzarla por el tema de la unidad y el compromiso de Ciudadanos con la Unión Europea.

Muchas gracias.

El senyor president:

Molt bé.
Moltes gràcies.

Doncs, acabat ací el debat, ara sí passem a les votacions.
¿Vots a favor?
10 vots a favor.
¿Vots en contra?
¿Abstencions?
5 abstencions.
(Se sent una veu que diu: Â«Sis.
Â») 6?
(Veus) No, però en sou 5.
(Se sent una veu que diu: Â«¡Ah!
Vale, vale, vale, vale.
Vale, vale, vale.
.
.
Â».
Rialles) En sou 5.
Només podeu votar-ne 5.
En sou 6, però només podeu votar-ne 5.
(Se sent una veu que diu: Â«Me confundes.
Â»)

Molt bé.

Proposició no de llei sobre la modificació del Decret 65/2012, de 20 d'abril, del Consell, pel qual es regula la venda no sedentària a la Comunitat Valenciana, presentada pel Grup Parlamentari Popular (RE número 34.
876, BOC número 119)

El senyor president:

Doncs, passem ara al punt segon de l'ordre del dia, que és la presa en consideració de la Proposició no de llei sobre la modificació del Decret 65/2012, de 20 d'abril, del Consell, pel qual es regula la venda no sedentària de la Comunitat Valenciana, presentada pel Grup Parlamentari Popular.

A este punt també hi ha una esmena presentada pel mateix Grup Parlamentari Popular, que la tenen tota la resta de grups parlamentaris.
Per tant, passem a la defensa de la PNL pel grup parlamentari.
Senyor Salas, té la paraula per huit minuts.
Quan vullga.

El senyor Salas Maldonado:

Gracias, presidente.

Señorías, desde la entrada en vigor del Decreto 65/2012, del Consell, del 20 de abril, por el que se regula la venta no sedentaria en la Comunidad Valenciana, la Dirección General de Comercio y la Federación Valenciana de Municipios y Provincias, y a través de su personal técnico, desarrollaron distintas actuaciones de información y asesoramiento, dirigidas a concejales y técnicos municipales, para facilitar la preceptiva adaptación de la ordenanzas municipales que regulan esta materia, y así procurar una ampliación homogénea de esta normativa, tal y como recoge la guía para la elaboración de una ordenanza municipal en materia de venta no sedentaria.

No obstante, desde el sector proponen introducir, en base a la experiencia de estos años, ciertas modificaciones al citado decreto y, en particular, a lo referente a los requisitos establecidos en el apartado primero del artículo 7, cuestión que ya fue recogida en la circular que remitieron a los ayuntamientos de la Comunidad Valenciana la Dirección General de Comercio y la Federación Valenciana de Municipios y Provincias en noviembre del 2014, atendiendo a los acuerdos del pleno del Consejo Asesor de la Venta no Sedentaria, celebrado el día 10 de noviembre del 2014.

Es por ello y tal como se solicita desde el sector, que es necesario esclarecer y concretar el alcance de los apartados a, b y d, del artículo 7.
1, y evitar las controversias que han provocado en su aplicación por los ayuntamientos.
El apartado a de dicho artículo 7.
1 se refiere a la obligación de estar dado de alta en el censo de obligados tributarios y al corriente de pago del impuesto de actividades económicas, en caso de que no se esté exento del mismo.

En sentido similar se expresa el apartado b, respecto a las cotizaciones de la seguridad social, con respecto a estos requisitos.
La realidad ha devenido en que exigir la acreditación de tal circunstancia en la coyuntura actual ha colocado a muchos vendedores no sedentarios en tesituras dificilísimas, debido a que los ingresos derivados de la actividad comercial no siempre han permitido afrontar puntualmente dicha obligación que tienen los comerciantes frente a otras administraciones públicas competentes en materia fiscal y de seguridad social.

Es por ello que deberían modificarse estos apartados a y b del artículo 7.
1 del citado Decreto 65/2012, concretando que se exija el alta y el estar al corriente de pago en el momento de la concesión de la autorización y de su transmisión, y solo el alta en los supuestos de actuaciones periódicas.

En cuanto al apartado d, que exige estar al corriente de las obligaciones tributarias locales y en especial no mantener deuda alguna con la hacienda municipal por la presentación de servicios de mercados o por la imposición de sanciones, debería clasificarse que esta exigencia debe entenderse siempre con relación a la actividad de venta no sedentaria, tanto en lo que se refiere a tributos, sanciones, tasas o precios públicos relativos a la actividad.

Pero no, como ha sucedido en algún caso, a obligaciones de otros ámbitos o conceptos.
Si se entendiera que ello tiene un alcance más extenso y que se refiere a todo tipo de tributos o sanción de cualquier naturaleza, se daría la circunstancia de que aquellos vendedores residentes en municipios donde desarrollan la actividad y que pueden tener deuda con la hacienda municipal por motivos que nada tienen que ver con su condición de comerciantes de venta no sedentaria, lo que generaría una discriminación difícilmente justificable.

Por todo lo anteriormente expuesto, el Grupo Popular presenta la siguiente propuesta de resolución: primero, instar al Consell a modificar los apartados a, b y d, del punto 1 del artículo 7 del Decreto 65/2012, del 20 de abril, del Consell, por el que se regula la venta no sedentaria en la Comunidad Valenciana, que quedaría redactado de la forma siguiente: a) estar dado de alta en el censo de obligados tributarios mediante la declaración censal correspondiente, y, en caso de que no esté exento del impuesto de actividades económicas.
Estar al corriente de pago en el momento de la concesión de la autorización y de su transmisión; b) estar dado de alta y al corriente en el pago de las cotizaciones de la seguridad social en el régimen correspondiente, en el momento de la autorización y su transmisión; d) estar al corriente de las obligaciones tributarias locales referentes a los impuestos, tasas o precios públicos correspondientes a la actividad de venta no sedentaria en el municipio.

Segundo, que del grado de cumplimiento de esta resolución se dé cuenta a Les Corts en el plazo de tres meses.

Gracias, presidente.

El senyor president:

Moltes gràcies.

Doncs, ara, per a la intervenció dels grups parlamentaris, comença el Grup Parlamentari de Podem.
Té la paraula el senyor Almería per quatre minuts.
Quan vullga.

El senyor Almería Serrano:

Moltes gràcies, president.

Esta proposició, el primer que ens causa és una sorpresa per la mateixa formulació.
Una sorpresa que no deixa en massa bon lloc els serveis jurídics del Grup Popular, ja que la seua proposta de resolució ve a contravenir la legislació bàsica estatal del sector públic.
I també el Reial decret 199/2010, també de la legislació estatal, perquè regula l'exercici de la venda ambulant o no sedentària.

No ho entenem, ja que l'actitud general del Grup Popular i fonamentalment del seu govern a Madrid, ha estat molt diligent qüestionant la legislació autonòmica amb una imparable iniciativa per a fer recursos d'inconstitucionalitat sobre la legislació autonòmica.
No entenem com s'és tan estricte per a unes coses i açò és absolutament impensable.
Em sorprén més quan se fa una autoesmena que en realitat no esmena.
Bé, cadascú serà lliure de fer el que veja.

Per la nostra part, tot el nostre respecte per al col·lectiu de la venda no sedentària.
Entenem les possibles febleses d'este col·lectiu i la seua especificitat per al comerç, però aquesta proposició, a més de la il·legalitat que suposaria el canvi de la legislació autonòmica suposaria també incloure un tracte discriminatori inviable per al sector del comerç en general.

Aleshores, no podem acceptar en ningun cas la proposició.
Entenem que, vist açò, l'adequat haguera estat que el Grup Popular retirara esta PNL, per notòriament inviable i francament enganyosa per crear expectatives al sector de la venda no sedentària que no estan basats en pronunciaments contundents i de millora del sector.

No deixem de ser conscients que probablement no este sector en concret, sinó tot el comerç, incloent-hi les diferents tipologies puguera vore's necessitat d'una revisió en profunditat de la legislació aplicable, per flexibilitzar els requisits per als sectors que possiblement puguen tindre problemes per a complir una legislació que en principi està pensada d'una forma molt general i no contempla especificitats per a la gent que puga tindre més problemes a nivell fiscal o econòmic.

I això suposaria un pacte més gran i al qual estem disposats a entrar per a revisar la legislació, tant d'àmbit estatal com l'autonòmica, però evidentment per a tot el sector del comerç i no donar suport a una proposició no de llei que és notòriament il·legal i que per eixe motiu ens pareix totalment inviable.
Votarem en contra.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Gràcies, senyor Almería.

Passem ara al Grup Parlamentari de Ciudadanos.
Té la paraula la senyora García.
Quatre minuts.

La senyora García González:

Muchas gracias, señor presidente.

Yo le quiero hacer una pregunta.
Me gustaría pedir un receso, porque pienso que estamos hablando de un tema muy importante.
Y yo quiero hacer esta petición para que todos los grupos durante este receso puedan volver a no enfrentar, sino a contrastar sus puntos de vista y que se llegue a algo que sea bueno para el colectivo que se está pidiendo.

Bueno, pero lo que quiero preguntarle, mi pregunta es si voy a perder el turno.
Lo digo porque hago el receso y después continúo con mi turno, o si no.
.
.
¿No lo perdería?

El senyor president:

No, bé, si la resta de diputats no posen.
.
.

La senyora García González:

Pues entonces creo que es lo suficientemente importante para que lo hablemos.

El senyor president:

Però per a arribar a alguna transaccional o per a.
.
.
?

La senyora García González:

Sí, efectivamente, sí.

El senyor president:

Sí?
Doncs establim un descans de cinc minuts, si els pareix, i després continuarà vosté en el seu torn.

La senyora García González:

Gracias, muchas gracias.

(Se suspén la reunió durant uns minuts)

El senyor president:

(Inoïble) .
.
.
diputada.

Recorde que tenies el torn de paraula.
Pel Grup Parlamentari de Ciudadanos la senyora García.
Demane a la resta de diputats, per favor, que si tenen alguna cosa molt precisa que podem fer-ho fora i, si no, que deixen parlar els intervinents.

Senyora García, té quatre minuts.

Quan vullga.

La senyora García González:

Muchas gracias, señor presidente.

Bueno, adelantar que durante el receso no se ha llegado a un acuerdo, cosa que realmente lamento porque el colectivo de venta no sedentaria es un colectivo muy importante.
Ellos son muchos.
De 50.
000 comerciantes en toda España, el tanto por cien que representa la Comunidad Valenciana es casi un 16%.
Y eso se traduce en muchas más familias, obviamente, que están esperando que podamos solucionar un problema que tienen.

Yo pienso, y no solamente yo, nuestro grupo, desde Ciudadanos, creemos que debemos velar por los intereses de un colectivo importante y se ha hablado en esta sala de respeto.
El respeto por supuesto, obviamente.
El respeto está muy bien y además es necesario.
Pero además es que se necesita, ellos necesitan, este colectivo necesita un cambio en la legislación.
Y nosotros queremos apoyarlos, obviamente, pero desde luego dentro de la normativa.

Parece ser que la normativa no está clara, que no es legal.
Y también el Grupo Parlamentario Popular tampoco ha aceptado pues que se ponga una frase que nosotros queríamos que era instar al Consell a que inste al gobierno central.
En fin.
El caso es que -como diría mi abuela- unos por otros la casa sin barrer.
Lamento profundamente, pero vamos a tener que abstenernos en este caso.

Yo sí querría decir que recordar aquí en esta cámara que han sido los propios vendedores, tras la puesta en marcha de la ley y ver cómo ha ido y cómo ha sido el funcionamiento, los que han pedido a los grupos parlamentarios un nuevo marco regulador o por lo menos que se modificara algunos aspectos del ya existente.
Yo pienso que eso es lo que ha pretendido el Grupo Popular.

Ahora bien, si se ha hecho bien, si se ha trabajado bien o se ha trabajado mal a mí, escapa de mi competencia.
Ya he dicho que desde el Grupo Ciudadanos hemos intentado por todos los medios que se llegara a un acuerdo para que esto se pudiera regular.
No ha podido ser y de verdad que pienso que no hemos estado a la altura de las circunstancias y nos vamos a abstener.

Muchas gracias.

El senyor president:

Gràcies, senyora García.

Ara passem al Grup Parlamentari Compromís.
Té quatre minuts, senyora García, quan vullga.

La senyora García Muñoz:

Moltes gràcies, senyor president.

Evidentment, nosaltres no estem a favor d'aquesta proposta.
I no perquè no entenguem que els principis o la filosofia que els porte a proposar aquesta PNL no siguen els correctes.
Açò no és una discussió que no s'haja produït ja al sí dels ajuntaments, perquè hem de tindre en compte que, abans de la llei del comerç que ací s'insta a modificar, també existixen les ordenances municipals que regulen la venda no sedentària.
I que, evidentment, aquestes peticions que són les peticions que porta demanant el col·lectiu des de fa molts anys, s'han intentat transposar a les ordenances municipals.

I ens hem trobat amb la tessitura, sempre que s'ha intentat transposar açò a l'ordenament jurídic vigent, que no és possible perquè contravé dos lleis que són bàsiques com és la llei de patrimoni públic i com és la llei de contractes de l'estat.
Ací hem de tindre en compte que es tracta d'ocupació de via pública i es tracta d'ocupació de béns de titularitat pública que són d'ús demanial.
Per tant, el dret a l'ús d'eixos espais preval sobre les ocupacions lucratives d'este.
I, per tant, han de cenyir-se a unes regles que s'han de complir.

Efectivament, al respecte del punt, per exemple, dels deutes municipals, és molt fàcil establir, en cas de no poder trobar-se al corrent de pagaments, establir un pla de deute amb l'ajuntament.
Que si el mantens, evidentment no t'impossibilita a concursar i no t'impossibilita -diguem- mantindre eixa ocupació del domini públic.
El mateix ocorre amb la seguretat social i amb els deutes que se tenen al respecte de la seguretat social.

Per tant entenem que aquesta proposta per part del Partit Popular ens resulta prou irresponsable quant a la cobertura que intenta modificar.
Jo no sé si pretenen enganyar els usuaris de venda no sedentària -que no ho descarte, perquè porten molt de temps enganyant molta gent- o estan buscant sembrar una estratègia d'enfrontament amb el Consell a costa d'una llei: primera, que ells mateixa ja varen aprovar amb la distinció entre sòl públic i sòl privat, perquè no pot ser d'una altra manera; i segona, que en cas de modificar-la, estaríem demanant-li al Consell que -diguem- modificara una llei autonòmica per a votar-se la llei estatal.

Per tant, l'origen del problema no està en la llei valenciana.
L'origen del problema.
.
.
, si se vol considerar problema, perquè entenem que tampoc és un problema perquè estem parlant del dret a l'ús dels béns que són públics i en este cas el carrer ho és.
És la natura del bé la que condiciona la venda no sedentària que se fa després.
I en tot cas, si estem parlant de problema, estem parlant que el fòrum per a resoldre eixe problema no és aquest ni és tampoc el Consell.
S'ha d'obrir i s'ha de parlar i s'han de tractar temes de molt diversa índole en el si on comença tota la legislació que marca després el desenvolupament posterior, tant el municipal com l'autonòmic que és en l'estat.

Per tant, entenem que aquesta proposta no conduïx a cap lloc i, per tant, no podem votar-la a favor perquè el que no vull pensar és que el PP està fent aquesta proposta per donar cobertura al frau.
Evidentment, aquesta situació, el que no pot ser és discriminatòria i el que no pot fer és obrir la porta que se puga produir el frau.
Estem parlant d'un col·lectiu, el de venda no sedentària, que necessita molt d'apoderament, que necessita formar-se per a poder complir amb els preceptes legals i el que hem de fer és treballar en eixe apoderament i en eixa formació perquè puguen ser gestors d'allò que gestionen que és les seues parades dintre d'un marc que descansa sobre un bé públic que són els nostres carrers.
I, per tant, hem d'ajudar-los que puguen realitzar tota eixa tramitació i que complisquen.

I també hem de tindre en compte les consideracions socials que puguen vindre associades al respecte de l'exercici d'eixa activitat.
Però això no s'ha de fer, evidentment, a costa de botar-se la legislació bàsica estatal que regula els béns demanials com són els nostres carrers.
S'ha de fer atenent les seues necessitats i transposant-les en el marc jurídic adequat.
En això estem oberts a treballar.
En altre tipus de propostes, evidentment, a Compromís no ens trobarà.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Gràcies, senyora García.

I per acabar el Grup Parlamentari Socialista, senyora Serna té quatre minuts.

Quan vullgue.

La senyora Serna Serrano:

Gracias, president.

Bueno, pues desde mi grupo anunciamos que, efectivamente, vamos a rechazar totalmente esta propuesta que nos trae el Partido Popular aquí.
Nos sumamos a los argumentos que el compañero de Podemos y de Compromís han esbozado aquí hoy.
Porque, desde luego, esta PNL a nosotros lo que nos hace pensar es que se ha pretendido desvirtuar totalmente la normativa aplicable a este tipo de comercios, específicamente a la venta no sedentaria.
Es que no lo entendemos.

No entendemos que el Partido Popular pueda pensar que una actividad económica tan importante como es la venta no sedentaria no deba desarrollarse bajo los mismos principios de competencia, competitividad, eficacia.
En fin, todo aquello que inspira el desarrollo económico y comercial en su conjunto en la práctica totalidad del estado.
No sé por qué tenemos que hacer una excepción.

Porque yo considero que de atender esta propuesta -coincido con la compañera de Compromís- estaríamos en el límite de aprobar la posibilidad de abril la puerta al fraude a la hacienda pública y a la seguridad social.
Y yo creo que eso es totalmente incumplir los principios contenidos en el ordenamiento básico estatal y estamos poniendo el camino para eliminar los controles.

Comprendemos que -y estamos totalmente de acuerdo- estamos hablando de una modalidad de venta tradicional que tiene un fuerte arraigo en nuestra comunidad, eso no lo estamos poniendo en duda.
Conocemos que es un sector muy dinámico que genera una importante actividad económica y que necesita, sobre todo después de la crisis, pues una ayuda como el resto del sector comercial.
Pero hacer diferencias y contraponer y facilitar la posibilidad -lo vuelvo a decir- de un posible fraude a la hacienda pública, pues la verdad es bastante sorprendente que el Partido Popular nos traiga hoy esto aquí.

Nosotros no estamos aquí para legislar contra la legislación básica estatal.
Estamos justamente pues para lo contrario, ¿no?
Y no estamos aquí ni mucho menos pues para aprobar cosas que no son competencia de la Generalitat valenciana.
Si tenemos que modificar la normativa estatal básica e instar al Consell para que eso se inicie, pues habrá que hacerlo para muchos otros sectores del comercio que están afectados directa e indirectamente de la misma manera.

Así que la conclusión es muy clara.
Se puede trabajar una propuesta que permita avanzar y que permita fortalecer este tipo de comercio.
Pero, desde luego, desde el Grupo Socialista no estamos aquí para no exigir que se cumplan los requisitos de estar al corriente de las obligaciones tributarias con la seguridad social.
Es que eso no es un capricho.
Forma parte del resto de la actividad económica y el comercio es una actividad económica más.

Así que me sumo a la sorpresa en la formulación.
Me sumo a la sorpresa en la reformulación con la enmienda.
Y nosotros creemos que es totalmente inviable y que, desde luego, genera efectivamente unas expectativas que no son para nada posibles.
Son expectativas falsas que este grupo no va a formar parte.

Gracias.

El senyor president:

Gràcies, senyora Serna.

Ara per al torn de rèpliques, té la paraula per quatre minuts el senyor Salas.

El senyor Salas Maldonado:

Bueno, me van a perdonar pero no les entiendo.
Porque, además, yo tengo aquí una circular que es de la conselleria de economía, de la Federación Valenciana de Municipios y Provincias del 13 de noviembre del 2014, en la cual, bueno, no considero que lo que están diciendo sea ilegal.
Y en cuanto a lo que instemos al Consell, estamos aprobando esto.
Lo que tiene que hacer el Consell luego, que lo haga.
Pero ya les digo, yo no les puedo entender.
Me cuesta mucho.

Ustedes que durante tanto tiempo se han llenado la boca diciendo que hay que ayudar a los más necesitados, a los que peor lo están pasando y este es uno de esos casos.
Estos comerciantes que son lo que no tienen aire acondicionado, los que no tienen calefacción en invierno, los que cuando llueve se mojan porque no tienen un techo ni siquiera un aseo, son los que estamos intentando echarles una mano, ayudarles.
Porque creo que de verdad les hace falta y que no es justo la situación que tienen.

Pero, en fin.
Creo que -como decía antes- se ha perdido una oportunidad muy buena de echarles una mano.
Y mire, voy a ser muy breve ya para acabar.
Yo creo y estoy deseando, de verdad, que lleguen unas próximas elecciones porque tengo verdadera curiosidad por verles a ustedes cuando estén en campaña cómo se acercarán a esos mercadillos de la Comunidad Valenciana a solicitarles a estos comerciantes que hoy les hemos vuelto la cara, ese voto.
Es lo único que me queda por decir.

Muchas gracias, presidente.

El senyor president:

Gràcies, senyor Salas.

Per al torn de rèpliques?
No?
Ciudadanos?
No vol exercir-lo ningú?
(Veus) Vol?
Té quatre minuts per al torn de rèplica, senyora García.

La senyora García González:

Bueno, muchas gracias.

No, simplemente para matizar un poco o apoyar un poco el discurso inicial.
Y comentar que verdaderamente -vuelvo a insistir, aunque sea demasiado insistente, pero vuelvo a insistir- creo que hemos perdido pues la posibilidad de alguna manera entre todos haber podido consensuar el que esto se llevara de una forma o de otra adelante.
Desde luego de una forma que fuera legal, lógicamente.

Porque no podemos olvidar que el sector del que estamos hablando, el sector de la venta ambulante, ha sufrido muy duramente las consecuencias de las crisis económica.
Desde luego esa crisis económica abrió unas expectativas a esta venta ambulante precisamente, porque hubo muchísima gente que a lo mejor no podía acudir a otro tipo de comercio, y estas personas que se han dedicado a la venta ambulante recientemente con motivo de la crisis pues se encuentran con que la regulación o la normativa no les beneficia en absoluto.

Desde luego, desde Ciudadanos en ningún momento queremos decir que se tenga que hacer un apartado especial con este tipo de venta y que vaya en detrimento del comercio general, en absoluto, pero sí creemos que se puede revisar lo que seguramente es revisable porque no funciona en este momento.

La venta sedentaria -como bien decía la compañera del Partido Socialista- debe ampararse en los principios de competencia, de competitividad y de eficiencia propios de todo el sector comercial.

Y, por ello, pensamos desde Ciudadanos que la normativa que lo regula debe garantizar que puedan cumplirse esos principios y que se cumplan en igualdad de condiciones para todos los vendedores, también para los no sedentarios.

Muchas gracias.

El senyor president:

Gràcies, senyora García.

Per al torn de rèpliques, senyora García, pel Grup Parlamentari de Compromís, té quatre minuts també.

La senyora García Muñoz:

Jo crec que és molt fàcil anar a parlar amb els usuaris de la venda no sedentària i amb els comerciants que planten la seua parada una volta a la setmana en els nostres municipis.

El que no s'ha de fer amb aquest col·lectiu és prendre-li el pèl, és prendre-li el pèl i vendre-li fum plantejant-li modificacions legals impossibles que el fet de modificar-les significaria canviar el sistema bàsic de la legislació estatal.
El que s'ha de treballar amb ells és basant-nos en respectar aquest marc legal, ajudar a complir-lo i a acompanyar-los perquè puguen -digam- tindre en compte el respecte a aquest marc legal i puguen atendre també les seues necessitats.

Però el plantejament que se'ls fa als comerciants no pot ser, anem a canviar una llei que significa pegar-li la volta a tot el sistema de la llei patrimonial estatal i quant als béns materials i als béns d'utilitat pública.
No podem introduir-los en eixe argument que, evidentment, és pràcticament impossible de portar a terme.

Estem parlant d'un col·lectiu que moltes vegades incorre, patix unes necessitats socials determinades i ahí sí que hem de treballar amb ells per a poder cobrir les seues necessitats.
Hem de treballar també amb ells per a ajudar-los un poc que exercisquen la seua activitat amb total i absoluta garantia, però no podem votar-se el marc de concurrència pública, no podem votar-se el marc d'ocupació del domini públic d'origen demanial en el que preval el dret -digam-, l'interés general, a un usdefruit particular amb lucre, que és el que ocorre quan s'exerceix l'activitat comercial.

I el que no podem fer tampoc és dir-los que, evidentment, o siga, tirar la piedra y esconder la mano, que és el que fa el Partit Popular, perquè tira la pedra i digueren ells que anem a modificar la llei però, després, regula la llei de tal manera que no es pot modificar perquè evidentment no es pot modificar.
Això és enganyar, això és enganyar al comerciant que exercix la venda no sedentària.

I, per tant, el que cal fer és acompanyar-lo, tutelar-lo perquè moltes vegades sí que és veritat que no és un col·lectiu que tinga la formació suficient per a poder portar tots aquests tràmits i les oficines, els OMIC que n'hi ha als ajuntaments els ajuden i els acompanyen en eixa activitat, però evidentment el que no podem fer és modificar el dret o la llei que garantix el dret de tots per a afavorir un interés particular.
En això em pareix que el PP està arribant a uns posicionaments que, pràcticament, estan ratllant el respecte a la Constitució i a tot el reglament bàsic estatal que decau d'ella.

Per tant, quan es parla tan alegrament d'este tema m'agradaria que s'adquirira un compromís de seriositat per tal que el missatge no siga contradictori al respecte dels col·lectius afectats perquè em pareix molt greu, i de fet a Sagunt hem intentat transposar a l'ordenament jurídic municipal aquesta proposta i ens hem vist amb els informes del secretari en contra, amb els informes de la intervenció municipal en contra perquè, efectivament, és pràcticament impossible portar a terme aquesta modificació de la forma en què s'està demanant.

Amb la qual cosa, al Partit Popular li demanaria responsabilitat, li demanaria també seriositat a l'hora de fer les propostes i, per favor, que quan tractem amb col·lectius afectats que tingam un diàleg amb ells que siga constructiu, no que els proposem fum, que és impossible de portar a terme i que, al final, l'única cosa que acaba causant és enfrontament i/o obrim la porta al frau, cosa que evidentment nosaltres no estem d'acord amb això.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Gràcies, senyora García.

I per a concloure, pel Grup Parlamentari Socialista, senyora Serna.

La senyora Serna Serrano:

Gràcies, senyor president.

Bueno, yo para reafirmar este voto y para que quede claro, ayer precisamente en la comisión de empleo estuvimos hablando sobre lo perjudicial que es la economía sumergida, y eso era una opinión unánime de los cinco grupos que conforman estas Cortes.
Hablamos de lo perjudicial que era y de lo que significaba tanto para la sociedad valenciana, y sobre todo en la zona de la que yo procedo, que es la provincia de Alicante, especialmente de la zona del Vinalopó.

Entonces, ¿por qué estoy diciendo esto?
Porque consideramos que todas las actividades económicas que se ejercen sin control y todo aquello que se permite por Â«más vale esto que nadaÂ» termina siendo perjudicial más que beneficioso.
Entonces, lo de hoy es una contradicción a lo que el Partido Popular ayer apoyó en la anterior comisión para generar empleo porque la venta no sedentaria también genera empleo.
Y nosotros somos conscientes de eso, este grupo es consciente, todos los grupos somos conscientes de eso.

Entonces, esto es una contradicción muy desafortunada porque la situación de crisis que ha asolado a este país y a la Comunidad Valenciana no se ha vivido única y exclusivamente en el sector de la venta no sedentaria sino la situación difícil que ha asolado a la economía se ha vivido en múltiples sectores, y eso no ha permitido que frente a la administración pública se adopten decisiones que permitan lo que comentábamos, acercarnos al camino del fraude.

Yo lo vuelvo a repetir, desde mi grupo no vamos a obviar que se cumplan los requisitos de estar al corriente en las obligaciones tributarias y de la seguridad social, aquí no legislamos para caminar en pro de posibilidad del fraude.

Y esa es la base del voto en contra del Grupo Socialista.

Gracias.

El senyor president:

Doncs, una vegada conclòs el debat, passem ara a les votacions.
¿Vots a favor?
5 vots a favor.
¿Vots en contra?
8 vots en contra.
¿Abstencions?
2 abstencions.

Molt bé.

(Ocupa la presidència el vicepresident, senyor Vicente Betoret Coll)

Proposició no de llei sobre l'establiment d'un marc jurídic específic de suport i foment a la cogeneració, presentada pel Grup Parlamentari Compromís (RE número 36.
000, BOC número 119)

El senyor vicepresident:

Senyories, passem ara a abordar el punt número 3 de l'ordre del dia, la presa en consideració de la Proposició no de llei sobre l'establiment d'un marc jurídic específic de suport i foment a la cogeneració, presentada pel Grup Parlamentari Compromís.

Per a la seua presentació i defensa té la paraula, per un temps de huit minuts, el senyor García.

Quan vosté vullga.

El senyor Garcia i Tomàs:

Gràcies, president.

Bé, ací, avui, hem presentat des del Grup Parlamentari de Compromís una PNL amb un punt de vista molt important que és la cogeneració, la cogeneració perquè s'emmarca dins de dos vessants: un, és una línia política, marca les polítiques cap on anem dins de l'eficiència energètica i, per tant, les polítiques energètiques d'un país; i l'altre, també, perquè afecta la competitivitat de la nostra indústria, i la nostra indústria al País Valencià, doncs, una gran part també es veu afectada per la competitivitat per esta energia, esta font d'energia.
Vullc dir també que la participació mitjana de la indústria al nostre país va caure en el PIB del 15,8%.

Per tant, ara que estem en un procés de reindustrialització que amb el nou govern sorgit del botànic, des de la conselleria d'economia sostenible s'està apostant per un procés de reindustrialització, el factor de l'energia, del cost de l'energia i cap on anem en les polítiques energètiques és fonamental.

Tot i que afecta a més sectors, vullc ficar l'exemple perquè el conec molt bé i és l'exemple de la ceràmica, de la indústria ceràmica en tot açò de la cogeneració, la ceràmica que afecta les comarques del nord, a les comarques de Castelló, de Castelló i voltants, l'Alcora, Onda, Nules, Vila-real, Castelló de la Plana.
Vullc incidir que ahí es concentra el 94% de la producció espanyola de la ceràmica i el 81% de les empreses productores i que, a dia d'avui, directament ja s'està ocupant, s'està donant treball a més de quinze mil persones i altres tantes indirectament.

Per tant, estem parlant d'una indústria forta, estem parlant d'una indústria que també està creixent i que la cogeneració pot ser també un factor clau a l'hora d'apuntalar eixe creixement i d'eixa compatibilitat i eixes exportacions que, tot i que les xifres són molt bones i van creixent any rere any, també seria un factor que l'apuntaria.

La cogeneració és un sistema pel qual la indústria aprofita la mateixa calor que es genera en el procés de producció per a reintroduir-lo en el sistema, és a dir, la indústria ceràmica quan es prepara l'argila, quan es prepara eixa terra que s'utilitza després per a fabricar el producte ceràmic en què anomenem eixe atomitzat de les terres, unes atomitzadores, en eixa mateixa producció el que fem amb la cogeneració és redireccionar tots eixos vapors que s'estan sobrecalfats, sobrepressionats d'altes temperatures, mitjançant una turbina i generar electricitat.
I estem parlant que la capacitat de generar electricitat no sols és per a la zona important sinó que inclús generaria excedent d'electricitat.
Per tant, estem parlant de no una xicoteta producció sinó d'una producció més bé considerable i que s'hauria de tindre molt en compte.

En esta part de la cogeneració, per tant, estem parlant que fa un estalvi d'energia primària.
També hem de tindre en compte que evita pèrdues en la xarxa, tots sabem que l'ús que fem ací en un sistema de xarxes des de les centrals elèctriques fins al consumidor n'hi ha distàncies de centenars de quilòmetres i que, per tant, en eixes xarxes es perd doncs pràcticament el 50% de l'energia produïda.
Per tant, estem acceptant ja que es perden de l'ordre del 50% de l'energia que es produïx d'inici en totes les xarxes i, per tant, produir l'energia al costat d'on s'ha de consumir doncs evita també part d'eixes pèrdues.

Si Europa, damunt, considerava també que la cogeneració era un factor clau per tal d'estalviar sobre el 20% de l'energia a l'any 2020 -segons la Directiva Europea del 2012/27 quant a eficiència energètica- no entenem com les polítiques del Partit Popular, en este cas del govern central, doncs anaren en una altra direcció, ¿no?
, perquè una cosa és no apostar per la cogeneració però una altra és anar en direcció contrària totalment de la cogeneració.
Perquè cal recordar que tots aquells incentius econòmics que n'hi havia al voltant de la cogeneració i que -torne a dir- indirectament també afavorien la competitivitat de la nostra indústria van desaparéixer al 2012 i feren que es pergueren grans quantitats també de diners i que la indústria en eixe moment, damunt de plena crisi, fóra menys competitiva.

El que hem d'entendre també és que, a banda d'això, amb la reforma energètica s'eliminaren els complements per eficiència energètica i, segons Ascer, que és la patronal de la ceràmica, doncs açò va ascendir sobre uns 28 milions d'euros de pèrdues directament per al sector i 56,4 milions d'euros perduts si se sumen tots els efectes derivats de la reforma.

És a dir, des de Compromís no entenem com altres sectors tenien plans d'ajuda, com poguera ser l'automòbil, i el de la ceràmica no sols no tenia ajudes sinó que unes ajudes indirectes que tenia mitjançant la cogeneració doncs s'esfumaven i, per tant, eixien damunt perjudicats.
(Soroll de papers) La proposta, damunt, de l'ordre ministerial actualment doncs fa ja quasi que la cogeneració siga pràcticament inviable.

I, per tant, nosaltres el que volem és que la cogeneració es promocione, és a dir, si hem d'anar cap a un sistema més eficient, si hem d'anar cap a un sistema on se'ns marque també des d'Europa que la cogeneració pot ajudar a fer més eficient la nostra indústria, les nostres xarxes i, per tant, s'ha d'apostar, doncs nosaltres el que entenem és que s'ha d'incentivar d'una manera o d'una altra perquè, si no, el que està passant a dia d'avui és que eixes turbines estan parades i eixa energia se'n va pels fumerals perquè és una realitat, és a dir, això durant el procés de preparació -com he explicat- de la terra doncs se continua preparant la terra, se continua atomitzant la terra.
És a dir, simplement és redireccionar eixa energia per a generar energia elèctrica, i ara mateix el que estem fent és llançar-la a l'atmosfera i perdent-la en gran part.

Per tant, el que volem és que se canvie radicalment eixa política, que pensem que és perjudicial, per una banda, per a tot el sistema en conjunt i, per altra, evidentment, per a la nostra indústria i per a la seua competitivitat.
I, per tant, el que demanem en esta PNL és que se reoriente una altra vegada cap a.
.
.
, d'una manera o d'una altra cap a l'incentiu, que s'aposte per la cogeneració, que totes eixes empreses que ja venien fent-la que se'ls ajude també a.
.
.
evidentment a eixes instal·lacions, que ja tenien.
.
.
, moltes ja havien esgotat el seu temps de vida útil, doncs que se puguen fer inversions en un marc de legalitat estable perquè puguen renovar-les i tinguen garantit el seu termini d'amortització.
I, per tant, el que demanem un poc en esta PNL és esta, que s'aposte per la cogeneració, perquè no sols ens anirà bé des del punt de vista energètic en tot eixe mix que composa l'energia elèctrica, eixa generació, sinó també perquè ens posicionarà millor a la nostra indústria, particularment a la ceràmica, però també a totes elles que se'n puguen aprofitar per a ser més competitius.
.
.
I enfront a este mercat, que és globalitzat i les exportacions són les que marquen, doncs de segur a la nostra indústria l'ajudem a ser més competitiva davant l'exterior.

Moltes gràcies.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies, senyor Garcia.

A esta.
.
.
, proposició no de llei s'ha presentat una esmena per part del Grup Popular.
Per a la seua defensa té la paraula.
.
.
, el senyor Casanova per un temps de huit minuts.
Quan vosté vullga.

El senyor Casanova Claramonte:

Gràcies, senyor president.

A banda d'algunes precisions, que no vaig a entrar, de tipus technicality de les quals s'han dit ací, que serien molt discutibles.
.
.
Això del 50% de pèrdues seria monstruós que fóra aixina.
Això no obeïx a ninguna dada real, i li ho puc assegurar.
I algunes altres coses que no vaig a entrar perquè vaig a centrar-me en la meua esmena.
Temps n'hi haurà.

Mire, presentem una esmena perquè en la seua proposició el que fan és atacar el Govern d'Espanya -tant que abans han parlat d'ell- sense reparar en qui és el responsable del que demanen, en on radiquen les competències i les conseqüències de les seues propostes, com va ja ocórrer fa unes setmanes en el debat sobre el tancament de la nuclear de Cofrents.

En el cas de la seua PNL sobre la cogeneració en el sector tauleller, que òbviament mos agradaria recolzar per a este sector i per a altres sectors -no ho oblidem, la indústria química, la indústria paperera i tantes indústries que utilitzen el calor com a font del producte-, també voldríem, com dic, recolzar-la, però tenim diverses qüestions que mos agradaria puntualitzar, i per això la nostra esmena.

Proposem modificar el punt 1.
a de la seua proposició, perquè creem que és necessari deixar clar que qualsevol reforma del sistema retributiu de la cogeneració, perquè vosté ha parlat d'incentivar i incentivar, però com fan vostés sempre no diu qui paga, ¿eh?
El problema és, yo invito y tú pagas.
Però qui paga mai ho diuen.

Jo dic: qualsevol reforma del sistema retributiu de la cogeneració no deuria suposar ningun increment de la tarifa elèctrica als consumidors -igual estem tots d'acord amb açò-, ni provocar majors dèficits de tarifa, com ja va ocórrer en els anys 2004 a 2011.
.
.
En eixe quadret que ja els he ensenyat alguna vegada, si algú s'enrecorda i m'han prestat atenció, en el qual se va vore que les primes que va implantar el senyor Zapatero mos van llevar.
.
.
, mos van portar a ser el país europeu amb majors pujades de les tarifes elèctriques i, a més, assolir la honrosa xifra de dèficit de la tarifa de 30.
000 milions d'euros.

La política eixa de la qual parlava, del yo invito y tú pagas, deu ser desterrada, pel que qualsevol ajuda que incentive les inversions -i estem d'acord- en cogeneració no deu carregar-se als ja bastant buides i escorregudes butxaques dels consumidors.
Per això modifiquem el seu primer punt, de manera que, a més d'afegir que no soles Â«la competitividad del sector azulejeroÂ», sinó també Â«de otros sectores industrialesÂ», que también son hijos de Dios, i afegir al final una frase que diu: Â«Sin que ello suponga costes adicionales a la tarifa eléctrica ni incrementos inasumibles del déficit de tarifa.
Â» Entenc que amb això estaran tots d'acord.

De la mateixa manera, en el punt.
.
.
, i amb el mateix objectiu, modifiquem el seu punt 1.
b, en el qual instem el govern de l'estat.
.
.
, canviem el ministeri, perquè el ministeri que vostés proposen ja no existix, per això fiquem Â«govern d'estatÂ» i siga el que siga.
I, al final, també, el mateix: per a aconseguir un règim retributiu raonable de les inversions, per descomptat que sí, que fagen atractiva l'entrada d'inversors en la cogeneració, però, però Â«sin que suponga costes adicionales a la tarifa eléctrica ni incrementos inasumibles del déficit de tarifaÂ», que això també se'ls oblida.
És a dir, diuen que s'incremente, que se puge.
.
.
Me recorda a un amic meu que dia, Â«que ho fagenÂ», eh?
Doncs això és un poc la seua proposta.

Jo dic que efectivament per a incentivar la instal·lació d'energies renovables, i en este cas de cogeneracions, els inversors han de rebre ajudes per a suavitzar els importants costs d'inversió, que deurien procedir de subvencions de capital en càrrec a altres pressupostos estatals o autonòmics, però deuria evitar-se remunerar els quilovats produïts a preus superiors als del mercat elèctric, perquè esta pràctica introduiria, com ja ha passat, costs addicionals polítics a la cistella de costs del sistema elèctric i, en això, a increments de les tarifes que paguen els consumidors.
Això ja està inventat.
Això ho va fer el senyor Rodríguez Zapatero i aixina mos va anar.
És un error greu que no deuria repetir-se.
Estem pagant un 65% del cost de la tarifa en preus polítics, i això deuria evitar-se.

En esta línia també modifiquem el punt 1.
1.
c de la seua PNL, que contempla que tant l'administració de l'estat com l'autonòmica -mosatros creem que no és a soles la de l'estat, és l'autonòmica-, cada una en l'àmbit de les seues competències, oferisquen línies de finançament per a promoure ajudes per a la rehabilitació i actualització de les plantes.
Vostés, només a l'estat.
Li recorde que l'estat sols té competències en plantes, segons la llei del sector elèctric, la llei.
.
.
, no m'enrecorde, crec que és la Llei 24 de l'any 2013, en plantes de més de cinquanta megawatts.

Les competències en plantes de menys de cinquanta megawatts, que són la immensa majoria, per no dir totes les que n'hi ha instal·lades en la Comunitat Valenciana, són de competència autonòmica.
Així que no té sentit que li demanem a l'estat els incentius, el promoure i el tal d'unes plantes que són de competència autonòmica.

Per això eixe punt quedaria redactat de manera que s'instara tant el govern de l'estat com el Consell en l'àmbit de les seues respectives competències i, a més, afig al final una cosa, que també se'ls sol oblidar sempre, i és que los cantos al sol són molt bonics, però si no fiquem alguna cosa de pasta, no funcionarà, i per això dic, Â«incluyendo los presupuestos del estado y de La GeneralitatÂ» en els àmbits en els quals siguen competents línies de finançament per a promoure ajudes per a la rehabilitació i posada al dia de les plantes de cogeneració existents; si no, açò és un ¡viva Cartagena!
més.

I, per últim, proposem modificar la redacció del seu punt 2, que ara jo el nomene com 1.
4, incloent el compromís del Consell de dotar de partides pressupostàries per a convocar i concedir ajudes per a la modernització de les plantes.
I per això la nova redacció és que el Consell no sols faja un estudi marc d'un futuro plan o no sé què, que vosté comenta aquí, d'un futuro plan del que sempre diu el conseller que està treballant, però que mai acaba d'eixir, i també afig: Â«Asumiendo además el compromiso de que en los presupuestos de La Generalitat se incluyan y convoquen ayudas a tal fin, y a las cuantías plurianuales que resulten de dichos estudios.
Â»

Creem que des del Consell se deu assumir el compromís clar i ferm de recolzar les energies renovables i apostar de veritat, i no sols de boqueta, com s'està fent, pel foment de l'estalvi i l'eficiència energètica.
Si vol, li donaré dades després de quina ha sigut l'aposta del Consell en estalvi i eficiència energètica en l'any 2016.

Fins ara les paraules del conseller Climent no han deixat de ser més que meres declaracions d'intencions que no responen en absolut al que ha sigut, com dia, l'execució pressupostària de l'exercici 2016.

Per tant, senyor Garcia, la seua PNL, la PNL de Compromís, per a ser creïble, a més de tindre en compte que no podem vestir un sant, la cogeneració, però carregant-mos tota la resta de consumidors industrials i domèstics d'una pujada de tarifes més, que faria que més encara fórem líders en preus d'energia en Europa.
.
.
, deuria incloure, com dic, estos compromisos pressupostaris, és a dir, no dir, Â«que s'incentive, puntÂ» -els impersonals servixen de poc-, sinó marcar-li a la conselleria i a La Generalitat que, en l'àmbit de les seues competències -perquè les plantes són totes de menys de cinquanta megawatts-, que pose diners, que convoque les ajudes, que les resolga i que les pague, i que no faja com en l'exercici 2016.

Esperem de veritat que accepten la nostra esmena i que, per descomptat, en això comptaran amb el nostre vot favorable.
En cas contrari, evidentment no podem recolzar un viva Cartagena més.

Gràcies.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies, senyor Casanova.

Per a acceptació o no de l'esmena, té la paraula, per un temps màxim de quatre minuts, el senyor Garcia.
Quan vosté vullga.

El senyor Garcia i Tomàs:

Gràcies, president.

Ací vosté ha tornat a haver de tirar de fons d'armari per a tornar a traure el tema de Zapatero, el tema de la tarifa, però ací vostés sempre s'escuden i argumenten en el tema de la tarifa, però seguim sent líders mundials de la tarifa sense tindre ja.
.
.
, estos incentius o tot el que diuen.
És a dir, al final les seues argumentacions, quan parlen ja que estes coses no se poden fer, o qui les ha de pagar o que incrementen, que incrementen, pareix que siga ja el tema.
.
.
, que viene el lobo, que viene el lobo.

I, al final, jo ho torne a dir: açò és una previsió de polítiques, de polítiques energètiques.
I en este cas, de polítiques de d'eficiència energètica.
Que ja s'ha vist que per al Partit Popular l'eficiència energètica no val, no compta.
És que està demostrat.
Ho torne a dir, quan se parlava que la cogeneració estava assolint ja uns nivells al voltant del 10% dins del nostre mix, vostés se'l van carregar, i n'hi havien moltes formes de fer-ho.
Vostés, governant, poden decidir si va a càrrec de la tarifa o no va a càrrec de la tarifa, si poden anar en un altre tipus de bonificacions d'ajudes, com s'ha ajudat a altres sectors, com s'ha ajudat a altres sectors.
Si l'aposta està clara.
Si se vol fer pagar a tots, i vostés estan en desacord, que com ho fea l'anterior govern del senyor Zapatero, que era fer-ho pagar a tots els consumidors, podem estar d'acord que no és just, però també se pot ficar d'acord que, entre això, llevar-les i fer que eixes instal·lacions a hores d'ara estiguen parades, i estiguem tirant molta energia, molta energia que ens fa falta pels fumerals.
.
.
Home, entre això i l'altre, la veritat que, encara que vosté també ho vista, al final no n'hi ha per on agafar-lo, n'hi ha tampoc per on menjar-s'ho.
No sé si menjar-s'ho en Cartagena o al Grau.
Això ja me dóna igual.

Perquè és que vostés damunt van fer una cosa molt perillosa, n'hi havia.
.
.
, que u quan fa una inversió o una instal·lació, i vosté ho sap, té un període d'amortització.
Vostés, a mitat de la partida, canvien el marc jurídic i les empreses al final ja dien: Â«Per favor, per favor, no toquen res més.
Quedem-nos com estem, perquè ací ja no sabem a què juguem.
Â» I nombroses empreses van transmetre eixe malestar.
Vosté ho sap, a l'igual que la patronal.
Vostés van canviar les regles del joc i van fer que pergueren competitivitat i que, damunt, moltes d'eixes plantes de cogeneració estigueren parades.

Vosté ha fet també referència un poc a la part del Consell.
El Consell té una línia dins de l'Ivace de més de cinc milions d'euros per a eficiència energètica, que també se pot utilitzar per a la cogeneració.
És a dir, el Consell està fent la seua faena.
El Consell aposta per la cogeneració.

No té sentit que li demanem una cosa al Consell.
.
.
, que se pot quedar curt quant a diners.
¿Que eixos cinc milions d'euros se poden quedar curts i podrem ficar-ne més?
Perfecte.
Demanem entre tots també més finançament per al País Valencià i, també, tindrem més diners per a, dins d'economia sostenible, poder ajudar la nostra indústria.

Al final, moltes coses també van en qüestió dels diners, dels diners.
.
.
, o del finançament que podem tindre per a, després, també nosaltres quines polítiques fem i cap a on les fomentem o no.

Jo la veritat que.
.
.
, eixe anar ja tant al passat, recordant-se per a pontejar ja quasi una legislatura, que en el tema de la cogeneració vostés se la salten, que tots els mals venien d'abans, que vostés l'arreglen directament carregant-se la cogeneració i que ara no se fa res.
Bé, jo li acabe de demostrar que fer-se al País Valencià se fa, que les polítiques ací han canviat.
Les que no han canviat són les de l'estat.
I una cosa és tindre-ho paralitzat o no continuar, però l'altra és anar tot just al contrari, i anar desfent el camí que s'havia fet en el tot el tema de.
.
.
, d'energies renovables i, en esta en particular, la cogeneració.
I vostés ho saben.

Al final, no se tracta que se pague entre tots.
Se tracta que si un govern vol apostar per la cogeneració, que, torne a dir, que no sols ja com a forma de generar electricitat i que corresponga ja amb major percentatge al nostre mix energètic, sinó que indirectament i, també, ¿per què no dir-ho?
, directament a ajudar el nostre teixit industrial, la nostra indústria que siga més competitiva, que venga més, que cree més lloc de treball, se pot fer no sols anant a increments de tarifa, i vostés ho saben.

Al final se poden fer mitjançant bonificacions o plans d'ajudes, com han anat a altres sectors.
I s'ha fet.
Per tant, això, nosaltres, no podem acceptar l'esmena perquè vosté pareix que.
.
.
, si nosaltres acceptem l'esmena com a que nosaltres el que volem és directament que se carregue als consumidors.
No estem dient això.
Això no ha eixit de Compromís.
Nosaltres ho tenim molt clar.

Una cosa és apostar per la cogeneració.
.
.

El senyor vicepresident:

Vaja acabant.

El senyor Garcia i Tomàs:

.
.
.
-sí, sí, acabe de seguida-, una cosa és l'aposta per la cogeneració, que està clar que el PP no aposta, i ha quedat palés, i l'altra cosa és ja com se fa perquè siga el més just possible i que al final ho paguen com s'haja de finançar.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies.

El senyor Casanova Claramonte:

Sí, diverses precisions.

Mire, no és que estic contínuament tornant al passat; és que el que hem de fer és les coses que s'han fet mal en el passat no repetir-les.
I, evidentment, el que se deduïx de la seua PNL claríssimament és pujar costos, que els pague algú.
Diu, Â«algú els pagaràÂ».
Però si és que vostés no ho diuen.
És que diuen, Â«que hi hagen ajudesÂ».
I vosté en la seua intervenció ha fet el mateix, que hi hagen ajudes, que hi hagen incentius, però sempre en impersonal, sempre en impersonal.
Que lo haga.
.
.
, que lo hagan.
En tot cas, que lo haga el estado.

Per, clar, quan vosté me diu: les polítiques de La Generalitat ja estan ahí, les línies de l'Ivace.
Vaig a donar-li una dada, fresquet, eh?
, de despús-ahir, me'l van passar de la conselleria perquè vaig demanar l'estat de totes les línies pressupostàries, i encara que astutament no m'han donat els pagaments, només m'han donat las obligaciones reconocidas, astutament, eh, que ja algú ha reclamat, eh?
, vosté sap quants diners se van gastar en.
.
.
?
No, ací és gasto, mire, en açò és gasto, en l'Ivace és en l'únic que m'han donat gasto, en la línia S6849 de l'Ivace, ayudas para ahorro y eficiencia energética, de la qual vosté ha parlat?

Mire, d'un pressupost de 100.
844.
542,57 euros -dades d'un escrit que el tinc ací de l'Ivace, eh?
-, s'han gastat 937.
000 euros, el 13,2%.
Eixa és l'aposta de la boquilla del conseller.
De què m'està parlant?

I vosté diu, Â«i això també ajudarà el sectorÂ».
Vosté sap de les ajudes al sector ceràmic, del qual vosté parla, que gràcies a una esmena, que crec que va ser de Ciudadanos, en el pressupost de l'any passat, que, per cert, el govern no l'havia tingut en compte, van ficar 500.
000 euros, vosté sap quants s'ha executat en fase O, és dir, en fase de obligaciones reconocidas, no de pagos, que eixa dada no me l'han donat, vosté sap quant?
74.
024 euros, és a dir, el 14%.

Les apostes se demostren no dient-ho, és dir, a base de dir-ho.
El senyor conseller cada vegada que ve al ple mos conta que està treballant, que està fent, que està estudiant.
I quan li mires les partides pressupostàries, que com ell dia molt bé, ahí és on se veu realment les polítiques, on estan les ajudes.
.
.
Â«I vaig donar fins al 90% d'ajudes.
Â» Mire, estes són les dades.
I me les va donar ell, eh?
, la setmana passada, dades de tancament de l'exercici.

Ajudes a les infraestructures de gas natural, perquè vosté sap que la cogeneració en general no és com vosté l'ha contat, és al revés, és dir, se posa una turbina de gas davant, se produïx electricitat i els gasos, en lloc d'expulsar-los a l'atmosfera, s'introduïxen al procés que siga per a generar calor i tornar-los a reaprofitar.
Eixa és la cogeneració clàssica.
Però normalment és en gas natural, normalment, eh?
, en la majoria de casos.

Línea de ayudas a infraestructuras de gas natural canalizado en la Comunitat Valenciana, del programa de energía: presupuesto, 600.
000; obligaciones reconocidas, que no pagos, 13.
000 euros, el 2,24%.

En la línia S8082, del programa 731.
10, de energía, planes de acción en materia de ahorro y eficiencia energética.
Inicial pressupost, un milió.
Sap quina és la situació?
En septiembre fue anulada esta partida y quedó en cero.

Eixes són les polítiques d'energia d'este Consell.
La resta són cantos de sirena o el que vosté vullga dir.
És a dir, jo pense que, per més que vostés diguen, tirar la culpa al sistema, doncs, sí, el sistema tindrà alguna culpa, però és evident que hi havia un dèficit de tarifa de 30.
000 milions d'euros, i evidentment això s'havia de tallar.
I ho van pagar tots.

Mire, li ho torne a ensenyar, la corbeta de sempre que li ensenye, la porte sempre darrere, eh?
, com el carnet d'identitat.
Açò és l'evolució en roig de la tarifa elèctrica en Espanya.
Des de l'any 2004 que estava en 0,08 euros per quilovat/hora a, aproximadament, 0,16.
El cent per cent, el cent per cent.
Eixe gràfic quan vullga li'l regalaré perquè el veja.
I és evident que he dit: és que sempre estem mirant al passat.
No estem mirant al passat, el que estem dient és que no tornem a fer les barbaritats que se van fer entre 2004 i 2011 en el sistema elèctric perquè mos han portat al desastre quant a tarifes.
.
.

El senyor vicepresident:

Vaya acabando.

El senyor Casanova Claramonte:

.
.
.
que tenim.

Gràcies.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies.

El senyor Casanova Claramonte:

Lamente que no me l'accepteu.

El senyor vicepresident:

Molt bé.

Ara, per a possible rèplica, senyor Garcia.
Crec que sí que voldrà?

El senyor Garcia i Tomàs:

Sí, sí, seré breu.

El senyor vicepresident:

Val.
Gràcies.

El senyor Garcia i Tomàs:

El gràfic jo crec que se'l sabem tots de memòria, que sempre que pot mos l'ensenya.
El que l'hauria d'actualitzar ja és al 2017, perquè se queda ahí, en el 2013, i.
.
.

El senyor Casanova Claramonte:

Estoy en ello.

El senyor Garcia i Tomàs:

És que m'agradaria que l'actualitzara fins al 2017.
Perquè jo crec que ací tots tenim la sensació, jo crec que tots paguem, encara que siga una factura domèstica, que ací pareix que fem el que fem la factura de llum sempre puja d'un any a un altre.
Per tant, ahí també s'hauria de vore en eixe 2014, 2015 i 2016 què és el que ha passat.
Però no vaig a entrar ahí.

A mi me pareix que, bé, que poca argumentació li ha quedat quan ací ara mateixa de cogeneració ha parlat en els últims dos segons quasi, i per un poc explicar-me que no havia explicat molt bé el procés, quan eixe procés la veritat que algun n'he dissenyat, per la meua professió i, alguna cosa sé.

I jo el que li torne a dir, no estem parlant de la cogeneració quan estan utilitzant gas natural.
Estem parlant quan ja la cogeneració en la indústria, que la utilitzen per a fer més eficient la seua productivitat, perquè disposen d'eixe sobrecalentament del gas i tal, com vosté bé sap, i el redireccionen cap a una turbina per a generar electricitat.
Això és el que s'estava fent, fins que el 2012 s'ho va carregar el Partit Popular.
I vosté ho sap.
I vostés s'ho van carregar.

Una energia que s'està utilitzant ja durant un procés productiu, que s'utilitza actualment, perquè s'ha d'utilitzar per a preparar, com he dit, l'argila per a fer taulells.
En quin cap cap que no se reutilitze per a generar electricitat?
Si nosaltres eixe sistema, en vegada de llançar-lo a l'atmosfera tot eixe vapor sobrecalentat el redireccionàrem.
.
.
, està el sistema, com és que per culpa d'eixe decret seu, del Partit Popular, ho tenen parat?
Preferixen tindre-ho parat?
Això no pot ser.
És que ja és quasi com.
.
.
, de sentit comú, ja no estic parlant ja ahí del tema, de sentit comú, pel tema de pèrdues, pel tema que al final.
.
.

Pense vosté que, per exemple, i és el cas concret de l'Alcora.
A l'Alcora sols en una de les empreses que atomitzen, quan en tenim diverses, perquè al final tenim més de dotze atomitzadors.
Sols en una que té quatre atomitzadores produïen més electricitat que la que consumim a l'Alcora.
És a dir, per tant, si sumem tot el cluster, si sumem tota la indústria, si incentivem que eixa cogeneració puguem fer-la per a abaratir costos i perquè també siga una font d'energia, no s'entén perquè.
.
.
, no s'entén, és molt difícil d'explicar per més que vosté me parle de la tarifa, que si tal.
No s'entén, hi ha alguna cosa més ahí, ahí hi ha alguna cosa més, ahí hi han altres interessos.
Perquè era ja el sistema que s'estava fent.
Que caldria canviar-lo?
Perfecte, modifiquem-lo, però no llevem tots els incentius.
O d'on ixen eixos incentius?
També se pot mirar d'on ixen eixos incentius, també se pot mirar.
Si el de la tarifa no era bo, hi han altres, en càrregues a ajudes o bonificacions.

Jo li he comentat el tema del Consell perquè vosté també pareixia que, clar, com és una PNL que només pareix que vaja cap al govern central, vosté també derivava les responsabilitats.
Jo li he parlat de les responsabilitats que s'estan assumint ací.
Jo li estic parlant de partides reals que hi ha.
Acaben d'eixir fa poc unes ajudes, una línia concreta a la ceràmica, com als altres actors, d'1,45 milions.
I en l'Ivace hi ha més de 5 milions d'euros per a eficiència energètica, que se pot utilitzar per a cogeneració.
I eixos diners no ixen d'una factura elèctrica, ixen d'uns pressupostos de La Generalitat, d'una aposta per la cogeneració real del govern valencià.

Per tant, ací, al final, el que estem contrastant són models; el model seu, que té molt difícil explicació, i que no aposten per la cogeneració, aposten per altres formes, i està clar que vostés aposten per seguir cremant fòssils i seguir estar com estem o empitjorant.
I hi ha altres maneres, i si mirem a Europa, que és el camí cap on hem de tendir.
I eixa és un poquet en la línia que anem des de Compromís.
Quant damunt, i torne a repetir -i amb açò acabe, president-, damunt estem ajudant que les nostres empreses siguen més competitives, puguen generar treball, treball de qualitat i puguem exportar més.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies, senyor García.
(S'interromp la gravació)

El senyor Almería Serrano:

Moltes gràcies, president.

En moltes ocasions, en este fòrum hem arribat a la conclusió que compartíem el diagnòstic d'un dels problemes més importants del nostre model productiu, i és el problema de l'absència d'una adequada productivitat que redunda que el nostre model no siga competitiu.

Cal ressaltar dades, dades importants, com eixa pèrdua, eixe retrocés de huit punts de la indústria, dels últims vint anys, que ens ha dut fins al 16,9% de 2015, sobre el PIB.

Ací, els costos energètics són intensius en algunes indústries, com és el cas del taulell, que té una implantació fortíssima a Castelló, a la plaça de Castelló, però bé, també no cal reduir açò al cas del taulell, sinó que hi ha altres sectors, com la transformació del plàstic, etcètera, que també tenen costos intensius en l'energia.

Des del nostre punt de vista, pensem que el més important és l'albirar un camí del model energètic, un model energètic que pensem que el que ha impulsat el govern del Partit Popular no ens ajuda, no ens ajuda a pal·liar aquest problema.

En el cas de la cogeneració energètica clàssica ja tenim des de fa molts anys projectes exitosos que han demostrat la seua eficàcia en la reducció dels costos de producció.
Jo sóc alcoià i, bé, tenim un exemple paradigmàtic en la indústria l'oliva farcida alcoiana que, a través de la combustió del pinyol fa molts anys se va aconseguir donar cobertura al cent per cent de les necessitats energètiques de la planta de producció.
Açò no és nou.
És a dir, estem parlant d'apostar o no apostar per un canvi d'eixe model energètic.

Vaig a fer dos comentaris pel que fa a l'esmena del PP, perquè és que, clar, trobar en una esmena del PP garantir la seguretat jurídica de les inversions en generació, clar, posa els pèls de punta, no?
, quan el govern del PP ha sigut l'autor de la major catàstrofe d'inseguretat jurídica en inversions, en generació d'energia de tota Europa.
Vore açò.
.
.
, doncs, evidentment, com a mínim genera un poquet d'escepticisme i un somriure.

Per contra, també estem d'acord en una cosa que diu l'esmena, i és que caldria que se pose, s'impulsara, el model que s'impulsara no seria res descabdellat que això no suposara costos addicionals a la tarifa elèctrica.
Són dos acotacions al marge.

Pensem que, i per això anem a votar a favor, que cal fer una aposta ferma pel canvi del model energètic, que s'establisquen unes polítiques clares, evidentment, tant a nivell de l'estat com en la comunitat autònoma, i ací un estiró d'orella també al govern valencià, perquè, bé, és important el marc jurídic, però també és important la planificació i ara, estem a mitjan de legislatura i falten coses per fer.

És important tindre incentius, però també és important executar els pressupostos, eh?
És a dir, s'han de fer estudis per a calibrar l'abast de la possible inversió en modernització d'instal·lacions existents, però s'haurien d'haver fet ja.

És a dir, sí, votarem a favor, eixe estiró d'orelles pel que fa a absència de planificació, execució de pressupostos i a vore si el futur ens depara alguna notícia un poquet millor.

Moltes gràcies.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies, senyor Almería.

Per a fixar posició, el Grup de Ciutadans, per quatre minuts.

Senyora García, quan vosté vullga.

La senyora García González:

Gracias, señor presidente.

Bueno, en Ciudadanos coincidimos en la contribución de la cogeneración a la eficiencia energética y a la productividad de la industria.
Creemos que es fundamental apostar por la cogeneración, puesto que es clave para ahorrar el 20% de la energía para el año 2020, tal y como queda establecido en la Directiva 2012/27, de la Unión Europea, de eficiencia energética.

No obstante, según datos de la Comisión Europea, se ha detectado un retroceso del 1% anual de la cogeneración en la Unión Europea en el período 2005-2013.
Por ello, la comisión ha instado a revertir esta situación de retroceso, dadas las aportaciones de la cogeneración a la eficiencia y a la productividad industrial.

Siguiendo esa misma línea, no podemos compartir la política del Gobierno de España de recortar y de poner trabas a las políticas que la impulsan y la favorecen.

Ciudadanos, a través de sus eurodiputados, está interesándose sobre cuál es la evolución y el seguimiento por parte de las instituciones europeas de la cogeneración.
Y concretamente, ha preguntado sobre la contribución y evolución de la cogeneración al ahorro de energía de la Unión Europea.
Una preocupación lógica, ya que nuestro programa electoral recoge el impulso a la implantación de la cogeneración en la industria para obtener energía eléctrica y térmica simultáneamente.

Porque debemos tener muy en cuenta que el retroceso de las políticas españolas afecta, como se explica en la propuesta, a la competitividad de nuestras empresas.
No podemos poner obstáculos a las mismas, a su capacidad de exportación ni a su competitividad, teniendo en cuenta que nos hallamos en un mercado globalizado.

Esa no es la política industrial que defendemos, una política que frena y obstaculiza el desarrollo y crecimiento de la industria, concretamente, como indicaba el señor García, la industria de cerámica.
Porque la cerámica es una de las industrias más dinámicas e innovadoras de España, que apuesta por el desarrollo tecnológico, el diseño y la calidad del servicio.

El sector cerámico es la tercera industria que mayor superávit aporta a la balanza comercial de España, dato que hemos obtenido de la Asociación Española de Fabricantes de Azulejos y Pavimentos Cerámicos, Ascer, que indica además que de la facturación global el 80% le corresponde a exportaciones.

El cerámico es un sector que apuesta por la innovación, que crece a pesar de la crisis económica, que exporta a más de ciento ochenta países y que además prácticamente el 95% de la producción sectorial se encuentra en Castellón.

Por todo ello, creemos desde el grupo Ciudadanos que debemos apoyar e impulsar su crecimiento y desarrollo abriendo puertas y poniendo facilidades.

Mi grupo parlamentario defiende, por tanto, que se siga avanzando en la puesta en marcha y el apoyo a la cogeneración con el objetivo de facilitar el crecimiento y potencial de nuestras empresas, que son nuestra industria.

En conclusión, apoyamos la cogeneración y su industria asociada para impulsar la eficiencia energética, la productividad industrial y la reindustrialización.
Obviamente, votaremos a favor.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias, señora García.

Para fijar posición, por parte del grupo Socialista, señora Hernández.
Cuando quiera.

La senyora Hernández Sánchez:

Muchas gracias.

En primer lugar, también avanzar que vamos a apoyar la PNL del grupo Compromís.

Debemos tener en cuenta que nuestra comunidad autónoma es la tercera, la tercera comunidad autónoma en España en potencia instalada de cogeneración.

Bien es cierto que la PNL obvia la presencia de cogeneración en otros sectores que tienen mucha importancia dentro de nuestro sector económico en nuestro territorio, como son el textil en las comarcas centrales, el agroalimentario, el ganadero, el químico.

Hay coincidimos…, es verdad que coincidimos con la PNL del PP.
Creo que se debería ampliar a otros sectores, no limitarlo solo al sector azulejero, porque hay otras industrias que también tienen cogeneración instalada y que pueden aprovecharse de las mejoras y del impulso desde las instituciones públicas a esta tecnología.
Y también creemos que se debe hacer con medidas que no supongan un coste adicional a la tarifa.
Hasta ahí sí que creo que es el punto de la enmienda del PP en la que sí que coincidimos.

Pero es verdad, como se ha dicho antes, que llama la atención que esto provenga de un partido que ha puesto tantos obstáculos a otros sistemas de renovables, otros sistemas que podrían mejorar la eficiencia energética de las empresas, como, por ejemplo, al autoconsumo.

O sea, esta semana…, la semana pasada se presentó el estudio de la Agenda Internacional de la Energía, donde hablan de cómo han evolucionado las renovables y la eficiencia energética durante 2016 en el mundo.
Y además de destacar que Asia se está convirtiendo en una potencia en renovables, e incluso África está doblando su potencia instalada, España ni está ni se la espera.

Entonces, yo creo que sí que debemos plantearnos que esta política antirenovables o antieficiencia energética debería venir acompañada también por parte del gobierno estatal.

Volviendo a la cogeneración, es cierto que es una tecnología con un coste muy alto de inversión, pero también de mantenimiento, que es uno de los peligros para su viabilidad.
Si bien es cierto que no es la tecnología…, la mejor tecnología medioambientalmente, sí que es una tecnología que mejora la competitividad en términos económicos de una industria y, por ende, va a mejorar nuestra posición respecto a otros países donde sí que se permite que las industrias tengan la cogeneración, especialmente en aquellas industrias donde la factura energética supone una parte muy grande de la cuenta de resultados.

Por lo tanto, en definitiva, creemos que sí que se debe incluir dentro del plan energético que está elaborando la conselleria de economía sostenible, creemos que se debe apostar por ayudas, bonificaciones o algún tipo de incentivos para las industrias para que puedan seguir usando estas plantas de cogeneración y que no tengan que estar parados, siempre y cuando no incida en la factura que pagamos los consumidores de energía eléctrica.

Creo que se pueden estudiar fórmulas diversas y creo que es verdad que los planes de…, las partidas presupuestarias de ayuda a la eficiencia energética de la conselleria van a ayudas directas y no a bonificaciones.
Pero que también se deberían estudiar otro tipo de medidas de eficiencia energética para la industria, como podrían ser la biomasa o la instalación de placas fotovoltaicas.

Muchas gracias.

El senyor vicepresident:

En principi, jo entenc que no n'hi ha…, no s'ha produït contradicció.
Aleshores, procediria votar la proposició no de llei, si ho consideren tots aixina.
¿Sí?
Passem a la votació.
¿Vots a favor?
10.
¿Abstencions?
5.

Proposició no de llei sobre l'impuls del turisme MICE (meetings, incentives, conventions and exhibitions) a la Comunitat Valenciana, presentada pel Grup Parlamentari Ciudadanos (RE número 47.
033, BOC número 156)

El senyor vicepresident:

Passem al següent punt de l'ordre del dia, que seria la presa en consideració de la Proposició no de llei sobre l'impuls del turisme MICE, meetings, incentives, conventions and exhibitions -perdonen el meu anglés, perquè no és…, no és massa avançat; no vaig estudiar el model de trilingüisme- a la Comunitat Valenciana, presentada pel Grup Parlamentari Ciutadans.

Per a la seua defensa té la paraula el senyor Woodward, que segurament…, segurament, no, segur ho dirà prou millor que jo.
Quan vosté vullga.

El senyor Woodward Poch:

No se preocupe, que no lo repetiré.

Quiero, antes de nada, comunicar a la mesa que hemos llegado a una enmienda transaccional todos los grupos en relación a la PNL que habíamos presentado, que se la hago llegar a… (Pausa i veus)

El senyor vicepresident:

Eixa era la meua intenció, preguntar-li, senyor Woodward, si els pareixia, a d'ell com a proponent i tota la resta, passar a la votació i després procedir a un torn d'explicació de vot per part de cada u dels grups.

El senyor Woodward Poch:

Sí, no hay ningún problema.

El senyor vicepresident:

Aleshores, farem açò.
Passem a la votació.
¿Vots a favor?
Unanimitat, (veus) i unanimitat majoritària.

I, bé, passaríem a un torn d'explicació de… (veus) de menor a major.
Mamprendria el senyor Almería.
¿Mamprendria vosté, senyor Almería?
¿Intervé vosté en este punt, senyor Almería?
Mamprén vosté per un temps de quatre minuts.

El senyor Almería Serrano:

Breument.

En consonància amb el company Woodward, tampoc vaig a repetir el desglossament del turisme MICE, ací conegut en valencià com el turisme de convencions o turisme de negoci.

Jo crec que estem parlant, com en altres punts, del canvi de model, el canvi de model del turisme amb dos objectius estratègics importants: un pel que fa a la diversificació de model i l'altre pel que fa a intentar aconseguir la desestacionalització del negoci.

Crec que qualsevol proposta que vaja en consonància amb estos dos objectius estratègics deuria ser ben rebuda.
S'ha parlat en este fòrum també del turisme cultural, turisme d'interior, turisme gastronòmic.

És a dir, estem davant una complexa i enriquidora cartera de possibilitats dins del que seria el model de turisme, més enllà del nostre model tradicional de sol i platja, al qual no s'ha de renunciar i al qual jo diria que també caldria combinar.
És a dir, el turisme de negoci està molt bé, però, bé, el turisme de negoci combinat amb el de sol i platja ja la proposta, l'oferta podia ser absolutament temptadora.

Estem absolutament d'acord, crec que no hi ha res a objectar a la proposta.
S'ha transaccionat pel que fa a uns detalls, per donar un poquet més de…, digam, de protagonisme i visibilitat al que seria…, a la mateixa agència de turisme i votarem a favor.

Moltes gràcies.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies.

Senyor Woodward, ara sí.

El senyor Woodward Poch:

Yo quiero agradecer a todos los grupos el apoyo a esta proposición no de ley que hemos traído en relación al turismo MICE.

Para nosotros es un tema muy importantes, es uno de los… Uno de los motivos importantes es apostar por este segmento, que es un segmento de carácter desestacionalizador, que, por lo general, los congresos, reuniones y eventos suelen organizarse en meses no vacacionales o días laborales, especialmente en los meses de otoño y primavera.

Entendemos que hemos llegado a un entendimiento, sobre todo en el punto cuarto, impulsar el…, que sería la modificación que hemos realizado… Un momentito.
(Pausa) Es impulsar el desarrollo de una plataforma online dentro de lo que es la página web de la propia Agencia Valenciana de Turismo para adecuarla realmente a la oferta de este tipo de turismo, porque vemos que sí que tiene un gran desarrollo, como he dicho.
Tiene un componente añadido en el tema de las compras: las ciudades se benefician con el complemento de las compras de este tipo de turismo, ya que es bastante habitual asistir con un acompañante o con varios, y para ello se pueden organizar actividades que complementen el propio turismo MICE de congresos y exhibiciones.

Es interesante ver lo que hacen otras comunidades en el tema de información, ya que la información que se les da en nuestra página web de la Agencia Valenciana de Turismo es bastante escasa y paupérrima.

Yo agradecería a los titulares de la agencia que vieran un poco lo que es el tema del turismo MICE en el País Vasco y verán cómo el desarrollo es interesante, potente y podemos vernos reflejados en un futuro.

Muchas gracias.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies, senyor Woodward.

Ara, senyor García.
Quan vosté vullga.

El senyor Garcia i Tomàs:

Gràcies, president.

Molt breu.

Perquè ja que al final ha segut per unanimitat i estem tots d'acord en la proposta que ha presentat el Grup Parlamentari de Ciudadanos, simplement el turisme per al País Valencià continua sent un motor, un motor econòmic en creixement.

I, per tant, està el turisme de negocis -jo tampoc m'atreviria a dir-ho en anglés perquè no es note també el meu accent, (rient) el meu accent del nord-, que és una de les tipologies també turístiques que la veritat que va en consonància amb este model també de turisme que avala l'Agència Valenciana de Turisme i que nosaltres, com a territori, sí que tenim un potencial considerable.

La veritat que això va en consonància quan ací parlem de diversificar el turisme i desestacionalitzar-lo, a banda de tota la riquesa que tenim, des del punt de vista turístic, de posada en valor de la cultura, patrimoni, natura, gastronomia, etnologia, esports i d'aventures, que tot este turisme que vinguera pel MICE, poguera també aprofitar tota eixa altra potencialitat i viure tot el nostre territori.

És veritat que probablement fa falta també que se faça més visible.
Jo crec que ha quedat també clar en eixe punt que al final ha fet que fóra una transaccional de tots el grups, perquè quede a més d'una manera més clara i més identificativa en l'Agència Valenciana de Turisme, en eixe portal.

I res més.
Des de Compromís hem donat suport i estem totalment d'acord en esta iniciativa.

Res més.

El senyor vicepresident:

Molt bé.

Per a fixar posició, per part.
.
Per a explicació de vot, per part del Grup Popular.

El senyor Arques Cortés:

Falta el Grup Socialista, disculpa, Vicent.

El senyor vicepresident:

Ah, val, perdó.

El senyor Arques Cortés:

Breument, també.

El senyor vicepresident:

Val, quan vosté vullga.

El senyor Arques Cortés:

Sí.

Bien, la exposición de motivos es clarificadora.
El número de visitantes de este turismo congresual, la repercusión económica es importantísima y los elementos que ya se han comentado pero que son fundamentales.
Uno, la desestacionalización de este tipo de turismo, que evidentemente huye de las fiestas, la Semana Santa, Navidad, en meses de julio y agosto.
Por lo tanto, busca esos meses que el sol y playa no es elemento fundamental del turismo en la Comunidad Valenciana.

Y después, también la combinación de esa desestacionalización con la oferta complementaria para los acompañantes o las acompañantes.
Oferta complementaria que se basa en el turismo cultural, gastronómico, medioambiental, etcétera.
Lo han comentado muy bien, huimos de los fines de semana; este tipo de congresos, de negocios y congresos se realizan en días laborales.
Y por lo tanto, tiene esos dos elementos que son fundamentales.

Sí que hablamos de un cambio de modelo, de huir del sol y playa, que es un elemento magnífico, pero que hay que desestacionalizarlo, y hay que complementarlo.
Y los datos económicos son tremendos.
Hablábamos de que España tiene una generación de 5.
200 millones de euros en cuanto a turismo congresual en todo un año.

Por lo tanto, este tipo de potenciaciones todo son ventajas y evidentemente la transaccional, importante que la Agencia Valenciana de Turismo implemente acciones y potencie ese tipo de turismo que ya desde la perspectiva de datos son magníficos.
Por lo tanto, apoyamos la iniciativa y vamos a votar a favor.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies, senyor Arques.

Senyor Pastor.

El senyor Pastor Llorens:

Muchas gracias, presidente.

Apuntaba algún dato que no se ha dicho, dentro de lo interesante, de lo abundante.
Pero dentro de lo interesante en lo que todos hemos coincidido, que es este tipo de actividad turística, dentro de lo que es el turismo como sector, comentar que hace poco -no sé si está actualizada la cifra- estaba en torno a 250, 300 euros/día/congresista.
Es una barbaridad, es una cifra que no se produce en ningún otro subsector dentro del turismo.
De ahí, la importancia que tiene la rentabilidad económica que tiene este subsector.

Y una observación es que el compañero Woodward, en su redacción, no ha mencionado Alcoy, entre los ejemplos de ciudades dedicadas a la celebración de turismo de congresos.
Y yo quiero decir que tuve la enorme suerte, el enorme privilegio de ser el responsable político de la puesta en marcha del convention bureau alcoyano, de Alcoy Congresos.

Y tuvo aquello -lo tengo que decir, hay tiempo hoy, hemos acortado todos- tuvo una repercusión importantísima, y pasamos de una ciudad como Alcoy de organizar cero congresos de manera profesional a hacer anualmente entre los doce, quince, dieciséis, veinte congresos de manera anual.
Y eso la verdad que fue muy satisfactorio, digo, como responsable político estar al frente de aquello.

Un convention bureau en el que la iniciativa pública y la iniciativa privada, unos teníamos salas, los otros tenían hoteles, unos teníamos parques naturales, otros tenían salones.
En fin, montamos ahí un convention bureau interesante de interior, y dinamizó muchísimo el sector turístico.
Sobre todo, además, hemos comentado en otoño, en primavera, y hay que decir entre semana, porque los congresos no se realizan los fines de semana, se realizan entre semana.

Fue una lástima, lo tengo que decir con toda la claridad y con toda la sinceridad del mundo, fue una lástima que cuando nosotros salimos, dejamos el gobierno y entró el tripartito, una de las primeras cosas que hicieron, que nunca nadie lo ha entendido ni nunca nadie nos ha sabido explicar fue disolver el convention bureau.

Es decir, esa unión que había de empresarios y de administración pública, que era un engranaje perfecto y que hacía que Alcoy pasase, como he dicho, de cero congresos profesionales a tener entre doce, catorce, una veintena anuales, lo que eso reportaba a la ciudad y al sector turístico en concreto era importantísimo.
Bueno, aquello se disolvió y en estos momentos en la ciudad de Alcoy no se celebra ningún congreso anualmente de manera profesional.

Es una lástima, es una pena.
Nosotros no estamos en el ayuntamiento, pero yo creo que todos podemos llamar, comentar por ahí, decir: Â«Oye, volved a montar aquello, que era interesante y que era bueno para todos.
Â» Evidentemente que hemos estado con la propuesta, porque la propuesta es razonable, inteligente y coherente.

Muchas gracias.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies.

Doncs, amb açò donem per finalitzat l'ordre del dia que estava previst per a la reunió de hui.
Però no sense abans demanar-los als portaveus que s'acosten per a poder fixar l'ordre del dia de la pròxima sessió d'esta mateixa comissió.

Moltes gràcies i s'alça la sessió.

(S'alça la reunió a les 12 hores i 51 minuts)