DS-008.html





Ple de les Corts Valencianes realitzat el dia 18 de setembre de 2019.
Comença la sessió a les 10 hores i 5 minuts.
Presideix el president de les Corts Valencianes, senyor Enric Morera i Català.
Sessió plenària número 9.
Primera reunió.

El senyor president:

Molt bon dia, senyories.

Benvinguts a esta sessió de Ple de les Corts Valencianes, la número 6.

Senyories, comença la sessió.
(El senyor president colpeja amb la maceta)

Tal com els he informat i tenint en compte els luctuosos successos que han viscut les terres valencianes, especialment la comarca de la Vall d'Albaida i de la Vega Baja, amb un episodi en tota Espanya de set víctimes mortals pels efectes de la DANA, d'esta depressió, jo els convide que en memòria i amb respecte a les víctimes d'estos successos i a les seues famílies guardem un minut de silenci.

(La cambra guarda un minut de silenci)

Moltes gràcies, senyories.

Que descansen en pau.

Senyories, comencem els nostres treballs.
En primer lloc, en el primer punt de l'ordre del dia l'objectiu és complementar dos.
.
.
, els dos punts de l'ordre del dia.

Donem la benvinguda als membres del Consell, conseller d'economia i a la consellera d'agricultura, desenvolupament rural i emergència climàtica -també, la transició ecològica-, Mireia Mollà i Rafa Climent.

Com vam parlar ahir en la junta anem a ser molt estrictes en l'ús del temps per part dels oradors i ja sap el Consell que, per acord unànime de la junta, disposaran en cada intervenció de 55 minuts que podran distribuir en l'exposició inicial i en la contestació.
Després en la rèplica final, 5 minuts que podran usar individualment a cada orador o rèplica conjunta.

Compareixença del conseller d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball, senyor Rafael Climent González, per a informar sobre les línies generals que durà a terme la conselleria en la present legislatura, sol·licitada a petició pròpia (RE número 2.
051)

Sense més dilació donem la paraula a l'honorable conseller d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball, Rafa Climent, per a informar sobre les línies generals que durà a terme la conselleria en la present legislatura.

Té la paraula el conseller d'economia.

El senyor conseller d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball:

President.

Senyores diputades.

Senyors diputats.

Bon dia a totes i a tots.

És per a mi un honor i un plaer comparéixer una altra vegada davant vostés per a informar-los, a petició pròpia, sobre les línies generals de la Conselleria d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball en la present legislatura.

La configuració d'aquestes Corts, conforme a la voluntat de les valencianes i valencians, ha donat lloc a un Consell plural, sòlid i ambiciós que treballa per la cohesió social, l'estabilitat i la promoció d'una societat més inclusiva, sostenible i centrada, en definitiva, en les persones.

Fa quatre anys vam assumir la responsabilitat de treballar per una economia sostenible des de la realitat del nostre teixit productiu, des de baix cap a dalt, des de la diversitat del nostre territori i amb una mirada de llums llargues.

Estem assentant les bases per poder canviar el model econòmic i productiu des de la transversalitat, aprofundint en el coneixement, en el talent de les persones per guanyar en benestar i cohesió social i consolidar un projecte que està donant, entenc, bons resultats.

Pero antes de empezar a entrar en materia, me gustaría mostrar mi apoyo a la Vega Baja sobre todo y a otras comarcas como la Vall d'Albaida o el Comtat por las devastadoras lluvias de los últimos días.

La Generalitat vamos a estar con toda la ciudadanía y, en particular, la Conselleria de Economía Sostenible estaremos al lado de los industriales, empresariado, personas autónomas y comerciantes para tratar de reconstruir la situación de los sectores productivos en esta zona.
(Aplaudiments)

Entre todos vamos a restablecer.
.
.
la normalidad y que la economía de los pueblos de la Vega Baja se resienta lo menos posible.

El nostre full de ruta en aquesta legislatura estarà centrat en donar suport directe als nostres sectors productius amb objectius ambiciosos.

Potenciar l'activitat i el dinamisme de les empreses i la creació d'ocupació estable i de qualitat de forma que la taxa d'atur abaixe com a mínim el 10 %.

Impulsar la descarbonització de l'economia, alhora que es creen noves activitats i ocupacions com l'economia circular d'acord amb els objectius de la Unió Europea.

Recolzar la industrialització de l'economia amb una indústria neta i digitalitzada, amb el suport a la innovació, la inversió en actius tangibles i intangibles, alhora que el foment d'unes àrees industrials adequades.

Apostar per la internacionalització de les empreses; reforçar l'atracció d'inversions sostenibles que milloren el teixit econòmic, la seua diversitat i modernització.

El suport decidit a l'economia social i als valors de la responsabilitat social.

El suport a les persones autònomes, emprenedores, pimes i cooperatives, així com seguir aprofundint en una formació adient a les necessitats del teixit productiu i de les persones treballadores.
A més, en una energia neta i descarbonitzada basada en les energies renovables, l'autoconsum i l'eficiència energètica, en un comerç de proximitat i sostenible.

I assegurar una economia més inclusiva, justa, solidària, sostenible, transparent i participativa amb persones consumidores responsables basada en la dignitat de les persones i els seus drets.

Així com generar sinergies i millorar la cooperació entre agents socials i econòmics, institucions, associacions i administracions públiques.

En resum, apostem per l'econovida.
Una economia on les persones i el territori estan en el centre de totes les nostres decisions actuant de forma decidida des de la claredat, estabilitat, seguretat i amb consistència temporal.

Aquestes seran les línies d'actuació que ens hem marcat i que reforçaran el desenvolupament sostenible que desitgem per al nostre territori i que ja s'ha iniciat en els darrers quatre anys.

Així ho demostren les diferents xifres macroeconòmiques a les quals podríem fer referència i que vostés coneixen sobradament com són les exportacions, els avanços en ocupació i la baixada de l'atur, les pernoctacions o la pujada del producte interior brut, per posar alguns exemples.

I per a seguir en aquest camí, en aquest camí de treball, hem de tenir els ulls ben oberts i ser proactius perquè l'entorn polític i econòmic presenta riscos i incerteses i, per tant, hem d'estar damunt d'aquests esdeveniments, fer un seguiment i implementar les mesures que calguen perquè ens afecten el mínim possible.

En aquest entorn hem de continuar incidint en polítiques que ajuden a reduir més ràpidament la taxa de l'atur, la temporalitat, i augmentar la productivitat del teixit econòmic en donar vol a la transformació de la nostra economia cap a una economia del coneixement, amb major creació de valor afegit.

En matèria laboral pretenem avançar cap a un model de relacions laborals que revertisca el procés de precarització i temporalitat i garantisca ocupacions de qualitat, salaris dignes i una reducció de l'escletxa salarial.

Encara es continua realitzant una utilització massiva dels contractes temporals front els indefinits i, a més a més, s'ha reduït la mitjana de durada dels contractes temporals, agreujant la situació de les persones que acaben atrapades en una successió de contractes precaris.

En este sentit, caldria fer una revisió i una anàlisi detallada de l'ús efectiu de la contractació temporal en el conjunt del sistema productiu.

La precarització del mercat de treball comporta, a més de falta d'inversió en formació i, per tant, la pèrdua de productivitat, inevitablement pèrdua de drets per part de les treballadores i treballadors i salaris més baixos, la qual cosa es tradueix en una creixent desigualtat.

En aquest sentit, un dels nostres primers objectius és l'aprovació d'un pla de garantia social i ocupació digna que atenga els col·lectius especialment vulnerables, com a joves, dones, persones aturades de llarga durada i majors de 50 anys, així com en sectors altament precaritzats.

L'objectiu del pla és lluitar.
.
.
(tus) -perdó- contra el frau en els contractes temporals, l'abús de la contractació a temps parcials, la desigualtat de salaris -especialment en les treballadores-, l'economia submergida, l'abús dels falsos becaris o la sinistralitat laboral, entre altres.

Crec de manera firme en el valor del diàleg amb aquells que millor coneixen el seu sector i la seua terra.
Per això, per a dur a terme aquest programa es necessària la participació de tots els agents socials, institucions, sindicats i patronal, als quals demane des d'aquest fòrum la seua implicació i responsabilitat en el marc de diàleg social.

Nosaltres ja hem fet el primer pas amb la propera creació de l'observatori valencià del treball decent amb l'objectiu d'efectuar un seguiment permanent del mercat laboral, especialment en els mercats emergents, com economia circular, transició energètica, economia blava, indústries creatives o economia de les cures, per a detectar les necessitats vigilar l'economia submergida i la precarització laboral i actuar de manera àgil en l'aplicació de polítiques actives d'ocupació.

A més, des de Labora hem engegat un procés integral d'avaluació de l'impacte de les polítiques actives d'ocupació que permetrà extraure conclusions i ponderar quin tipus de programes són més rendibles socialment i en termes d'èxit, d'inserció i permanència en el mercat de treball.

Com a servei públic d'ocupació hem d'aportar més valor i servei per a les empreses emprenedores i persones treballadores, i això significa ser capaços d'augmentar l'impacte de les nostres actuacions i estar en permanent connexió amb les seues necessitats.

És per això que continuarem amb el procés de modernització de Labora per a possibilitar eixos objectius.

Com he dit, és necessari baixar les xifres de l'atur utilitzant els recursos humans disponibles a l'economia amb eficiència i, per tant, hem d'ajudar a posar les bases per generar ocupació estable i de qualitat.

Per això mateix, accelerarem les principals palanques que han possibilitat una modernització de les polítiques actives d'ocupació al País Valencià, com Avalem Joves i Avalem Joves Plus, Avalem Territori i Avalem Experiència, prioritzant els col·lectius que presenten més dificultats d'inserció laboral com són les persones joves, el nostre futur, i les persones majors de 30 anys i aturades de llarga durada.

Consolidarem el nou model d'organisme i la difusió de la imatge de Labora implantant de forma gradual i progressiva el canvi estructural que escomés en les oficines, per tal de poder comptar amb espais oberts de col·laboració per a la realització d'accions grupals i individuals on facilite la difusió de la informació.

A més, abordem i abordarem el problema de l'atur des d'una perspectiva territorial, augmentant les mesures que fomenten l'ocupació en els municipis amb el suport als pactes territorials d'ocupació i impulsant la col·laboració amb els agents locals per a generar activitat per tot el territori, especialment en les zones d'interior afectades pel despoblament.

En aquest sentit, implementarem els punts Labora mòbils que recorreran tot el nostre territori amb la finalitat d'acostar els nostres serveis a la ciutadania.

Per tant, continuarem vertebrant el territori, avançant cap a un model més dinàmic, eficaç, arrelat al mateix territori i impulsor del seu progrés.

La materialització d'aquesta estratègia, juntament amb el nou paradigma organitzatiu de Labora, tindrà reflex en una llei en la qual es regule el sistema valencià d'ocupació, el propi servei valencià públic d'ocupació i el marc d'ordenació de les polítiques actives d'ocupació.
Però, a més, en consonància amb els canvis que s'estan donant al món del treball per a donar resposta al progrés tecnològic, la globalització i l'envelliment de la població.

En aquest sentit, proposarem l'obertura d'un diàleg participat, descentralitzat amb la ciutadania i els agents socials i econòmics per tal de concretar propostes i línies d'actuació que possibiliten l'aprofitament de les oportunitats existents amb l'objectiu d'aconseguir un treball estable i de qualitat i, en definitiva, cohesió i inclusió social.

Davant aquestes transformacions, un dels reptes principals és el de gestionar la transició de les persones treballadores cap a noves oportunitats laborals emprenent accions per a evitar que es produïsquen escletxes insalvables entre les persones qualificades i les menys qualificades.

Per consegüent, impulsarem la Formació Professional com a instrument clau per a la transformació del model productiu millorant la qualificació de les persones desocupades i incrementant l'oferta formativa, especialment en els sectors emergents i amb major grau d'inserció laboral; així mateix, prosseguirem amb la integració efectiva entre l'FP del sistema educatiu i l'FP per l'ocupació.
I tot allò sense oblidar els col·lectius amb majors dificultats d'inserció laboral.

Millorarem les mesures aplicades per al foment de l'ocupació de les persones amb diversitat funcional, garantint condicions laborals dignes tant en empreses ordinàries com en centres especials d'ocupació, i posarem en marxa, conjuntament amb les conselleries de sanitat i igualtat, un pla integral d'inserció per a les persones amb problemes de salut mental.

També vullc fer palesa la permanent preocupació per la prevenció de riscos i la garantia de la seguretat i la salut laboral.
Així, des de l'Invassat continuarem amb el desenvolupament de l'Estratègia Valenciana de Seguretat, Salut i Benestar Laboral 2017-2020, a través dels corresponents plans d'acció anuals.

Aprovarem el projecte de decret pel qual es regulen els serveis de prevenció de riscos laborals de la Generalitat continuant, per altra banda, amb la implantació del pla de prevenció establint un sistema de gestió de la prevenció en l'administració de la Generalitat, i millorarem la prestació de serveis a empreses i persones treballadores mitjançant l'oficina virtual de l'Invassat.

I, per descomptat, el diàleg social continuarà sent un referent en les nostres polítiques laborals per a una ocupació digna mitjançant la participació institucional permanent constituïda per la mesa de diàleg social.

És evident, almenys per a mi, que un país que vullga guanyar en benestar, en estabilitat econòmica, en estructura i cohesió social, ha de tenir una indústria potent al segle XXI neta i digitalitzada.
La nostra va a seguir sent una aposta decidida per una política industrial i energètica en línia amb l'Estratègia Europa 2020 i amb la nova Comissió Europea que ha de tindre el coneixement, la innovació i la internacionalització com a elements clau per a millorar la competitivitat de les empreses.

Amb aquestes claus abordarem el desplegament i seguiment del Pla Estratègic de la Indústria Valenciana, el PEIV, l'eix que vertebra la nostra política de reindustrialització, l'objectiu final del qual siga que la indústria aconseguisca representar més del 20 % de la producció total, un pla fet de baix cap a dalt, amb la participació dels principals sectors i clusters empresarials i que se centra en cinc aspectes fonamentals: la transformació digital i la innovació; la internacionalització; el talent, la formació, i l'ocupació de qualitat adaptades a les necessitats formatives de les empreses industrials, així com la interrelació entre el sistema educatiu, ocupació i indústria; l'estratègia energètica; i la cooperació entre empreses i clusters.

Com vostés també ja saben, la passada legislatura vam aprovar la Llei 14/2018, de 5 de juny, de la Generalitat, de gestió, promoció i modernització de les àrees industrials, una norma pionera que suposa un abans i un després en la regulació i foment de les zones industrials del nostre territori.
En el desenvolupament de la llei, vam aprovar i publicar un model d'estatut per a les entitats de gestió i modernització i un model de conveni de col·laboració entre els ajuntaments i les entitats a constituir.

A hores d'ara, estem treballant en l'elaboració d'un decret per a la creació del registre autonòmic d'aquestes entitats per a la regulació dels procediments administratius per a la classificació de les àrees industrials i els enclavaments tecnològics, així com per a la declaració de les marques de qualitat, municipi logístic i municipi industrial estratègic.

Però, continuarem aprofundint en la millora de les infraestructures industrials, com són: el pla de millora i modernització dels polígons i les nostres infraestructures industrials, els recorde que en els darrers tres anys hem invertit 74 milions que han beneficiat a 181 pobles de tot el País Valencià; i el pla d'acció per a la promoció de la seguretat industrial, on anem a desplegar ja la segona campanya de difusió i conscienciació per a garantir un funcionament segur de les instal·lacions sotmeses a la seguretat industrial.

I, també, estem analitzant quin serà el model més eficient de gestió de prestació del servei de les inspeccions tècniques de vehicles, les ITV, amb l'objectiu de retornar el servei a la gestió pública directa sota la premissa que cal prestar el millor servei possible amb el menor cost possible i de forma més eficient en definitiva.

A més, la política industrial ha d'anar lligada necessàriament a un model energètic sostenible on s'impulse la transició energètica cap a la descarbonització, apostant per l'economia circular i l'eficiència energètica a través del foment de les energies renovables i l'autoconsum.

Estos són els pilars del pla d'energia sostenible de la Comunitat Valenciana 2020, que constituïx la nostra eina estratègica per a la reorientació de la política energètica, la lluita contra el canvi climàtic i la descarbonització de l'economia, i que estaran alineats amb els eixos d'actuació de la Unió Europea sobre l'Estratègia d'energia i canvi climàtic 2030.

Entre altres objectius, volem aconseguir en 2030 la reducció d'elements, el 40 % de les emissions de gasos d'efecte hivernacle, que almenys el 32 % del consum final brut d'energia procedisca d'energies renovables, així com l'increment de l'eficiència energètica en almenys el 32,5 %.

Però, a més, en 2050 volem aconseguir la reducció d'emissions de gas d'efecte hivernacle entre el 80 % y el 95 %, i que el cent per cent de l'energia provinga de fonts renovables.

La política energètica de la Generalitat està realitzant actuacions rellevants en matèria d'estalvi i eficiència energètica en tots els sectors de la societat, així com en el camp de les energies renovables, i la indústria és un sector fonamental per a l'estalvi i l'eficiència energètica.

Per altra banda, el cost de l'energia té un paper clau dins de la competitivitat del sector industrial; per tant, la millora de l'eficiència energètica de la indústria constituïx un element important per a la seua competitivitat, factor que constituïx un element vertebrador de la reindustrialització de la nostra economia.

Per a fer efectius els nostres objectius, des de la conselleria d'economia sostenible, anem a incrementar l'esforç pressupostari per als programes d'ajudes que en la passada legislatura ascendiren a vora cinquanta dos milions d'euros, amb una inversió promoguda de més de cent vint-i-tres milions fonamentalment en projectes d'autoconsum basats en energies renovables.

Anem a engegar noves línies d'ajuda per a les comunitats energètiques locals, per a fomentar una major participació de la ciutadania, institucions i pimes en els projectes de transició energètica que es desenvolupen a nivell local, a més de donar suport a la cogeneració a través del pla d'impuls a la cogeneració de la Comunitat Valenciana, l'Horitzó 2030, i que és part fonamental de la nostra política energètica industrial per a la seua contribució a la reducció de costos energètics, millora de l'autosuficiència en generació elèctrica i compliment dels objectius mediambientals.

També, incidirem encara més en el foment de totes les tecnologies d'aprofitament de les energies renovables per a ús elèctric: energia eòlica, hidràulica, biomassa, fotovoltaica o solar, termoelèctrica, element imprescindible per a rebaixar els costos energètics de les empreses perquè siguen més rendibles.

I, com a novetat, en 2020 estem treballant en una nova línia d'ajudes dirigides als ajuntaments per a la generació d'energia fotovoltaica o energies minieòliques als parcs empresarials.
Volem que les nostres àrees industrials també siguen àrees netes.

També, en aquesta mateixa línia aprovarem noves inversions en la xarxa de distribució elèctrica en nivells de tensió que afavorisquen la reducció de la factura elèctrica de les empreses per tal de millorar la competitivitat del teixit empresarial, i continuarem impulsant l'eficiència energètica en la indústria.
Dir-los que a l'agost ja es van publicar ajudes de suport a les actuacions d'estalvi i eficiència energètica per valor de 30,3 milions d'euros provinents del Fons Nacional d'Eficiència Energètica.

Anem a seguir amb el suport decisiu a l'autoconsum energètic, una opció de present, viable i rendible per a les empreses que les administracions públiques hem d'impulsar de forma decidida i sense fissures.
Continuarem, per tant, amb el pla Autoconsum E+ perquè tant les empreses com els ajuntaments invertisquen en aquest tipus d'energia.

I una vegada publicats els reglaments estatals en matèria de mesures urgents per a la transacció energètica i la protecció de les persones consumidores i de l'autoconsum d'energia elèctrica, que han acabat amb bancs d'entrebancs i barreres aquest tipus d'energia, els puc dir que estem elaborant una nova regulació autonòmica d'autoconsum que desenvolupa la norma estatal dins de les nostres competències.

A més, d'acord amb la recent modificació de la LOTUP on s'eximeixen a les instal·lacions d'energies renovables en sòl no urbanitzable comú de tràmit de la declaració d'interés comunitari, dir-los que agilitarem l'autorització de les instal·lacions energètiques en tramitació, la qual cosa suposarà un impuls al desenvolupament de les plantes fotovoltaiques.
Per al 2030 volem multiplicar per vint la potència instal·lada actual en energia solar fotovoltaica.

A més a més, continuarem fomentant les instal·lacions d'autoconsum en els edificis i infraestructures de la Generalitat.

També, engegarem una plataforma de gestió energètica unificada de la generalitat que permetrà la gestió de totes les instal·lacions de la mateixa Generalitat i del seu sector públic autonòmic, a més de controlar els consums energètics amb l'objectiu de poder estudiar els estalvis d'energia potencials.

Continuarem amb una eina, o amb una ferma aposta i una eina important per a la mobilitat elèctrica, amb el pla d'impuls del vehicle elèctric i desplegament de la infraestructura de recàrrega a la Comunitat Valenciana, ja que -com molt bé vostés saben- el sector del transport és el de major consum energètic i pràcticament la totalitat d'aquest consum prové del petroli.

Per la qual cosa, és imprescindible dur a terme polítiques actives per a fomentar un tipus de mobilitat més sostenible.
Hem reforçat el fons per a aquestes mesures en 4,8 milions provinents de l'institut per a la diversificació i l'estalvi energètic, que es destinaran a engegar el pla Moves amb ajudes a l'adquisició de vehicles impulsats amb energies alternatives, a la implantació de punts de recàrrega, i a la instal·lació de sistemes de bicicletes elèctriques.

Si parlem del pla eòlic, seguint el full de ruta sobre la reformulació del model de desenvolupament de l'energia eòlica per a producció d'electricitat, a hores d'ara estem treballant en l'estudi ambiental i territorial estratègic que ens permetrà la revisió del pla d'acció territorial sectorial que és el mateix pla eòlic.
L'objectiu és multiplicar per 3,5 la potència instal·lada d'energia eòlica per a 2030.

En l'àmbit domèstic continuarem desenvolupant els plans Renove de calderes i finestres, així com posarem en marxa el pla de micromesures contra la pobresa energètica per a pal·liar i reduir la pobresa energètica en temes com l'electricitat, l'aigua o el gas.

Per a gestionar amb eficiència totes les polítiques energètiques esmentades i aconseguir els objectius referits abans per a avançar en la necessària descarbonització de l'economia, engegarem l'agència valenciana d'energia, d'acord amb l'Acord del Botànic II, per tal d'impulsar la transició energètica i aprofitar les noves oportunitats que se'ns ofereixen.

Altre dels motors claus de la nostra economia és el comerç exterior.
Som un territori obert al món, així ho demostren les xifres d'exportació en la passada legislatura.
La internacionalització de les nostres empreses té una dimensió essencial que ha d'acompanyar a la millora de la competitivitat i productivitat i a la creixent incorporació de la recerca, desenvolupament i innovació, i el coneixement per a consolidar el model productiu que estem desenvolupant.

Apostem decididament per aconseguir que cada vegada més empreses enceten el repte de la internacionalització dels seus productes, serveis i processos productius; en definitiva, l'ampliació de les seues activitats cap a nous mercats.

Des de la nostra conselleria tindran tot el suport possible posant al seu abast els instruments adients i que reforçarem en aquesta legislatura, com per exemple el pla estratègic de promoció exterior de la Comunitat Valenciana, instrument transversal on s'hi implementen totes les accions d'internacionalització; o el programa global d'internacionalització dins del qual es troba, per exemple, el programa Comença a Exportar, en col·laboració amb els ajuntaments i agències de desenvolupament local i que implementem amb l'ICEX i les cambres de comerç; així com la consolidació de la xarxa exterior d'IVACE Internacional, que en aquestos moments 24 antenes donen servei i suport al nostre empresariat en 35 mercats.
Aquesta xarxa és una gran eina per posicionar els productes valencians a l'exterior, però volem que siga també una eina per a promocionar la inversió de capitals forans al territori valencià, de manera que en aquells mercats on ja estem presents també promocionem el nostre territori com a destinació d'inversió.

Continuarem amb el programa de tutories a les empreses valencianes per a oferir consultoria especialitzada en diferents àmbits de la internacionalització a les nostres empreses, a través d'una borsa de col·laboradors experts en les diferents matèries.

Però, a més a més, també continuarem amb les premisses marcades per la LAI, la Llei d'acceleració de la inversió, a projectes prioritaris, i el seu desenvolupament reglamentari potenciant el punt d'acceleració a la inversió, junt a la xarxa exterior per tal d'atraure projectes d'interés o prioritaris que aporten creació d'ocupació i un valor afegit de caràcter social i mediambiental.

I també, i per a nosaltres, per a l'equip de la conselleria, molt important, dir que hem creat un grup de treball i una comissió que realitzarà el seguiment dels processos de negociació i anàlisi de l'impacte dels acords de comerç internacional sobre els interessos dels diferents sectors productius del País Valencià.

Senyories, vostés saben que els valencians i les valencianes són bons gestors d'allò xicotet, en definitiva, perquè és la nostra realitat que haurem d'anar adequant a una economia globalitzada que d'alguna manera ens obliga a adaptar-nos.

Les pimes conformen el 99% del nostre teixit empresarial.
Incrementar la seua grandària passa necessàriament per incrementar la seua competitivitat.
I per això és imprescindible donar suport a la seua internacionalització, com ja he dit, però també a la innovació i a la seua transformació digital.

Per això és necessari continuar implementant el pla de recerca, desenvolupament i innovació empresarial, però focalitzat encara més en aspectes com la investigació industrial, el desenvolupament experimental i la innovació permanent, la digitalització empresarial i l'impuls de la indústria 4.
0, l'ecoinnovació per desenvolupar l'economia circular i la sostenibilitat i l'emprenedoria de base tecnològica.

La digitalització de les empreses i tot allò que s'anomena indústria 4.
0 crec que no és una opció, sinó més aviat un camí necessari per a ser més eficients i per tal d'evolucionar el nostre model productiu cap a una proposta de major valor afegit, tant en els productes com en els serveis.

Un dels sis eixos basals del pla estratègic de la indústria valenciana és la transformació digital, que té com a objectius el suport al conjunt de processos de transformació digital en totes les funcions empresarials i l'enfortiment de l'ecosistema d'innovació en tecnologies digitals.

Igualment, el pla Agenda Indústria 4.
0, en marxa des d'octubre de 2017, té tres objectius específics: incrementar la competitivitat de les indústries mitjançant la seua transformació digital, desenvolupar i consolidar l'oferta del sector de tecnologies electròniques, informàtiques i de comunicació i establir plataformes de col·laboració entre empreses, agents d'innovació i generadors de coneixement.

A hores d'ara s'estima que d'ací al 2025 la transformació digital de les empreses industrials siga la causa directa d'un increment de la productivitat de la indústria del 20 %.
Es tracta d'apostar per la indústria 4.
0 i l digitalització de les empreses industrials, fomentant al mateix temps la conformació d'un cluster hub 4.
0 per a la interconnexió dels sectors i plataformes existents, permetent així la circulació i intercanvi de bones pràctiques, aportant noves oportunitats de negoci disruptives.

Per a créixer, cal innovar i, per a innovar, cal invertir i avançar-se als canvis.
I en aquest gens senzill trajecte entenem que la digitalització és un aliat per a les nostres empreses.

Posem a la disposició de les empreses programes d'ajudes que faciliten les inversions innovadores en actius digitals, el desenvolupament de projectes de transformació digital i la col·laboració amb les cadenes de valor.

Així mateix hem de potenciar la transferència de coneixements a l'empresa a través de la xarxa d'instituts tecnològics i la posada en marxa de plataformes de col·laboració sostenibles entre empreses i agents generadors de coneixement.

Senyores diputades, senyors diputats, hem d'actuar, se'ns està acabant el temps.
Hem de conscienciar-nos totes i tots de la gran responsabilitat que tenim respecte a l'emergència climàtica en la qual estem totes i tots immersos.
La gent ens està demanant que siguem més ambiciosos i que defensem des del present un futur per a totes i tots.

Per açò, com han pogut veure, totes les nostres estratègies respecte la indústria, l'energia i innovació estan incidint en l'economia circular i en les tecnologies netes.
Hem d'anar a una economia circular de produir, utilitzar i reutilitzar front l'economia lineal de produir, usar i tirar.

Ens enfrontem a problemes que ja no poden ser postergats i que exigixen idees noves i poderoses, com la proposta de l'economia circular, en línia amb els nous reptes de la Unió Europea.
Si, a més, aquest territori vol guanyar productivitat, ho haurà de fer des del coneixement i el talent de les persones i no des de l'ús depredador dels recursos naturals, que moltes vegades han sigut exhaurits generant externalitats negatives i s'han obtingut beneficis sense tindre en compte que les persones són fonamentals per a portat avant qualsevol projecte d'empresa.

L'economia circular és conceptualment una part de l'economia sostenible i, amb eixa perspectiva, actua i actuarà la conselleria.
Els recorde.
En primer lloc, i en el desenvolupament del pla d'energia sostenible, cal posar en valor les mesures encaminades al foment de l'estalvi i eficiència energètica i les energies renovables, com especialment el suport a l'autoconsum, que tenen innats els principis de l'economia circular en donar suport a la transició fins una economia eficient en l'ús dels recursos i de baixa emissió de carboni.

Així mateix, des de l'Ivace durem a terme accions en economia circular i en els programes del pla recerca, desenvolupament i innovació, la participació en missions de la Unió Europea i en projectes de cooperació interregional en aquesta temàtica.

A més, entre els eixos estratègics del pla estratègic de la indústria valenciana s'inclou com un objectiu l'impuls als models de negoci basats en l'economia circular.

A més, tenim el repte d'aconseguir una economia al servei de les necessitats humanes i el respecte a la naturalesa i no a l'inrevés.
El progrés ha de ser una realitat en el sentit que totes les persones visquen cada vegada millor i es desenvolupen com a éssers humans d'acord amb les seues capacitats.

En aquest sentit, la innovació social pot contribuir a superar aquests reptes en canalitzar l'impuls de noves idees que naixen en la societat.
Per això continuarem amb la promoció de l'economia sostenible a través del finançament d'actuacions de foment i difusió de la cultura i pràctiques de les empreses socials i de l'economía del bé comú.

Senyories, nosaltres entenem que les empreses han de conjugar dos vectors: eficiència econòmica i progrés social, de forma que generen innovació tant tecnològica com organitzativa, millora continua, valor afegit i benestar laboral.

La responsabilitat social de les empreses i organitzacions implica incorporar, com una part integral de la seua estratègia i de les seues operacions, principis de conducta i acció en matèria de drets humans, condicions de treball, igualtat de gènere, medi ambient i lluita contra la corrupció, d'acord amb els objectius de desenvolupament sostenible de l'ONU.

Perquè la responsabilitat social implica a tot tipus d'organització, a tota la societat i, sobretot, a les administracions públiques, que han de ser les que impulsen accions de foment a través de polítiques públiques d'incentius, promovent que aqueixes empreses integren aquest nou model de responsabilitat social per a donar a conéixer l'impacte positiu de la responsabilitat social en la societat.

Tinc de dir-los que amb la publicació de la Llei 18/2018, de 13 de juliol, de la Generalitat, per al foment de la responsabilitat social, s'establix un marc de referència en la consolidació de polítiques de responsabilitat social en les administracions públiques i en les organitzacions públiques i privades, motor significatiu de la competitivitat econòmica del nostre territori, al mateix temps que de transformació de la societat.

Aquest ha sigut un dels principals objectius que es va marcar el Consell en la legislatura passada, i ara completarem el seu desenvolupament mitjançant el reglament el més aviat possible.
I ho farem de manera coordinada i transversal amb la conselleria de transparència.

Un altre vessant estratègic de les nostres polítiques és el suport al cooperativisme, l'economia social i l'emprenedoria.

L'actitud emprenedora és un recurs de gran importància en les societats avançades, que ens permet trobar solucions innovadores per a millorar la seua qualitat de vida.
Des de la Generalitat Valenciana continuarem treballant per les persones emprenedores des de bases sòlides.

En aquest àmbit, a més, és vital poder comptar amb procediments administratius àgils i simplificats que donen més seguretat als agents econòmics, a les empreses i emprenedores.
Per això anem a reforçar i modificar els procediments i les estructures per facilitar aquestes tasques, introduint els procediments telemàtics allí on siga possible, de forma que a les empreses i persones emprenedores els faciliten en temps i forma estos processos.

Com he dit, l'emprenedoria constituïx un important motor de desenvolupament econòmic i creació d'ocupació, fent que l'economia siga més sostenible i innovadora.

Per això, la transformació del model econòmic requereix l'enfortiment del sistema valencià d'emprenedoria, mitjançant una política transversal que implique a tota l'administració valenciana a través de les seues polítiques d'educació, formació, ocupació o innovació, entre altres, al costat de les universitats i la resta de centres de coneixement i a les empreses.

Vull destacar aleshores la importància del recent Pla Estratègic d'Emprenedoria de la Comunitat Valenciana 2019-2023.
En aplicació del mateix, durant la present legislatura facilitarem la creació d'empreses i el desenvolupament i consolidació de les iniciatives emprenedores a través de l'execució de les accions contingudes en l'esmentat pla estratègic, alhora que dissenyarem i implementarem un sistema d'indicadors que permeta l'avaluació de les polítiques públiques en matèria de foment de l'emprenedoria i l'activitat de l'ecosistema emprenedor valencià.

Posarem en marxa la plataforma d'informàtica integral composta pel portal d'emprenedoria i el canal d'accés únic, on es recollirà la informació relativa a l'assessorament i suport de les persones emprenedores en tot el nostre territori.

Donarem un major impuls al foment del cooperativisme i la seua extensió a altres sectors de l'economia social i l'emprenedoria, així com la inclusió de mesures que garantisquen la seua preservació amb plans de relleu generacional i assessorament per a la transmissió empresarial.

Promourem les fórmules cooperatives per a l'emprenedoria i la recuperació per part dels treballadors i treballadores com una oportunitat per a les empreses en situació de fallida.

En aquell sentit, continuarem amb la línia de planficació que ha suposat el pla bienal de suport i foment al cooperativisme 2018-2019, dotant-lo de contingut mitjançant l'elaboració del segon pla bienal de cooperativisme per al període 2020-2021.

Per això es realitzarà una avaluació de l'execució del primer pla bienal i sobre la base d'això es revisarà el seu contingut per a adaptar-ho i concretar-ho en les prioritats estratègiques que quedaran contingudes en el segon pla bienal.

Així mateix, en l'elaboració del segon pla bienal es contemplarà l'extensió del seu contingut a altres sectors de l'economia social i l'emprenedoria, estrenyent la seua vinculació amb altres plans estratègics, com el pla estratègic de l'emprenedoria.

De fet, l'objectiu estratègic número cinc d'aquest pla està dirigit al foment de l'emprenedoria social i de l'economia social, incloent actuacions com la formació de persones expertes en gestió de cooperatives i empreses socials, la difusió dels principis i valors de l'economia social en la societat valenciana, la difusió i comunicació d'empreses d'economia social com a eixida professional i el suport a les empreses d'economia social en innovació, internacionalització, digitalització i als sectors emergents.

Com totes i tots vostés saben, el comerç és un sector estratègic per a la distribució de bens i serveis i per al creixement econòmic, derivant-se de la política comercial importants conseqüències socioeconòmiques i territorials.
La nostra opció és una aposta decidida pel comerç de proximitat, professionalitzat, que done suport a les persones autònomes, emprenedores i a les xicotetes i mitjanes empreses, intensives en treball i que contribuïxen al manteniment dels centres urbans i la fixació de la població.

Altre dels eixos estratègics en aquesta matèria és l'aposta per l'estratègia digital mitjançant el pla d'impuls a la transformació digital del xicotet comerç i l'artesania, que té com a objectiu accelerar la transformació digital del comerç minorista i l'artesania, difonent els avantatges del comerç electrònic entre les persones autònomes i empresàries, oferint-los assessorament, formació i acompanyament personalitzat, on ja hem creat una plataforma web per a afavorir i promoure l'ús de les TIC, el comerç electrònic i la digitalització per part de les pimes i l'artesania.

També tenim a com a objectiu fomentar i dinamitzar el comerç rural, fomentant la iniciativa empresarial, la consolidació del xicotet comerç en aquestes poblacions i també la innovació i millora de l'equipament, així com la realització d'accions que afavorisquen l'equilibri territorial i que pivoten sobre el comerç de proximitat i l'artesania.

Impulsarem una nova llei de comerç sostenible que haurà de regularitzar, aclarir i harmonitzar les normes amb rang legal vigents i que tindrà, com a eixos principals la promoció del comerç com una activitat econòmica sostenible i creadora d'ocupació permanent i estable i que assegure un subministrament accessible i arrelat al territori de béns i serveis per a la població.

L'orientació de l'activitat comercial amb actuacions de foment, capaços de conciliar el creixement econòmic i la competitivitat amb la protecció del medi ambient i els valors i demandes socials, així mateix, introduiran noves formes de gestió comercial i dels seus espais, com, per exemple, les àrees de promoció econòmica urbana a peu, que ajudaran a millorar sinergies entre els diferents formats comercials i donaran nova vida comercial als espais urbans consolidats, propiciant la col·laboració entre empreses comercials mitjançant fórmules similars a les engegades en la llei de modernització i promoció de les àrees industrials, impulsada des d'aquesta conselleria.

La nova llei també actualitzarà la norma sobre l'ordenació territorial del comerç, atenent a allò que s'ha posat de manifest en el procés de l'elaboració i aprovació del Patsecova.

Aquesta, per fi, serà la legislatura d'aprovació del pla d'acció territorial sectorial del comerç de la Comunitat Valenciana, Patsecova, a través d'un proper decret del Consell -està acabant la seua tramitació- i que finalitzarà en desembre d'enguany, amb la seua aprovació.

Dins de les polítiques a dur a terme també en matèria de comerç estan les fires comercials, que són un dels factors més importants a tenir en compte.

La llosa del deute acumulat requeria d'una solució radical per a fer, tant d'IFA com de Fira València, les institucions eficients i adequades per a impulsar l'economia valenciana.
Com tots vostés saben, vàrem iniciar un procés de reestructuració que ha suposat l'assumpció, per part de la Generalitat, tant del deute com de la gestió firal d'ambdues institucions.
En aquestos moments, IFA ja està posada en valor i té beneficis.
En el cas de Fira València, està executant-se, per part de la conselleria d'hisenda, el que preveia el decret llei per a l'assumpció del deute; també he de dir-li que té beneficis de la gestió.

El model a impulsar el tenim clar: control públic i operadors privats, no un únic operador, entenem que això seria vendre la fira.
Tindrem un operador per a esdeveniments rellevants i un altre per a la resta de les fires, mantenint la gestió d'aquelles que estan funcionant de manera excel·lent.
Això ja funciona en fires internacionals de primer nivell o primer ordre, com és o pot ser Milà o Frankfurt.
I ja tenim algun que altre operador que està interessat, però el primer entenem que és solucionar l'assumpció del deute.

No m'oblide que, per a fer possible el model econòmic que estem construint, necessitem persones consumidores responsables, ben informades, que asseguren amb les seues decisions de compra la sostenibilitat global del sistema en termes socials i mediambientals.
Per això, impulsarem, de forma decidida, el consum responsable i la formació de les persones consumidores, donant suport a l'associacionisme i treballant amb ell, impulsant la resolució de conflictes i engegant xarxes i ferramentes d'assessorament.

I, si apostem per una societat inclusiva, hem de fer visible la realitat diferencial entre dones i homes.
I és evident que el món empresarial ha d'abordar també la realitat de feminitzar moltíssim més l'economia.

Per això, impulsem polítiques actives d'ocupació, qualificació professional i de foment de l'esperit emprenedor i l'activitat empresarial de les dones i, en especial, d'aquelles que estan en situació de violència de gènere.

Hem engegat la càtedra d'Economia Feminista, amb la col·laboració de la Universitat de València, amb el propòsit d'incorporar la perspectiva de gènere als estudis, anàlisi i aplicació de l'economia.

I no oblidem les treballadores dels sectors més vulnerables.
La conselleria ha elaborat, a través de l'INVASSAT i amb la col·laboració amb turisme, un estudi pioner a Espanya, quant a les condicions laborals de les cambreres de pis als hotels, que s'ampliarà a altres sectors precaritzats, com les aparadores.

I, per últim, vull abordar la important qüestió de l'estadística.
Prompte aquestes Corts aprovaran el pla valencià d'estadística 2019-2022, instrument essencial per a l'ordenació i planificació de tota l'activitat estadística del nostre territori.

A més, per al correcte desenvolupament del pla, iniciarem immediatament els tràmits per a la creació de l'institut valencià d'estadística, compromís recollit en l'Acord del Botànic II, sota els principis de la transparència en la gestió pública i la racionalització dels recursos.

Dir-los que entenc que comencem una nova travessia sota la brúixola del Botànic II, en la qual apostem per l'econovida, una economia on ningú es quede darrere, que reduïsca la pobresa i la desigualtat, on les persones i el territori estaran al centre de totes les nostres decisions; en definitiva, per una economia inclusiva.
Per tant, hem de continuar incidint en polítiques que ajuden a reduir més ràpidament la taxa d'atur i la temporalitat i precarietat, que augmenten la productivitat i la competitivitat de la nostra economia, per tal de reduir les desigualtats i la millora de les condicions de vida de totes i tots.

Tenim per davant un repte per construir el futur, que no està escrit ni decidit, que depén de nosaltres i de com actuem.
Així les coses, vull reiterar la predisposició total i incondicional de diàleg i col·laboració amb tots els grups parlamentaris per a treballar amb responsabilitat, transparència, rigor i esforç, al llarg de la present legislatura, per un futur sostenible per a les valencianes i valencians.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Moltes gràcies, conseller.

Li queden 8 minuts i 56 segons per a la contestació als grups parlamentaris, que ara comencem amb la intervenció, en nom del Grup Parlamentari Vox Comunidad Valenciana, de la il·lustre diputada Ana Cerdán, que fixarà posició en nom del seu grup, respecte a l'exposició que ha fet el conseller.

Cuando usted quiera.

La senyora Cerdán Martínez:

Señor presidente.

Señores consejeros.

Señores diputados.

Buenos días.

Quiero aprovechar para dar las gracias a los cuerpos y fuerzas de seguridad del estado, bomberos, ejército, sanitarios, protección civil y a todos los que, de una forma u otra, han estado paliando, dentro de lo posible, todos los problemas acaecidos estos días.
Ahora, evitar esas situaciones solo depende de nosotros.
Y, desde aquí, hago un llamamiento, tanto a nivel autonómico como nacional, para que, a la mayor brevedad posible, se den soluciones a los graves problemas que ha dejado la DANA, recordándoles que la Vega Baja es una parte muy importante de la huerta de Europa.

Enhorabuena, señor Climent, por la renovación de su nombramiento como titular de esta consejería, que es tan importante para tantas familias de nuestra comunidad.

Gracias también a la ciudadanía, ya que con su voto nos ha permitido estar aquí para poder defender sus intereses que, en definitiva, son los intereses de todos los valencianos.

Señor Climent, no consigo entender cómo puede ser que todo lo haya hecho tan bien y, a la vez, tenga a los empresarios, a los comerciantes…, o sea, a todos enfadados.
Y, por si eso fuese poco, este mes de agosto cierra nuestra comunidad con un desempleo de más de trece mil personas que se han quedado sin trabajo, con todo el drama humano que hay detrás.

A todo esto, también tenemos que sumar el abrumador descenso de la afiliación a la seguridad social en la Comunidad Valenciana que, a fecha de agosto, sumaba más de treinta y siete mil bajas, superándonos solamente la comunidad de Madrid y la catalana.

Le escuchaba atentamente en su comparecencia y todos los señores consejeros coinciden en lo mismo.
A todos les estoy escuchando decir que van a crear observatorios, institutos, fundaciones y demás entes públicos que, al final, solo sirven para colocar a sus amigos y conocidos, (aplaudiments) como pretenden hacer con las dos nuevas consejerías, colocando a más de trescientas treinta personas.
Espero que, por lo menos, en ese 50 % de todos los enchufados que se tengan que colocar, se tenga en cuenta a los colectivos más vulnerables, como son el de mayores de cincuenta años, los desempleados de larga duración y nuestros jóvenes.

Y, al hilo de todo esto que le acabo de comentar, le recuerdo, señor Climent, que los políticos no creamos empleo, que nosotros tenemos la obligación de ayudar a los empresarios y autónomos, mediante políticas acertadas que tenemos la obligación de llevar a cabo.
Y, a partir de ahí, la iniciativa privada podrá encontrar las condiciones más acordes para crear el mencionado empleo.

Señor Climent, creo que, a estas alturas, todos sabemos de dónde sale el dinero, tanto de nuestros salarios como del de los funcionarios.
Pero, por si se le ha olvidado, hoy, desde Vox, se lo vamos a recordar.

Todos deberíamos saber que, para que un ciudadano pueda pagar sus impuestos y que, a su vez, se puedan pagar nuestros salarios, como políticos y funcionarios, se necesita apoyar al sector privado.
Porque, no nos engañemos, los únicos que crean riqueza en nuestro país son las empresas, las pymes y los autónomos.

¿Conoce la frase: no se deben poner todos los huevos en la misma cesta?
Le pregunto esto porque, además del sector servicios, donde se incluye el turismo, se deben potenciar todos los demás.
Estoy segura de que, si a los diferentes sectores se les hubiese mimado la mitad que al sector servicios, la situación sería totalmente distinta y no tendríamos un cierre del mes de agosto con más de trece mil desempleados.

Me explico.
Tasa de ocupación: agricultura, un poquito más del 5 %, un 5,12; industria, 14,15 %; construcción, un 4,95; servicios, un 75,78.
Creo que tenemos que potenciar un poquito más otros sectores, señor Climent.
(Aplaudiments)

¿Sabe usted que, con esta tasa de ocupación, dentro de unos años el sector agrario será casi inexistente en nuestra comunidad?
¿Qué piensa hacer usted al respecto, señor Climent?
Yo se lo digo: dejar que sigan entrando productos de África y de otros continentes que son menos exigentes en los controles de sanidad y seguridad que nos exige a nosotros la Comunidad Europea.
Eso es lo que pretende hacer usted, señor Climent.

¿Qué futuro les espera a las empresas, autónomos y pymes que se dedican y subsisten gracias a la agricultura?

Y así sucesivamente con todos los sectores, como pueden ser el transporte, envasado o minoristas.

Desde Vox, tenemos claro que debemos fomentar la reindustrialización en las tres provincias valencianas, así como la colaboración empresa-estado, para aumentar el peso de la industria.

Señor consejero, no sé cómo lo verá usted, pero es muy triste que en nuestra comunidad solo tengamos dos empresas en el ranquin de las cien primeras de España con mayor volumen de ventas.

Conclusión, queda bastante claro cuál es el talón de Aquiles de la economía de la Comunidad Valenciana.

En Vox proponemos que se tengan en cuenta medidas como la eliminación de trabas burocráticas, la oficina virtual, la ventanilla única empresarial, la licencia exprés, que tan necesaria es para nuestros emprendedores, para que no tengan que esperar meses a que la administración les conceda la licencia de apertura, con el coste económico y de oportunidad que eso conlleva.
(Aplaudiments)

Se hace imprescindible minimizar los trámites burocráticos y administrativos en los que se ven inmersos los empresarios a la hora de crear sus empresas o de expandirlas.
Apoyar a las empresas españolas, incorporando como computable en los criterios de evaluación de los concursos públicos que la empresa tenga su sede y que tribute en España.
Dar el máximo apoyo a la investigación, al desarrollo, a la innovación -el I+D+I- y a la expansión internacional de las empresas de nuestra comunidad.

Desde Vox, apoyamos de forma decidida a las familias, a las personas que quieren ser madres o padres y que no desean renunciar a su empleo o a alguno que le permita conciliar su vida personal y laboral.

En Vox apostamos por los trabajos de media jornada y el teletrabajo para fomentar la inserción laboral además de la conciliación familiar, mediante incentivos a las empresas que ayuden a su actualización tecnológica, abriendo así un abanico de posibilidades de empleo que pueda desarrollarse desde el propio hogar.
(Aplaudiments)

Señorías, estamos en el siglo XXI.
Hay que avanzar en las nuevas formas de trabajar que las nuevas tecnologías nos permiten.

Voy terminando, no sin antes comentar que se ha estado hablando mucho de que el Botánico de la anterior legislatura se había dedicado, entre otras cosas, a rescatar personas.
Pues, bien, permítanme decirles que no han hecho bien los deberes.
No han rescatado a todas las personas; han rescatado solo a determinados colectivos, imagino, después de haber estudiado muy bien cuáles eran sus mejores caladeros de voto.
Pero se han olvidado de un colectivo muy importante y que está formado en más de un 85 % por mujeres.
Les estoy hablando de las personas que se encuentran trabajando en precario en la economía sumergida como, por ejemplo, las aparadoras, limpiadoras, atención y cuidado de enfermos y un largo etcétera.
Y esto sucede, a veces, por interés del empresario y otras por miedo a perder el trabajo, sobre todo cuando es necesario para sostener a la familia y, por qué no decirlo, a veces también por el interés del propio trabajador o, en este caso, de las trabajadoras.
Y a esto se suma la falta de concienciación, con las consecuencias que esto tiene para el futuro.

En Vox queremos potenciar el acceso a la seguridad social como autónomos de cualquier sector a todas las personas que tengan la predisposición de cambiar su situación actual, con una cuota de cero euros hasta que el autónomo no alcance el salario mínimo interprofesional.
Una vez alcanzado el salario mínimo, la cuota pasaría a 50 euros y se iría incrementando a razón de los ingresos.

Desde Vox, también proponemos que las empresas que contraten a personas mayores de 50 años y a desempleados de larga duración tengan incentivos, como la ayuda de un 20 % en las cotizaciones para nuevos contratos indefinidos.
De forma que se incentive a las empresas a contratar a estos trabajadores, es importante que no nos olvidemos de ellos.

Y ya para finalizar, señor Climent, le dejo una pregunta en el aire, pregunta que me han hecho personalmente en las pasadas campañas electorales.
La Asociación de Aparadoras y Trabajadoras del Calzado de Villena y Comarca, ADAVI, me preguntó ¿qué va a pasar con las mujeres, que en su mayoría han trabajado toda la vida desde su casa criando, además, a sus hijos y cuidando a sus mayores, que ahora tienen edad de jubilarse y no tienen derecho a cobrar su pensión de jubilación por no haber cotizado?
¿Qué piensa decirle a un colectivo que ve como se reparten todo tipo de ayudas y ellas, en este caso, no tienen ningún derecho?

Muchas gracias, señor Climent.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Moltes gràcies, senyoria.
I moltes gràcies també per ajustar-se al temps que hem indicat.

Fixarà posició sobre la intervenció de l'honorable conseller, en nom del Grup Parlamentari Ciudadanos, l'il·lustre diputat Antonio Woodward, per un temps màxim de 10 minuts.

Quan vosté vullga, senyoria.

El senyor Woodward Poch:

Sí.
Muchas gracias, presidente.

Señorías.

Señor conseller, creo que tenemos una travesía por el desierto complicada después de su discurso de hoy.
Mire, usted y yo repetimos en esta legislatura pero con una ligera diferencia, mi Partido Ciudadanos, creciendo en votos y diputados, y el suyo, bajando.

Señor conseller, usted repite al frente de esta conselleria y repite casi contra todo pronóstico.
Me gustaría nota a su gestión y no puedo.
Además, si le felicitara por su nombramiento como conseller estaría siendo un hipócrita de cara al resto de los valencianos.

Pero sí que echaré mano de la última valoración global que hemos conocido del barómetro del CIS sobre el Consell del Botànic I y es que casi 7 de cada 10 valencianos considera su gestión de regular a muy mala.

Su conselleria es la que más ha sufrido el engranaje del llamado mestizaje, pero también ha sido la que más ha protagonizado los mayores problemas con las duplicidades por querer mantener o no perder competencias.
Ya sabemos que cuando se anteponen personalismos frente a modelos, pasa lo que pasa.
Pero, tal vez, usted, es el que menos culpa tuviese, o no, porque ya estaba al frente de la conselleria.

Y mucho nos tememos que continúen los roces y duplicidades, pero esta vez por triplicado en esta nueva legislatura.
¿Por qué digo lo de los roces?
Lo de los roces, porque su conselleria es insostenible y de duplicidades.
Ha discutido con todos, con el president de la Generalitat, Ximo Puig, por las competencias sobre turismo o las políticas de innovación; la Agencia Valenciana de Innovación; con el IVACE; los institutos tecnológicos, con Hacienda por la concesión de créditos a empresas; con el IVF -sí el de la quita, el brazo financiero de Ximo Puig (aplaudiments) bueno, perdón quería decir de la Generalitat- por la resolución de problemas como los planteados por Feria Valencia o Alicante.

Y no nos olvidemos de los retrasos y falta de ejecución de sus líneas de presupuestos.
Sinceramente, no sé muy bien si empezamos como terminamos o terminamos como empezamos, pese al discurso que hemos oído esta mañana.

Mire, seguimos teniendo los mismos problemas sin solucionar tras cuatro años de Botànic en la comunitat y son de su competencia.
Y, además, son alertas rojas: el empleo y el cambio de modelo productivo.
Por un lado tenemos un empleo en alerta roja, un mercado laboral precario en donde prima la temporalidad y que es injusto, con salarios muy bajos.

Y a los datos me remito: en agosto 9 de cada 10 empleos creados fueron temporales.
Hemos vuelto a ser líderes en la destrucción del empleo con 13.
093 parados más, una tasa de desempleo juvenil del 48,5 %, 48,5 %, y, además, una siniestralidad en aumento, que incluso Comisiones Obreras califica como propia del siglo XX.
Y no es de extrañar que la puntuación que le dan los valencianos a sus políticas de empleo sea la más baja, siendo la mayor preocupación el paro.

Mire, mi primera pregunta es saber, realmente, ¿qué políticas de empleo va a llevar a cabo?
No las conocemos.
Lo que hoy nos ha dicho, bueno, no sirve para nada.
Las únicas iniciativas que hemos conocido son el fracasado Avalem Joves que tuvo que reconvertirlo en el Avalem Joves Plus para contratos de la administración.
Y ahora nos habla del Avalem Experiencia.

Mire, sinceramente, no compartimos que estas sean las fórmulas para combatir la precariedad y la temporalidad de nuestro mercado laboral.
Y esto, además, choca con lo que usted está diciendo aquí, que quiere que la industria deba crecer, ganar en economía productiva.
Y creemos que así no lo va a conseguir.

Mire, lo que sí han sabido ustedes es engordar la administración y colocar a los suyos: un 34 % más de altos cargos, 330 personas que se benefician de su sectarismo.
(Aplaudiments) El gasto que ha representado la marca Labora, de momento, no garantiza una mejora en términos de ocupación de empleo.
Y le pongo un ejemplo, el de la nueva oficina puesta en marcha en Denia.

Nos ha hablado de la gran medida que es el observatorio valenciano del trabajo decente con la participación de todos los actores y yo le pregunto, ¿seguro?
Vuelve a primar a los dos grandes sindicatos en el observatorio y se dejan al resto, ¿por qué?
¿No van a traer la modificación de la ley de participación institucional que quedó archivada por el adelanto electoral?

Esta sí que es una asignatura pendiente de su conselleria, como lo han sido, y desgraciadamente van a seguir siendo, el colectivo del trabajador autónomo, verdadero pulmón de nuestra economía y nuestra sociedad valenciana, con unas ayudas ridículas e insuficientes.
Nos habla de las kellys, las aparadoras, ¿dónde está el plan de formación anunciado en 2017 para la hostelería?

La otra alerta roja -que he nombrado yo- el modelo productivo, una economía sostenible en alerta roja también.
Un cambio de modelo productivo que -qué quiere que le diga- tampoco se vislumbra en ningún rincón de nuestra comunidad.
Es más, si en la legislatura pasada intentó convencernos con la economía del bien común, no sé muy bien si es por vocabulario que no cuajó -porque a ustedes les gusta cambiarlo todo- o más bien para despistar vendiéndonos humo, nos trae para esta legislatura del Botànic II un nuevo concepto renovado como es el de la econovida.
Eso sí, con la idea de las personas en el centro de todas sus acciones.
Yo me pregunto, ¿de todas las personas?
¿Todos los valencianos o solo los suyos?

Mire, es muy sencilla esta nueva pregunta, señor Climent, y me permita que copie a J.
Lo: el nuevo modelo productivo ¿Â«pa cuandoÂ»?
(Aplaudiments) Nos habla de la reindustrialización de la Comunidad Valenciana.
Llevan gastados, como usted ha dicho, 74 millones de euros en arreglar polígonos industriales, ¿es esta su medida?

Todos sabemos la composición de la economía valenciana, sus empresas, el tamaño de las mismas.
No necesitamos más empresas sino mejores empresas, más grandes y, por lo tanto, con mayor poder para competir, tanto a nivel nacional como internacionalmente, y está sí que debería ser una de sus prioridades.
¿Qué han hecho en estos cuatro años para que se dé este cambio?
Yo se lo voy a decir, nada.
Y tampoco lo van a realizar en estos próximos cuatro años.

Parece que es su partido, Compromís, el que ha bloqueado la eliminación del impuesto de sucesiones y donaciones para las empresas familiares, tal como prometió el president Puig hace solamente unos meses.
Mire, nosotros no solo la vamos a volver a plantear para las empresas sino para todos los valencianos.

Entiendo, pero no comparto, que tenga que primar su ideología por encima de todo y para combatir su mala y nula gestión se escondan en culpar siempre a la herencia recibida o a todos los demás.
Pero, mire, su economía, insostenible, no puede sostenerse más porque no puede reclamar que se presten servicios de calidad y atraer inversiones del exterior para gritar luego a los cuatro vientos go home.
(Aplaudiments)

Demonizar la gestión privada.
Lo delegan todo a la gestión pública multiplicando sus chiringuitos y enchufados, en detrimento de lo privado, pero luego no lo pueden sostener.
Le voy a poner un ejemplo, mire, AERTE cifra en 34 millones la deuda del Botànic II con las residencias.
Mire, no culpen solamente a la infrafinanciación o al bloqueo de las entregas de Madrid o a no tener gobierno, o a las próximas elecciones.
Mire, el principal motivo de esta situación insostenible fue un presupuesto kamikaze que ya anunciamos en su momento lo que iba a suponer para todos los valencianos.

Y, también, si el Patsecova se les atragantó en la legislatura pasada, su medida 30 del Acuerdo del Botànic con el propósito de recuperar la gestión de las ITV, pues va por el mismo camino.
Si unos se frotaron en su momento con la privatización, otros se están frotando ahora con la reconversión, ¿por qué no le echa un vistazo al informe de la sindicatura?

Mire, hay muchas patatas calientes -no me queda mucho tiempo- no ha hablado nada del tema de Ford, Feria Valencia la ha tocado por encima, los centros tecnológicos ¿qué pasa con ellos?
¿Van a ser de su incumbencia o se van a otra conselleria?
Energías renovables, responsabilidad social de las empresas y cómo combatir el comercio ilegal, me gustaría saberlo.
No ha dicho nada.

Pues bien, como le decía al principio, no sé muy bien si empezamos como terminamos o terminamos como empezamos.
Es el conseller de los ecotérminos.
Pero lo que tenemos es una conselleria de economía insostenible, una política de empleo que está totalmente fracasada, una negación a la ralentización económica que es más que evidente.

Un aumento de duplicidades y organismos y luchas de poder en detrimento de la eficiencia; demonización de la gestión privada frente a la pública en detrimento de la eficacia; un modelo de Feria Valencia que, bueno, que sigue siendo una incógnita pese a lo que ha dicho; líneas presupuestarias sin presupuesto adecuado.
En fin, primar ideología frente a gestión.

Nos esperan cuatro años vendiendo más humo, cuatro años con los mismos defectos.
En definitiva, cuatro años perdidos para nuestra comunidad por su incapacidad de propuestas, soluciones reales y una visión de futuro real.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Moltes gràcies, senyoria.
També per haver-se adequat al temps disponible.

Fixarà posició, en nom del Grup Parlamentari Popular, l'il·lustre diputat Felipe Carrasco, què en esta intervenció s'estrena com a diputat.

Quan vosté vullga.

El senyor Carrasco Torres:

Bon dia, senyor president.

Bon dia, senyores diputades i senyors diputats.

Mi felicitación, señor conseller.
Mis primeras palabras para usted, en nombre mi grupo parlamentario, por su reciente nombramiento como conseller de economía del gobierno valenciano.

También, en esta mi primera intervención, quisiera agradecer a mi síndica la confianza que ha depositado en mí para tal honor, como es hablar para las Cortes Valencianas.
Pero, sobre todo, también quisiera mostrar mi admiración a todos y cada uno de los miembros de mi grupo parlamentario por la defensa que han hecho de nuestro ideario, con la brillantez, defensa y fortaleza que lo han hecho, en tiempos complicados.
Porque la libertad de la palabra y de pensamiento siempre acaba triunfando por encima de los sectarismos.
(Aplaudiments)

Señor Climent, siento hoy tener que subir aquí a sacarle a usted y a su jefe Puig del estado de la felicidad del ignorante.
No me lo tome a mal, intuyo su buena fe, pero es como el niño que no sabe y por lo tanto no ve los riesgos.
Hoy me siento en la obligación de decirles que ustedes no saben lo que tienen entre manos, pero su inconsciencia no le exime de su responsabilidad, a economía se viene llorado y quejado.

Señor Climent, está muy bien ese baño y masaje empresarial al que ustedes están acostumbrados, pero la economía es algo más que gobernar a base de café para todos para contentar al individuo.
Es algo más que gobernar a base de ocurrencias o de experimentos o de teorías utópicas, como la de la economía del bien común.

Usted puede que sea, o no, un funambulista político pero lo que es cierto es que quien se cae del alambre es la economía valenciana.
Aquí se viene a liderar y, sobre todo, a ilusionar, a crear un marco estable y sólido que sea capaz de atraer inversiones del extranjero que generen empleo de calidad.

Y usted, realmente, ¿cree que con esa política de camisetas, con ese poner la ideología, siempre, por encima de las personas y de los intereses de las empresas, usted se muestra un líder creíble para los mercados?
Porque mire usted, mientras usted se levanta un día y se inventa eso de que vamos a poner rostro humano a la economía, el paro le parte el rostro a trece mil valencianos y valencianas más que han pasado a engrosar las listas del paro en el pasado mes de agosto.
(Aplaudiments)

Mientras que usted se dedica a inventar palabras como la econovida, los contratos en la Comunidad Valenciana son cada vez más precarios.
Solo en los últimos cuatro años los contratos de menos de 7 días han aumentado un 23 %, señor Climent.

Y mientras usted lanza el mensaje de que hay que mejorar la formación para las personas- señor Climent, para las personas- Labora devuelve 235 millones de euros que iban dedicados a formación para los desempleados valencianos.
Han oído ustedes bien, señorías, 235 millones de euros.
Igual, señor Climent, va a ser mucho mejor que dejen de poner tanto ahínco a gobernar para los valencianos, pienso que se lo agradecerían.

Y me anticipo a decirle que no se enfade con nosotros, que quien se autoexige el cambio de modelo es usted, y nada más que usted.
Y quien no consigue el cambio de modelo es usted, y mi labor en la oposición es y será fiscalizar su no política industrial, porque parece que ni está ni se le espera.

Y tenderle la mano, eso sí, para todas aquellas políticas reales que vayan en beneficio de la competitividad de nuestras pymes.

Mire usted, señor Climent, no sé si le han comentado que el PIB industrial nunca llegó a ser del 20 %, y que sigue bajando.
Actualmente se encuentra en el 14,29 %.
Que la disolución de empresas ha aumentado un 88 % en el mes de julio.
Que los concursos de acreedores han aumentado un 13 % en julio.
Que las matriculaciones de vehículos en la Comunidad Valenciana han aumentado un 32,3% en agosto, el peor dato desde el año 2007, año de la crisis.

Que los autónomos han registrado su peor dato de afiliación al último semestre, el peor dato desde el 2013.
Que las ventas en el sector cerámico han bajado un 1,25, el peor dato desde hace diez años.
La creación de empresas, lo veíamos antes de ayer en Castellón, se ha hundido un 30%.
Éramos líderes de la creación de empresas aquí, en la Comunidad Valenciana.
En fin, señor Climent, muchísimos datos negativos que nunca me hubiera gustado tener que pronunciarlos en este hemiciclo.

No alarmismo, señor Climent, están a tiempo de tomar medidas, pero nosotros no haremos un Pedro Solbes.
El Partido Popular no será cómplice, si ustedes no toman las medidas que le hacen falta a nuestra economía.
Esto está pasando aquí, señor Climent, y usted sigue a la luna de Valencia.

¿Me puede usted decir dónde está su cambio de modelo?
Porque el mayor problema que usted tiene es que sus jefes no creen en la industria valenciana, y ese es un problema para la economía valenciana.
Repásese el Diario de Sesiones.
El señor Puig, en su investidura solo nombró una vez la palabra industria.
Y su jefa Oltra, ¿sabe cuántas veces nombró la palabra industria?
Cero Zapatero, efectivamente.

Y es que usted ha sumido su ideología a cambio de ser conseller, y eso le ha supuesto perder peso dentro del Consell.
Y eso le va a suponer al presupuesto de economía seguir siendo el patito feo del presupuesto de la Generalitat Valenciana.
Lo paga la industria valenciana, señor Climent.

Y eso, en definitiva, señor conseller, le ha supuesto ser el conseller desplumado de competencias.
Porque en 2015 usted dijo aquí que no habría nunca una Agencia Valenciana de Innovación, y ahí la tiene.
La Red de Institutos Tecnológicos no va a ser gestionada de nuevo por su departamento, y la política energética dispersa sus competencias.

La continua dispersión de competencias siempre se hace en función de su tripartito, nunca en función de facilitar la vida a las pymes valencianas.
(Aplaudiments) Ustedes van camino de convertir al sistema valenciano de competitividad empresarial en una torre de Babel.

Venían a desbloquear, venían a crear la ventanilla única, y lo único que están haciendo es crear un sudoku institucional.

Respecto al cambio de modelo que usted promulga, señor Climent, hoy tengo una mala noticia para usted, y siento dársela yo, a pesar de la cantidad de asesores que ustedes tienen.
Usted no ha cambiado ningún modelo, señor Climent, porque sencillamente usted no sabe.

Todo lo contrario, sin saberlo ha fomentado el actual modelo productivo.
No seré yo quien le hable aquí en general del climentelismo, perdón, del clientelismo.
Pero lo que sí que es cierto es que el café para todos nunca contenta a nadie.

Ustedes no han creado un sistema de chequeo de la efectividad de la inversión pública en internacionalización o en innovación, ocurriendo en muchos casos que las ayudas han servido para anestesia para muchas empresas que posteriormente poco a poco, después de recibir las ayudas han tenido desgraciadamente que cerrar su actividad.

Es cierto que usted ha sobrevivido políticamente, pero su política ha sido una política de parches, señor Climent.
Ni en cien vidas suyas como conseller , usted podría cambiar un modelo productivo a base de estímulos monetarios a corto plazo.
Esa es su llamada política industrial para el cambio de modelo, y fin de la cita.

Mire usted, señor conseller, mientras usted sigue sin saberlo, fomentando un modelo que usted mismo quiere cambiar, con un discurso siempre basado en el farem, en el poc a poc, en el cal tindre paciència, en definitiva en el patà i avant, ahí fuera, señor conseller, la economía sigue cabalgando, a veces desbocada y a veces estancada.

Nos encontramos a las puertas de un bache en la economía mundial.
Y en este punto, mi grupo parlamentario quiere saber realmente si usted va a seguir haciendo política del Â«go homeÂ», porque este es el resultado de su política del go home: una bajada del 20 % de inversiones extranjeras en la economía valenciana (aplaudiments), señor Climent.

Datos del INE, para los medios está a su disposición.
Pero en 2019, la bajada aún sigue aumentando.
Un acumulado del 21 % de atracción de inversiones extranjeras en nuestra comunidad.
No es capricho decirlo, es simplemente la realidad.

¿Podría hoy comprometerse aquí con una fecha para de una vez por todas activar la deducción del 99 % del impuesto de sucesiones para las empresas familiares?
¿Qué va a hacer para paliar el mercado de trabajo, los efectos de la robotización?
Señor Climent, personas, eso son personas, eso es política industrial.

¿Qué medidas concretas va usted a habilitar para el plan de contingencia, por si viene un brexit duro, como así parece?
¿O qué actuaciones para aumentar el tamaño de la empresa?

Señor conseller, el déficit de financiación autonómico dificulta nuestra expansión, la coyuntura no va a ayudar, los deberes usted tenía que haberlos hecho en estos cuatro años.
Pero hoy le pido a usted que crea y haga creer en la industria valenciana.
Déjese de inventos y busque acuerdos.

Impulse el modelo de deducciones fiscales para las pymes valencianas.
Cree sólidos puentes de cooperación con regiones clientes, amigas de la Comunidad Valenciana.
Impulse reformas estructurales con el gobierno español.
Sea pionero y sea líder para el próximo pacto por la industria española.

Hace falta un liderazgo sólido, señor Climent, y sobre todo mucha ilusión contagiosa.
Los empresarios ya lo están haciendo.
Este humilde portavoz, señor Climent, y voy acabando, no sabe latín, eso se lo dejo para usted.
Pero sí de industria, como usted bien sabe, porque nuestra comunitat, señor Climent, son muchas cosas, pero también industria.

Y finalmente, señor conseller, me tendrá que disculpar por esta ducha (inintel·ligible) … de realidad…

El senyor president:

Senyoria.

El senyor Carrasco Torres:

… porque solo con diez minutos no tenía tiempo de darle un baño entero.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Moltes gràcies, senyoria.

En nom del Grup Parlamentari Unides-Podem, fixarà posició en nom del seu grup l'il·lustre diputat Ferran Martínez.

El senyor Martínez Ruiz:

Gràcies.

El senyor president:

Senyories, escoltarem la intervenció de l'il·lustre diputat Ferran Martínez.
Quan vosté vullga, senyoria.

El senyor Martínez Ruiz:

Gràcies, senyor president.

Abans que tot, volia començar per mostrar el suport i el reconeixement del nostre grup parlamentari a totes les persones que han acampat aquesta nit en el terme d'Alboraia, per a defensar l'horta davant de l'ampliació de la B-21.

Avançar en l'agenda ecologista i front al canvi climàtic requereix no només de declaracions boniques, sinó també de fets.
I aquestes persones el que han posat són fets damunt la taula.
(Aplaudiments)

També agrair-li, senyor conseller, la seua compareixença en el Ple de les Corts i la presentació de les principals línies d'actuació de la seua conselleria.

Volia començar per una primera reflexió, al·ludint a les intervencions dels partits de l'oposició.
Crec que seria un error que nosaltres responguérem a les crítiques de l'oposició dient com de fabulosa és la situació econòmica.

A la gent no li hem d'explicar com de bé o malament està l'economia, perquè ho viu en el seu dia a dia.
I la majoria de la gent, a més, crec que agraeix l'honestedat de parlar-li clar i de dir-li les coses com són.

Precisament per això, nosaltres estem en el govern i precisament per això ells estan en l'oposició.
(Aplaudiments)

Efectivament, les dades d'ocupació del mes d'agost no han sigut bones en Espanya i ho han sigut menys encara en la Comunitat Valenciana, amb 13.
093 persones aturades més.
Les dades també reflectixen l'enorme precarietat del mercat laboral, la temporalitat, l'abús de les hores extres i els baixos salaris.

L'Institut Nacional d'Estadística anunciava ahir, a més, una revisió a la baixa de les previsions de creiximent per a Espanya, i la producció manufacturera porta uns quants trimestres en caiguda.
És a dir, estem en un escenari de desacceleració econòmica.

Ara bé, són les causes d'aquesta desacceleració endògenes?
No.
I qualsevol que sàpiga un poc d'economia ho sap.
Per això, hem de parlar de posar una perspectiva més àmplia i hem de parlar de la conjuntura internacional.

Alemanya bordeja la recessió, hi ha un brusc augment dels preus del petroli, ronda el 15 %, el Banc Central Europeu s'ha vist obligat a recuperar la política monetària expansiva i el seu programa de compra de deute.

És més, fa pocs dies, el president del Banc Central Europeu, Mario Dragi, advertia que no queda molt més marge per a la política monetària.
No es pot seguir pressionant a la baixa els tipus d'interés.
És el moment de les polítiques fiscals.

Això ho deia el president del Banc Central Europeu.
Fins i tot els majors defensors de l'ortodòxia econòmica s'estan esmenant a si mateixos i estan requerint l'actuació dels governs estatals.

I davant d'aquestos problemes, que són de gran envergadura, que tenen una enorme complexitat, quina és la posició de l'oposició?
Doncs, bé, el de sempre, tirar de clixés i de tòpics que no serveixen absolutament de res.

Estan ancorats en lògiques desfasades que s'ha demostrat que ens condueixen al desastre.
El senyor Carrasco parlava d'utopia.
Això del mercat autorregulat i la competència perfecta sí que són una bona utopia.

Les institucions, senyors de l'oposició, tenen la responsabilitat de corregir els errors de mercat i de garantir la redistribució de la riquesa.
Necessitem impulsar el consum intern i això no és fa subvencionant les grans fortunes.

Necessitem reorientar el model productiu, i això no es fa amb polítiques de desregulació.
Necessitem inversions productives, i això no es fa incentivant inversions especulatives.

Tenim una oposició, senyor conseller, que s'entesta tots els dies en donar les solucions equivocades a problemes inexistents.
I nosaltres tenim la responsabilitat de governar i ens veiem en l'obligació de donar respostes a problemes de gran escala, és veritat, amb pocs instruments.

Què ha fet i què pot fer el Botànic?
Bé, jo crec que el Botànic, i crec que això pot ser un element de consens, arrancava d'una situació molt endarrerida.
No només per la ruïna econòmica, l'emergència social, la corrupció, també pel que fa a les polítiques econòmiques.

Cal recordar les retallades en el pressupost dels centres tecnològics, la meitat del pressupost.
La bombolla dels polígons industrials, 739 polígons industrials que eren bàsicament deserts, sense cap tipus de prestacions, sense cap tipus de servei d'infraestructura mínima.

La gestió de l'Institut Valencià de Finances, que havien els senyors del Partit Popular en un chiringuito per a donar-los préstecs als seus amics.
Per tant, el que calia era, en primer lloc, sanejar les institucions.

Crec que nosaltres, de tot el que s'ha dit, sí que hem d'assumir una crítica, que és que la conselleria d'economia no disposa de totes les eines i els recursos que serien necessaris per a abordar els reptes que tenim per davant.
Cal que augmentem gradualment el pressupost de la conselleria i cal sobretot que garantim la seua estabilitat.

Ara bé, en tot allò que puguem, sí que és necessari que avancem en l'agenda del Botànic.
I vull citar-li simplement quatre punts, senyor conseller.
Primer, ferma oposició als tractats de lliure comerç, que són danyosos per a la nostra economia, començant pel tractat amb Mercosur.

Segon, aposta i inversió en les renovables, i especialment en l'energia fotovoltaica, no només l'eòlica, també la fotovoltaica.
Tercer, defensa del xicotet comerç front als megaprojectes, com Puerto Mediterráneo, mitjançant l'aprovació, vosté ho ha dit ja, del PATSICOVA.

I quart, impuls del cooperativisme, tant mitjançant la inclusió en les meses de diàleg social, com a través del suport econòmic i financer.

Abans, senyor conseller, li he escoltat parlar de l'emprenedoria.
Bé, jo crec que era important en este terreny portar a terme un canvi de mentalitat.
Les institucions han d'assumir la seua responsabilitat de coordinar l'activitat econòmica que, per cert, no és més que el que diu el títol VII de la Constitució Espanyola.

És a dir, l'aposta per això que Mazzucato va anomenar l'estat emprenedor.
Bé, nosaltres necessitem una Generalitat emprenedora.
La innovació, els canvis estructurals no depenen només d'individus que tenen idees brillants, sinó de tindre darrere institucions que facen les inversions necessàries i assumixquen riscos.

Als partits de l'oposició, pel seu caire ideològic els encanta, en canvi, descarregar la responsabilitat en l'individu, culpabilitzar a qui està pitjor i assenyalar-lo com un fracassat.
Que la societat valenciana s'empobrisca no és la suma d'una sèrie de fracassos individuals.
És un fracàs com a societat i invertir eixa situació requereix un esforç conjunt com a societat.

Per a això, i acabe ja, el Botànic s'ha de posar en valor.
Per això, el Botànic ha sigut tan important per al nostre país i per això continuem pensant, com vaig dir ja la setmana passada, que hem de recolzar el nostre govern i que hem de fer tot el possible per a avançar en l'agenda del Botànic.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments) 

El senyor president:

Moltes gràcies, senyoria.

Moltes gràcies, per l'ús del temps.

Fixarà posició, en nom del Grup Parlamentari Compromís, il·lustre diputat Josep Nadal sobre la compareixença del conseller.

Quan vosté vullga, senyoria.

El senyor Nadal Sendra:

Gràcies, senyor president.

Bon dia, senyories.

Primero que nada, mostrar desde Compromís nuestro cariño y solidaridad con todas las víctimas de la DANA.

Diuen de nosaltres que som radicals.
Doncs sí, anem a l'arrel.

Economia prové de les arrels gregues oikos i nemein, que podríem traduir com la gestió de la llar.
Per tant, etimològicament l'economia està al servei de les llars, de les cases.
És a dir, de les famílies i de les persones.
Es tractava de la llar, de la casa i, per tant, d'allò que es diu el bé comú.

Teníem i tenim un repte que no anem a resoldre ací i ara: posar la riquesa i els mercats al servei de les necessitats de les persones, tal com diu l'article 128 d'una constitució, la de 1978, que alguns només citen selectivament.

Creiem fermament que tota riquesa, siga quina siga la seua naturalesa i titularitat, està subordinada a l'interés general.
En això som més constitucionalistes que ningú.

Així.
.
.
(aplaudiments) així, més que en transformar el model productiu valencià, pensem en restaurar-lo.
Pensem en curar les ferides dels anys que es va posar el patrimoni de tots a treballar per a l'enriquiment d'uns pocs.
Temps de grans obres, fastos, grandes eventos, que curiosament sempre eren fets per empreses de fora.
Temps de lligar els gossos amb llonganisses i que van acabar abaixant el PIB i apujant la pobresa.

Quan vam arribar, ens vam trobar la casa feta una autèntica brutea, mig ensorrada, la faena per fer i la casa buida.

La dreta valenciana i espanyola van llegar-nos un model econòmic catastròfic, amb una gestió totalment nul·la i instruments d'intervenció clau, com l'IVF o com l'SGR, en total fallida, les caixes d'estalvis regalades a Madrid per a salvar la carrera política d'algú, eh?
, senyors del Partit Popular.

El mateix podem dir d'un aparell administratiu anquilosat, una xarxa d'oficines i instruments que portaven anys y anys fent una política passiva per no dir inexistent.

La primera faena fou, doncs, de diagnòstic.
Havíem de trobar-nos amb els nostres sector, conéixer-los, preguntar-los les necessitats abans d'actuar.

Un govern responsable no es mou per idees magistrals i grans visions d'individus il·luminats, sinó per la lògica i els estudis seriosos.

Senyories, fer les coses bé costa i és llarg.
La primera legislatura, l'hem dedicada a això, a desbrossar, a apuntalar; fer-nos una mínima idea de com teníem la casa, l'oikos que havíem de gestionar; recuperar el sentit original de l'economia i posar al centre la vida del dia a dia.

Calia introduir elements de responsabilitat que exhibírem el benefici mercantil en els balanços, elements com la responsabilitat social, el bé comú, el benestar dels treballadors i les treballadores, amb especial èmfasi, com no, en el medi i la preservació del planeta.

Però, senyories, el camí no ha estat fàcil.
La gran patronal va dir per activa i per passiva que no volia ningú de Compromís al front de l'economia i dels sectors productius valencians.

Però tenim una bona notícia per al 99 % de les empreses valencianes.
Eixes empreses que són xicotetes i mitjanes empreses.
Tenim una bona notícia per als treballadors i treballadores d'este país, i és que el govern valencià no el trien aquells assidus a la llotja del Bernabeu.
El govern valencià el tria el poble.
(Aplaudiments) I és més, tenim un govern que treballa per al poble i no treballa per als lobbies.

Però hui també tenim una gran notícia per a la gran patronal.
I és que nosaltres, la gent del Botànic, no som rancorosos ni som venjatius.
Nosaltres treballem per a bé comú de tots i totes.
També per al bé d'aquells que han intentat alterar des dels despatxos i des de les llotges el resultat de les urnes.

Amb nosaltres tots aquells que complisquen les regles estan al nostre equip.
Nosaltres sempre tindre la mà estesa per a avançar amb tot el món.
(Aplaudiments)

Per desgràcia, senyories, una de les senyes d'identitat de la nostra terra continua sent la precarietat laboral, especialment a les comarques d'Alacant.

La nostra ocupació és molt depenent dels cicles econòmics: la creem ràpidament i la destruïm ràpidament.

Des de Compromís pensem que és urgent demanar a Espanya totes les competències en matèria laboral.
És urgent derogar la reforma laboral i recuperar la negociació col·lectiva i que això contribuïsca a pujar els salaris.
(Aplaudiments)

Però sobretot pensem que és urgent acabar amb la contractació temporal, perquè, fora d'algunes causes molt taxades i excepcionals que pogueren justificades, la temporalitat és el gran problema laboral valencià i hem d'acabar amb ell des de la regulació.

Com ha dit vosté, senyor conseller, hem de continuar amb la bona faena que ha fet Labora.
Cal continuar les inspeccions laborals lluitant contra l'economia submergida, contra els accidents laborals, contra la feminització de la pobresa.
Però, per a tot açò cal, exigir i podríem fer molt més si l'estat espanyol des de Madrid s'implicaren molt més en estes.
.
.
això i no mos deixaren a soles, com mos estan deixant a la conselleria, a la Generalitat i al senyor conseller a soles, contra tot un món d'injustícies.

Des de Compromís pensem també que han de ser les ciutats i comarques valencianes, junt a la ciutadania organitzada en cooperatives, les protagonistes d'una revolució energètica distribuïda fora de models concentrats de l'oligopoli energètic.
Eixe oligopoli que controla també la política amb les portes giratòries i que explica molt bé, per exemple, quina és hui la notícia del dia.

Hem d'ajudar els nostres pobles i ciutats a fer una transformació que han de liderar ells i que la Generalitat valenciana -i esperem que també govern de l'estat i la Comissió Europea- posen de la seua part.

En Compromís ho tenim clar i ens posem mans a la faena per a fer des de ja del nostre país un referent europeu en energies netes i descentralitzades.

Per primera vegada en dècades, senyor conseller, s'ha fet una política industrial amb cara i ulls.
Cal continuar el camí emprés.
Més que idees individuals i magistrals a la manera americana, allò important és identificar els nínxols a base de necessitats i demandes i buscar maneres de cobrir-les.

Hem de donar prioritat als comerços de proximitat, a aquell producte que siga d'ací, de qualitat, que cuide el medi ambient i els drets laborals.

És per això que hem de treballar en la creació de marques de qualitat com una aposta estratègica que han de liderar municipis i comarques.

En esta economia globalitzada, senyories, en la qual vivim hem d'incidir en els factors que ens permeten protegir els nostres productes, protegir els nostres treballadors i treballadores i, com no, protegir també les nostres zones rurals; cal orientar el consum dels de casa, però pensant també sempre en els milions de turistes que ens visiten.

Hem fet molt en quatre anys, senyor conseller, i en estos anys encara farem més.
No obstant, no podem parlar d'economia valenciana sense assenyalar la gran espasa de Dàmocles que penja sobre els nostres caps només per haver nascut, per viure i treballar en esta terra.

L'infrafinançament salvatge que patim afecta els serveis bàsics, com la sanitat, l'educació, la dependència.
Però afecta també amb més força si cap de forma tràgica els nostres treballadors i les nostres empreses.

La discriminació i la deslleialtat en la qual tots els governs de Madrid han tractat la nostra terra té efectes desastrosos sobre el present, però sobretot sobre el futur.

Les dades de l'informe Ecotec són prou clarificadores: el País Valencià és l'autonomia amb major grau d'educació formal, però, en canvi, tenim una de les capacitats de retenir capital humà més baixes de tot l'estat espanyol.

En este sentit, el gran beneficiat és Madrid, que actua com aspiradora de recursos humans invertint molt poc en els seus propis.

La postura d'alguns sobre l'infrafinançament valencià dependrà.
.
.
, ja ho sabem, dependrà de quin govern isca de les pròximes eleccions a Madrid.
Eixa és la postura de la majoria dels que estan ací.

Però nosaltres, senyor conseller, ho tenim clar.
Estem ací per a donar-li suport, per a reconstruir el teixit econòmic i per a posar-nos sempre dels nostres treballadors i treballadores i dels nostres sectors productius.

Per això mos diuen i mos diran radicals, però tot açò són banalitats.
Allò que importa realment és protegir la nostra gent i confiar fermament en les possibilitats de futur de la nostra terra.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments) 

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Nadal.
.
.
també per a ajustar-se al temps concedit.

Ara fixarà posició, en nom del Grup Parlamentari Socialista, l'il·lustre diputat José Chulvi, que fixarà posició en nom del seu grup sobre la compareixença del conseller.

El senyor Chulvi Español:

Moltes gràcies, senyor president.

Consellera.

Conseller Climent.

Senyores diputades.

Senyors diputats.

Bon dia.

Me gustaría empezar esta intervención lanzando un mensaje de fuerza y de solidaridad con la Vega Baja.
I també amb la Vall d'Albaida.
(Aplaudiments)

Allà la DANA ha creat una situació catastròfica que requerix de tots els nostres esforços de manera unànime.
Tots a una veu, sense distincions ni reserves.

També m'agradaria donar l'enhorabona a tots els representants d'esta cambra per la legislatura que comença.

Estic segur que totes les diputades i tots els diputats, cadascú en la responsabilitat que ens ha donat la ciutadania, treballarem com demanava Joanot Martorell: Â«Per ço que la nació d'on yo só natural se'n puxa alegrar e molt ajudarÂ».

El relat que ha fet vosté, senyor conseller, és el d'un canvi que podíem qualificar d'històric en la Comunitat Valenciana.

La proposta que hem escoltat té un objectiu central i fàcil de definir: fer que les persones, que les famílies valencianes puguen viure bé, que tinguen les ferramentes per a desenvolupar un projecte de vida digne i que l'economia siga un mitjà per a abastir uns altres objectius i no una trampa.

Això és el que significa econovida i el que marca el caràcter social i solidari del govern del Botànic i també de la societat valenciana.

Nosaltres no acceptem maquillar les grans estadístiques a costa del dolor de milers de famílies.
(Aplaudiments) 

Perquè la recepta anterior, la recepta de la dreta era exactament això, apanyar les grans xifres com qui maquilla un mort.
Aconseguir titulars de premsa a costa de la precarització de la nostra gent.

¿Una persona que guanya 6 euros està desocupada?
No.
Però és un fracàs per al model.
És intolerable des d'un punt de vista humanitari.

O qui té un contracte temporal i un matí l'encarregat li crida i li diu: Â«Hui no cal que vingues que no fas faltaÂ».

O qui fa catorze hores i cobra mitja jornada per 500 euros en A i, després, els altres 300 li'ls paguen d'una altra manera.

O aquells als qui obliguen a no denunciar un accident laboral.

O els falsos autònoms i becaris.
Quina jubilació els espera a eixes persones?
Quina protecció social van a tindre?
Qui paga eixe frau contra el conjunt de la societat?

Un govern compromés no ha de buscar titulars, sinó que el treball siga digne i de qualitat, que la nostra gent, que els valencians i les valencianes tinguen oportunitats valuoses ací a la seua terra, que el respecte als drets laborals siga la base sobre la qual construir relacions duradores, sòlides i profitoses per a tots i per a totes.

En la ponència del conseller regix una idea fonamental: culminar la transformació de l'economia especulativa a l'economia productiva.

I en estos quatre anys el govern del Botànic ha treballat de valent per tal de recuperar un teixit que va trobar desmantellat.
(Aplaudiments) 

Perquè, com diu un periodista valencià, ací vivíem en el país de les piràmides de cartó pedra i les carabasses gegants; ací, els joves deixaven l'institut enlluernats per la bombolla de la rajola; ací, es vam entregar a un monocultiu de conseqüències nefastes: corrupció, vulnerabilitat davant la crisi i destrucció del territori, i encara podem afegir-ne una quarta, la desconfiança.
I eixa desconfiança ha sigut un llast per a l'atracció d'inversió i de talent, i també perquè els nostres empresaris pogueren vendre fora.
La diferència és que ara, un govern honest, obert i eficaç, compromés amb l'economia real i no amb la butxaca dels amics, és el seu principal valedor a l'estranger.

El prestigi i el talent dels nostres empresaris es mereix un acompanyament a l'altura, que els ajude a abordar amb èxit els reptes del mercat internacional, especialment el més immediat i proper que tenim, el brexit, que també m'agradaria destacar el paper de lideratge i de preocupació des del primer minut i de posar-se a defensar els interessos dels valencians en este assumpte que ha fet el president Puig.
(Aplaudiments)

La remuntada reputacional -ja ho veuen- també era, entre altres coses, econòmica.
Ara, la situació està canviant gràcies a l'esforç del conjunt de la societat valenciana, dels estudiants, de les emprenedores i els emprenedors, les inversores i inversors, treballadors, treballadors, famílies, i naturalment també del govern de la Generalitat Valenciana.

S'ha aconseguit que esta institució, per fi, estiga del costat que toca i que complisca amb la seua comesa, que és impulsar la immensa capacitat que té el nostre país per a progressar junts, ser un motor de generació i redistribució de riquesa, un element vertebrador de nord a sud.
És per açò que ara podem generar prosperitat real i que, després d'una legislatura de reconstrucció, este segon mandat ha de servir per a consolidar una economia competitiva i, sobretot, a escala de les persones.

En este sentit, mesures com la dignificació i la millora de la Formació Professional són bàsiques.
Com ha dit vosté, senyor conseller, la formació ha de respondre a les necessitats laborals del present i del futur, i ha de tindre la complicitat de l'empresariat i les administracions.

Però, ara, senyores diputades i senyors diputats, m'agradaria parlar-los d'una altra qüestió, un repte que ha d'estar al centre de qualsevol agenda pública: el canvi climàtic.
I ací no val posar-se de perfil, este no és assumpte per a frívols ni per a cosins meteoròlegs que no saben ni quin temps farà demà a Sevilla.
Amb els negacionistes no podem anar ni a fer-nos un café.

El que ha passat estos dies terribles al Baix Segura és canvi climàtic; la magnitud i recurrència dels grans incendis és canvi climàtic; l'avanç del desert del sud és canvi climàtic; la variació dels fluxos turístics és canvi climàtic, i tenim una responsabilitat generacional.

Per açò, cal ser valent i prendre mesures, una d'elles -tal com ha anunciat vosté, senyor conseller- és la desfossilització de la nostra economia i l'aposta per l'autoabastiment.
Ja veuen, alguns posaven impostos al sol -ja a Europa es rien, ens miraven en una barreja de rialla, no?
, d'indignació i de pena també- i ara s'afavorix que es puguen instal·lar fonts d'energies renovables gràcies a la reforma de la llei.
(Aplaudiments)

València, el nostre país, té les condicions perfectes per a ser líder a Europa en creació d'energia neta, només cal creure en ella, i el govern del botànic hi creu decididament.

I si no és ètic, científic, ni decent, negar el canvi climàtic, tampoc ho és negar les dificultats que han d'enfrontar les dones en el món econòmic només pel fet de ser dones.
(Aplaudiments) Ací, de nou, cadascú es definix en la tria dels seus companys de viatge.

El govern del botànic -tal i com ha explicat perfectament el conseller- ha de ser un agent actiu per tal d'igualar en condicions dignes totes les persones, i açò s'aconseguix amb formació, amb investigació, amb normes que afavorisquen l'abolició de la bretxa salarial, i permeten l'accés de les dones a qualsevol tipus de càrrega, sobretot aquells en els que encara hui està infrarepresentada, sense un altre límit que el treball, la convicció i el talent.
És de justícia, per tant, que apliquem la perspectiva de gènere als estudis econòmics.
Lògicament, esta administració -no cal que ho recordem- és i serà especialment sensible amb aquelles dones que són víctimes de la violència masclista.

En el camp del comerç hem d'assumir un canvi de paradigma irreversible.
Les nostres pimes representen el 99 % del teixit valencià, empreses familiars, xicotetes, de gent valenta i faenera però que necessiten un impuls per tal de continuar avant, i eixe impuls ha d'estar vinculat a la societat de la informació i la digitalització.
Ara bé, en una situació com la de les nostres pimes, lleis com l'LRSAL, o la llei de contractes, és que encara ho fan més difícil.
Eixes lleis afavorixen la concentració de contractes en mans de grans mercantils i en la pràctica destruïxen el teixit local.

Per altra banda, quan una persona vol iniciar un negoci el primer que pensa sempre és en la paperassa i els viatgets que haurà de fer a l'administració, i això ja està canviant també.
I per això s'ha d'aprofundir que la Generalitat siga més àgil, diligent i eficaç, perquè no podem tindre una economia a dos velocitats en la que nosaltres sigam la part més lenta; com no podem tindre un país a dos velocitats, no podem tindre una costa urbana i dinàmica i deixar que les comarques de l'interior (inintel·ligible) .
.
.
entre bones paraules.

Per açò, des del govern del botànic s'està apostant pel reforçament del comerç rural, una aposta vertaderament estratègica.
L'interior -ja ho sabem- no eixirà avant amb paternalismes ni amb condescendència des de les capitals.
No volem un interior estàtic ni folklòric, sinó viu i realista.

Bé, per acabar, vivim temps difícils i apassionants, i som conscients que queda molt per fer, però els valencians volem el protagonisme que mereixem; volem ser els amos del nostre futur; volem cosir el territori que és divers i extraordinari per tal que la nostra veu siga forta i mai més es neguen allò que ens pertoca; volem -i seguirem fent- que el nom del nostre país siga sinònim de confiança i de coses ben fetes i, sobretot, continuarem estant al costat dels valents i les valentes que cada matí s'alcen ben enjorn per a millorar la societat amb el seu treball i amb el seu esforç.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Chulvi.

El conseller té la paraula per a respondre amb els 8 minuts 56 a l'exposició feta.

El senyor conseller d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball:

Molt bé.

Moltes gràcies, president.

Senyories, en primer lloc, el que sí que vullc és agrair totes les intervencions, el seu talant, el seu tarannà, i la veritat que ho catalogue de positiu, ¿no?

I vullc agrair, com no?
, als grups parlamentaris que sustenten el govern del botànic per la claredat de la seua exposició que va en la línia de tot allò que vam acordar els grups parlamentaris, els partits polítics per a tirar endavant un projecte per a les persones i la defensa d'este territori.
Per tant, moltes gràcies.

I jo el que he de dir-los a esta part, i vaig a intentar fer-ho de manera conjunta, és que està clar que l'objectiu del botànic no els agrada; però nosaltres anem a seguir treballant per una societat inclusiva i igualitària.
(Aplaudiments) I han demostrat en el seu discurs que vostés alimenten el marc neoliberal d'una societat no inclusiva i desigual d'una manera molt clara.
I això ha quedat palés en allò que han dit.
Sembla l'apocalipsi.

Senyor Woodward, les persones tenim dos orelles i una boca, sap per què?
Perquè diuen que mínimament hem d'escoltar el doble del que parlem, i vosté sembla ser que no ha escoltat res del que jo he dit, ha fet un mantra, ha fet un clixé, igual que molta verborreica per part del Partit Popular, molt de clixé, molt de mantra.
No escolten!
No saben què és el que anem a tirar endavant!
I, a més a més, han fet un discurs personalitzat, de revista del cor, de política barata, que jo diria rastrera.

Jo pense que hem de parlar d'economia i de tots i cadascun dels projectes que hem desenvolupat i dels plans que hem tirat endavant -i que ara implementarem-, que són moltíssims i que van a ajudar a la realitat de la política del País Valencià.

Li vaig a dir unes quantes cosetes, unes quantes gotes perquè sembla ser que ací, al final, doncs haurem de parlar també de números.
Vullc dir, quan analitzem el mercat laboral jo pense que hem d'analitzar un mercat laboral de llums llargues, més ample, no agarrar el text com a pretext, ser metonímics, és a dir, perquè un mes tenim açò o perquè en dos mesos resulta que han baixat les empreses ja sembla ser que açò és l'apocalipsi, és la debacle.
Mire, jo vaig a donar-los números, no?
, perquè… I seguirem treballant per l'ocupació plena i per la cohesió o màxima cohesió social d'este territori.

Però, el comportament en la legislatura anterior en tots els anys ha estat positiu en la reducció de nombre d'aturades; creació de nous llocs de treball; increment d'ocupació estable de moltes persones treballadores; 219.
200 llocs de treballs nous; baixada de l'atur un 37,7 %; més de 210.
000 persones menys aturades; reducció de la taxa en un 8,7 punts, estàvem en el 23 a juny de 2015, ¿sap com estem ara?
, 14,3; més de setze mil sis-cents joves més tenen un lloc de treball; reducció de l'atur juvenil un 32 % -seguim-; 74.
500 dones més treballant i 78.
100 dones menys aturades que fa quatre anys; l'atur de llarga durada s'ha reduït en 81.
147 persones, un 35,4 %; si parlem d'afiliació, 238.
930 persones més afiliades, un 14,5 %, tercera comunitat autònoma; l'afiliació femenina ha crescut un 15,2 %; tenim 14.
106 persones autònomes més, de les quals 7.
823 són dones; increment de l'ocupació estable en 171.
100 persones o contractes indefinits, un 68 % dels nous assalariats, tercera comunitat autònoma per darrere de Catalunya i Andalusia; increment de l'ocupació a jornada completa en 239.
400 persones… Seguisc, seguisc?

Vullc dir, són números tots positius del treball d'aquest Consell, perquè aquest Consell genera confiança, està al costat del món empresarial, vol que es genere ocupació.
Que encara ens queda molt per fer, clar que sí!
, ¡moltíssim!
, però seguirem , seguirem treballant.

Si parlem de comerç exterior, la mitja de l'11 al 15 d'inversió directa estrangera ¿sap quina va ser?
378 milions d'euros.
Del 15 al 18, sap quant?
645 milions d'euros d'inversió.
Més confiança.

Si parlem de la LAIP, del punt d'acceleració, en el que portem o porta en vigor set projectes que representen 155 milions d'euros i, a més a més, van a generar 208 llocs de treball de projectes sostenibles.
¡S'està treballant!
¡No conten històries!
¡Vostés només alimenten el marc neoliberal!
No volen cohesió i ho demostren en els seus discursos.

Sap com estava la xarxa exterior en 2015?
Totalment desmantellada, cinc antenes que ens constaven un milió d'euros.
Sap per a què ens consten les 24 antenes que donen servei a 35 mercats i que vosté ho sap de manera directa?
1.
200.
000.
Sap què constaven quan en tenien vostés 27?
4.
600.
000.
(Colpejant la trona) Eficiència!
Treball seriós, rigorós!
Mirem pel món de l'empresariat també en l'estranger.

Comerç, comerç exterior, portem quatre, cinc anys consecutius creixent, fent unes xifres històriques, més de 30.
000 milions d'euros en exportació.
Per favor, ja està bé que vostés parlen de l'apocalipsi!

Sap quina inversió tenia en 2015 en política industrial i quina era la política industrial del Partit Popular?
Zero!
deu milions en la direcció general de política industrial.
Sap per a quants?
Quasi cent.
Faça el percentatge vosté.

Però no parlem ja ni d'innovació, de tot allò que ix des de l'IVACE i que vosté és molt coneixedor perquè ha tingut possibilitat de parlar amb tots els directors i directores generals i amb aquest conseller, durant l'anterior legislatura, de tot allò que han pogut fer des de baix, escoltant, i no pegant palmadetes com sembla ser que vosté ha volgut dir des d'aquesta trona.
Pense que cal tindre una miqueta més de seriositat.

Si parlem del PIB, miren el PIB, una mitja del 3 %.
A mi no és un instrument que m'agrada per a mesurar, eh?
, però, mire, un 3 % en tot el que hem portat de legislatura.

¡I ja està bé de tant de mantra!
Estudie's els pressupostos!
Estudie's els pressupostos, per favor!
(Soroll de papers) Mire, parlem del pressupost.

Compromisos de despesa, 2016, de tot el que representa la conselleria, 73,82 %; 2017, 82,95 %; 2018, 88,93 %; en el que portem del 2019 ja estem en el 85 %.
Per favor!
Volen que parlem de números?
Parlem de números.
Estan ahí!

I una altra qüestió, per favor, no mentisquen, no mentisquen, 235 milions que hem perdut.
O estudien molt bé com funciona un pressupost però no mentisquen a la gent, perquè està el que es diu…, que quan tu has gestionat el pressupost i no l'has pogut fer efectiu per al pagament, passa a romanents de tresoreria.
I no utilitzen la quantitat que els interesse per a enganyar a la gent.
Passen a romanents i resulta que això es paga, s'executa, s'ha executat.
I això ho han d'explicar bé a la gent.
O agafem els números que ens interessa per a enganyar a la gent?
Això fan vostés: enganyar contínuament a la gent.
I ho hauran d'explicar bé, perquè, del contrari, crec que anem malament, perquè això està en els romanents de 2019, s'ha treballat i molts d'eixos romanents ja s'han pagat.
I vostés ho poden comprovar perquè som transparents i els donem tota la documentació que vostés demanen.

Per tant, jo els dic un cosa en el seu conjunt: s'ha fet un treball rigorós, transparents, exhaustiu, basant-nos en la realitat del nostre teixit productiu i no en la virtualitat, que és el que s'intentava fer sempre.
Quan parlem d'empreses grans, si la nostra realitat és el teixit productiu xicotet, haurem d'ensenyar-nos a cooperar, a treballar junts i ajudar perquè cresquen.

I això, la conselleria d'economia i el conjunt del Consell està fent-ho, pese que vostés tinguen un discurs mantra, clixé i bàsicament neoliberal que trenca qualsevol societat.
Si vostés volen seguir trencant la societat valenciana, seguisquen per ahí, però el botànic seguirà cohesionant-la, treballant perquè siga més inclusiva i perquè hi haja molt més igualtat i no ens deixarem ningú darrere ni de costat.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Moltes gràcies, conseller.

Arribem al temps de la rèplica.

En primer lloc, en nom del Grup Vox Comunidad Valenciana, la il·lustre diputada Ana Cerdán, que replicarà a la intervenció del conseller.

Sí, cuando usted quiera.

La senyora Cerdán Martínez:

Señor presidente.

Señor Climent, el problema no es el mes, que es un problema muy serio, la cantidad.
El problema es cuál ha sido el mes.
Ha sido agosto, ha sido agosto, uno de los meses más prósperos en la economía valenciana, uno de los meses que está respaldado por el turismo, tanto de playa como de interior, etcétera, etcétera, etcétera.
Ese ha sido el gran problema.

A ver.
He oído hablar de que se tiene que fiscalizar al gobierno de la Generalitat.
Y precisamente lo dice un grupo político que ha estado gobernando durante muchísimos años con una mayoría y, desgraciadamente, no han cambiado el modelo económico.

Y también he oído decir que no se trabaja con lobbies.
Señores, no trabajan con lobbies, los crean, directamente crean los lobbies.
(Aplaudiments)

Usted también ha hablado de contratos temporales y de fraude.
Creo que no hay que tener que recordarle a los tres socios del Botànic que las administraciones llevan años contratando en fraude de ley.
A ver cuándo piensan ustedes dar una solución real a este tema tan importante antes de que el tribunal de justicia de la Unión Europea nos pongan la cara roja otra vez.
(Aplaudiments)

¿Sabe, señor Climent, de qué están cansados los empresarios?
De reuniones que siempre son igual, que solo se habla de lo que se tiene que hacer, de las fotografías, de las agendas y catálogos informativos que se imprimen, que se les pague a las universidades por todo ese trabajo, que es lógico y que al final de la historia no se les haga nada al respecto.
Todo se quede en ese catálogo, por llamarlo de alguna manera, en el que se explica o se expone o se dice qué es lo que se va a hacer y todo se queda en invenciones.
Precisamente de eso está cansado el empresariado de la Comunidad Valenciana.

Nos ha hablado del tejido empresarial, de digitalización, pero no ha hablado de baja de impuestos.
Ha hablado de modernizar la maquinaria, pero no hemos oído qué va a hacer con los recibos inmensos de la luz que pagan los empresarios.
Tenemos empresarios, por ejemplo, (aplaudiments) en la zona de Alcoy, o tenemos empresarios en Castellón, ahora que usted está con el tema del azulejo; que sí, que lo ven muy bien, que todo lo que sea para poder fomentar y movilizar la economía de nuestras tres provincias, lo ven adecuadamente.

Pero el gran problema lo tienen con el problema energético.
Ese es su gran problema.
No es posible que una empresa tenga que hace frente a un recibo de la luz de más de cien mil euros al mes, señor conseller.
Entonces, igual que podemos mirar unas cosas, también tenemos que pensar en los gastos que tienen esas empresas.

También si no hay dinero, y este no circula, estará usted conmigo en que no se genera empleo, por lo cual se hace imprescindible minimizar los trámites burocráticos y administrativos en los que se ven inmersos los empresarios a la hora de crear las empresas o bien a la hora de expandirlas.

Para poner en marcha esta medida no se necesitan una gran cantidad de dinero, solamente se necesita reformar las estructuras.
Perdón.
Se necesitan reformas estructurales, con lo que ahí no valen las excusas de herencias recibidas.
Nosotros, los de Vox, estamos aquí para hablar de presente y de futuro.

Señor Climent, cuando en la casa de cualquier vecino entran los problemas económicos, lo primero que hace es quitarse los gastos superfluos.
Para Vox, los gastos superfluos son las subvenciones que realmente no cumplen con una evidente utilidad pública.
Por ejemplo, las dedicadas a mantener chiringuitos de amigos, así como las subvenciones a partidos políticos, sindicatos y patronales.
Vale?

Y ya termino diciéndoles que ustedes, la izquierda, hablan de sociedad igualitaria y tienen mucha razón.
Ustedes se dedican cuando gobiernan a igualar a todos por debajo, en la precariedad, en la pobreza.
Cuando gobierne Vox, igualaremos a todos los valencianos por arriba, en el éxito y en el crecimiento.

Muchas gracias, señor Climent.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Moltres gràcies, senyoria.

En nom del Grup Parlamentari Ciudadanos, per a rèplica a la resposta del conseller, té la paraula el senyor Woodward.

El senyor Woodward Poch:

Muchas gracias, presidente.

Señor conseller, no se lo tome a mal la intervención.
Yo, ya se lo dije el año pasado al compañero José Muñoz, yo no me invento ningún número.
Llevo cuatro años estudiando sus presupuestos, unos presupuestos que este año, como le he dicho, son kamikaze y son lo que son.
Es que no hay otra cosa.

No me va a negar que el mercado laboral en la Comunidad Valenciana sigue siendo precario.
La temporalidad, los empleos…, los salarios que son bajos.
Yo los datos que le traigo aquí son datos oficiales que me proporciona tanto usted como cada día se publican en los medios de comunicación y en revistas económicas, periódicos, etc.

Mire, el dato del 48,5% del desempleo juvenil viene reflejado en la EPA de junio de 2019.
El 48,5.
Junio de 2018 era 42,8.
Creo que lo hemos aumentado.
No lo digo yo.

¿Engañar?
Yo no engaño a nadie.
¿Engañar?
Yo no engaño a nadie.
Puede ser que engañe usted diciendo los números como son.
Yo lo digo es que ha hecho un discurso, igual que hizo hace cuatro años, y me hubiera gustado que me hubiera dado resultados.
Me está diciendo: Â«No, es que hemos empezado a romper con el pasado.
Â» Pero cuatro años han pasado.

Yo le digo que a mí no me interesa el modelo que usted hace del Avalem Joves Plus y el Avalem Experiència.
Son datos que presentan ustedes.
Es un empleo, no voy a decir precario, pero temporal para la gente que va a las administraciones públicas.
No se crea empleo.
Ese no es el modelo.
Y le he dicho usted que usted quiere hacer una reindustrialización de la Comunidad Valenciana.
Es uno de los pasos.
Pero habla de incrementar el 20 % a costa de los servicios.
¿Qué ocurre con el turismo?
¿Es una empresa o es un servicio?
¿Es industria o es servicio?
14 % del PIB.
Como usted dice, no me gusta hablar del PIB, pero un 14 % del PIB el turismo.

Y yo le dicho: ¿dónde está el plan de formación de ayuda de 10.
000 euros que prometió el president Puig en el 2017, 2017?
(Aplaudiments) Es que no me ha dicho nada de ello.

Le he dicho lo de Labora, de la oficina.
Yo, para mí, el gasto que se ha hecho, hasta la fecha…, puede ser que vaya mejor, pero los números son los números.
En Dénia, no me puede poner el ejemplo que me contesto, como le vuelvo a decir, con datos suyos oficiales, en una respuesta, que la oficina de Labora es una maravilla en Dénia y son datos mejores que en la Comunidad Valenciana.
Es que siempre lo han sido.
No me puede sacar usted un único dato con el mes de junio.
No se verá pero está aquí.
Bueno, es de ustedes.

La ralentización económica, he hablado de ella.
Usted no habla.
Pero sí que ha dicho que no la ve.
El PIB crece menos, la demanda nacional está en descenso, la matriculación de los coches.
Le he dicho: ¿qué va a pasar con Ford?
No tenía tiempo, tenía diez minutos.
Usted cincuenta y cinco minutos.

Y me gustaría saber qué ocurre con el tren de la costa.
Ya sé que no es cosa suya, pero… Territorio.
O qué ocurre con el 40 % de las tasas de los puertos que se tenía reinvertir y que se aprobó en el 2018 para el 2019.
Estamos en septiembre-octubre y no han hecho absolutamente nada, con la promesa de que se iban a poner.
Eso no lo digo yo, lo dicen ustedes.

¿Qué pasa con los institutos tecnológicos?
Si son ellos mismos los que dicen… Mire, noticia: Â«La situación en la que se encontraban era asimilable a la de los años 2011 y 2012.
Â» Eso es lo que tienen ahora los institutos tecnológicos.
Y yo le preguntado: ¿van a estar a su cargo o no van a estar a su cargo?
Siguen sin cobrar también, igual como todos los demás.

Y le digo: no es culpa de este partido que no haya unos presupuestos en Madrid.
Es culpa de ustedes si no hubieran votado que sí y culpa de Podemos que no hubieran votado que sí al señor Sánchez en la primera investidura.
Y ahora estamos donde estamos, esperando a elecciones.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Woodward.

En nom del Grup Parlamentari Popular, per a replicar a la contestació del conseller d'economia sostenible, senyor Felipe Carrasco té la paraula.

El senyor Carrasco Torres:

Señor conseller, le he pedido pocas cosas en mi primera intervención, pero una de las primeras que le he pedido es que no se enfade.
La labor de la oposición es fiscalizar, no sé si está usted… Pero usted que es de carácter afable, que ahora se ríe y me encanta verlo como usted es, aquí no ha subido hace diez minutos con ese talante.
Me alegro de que recupere su forma de ser, señor Climent.

Bueno, primero, fiabilidad de los datos.
Todos los datos que he dado son datos basado en fuentes públicas.
Están a disposición suya y a disposición de los medios de comunicación ahora mismo nada más acabar el pleno.

Del tema de los…, del tema del alarmismo y todo esto.
Señor conseller, usted ha hecho dos declaraciones, en sendas declaraciones…, donde en una de ellas ha dicho que pueden venir momentos muy difíciles, el pasado mes de…, el pasado día 10 de septiembre.
Y el pasado mes de septiembre, en otro medio, dijo que Â«lamenta el momento malo en el que nos encontramos.
Â» Son declaraciones suyas entrecomilladas.
Es decir, después se lo puedo facilitar.
Es decir, que nosotros lo único que tenemos que hacer es mostrar la realidad de lo que está pasando y ustedes trabajar para solucionarlo.

Señor conseller, del tema de la eficiencia, le voy a explicar un concepto muy básico de economía.
Yo sé que es de letras, pero esto lo va a entender muy bien.
Me consta que entiende la economía también bastante bien.
Vamos a ver.
Eficiencia es gasto versus resultados.
Entonces, usted puede seguir poniendo dinero público en mil medidas para la innovación de las pymes o para internacionalizar las pymes, pero si no hay resultados no hay eficiencia, señor Climent.
(Aplaudiments)

235 millones de Labora.
Le tengo que decir, señor Climent, que cuando usted no ejecuta el presupuesto, aunque pase de un ejercicio al otro, ese año los valencianos desempleados no tienen formación que pueda capacitarles para volverse a introducir en el mercado de trabajo.

Es cierto que, seguramente, se volverán a aplicar, pero hemos perdido otro año.
Usted ha tenido cuatro años para trabajar este tema y el último año, desde luego, no ha sido brillante en este apartado.

Señor conseller, he de decirle que, cuando he visto noticias de que le quitaban el tema de la innovación, pues, la verdad es que…, no es que me sorprendiera, pero sí que me parecía que era una medida que no tenía una base lógica.
Después de escuchar su discurso hoy, calcado prácticamente al de hace cuatro años, entiendo por qué le han quitado la innovación, señor Climent, porque no ha innovado nada en su discurso, no ha aportado ni una sola medida nueva, señor Climent.
(Aplaudiments)

Ejecución.
Usted se quejaba…, he repasado sus intervenciones, como usted podrá ver.
Usted se quejaba, cuando tomó posesión hace cuatro años, de que el Partido Popular se había dejado la ejecución, por ejemplo, del SERVEF en el 36 % o el tema de las subvenciones en el 25 %.
Probablemente fuera cierto; no lo he repasado, me fío de usted, señor Climent.
Pero lo que sí que es cierto es que su presupuesto, de su conselleria, este año, en el mes de julio, está al 8,59 % de ejecución.
¿Eso qué es, eso qué es?
(Aplaudiments)

En cuanto a exportaciones, en cuanto a… (Veus) Si son de pagos, pague usted, que los empleados también tienen derecho a cobrar, ¿eh?
Pague, pague usted, señor Climent.

En cuanto a exportaciones.
Desde el 2017, que había 5 millones para el apartado de internacionalización de la pyme, pasamos al 2018 con 2.
800.
000 euros para la internacionalización de la pyme, pasamos en 2019 a 2.
499.
000 euros, 2.
499.
000 euros.
¿Esto es apostar por la pyme valenciana?
¿Sabe usted a cuánto sale cada pyme valenciana, con el presupuesto que usted dedica para internacionalización?
A poco más de cien euros, a poco más de cien euros.
¿Eso es política de internacionalización para la pyme?
Eso son palabras, (veus) eso es el conseller de las palabras.
Usted tiene una boca, pero tiene dos manos para hacer el doble de cosa y podría utilizarlas mejor, señor Climent.
(Aplaudiments)

Y, bueno, tengo poco tiempo, muchísimas cosas.
Tendremos tiempo, señor conseller.

Invassat.
Usted ha aumentado… Desde que usted está gestionando el INVASSAT, la media anual de accidentes graves ha aumentado en 88 personas al año y, por desgracia, 23 muertes de media al año en accidentes laborales.

Medida estrella: el tema de las minicentrales eólicas o solares.
Usted anuncia, como novedad para este año, para su legislatura, esta medida, cuando usted no tiene presupuesto, lo dijo a continuación.
No sabe si va a tener presupuesto.
Es decir, usted se ha definido como el conseller de las tres haches, creo recordar: humildad, honestidad y humor, y yo añadiría una más, la de humo, porque usted vende humo, señor conseller.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Moltes gràcies, senyoria.

Ja, per a finalitzar la compareixença, el conseller Climent té cinc minuts per a replicar als últims intervinents.

El senyor conseller d'Economia Sostenible, Sectors Productiu, Comerç i Treball:

Senyor president.

El senyor president:

Quan vosté vullga.

El senyor conseller d'Economia Sostenible, Sectors Productiu, Comerç i Treball:

Moltes gràcies.

Això de les dos orelles i la boca se li nota, eh?
Honestedat, humilitat i humor, no; es humildad, hacer y humor.
És a dir, es nota que tampoc ha escoltat massa, eh?
Vull dir, que tinga-ho en compte o lliscas el llibre El factor H, lliscas el llibre El factor H i anirà bé.

Mire, li he donat dades i resultats de legislatura.
Si vosté diu que l'eficiència són resultats, ahí estan, mire'ls, mire'ls, ahí estan.
En més de cinc-centes trenta-huit mil persones ens van deixar vostés l'atur.
Mire ara com estem.
Que és de veres que no n'estem contents, per suposat.
Ja ho he dit, volem ocupació plena i màxima cohesió social.
Però fixen-se en què van fer vostés, per no entrar en altres detalls, que podríem entrar en moltíssims detalls.

I, clar, si vosté per a tirar-me en cara a mi utilitza l'execució i se'n va al pagament.
.
.
Vull dir, també està enganyant.
Parle de compromisos o parle d'OK, parle d'AD i, a partir d'ahí, parle dels pagaments i sàpia la responsabilitat de cadascú en cada apartat.
I això serà conéixer un pressupost perquè sembla ser que no el coneix.

Senyor Woodward, anem a vore, dades de legislatura.
El mateix.
Ahí estan, les pot comprovar.
Jo no em base en les dades d'un mes per a l'altre perquè pense que hem de tindre una mirada més ampla per a fer una anàlisi; de fet, l'EPA ho trau de manera trimestral.
Ho avaluem de manera trimestral.
Aleshores, eixes coses les hem de tenir en compte.
Si sols agafem un mes.
.
.
Val.

I els he de dir una cosa, les xifres.
.
.
Vaig a entrar en les xifres de l'atur d'agost.
I, a banda de dir-los que hem de tenir la mirada llarga en l'anàlisi de les xifres de l'atur, jo entenc que és una qüestió en dos àmbits i un probablement és nostre, que haurem de treballar entre totes i tots, i és un àmbit estructural perquè hem de seguir insistint en la transformació del model productiu.
Necessitem encara més formació, més educació, més talent, més innovació, més coneixement, més valor afegit per a tot allò que produïm i tot això ho haurem de fer.
I estem fent-ho.
Estem canviant eixe mar neoliberal que vostés alimenten, estem intentant transformar-lo.
Això ho han de vore.
I vostés no deixen, no deixen i posen molts entrebancs.

I, si no tenim un sector segon i un sector primer potents, pels quals estem treballant, tant des de la conselleria d'agricultura com des de la conselleria d'economia, no generaran eixa estabilitat i no tindrem un territori cohesionat on la gent puga viure una miqueta millor.
I no em referisc al turisme, tinga-ho clar; el turisme està ahí, és potent, però hi ha molts serveis que d'intermediació que hauríem de pensar que, a la millor, hem d'anar a ser més forts en producció.
I, en la mesura que siguem més forts en producció, ens anirà millor.

Però n'hi ha una altra qüestió, i és de voluntat política, de regularització, que el meu company Josep ja l'ha dita, i és la reforma laboral.
La reforma laboral l'hem de canviar perquè està ajudant a la temporalitat i a la precarietat d'una manera molt potent.
I això no ajuda a eixa ocupació estable i de qualitat per a la qual volem treballar.
I lluitem moltes vegades contra corrent, nosaltres i el món empresarial.

I també li he de dir una cosa.
Imagine com de dolenta és la reforma laboral que dóna la possibilitat a l'atur de persones que estan en la indústria i la construcció.
I, per això, normalment, les xifres eixes que de vegades analitzem únicament i exclusivament del sector serveis no són reals.
Hi ha molta gent de la construcció i de la indústria també aturada.
I, per això, eixes xifres pugen.
I això és reforma laboral que haurem, entre totes i tots, també, de fer que el Govern d'Espanya, amb tots els agents econòmics i socials, doncs, treballen per a canviar-la i esperem que per a beneficiar els treballadors i treballadores i l'estabilitat del món econòmic i empresarial.

I, senyora diputada, per a contestar-li alguna cosa també, de manera directa.
Hi ha moltes ajudes en aquesta legislatura que han entrat al món de la pime, moltíssimes, que no arribaven, per art de màgia no arribaven, no sabem què es feia amb els diners.
Jo, sense anar més lluny, li dic que ara acabem de resoldre el pla estratègic de la indústria, pel que té a vore als sectors industrials.
Hem arribat a quinze sectors industrials del nostre territori, per allò dels clústers que tenim escampats, amb més de trenta dos milions i mig d'euros, on s'han pogut beneficiar, per a millora en l'eficiència de maquinària, de softwares, és a dir, de modernització, més de quatre-centes deu empreses del nostre territori.

Però això ho hem fet en 2019, són números calents.
Però també ho vam fer en 2018 i també ho vam fer en 2017 i vam començar en 2016.
Hem canviat el model poquet a poquet.
Ara treballem per la indústria, abans sembla ser que la millor política industrial era aquella que s'ignorava, que es jugava des de la virtualitat i que s'apanyara tot, tot l'empresarial com li donara la gana.
Ara ací tenen un govern que està al costat dels sectors productius, que treballarà en companyia d'ell i ho farà amb eixa política de baix cap a dalt, per a construir, torne a repetir, eixa societat inclusiva i igualitària on no es quede ningú darrere, que és la que vol el govern del Botànic.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Moltes gràcies, conseller.

Compareixença de la consellera d'Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica, senyora Mireia Mollà Herrera, per a informar sobre les línies generals de la política que durà a terme la conselleria en la present legislatura, sol·licitada a petició pròpia (RE número 1.
861)

El senyor president:

Amb estes paraules, finalitzem el primer punt de l'ordre del dia i passarem al segon, que és la compareixença de la consellera d'Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica per a informar sobre les línies generals de la política que durà a terme.

Té la paraula l'honorable consellera Mireia Mollà.

Donem la benvinguda a tot l'equip de la conselleria.

La senyora consellera d'Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica:

Gràcies.

Bon dia a tots i totes.

És per a mi un honor formar part d'este renovat govern del Botànic.
Un honor dirigir la Conselleria d'Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica.
I un honor compartir estes responsabilitats amb un equip de directors generals i secretaris autonòmics valents i valentes, amb el cabet a la faena.

Senyories, ens trobem en estat d'emergència climàtica.
És evident que aquest serà el fil argumental de la meua compareixença per multitud de raons.
És evident que el govern nascut del Botànic II tenim una clara i nítida implicació en interpel·lar-nos totes i tots, institucions, poders públics, teixit social i empresarial, societat en el seu conjunt i en totes les seues expressions -associades, col·lectives, individuals-, sobre la situació que afrontem de crisi climàtica.

És evident que la mateixa nomenclatura de la conselleria que tinc l'honor de dirigir té la responsabilitat de canalitzar i fer efectiva eixa tasca d'implicació transversal, de normativitzar sobre les nostres competències pròpies per mitigar els efectes del canvi climàtic i desenvolupar i executar eines de transició ecològica, d'assenyalar i aportar claus a desenvolupar en el conjunt de decisions que afrontarem en els propers anys sobre els models de convivència i supervivència socials i econòmics que estem i podem arribar a assumir, enfront de la petjada o impacte que generem als nostres entorns de vida.

Perquè, senyories, parlar d'entorns de vida és parlar de projectes de vida.
Parlar d'emergència climàtica i com estem disposat a afrontar-la, sense negacionismes ni irresponsabilitat, és estar disposats a fer canvis profunds en la nostra realitat quotidiana sobre el que pensem i dissenyem per al present i per al futur, renunciar a vells esquemes de desenvolupament urbà, de mobilitat, de consum, de fonts finites, de generació de contaminants i de residus, i fer-ho des de l'obligació política i institucional que ens han encarregat les persones, situant-nos en l'epicentre de la presa de decisions.
És evident, doncs, que el Consell teníem l'obligació moral i la responsabilitat institucional de declarar l'emergència climàtica.

Però, senyories, em van a permetre introduir en la meua compareixença els últims episodis viscuts a la comunitat.
Les pluges i desbordaments patits en molts municipis, que han arrossegat vides humanes i milers de danys, fonamentalment en la Vall d'Albaida i la Vega Baja, han de tindre hui una presència destacada en les intervencions.

Per això, voldria començar donant el condol a les famílies; la solidaritat amb tots els afectats, amb tots els pobles afectats, veïns i veïnes; agraïment als serveis d'emergència.
També, demanar-nos, a tots i totes, a totes les administracions, la urgència en valorar i reparar els danys.
Ahir me passaven una primera valoració d'Agroseguro i el final de les conclusions era demolidor, amb una frase ho il·lustre: Â«La DANA ha sido de tal magnitud de intensidad que no tiene precedentes en la serie histórica.
Â» Centeners de milions d'euros desapareguts amb estos danys.

Però, miren, vaig a introduir un element: la importància de projectar el futur immediat.
L'emergència climàtica ha sigut anomenada en estos dies moltíssim -de fet, avui també-, però jo ho il·lustrava estos dies amb un tuit de l'Aemet que diu clarament: Â«Tres históricos récords de precipitación diaria en el mismo año, en tres meses diferentes.
Lluvias muy fuertes o torrenciales en tres días, flanqueados por extensos períodos de casi cuatro meses sin casi una gota de agua.
Â» Eixa és la radiografia.
La tensió climàtica és evident i va a ser recurrent i ara ens ha posat a prova.

Tindrem temps per parlar de tot açò, dels danys i les mesures d'urgència a prendre i també del futur, per exemple, de com volem programar el pla d'aigües de la Vega Baja per a dissenyar i coordinar-nos en les accions que hem de prendre de forma immediata.

Senyories, ens trobem en un moment clau de la nostra història.
El canvi climàtic és un dels principals reptes als quals s'enfronta la societat i la principal amenaça per a la nostra pròpia supervivència.

Tal i com reflecteix l'últim informe del grup intergovernamental d'experts sobre el canvi climàtic, l'escalfament del planeta és inequívoc, progressiu i amb una clara influència humana.
L'impacte que generem les persones és la principal amenaça per a la salut i per a totes les formes de vida del planeta.

I és, des de la nostra responsabilitat com desencadenants del efectes amb que ens trobem, des d'on hem d'actuar.
Nosaltres hem causat l'acceleració en l'escalfament global.
Nosaltres hem causat les sequeres, cada vegada més extremes, la pujada dels nivells del mar i els oceans i els desplaçaments, a causa de la desaparició de terres que es traga l'aigua, de milers de persones que són els refugiats climàtics.

Som especialment sensibles front al canvi climàtic però formem part, el País Valencià, del vergonyós lideratge, com al conjunt de l'estat, del major augment de les emissions de gasos d'efecte hivernacle de tota la Unió Europea.
Així, sent nosaltres els responsables dels devastadors efectes, nosaltres som els que hem d'actuar.

Des del govern del Botànic així ho hem entès.
I és precisament per això perquè el Consell va decidir declarar l'estat d'emergència climàtica a la Comunitat Valenciana, assumint com a pròpia la responsabilitat d'abordar la crisi ecològica i l'enorme canvi que s'esdevé necessari, liderant l'acció al territori valencià des de les competències pròpies.

Des d'una primera legislatura on hem posat el rescat social i la promoció de projectes de vida digna a l'epicentre de les nostres polítiques, ara continuem fent-ho però salvaguardant i generant, a més, entorns de vida digna.
Són polítiques inseparables.

Senyories, quantes vegades hem afirmat que la màxima de la política era deixar un món un poc millor, com ens el trobarem, als nostres fills o filles?
Quantes vegades ens hem fet eixa pregunta?
Si ho hem fet?
Els tinc que dir que no.
Per diversos motius, perquè son precisament eixes noves generacions de joves i el futur de la nostra societat qui des de col·lectius socials, des de la societat civil, s'uneixen per recordar-nos que no podem continuar furtant-los el futur.

És lloable, de fet, la pressió que està exercint la nostra joventut des de moviments com Fridays for Future ací i arreu del món -tot el meu suport, per cert-.
I és que el nostre deure és complir amb les seues expectatives, no podem furtar-los el futur ni el de les generacions que estan per vindre.
(Aplaudiments)

Però miren, senyories, és dur expressar-ho però ja hauríem d'assumir amb tota la cruesa i vergonya del món que ja ens hem apropiat de marges vitals dels nostres fills i filles.
Els efectes que hem generat fins ara van a condicionar-los el hui i el demà.

De fet, hem comés moltes errades.
Hem tractat amb igualtat totes les fases de l'advertència, repartint culpes sense assumir on i qui estaven generant els focus del problema.
I no complirem amb els objectius, si passada de l'advertència a l'emergència, repartim per igual les accions de mitigació.
El 10 % de la població concentra el 50 % de les emissions de CO2 i, per tant, ahí és on devem d'actuar, allà on es concentra la major pressió climàtica.

Per això l'actual govern ha sigut concebut des de la ferma convicció que des de la construcció d'un model productiu més responsable es creen sinèrgies i es creen oportunitats, una manera de respectuosa de relacionar-nos amb els recursos naturals per allargar-los la vida, allargant-nos-la així a nosaltres mateixos.
I radica ací la major concentració d'implicació en les accions de mitigació: als centres de producció, als nuclis majors de consum de recursos, a les grans ciutats.

On guanyem tots, des de la utilització de les energies més netes i que produïm a casa com és el sol, la força de l'aire, etcètera; a la reutilització i el reciclatge; a la innovació; això ha de poder crear nous llocs de treball.
Volem fórmules que generen treball sostenible, riquesa i benestar col·lectiu des de la perspectiva de l'emergència climàtica.

I requerirà d'un gran pacte social, d'un contracte ecològic, que genere sinèrgies i iniciatives, majors on es projecten, precisament, eixos majors consums d'energia i emissions, per tant, on es generen més índexs, també, d'ocupació i producció.

A la presa de possessió del càrrec ja vaig dir -i crec que cal recordar-ho-: el canvi climàtic, l'estat d'emergència comporta, precisament, canvis socials.
La lluita contra el canvi climàtic representarà la lluita social més important del segle XXI.

Però, senyories, jo no vinc ací a teoritzar -això ja s'ha fet prou, de vegades s'ha obviat massa- ni a projectar científicament aquesta legislatura.
Perquè això ja ho fan magistralment els que, per cert, han d'acompanyar-nos en les decisions polítiques i de gestió, han de ser els nostres aliats necessaris -fa un temps eren els agoreros, els que iban en contra del progreso- no deixen de ser científics que ens ho han advertit i han d'estar al nostre costat.
(Aplaudiments)

Vinc a programar i a actuar.
Una de les principals eines de treball -com no podria ser d'una altra manera- és l'Estratègia Valenciana de Canvi Climàtic.
Durant la passada legislatura s'ha elaborat esta estratègia que fixa en tres principals objectius, que precisament són els establerts per la Unió Europea: Rebaixar les emissions de gasos d'efecte hivernacle, augmentar l'ús i penetració de les energies renovables i millorar el grau d'eficiència energètica.

Una estratègia que lluny de quedar-se en la vaga declaració d'intencions marca actuacions concretes de mitigació, adaptació i investigació, així com objectius quantificables -que això ens ho haurem de recordar dintre d'uns quants anys- com és el de reduir el 40 % les emissions contaminants en 2030 i el 100% de l'energia provinga de fonts netes en 2050.
Encara estarem en 2030 i en 2050 per a vore si hem complit amb estos objectius.

Amb l'estratègia desenvolupada, ara és el moment d'impulsar la llei valenciana de canvi climàtic i transició ecològica, dins del marc del Pla nacional integral d'energia i clima, per avançar en la descarbonització de l'economia.
Una llei que serà integradora, que busca involucrar a la ciutadania, generar una actitud crítica i transformadora per a la ciutadania, per a les administracions públiques a través, tots, de l'educació ambiental.

Una llei que fomentarà la gestió democràtica i comunitària de l'energia impulsant la producció i distribució d'energia renovable conjuntament amb les entitats locals i societat civil i empresarial.
Una llei que és transversal perquè la situació d'emergència climàtica ha de ser tinguda en compte en el disseny, desenvolupament i aplicació de les polítiques públiques d'indústria, transport, territori, urbanisme, habitatge, medi ambient, ocupació, salut, recerca i desenvolupament.

Una llei que té com a principal principi bàsic garantir la justícia social en el procés de transició ecològica -açò és important- reduint la vulnerabilitat d'aquells actors socials més sensibles als impactes del canvi climàtic i aquells altres als quals aquesta transició pot afectar en major grau.

Treballarem, també, en el disseny d'una fiscalitat climàtica justa amb els principis de l'estratègia i de la pròpia llei que desenvoluparem, justa amb els principis d'implicació en la mitigació.
Crearem una ferramenta útil com l'agència valenciana del canvi climàtic per a fer el desplegament de la llei i per aportar coneixement.

Estarem presents en tots els fòrums internacionals escoltant i participant dels debats científics i atraient fons i finançament per a inversions en programes d'adaptació al canvi climàtic i la transició ecològica.
Ajudarem a fer este camí a tots els agents participants d'aquest horitzó d'oportunitats que ja s'endevina únic i inajornable, no sols dirigint estratègies i normatives generades amb participació i coneixement, sinó també amb recursos.

Farem normativa i és que no solament farem la llei de canvi climàtic i transició ecològica, impulsarem altres com la llei de contaminació lumínica.
Aportarem coneixement perquè donarem suport a la investigació en energies renovables, imprescindible si volem avançar en aquesta lluita en què espere els trobaré a tots i totes del meu costat.
Aquest, de fet, és un dels grans objectius marcats per la Unió Europea i nosaltres volem que la Comunitat Valenciana siga un exemple i contribuïsca de manera positiva.

I com els deia, trobarem i gestionarem recursos, millorarem l'estructura administrativa interna que permeta una gestió més eficient de les ajudes europees de projectes en energies renovables.

Però, per a fer una efectiva transició ecològica, hem de partir de respostes a preguntes que ja són recurrents i que ens hem negat ja massa temps des de les institucions.
De tindre una clara visió de la situació, de que partim per ser realistes i eficaços en els objectius que pretenem aconseguir.
Hem de tindre un diagnòstic de la situació actual quant a ús de renovables i empremta de carboni, necessitem revisar objectius plantejats en els diferents plans i estratègies de forma transversal en el conjunt de la Generalitat.

Nosaltres haurem de ser també principals protagonistes com a administració, de fet dins de la declaració d'emergència climàtica s'estableix l'objectiu de fer de la Generalitat Valenciana una institució neutra en emissions per a 2025.
I ho haurem de fer amb un acord marc de subministrament d'energia elèctrica en els punts de consum de l'administració de la Generalitat, les seues entitats autònomes i ens del sector públic i empresarial i fundacional de la Generalitat, desenvolupant alhora un pla d'estalvi i eficiència energètica.

O, per exemple, fomentant l'elaboració de plans de mobilitat segura i sostenible en els centres de treball que compten amb un mínim de 500 persones al servei del sector públic de la Generalitat amb l'objectiu de reorientar les pautes de mobilitat actual cap a escenaris de major sostenibilitat ambiental.

Sabem que no hi ha fronteres, ni tan sols administratives, i per això la col·laboració amb altres administracions es clau per establir sinergies i tindre una visió completa de les actuacions a diferents nivells per complementar, enfortir i coordinar les actuacions.
Col·laborarem amb diputacions i ajuntaments per a desenvolupar la lluita contra el canvi climàtic proposant un marc conjunt de subvencions.

Enfortirem les relacions amb la Oficina Española de Cambio Climático i amb les administracions competents d'altres autonomies per coordinar i col·laborar, a nivell estatal, en la lluita contra el canvi climàtic.
Treballarem en plataformes europees i internacionals per donar visibilitat a les actuacions implantades al territori valencià i per a conèixer models exitosos d'altres geografies, treballant en xarxa.
Així com identificar línies de finançament en estes iniciatives.
Necessitem idees que funcionen en altres llocs, valen i els hem d'aportar mitjançant recursos.

Els deia, la societat del coneixement serà una aliada tècnica necessària i, per això, impulsarem la investigació i innovació junt a les universitats valencianes amb línies pròpies.
Perquè ara, de fet, no tenim totes les respostes a tots els fenòmens que viurem.

No hi ha aquí, ni on ni quant, que puga quedar-se al marge, en tots els llocs -ja els he parlat dels grans- i fins i tot dels xicotets.
Treballarem per impulsar les renovables al món rural i en el sector agrícola i ramader que permeta més ajudar front al despoblament rural.
Establirem ajudes per actuacions destinades a millorar l'eficiència en el consum d'energia i aigua en el món rural i la implantació d'energies renovables, també per a l'agricultura.

Durem a terme projectes que permeten la generació d'energia a través de la gestió de residus.
Instal·larem energies renovables a les plantes de residus per a generar un millor aprofitament energètic.
Impulsarem la transició ecològica a la gestió de les aigües depurades.
Realitzarem, de fet, el càlcul de l'empremta de carboni en l'activitat de depuració d'aigües residuals de la Comunitat Valenciana i promourem la seua reducció.

Proposarem -com no pot ser d'una altra manera- i impulsarem una transició ecològica a la indústria.
Col·laborarem amb la conselleria d'economia per a fomentar les inversions en eficiència energètica i energies renovables en el sector industrial però posarem en marxa plans específics de transició ecològica a les indústries més contaminants.
Impulsarem, junt a la conselleria d'obres públiques, plans de mobilitat sostenible.

Recolzar i exigir a la indústria una reducció de les emissions a l'atmosfera; recolzar als ajuntaments en les polítiques de mobilitat urbana sostenible; col·laborar en la millora de la contaminació atmosfèrica, lumínica, acústica; gestionar eficientment els nostres recursos i residus que generem; cal que siguen objectius polítics de primer ordre.
De fet, una de les màximes prioritats per a la conselleria és continuar amb el model de canvi a la gestió de residus.

Es tracta de desenvolupar operativament el revisat Pla Integral de Residus de la Comunitat Valenciana, basat en els principis de l'economia circular i que té a vore amb els principis de prevenció, autosuficiència, proximitat, així com la responsabilitat ampliada del productor i la jerarquia de gestió.

Suposa, efectivament, la transició cap a un nou model, d'acord amb les opcions de gestió de residus prevalents a la normativa estatal i europea, prioritzant i primant la prevenció en la generació, la reducció en l'origen, la preparació per a la reutilització i un reciclatge de qualitat.

Cal virar la gestió de residus cap a mecanismes on siga prevalent, en tot cas, la jerarquia de gestió de residus: Reducció, reutilització abans que reciclat i resta.
Cal demostrar que un model de gestió de residus domèstics sense incineració, tal i com marca el pla integral, és viable.

Cal incentivar a través d'una fiscalitat positiva la reducció, la reutilització i el reciclatge de qualitat.
Que aquell que actue en estes línies de gestió tinga majors estímuls que qui no ho faça.
I qui no ho faça pague les conseqüències de no mitigar els efectes del canvi climàtic.
(Aplaudiments)

Cal generar un model de gestió de residus que siga robust, i on per una o diverses vies els residus no reduïts siguen considerats com a recursos, i gestionats en la forma adequada.

Igual que la legislatura passada, cal continuar sent motor de canvi de la gestió de residus a Espanya, desenvolupant iniciatives viables a la Comunitat Valenciana, que puguen ser model normatiu i operacional a tota Espanya.

En este sentit, en la present legislatura es presenta la oportunitat històrica de reforma dels sistemes integrats de gestió d'envasos, ja que serà obligatòria la transposició de la nova directiva d'envasos.

Per tant, cal aconseguir que aquesta transposició siga favorable als interessos econòmics i de gestió dels ens locals de la Comunitat Valenciana, a través de la nostra presència a la Comissió de Coordinació Nacional de Residus.
Però negar-se a aplicar-lo, no ho anem a consentir.
(Aplaudiments)

Cal treure tot el partit possible als fons europeus actualment en vigor i disponibles a través de projectes viables i necessaris, tant en magnitud com en idoneïtat, com també crear un nou marc de fons europeus 2021-2027.
I ací, un detall.
On el tractament d'aigües residuals no siga competidor de la gestió de residus domèstics per les mateixes línies temàtiques FEDER.
Europa no pot consentir que els dos elements imprescindibles per a combatre l'emergència climàtica estiguen combatent per recursos econòmics.

Seguint els objectius i mesures del pla integral de residus, i com vam acordar en el seminari, començarem de manera urgent el pla autonòmic de segellat d'abocadors.
Ja hi ha iniciatives desenvolupades, i estes, les que continuaran, engegaran accions d'important impacte ambiental positiu en diferents zones de tot el territori valencià.

Senyories, la política té una base pedagògica, transformadora, si es vol.
Si es planteja des de l'interés comú i per fer una ciutadania activista en la lluita front al canvi climàtic.
Persones actives, compromeses, crítiques.
I tots sabem que l'educació és un element d'aliança en els processos de transformació que hem de viure, i de fet hem de propiciar.

L'educació ambiental, fins 2015, era una actuació administrativa per part de la Generalitat, residual i amb un escàs suport institucional.
Però precisament també en el pla integral de residus de la Comunitat Valenciana es dóna un impuls decidit a l'educació ambiental, com una eina fonamental per a fomentar la reducció de residus i la seua reutilització.

I per tant, col·laborarem amb este mecanisme, que també és de creació de llocs de treball verds, que és vector de canvi municipal i autonòmic en la gestió de residus i dels seus recursos.
Una ferramenta que volem que siga de treball diari i no esporàdic, i de contacte permanent de les administracions públiques implicades amb la ciutadania.

Inseparablement al concepte de canvi climàtic està l'aigua, el nostre recurs més fonamental i el bé públic més preciós del qual disposem.
Però la realitat ens mostra que un dels més devastadors efectes i un dels més evidents del canvi climàtic és la sequera, que afecta especialment el nostre territori.

De fet, la Comunitat Valenciana és una de les tres comunitats autònomes amb major risc de desertificació, d'acord amb l'anàlisi del programa nacional de lluita contra la desertificació.

L'Agència Europea del Medi Ambient ja considera explícitament l'estat espanyol com una regió exposada a condicions de tensió hídrica, amb una situació de dèficit d'aigua que ja no és conjuntural, sinó que és la norma.

Com veuen, l'escenari no ajuda a l'optimisme, però sabem que el pessimisme sempre ens guanyarà la batalla.
El conformisme sempre ens farà perdre la capdavantera, i demà ja no es podran adoptar les decisions que podem prendre hui front al canvi climàtic.

I de l'aigua vivim tots i totes, i alimenta un dels nostres sectors primaris més fonamentals: ser dic de contenció de la desertificació del sud d'Europa implica tindre recursos hídrics que hui, propis, no tenim.

I és per això que no me cansaré de demanar al govern central inversions suficients per a garantir l'eficiència i la garantia hídrica en la comunitat.
Ens reunirem amb el govern central les vegades que faça falta.
Farem aliances amb les comunitats autònomes de Múrcia o Andalusia, en els objectius que compartim.

Mirarem cap a models d'aprofitament de cabdals i dessalinització que necessitarem.
Reclamarem preus justos i transparents.
A més, infraestructures hidràuliques sostenibles en eficiència energètica, amb inversions que exigirem perquè baixen els preus de la producció d'esta aigua.

Des de l'enorme responsabilitat que tenim per gestionar un correcte ús de l'aigua, el seu màxim aprofitament, a la vegada que hem d'assegurar un cabdal normal per preservar l'agricultura i la biodiversitat de la nostra terra, haurem d'escometre diverses però necessàries accions pròpies, i negociar i fiscalitzar les d'altres administracions implicades per tal de (inintel·ligible) … correcte i amb visió àmplia el cicle integral d'aigua.

I sí, ací pararé per a tornar a dir alt i clar que volem el respecte rigorós al memoràndum del Tajo-Segura (aplaudiments).
Exigirem que els costos de l'amortització del posttransvasament Júcar-Vinalopó no s'apliquen sobre les esquenes dels nostres agricultors.

Però els deures els haurem de fer, perquè no de l'exigència ni dels acords, més enllà de les nostres fronteres, podrem viure.

Prioritzarem accions, com la millora dels processos de proveïment, reutilització i cicle integral d'aigua.
O les ajudes per a l'optimització de l'ús i gestió de recursos hídrics a les comunitats de regants i entitats de regants, per a fomentar l'ús d'aigües depurades, augmentar la capacitat d'envasaments i implantar el reg localitzat.

Elaborarem normativa respecte a l'aigua, per a recuperar el bon estat de rius, llacs, zones humides, estuaris, aigües costaneres i aqüífers, i garantir el seu aprofitament sostenible.

Necessitem, senyories, ferramentes útils, participades, legislatives, que ens asseguren una xarxa hídrica de futur, que hui és dèbil, i no ens ho podem permetre.

Crearem el centre valencià del cicle urbà de l'aigua, reforçant les estructures i entitats públiques actuals, amb l'objectiu de millorar l'eficiència de les xarxes de proveïment i sanejament, i reforç de la capacitat de depuració i reutilització.

També facilitarem mecanismes de transparència i d'assessorament als municipis sobre la gestió del cicle integral de l'aigua.
Desenvoluparem una estratègia, prenent com a treballs de referència els de la Subcomissió d'Estudi d'Aigua i Canvi Climàtic, que molt rigorosament se va treballar en estes Corts.

El seu treball, senyories, ha de servir-nos per a la planificació.
Per això, vull donar-vos les gràcies a tots i totes.

En una situació d'emergència climàtica i creixent dèficit de recursos, es requereix l'excel·lència en la gestió d'aigües, com també l'optimització de la qualitat i disponibilitat de recursos propis.

Per això, seguint l'estratègia d'extensió i millora de les estructures de proveïment i sanejament d'aigües, així com també l'augment de la capacitat de depuració i reutilització, perseguirem també els objectius marcats contemplats a la directiva marc d'aigües.

També desenvoluparem eixe tercer pla de sanejament de la Comunitat Valenciana, que deurà afrontar qüestions com la millora del sanejament de la població disseminada i de les indústries connectades a les xarxes municipals.

Igualment abordarem l'alleujament i desbordament dels sistemes de sanejament, l'eliminació d'interconnexions que persisteixen en alguns nuclis entre xarxes de sèquies i assarbs, les xarxes de drenatge i clavegueram, i, en general, la millora de les xarxes urbanes.

Ens preocupa la qualitat de l'aigua.
Ens preocupen les competències que no tenim i que arriben a la mar i contaminen les nostres platges.

Els objectius de desenvolupament marcats seran la recopilació d'informació sobre l'estat actual, l'establiment de les línies d'actuació i criteris directors, i precisament la redacció del tercer pla de sanejament.

Però a partir dels deures fets, no hi haurà qui tinga excusa d'actuar.
Cada administració, amb les seues competències, haurà de tindre un pla que desenvolupe.

Sense aigua, no viu l'agricultura, però tots sabem que no és l'aigua l'únic element de vulnerabilitat per al camp valencià.
Hi ha molts més que sumen en una situació que hem d'evitar que siga crítica o inclús de no retorn.

En conselleria som conscients de les febleses del sector agrícola valencià, especialment del sector de cítrics.
Hui la nostra taronja, les nostres clementines són reconegudes arreu del món, sinònim d'excel·lència, de qualitat i reconeixement.

Però hem de protegir-les, si volem a que això continue així, perquè saben ben bé la meua preocupació, compartida amb el sector, respecte a la firma de tractats internacionals que usen com a moneda de canvi els nostres productes agraris.
(Aplaudiments)

És el cas del tractat amb Sudàfrica.
Ara, Mercosur o la política d'exportacions del president Trump, que tracta d'augmentar els aranzels.

Seré una aliada en la defensa del sector citrícola valencià, reivindicativa davant el govern central, i continuaré fent-ho en defensa dels interessos de l'agricultura i de la ramaderia valenciana, demanant, i torne a fer-ho en esta trona, la paralització de les importacions de cítrics de Sudàfrica, amb els episodis últims de plagues localitzades a les seues importacions.

O clàusules de salvaguarda.
Quan s'han d'activar, si efectivament els danys estan ocasionats?
Quan hem d'activar les clàusules de salvaguarda?
Qui decideix quan s'activen?
Nosaltres no tenim res a dir?
El sector valencià no té res a dir?

I és que, senyories, per a conéixer tots els possibles impactes ambientals, socials, polítics i econòmics, i la incidència en la cadena de valor del sector agroalimentari d'estos tractats s'han de tindre els elements i els informes, s'ha de tindre garantit abans de ser ratificats, que no s'enduen per davant el nostre sector agrícola.

I torne a reivindicar, i ho torne a traslladar al govern central i a Europa, no existeixen a hores d'ara informes rigorosos sobre les repercussions de Mercosur, i volem tindre estos informes.
(Aplaudiments)

Però els vaig a dir una cosa: no sols va d'analitzar els impactes, si deixem o no que hi haja importacions sobre productes que competeixen directament amb els nostres, sinó també hem de garantir els mecanismes de protecció.

El compliment de les obligacions dels nostres agricultors sobre el producte i el dret humà a una alimentació amb garanties fa que hagen de fer molts esforços que no se demanen en la reciprocitat.
I de manera negligent no s'està fent un control exhaustiu dels fitosanitaris en la frontera, per a evitar l'entrada de plagues en les importacions i les malalties.

Per tant, des d'ací vull exigir eixos controls fitosanitaris en la frontera, per a previndre a la nostra agricultura, per a previndre el nostre dret humà a una alimentació amb garanties.

I si parlem d'açò, no vaig a passar per damunt d'un tema que ens ocupa i ens preocupa.
Hem tractat de pal·liar els devastadors efectes que està tenint la Xylella en el nostre territori, amb plans marcats per Europa i el govern central d'eradicació i control de la plaga.

Mantindre el nostre paisatge i els nostres cultius d'ametlers i oliveres és fonamental, perquè és una part de la nostra cultura, la nostra història i el saber fer de generacions rere generacions d'agricultors que han sabut mantindre aquest cultiu fins avui i que han de poder continuar mantenint-lo.

Cada ametler que s'arranca és una ferida oberta al nostre territori.
Per això, va a ser prioritat d'aquesta consellera tractar de minimitzar els perjudicis humans que s'estan generant.

Aquesta va a ser una de les primeres ordres que va a emprendre la conselleria, escoltar totes les parts implicades, les persones perjudicades que són qui més estan patint les conseqüències de la Xylella.

És també prioritat d'aquesta conselleria assistir a tots els fòrums estatals internacionals, trobar sinèrgies i aliats.
Com també els dic, és prioritat desenvolupar línies que vagen més enllà de les indemnitzacions.
Per això, els anuncie que desenvoluparem accions concretes i destinarem recursos per a recuperar les zones afectades.

I és ací, precisament ara, on tocaria parlar de la importància de la innovació i la investigació.
Vull reconéixer personalment la tasca que fa l'IVIA, centre nacional de referència en la lluita contra la Xylella i la investigació de possibles tractaments per a mitigar aquesta malaltia vegetal.

Tots els recursos destinats a investigació seran pocs, i és per això que reivindicarem una major dotació pressupostària per a aquest institut de referència, tant als pressupostos de la Generalitat com als de l'estat, com venim fent des de fa anys, recuperant un mal que altres governs sense escrúpols van decidir fer.

I és que estem innovant i recuperant la importància de la investigació i experimentació.
Durant aquesta legislatura hem duplicat el nombre d'investigadors, les persones que han de ser els que ens donen el coneixement suficient per a avançar i per a paralitzar i combatre plagues i malalties.

Saben vostés que tenim una llei que vorà la llum aquesta legislatura.
Aquesta llei per a la generació de coneixement i desenvolupament agroalimentari sostenible potenciarà eixa col·laboració necessària publicoprivada.
Incrementarà la participació del sector, a través del comité executiu i dissenyarà un nou model de governança de l'institut i dels agents implicats en el sector agroalimentari.

L'IVIA ha estat capdavanter en recerques sobre cítrics, sanitat vegetal i animal, gestió del reg o adaptació de varietats.
L'elaboració de l'avantprojecte de llei ha estat un procés participatiu, en el qual s'ha donat cabuda també al sector dins de l'objecte de tornar a connectar amb les seues necessitats.

Per tant, els demane hui suport a aquesta important iniciativa legislativa i que, com moltes altres en la passada legislatura, puga tindre un consens més que merescut.

Com els deia, no malgastarem l'oportunitat per reivindicar al sector agrari ramader en Europa, assistint a eixos fòrums i fent lobby, importantíssim a les institucions europees amb el sector, així com mantindrem un diàleg constant i directe, com els he dit, amb el Govern d'Espanya per defensar més i millor els interessos de l'agricultura mediterrània i, concretament, el sector cítric valencià.

Però, senyories, parlant de febleses, que el camp siga rendible i que els treballadors al camps, els agricultors, els ramaders tinguen suficient renda per a poder viure és sense cap dubte el gran repte, i va més enllà de la competència de productes de tercers.
(Aplaudiments)

Ací és on trobem també espai per a parlar de la nova PAC, que està per vindre.
I és que des del govern valencià ens estem deixant la pell perquè la nova política agrària comuna tinga en compte la particularitat de la nostra agricultura, l'agricultura mediterrània i és ací on és fonamental la defensa dels interessos i les particularitats que aporta l'agricultura valenciana al conjunt de l'estat espanyol i la Unió Europea.

Estem fent una enorme labor de lobby, de negociacions a nivell espanyol europeu per a continuar mantenint les ajudes directes i que els perceptors de la PAC siguen prioritàriament els agricultors professionals i l'agricultura familiar, que constitueix l'immens entramat de xicotetes i mitjanes explotacions, que és el suport mateix del nostre sector agroalimentari.

La PAC s'ha de preocupar per la rendibilitat de les explotacions i també per la sostenibilitat ambiental, que és la clau de la perduració i la protecció del nostre medi natural.

Però que la Unió Europea puga primar les concentracions en poques mans d'un sector com l'agrícola seria injust i letal per a l'agricultura valenciana.

Així que entendre la diversitat, la singularitat, la democratització de l'agricultura valenciana que distribueix aquest sector, les terres en moltes mans és un repte aquesta legislatura i ens hem d'armar i previndre per a no lamentar les conseqüències.

No puc deixar d'agrair a l'anterior equip de la conselleria, als que continuen i als que ja no estan, perquè han desenvolupat tot un marc normatiu que requeria de molt diàleg amb agents diferents, amb objectius comuns.
Jo ara tinc la responsabilitat de desenvolupar els models que vau crear.

I és que durant l'anterior legislatura s'han aprovat i posat en marxa lleis i s'han deixat programats plans tant importants com la Llei d'estructures agràries de la Comunitat Valenciana amb el suport i consens de tots els partits polítics ací en les Corts i, el més important, el beneplàcit del sector agrícola.

Una llei que ara tenim la tasca i la urgència de desenvolupar, que permet l'ordenació i modernització d'estructures del sector agroalimentari; que promou la cultura de la gestió en comú, el cooperativisme, les fórmules associades per a aconseguir juntes un mateix objectiu; que construeix una xarxa de terres o xarxa d'oficines gestores de terres destinada a mobilitzar les parcel·les que estan infrautilitzades; la creació d'un mapa agronòmic per a la gestió sostenible.

Així, un dels primers objectius d'aquesta legislatura és precisament el ple desenvolupament de la Llei d'estructures agràries amb ajudes als plans de reconversió i reestructuració col·lectius perseguint la modernització de les explotacions agràries, juntament amb l'adequació de la seua producció a les demandes dels mercats i necessitats de les persones consumidores.

La Llei d'estructures agràries serà completada, a més, amb una nova estratègia de regadius i un clar avanç en innovació i incorporació de coneixement.

L'ordenació de les produccions, la diferenciació i la internacionalització són tasques essencials que es duran a terme amb eixe nou pla director de regadius.

Per un altre pilar, per a la protecció del patrimoni i del territori valencià va ser la Llei de l'horta de València.
Una llei d'alt valor simbòlic i fruit de la participació ciutadana.
Una llei inspirada en la que va ser la primera iniciativa legislativa popular valenciana ara fa 19 anys i una llei altament participada pels agents polítics, les entitats agràries, les organitzacions sense ànim de lucre que treballen i s'estimen l'horta, com a objectiu primordial el de protegir el pulmó verd de la comarca de València com a espai d'especial interés econòmic, productiu i paisatgístic.
Sent d'especial interés la preservació, recuperació i dinamització de l'horta, promovent la rendibilitat i la viabilitat econòmiques de l'activitat agrària.

Per això s'estableix un marc regulador dels usos del sòl i de les mesures de gestió i finançament de l'activitat agrària que fomenten el manteniment de l'activitat productiva, la millora de les condicions de vida de les persones que es dediquen a l'agricultura i la preservació de l'horta de València davant les pressions de naturalesa urbanística que amenacen també hui la seua sostenibilitat.
(Aplaudiments) També hui.

Confiem que el ple desenvolupament d'aquesta llei impulse també un relleu generacional al camp de la comarca de València i puga atraure a noves i joves persones amb plans de formació per a la producció, però també per a la gestió i comercialització, així com incentius fiscals i ajudes personals a dones i a agricultors sense experiència.

Molt vinculat amb la posada en valor de l'horta, del valor de consumir productes de proximitat i de mantindre un paisatge arrelat al territori i que ens identifica tenim ja en marxa el pla de diversitat agrària.

Un pla de conservació i promoció de les varietats tradicionals locals, però sobretot un pla de protecció i defensa de la biodiversitat, de crear consciència i valorar la nostra cultura alimentària, amb el coneixement de les marques de qualitat dels productes agroalimentaris valencians, com la xufa, la mel.
.
.
amb nous denominacions d'origen, com la granada mollar d'Elx o l'uva de taula embossada del Vinalopó.

Continuarà sent una prioritat d'este govern posar en marxa i en valor precisament l'herència agrària, que no quede abandonada; els nostres productes, que només tenim ací, que són tradició i que ens donen un plus diferencial de qualitat i que hem de garantir siguen el futur del camp al nostre territori.

Tenim ferramentes normatives: la llei d'estructures agràries, llei de l'horta, pla de diversitat agrària.
Tenim estructures organitzatives per a previndre i per a millorar.
Hem d'armar l'agricultura per a superar totes les vulnerabilitats, però també tindrem recursos.

Per això, com a suport d'impuls del sector agroalimentari valencià i d'acord amb els importants reptes ambientals i econòmics de present i de futur, es desenvoluparan convocaries d'ajudes adreçades a la inversió per a la millora de les condicions de transformació i comercialització de productes agrícoles generats per xicotetes i mitjanes empreses.
També ajudes a la inversió en explotacions agràries.
I comptarem amb un aliat necessari, amb l'Institut Valencià de Finances.

Enfortir la producció és també parlar de pla de producció ecològica.
És garantia de futur i de relleu alinear-se amb la tendència creixent de la producció ecològica.
Un consum que creix un 14 % en 2017 i del que la comunitat ja és un exemple amb un 17 % de superfície agrícola i un volum de negoci de 452 milions d'euros, una quarta part del total del 2018.

Som de les comunitats que més aposta per a aquests tipus de producció.
L'any passat tancàrem amb més productors, més operadors, més empreses i més superfície agrícola.
A més, les dades són majors a la mitjana estatal en tots els indicadors.

Uns efectes que són el fruit del primer pla valencià de producció ecològica 2016-2020.
Una manera de produir que motiva relleu generacional i puja la rendibilitat dels camps, per això aquesta legislatura elaborarem el segon pla valencià de producció ecològica.

Però miren, l'alimentació o la nostra relació amb els aliments ha de propiciar un pacte contra el malbaratament alimentari.

El últims anys la conselleria ha avançat en la matèria amb el pla d'acció bon profit que té per objectiu analitzar l'estat de la qüestió a la Comunitat Valenciana, establir mecanismes de coordinació entre administracions i col·lectius i desenvolupar una important feina de sensibilització i promoció d'un canvi de comportament.
Mitjançant 14 punts concrets d'actuació inclouen també la investigació per trobar alternatives de reutilització més enllà del compostatge.

El consum responsable està directament relacionat amb reduir el malbaratament i tenim noves oportunitats de responsabilitzar-nos èticament gràcies a convertir-se la ciutat de València en seu del centre mundial de l'alimentació sostenible.

Per això continuarem amb iniciatives, campanyes de conscienciació ciutadana, investigació, formació, assessorament; avançarem en la constitució efectiva de la comissió interdepartamental contra el malbaratament alimentari; dotarem de més recursos i contingut el pla de bon profit de la Comunitat Valenciana; implicarem a la societat civil en la urgència per fer un ús eficient de recursos naturals que malbaratem quan tirem i deteriorem l'aliment.

L'alimentació és un element d'emissions i de consum de recursos necessaris per fer front a l'emergència climàtica.
No ens podem permetre aquest malbaratament.
(Aplaudiments) 

Senyories, tenim sector, tenim innovació, tenim ordenació, tenim legislació.
.
.
Però, tenim igualtat?

Vull fer especial menció d'un compromís que vàrem adquirir la passada legislatura i que aquesta ja serà una realitat: la creació d'un departament específic per a la promoció de la dona rural que contribuïsca a la implantació d'un model territorial amb perspectiva de gènere que prioritze el paper de la dona aplicant avantatges en la baremació dels projectes presentats per dones a les línies d'ajuda del PDR; l'elaboració de tots els plans estratègics amb perspectiva de gènere, i la celebració del dia de la dona rural amb major projecció i visibilitat.

L'objectiu d'aquest departament serà facilitar la incorporació de les dones al sector agrari i millorar les seues condicions, reconeixent-les professionalment i promocionant la seua evolució dins d'aquest.

Des del servei de promoció de la dona rural impulsarem tot açò, però amb una màxima: el paper exemplar de la dona rural, igual que en altres molts àmbits sectorials, institucionals, econòmics, socials ha estat massa temps invisibilitzat.

No anem a aprofundir en models que perpetuen la discriminació (inintel·ligible).
.
.
tenim molta feina per fer i els necessite com a aliats necessaris.
(Aplaudiments)

Igualment, voldria parlar del nostre sector pesquer que ha comptat aquesta legislatura amb actuacions de modernització als ports pesquers de la Generalitat.
Han suposat executar per primera vegada un gran nombre de projectes que les confraries de pescadors i altres entitats del sector han reclamat a la Generalitat.

Encara queden molts projectes i tindran dotacions econòmiques.
Dins de les diferents intervencions s'inclouran millores en les infraestructures dels ports pesquers, les llotges, els llocs de desembarcament, els fondejadors o la construcció i modernització dels fondejadors, entre els quals hi ha també inversions per a la instal·lació d'arreplega de residus i rebutjos marins.

I és que el mar Mediterrani és un dels més rics en biodiversitat del món.
Però malauradament també és un dels mars més contaminats.
En ell més de 260 espècies ingereixen fem marí, residus plàstics, goma i paper d'alumini.

El problema, de fet, afecta particularment als peixos, cetacis i tortugues marines, animals amb els tractes digestius dels quals apareixen deixalles de micro i macroplàstics engolits accidentalment.

Per això impulsarem un pla de lluita contra la contaminació de la costa i reivindicarem un pla de gestió del mediterrani adaptat a les exigències, també, dels pescadors valencians.

Estem, de fet, treballant al costat del sector de la pesca i junt al ministeri per a finalitzar l'arquitectura d'aquest pla de gestió del Mediterrani.

L'acció coordinada responsable entre administracions i els principals actors que treballen i viuen la mar és importantíssima.

És lloable com la confraria de pescadors col·laboren periòdicament en la recuperació de les tortugues que pesquen de manera accidental.

No podem tornar a permetre que, per exemple, i amb moltíssim mèrit, la Confraria de Pescadors de Dénia haguera de retirar l'any passat més de seixanta-huit mil quilos de residus al mar.

Jo, ací, personalment, els vull agrair aquesta tasca que van desenvolupar.
Però eixa no és la seua responsabilitat, perquè eixos residus els generem nosaltres a la terra.

Així que anem a parlar d'ells, anem a parlar de desenvolupar una llei de pesca marítima i aqüicultura per a promocionar la diversificació de l'activitat pesquera.
Anem a parlar d'eixa parada biològica i el foment de la gastronomia i el turisme relacionat amb aquest sector.
Al llarg de la legislatura i de manera progressiva anirem incorporant actuacions que fomenten la salvaguarda dels recursos pesquers amb la protecció dels professionals del sector.

No voldria oblidar-me de parlar d'una de les iniciatives més gratificants que es varen posar en marxa en l'anterior legislatura: la creació de l'escola de pastors.

Amb l'escola intentem.
.
.

(Ocupa la presidència la vicepresidenta primera, senyora María José Salvador Rubert)

La senyora vicepresidenta primera:

Honorable consellera, permeta'm recordar-li que ha de repartir-se el temps en les dos intervencions.

La senyora consellera d'Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica:

Ja ho sé, ja ho sé.

La senyora vicepresidenta primera:

Gràcies.

La senyora consellera d'Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica:

Clar.
No, no volia gastar-lo tot.
Però són molts temes, no?
Després me diuen que m'oblide d'algun.
Per a mi són importants tots.
(Veus) Molt bé.

El pla de recuperació de la ramaderia extensiva i pasturatge serà una realitat en aquesta legislatura.

I, com els deia, l'escola de pastor porta tres edicions en cada província amb gran èxit de participació.

Hem de tindre en compte que esta ramaderia extensiva ajuda a cuidar les nostres terres i és clau per a la prevenció d'incendis.
I precisament la millor lluita contra el foc és la prevenció.

Podem dir que durant la passada legislatura hem concentrat esforços en promocionar mesures col·laboradores; vam fer una línia per als plans locals de prevenció d'incendis.
Reforçarem eixos recursos perquè hem gastat absolutament tots els diners i a municipis que necessitaran de noves línies per a fer eixos plans locals de prevenció d'incendis.

I tots sabem, i amb açò acabe, que per a tindre en el foc, en els llocs, en el nostre territori, on més incidència té és en el medi natural.

I, per tant, és per a la conselleria una prioritat tindre clares, ordenades i protegides el nostre medi natural, amb plans d'ordenació de recursos naturals i noves declaracions de paisatges protegits, farem també un pacte pels boscos valencians.
És una de les propostes que volem posar damunt de la taula.
Acabaré.

Senyories, els propose gastar l'energia neta que ens impulsa en estos temps, és l'energia dels nostres joves.
Els propose que estes sinèrgies, que l'energia que gasten els nostres xiquets en dir-nos als adults que som uns irresponsables i que hem de fer ¡ja!
les mesures per a mitigar els efectes que patiran ells, les canalitzem per a fer una legislatura on l'emergència climàtica deixe de ser una simple advertència per a passar a l'acció.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera:

Gràcies, honorable consellera.

És el torn dels grups parlamentaris.

En representació del Grup Parlamentari Vox Comunidad Valenciana, l'il·lustre diputat José Luis Aguirre.

El senyor Aguirre Larrauri:

Muchas gracias, señora presidenta.

Señores letrados, muchas gracias por su presencia.

Señores miembros de la mesa.

Mucha gracias, señores diputados.

Quiero saludar, también, a todas las personas, agricultores, que preocupados por los problemas del sector primario han querido venir a escuchar las propuestas parlamentarias para esta legislatura.

Señora Mollà, en primer lugar, y en nombre del Grupo Parlamentario Vox Comunidad Valenciana, felicitarle por su nombramiento, le deseo una venturosa gestión al frente de la conselleria a cuyo fin trataremos de colaborar -como ya le dije- en la defensa de los agricultores, ganaderos y del medio rural en general.

Escuchándola, señora Mollà, me da la impresión que el orden de las competencias de su conselleria está equivocado.
Es la conselleria de agricultura y parece que la agricultura sea casi lo último que hemos considerado, pero, bueno.

Estamos de acuerdo -creo-, señora Mollà, que el sector agrario es clave en el tejido económico de la Comunidad Valenciana, necesita un fuerte y constante impulso, además de una estrategia clara, con medidas específicas, y un respaldo presupuestario que evite que todo quede en bonitas palabras.

La ley estrella de la anterior legislatura autonómica fue la ley de estructuras agrarias de la Comunidad Valenciana.
Es una ley que parece necesaria pero que fue publicada en marzo, justo antes de las elecciones sorpresa convocadas por su socio, el señor Puig.
Ha necesitado cuatro años para redactar y aprobar una ley y, en su redacción actual, vemos que lo más importante, que es la determinación de la unidad mínima de cultivo por municipio y comarca, está por determinar reglamentariamente.
Y nos vuelve a remitir a la ley de modernización de estructuras de 1995.

Señora Mollà, debe aclarar para cuándo estará todo el desarrollo reglamentario de dicha ley, o si se esperará que de prisa y corriendo envíe trocitos de reglamentos de desarrollo en función de las sorpresas que le esperen con sus nuevos socios.
(Aplaudiments)

Me gustaría empezar a preguntar por aquellas ayudas minimis que prometió el presidente de la Generalidad durante la pasada la campaña citrícola.
Estas ayudas estaban dotadas de un presupuesto de ocho millones de euros procedentes de fondos propios de la Generalidad para aliviar la situación de crisis que viven los citricultores valencianos y que su antecesora en el cargo se negó a tramitar al convocarse las elecciones prematuramente; es decir, la Generalidad adquirió un compromiso público de ayudar a un sector en crisis y después se desdijo.
¿Qué credibilidad puede tener la Generalidad para sus administrados, señora Mollà?

Habla, además, de transición ecológica, energética, eficiencia, sostenibilidad, blablabla.
Pero cuando va y redactar una ley de estructuras agrarias y hablan acerca del aprovechamiento de la biomasa, solo se refieren a la biomasa generada por los cultivos agrícolas cuando el verdadero problema es la biomasa acumulada en nuestros bosques.

Las obras o proyectos desarrollados en bosques para el control de la biomasa forestal debe tener rango de obras e interés general desde el punto de vista energético, con todo lo que ello conlleva; pero, previamente, los bosques deben contar todos, públicos y privados, con su correspondiente plan de gestión y mejora forestal o proyecto de ordenación de montes.
(Aplaudiments)

Solo así, sabiendo que se puede extraer de nuestros bosques, en un horizonte de diez años se puede garantizar la seguridad jurídica por parte de nuevas empresas de trabajos forestales, empresas de desarrollo de bioenergía suministradas con biomasa y, sobre todo, el empleo rural asociado.

Desde el punto de vista de Vox, ha de ser una prioridad la aprobación de directrices de ordenación de montes en la Comunidad Valenciana y un plan autonómico dotado de presupuesto para que no haya ningún monte sin su plan de gestión.
Y es que la política del pacto del botánico en materia de conservación de espacios naturales es la política de panfleteo, las camisetas, los cartelitos, las jornadas de las que siempre, siempre van los mismos a las visitas turné.

Hemos de recordar que la catalogación de espacios protegidos bajo la denominación de parque natural, en su mayoría una cacicada del exconseller Blasco.
Blasco puso por objetivo declarar 20 parques naturales y todos los parajes naturales municipales que quisieran los ayuntamientos para compensar el boom del ladrillo.
Ahora, tenemos casi la mitad de la superficie del territorio de la Comunidad Valenciana con alguna figura de protección.
Es necesario gestionar, y sobre todo invertir, con participación y beneficio activo por parte de quienes han sufrido esa declaración.

Desde Vox proponemos una auditoría de resultados sobre la declaración de cada uno de los parques naturales para comprobar el grado de inversiones y las desviaciones entre lo prometido y lo realmente ejecutado.
¿Usted se arriesgaría a hacer una encuesta a los habitantes del mundo rural de cada uno de los parques naturales para que se pronuncien sobre el grado de satisfacción que conlleva la declaración en cada caso de zona protegida?

Desde Vox pensamos que es necesario escuchar antes a las personas afectadas.
No debería aprobarse ninguna norma de gestión de ningún espacio protegido sin la conformidad de los habitantes de cada uno de los términos municipales afectados.
(Aplaudiments) Y esta es una medida para evitar el creciente talibanismo medioambiental ejercido desde la conselleria de los verdes, y estamos llegando al absurdo de que hasta para cambiar las tejas de una caseta o de una alquería por goteras hay que pedir permiso a la conselleria, no vaya a ser que afecte al chorlitejo patinegro o si alguien ha visto por ahí un cernícalo.
(Aplaudiments) Hasta ese punto llegamos.
Este es el día a día de la conselleria de los verdes: inseguridad jurídica, talibanismo y sometimiento.

Y es que su sometimiento en la gestión de los espacios protegidos ha llevado que hasta la consellera se esconda y decidan por ella cuando una epidemia de botulismo, algo inédito en un país civilizado, arrasa con las aves de la Albufera.
Sí, señorías, han sido las entidades ecologistas las que han decidido si la epidemia se ha controlado o no.
Ante una gran cantidad de aves muertas, los ecologistas siguen sujetos a una posible renovación de subvenciones por gestionar el agua de la Albufera y han ejercido de portavocía en un asunto tan crítico.
A eso se le llama, señora consellera, dejación de funciones.
(Aplaudiments)

Pero si la consellera o el alcalde de Valencia no saben gestionar el agua de la Albufera, y así se lo ha indicado también recientemente la fiscalía de medio ambiente, que se deje trabajar tranquilos y se escuche a los arroceros de Valencia.
Los arroceros son los primeros que quieren un medio ambiente sano, unas aguas claras y saneadas que no provoquen botulismo, sencillamente por los arroceros viven del campo, de su sudor y esfuerzo mientras que el resto, al parecer, viven de vender camisetas y de la subvención.
Eso es intolerable.

En la turné del Botànic por la Comunidad Valenciana, en esos especiales retiros de fin de semana para completar su semana botánica, hemos podido observar, entre otras imágenes de aparente buen rollo, que se desplazan a pueblos del interior a buscar qué hacer con el problema del despoblamiento rural.
Nos encontramos con que la solución ha sido duplicar una dirección general que hasta ahora era solo de desarrollo rural y antes era de política agraria comunitaria, y la novedad: crear otro chiringuito a modo de agencia; y es que además cada diputación provincial ya cuenta con su área de desarrollo rural.
¿Tantos fines de semana para llegar a esa conclusión?

En Vox pensamos que uno de los problemas del despoblamiento rural es precisamente ese, que solo es visitado los fines de semana.
(Aplaudiments)

Consideramos desde Vox que un análisis de inversiones interior-costa es totalmente necesario para garantizar un equilibrio territorial justo y poner en marcha con carácter preferente todos los proyectos de desarrollo de zonas de interior; en particular, un plan de inversiones, una plan de aprovechamiento de energías renovables en el mundo rural y no dejar a los municipios únicamente las subvenciones compensatorias de los que han tenido la suerte o desgracia de tener un parque eólico en su término.

En ese caso, la gestión forestal sostenible, la caza, la pesca, la agricultura de secano, los campos y la ganadería, como puntos estratégicos de control en los incendios forestales y el aprovechamiento de restos de biomasa agrícola y forestal -pendientes de desarrollo en la nueva ley de infraestructuras-, son medidas muy a tener en cuenta; promover un plan de acondicionamiento energético y urbanístico en zonas de interior, fomentar el turismo rural a través de la conservación, restauración y puesta en valor del patrimonio artístico, cultural y arqueológico de la Comunidad Valenciana.

En fin, en Vox pensamos que la implantación de estas medidas no requieren de nuevos chiringuitos ni agencias, tanto en la administración como en la empresa privada hay gente lo suficientemente preparada para impulsar estos proyectos.
(Aplaudiments)

Y entrando ya de lleno en materia agrícola, en Vox creemos que es imprescindible reforzar los servicios de inspección de sanidad vegetal.
La amenaza de nuevas plagas y enfermedades es un hecho real y especialmente derivado de los acuerdos comerciales -como bien decía usted-, a través de los que se ha permitido esa introducción de cítricos de países africanos y sudamericanos.

Ya que el Consell con la boca pequeña, como siempre, parece protestar pero sin tomar ninguna medida al respecto, Vox propone que dentro de nuestra competencia autonómica incrementemos la inspección en almacenes y lugares de depósito de esas mercancías hasta que por parte de las autoridades estatales se impida la descarga de fruta extranjera cuando se dispone de fruta en nuestra tierra.
(Aplaudiments)

Sí, señora Mollà, a pesar de que hoy la mayoría de representantes políticos se revelan ante importaciones masivas de cítricos procedentes de terceros países, un vistazo a la hemeroteca muestra como no siempre se han mantenido firmes en la defensa de nuestra citricultura: en 2016, nueve diputados socialistas y ocho del Partido Popular votaron sin ningún rubor a favor o se abstuvieron permitiendo la importación de cítricos de Sudáfrica, a pesar de las advertencias de los agricultores valencianos; y, en diciembre de 2018, la ministra de economía, Nadia Calviño, descartó pedir la cláusula de salvaguarda porque dice textualmente: Â«Las importaciones no han crecido significativamente o no tienen impacto significativo en los preciosÂ».

Los acuerdos con terceros países benefician significativamente a sectores económicos de otros países comunitarios y, por el contrario, perjudican notablemente al sector primario español hasta el extremo de quitar el sustento a miles de familias que viven de la agricultura.
Los gobiernos dictan acuerdos comerciales a sabiendas de que así están llevando al sector primario a la ruina económica; nuestros agricultores y ganaderos no pueden competir con sueldos de miseria.
Precisamente, hoy, varias pequeñas organizaciones agrarias han llamado a una huelga en este sector.

Señora Mollà, desde Vox proponemos que se debe considerar a la citricultura como un sector sensible y volver a defender comercialmente a su población en los acuerdos comerciales con países no europeos.
Recuperemos el principio de preferencia comunitario.
(Aplaudiments)

Les puedo asegurar que los eurodiputados de Vox y nuestra vicepresidente en la comisión de agricultura no van a ser hipócritas con el sector citrícola valenciano.
Vox no va a dudar en exigir a la comisión que paralice inmediatamente las importaciones de cítricos procedentes de Sudáfrica y que controle el incremento de importaciones de otros países del Mediterráneo, como Egipto o Marruecos.

Señora Mollà, la agricultura valenciana no quiere limosnas de nadie, tan solo pide que se le trate dignamente y se defiendan por tanto sus intereses.
(Aplaudiments)

(Ocupa la presidència el president, senyor Enric Morera i Català)

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Aguirre.

Passarem a conéixer la posició del Grup Parlamentari Ciudadanos.

Té la paraula l'il·lustre diputat Emigdio Tormo.

Els informe que el marcador, el rellotge de la trona no funciona; sí el de les pantalles.
Per tant, ho tinguen en compte per a l'ús del temps.

Quan vosté vullga, senyoria.

El senyor Tormo Moratalla:

Gracias, señor presidente.

Honorable consellera.

En primer lugar, darle la enhorabuena, felicitarla por su nombramiento.
Es también un placer que una ilicitana sea consellera.
Hace mucho tiempo que alguien de nuestra ciudad no lo conseguía.

Pero eso solo es la primera parte, la segunda parte viene -como le dije también en privado- en llevar a cabo políticas, ejecutar presupuesto y mejorar la calidad de vida de los ciudadanos.
Eso es lo verdaderamente difícil, lo fácil ya lo ha conseguido, entre comillas.

En segundo lugar, mi grupo parlamentario hace un profundo reconocimiento de la labor llevada a cabo por las Fuerzas y Cuerpos de Seguridad del Estado, mi propio…, el síndico de mi grupo parlamentario estuvo allí con más gente, con concejales, con diputados, aquello -como usted bien sabe- es un horror.
El ejército español, la Guardia Civil, la policía, la policía local, voluntarios de todo tipo y condición han repartido bocadillos, han repartido agua, se han involucrado incluso en la reparación de motas del río que estaban derruidas.

Mi grupo político no va a hacer una crítica negativa de la gestión llevada a cabo, eso ya habrá tiempo en el futuro de hacerlo, pero qué duda cabe que hay momentos en que uno se piensa a qué se dedican algunos políticos cuando la madre naturaleza se desborda, nunca mejor dicho.

En tercer lugar, le voy a presentar a la diosa Ceres; la diosa Ceres es la patrona de la agricultura, no católica evidentemente, no quisiera entrar en ese tema con usted, es la diosa que regula las cosechas, la diosa que regula la fertilidad de la tierra, y lo que yo me pregunto es en qué momento hemos ofendido gravemente a la diosa para que nos olvide.

Mire, la agricultura valenciana está en una situación tan dramática, tan absolutamente triste, tan absolutamente dejada de la mano de la diosa, que uno se pregunta en qué momento ha ofendido tan gravemente a quien debía regir en la antigüedad los destinos de la agricultura.

La situación crítica de la agricultura no es algo que yo lo denuncie, lo denuncian todos y cada uno de los actores que están involucrados, lo denuncian los sindicatos, lo denuncian las cooperativas, lo denuncian los regantes, lo denuncian todos y cada uno.

Y, mire, señora consellera, cuando ustedes accedían al poder hace cuatro años tenía justificación, nosotros nos preguntamos cuándo iba a acabar pero tenía justificación que ustedes criticaran a los señores del Partido Popular, llevaban 20 años gobernando y la situación de la agricultura era crítica.
Pero, ahora, la herencia recibida es la herencia recibida suya, de su grupo político y de los miembros del gobierno del Botànic; luego ya no se puede culpar a nadie más que a su antecesora en el cargo y a usted en el tiempo que lleva ejecutando las políticas de agricultura, ganadería, pesca, etcétera, etcétera, en esta conselleria.

Mire, los precios en origen.
El otro día estuvimos en Utiel-Requena, en la comarca, productores de vino, vendedores de vino y estaban absolutamente desolados.
Había también un representante de su partido.
Y yo me decía: ¡hombre!
, que estén aquí es bueno.
Pero ¿de quién depende la gestión, de quién depende la defensa de los intereses de los agricultores y viticultores?
De ustedes.

Hay productos como la miel, como la oliva, como la uva, como la granada de mesa -y usted ha nombrado aquí-, que están en una situación de debilidad absoluta y que no ven un futuro, ni ven cómo puede ni en el futuro resolvérsele.
Ustedes que venían a salvar personas.

La campaña de los cítricos son absolutamente deplorables.
Usted ha hablado aquí de cítricos, de lo bien que se valora los cítricos valencianos fuera de España, de la naranja, de la naranja temprana, de la mandarina, etcétera.
Pero sabe usted que hay zonas extensas de esta comunidad -lo sabe tan bien como yo- donde no se recoge el fruto en los árboles y se deja pudrir, porque es más costoso recogerlo que dejarlo que se pudra.
Es decir, se pierde dinero.
Ustedes que venían a salvar personas.
(Aplaudiments)

Claro, cuando habla usted del número de agricultores… Ha dicho una cosa que me…, si no fuera porque es tan grave, causaría hasta cierto pasmo y risa.
El número de agricultores.
El número de agricultores baja constantemente en la Comunidad Valenciana.
El presidente de la Generalitat en esa convocatoria… El presidente del gobierno en esa convocatoria de elecciones que les madrugó a ustedes hizo que el presidente de la Generalitat diera a la publicidad un plan en el cual quería invertir 240 millones de euros en tres años para invertir la tendencia al despoblamiento del campo valenciano, que no era más que una copia de otro plan que había anunciado tres años antes, que tenía como objeto último y final evitar que 72 pueblos de nuestra comunidad perdieran población.

Claro, y usted va y dice: Â«Vamos a hacer un plan de herencia agrícola para que los hijos recojan toda la sabiduría de sus mayores.
Â» Pero ¿qué hijos?
Si no hay nadie en el campo que quiera seguir continuando con la tradición de sus padres.
Si la edad media de los agricultores está ya cercana a la edad de jubilación, y usted lo sabe exactamente igual que yo, y durante cuatro años han malgastado el tiempo, el dinero y los recursos de esta comunidad y no han conseguido revertir ni en uno esa tendencia absolutamente deplorable del campo valenciano.
(Aplaudiments) Ustedes que venían a salvar personas.

Claro, y me habla de plagas.
Mire usted, en el año 2015 nos reunimos con la consellera, con doña Elena Cebrián, y le dijimos: Â«Mire, nosotros no somos más listos que nadie, pero la plaga ha saltado de la bota de Italia a Menorca, de Menorca a Palma, de Palma a Ibiza…Â» De perogrullo.
¿Qué es lo siguiente que venía?
La península, el resto del territorio nacional.

No sabíamos si iba a aparecer en Murcia, si iba a aparecer en Alicante o iba a aparecer en Gerona, pero apareció en Alicante.
Y mire, en compañía del síndico de mi grupo, estuvimos en un paisaje que de llamarlo lunar, sería generoso.
Era un territorio absolutamente devastado, donde se había arrancado todos y cada uno de los almendros, de los olivos y del resto de vegetación que pudiera haber ahí.
Cuando hablamos con las personas concernidas, preocupadas representantes de todos los partidos políticos, de todas las ideologíaspolíticas, mejor dicho, nos decían: Â«Lo que nosotros queremos es no solo presente para nuestra tierra, sino un atisbo de futuro, un atisbo de esperanza.
Â» Y cuando vino la consellera -entonces no era usted todavía, no sabían producido las elecciones- por aquí, lo único que nos da son buenas palabras.
Hoy usted ha anunciado también una cantidad de dinero para el futuro de esta zona y tal.
Nosotros lamentamos y creemos que eso no va a ser así y que van a seguir ustedes como siempre salvando personas.

Mire, la falsa polilla, la mancha negra, los perforadores, -que solo oírlo ya asustan-, escolítidos, orthotomicus, barrenillos, tomicus minor y destruens.
Uno oye eso, que son todas las plagas que la propia página de la conselleria relata y cómo se va ampliando constantemente con el paso del tiempo la afectación que tienen y no puede más que entrar en pánico, porque ustedes no hacen absolutamente nada para resolverlo.
Ustedes que venían, como digo, a salvar personas.

El IVIA.
El IVIA era la joya de la corona.
Se han encargado entre todos de matarla y ella sola se murió.
Es decir, no hay gestión que consigan ustedes que no redunde en el propio perjuicio del Instituto Valenciano de Investigaciones Agrarias.
Hay menos personal, está peor dotado, está peor financiado y aquello que conseguía que fuera una atracción de patentes, de divisas, de ingresos para la comunidad y de prestigio internacional, se ha convertido en el patito feo del departamento de agricultura.
(Aplaudiments)

Agua, señora consellera, agua.
Claro, hablar de agua es cuando menos sorprendente en su grupo parlamentario.
Tenemos dos conceptos distintos del agua.
Nosotros pensamos que el agua es de todos los españoles.
Fíjese, no de todos los españoles, también de los portugueses.
Hay acuerdo con Portugal que les garantiza un caudal mínimo de agua.
¿Por qué no hay también acuerdos parecidos en el resto de España?
¿Por qué si tenemos una red eléctrica nacional que engloba todo el territorio, no tenemos también un red de agua que englobe todo el territorio?
(Aplaudiments)

Usted dice, usted dice, usted dice: Â«Voy a respetar a pies juntillas el memorándum Tajo-Segura.
Â» Yo le voy a hacer una pregunta directa, clarísima.
Si usted tuviera que construir un nuevo trasvase Tajo-Segura porque no existe el anterior, ¿lo haría, su grupo parlamentario votaría a favor de dotar presupuestariamente un trasvase Tajo-Segura?
(Aplaudiments) Yo creo que no.
Si tuviera usted que hacer y construir y dependiera de usted y de su grupo parlamentario un nuevo trasvase del Júcar al Vinalopó, ¿lo haría?
¿Paliaría la sed de los territorios del sur de la Comunidad Valenciana, de su tierra y la mía, que es Elche, votando en contra del criterio de su partido, que está en contra de poner más tubos?
Yo, sinceramente, creo que no.

La gestión del cierre de playas, señora consellera.
El turismo es la gallina de los huevos de oro, lo que en otro tiempo fuer la agricultura.
Para nosotros ese turismo tan denostado por la izquierda del sol y playa es tan importante como el de la cultura, el de interior, el de los eventos…, de cualquier cosa que usted quiera.
Esta comunidad es tan rica que en invierno y en verano se puede hacer millones de cosas, cientos de miles de cosas.
Lo que pasa es que hay que cuidarlo.
Y usted, con la dejadez y la desidia que ha hecho de la gestión de la contaminación de las playas está atacando a ese modelo económico, que además utilizan nuestros adversarios en el resto del Mediterráneo para captar turismo que es nuestro, (aplaudiments) que nos lo hemos ganado a pulso y que los hombres y mujeres que se dedican a cuidar de las playas, del mundo que engloba el turismo se dejan la piel para que podamos seguir viviendo de ello, porque en torno a turismo le recuerdo que gira todo.

Vertederos ilegales.
Señora consellera, ¿dónde estaba usted la anterior legislatura cuando este grupo parlamentario y este diputado que les habla denunciaba ante la anterior consellera la existencia de vertederos ilegales?
Lo negaban, lo negaban hasta que sacamos aquí un folio y medio con fotos del vertedero de Utiel-Requena que han tardado ocho meses en empezar a clausurar, sancionar, etcétera,; con una posibilidad de que se pegue fuego aquello, se pegara en su momento, que todo ese discurso que hace usted de la emergencia climática, del envenenamiento de los ríos, del envenenamiento del aire, etcétera, etcétera, se le cae absolutamente y se le desmonta el chiringuito, porque ustedes mismos no reconocían la existencia de los vertederos ilegales de gran magnitud que había.

No le hablo ya de los pequeños.
Invité a la señora consellera a que cogiera cualquiera vereda, cualquier paseo, cualquier rincón de la Comunidad Valenciana, que me acompaña y viera los cientos de miles de minivertederos que hay llenos de neveras, de lavadoras, de plásticos, de todo tipo de inmundicias.
Pero, señora consellera, ustedes venían a salvar personas.

Pesca.
Por fin, alguien habla de pesca en este hemiciclo.
El señor presidente de la Generalitat la primera vez que habló de pesca…

El senyor president:

Senyoria.

El senyor Tormo Moratalla:

… habló -termino ya, señor presidente-, habló -dos líneas-, la segunda vez habló… No llega al minuto.
Yo le invito a que le pase esa información que usted nos ha dicho que va a hacer, sobre todo lo que voy a hacer, voy a hacer, voy a hacer, que se ha pasado todo el discurso diciendo que voy a hacer, porque da la impresión (veus) de que ustedes no han hecho absolutamente nada.

El senyor president:

Senyories.

El senyor Tormo Moratalla:

Cuando usted me habla de infraestructuras pesqueras (aplaudiments), quiere decir que su antecesora no ha hecho absolutamente nada.
Cálmese.
Luego volveré.
Muy amable.

Gracias, señor presidente.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyoria.
 (Aplaudiments i veus)

Fixarà posició, en nom del Grup Parlamentari Popular, la il·lustre diputada Elisa Díaz, a la compareixença de la consellera d'agricultura, desenvolupament rural.

Quan vosté vullga, senyoria.

La senyora Díaz González:

Gracias, señor president.

Quiero comenzar mostrando nuestro respeto, admiración y gratitud por todas las labores de emergencia y de salvamento, y también por las de voluntariado, que se han y se están llevando a cabo tanto en Ontinyent, en toda la comarca de la Vall d'Albaida, en el Comtat y, sobre todo, en el sur del sur.
Y mostrar también nuestra solidaridad con todos los afectados.
¡Fuerza, Vega Baja!
(Aplaudiments) Una desgracia, que era lo que le faltaba al sector primario.

Consellera, usted acusó a la señora Rodríguez Piñero, del Partido Socialista, de no pedir esas garantías.
Ella recuerda el compromiso de ese fondo de compensación de 1.
000 millones de euros.
Y, claro, ese fondo es para compensar a potencialmente perdedores, refiriéndose al sector agrario, con lo que entendemos que esas garantías.
.
.
pues no están peleando por ellas.

Precisamente por eso le pedimos desde el Grupo Parlamentario Popular que no solo lo haga aquí, que se vaya a Madrid y, ante el Gobierno de España, reclame esas garantías de reciprocidad, porque es importante -y estamos de acuerdo, usted lo ha dicho-, pero que no lo haga aquí solo, ante el Gobierno de España, que lo haga y que refuerce.
Que antes de firmar ese acuerdo Unión Europea-Mercosur, sea necesario que esas garantías de reciprocidad existan, esa igualdad de condiciones para competir en el mercado.

También esa igualdad de controles fitosanitarios.
Nosotros ya lo hemos pedido.
Es verdad, están entrando importaciones con plagas y enfermedades.
¿Por qué?
Porque no tienen los mismos controles fitosanitarios que nuestras exportaciones.
Por eso también le pedimos que, usted lo ha exigido aquí, váyase a Madrid y lo exija ante el Gobierno de España.
También es verdad que es una situación ahora bastante ambigua.
, Pero tiene que hacerlo,.
usted es la consellera y tiene que hacerlo no como Compromís, sino como Consell, representante del Consell de la Comunitat Valenciana, en defensa del sector agrario valenciano.

Mire, de momento, y se lo decimos que lo reclame, porque de momento lo que han estado haciendo es atentar con el sector agroalimentario valenciano, señora consellera.
Les mienten continuamente.
Ustedes que venían a rescatar personas y mire como empiezan, empiezan con recortes, eliminando… El Botànic elimina las ayudas de minimis 8 millones de euros, señora consellera.
(Aplaudiments) Y ¿usted dice que se utiliza al sector agrario como moneda de cambio?
Y ¿qué hacen ustedes, señora consellera?
A cambio de contratar altos cargos y varios asesores por 17 millones de euros, recortan en ayudas como en estas, 8 millones de euros al sector agrario citrícola.
Creo que debería de guardarse algunas palabras cuando las utiliza, porque precisamente ustedes están haciendo lo que están criticando.

Y mire, respecto de las ayudas.
Es que no las han pagado, es que están asfixiando al sector.
Es verdad que todos nos lo están diciendo, les están diciendo que les están asfixiando.
¿Van ustedes a suprimir el impuesto de transmisiones patrimoniales y de sucesiones?
Porque de no hacerlo, la necesidad de esa nueva generación, de renovar la generación en el sector primario, no va a ser posible y van a desaparecer, señora consellera.

Y la provincia de Alicante, sí, ha sido la más afectada, la afectada por la bacteria de la Xylella.
Ustedes están tomando medidas… Está muy bien informar, está muy bien explicar, está muy bien escuchar, pero sobre esas indemnizaciones no solo… Y usted ha dicho: Â«Es que no son suficientes, vamos a ir más, pero que lleguen a todos.
Â» Si el problema está en que no llegan a todos.
Es que hay muchísimos afectados a los que no les está llegando ni un céntimo de euro, señora consellera.
Claro que es necesario, aparte de informales y escucharles.

Y mire, las ayudas.
Le he dicho que no las están pagando.
Las ayudas del PDR no les han llegado, las que están presentadas y en regla, señora consellera.
Los regantes nos están diciendo, nos están preguntando que cuándo les van a llegar.
Y le piden que aquí ahora usted se comprometa a decir cuándo les va a llegar esas ayudas, señora consellera.
(Aplaudiments) ¿Cuándo?

Igual que esas ayudas, necesitan también el agua.
Desgraciadamente, que no llegue como ha llegado destrozándolo todo y sin que resuelva nuestro déficit hídrico.
Ese déficit hídrico que es tan importante.
Por cierto, usted no ha nombrado el decreto de sequía.
¿Usted sabe que dentro de doce días termina la vigencia del decreto de sequía y usted ni siquiera lo ha nombrado, señora consellera?
¿Sabe lo que va a pasar?
Porque entendemos que a doce12 días, cuando el Gobierno de España no se ha pronunciado, no lo va a prorrogar.
Mire, le voy a decir lo que va a pasar.
Se impide, a partir del 1 de octubre, se impide poner en marcha las baterías de pozos de sequía que cada vez… cada vez sea necesario.
Desaparece la causa que permite establecer exenciones en el precio del agua desalada.
Usted sabe tanto como yo que es inasumible para los regantes.
Pero es que, demás, esas exenciones… ustedes no son los únicos que no pagan.
El Gobierno de España lleva ya un año de retraso para pagar esa exenciones, señora consellera, y ustedes no lo han reclamado, por supuesto.

Pero es que no solo afecta al regadío, también al abastecimiento.
¿Sabe que hay un montón de municipios que les va a afectar y van a tener que pagar seis millones más de euros por el agua?
¿Sabe que de esos municipios, 25 son de la Vega Baja?
A ver cómo les explica a los alcaldes de esos municipios y a los vecinos de esos municipios que en este año, que se antoja bastante difícil para ellos, van a tener que pagar más por el agua, señora consellera, (aplaudiments) después de lo que acaba de suceder.

Y en cuanto a la desalación.
Ustedes apuestan por la desalación y hablan de emergencia climática.
Ha hablado usted de emisiones de CO2.
Pues, que sepa, por si no lo sabe, señora consellera, que un hectómetro cúbico de agua desalada es igual, en cuanto al impacto respecto de emisiones de gases de efecto invernadero, a 1.
400 coches al año, señora consellera.
¿Va a seguir apostando por las desaladoras o apoyando a esas desaladoras que algún municipio en los que ustedes gobiernan quieren y se empeñan en instalar, después del dato que le acabo de dar?
Bueno, esperemos que no.

Y seguimos hablando de contaminación.
Bueno, vamos a hablar…, ya que estábamos hablando de desalación, vamos a hablar del trasvase.
En eso, mire, bienvenida, bienvenidos.
Por fin entró lo cordura.
Usted ha dicho que el trasvase es irrenunciable.
(Soroll de papers) El trasvase es irrenunciable.
¿Saben ustedes que no quisieron incluir este adjetivo en el dictamen de la subcomisión de estudio del déficit hídrico, que los únicos que queríamos incluirlo fuimos el Partido Popular, fuimos nosotros?
(Aplaudiments) Ustedes no quisieron incluirlo.
Bienvenidos.

También ha dicho la consellera que iba a llevar a los tribunales…, si se hacía una comisión central de explotación del trasvase Tajo-Segura y se dejaba entrar a la mancomunidad de los municipios ribereños, que lo recurriría.
Bueno, ¿lo ha recurrido ya?
Porque esto ha pasado.
¿Lo ha recurrido ya, señora consellera, o ha presentado alguna queja ante el Gobierno de España?
Porque no se ha invitado ni al SCRATS ni a los municipios que integran la mancomunidad del Taibilla.
No se les ha invitado, pero los otros, los ribereños, sí que estaban, señora consellera.

Y sigo, sigo hablando de depuración y de saneamiento.
Efectivamente, queda mucho por hacer y ustedes dicen que es que han hecho.
Han hecho bien poco.
Mire, le voy a dar una cifra (soroll de papers): en la última legislatura del Partido Popular, más de cien millones de euros en saneamiento y depuración; la del Botànic, el Botànic I, 17 millones de euros, lo mismo que se gastan en asesores y altos cargos, señora consellera.
(Aplaudiments) Un poco vergonzoso, por no decir mucho.

Claro que hace falta.
Hace falta, ¿sabe por qué?
Porque, por ejemplo, necesitamos que no se vuelvan a cerrar playas en pleno período estival.
Y lo de las cloradoras no es solución.
¡Anda!
, que también tiene su gracia que el Pativel (soroll de papers) no permita pruebas deportivas, como la de nado en Elche, que se suspendió, pero si permite cloradoras en las playas valencianas.
(Aplaudiments) Es bastante curioso.

Y, mire, contaminación.
Le recuerdo que el Botànic paralizó 639 millones de euros de inversiones, 750 empleos, porque no son capaces de tramitar los expedientes.
Y tienen un convenio, que inició el Partido Popular, con los colegios profesionales que no utilizan, señora consellera.
Ellos dicen que se atrevan a utilizarlo, que no les salga tanto sarpullido con esa colaboración público-privada.

Y sigo.
Cuatro años perdidos.
Cuatro años perdidos en gestión de residuos.
Y me pregunto, ahora que la persona que cesaron ustedes va a coordinar sus políticas, ¿van a seguir empeñados en el SDDR o lo van a dejar en un lado y esas tres erres las potenciaran a través del SCRAP y la valorización energética?
Le recuerdo -si no lo sabe, se lo digo- que la ONU reconoce la utilidad y la importancia de la actividad de las plantas de valorización energética a nivel mundial y su impacto en el cambio climático.
Apuesten por la valorización energética.
Creo que no es muy coherente que tengan ustedes coordinando sus políticas a quien ha estado cuatro años perdiendo el tiempo con el SDDR.

Y acabo…

El senyor president:

Senyoria.

La senyora Díaz González:

…, acabo ya.
Aunque tengo.
.
.
, me queda…

El senyor president:

Ha de finalitzar ja.

La senyora Díaz González:

…Bueno, decirle una sola cosa más.
El pacto de gestión forestal.
Miren, (soroll de papers) ustedes dijeron que no al pacto de gestión forestal hace más de dos años, cuando mi síndica se lo propuso.
Este pacto de gestión forestal lo estaba pidiendo todo el sector y ustedes dijeron que no y ahora dicen que van a hacerlo.
¿Para cuándo ese pacto de gestión forestal, señora consellera?
Porque usted dice que prevenir incendios es necesario y que, para prevenir incendios, hay que prevenir, sí, pero, ¿cómo?
Con gestión forestal, señora consellera,…

El senyor president:

Moltes gràcies.

Moltes gràcies, senyoria.

La senyora Díaz González:

…ya se lo digo yo, con gestión forestal.

Nada más y muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president:

En nom del Grup Parlamentari Unides Podem, per a fixar posició sobre la compareixença de l'honorable consellera, té la paraula la il·lustre diputada Beatriu Gascó.

Quan vosté vullga, senyoria.

La senyora Gascó Verdier:

Bon dia, president.

Consellera.

Bon dia, senyories i membres del públic.

Abans que res, vull expressar la meua profunda solidaritat i la del meu grup també amb totes les persones que han patit les conseqüències d'unes pluges catastròfiques en el sud de la Comunitat Valenciana i molt especialment en el Baix Segura.

Em dol particularment que qui ja patix una vida difícil, com són els llauradors i llauradores, hagen perdut en molt casos el cent per cent de la collita.
Sabem que la conselleria ha donat una resposta immediata i confiem que les ajudes promeses arriben el més aviat possible.

Hui també, en este meu primer discurs en aquesta X Legislatura, agrair a totes les persones que varen depositar la seua confiança en Unides Podem.
És per a mi un honor estar de nou en les Corts Valencianes.
Continuaré treballant amb tota la meua passió per tractar d'ajudar a resoldre els nombrosos problemes que es patixen en l'àmbit de l'agricultura, la ramaderia, la pesca artesanal, un món rural en estat d'abandó i, especialment, els desequilibris i amenaces a què sotmetem la mare terra.

Perquè, quan parlem de món rural i de medi ambient, parlem del llegat i de les arrels del nostre poble, dels nostres majors.
I nosaltres en estes Corts i vosté al govern del Botànic tenim la responsabilitat compartida de deixar el millor llegat possible a les nostres filles i nétes; un llegat del qual depén el futur del nostre poble.
(Aplaudiments)

La IX legislatura va ser clau per trencar les dinàmiques que més mal han fet en poc de temps al nostre país.
I sí, vint anys no són res per a la natura, però coincidirà amb mi, senyora consellera, que aquesta legislatura ha de deixar enrere, definitivament, els atemptats contra ja no sols la natura, sinó contra el sentit comú.
I no parle sols de la lluita contra la pitjor amenaça que atempta contra els éssers humans, que és l'emergència climàtica; em referisc també a la necessitat de trencar per sempre amb la passivitat i deixadesa cap a un sector històricament protagonista, com és l'agrari.
Els llauradors, ramaderes i pescadors artesanals ens ho estan demanant a crits.

I no es tracta sols de remeiar la irresponsabilitat dels partits espanyols, i amb diputats i diputades valencians, que primer voten a favor o abstenció als tractats de lliure comerç, que afonen encara més els nostres xicotets llauradors i ramaders, i després es posen darrere de les pancartes demanant el suport a aquest sector.

Hem de donar respostes immediates als citricultors, als productors d'ametlers afectats per la Xylella fastidiosa, als viticultors, als ramaders i a tants altres que esperen d'aquest Botànic atenció i confirmació que hi ha esperança per a resoldre els problemes tan greus que viuen.

Cal treballar amb convicció, per tal d'aconseguir una millora substancial de la futura PAC, en revisió, com vosté be deia.
Que la política de major pes financer de la Unió Europea tracte l'agricultura mediterrània i la valenciana en particular amb la forma que es mereix.

I nosaltres, des del Botànic, haurem d'aprofitar al màxim el ventall de possibilitats que oferixen eixos fons, per tal de recolzar de valent els joves llauradors que intenten assentar-se en una explotació; donar suport a la ramaderia extensiva, com a excel·lent sector que fixa població rural i ajuda a lluitar contra els incendis, com vosté mencionava; fomentar l'agricultura ecològica i la venda directa; aconseguir que els menjadors escolars oferisquen aliments de qualitat; donar facilitats perquè hi haja més formatgeries artesanals, més apicultors, perquè hi haja més obradors, també, de pa artesà i melmelades.
Apostar, en definitiva, per un sector primari que siga, de veres, una oportunitat de creació d'ocupació en les zones rurals, tot i sent cada vegada més respectuós amb el medi ambient.

Però vosté sap i totes ací sabem que la clau està també a aconseguir que la gran distribució respecte el paper que els xicotets productors han de jugar, sense oprimir-los amb preus sota el cost de producció.
I, per a aconseguir-ho, vosté haurà de fer complir la llei de la cadena alimentària -una llei que necessita canvis, això està clar, però és la que tenim- i amonestar qui no la complisca.

El Botànic ha de ser, en definitiva, eixa finestra d'esperança per a una agricultura que, d'altra manera, està en perill d'extinció.

El sector agroalimentari, en el seu conjunt, no sols és un sector clau en la nostra economia i responsable d'alimentar-nos, també és clau en la lluita contra el canvi climàtic.
Aquest és el sector que més contribuïx a les emissions de CO2 si es té en compte no sols el procés productiu, sinó també el transport, la cadena de fred i els envasos i embalatges que genera.

Per això, també cal treballar per a aconseguir un sector agroalimentari.
I això ho saben bé les empreses valencianes que en són líders.
Cada vegada s'ha de ser més respectuós i compromés amb el medi ambient.
Però sembla que alguns no tenen pressa perquè la Generalitat jugue el seu paper de fer complir els terminis que ens marquen des d'Europa com, per exemple, en la generació de plàstic i envasos, en general, i en la seua gestió, de la qual en són responsables.

Hem de reconéixer, senyora consellera, que hem aconseguit que la dreta haja avançat, en certa mesura.
.
.
, bo, una part de la dreta, altres semblen encara ancorats en el segle passat o inclús l'anterior.
Després de dècades de menyspreu de les evidències científiques, a la fi hem aconseguit que facen cas a la ciència i no al cosí de Rajoy.
Si les hagueren assumit abans, no hauríem de fer front a les grans amenaces que han posat damunt del cap de la Comunitat Valenciana, amb el seu model urbanístic depredador, la gestió nefasta de l'aigua i les màfies lligades a la gestió de residus, per posar uns exemples.
En contrast, el Botànic vol i sap governar millor, molt millor.

Coincidim, senyora Mollà, que entre les tasques més importants que ha d'afrontar la secretaria autonòmica de medi ambient està la de fer avançar dràsticament la nostra comunitat en la capacitat de reduir, reutilitzar i reciclar els residus que generem.
Hem assumit la responsabilitat de govern amb una clara vocació de donar solució a la crisi climàtica i, per això, cal afrontar aquest i altres problemes.

Comptem amb vosté per a avançar en la formulació d'una llei de prevenció de residus, en línia amb la proposta que es va quedar a meitat en la passada legislatura, però també per a avançar a nivell legislatiu en la generació i/o pujada d'impostos, com se'ns demana des de Madrid i des d'Europa, tant a abocador com a la incineració.

El PIR necessitarà també una revisió i s'haurà d'aprovar també una llei complementària de protecció del medi ambient contra l'abandonament de residus.
Però, sobretot, en aquesta legislatura s'ha d'aconseguir la implantació de la recollida selectiva de la matèria orgànica en tots els pobles i ciutats de la comunitat, lluitant, al mateix temps, contra el malbaratament d'aliments, com vosté deia.

En matèria forestal, queda pendent implementar totes les eines nascudes de la modificació de la llei forestal, com és la creació del fons forestal valencià, del pagament dels serveis ambientals, el centre de la propietat forestal o els consells forestals de demarcació.
Així mateix, s'haurà d'abordar la modificació del Patfor, l'eliminació progressiva de l'ús del foc i el foment de cultius per mantindre el mosaic agroforestal.

També s'han d'afrontar les principals causes de contaminació atmosfèrica, acústica, electromagnètica i lumínica.
En este sentit, recolzarem qualsevol iniciativa que aporte solucions als problemes de salut que afecten a la població i a la fauna i que permeta l'augment de les inspeccions ambientals en la Comunitat Valenciana.

S'han de millorar substancialment també les condicions laborals dels treballadores i treballadores de VAERSA, així com dels agents mediambientals.
I hem de recolzar, evidentment, l'activitat d'investigació de l'IVIA i del CEAM.

Respecte al cicle integral de l'aigua, s'han de resoldre, de manera definitiva, els problemes lligats a la depuració, el sanejament, la separació de pluvials de fecals i la promoció de sistemes com els de drenatge urbà sostenible.

Last but not least, al contrari, s'ha de donar una forta espenta a l'estratègia valenciana de canvi climàtic i transició energètica.
El meu grup recolzarà la implementació efectiva dels indicadors globals i específics per tal de controlar el compliment de l'estratègia.
Com no pot ser d'altra manera, volem veure nàixer el més aviat possible l'agència valenciana de lluita contra el canvi climàtic i l'aprovació de la llei valenciana de canvi climàtic.

No són pocs els reptes que queden pendents i sap que trobarà el nostre ferm suport per tal de fer avançar la Comunitat Valenciana en la resolució de tants i tants problemes que, hui en dia, han arribat a mobilitzar a milions de joves en els Fridays for Future.

Però, també, a unes mares i uns professors pel clima, organitzacions ecologistes i, diria, a una ciutadania, en general, molt preocupada per la destrucció del planeta i de les conseqüències de salut que en deriven.

No és demà, senyories, és hui, és ara, quan es demostra davant la història que som capaços de fer de la nostra terra una llar per a les noves generacions.
O si, per contra, el futur ens jutjarà culpables.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyoria.

Fixarà posició en nom del Grup Parlamentari Compromís, a la compareixença de l'honorable consellera, la il·lustre diputada Graciela Ferrer.

Quan vosté vullga, senyoria.

La senyora Ferrer Matvieychuc:

Moltes gràcies, senyor president.

Bon dia, senyores i senyors consellers, senyors i senyores diputats i diputades.

Senyora consellera, és un plaer per mi el poder estar fent aquesta compareixença davant una persona que valore molt i que està demostrant tota la seua vàlua, tota la seua dedicació i tota la seua capacitat per fer front al principal repte que tenim com a societat, com a essers humans, com a humanitat: l'emergència climàtica.

Malauradament estos dies, esta setmana, hem sigut testimonis de primera mà de les conseqüències de la torrencialitat de les pluges; de les conseqüències de no haver tingut en compte el nostre clima mediterrani, el nostre cicle hidrològic mediterrani, a l'hora de l'ordenació del territori, de posar infraestructures, de com tractar els rius i les seues planures d'inundació.

Malauradament tenim moltes vides destrossades que hem de reconstruir des de ja.
I, sobretot, set persones que ja no estan ací, que ja no estaran.
Són conseqüències irreversibles, però de tot això hem de traure lliçons i, sobretot, hem de comprometre'ns, des dels nostres llocs a la política, a tots els elements de decisió, a que no es torne a repetir.

Tot aquest dolor ha de servir per a que aprenguem i tingam en consideració que el territori està ahí, que els riscos estan ahí i que el que hem de fer és evitar i reduir al màxim la vulnerabilitat de les persones, tant la social, com l'econòmica, com l'ambiental.

Aixina volia començar perquè el canvi climàtic.
.
.
, ens deien: Â«No, això és un inventÂ».
No, el canvi climàtic està ací i hem de gestionar-ho.
I per això en aquesta conselleria, que alguns es creuen que és una qüestió de postureig això de dir-se emergència climàtica i transició ecològica, és central, és vertebrador.
Perquè sense assumir la necessitat d'actuar ja -ja no podem esperar a més paraules, ja està comprovat- i fer eixa transició ecològica, eixa descarbonització de l'economia per a mitigar les causes del canvi climàtic.

Però també eixa transició ecològica que implica l'adaptació dels sectors, dels usos del territori, per tal de salvaguardar els ecosistemes i per tal de salvaguardar les persones.
És fonamental, i és fonamental que siga justa perquè si no els que assumiran els costos són els de sempre, els que no tenen assegurança en sa casa, els que s'han quedat sense el bancal, i això no ens ho podem permetre com a societat.

Per una altra banda, crec que el plantejament que vosté ens ha fet i el compromís que ha assumit aquest Consell d'abordar l'emergència climàtica des d'un punt de vista transversal, integrador, a tots els nivells i en tots els departaments, és fonamental.
És la línia en la qual hem de continuar treballant.

I, per això, tots sabem -ens ho han dit els científics desenes i desenes de vegades- és fonamental la salut dels ecosistemes, és fonamental la biodiversitat per a poder ser resilients a eixe canvi climàtic.
És fonamental que la nostra agricultura estiga preparada, diversificada; que tingam uns rius i uns aqüífers sans, sense contaminació.

Eixes línies de treball que vosté ha resumit, perquè era moltíssima densitat, en aquesta compareixença creguem que són les línies de futur.
Alguns es queden mirant al passant o fent frontisme, nosaltres, des de Compromís, el que pensem i el que anem a defensar són unes polítiques ambientals per a mantindre i millorar la qualitat de vida de les persones, però no sols les d'ara sinó també les que vindran.

En l'àmbit de l'altra meitat de la seua conselleria, íntimament relacionada amb aquesta, que és la d'agricultura i desenvolupament rural, nosaltres pensem que en la legislatura passada hem avançat de manera important per a fer front a problemes estructurals de l'agricultura, del nostre model agrícola, que no s'havien abordat en 20 anys.

Que no s'havia abordat ni el relleu generacional, ni fer un pla de futur com el de l'agricultura ecològica, que demostra que no sols és ben rebut socialment sinó que a més a més aborda qüestions d'atracció a persones joves.
De diferenciar, de competir, a través de la diferenciació del producte, perquè la diferenciació del producte és fonamental per a poder guanyar en valor afegit, en rendibilitat dels llauradors i de les llauradores.

Tenim amenaces en l'horitzó: estan les plagues, estan les amenaces climàtiques, estan els tractats comercials.
Que molts ens han criticat perquè resulta que ara sembla que som Trump per dir que, escolte, el que no pot ser és que deixen entrar material contaminat mentre ací estem fent un esforç ingent per tractar-ho i per evitar-ho.

I després resulta que tenim el problema de plagues, com el cas de la Xylella, i el govern de l'estat, el govern espanyol, es posa de perfil.
És un problema del conjunt de la península -diria jo fins i tot- no és un problema que tingam ací i que ja ens arreglarem com puguem.
Per això és fonamental que el finançament arribe, també, a este tipus de treballs que són essencials per la investigació i també per a la compensació de totes les persones afectades.

Durant molt de temps hem viscut, malauradament, en una situació en la qual la gestió dels residus era més napolitana que europea.
Doncs ara tenim un pla integral de residus que s'està posant en marxa, que està i que posa damunt de la taula amb transparència les dades i les iniciatives, per a abordar amb responsabilitat eixa fase de consum de materials i reduir l'impacte tant en el territori, com també des del punt de vista econòmic generant llocs de treball.

El medi rural, el desenvolupament rural, ha d'estar i està totalment vinculat tant al desenvolupament agrari i ramader com també la protecció del medi ambient, l'economia circular i les polítiques contra el canvi climàtic.

L'animem a continuar.
.
.

El senyor president:

Ja.
.
.

La senyora Ferrer Matvieychuc:

.
.
.
.
-acabe de seguida- a continuar en la seua tasca.
Ens té, al Grup Parlamentari Compromís, per a donar suport i espenta a totes les iniciatives que vagen en contra del canvi climàtic, en la lluita contra el canvi climàtic per eixa emergència climàtica que, malauradament, hui hem tingut un exemple més en un trosset d'horta de València, un projecte d'infraestructures i necessari està faltant.
La nostra solidaritat.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Moltes gràcies, senyoria.

Fixarà posició, en nom del Grup Parlamentari Socialista, a la compareixença de la consellera l'il·lustre diputat David Calvo, per un temps màxim de 10 minuts.

El senyor Calvo Alfonso:

Buenos días, gracias.

Muchas gracias, señor presidente.

Señorías, muy buenos días, ya son casi tardes.

Esta es mi primera intervención en esta sala y es imposible ocultar el inmenso honor que tengo al poder hacerlo.
Por lo que ello significa, nada y nada menos que representar a todos los valencianos, a los que nos votan y a los que no lo hacen.
Jamás lo olvidemos.

Después de ver algunas intervenciones la semana pasada y a lo largo de esta mañana, estoy seguro que no voy a estar al nivel.
No voy a estar al nivel de escenografía ni de teatralidad de algunos diputados y diputadas y me van a tener que perdonar por ello.
Es más, haría la propuesta que, aprovechando las obras de remodelación del hemiciclo, instalemos una cortina.
Una cortina a modo de telón de fondo para que esos diputados y diputadas se sientan más cómodos a la hora de hacer su función, su función teatral, que es la de sembrar el caos.
(Aplaudiments)

Dicho esto, y como no podía ser de otra forma, en nombre del Grupo Parlamentario Socialista me gustaría felicitar a la consellera por su nombramiento y desearle la mejor de las suertes, porque su suerte será la suerte de nuestro gobierno y la de todos los valencianos y valencianas.

Una vez que he escuchado las exposiciones de los mal llamados grupos de la oposición, porque prefiero decir los grupos de la obstrucción, he recordado algo que sucedió hace unos días y creo que nos puede ayudar a entender cuál será la postura de esos grupos durante los próximos cuatro años.
Alguno de esos partidos llegó a la descalificación personal y al insulto de la consellera por haber empleado medidas de cloración en algunas playas, algo ajeno a la responsabilidad política y que le puede pasar absolutamente a cualquiera.
(Aplaudiments)

Es curioso que esa medida fue empleada por el Partido Popular cuando gobernaba.
Sin duda, lo peor que le puede suceder a un partido es perder la confianza y la credibilidad porque cuando eso sucede lo ha perdido absolutamente todo y lo único que les queda es la escenografía y el insulto.
(Se sent una veu que diu: Â«De eso sí que sabéis.
Â»)

El senyor president:

Senyories, per favor.

El senyor Calvo Alfonso:

Consellera, con ello me gustaría pedirle que no le demos pábulo a ese tipo de políticas sectarias, donde no importa lo que se hace únicamente importa quién lo hace, donde no importa lo que se dice únicamente importa quién lo dice.
Sinceramente, creo que la sociedad valenciana espera algo más de todos nosotros y nosotras.
(Aplaudiments)

Estos días se ha mencionado a Francisco de Asís, a José Mota, a Jennifer López.
Sé que no voy a estar a la altura, pero me van a permitir que mencione a Weber.

Sin ánimo de ofender a nadie y sin ningún tipo de acritud, recuerdo aquello que decía: Â«Los miembros del parlamento son, por lo general, unos borregos votantes disciplinados.
Lo único que el miembro del parlamento tiene que hacer es votar y no traicionar al partidoÂ».
Hagamos el esfuerzo todos, absolutamente todos y todas, de no convertirnos en esos borregos que decía Weber, y que lo único que nos importe sea no traicionar a las personas (aplaudiments).

Consellera, tiene un reto mayúsculo: en su conselleria se aúna la agricultura, la pesca, la ganadería y el medio ambiente.
Todas las áreas están interrelacionadas: un estornudo en una implicaría un resfriado en la otra.
Así que le sugiero que piense que todas las áreas forman parte de una misma gestión, de forma inalienable.

Durante los últimos cuatro años se ha trabajado mucho en materia agrícola y ambiental, pero seamos honestos también, ha sido insuficiente.
Porque teníamos mucho camino desandado por el principal partido de la obstrucción, el Partido Popular.
Nos centramos en construir cimientos perfectamente sólidos, y algo muy importante, en reforzar nuestras instituciones o, dicho de una forma no tan elegante, en desinfectarlas.

Durante los próximos cuatro años y con los cimientos perfectamente construidos, tenemos que abordar sin ningún tipo de ambages tres retos principales: el primero, reinventar el sector de la agricultura, volviendo a darle valor en la cadena alimentaria.
El segundo, el cambio climático, esa espada de Damocles de toda la humanidad y que pende sobre nuestra cabeza y que, en cualquier momento, puede caer sobre nosotros y nosotras.

Me gustaría hacer un pequeño inciso y aprovechar esta intervención para mostrar nuestro apoyo y el del Grupo Parlamentario Socialista a todos los afectados por la gota fría.
Y agradecer el esfuerzo titánico de todas las personas que se dedican de forma ejemplar a hacernos a los demás la vida más segura.
Infinitas gracias (aplaudiments).

Ya no podemos ocultar la imperiosa necesidad de enfrentarnos al cambio climático.
Jamás hubiésemos imaginado que sufriríamos sus efectos de forma tan cercana como lo hicimos la semana pasada.

Y el último reto: el desarrollo rural, la despoblación de nuestras comarcas de interior.
De esto podría contarle mucho.
Soy de Requena, el municipio más extenso de la Comunidad Valenciana, con 25 núcleos de población, 814 kilómetros cuadrados.
Forma parte de esas comarcas del interior que ocupan dos tercios de nuestro territorio, pero que únicamente tienen el 10 % de la población.

Y sin ningún tipo de acritud al compañero de Ciudadanos, se dice la comarca Requena-Utiel.
Y tengo que hacer esa matización, porque si no mis vecinos y vecinas me matarían.

A partir de esa realidad, el Consell, a partir de esos tres retos, a través su conselleria, nuestra conselleria, ha diseñado una estrategia clara y ambiciosa, que desarrollaremos conjuntamente los próximos años, conjuntamente.
Esa estrategia está basada en diferentes ejes fundamentales, pero me gustaría poner especial énfasis a cinco de ellos.

El primero, la Ley de estructuras agrarias, ya aprobada por esta sala y cuyo desarrollo normativo ya está en marcha.
Debemos refundar un nuevo modelo, un nuevo modelo basado en estructuras productivas rentables y, sobre todo, orientadas al mercado.
No podemos perder de vista que somos una agricultura exportadora.

El segundo de los ejes sobre el que nos tenemos que centrar tiene que ver con la importancia de desarrollar la investigación y la innovación.
Para ello, debemos impulsar un marco estable de innovación agroalimentaria en el que tenemos que reforzar obviamente el papel del IVIA, los centros de investigación y, cómo no, las universidades.
El movimiento se manifiesta andando y la voluntad política presupuestando, consellera.

El tercero de esos ejes de actuación aborda otra cuestión básica: el marco internacional, la comercialización, la calidad, la cadena alimentaria, en definitiva el mercado, ese lugar donde se dirime la partida.
No nos olvidemos de nuestras denominaciones de origen.
Al compañero de Ciudadanos, la denominación es Utiel-Requena y la comarca Requena-Utiel.
No nos olvidemos de nuestras denominaciones de origen.
Apostemos fuerte por nuestros productos y por nuestra identidad.

El PP no era únicamente un amigo de lo ajeno, también pretendió usurpar la identidad y el origen de nuestros productos y de nuestros pueblos, despreciando y ninguneando las diferentes características de nuestros excelentes vinos valencianos.
Por eso, no tienen la más mínima legitimidad para dar lecciones en ese asunto.

Consellera, dentro del marco internacional, Mercosur se merece una mención especial.
Conviene que contextualicemos.
Que la rúbrica del tratado ha sido una cuestión de espacio-tiempo, y le ha correspondido a su mandato únicamente.
Dicho eso, lo digo para que sonrojemos a aquellos partidos que coincidieron en la rúbrica real del pacto de Mercosur en el apartado de agricultura.

¿Recuerda aquellas palabras de Weber?
Pues no importa lo que se haga, sino quien lo haga.
Le propongo que nos centremos y no crispemos el ambiente, que nos centremos en nuestra responsabilidad política, que no es otra que la de equilibrar todos los intereses de todos los agentes implicados.
Queremos, en definitiva, sentar las bases de una agricultura valenciana, moderna y competitiva, de una agricultura valenciana para el siglo XXI.

Los dos últimos ejes hacen referencia sobre todo a una cuestión de política de concienciación, o de concienciación política, no por ello menos importante.
No se ha mencionado el bienestar animal.
Y también me gustaría hacer un especial hincapié al cambio climático, obviamente.

Pero debemos de abordar de una vez por todas la aprobación de una ley de bienestar animal, en el que el sacrificio cero, la adopción, las granjas, el cuidado de los animales en las granjas y las protectoras sean su eje vertebrador.
(Aplaudiments)

Nuestra labor también consiste en concienciar a la ciudadanía.
¿Os imagináis qué pensarían hace diez años de estas batidas multitudinarias domingueras para recoger plásticos?
Se reirían de nosotros.
Tenemos que hacer lo mismo con el bienestar animal.

Me he dejado para lo último la lucha contra el cambio climático.
Sin duda, es el reto de nuestra generación.
Me va a permitir que tome prestado de Unamuno aquello que decía que deberíamos tratar de ser padres de nuestro futuro, en lugar de ser los hijos de nuestro pasado.

Creo que esa debe ser la actitud con el medio ambiente, olvidarnos de la laxitud con la que el Partido Popular se involucró con el cambio climático y enfrentarnos a él, sin condiciones pero con todas las convicciones.
El PP se molestará, porque ellos son pasado y deberíamos hablar de nuestra gestión.

Sin duda lo son, en el sentido más amplio de la palabra, pero en esta ocasión me refiero a sus erráticas medidas forestales y medioambientales.
Porque hirieron partes importantes de nuestro patrimonio natural de forma irreversible.
Muchas de esas heridas no están cicatrizadas.
Por eso, sus errores pretéritos nos siguen acechando en el presente.

Y termino ya, presidente.
En política medioambiental, al final no solo queda la acción de los políticos, también la acción de las personas comprometidas.
No podemos ser imparciales, equidistantes ni independientes con el mundo que queremos dejarles a nuestros hijos e hijas.

El futuro jamás será dominado por aquellos que están atrapados en el pasado.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Moltes gràcies, senyoria.

No sé si la consellera serà capaç de contestar totes les qüestions plantejades en els quatre minuts, vint-i-nou segons, però confiem en la seua perícia.

La senyora consellera d'Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica:

Doncs, molt ràpid.

Sobre lo expuesto por el representante de Vox, me gustaría aclarar algunas cosas.
Para empezar, y algunos los han expuesto más.
Los minimis, no existe partida presupuestaria.
Y para crearla, se tiene que hacer una modificación presupuestaria.
Hasta ahí entendemos el proceso de un presupuesto, ¿no?

Entonces, conselleria, tanto mi antecesora como yo, ya ha solicitado esa modificación presupuestaria y hasta donde me llega el ROF, yo no soy consellera de hacienda.
Con lo cual, está tramitado el proceso que se hace en un presupuesto.
Cuando no existe una partida, la tienes que crear, por tanto tiene que haber una modificación presupuestaria, por tanto tienes que dotarla económicamente.

Y hasta ahí es donde nos llegan nuestras competencias.
Por tanto, no se negó ninguna antecesora ni yo misma a que lleguen las ayudas de minimis.

Sobre el tema de las encuestas, ¿ustedes se imaginan que en la época del boom inmobiliario hubiéramos preguntado sobre si teníamos que proteger nuestros parajes naturales en encuestas?
Es que hay cosas que a veces no se preguntan.
Hay cosas que hay que hacer.
Y la política está para tomar decisiones, incluso cuando hay una persona que no está de acuerdo.

Porque efectivamente hay confrontación de intereses y, en la política, tienes que tomar decisiones.
Porque si encontráramos todos los intereses en el mismo saco, esto no sería política y el mundo no existiría, ya se lo digo yo, porque eso no es real.

Después, yo además le agradezco muchísimo su intervención, y yo de verdad creo que me gustaría intentar hacerles entender que van a venir años cruciales, tanto en desarrollo rural como en política agraria común.
Cruciales.
Y que es necesario dotarles de estructura humana para poder desarrollar todas las decisiones.

En inspección de almacenes, estoy de acuerdo, pero exijámoslas en puertos, que es lo que precisamente estoy exigiendo.
Porque cuando llegan, entran por el puerto, llegan a almacén, vete tú a buscar en almacén, que efectivamente encuentres una plaga.
Y a lo mejor ha venido un container lleno producto con plaga y está distribuido por almacenes que no localizas.
Entonces, vayamos a la raíz, que es la propia entrada del producto, vayamos a los puertos.

Y ahí es donde la Unión Europea la semana pasada, porque es quien tiene que desarrollar esto y el estado el competente, supuestamente quiere reforzar el control de plagas en los puertos.
Bienvenidos, estaremos vigilantes y yo creo que usted también.

El representante de Ciudadanos.
Le he dicho que el número de productores de agricultura ecológica ha subido.
Y hasta ahí los datos son los que yo he dicho.

Después, el Tajo-Segura, y con esto también, se lo voy a decir al Partido Popular, oiga, ayúdenme.
Porque hasta hoy ha habido una cosa sin precedentes en el parlamento de Castilla-La Mancha, y es que su partido y su partido han registrado una moción (aplaudiments) para que se derogue el memorándum Tajo-Segura.
Su partido y su partido.

¿Qué van a votar su partido y su partido literalmente a una moción para la derogación del memorándum del Tajo-Segura?
Ayúdenme.
Porque que usted me quiera a mí hacer explicar que es intocable e irrenunciable el memorándum Tajo-Segura, cuando ya lo he dicho por activa por pasiva, y ustedes desde allí, sus grupos parlamentarios, todo un parlamento se va a pronunciar, pidiendo formalmente la derogación…

Esto ya no es el cambio del real decreto para introducir en la comisión de explotación a municipios ribereños.
Es que no estamos en el mismo nivel, ¿eh?
Que por cierto, para denunciar algo, tiene que haber un acto administrativo, y eso se hace mediante un real decreto que cambia la estructura de la comisión de explotación, e incluye.

O sea que oficialmente no están incluidos… No, no, y por eso yo no puedo denunciar, oiga, que yo entiendo que la administración funciona bien, y normalmente hay leyes y procedimientos, yo me lo creo.
Entonces, no podemos denunciar un procedimiento que no ha sucedido.
Pero es que ustedes ya han ido a la máxima.

Y miren, el tema de Mercosur.
Con esto también… Yo no le voy a pedir nada a Rodríguez Piñero.
Rodríguez Piñero es una eurodiputada, y con todos mis respetos, trabajará por los intereses que ella considere.
Yo se lo pido al ministro y se lo he pedido al comisario que ustedes, por cierto, pasearon y no le dijeron que aplicara ningún tipo de cláusula de salvaguarda (aplaudiments).

Lo pasearon por aquí en plena crisis citrícola, pero no le pidieron que aplicara la cláusula de salvaguarda.
Le he enviado cartas al ministro, le enviado cartas al comisario.
He pedido el plan de reciprocidad, he pedido el control de plagas, lo he pedido en reuniones en el ministerio, lo he hecho a través de correspondencia.
Oiga, pero, veinte años elaborándose Mercosur, en parte en sus manos, y ustedes no exigieron absolutamente nada de esto.
(Aplaudiments) Nada de esto.

Yo, ¿saben lo que le voy a pedir a Rodríguez Piñero?
Y les voy a pedir a todos los representantes de los partidos que están ustedes aquí y estén representando a los valencianos y valencianas y la Unión Europea.
Que cuando llegue el momento, si no existe la garantía de que este acuerdo de libre comercio no se lleva por delante a nuestra agricultura y a nuestra ganadería, no se queden en una abstención.
Voten que no a este tratado.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Moltes gràcies, consellera.

Entrem en el moment de les rèpliques.

Sí, n'hi ha tres grups que demanen rèplica.
Començarem amb l'il·lustre diputat José Luis Aguirre, en nom de Vox-Comunidad Valenciana, per a la rèplica a la contestació de la consellera.

El senyor Aguirre Larrauri:

Desde Vox queremos en primer lugar tener un recuerdo también por las dos víctimas fallecidas esta mañana en un accidente de avioneta de la Academia General del Aire, en San Javier, en Murcia.
Nuestro pésame también a sus familias (aplaudiments), como todos mis compañeros han hecho por los fallecidos de las inundaciones.

Bueno, señora Mollà, le voy a dar otro argumento para defender a los agricultores valencianos frente a la importación de países ajenos a la Unión Europea.
Además, yo creo que le va a gustar.
Sabe usted que los buques de transporte marítimo, que vienen alimentados con bunker fuel, contaminan una barbaridad, tanto como quinientos millones… Dicen que quince buques de estos contaminan tanto como quinientos millones de vehículos.

Entonces, por un consumo sostenible también debemos prohibir las importaciones de productos perecederos intercontinentales.
Es otro argumento para esa batalla que tenemos que llevar todos juntos.
(Aplaudiments)

Es urgente tomar medidas para parar esa competencia desleal que arruina nuestro campo y que se va a ver muy, muy agravada, muy perjudicada por el acuerdo firmado por los socios de Mercosur.

No tenemos que volver a ver imágenes como estas de las naranjas por el suelo.
Y estos acuerdos firmados recientemente por nuestros representantes, pues me temo que nos dan pocas esperanzas.

Vox considera, desde luego, que se debe orientar toda la actividad investigadora del IVIA a la detección prematura y desarrollo de métodos de control para que en caso de aparecer una plaga foránea, como estas que estamos comentando de la Xylella o todas estas que nos están entrando ahora de Sudáfrica, como el cotonet de les valls y demás, el agricultor tenga prevista una solución técnica.

Ciencia, técnica e investigación agraria y conocimiento del campo han de ir de la mano y para ello los servicios de desarrollo y transferencias de conocimiento en materia orgánica, agraria, ganadera y forestal han de ser potenciados.

El problema de la Xylella efectivamente es gordo.
El problema es que estamos arrancando almendros y olivos muchas veces sanos y algunos que están enfermos, pero no damos opción a los agricultores.

Hay que buscar otras soluciones.
No sé, por ejemplo, el algarrobo es una planta de crecimiento rápido, que puede ser una alternativa al cultivo, que es resistente a la Xylella fastidiosa y tiene múltiples aprovechamientos.
En fin, es una idea más.

Para la lucha contra los incendios forestales y el fomento de la ganadería, pues también habría que tomar medidas concretas.

Nosotros le proponemos, por ejemplo, en el caso de la ganadería de bravo que mantiene las dehesas.

En cuanto a las pruebas de tuberculina no inmovilizar toda una ganadería por un dudoso sin el correspondiente estudio microbiológico.
Se podría hacer una puesta en cuarentena del animal dudoso, separándolo del resto realizando las pruebas necesarias para realizar el causante de ese falso positivo.

Y otra forma de fomentar ese tipo de ganadería extensiva es el IAE.
Nosotros proponemos que agricultura explique a haciendo cuál es la actividad de los ganaderos de bravo.
Los que alquilan sus reses para festejos populares.
A nivel fiscal, este arrendamiento se cataloga como actividades artísticas y por esta razón los ganaderos no pueden acceder a las ayudas agrarias por no considerarse agricultores profesionales.

En cuanto a la pesca.
Sabe usted que por el puerto de Valencia entran chirlas de menor tamaño de la permitida a nuestros pescadores y que además no pasan en el puerto -en el puerto de Valencia- los debidos controles.

El viernes 5 de julio se inmovilizaron 3.
000 kilos de chirla procedente del puerto de Valencia portadoras de bacteria E.
coli.

Luego.
.
.
señora Mollà, no nos parece bien que para justificar su cambio climático use la catástrofe de la Vega Baja, que si bien unas precipitaciones que han batido todos los récords en esta zona, en Murcia y en Almería, no son las más grandes recogidas desde que hay datos, como, por ejemplo, los seiscientos litros de la pantanada de Tous el año 1982, donde incluso algún pluviómetro de montaña recogió mil litros.

Los problemas de la zona de la Vega Baja empiezan por su orografía, ya que donde cayó la lluvia no había posibilidades de embalsarla.
Continuó por tener un río por encima del nivel de los terrenos de alrededor y finalizó porque desde Denia hacia el sur de Alicante la impermeabilidad del terreno, el nivel freático, está a dos palmos del suelo.

Añadimos todas las infraestructuras que han provocado tapones, incluso en algunos casos auténticos muros de los barrancos y que no dejan correr el agua y esta tiene que buscar nuevos caminos.

La no limpieza de los cauces y barrancos, provocando que el agua a su paso arrastre todo y se carga de esa metralla que arrasa todo lo que encuentra a su paso.

En fin, hay que cuidar la ecología, pero sin cinismos y con soluciones reales, que no cuesta nada.

Precisamente la Confederación Hidrográfica del Segura -pone hoy el diario Información- desoyó la exigencia de los regantes de vaciar el río, revisar las motas 48 horas antes de que se desbordase.

Fin.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Aguirre.

En nom del Grup Parlamentari Ciudadanos, replicarà a la consellera, la contestació a la consellera, l'il·lustre diputat Emigdio Tormo.

El senyor Tormo Moratalla:

Gracias.
.
.
gracias, señor presidente.

Señora consellera, le puede usted decir algún miembro del partido que sustenta su coalición que cuando los diputados salen aquí a exponer sus puntos de vista no hacen teatro.
Es una falta de respeto tremenda decir que van a instalar aquí cortinillas para hacer un teatro.
(Aplaudiments) 

Me parece una falta de respeto total y absoluta que yo jamás he visto en esta casa, y he visto cosas muy raras, muy raras.

Segundo.
Yo no sé si llama Utiel-Requena o Requena-Utiel.
De verdad, si he ofendido a alguien, le ruego humildemente que me disculpe.

Lo que sí que sé es que Weber era alemán y no se pronuncia Â«ueberÂ», sino Â«beberÂ».
En cualquier caso, cada uno que haga de su capa un sayo.

Mire, nosotros tenemos una capacidad innata para pactar.
.
.
(Remors)

El senyor president:

Senyories, per favor.

El senyor Tormo Moratalla:

Comprendo que alguno se moleste, pero cada uno tiene que asumir sus propias limitaciones.

Nosotros tenemos una capacidad innata, señora consellera, para llegar a acuerdos.
(Aplaudiments) Tal capacidad de acuerdos ha hecho la tan mencionada Ley de estructuras agrarias -y no es la primera que le digo- fuera consensuada entre todos los grupos políticos: Compromís, Podemos, Partido Socialista, Partido Popular -Vox todavía no estaba en esta cámara- y, por supuesto, quien le habla en representación del partido de Ciudadanos.
Por lo tanto, que no nos acuse nadie de obstrucción.

Es decir, vuelva a decirle a ese miembro del partido que le sustenta a usted que no nos culpe a nosotros de sus propias limitaciones como partido, si es que las tiene, si es que las tiene.

En cualquier caso, señora consellera, a veces se sube uno aquí a dar lecciones de legitimidad y sale trasquilado.

Mire, usted se ofendía o molestaba políticamente hablando -usted tiene mucha más cintura política- cuando yo le decía que usted decía: haremos, haremos y haremos.
Pero claro, como digo, su grupo político está en coalición con el Partido Socialista hace cuatro años.

Â«HaremosÂ» decía también el anterior conseller en su debate.
.
.
, en el debate inicial cuando hablaba de control de plagas.
Y hablaba que había cuatro inspectores para inspeccionar 700 empresas.

Cuando empezó el problema de las playas, usted tenía cinco inspectores para 500 quilómetros de playa, luego poco fuimos mejorando.
Haremos.

Vertederos.
En el discurso inicial, la señora Cebrián, que yo creo que fue una gran consellera con las limitaciones presupuestarias que ustedes mismos le fajaron, hablaba de mafias en el tema de gestión de vertederos.
Pues las mismas mafias deben existir porque la situación de los vertederos no ha mejorado manifiestamente.

En cuanto a la Xylella hace cuatro años teníamos.
.
.
no el mismo discurso que ahora, lo tenemos incluso peor.
Me refiero, no nos daba ninguna iniciativa, no nos daba ninguna solución y, además, negaba la mayor.
Negaba la propia conselleria que usted dirige ahora que existiera un problema que fuera catalogado.
.
.
de mayor.

En cuanto a agua.
Es que en el tema de agua ustedes se enredan constantemente.
Reutilización, siempre.
Depuración, siempre.
Pero cuando se acaba la reutilización y la depuración -y este discurso lo he tenido yo aquí con miembros de su partido- ¿cuál es el siguiente paso?

Cuando los turistas que van a Benidorm no se puedan duchar porque no hay agua, cuando los turistas que van a Torrevieja no puedan beber de una forma normal y sostenida porque no hay agua, cuando los turistas que van a Torrevieja o cualquier puesto que a usted se le ocurra de las tres provincias de la comunidad, ¿cuál es el siguiente paso?
¿No está usted de acuerdo en que hay que llevar agua de donde la hay a donde no la hay?
¿No parece lógico?
¿No parece solidario?

¿Por qué votamos en esta casa una moción o una PNL -no recuerdo- para hacer el corredor mediterráneo desde Algeciras hasta Francia, que es una autopista de cemento, como también ha dicho aquí en alguna otra ocasión, es una autopista llena de túneles y viaductos por donde circulan los trenes o circularán, espero, algún día y tenemos problemas en llevar agua de donde la hay a donde no la hay?

Medio ambiente.
Usted me decía: Â«Haremos, haremos.
.
.
Â» ¿Por qué?
, si ese mi discurso, haremos.
¿Pero es que ha mejorado algo la situación de medio ambiente?

Cuando usted dice: Â«Mire, tenemos que tener más fondos para implementar una política de medio ambiente y de emergencia climáticaÂ».
Pero es que se ha terminado el tiempo de las quejas a los señores del Partido Popular, que estaba muy bien.
Ahora son ustedes los que han sustentado a un gobierno del Partido Socialista para que solucionen los problemas.

¿Por qué no han exigido una mejora de la financiación de una forma clara y contundente para que ese dinero que hace falta viniera a la Comunidad Valenciana?
(Aplaudiments) 

Es que ustedes como miembros de la izquierda -en este caso, izquierda nacionalista- están empeñados en que la culpa es siempre de los demás.
Oiga, hagan ustedes también análisis de cuáles son sus propios problemas y sus propios pecados e implementen y mejoren lo que les falta.

IVIA.
¿Es que ha mejorado algo la situación del IVIA?
Dígalo usted con el corazón en la mano.
¿Están mejor dotados de medios?
¿Hay más funcionarios?
¿Hay más trabajadores?
¿Se producen soluciones a las enfermedades, a las plagas que aquejan y asolan la agricultura valenciana?
No.
Luego no sé.
.
.
Mire, yo intento por todos los medios poner a disposición del gobierno valenciano de la solución de los problemas de los ciudadanos de la Comunidad Valenciana en nuestro grupo político y lo hemos demostrado como los ejemplos que le he puesto al inicio.

Pero es que ustedes tampoco tienen muy claro exactamente el camino que quieren seguir.
Por lo tanto, voy a acabar simplemente, señora consellera, diciéndole que este grupo político está a disposición, como digo, de mejorar la calidad de vida de los valencianos, de los hombres y mujeres de la Comunidad Valenciana, pero lo que tienen ustedes es ponerse a trabajar.

Exigir esa financiación ya, más pronto que tarde, al gobierno central cuando tengamos gobierno central -porque esa es otra, siempre estamos echando la culpa a los demás- y desde este grupo político van a tener toda la ayuda y todo el apoyo para solucionar, como digo, los problemas que aquejan a esta comunidad.

Gracias, señor presidente.
(Aplaudiments) 

El senyor president:

Moltes gràcies, senyoria.

En nom del Grup Parlamentari Popular, replicarà la contestació de la consellera la il·lustre diputada Elisa Díaz.

La senyora Díaz González:

Gracias, señor president.

Mire, las ayudas de minimis.
Usted dice que no hay partida presupuestaria.
Entonces, ¿cómo es posible que sin tener partida presupuestaria convoquen esas ayudas, que las convocaron en mayo?
¿Cómo es posible que hagan eso?
Ah, porque engañan a la gente.
Claro que sí, engañan y mienten a la gente, y les utilizan como siempre han hecho.
Y lo siguen haciendo.

Mienten tanto que usted sale aquí y dice que es que el Partido Popular ha presentado una moción para derogar el memorándum.
Pero, ¿cómo puede ser capaz de decir tal mentira?

El Partido Popular aprobó el memorándum.
¿Cómo va a presentar nada?
Le invito que aquí me enseñe la moción que usted está diciendo, señora consellera.
(Aplaudiments) 

Le invito a que me la enseñe o que me diga el número de registro, porque eso es mentira.

Es verdad que puede que algunos miembros del Partido Popular de Castilla-La Mancha ya han ido a alguna manifestación, como ustedes también van a aquellas manifestaciones a defender a los independistas y luego dicen: Â«No, si nosotros no somos independentistasÂ».
Bueno, ahí resulta que están defendiendo los intereses.
(Aplaudiments)

Han pedido que los municipios ribereños.
.
.
de la Mancomunidad de Ribereños que estén metidos dentro de la comisión.
Igual que nosotros, si estamos diciendo que si están ellos, también estén los del Taibilla.
Eso es lo que estamos diciendo, señora consellera.

Y, ¿cómo puede decir que no ha habido ningún miembro ya en esa comisión?
Claro que sí.
Sí, señoría.
.
.
sí, señora consellera, el 10 de septiembre fue.
.
.
, hubo una comisión y resulta que el alcalde de Sacedón estaba allí.
Claro, hecha la ley, hecha la trampa.
No cambian ningún reglamento.
No cambian absolutamente nada, porque va de asesor, juez y parte, pero está allí, está de asesor.
Y sí que desgraciadamente se ha notado que estaba.
Claro que sí.
Su intención es cerrar el Tajo-Segura.
Y, ¿sabe lo que han hecho?
De momento, han recortado cuatro hectómetros cúbicos.

¿Sabe usted que la Confederación Hidrográfica del Segura ya ha salido solicitando un nuevo trasvase para dar consumo, abastecimiento de agua para el consumo humano a todas esas personas de la Vega Baja que no tienen ese abastecimiento hoy por hoy, ahora mismo después de lo que ha pasado?
(Aplaudiments)

Esos cuatro hectómetros cúbicos que han recortado porque esa persona estaba ahí en esa comisión, aunque usted quiera negarlo, les vendría de maravilla, señora consellera.

Y sigo.
Ha hablado de vertederos, del sellado de vertederos.
El plan es como.
.
.
, si es.
.
.
, vamos, si es parecido o igual o mínimamente similar al de la legislatura pasada, apaguemos.
.
.
, vamos, vámonos.
Porque anunciaron más de treinta vertederos que iban a sellar y no sé si han llegado a dos, señora consellera.

Vamos a ver, en la política de gestión de residuos nos va a tener de lado.
Ahí tiene muchos frentes abiertos.
Son muchos vertederos ilegales los que hay herencia del Botànic II -aquí los hemos denunciado-: en Sollana, que hubo varios incendios y ustedes no hicieron nada; Utiel.

¿Sabe quién denunció el vertedero ilegal de Utiel?
El grupo municipal de Utiel del Partido Popular, señora consellera, y aquí, una diputada, humilde diputada, que lo trajo para que ustedes hicieran algo.

Este verano estuve allí.
No han hecho prácticamente nada.
He presentado varias preguntas al respecto.
Ya veremos.

De todas formas le digo, señora consellera, que desde el Grupo Parlamentario Popular, desde el Partido Popular seguimos pensando que la gestión de residuos, esa materia, esa competencia que es tan difícil de resolver no debería tener nunca color político.
Nunca.
Tampoco lo debía de tener antes cuando ustedes montaban plataformas y se ponían camisetas y lanzaban pancartas contra el Partido Popular, señora consellera.

Y no quiero acabar sin mencionar -porque además lo tenía ya, pero el tiempo si a ustedes les viene corto, imagínese a mí- VAERSA.
Ustedes prometieron.
.
.
-prometieron tantas cosas y mintieron tanto- que iban a acabar con las encomiendas de gestión.
¿Qué van a hacer con los trabajadores de VAERSA, señora consellera?

¿Y los agentes medioambientales?
Les dijeron que sus condiciones iban a mejorar.
Y lejos de eso, ahora están peor que cuando inició el Botànic su andadura, señora consellera.
No lo digo yo, lo dicen ellos.

El sector cinegético.
¿Les van a atender?
No lo ha nombrado.
Es también importante.
También hacen una gran labor para el mantenimiento de nuestro ecosistema.
Aunque no le guste la caza, a mí tampoco me gusta, pero les tiene que atender.
Es de su competencia, señora consellera.
(Soroll de papers)

Y los parques naturales, es cierto que necesitan una revisión, una revisión de la normativa, aquí lo aprobamos en las Cortes Valencianas por unanimidad, pero ustedes esa revisión de la normativa de los parques naturales ¿la van a seguir utilizando para cambiar las reglas del juego a mitad de partida, señora consellera?
Se lo pongo más claro porque veo que no sabe de qué hablo.
(Veus) ¿Lo van a utilizar para que Intu Mediterrani no llegue a ser una realidad de nuestra Comunitat Valenciana, o para que la variante sur de Pedralba no sea también una realidad en nuestra Comunitat Valenciana, señora consellera?

Porque mire,…

El senyor president:

Moltes gràcies, senyoria.

La senyora Díaz González:

…-y acabo ya, acabo ya-…

El senyor president:

Ha d'acabar, senyoria.

La senyora Díaz González:

…sí, acabo ya, solo voy a leer una cosa.

Mire, queremos que el diálogo, la disolución, perdón, la discusión y el debate sean nuestra divisa.
La democracia es más lenta porque requiere tiempo para escuchar a todos pero es mucho más segura.

Señorías, se puede ir más rápido con el ordeno y mando, con el rodillo de la mayoría, pero eso solo conduce al abuso y a cometer errores.

Señora consellera, esto lo dijo su antecesora, la señora Cebrián, hace cuatro años…

El senyor president:

Moltes gràcies.

La senyora Díaz González:

…en su primera comparecencia.
Y ¿sabe qué?
Al final, se cansó muy pronto de ese diálogo, y a los dos días ya estaba con el rodillo, como usted aquí, ahora, ha admitido que va a seguir.

Gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Moltes gràcies, senyoria.

Finalitzarà el debat, la rèplica a les rèpliques, l'honorable consellera que disposa de cinc minuts per a contestar a les rèpliques.

Quan vosté vullga, senyoria.

La senyora consellera d'Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica:

Gracias.

Bien, al representante de Vox le voy agradecer el apoyo al instituto, al IVIA.
Creo que usted piensa que es una buena herramienta de investigación, por tanto irrenunciable y necesaria que la dotemos de más medios.
Porque, efectivamente, sí, tiene más medios, tiene más trabajadores, pero no está en una situación perfecta, ¡claro que no!
La herencia fue dramática.
Y voy a decir una cosa.

Yo, de verdad, con todos mis respetos, a los científicos, a los investigadores, eso de hacerles pasar por magos, ilusionistas, incluso estafadores…, hacen un trabajo riguroso, y hasta que llegan a la solución, incluso a veces no llegan a la solución.
Pero, ¿qué nos creemos nosotros aquí diciendo: Â«y han encontrado soluciones a las plagasÂ»?
Pues, muchas veces.
Y trabajan intensamente, o ¿es que se piensan que ellos van allí y no tienen intención de hacer un gran trabajo (colpejant la trona) a favor de la ciencia, a favor de la investigación, a favor de la agricultura valenciana?
(Aplaudiments) ¡Hombre!

Yo, de verdad, entonces, le debo de agradecer muchísimo, porque además vamos a desarrollar una ley que va a ser participada y espero que salga una buena ley y que se arme una estructura del IVIA protegida, porque perder en ciencia, ¿eh?
, no nos lo podemos permitir.

Ha mencionado usted el puerto de Valencia, y es que los controles en los puertos hay que, hay que… Yo, le voy a decir una cosa, no me habrá visto a mí relacionar directamente la DANA con la emergencia climática libremente y alegremente.
Yo, de hecho, he mencionado un tuit de la Aemet que me parecía que había que grabarse en la memoria porque ilustraba en este año los extremos.
¡Que ese es el tema!
, ¿eh?
Un episodio puede suceder dramático -como usted ha recordado que ha pasado en la historia-, pero la frecuencia de esos fenómenos extremos, tanto de lluvias fuertes como de intensa sequera, eso es emergencia climática, y la DANA forma parte del conjunto de lo que está sucediendo y, por tanto, sí es emergencia climática también, forma parte de eso.

Por tanto, no banalicemos, y tengámoslo ya en cuenta, es que ya no sé si estamos en épocas de negacionismos o de querer mirar a otro lado, asumámoslo y actuemos.
Y, de hecho, estoy de acuerdo, hay que hacer un plan -y lo he dicho- de aguas de la Vega Baja, porque no solo fue un problema del río, había que tener programadas canalizaciones de agua que el ministerio tendrá que acometer, y nosotros estamos dispuestos a hacer el trabajo técnico para definir cuáles son las cosas que hay que hacer; pero, con ese trabajo técnico, que adelantaremos para que no haya excusas y para que todos tengamos en cuenta cuáles son las soluciones, tendrá que haber la implicación ejecutiva del ministerio y tampoco nos valdrán ahí excusas.

Al representante de Ciudadanos y del Partido Popular, ¡oiga!
, pero es que yo, de verdad… Â«Bueno, a lo mejor nuestro representante de Castilla-La Mancha haría alguna manifestación diciendo que se derogue el memorándum.
Â» ¡Oiga!
, pues no me habrán visto a mí en ninguna.
Es que están discutiendo conmigo algo… ¿De verdad estamos discutiendo esto?
¡Oye!
, ¿no lo tenemos claro?
Pues entonces expliquémoslo hacia fuera, porque resulta que a lo largo de los tiempos Castilla-La Mancha ha tenido más poder que los valencianos o, si no, ¿por qué se cambia el memorándum?
Porque el memorándum se ha cambiado de los cuatrocientos a los seiscientos.
Bueno, pues ahora dice Pepe Ciscar que no pero lo vivió en primera persona y no evitó absolutamente nada.

Con lo cual, ahora mismo, ahora mismo todos unidos, y no me van a ver a mí en guerras del agua, porque las guerras del agua, de verdad, los agricultores están muy cansaditos de las guerras del agua que no les han favorecido en nada, lo que quieren son garantía hídrica, infraestructuras hidráulicas.
Porque, efectivamente, si los límites del memorándum no se cumplen y no hay para trasvasar en esa comisión de explotación, entonces ¿no hay agua?
Pues tendremos que armarnos con otro tipo de recursos.

Y, mire, le voy a explicar una cosa a la señora Díaz.
¡Oiga!
, la desalación, usted lo pone, Â«desalación versus emergencia climáticaÂ», a ver si entendemos, la desalación es un proceso industrial que se tiene que hacer eficiente.
Y, por eso, el consejero de Murcia de medio ambiente y yo hemos pedido un plan de obtención de recursos para hacer eficientes energéticamente infraestructuras como la desaladora, o es que usted… Sabe que vino, hicimos una rueda de prensa, y lo trasladamos tanto yo antes y, luego, él al ministerio.

Porque hay procesos industriales… ¡Oiga!
, la desalinización no es un proceso ecológico, ¡claro que no!
, es un proceso industrial, igual que aplicar la eficiencia energética en la industria valenciana pues hay que hacerla.
(Veus) Sería menos emisiones si no hubiera industria, pues ¡claro que no!
¿Es compatible?
Sí.
¿Es compatible?
Sí, es compatible.

Y, mire -acabo-, el tema de la cloración.
Vamos a tener la oportunidad de hablar de este tema, pero lo más sorprendente de todo es que ustedes digan, Â«la contaminación del agua de las playas…Â» ¡Oiga!
, no, mire, vamos a explicar de dónde viene el agua contaminada que acaba en el agua del mar y la contamina.
¿De dónde viene el agua contaminada que acaba en el mar y dan esos índices de contaminación?

Cuando pensemos en eso sabrán en qué nos vamos a dedicar a trabajar, cuando se den cuenta de dónde vienen las aguas contaminadas y quién es el responsable de contaminar… (Veus) ¡Nooo!
, no se equivoque, la conselleria es responsable de garantizar que en el mar está el agua en condiciones.
Y cuando saltan índices preocupantes para la salud pública cerramos las playas.
Y cuando hay alternativa donde en la comisión técnica -por cierto, representantes de municipios del Partido Popular- se decidió la cloración, como también el Ayuntamiento de Castellón presidido por el Partido Popular contrató en su día a Fagsa para hacer la cloración (veus), cuando se hace una herramienta técnica y funciona debemos todos aplaudirnos.
Pero, efectivamente, no debe de ser la medida recurrente todos los años, lo que hay que hacer es que todos los que tienen responsabilidad de estar vertiendo contaminación en las aguas que después van al mar tomen medidas.

Y ahí vamos a desarrollar un mapa para ayudar a municipios que tienen responsabilidad, a industrias que tienen responsabilidad, a la confederación que tiene responsabilidad, a hacer las cosas.
Pero vamos a poner en su justa medida de dónde vienen las aguas porque, si no, no sabrán ustedes…

El senyor president:

Moltes gràcies.

La senyora consellera d'Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica:

…en qué va a estar trabajando nuestra conselleria.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Senyories, finalitzem aixina el segon punt de l'ordre del dia.

Són les tres, ens tornarem a vore a les quatre i mitja, 16:30, amb la compareixença de l'honorable conseller de Política Territorial, Obres Públiques i Mobilitat.

(Se suspén la sessió a les 15 hores)

(Es reprèn la sessió a les 16 hores i 37 minuts)

El senyor president:

Bona vesprada, senyories.

Continuem el nostre treball.

Es reprén la sessió.
(Colpejant amb la maceta)

Compareixença del conseller de Política Territorial, Obres Públiques i Mobilitat, senyor Arcadi España García, per a informar sobre les línies polítiques generals a desenvolupar durant aquesta legislatura, sol·licitada a petició pròpia (RE número 1.
797)

El senyor president:

Punt tercer de l'ordre del dia: Compareixença del conseller -que donem la benvinguda- de Política Territorial, Obres Públiques i Mobilitat per a informar sobre les línies polítiques generals a desenvolupar durant aquesta legislatura.

Ja sap que el procediment són…, entre la seua exposició i la contestació que farà als grups parlamentaris, té 55 minuts, que són distribuïts, i una vegada…, en la rèplica té cinc minuts per a contestar individualment o col·lectivament.

Donem la benvinguda i donem la paraula a l'honorable conseller Arcadi España.

Té la paraula l'honorable conseller de política territorial.

El senyor conseller de Política Territorial, Obres Públiques i Mobilitat:

Senyor president.

Senyores i senyors diputats.

Conselleres.

Comparec en estes Corts per a donar a conéixer les principals línies d'actuació de la Conselleria de Política Territorial, Obres Públiques i Mobilitat.

Permítanme, antes de continuar con mi comparecencia, que mis primeras palabras sean para todas las personas afectadas por las consecuencias catastróficas de la DANA que hemos sufrido estos días.
Desde aquí quiero reiterar mi pésame a las familias de las personas que han perdido la vida y mi apoyo a todas las que han sufrido terribles daños materiales en los últimos días y que los están descubriendo también a día de hoy.

Estamos viviendo días muy difíciles en los que muchas personas han trabajado día y noche por la seguridad de todos.
Quiero expresar mi agradecimiento a la Agencia de Seguridad y Respuesta a las Emergencias, y a su director, José María Ángel, incuestionable y estimado por todos, a las fuerzas y cuerpos de seguridad del estado, a la UME, a los alcaldes y concejales de todos los municipios afectados, a Protección Civil y a Cruz Roja, a los centenares de voluntarios que se han volcado para mitigar los efectos de este terrible temporal.
Y también a los autónomos, empresas y otros ayuntamientos que sin haber sufrido esta desgracia, colaboran con todos los servicios de emergencia y con la población dela Vega Baja y de otros municipios afectados.
(Aplaudiments)

Nuestro deber ahora es trabajar para recuperar la normalidad cuanto antes, especialmente en la Vega Baja y en las otras zonas.
Por desgracia, las vidas humanas no pueden recuperarse, pero con esfuerzo podemos reparar los daños materiales que han sufrido nuestras poblaciones y sus infraestructuras.

Por eso, desde la Generalitat estamos preparando un balance de todas las infraestructuras que han resultado dañadas, y una vez identificadas, actuaremos coordinadamente junto con la diputación, los ayuntamientos, el Gobierno de España y la Unión Europea, para avanzar rápidamente en su reparación.

Como ya saben, este viernes el pleno del Consell será en Orihuela y aprobará un primer decreto con estas ayudas.
Estoy seguro de que superaremos esta catástrofe, como superamos la pantanà de l'any 1982 o la riada del año 1987.
(Aplaudiments)

Lo haremos porque pondremos todo nuestro esfuerzo y solidaridad al servicio de las personas afectadas y porque de la mano de todas las administraciones públicas y sobre todo también del conjunto de la sociedad valenciana y española impulsaremos un Â«plan MarshallÂ» que permitirá recuperar la normalidad tanto social como económica en la Vega Baja y en otros municipios.

Abans de continuar la meua compareixença, vull deixar constància del meu agraïment al president Ximo Puig, per la seua confiança durant tants anys i ara també per nomenar-me conseller de la Generalitat Valenciana.
(Aplaudiments) Gràcies, tant per la rellevància de la tasca que m'ha encomanat com per les experiències que he tingut i tinc la sort de viure.

També vull donar les gràcies molt afectuosament a la vicepresidenta, Mònica Oltra, pel seu afecte sempre i pel seu exemple per a mi i per a moltes persones que volem treballar pel bé dels valencians i valencianes.

Ara hem de fer front amb humilitat a un nou repte, una tasca que té com a principi i fi millorar la qualitat de vida dels valencians i valencianes, visquen on visquen, pensen com pensen; treballarem per a tots ells, independentment que ens hagen votat o no.

Ara hem d'aprofundir en el canvi que vam iniciar fa quatre anys, un canvi en el qual ha tingut un paper molt destacar l'anterior consellera, María José Salvador, a la qual hui vull fer un reconeixement especial, a ella i al seu equip per l'enorme esforç i dedicació de l'anterior legislatura.
Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

Gràcies als avanços aconseguits, hui podem continuar cap a nous objectius i nous reptes.

Senyories, la Comunitat Valenciana és una comunitat oberta, que sempre ha mirat més enllà dels nostres límits territorials no sols perquè fa a Espanya sinó també a Europa i al món, atenent, per exemple, a la nostra vocació exportadora o la recepció de milers de milions de turistes que any rere any ens visiten.

Doncs bé, ens trobem en estos moments en un context polític i econòmic complex i amb incerteses.
Amb caràcter global, hi ha una guerra comercial entre els Estats Units i Xina, que no sabem on arribarà ni quines conseqüències tindrà sobre la nostra economia i societat.

A més, la Unió Europea es troba sense un punt polític definit, amb símptomes de desacceleració en el motor econòmic que es Alemanya amb l'espasa de Dàmocles del brexit i amb el relleu del governador del Banc Central Europeu, Mario Draghi.

A Espanya -qui mos ho anava a dir ara!
- ens trobem a pocs mesos d'unes eleccions, que no són una bona notícia la repetició, però que com a valencians hauríem d'afrontar-les sense deixar-mos contaminar per la crispació que n'hi ha en el centre.

Hem de continuar treballant tots junts, deixant a un costat el partidisme en temes fonamentals per a nosaltres, com el finançament o les inversions en infraestructures.
Com diria Miguel Hernández, dejadme la esperanza.

Senyories, l'Estatut d'autonomia configura un sistema parlamentari a la Comunitat Valenciana.
Les valencianes i els valencians voten els nostres representants i són vostés qui investixen i canvien el president de la Generalitat, de qui depén el Consell.

Això implica que el parlament valencià és el nucli de la nostra democràcia.
Front a altres actituds sorprenents en altres països, com Gran Bretanya, vullc ací reivindicar que el parlament valencià està al centre de la política autonòmica.

Senyories, vullc assenyalar un principi d'actuació i tres objectius centrals de la Conselleria de Política Territorial, Obres Públiques i Mobilitat.

En primer lloc, el diàleg com a forma d'entendre la política, diàleg amb tots i sobre qualsevol aspecte rellevant.
Una característica de les societats avançades és qui hi ha moltes persones amb informació valuosa i l'administració ha d'estar al servei de tots, ha d'escoltar els diferents punts de vista, contrastar-los i intentar conjugar disposicions distintes en acords que siguen viables.

És clar que quan s'elaboren documents territorials o d'infraestructures que afecten a grans superfícies o incidixen sobre la vida de centenars de milers de persones, sempre hi ha algú que no compartix la solució proposada, però la nostra disposició va a ser sempre oberta, d'escoltar i parlar amb tots, d'intentar assolir solucions que tinguen el major suport possible.

Tots sabem que les unanimitats són una rara avis, però això no lleva perquè intentem aconseguir punts d'equilibri.
Eixa és la filosofia.

I tres objectius centrals: la sostenibilitat, el creixement i l'ocupació i la cohesió social.

L'ONU definix el desenvolupament sostenible com la satisfacció de les necessitats de les generacions presents sense comprometre la capacitat de les futures.
I esta conselleria té molt a dir per l'impacte en el territori.
I per això apostarem decididament per la descarbonització i la lluita contra el canvi climàtic.
No hi ha pitjor herència per a les noves generacions que una hipoteca mediambiental.

El segon objectiu relacionat amb l'anterior és l'ocupació i el creixement.
La societat valenciana aspira a viure cada vegada millor, des del punt de vista quantitatiu i qualitatiu.
Les societats que no creixen econòmicament i creen llocs de treball estan abocades al fracàs.

Ara bé, el creixement no pot ser a qualsevol preu, ha de ser sostenible, perquè si no, no serà qualitatiu i, per tant, no ajudarà a millorar la vida de les persones.
El debat, per tant, no és créixer o no créixer, el debat és com créixer millor.

El tercer objectiu ha de ser la cohesió social.
Amb les nostres polítiques hem d'ajudar que el grau de consens entre els valencians siga major, de manera que totes i tots se senten vinculats al projecte comú que ha de ser la Comunitat Valenciana.

És més, una mobilitat sostenible, amb una visió integradora, facilita l'accés a la sanitat, a l'educació, a les polítiques inclusives, de nord a sud i des de les zones poblades a les menys poblades.

Estos tres objectius van en la línia de l'Agenda 2030 de les Nacions Unides.
La conselleria s'alinea en ells, perquè s'enfronten a reptes globals i calen, per tant, solucions globals.

¿Què volem aconseguir en estos objectius versus finalitats?
Senyories, aconseguir els tres objectius als quals m'he referit en l'àmbit competencial d'esta conselleria implicar aprofundir en un canvi de paradigma.
Les obres públiques no són un objectiu en si mateix.
No es tracta de fer més carreteres que ningú o de disposar de més ports que el veí.
El centre de les polítiques que despleguem, i l'única prioritat d'esta conselleria, són i seran sempre les persones.
No oblidem: les infraestructures són un mitjà i no un fi en si mateix.

Directament relacionat en este fer, la nostra tasca, i més en una conselleria com esta, és guanyar dia a dia la cohesió territorial.
Com diu el president, hem de cosir la Comunitat Valenciana.
Hem de incorporar al nostre imaginari col·lectiu el lema europeu: Â«Unida en la diversidad.
Â»

Hem d'ajudar a acabar amb la rivalitat entre territoris moltes vegades a partir de malentesos.
Els valencians de l'interior i de la costa, els del sud i els del nord s'han de sentir igual membres de la Comunitat Valenciana.
Tots anem en el mateix vaixell i hem de remar en la mateixa direcció, perquè si no, a la llarga tots perdrem.
En últim extrem es tracta de contribuir a fer país, d'augmentar el sentiment de pertànyer a la nostra comunitat, de manera que ningú, visca on visca, se senta marginat d'este projecte col·lectiu.

Senyories, dit açò, vaig a entrar en els marcs competencials específics de la conselleria.

El territori és un espai imprescindible on es realitza la immensa majoria d'activitats humanes, amb determinades característiques físiques de clima, sol, aigua, medi natural, que condicionen la vida dels sers humans, però també és un entorn històric, ambiental, cultural i econòmic a partir de l'empremta que han deixat els nostres avantpassats i d'allò que fem nosaltres en l'actualitat.

En un món globalitzat en què vivim, i on pràcticament tots els factors de producció són mòbils, l'únic actiu de competitivitat que no es pot deslocalitzar és el territori.
Un territori és singular i no es pot reproduir, a més de ser clau per a la nostra identitat.

En la passada legislatura es va produir un canvi substancial en l'ordenació territorial: des d'una situació sense instruments, amb perspectiva supramunicipal, a un model orientat a la racionalització, la complementarietat i l'equilibri.

Doncs bé, el treball s'ha fet, s'ha d'aprofundir per a millorar el govern del territori, contribuir a la lluita contra el canvi climàtic i potenciar la vessant paisatgística.

Pel que fa a un millor govern del territori, es tracta d'aconseguir un territori eficient, resilient i adaptat als reptes de la nova economia, un territori cada dia més equilibrat, que lluite contra la despoblació, on s'optimitzen els serveis ambientals del territori.
Un model racional d'ocupació de sòl residencial i activitats econòmiques i en les ciutats com a motor d'innovació i atracció del talent.

A hores d'ara, tenim en elaboració avançada els plans d'acció territorial de les àrees de Castelló, València, Alacant i Elx.
Estos plans comprenen des del disseny d'infraestructures verdes, la determinació del sistema d'assentaments en el territori, la lluita contra la desigualtat urbana, la proposta de sòl per a activitats econòmiques en àmbits estratègics i un marc de concertació en les administracions.

En eixe sentit, convocarem els ajuntaments i a la resta d'administracions implicades per a donar-los a conéixer este treball i després se procedirà a la fase d'informació i consulta pública en el compromís d'aprovar-los al final d'esta legislatura.

Lo mismo haremos con el plan de acción territorial de la Vega Baja i de les comarques centrals, que actualment es troben en licitació.

En este context, vull dir que els pròxims mesos la conselleria convocarà a tots els alcaldes i alcaldesses de la Vega Baja i d'altres municipis per a analitzar i promoure conjuntament millores en matèria d'ordenació del territori per a tindre una perspectiva preventiva front al canvi climàtic i als riscos existents o emergents en matèria d'inundacions.
(Aplaudiments)

A més, anem a encetar una nova generació de plans territorials que definisquen l'ordenació estructural en àmbits del món rural, afins per motius ambientals, econòmics i funcionals i que pensem poden ser especialment útils en les comarques de l'interior.

En la vessant de la lluita contra el canvi climàtic, i des de la nostra actuació, sempre en caràcter preventiu, anem a elaborar cartografies temàtiques, a escala 1:50.
000, dels sòls de la Comunitat Valenciana que són crítics per a la recàrrega dels aqüífers i la permeabilitat del territori, així com cartografies territorials que reflectisquen les principals variables per garantir la sostenibilitat, la resiliència del territori o dels teixits urbans.

D'altra banda, tornarem a tramitar el projecte de llei d'informació geogràfica i de l'Institut Cartogràfic Valencià, que es va quedar sobre la taula per conseqüència de les últimes eleccions.

Finalment, hem de tindre en compte la importància del paisatge com a actiu cultural i identitari i com a criteri de qualitat de vida.

Ja hem començat, amb la presentació en juliol del document Objectius i instruccions tècniques per a l'ordenació i gestió del paisatge de rellevància regional, en el qual s'ha obert ja la fase de participació pública i aprovarem, per a disposar d'un marc de referència de cara a ficar en valor els nostres paisatges.
Una tasca que continuarem amb l'elaboració de les directrius d'ordenació i gestió dels paisatges periurbans, especialment difusos per la delimitació, moltes vegades difícil, entre l'àmbit urbà i rural, així, a través de l'elaboració d'una guia de valoració del paisatge urbà.
I, per descomptat, anem a seguir amb la tramitació i aprovació dels programes del paisatge, tant litoral com de l'interior.

Com a nexe entre l'àmbit macro de l'ordenació territorial i el de l'urbanisme a l'àmbit local, cal dir que la Comunitat Valenciana és un territori amb una taxa d'urbanització molt elevada, més del 80 %.
Aquest és el motiu pel qual anem a treballar, en col·laboració amb la vicepresidència segona, en diversos aspectes d'una agenda urbana valenciana.
Un document que volem que tinga una àmplia participació per a definir un full de ruta de les nostres ciutats i àmbits, com, per exemple, l'elaboració de directrius sobre l'àmbit verd, sobre la valoració dels paisatges urbans o activitats econòmiques innovadores en les ciutats de cohesió i d'inclusió social.

Senyories, en 2015 l'urbanisme era, si me permeten l'expressió, un desgavell, amb molt de sòl classificat fora de planejament i somnis de creixement il·limitat.
L'esclafit de la bombolla immobiliària ens va afectar molt negativament, de manera que la tasca de la passada legislatura va ser obrir una revisió profunda del model que s'havia seguit cap a un nou model territorial, amb una modificació de la LOTUP i amb l'inici d'un procés de desclassificació del sòl de sòls inviables, a través del Pativel o el PAT de l'horta.

Ara hem d'aprofundir en eixa tasca i tendir a la modernització de l'urbanisme, sobretot pel que fa als actuals models de pla general, per tal d'avançar en definició del territori i les smart cities.
I hem de guanyar en agilitat i en aconseguir una gestió més senzilla per a ajuntaments i ciutadans.
Així, impulsarem reformes normatives per a augmentar la seguretat jurídica, facilitar la consulta i el treball dels diferents operadors amb una normativa que és sempre molt especialitzada.

Igualment, anem a posar en marxa l'Agència Valenciana de Protecció del Territori, tal com establix ja la LOTUP, per tal d'impulsar l'exercici de les competències autonòmiques en matèria de disciplina urbanística, amb funcions d'inspecció, procediments de restauració de la legalitat urbanística, al temps que els municipis podran atribuir a les seues competències sobre sòl no urbanitzable a l'agència.
Simultàniament, impulsarem el procés de minimització d'impacte ambiental.

I, per suposat, impulsarem una plataforma urbanística digital, mitjançant un decret que determine la tramitació telemàtica de la referència cartogràfica i els formats de presentació de la documentació gràfica dels instruments de plantejament.
Això ajudarà a milers d'ajuntaments a l'hora d'elaborar les seues planificacions urbanes.

Senyories, entrem ara a fer referència a la mobilitat, que s'ha de concebre com un dret de ciutadania i que ha de ser la clau de volta que relaciona les infraestructures lineals i nodals, es vol dir les obres públiques i el transport, amb l'objectiu d'assolir una mobilitat sostenible dels valencians i de les valencianes.

Desgraciadament, durant molts anys, la Comunitat Valenciana no ha tingut documents de mig termini que assenyalaren on estàvem i on volíem arribar.
Ara disposem d'Uneix, un document estratègic per a la millora de la mobilitat, les infraestructures i el transport en un horitzó del 2030.

En tot cas i mentre es redactava eixe document, l'anterior conselleria va redactar l'Agenda Valenciana d'Infraestructures, que es va lliurar a l'anterior i a l'actual ministre de Foment en funcions i que contempla totes estes propostes fonamentals de l'estat en carreteres, ferrocarrils i transport.
Un document que actualitzarem i integrarem en l'agenda valenciana d'inversions, que preveu l'Acord del Botànic II.

És inqüestionable que històricament els pressupostos de l'estat no ens han tractat en justícia, a excepció del pressupost del 2019 que, com tots vostés saben, no se va poder aprovar pel bloqueig de les dretes i els independentistes.
Reivindicarem més inversions, sense victimisme, en dades objectives i en lleialtat d'anada i tornada, governe qui governe després de les pròximes eleccions.

Pel que fa a les infraestructures de competència de la Generalitat, no estem on volíem estar perquè en les últimes legislatures dels governs anteriors es va produir un descens significatiu de les inversions, inclús arribant a paralitzar moltes obres que estaven en marxa i que el Consell del Botànic ha représ.

Estem començant a redreçar la situació, fent un gran esforç i superant els dèficits acumulats.
Però és imprescindible un nou model de finançament, uns pressupostos de l'estat justos i un impuls a la captació de fons de la Unió Europea.

Dit açò, vaig a referir-me a les diferents infraestructures de transport.
No vaig a entrar al detall de les infraestructures que recull Uneix, però sí faré alguns comentaris a les que pareixen més rellevants.

En primer lloc, l'1 de gener del 2020 ha de ser una fita històrica per als valencians.
Una vegada vençuda la concessió de l'AP-7, s'alçaran les barreres.
(Aplaudiments) Açò ha de donar pas a un canvi clau en el règim de desplaçaments per carretera a la Comunitat Valenciana i en la connexió amb la resta de xarxes del nostre territori.
Per això, des de la Generalitat, vam elaborar, en contacte amb tots els ajuntaments, un estudi per millorar la connectivitat de l'AP-7, que també té ja el Ministeri de Foment; una clara mostra de col·laboració institucional, atés el caràcter estratègic d'esta infraestructura.
La nostra tasca ara és fer un seguiment de l'evolució de les actuacions de l'estat, col·laborar amb ell i reivindicar l'acceleració dels treballs allà on siga possible.

Respecte a la xarxa viària de la Generalitat, el leitmotiv ha de ser la seguretat, pensant sempre en tots els usuaris, tant els conductors com els motociclistes, ciclistes o vianants.
Ja la passada legislatura es va aprovar un pla director de seguretat vial i ara estem elaborant el nou, 2020-2021.
I també anem a continuar aplicant el llibre blanc de les persones usuàries de la bicicleta de la Comunitat Valenciana.

En definitiva, en funció de les disponibilitats pressupostàries, amb solvència i responsabilitat, estudiarem i impulsarem les infraestructures prioritàries que recull Uneix, entre elles podríem destacar una que és la finalització de la ronda de Castelló, en col·laboració amb l'ajuntament.

Ara bé, Uneix també contempla un altre element fonamental en la mobilitat sostenible, que és la xarxa d'itineraris no motoritzats de la Comunitat Valenciana.
Perquè la Generalitat té entre els seus objectius impulsar aquelles actuacions encaminades al desenvolupament de models de mobilitat sostenible, especialment relacionats amb l'ús de la bicicleta i els itineraris per a vianants, com la ruta Eurovelo, la via Litoral o les xarxes de les tres grans àrees metropolitanes.

Quant a les vies ferroviàries, és òbvia -i no vaig a ressaltar-ho més- la importància del corredor mediterrani.
Després de molts anys d'anar i vindre, se veu la llum, mai millor dit, al final del túnel.
El 13 % de tota la licitació de Foment ha estat destinat al corredor mediterrani, 1.
822 milions d'euros, enfront dels 627 milions d'euros de l'anterior govern; és a dir, tres vegades més.

Estem parlant d'assolir, en primer lloc, la interoperativitat entre Oriola i Vinaròs.
Però això no lleva reivindicar un corredor eficient, el que implica també, per exemple, la duplicitat de la plataforma entre València i Castelló, el túnel passant Serreria o la millora de les connexions Alacant i Múrcia.
També el corredor ferroviari cantàbric-mediterrani és una forma de dissenyar la xarxa que defensem des de la Generalitat.

Vull agrair al coordinador del corredor i a la iniciativa Â«Quiero corredorÂ» el seu impuls i recolzament a esta infraestructura essencial, no sols per als valencians, també per a Espanya i per a Europa.
Este és el perfecte exemple que és necessari un pacte d'estat en matèria d'infraestructures estratègiques que no han de dependre de la majoria ni d'aspectes conjunturals que puguen hi haure per a la conformació de qualsevol govern d'Espanya.

Al mateix nivell d'importància, no podem oblidar que, a més que el corredor és vital, també és vital el servei de rodalies.
És fonamental disposar d'un servei de rodalies àgils, puntuals, amb freqüències i temps competitius per a facilitar el desplaçament de milers de persones, milers de valencians i valencianes en el seu quefer quotidià.
Per tant, necessitem més inversions i impulsar el pla de rodalies elaborat en l'any 2017.

Els anuncie la meua voluntat de convocar la comissió de seguiment del pla de rodalies que tinguérem, quan tingam un nou govern a Espanya, i també per a impulsar tant el tren de la costa com les operacions d'integració ferroviària de València Parc Central i Avant en Alacant.

Senyories, vull recordar les víctimes i familiars de l'accident del metro, perquè hem de recordar tot el que va passar per a evitar que torne a ocórrer.
(Aplaudiments) Vull ressaltar el treball de l'Associació de Víctimes del Metro 3 de Juliol per buscar la veritat i la justícia sempre i incansablement.
Com a administració, no hem d'oblidar eixa lliçó i buscar unes infraestructures cada volta més segures i mai baixar el llistó de l'ètica per ningun tipus de raó partidista.

Ferrocarrils de la Generalitat Valenciana és l'empresa del Consell amb més personal i, en els últims anys, ha aconseguit arribar als 78 milions de viatgers en 2018, 70 milions en 2015 i més de 41 milions en el primer semestre de 2019.
Per millorar la seua seguretat, vam aprovar la llei de seguretat ferroviària que crea l'Agència Valenciana de Seguretat Ferroviària.
Com bé saben tots els membres d'esta cambra, és imprescindible que nomenem, quant abans, el consell rector de cinc persones de reconegut prestigi, tres elegides per les Corts i dos pel Consell.
Els demane, ens demane també a la mateixa administració, que accelerem els contactes precisos per a seleccionar els millors candidats i candidates.

A Alacant, la finalització de les obres del túnel de Serra Grossa ha fet possible l'obertura de la línia 5 del Tram, el qual estem treballant per a convertir en un servei permanent.
D'altra banda, esta legislatura també posarem en servei la modernització completa de la línia 9 del Tram entre Benidorm i Dénia.
I els anuncie que el mes vinent d'octubre visitarem la redacció del projecte de connexió entre l'estació de Luceros del Tram d'Alacant i les instal·lacions d'ADIF-Renfe.

Quant a Metrovalència, hem représ les obres de la L-10 i posarem en funcionament el tram en el carrer Alacant i Natzaret en 2021.
I anem a estudiar la connexió de la L-10 amb la resta de la xarxa de Metrovalència.
A més, durant esta legislatura, continuarem millorant el servei nocturn i les freqüències durant el mes de juliol.

En definitiva, volem que Ferrocarrils de la Generalitat passe de ser una empresa ferroviària a ser una empresa de mobilitat.

Senyores i senyors diputats, és vital per a la Comunitat Valenciana que les autoritats portuàries de Castelló, de València, amb Sagunt i Gandia, i Alacant siguen punteres perquè la situació geogràfica de la Comunitat Valenciana és excel·lent com a plataforma comercial i logística.
D'ací, la rellevància de tindre el més prompte possible finalitzats els accessos ferroviaris a Castelló i Sagunt i a Alacant i potenciar la intermodalitat i garantir els accessos necessaris al port de València.
El port de València és el primer port del Mediterrani en trànsit de contenidors i el quart d'Europa, una posició que s'ha guanyat amb l'esforç de més de quaranta mil famílies que treballen i viuen gràcies al port.

Hem de continuar generant ocupació, activitat econòmica i riquesa en un marc, sempre ho diré i no me cansaré de dir-ho, de sostenibilitat.
Per això, sempre hem de tindre en compte tres pilars en este tipus d'infraestructures: diàleg amb tots, amb tota la societat en el seu conjunt, sostenibilitat i, amb eixos dos, garantir el creixement.
Convocarem prompte la reunió que ja vaig anunciar entre l'autoritat portuària de València, el Ministeri de Foment i l'ajuntament, per a avançar en esta línia de debat i en esta línia d'acord entre totes les parts implicades.

A més, de la Generalitat depenen 35 ports: 16 de gestió directa i 19 de gestió indirecta.
En este marc, hem d'aspirar a aconseguir un sistema portuari valencià més eficient, amb unes instal·lacions ben integrades en els municipis on es localitzen i amb millors nivells d'oferta en les seues activitats.

En la passada legislatura, vam començar la redacció de diversos projectes d'ordenació port-ciutat a Vinaròs, Borriana, Cullera, Dénia, Xàbia i a Altea.
Ara, d'acord amb els ajuntaments, volem aprovar els projectes i programar les actuacions a dur a terme, a més de començar-ne de nous.

D'altra banda, hi ha algunes concessions de clubs nàutics caducades i la llei de mesures per a 2019 ha introduït canvis en la llei de ports en este punt.
En este sentit, anem a aprovar tant les condicions de referència com el procediment i els criteris orientadors per a l'atorgament de la pròrroga de concessions o de nous títols competencials d'acord amb la normativa.

Pel que fa a les costes, reivindiquem de l'estat no sols una major inversió, sinó també una millor coordinació per a la gestió del litoral.
A més, anem a emprendre en esta legislatura obres de regeneració en trams singulars de la costa com, per exemple, la zona de l'Arbre del Gos a Valencia o el passeig Gomis a la ciutat d'Alacant.

Aeroports.
Respecte als aeroports, tant l'Altet com Manises, estan experimentant un creixement significatiu i estem en contacte amb el Ministeri de Foment, i ho estarem amb el pròxim Govern d'Espanya siga del color que siga, per millorar les seues connexions.

Pel que fa a les instal·lacions aeronàutiques que depenen de la Generalitat, vull destacar el creixement de l'aeroport de Castelló.
Un aeroport que en el 2015 tenia un tràfic de 23.
000 passatgers i en 2018, 117.
000 passatgers.
A més, esta setmana s'ha obert una nova ruta a Marsella, però, anem més enllà, volem convertir l'aeroport de Castelló en un hub al voltant de la intendència i la logística amb escoles de pilot o de reparació d'aeronaus.

També volem avançar en la planificació al voltant de les instal·lacions que depenen de la Generalitat com aeròdroms i heliports.
Per això anem a elaborar un pla d'instal·lacions aeronàutiques per a determinar les grans línies d'ordenació i desenvolupament dels sectors.

L'últim aspecte global que vull abordar en esta compareixença és el relatiu al que hem de fer per governar la mobilitat.
El canvi climàtic també s'ha de combatre contribuint a facilitar la mobilitat de les persones i descarbonitzar els models de transport, promovent un creixement intel·ligent i utilitzant la tecnologia com un aliat per assolir este desenvolupament sostenible.

A la Comunitat Valenciana registrem diàriament uns 13 milions de desplaçaments.
A l'àrea metropolitana de València, per exemple, cada persona fa una mitjana de 2,6 desplaçaments al dia amb un temps mitjà de 21 minuts; quasi tots, molt d'ells, en vehicle privat.
Per això la rellevància capital de la mobilitat quotidiana i de trobar eines i models per a facilitar-la.

En este context, tot allò que minve el temps que dediquem als desplaçaments, que reduïsca l'ús de vehicles amb motor privats, que facilite la intermodalitat o augmente la utilització del transport públic tindrà el suport de la Generalitat Valenciana.

Senyories, la conselleria està fent un treball molt important en l'elaboració dels plans de mobilitat urbana sostenible en les àrees de Castelló, València, Alacant i Elx, uns plans que incidixen sobre el 60 % de la població valenciana.
En este sentit, i en la línia de diàleg que marcava al principi de la meua intervenció, els anuncie que en unes setmanes convocarem als ajuntaments i les administracions per a valorar el pla de mobilitat urbana -en primer lloc el de València que és el més avançat- per a conèixer de primera mà les seues impressions.

Posteriorment, com sempre, ho traurem a informació pública per a rebre i valorar de tota la ciutadania el que considere oportú.
El mateix farem en els altres plans de mobilitat, de Castelló, Alacant i Elx, aixina com en altres de mobilitat més comarcal.

Com es veu, quan parlem de mobilitat és fonamental integrar l'esperit metropolità, les ciutats ja no són illes.
Perquè estem parlant de moltes administracions, agents, models de transport i factors que intervenen, una multilateralitat que s'ha de tindre en compte si volem assolir-la amb èxit.

I un pas fonamental ha sigut la creació de la Autoritat del Transport Metropolità de València.
És de veres que els pressupostos de l'estat encara no han reflectit les necessitats objectives per al seu finançament.
Hi ha avanços però son insuficients, d'ací la importància de reivindicar una llei estatal de mobilitat sostenible i finançament del transport públic com vénen reivindicant associacions com l'Associació Valenciana pel Transport Públic i que la conselleria assumix plenament.

Però mentre esta situació es clarifica hem de seguir treballant.
Un primer pas ja l'ha donat la Generalitat i els ajuntaments adherits, alguns dels quals han rebut ja fons, per primera vegada, per al transport o la completació de la targeta Móbilis en un conveni amb Renfe.

En este context, els objectius de l'autoritat en esta legislatura han de ser: la seua consolidació amb un finançament estable, aconseguir un sistema d'informació integrat i, per suposat, la integració tarifària entre Ferrocarrils de la Generalitat, les línies d'autobús urbà i interurbà i rodalies.

També es rellevant, sobretot per a molts municipis de la Comunitat Valenciana, les concessions del transport interurbà.
La situació que es va trobar el Consell en 2015 era poc menys que caòtica, no sols perquè la majoria de les 89 concessions estaven caducades sinó perquè no n'hi havia cap pla per afrontar objectivament la situació.

Després de valorar les diferents possibilitats, s'ha dissenyat un nou mapa i s'han iniciat ja tràmits administratius.
És evident que canviar un sistema com este, que porta molts anys en funcionament, presenta sempre dificultats.
De fet, n'hi ha una important conflictivitat jurídica, tant ací com en altres comunitats autònomes, inclús en les concessions de l'estat.
Per això, els anuncie que ens reunirem en les properes setmanes amb tots els agents implicats per a intentar reduir-la i reconduir-la el més ràpidament possible.

De la mateixa manera continuarem donant suport al sector del taxi que presta un servei públic essencial i que ha de tindre en compte les possibilitats que cada dia obrin les noves tecnologies.
I tindre en compte que han de conviure amb altres modalitats de transport també contemplades en la normativa com són les VTC.

Per últim -vaig acabant- la logística és un dels sectors més rellevants per a l'economia i la prosperitat de la Comunitat Valenciana.
Es tracta d'aprofitar eixa potencialitat dels nostres ports i de la nostra posició geogràfica.
I no sols la logística és traslladar mercaderies, podem aconseguir que incorpore inputs a la cadena de valor, que es creen treballs en el propi terreny on es fa el tràmit logístic.
I això ha d'implicar la presa de decisions de caràcter empresarial sobre localització i creació de centres de treball.
El cas més recent el tenim en l'èxit de Parc Sagunt I.

L'any passat es va presentar l'estudi del sector logístic, una eina en la qual estem treballant, amb distints graus de maduració, distints projectes: a Castelló, Parc Sagunt II, Valencia-Font de Sant Lluís o la Vega Baja.
I encetarem estudis en altres plantejaments.

Vaig acabant.
Vull recordar que estem en la setmana de la mobilitat, uns dies en què destaquen el paper de la mobilitat entesa com un dret fonamental de la ciutadania i la rellevància del seu impuls des d'una perspectiva sostenible per millorar la qualitat de vida de tots.
Els convide, a tota la societat valenciana, a adherir-se a tots els actes que fa no sols la Generalitat sinó molts ajuntaments arreu de tot el país, de tota la Comunitat Valenciana.

També vull recordar-los que el diumenge és el dia sense cotxes i que serà gratuït el servei del Tram en Alacant, del Tram a Castelló i de Metrovalencia a esta ciutat.
(Aplaudiments)

Finalment, i no per dir-ho en últim lloc es menys important, les polítiques d'igualtat entre homes i dones són una part fonamental de l'ADN del Consell del Botànic.
En l'àmbit del transport sols el 22 % dels treballadors són treballadores, per tant n'hi ha un gran potencial en el sector per avançar en eixa igualtat d'oportunitats.
Per això, en col·laboració amb la Vicepresidència Primera impulsarem, per primera vegada, un pla d'igualtat en ferrocarrils de la Generalitat Valenciana i proposarem als empresaris i als agents socials col·laboració per impulsar les mateixes polítiques d'igualtat en l'àmbit del sector del transport.

En definitiva, senyories, tenim molt de treball que fer amb l'objectiu principal de millorar la vida de les persones, dels valencians i les valencianes, en una societat i un territori cada dia més valorats.
Una tasca guiada en tot moment per el diàleg, la sostenibilitat, el creixement, l'ocupació i la cohesió social.
En esta tasca els demane ajuda a tots vostés.

I acabe ja definitivament.
Senyories, soc de Carcaixent, un poble de la Ribera Alta, sé de la força de la naturalesa i del seu poder destructor.
I també sé de la capacitat de superació que tenim els valencians i les valencianes.
Estos días en Orihuela y en la Vega Baja he visto esa desolación que me recuerda al año 1982 en la pantanà al meu poble, però també he vist eixa solidaritat que vaig vore aleshores.

Recordaba estos días mirando ese paisaje devastado y cómo se ayudaban los vecinos y todos los alcaldes, independientemente del color político, unos versos del poeta oriolano Miguel Hernández: Â«Soy una abierta ventana que escucha por donde ver tenebrosa la vida, pero hay un rayo de sol en la lucha que siempre deja la sombra vencida.
Â» Y ese rayo de sol es la solidaridad y es la esperanza.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

(Ocupa la presidència la vicepresidenta primera, María José Salvador Rubert)

La senyora vicepresidenta primera:

Gràcies, honorable conseller.

És el torn del Grup Parlamentari Vox Comunidad Valenciana.
En la seua representació la il·lustre diputada Rebeca Serna.

La senyora Serna Rosell:

Gracias.

Muchas gracias, señora presidenta.

Señor conseller, señorías, buenas tardes.

El señor España ha presentado sus propuestas para la conselleria que dirige.
Hace un mes usted hizo público sus buenos propósitos de llegar a acuerdos que todos quieran cumplir.
Así pues, quizás le pueda interesar tener en cuenta las propuestas del Grupo Parlamentario Vox, ya que representa dentro de este hemiciclo a más de trescientas mil personas, a más de trescientos mil valencianos.

Vox tiene entre sus objetivos políticos principales proteger y amparar al mundo rural español y de eso voy a hablar en primer lugar.
Usted habló de la importancia de tener un territorio bien cuidado, una costa bien cuidada, unos paisajes bien cuidados, porque esto hace que nuestra comunidad sea un lugar atractivo para vivir, para invertir, para atraer al turismo.

Pero nuestras poblaciones del interior necesitan algo más, señor conseller, que unos paisajes bien cuidados.
Vox propone combatir la despoblación del mundo rural poniendo en marcha un programa de medidas basadas en el sentido común.
Le cuento: Con incentivos para la implantación de actividades económicas y para aquellos empleados públicos que fijen su residencia en el municipio o zona rural en la que presten servicio.
Ayudando a las familias con niños a que puedan establecerse en los distintos municipios, para ello claro está hay que garantizar servicio de educación y de sanidad.

Proponemos reducir cargas fiscales en el IBI y rebajar los impuestos directos de gasóleo agrícola.
Debemos impulsar la implantación de incentivos y servicios de asesoramiento para el relevo generacional de las explotaciones agropecuarias.
Hay que facilitar la financiación a proyectos de emprendimiento en el medio rural.
Y también un diseño de planes provinciales de cobertura de los servicios públicos básicos, como sanidad, educación y seguridad.
Y también garantizar un acceso de calidad a internet.

Por supuesto, para que todas estas medidas sean efectivas, es necesaria una mejora sustancial de las vías de acceso y comunicación de estos municipios.
Y si hablamos de mejorar las vías de comunicación del mundo rural para mejorar el acceso de sus gentes a los servicios públicos, debemos también hablar de las grandes vías de comunicación que cruzan nuestra comunidad.
Por cierto, señor conseller, ¿podría explicarnos qué va a pasar con la AP-7 cuando expire la concesión?
Pues luego nos lo explica.

Y respecto a la autopista AP-37 de Alicante a Cartagena, ¿van ustedes a seguir consintiendo que solo los alicantinos tengan tramos de pago?
Y la segunda circunvalación de Alicante, ¿qué dicen sus socios de Madrid de todo esto?

Señor conseller, en Vox no estamos de acuerdo en que ante la elevada carga fiscal que soportamos los españoles debamos, además, pagar por el uso de las autopistas.
A ver, en otras condiciones y siempre que la presión fiscal fuera menor, nos parecería adecuado que las autopistas que nacen de pago y construidas con capital privado sigan siendo de pago si el precio es justo y los servicios recibidos así lo justifiquen.
Pero nos parece inadmisible que debamos pagar el uso de autopistas que se crean con el dinero de nuestros impuestos.
Lo que ya hemos pagado no tenemos por qué pagarlo otra vez.
(Aplaudiments)

El problema, señor conseller, llega cuando ustedes se quedan sin dinero porque lo despilfarran.
Y todos sus gobiernos a lo largo de la historia han terminado así.
Ustedes son expertos en el despilfarro porque dedican el dinero de los ciudadanos a cuestiones que nada tienen que ver con las necesidades reales de esos ciudadanos: sindicatos de clase, sus asociaciones per la llengua, también los lobbys LGTBI y del feminismo radical.
Y, claro, el dinero al final se acaba y muchas veces, muchas veces, no llega a donde debería llegar.

Mire, señor conseller, ¿quiere hacer usted hacer política de infraestructuras con mayúsculas?
Desde Vox, le hacemos una serie de sugerencias.
Hable usted con su aliado, el ministro de Fomento, y aclare con él el destino de las autopistas de pago que transcurren por las provincias de la Comunidad Valenciana.

De paso, siéntese con él para lograr que en el aeropuerto de Alicante-Elche se construya una segunda pista de aterrizaje y se le dote de nueva tecnología capaz de gestionar el actual volumen de tráfico aéreo.
Con ello se multiplicaría la capacidad operativa del principal aeropuerto de esta comunidad y podrían ampliarse las rutas con muchos otros países del mundo, lo que generaría, en última instancia, más riqueza para nuestra comunidad.

Apoye usted con más energía el transporte metropolitano y, de paso, impulse usted una mejor interconexión entre las ciudades de Alicante y Elche y también con el aeropuerto de esta provincia.
¿Para cuándo una línea de tranvía que una ambas ciudades?
Llevamos unos cuantos años de buenas intenciones y promesas que nunca llegan a cumplirse.

Y bueno, ¿qué decir de la pésima comunicación ferroviaria entre Castellón y Valencia?
¿Cómo es posible que el tren de Castellón a Valencia y viceversa tarde una hora y media en realizar el recorrido?
El doble de tiempo del que se tarda en realizar ese trayecto en coche y prácticamente con el mismo coste.
No es muy competitivo que digamos.
¿Cree usted que de este modo se anima a los ciudadanos a usar el transporte público?

Y en cuanto a otras cuestiones, seria también interesante abrir el espectro audiovisual autonómico a nuevas licencias de radio y televisión privadas.
¿Por qué no?
¿Por qué no habilitar y promocionar también la existencia de licencias provinciales, mucho más cercanas a los ciudadanos de cada territorio?
¿Por qué no fomentar también las desconexiones provinciales en todos los ámbitos?

Y, bueno, por último, señor conseller, no puedo terminar mi intervención sin hacer referencia a la tremenda catástrofe debida al temporal que azotó a la Comunidad Valenciana, especialmente a la provincia de Alicante, la pasada semana.

Evidentemente, y como usted manifestó, hay que priorizar la seguridad de las personas, pero este gobierno sabe que es más que necesaria una inversión en infraestructuras en nuestra comunidad.
Pues si algo hemos de aprender de este terrible suceso es que antes de hacer una gran inversión en infraestructuras, han de revisarse las que hay.

Y construir infraestructuras planificadas, es decir, hacer un estudio previo de las necesidades de la zona antes de iniciar las construcciones.
Un ejemplo claro de ello es el hospital de la Vega Baja, construido en la zona que se sabía que era inundable.
Aprendamos de los errores, señor conseller.
Para invertir en mejoras para los ciudadanos, siempre va a tener la mano de Vox tendida y siempre estaremos dispuestos a colaborar.

Creo, señor conseller, que las propuestas de Vox para inversión en infraestructuras pueden llevarse acabo en esta legislatura en beneficio de todos los valencianos: las mejoras en la comunicación entre municipios y provincias, la creación de infraestructuras e inversiones para evitar la despoblación del mundo rural, la apertura del espacio radiofónico para promover la competitividad entre canales en contra del monopolio y el sectarismo de una radiotelevisión valenciana, por cierto, deficitaria y que lo único que hace es consumir recursos económicos en detrimento de las necesidades reales de los ciudadanos.

Desde el Grupo Parlamentario Vox tendemos nuestra mano para llegar a consensos, como ya le he dicho, siempre en beneficio de los habitantes de nuestra comunidad, de todos los valencianos.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera:

Gràcies, senyoria.

És el torn de fixar posició sobre la compareixença del conseller del Grup Parlamentari Ciudadanos.
En la seua representació, l'il·lustre diputat Carlos Gracia.

El senyor Gracia Calandín:

Señor presidente.

Miembros del gobierno.

Señor conseller.

Señorías.

Bueno, antes que nada, señor España, mi más sincera felicitación por su nombramiento y, por supuesto, como no podía ser de otra manera, desearle mucha suerte en esta nueva etapa.

Mire, sin lugar a dudas, las competencias de su conselleria son claves para lograr la verdadera vertebración del territorio y el desarrollo de la economía valenciana.
Lo que no tengo yo tan claro es si sus compañeros del Botànic le otorgan la importancia que se merece, ya que, sinceramente, las áreas que usted gestiona apenas se encuentras recogidas en tres, tres puntos y medio, de los ciento treinta y pico puntos del Acuerdo del Botànic.

Sin duda, no va a tener un trabajo fácil, y más ahora que, efectivamente, tras la DANA, muchas infraestructuras se han visto dañadas.
Es cierto que no hay nadie preparado para soportar los cuatrocientos cincuenta litros por metro cuadrado, pero, sin duda, me tiene que reconocer que tenemos que trabajar duro para conseguir que todos los municipios de la Comunidad Valenciana tengan un plan de evacuación frente a las inundaciones en condiciones.
(Aplaudiments)

En otro orden de cosas, la última memoria anual del CES de la Comunitat Valenciana también alerta sobre una serie de infraestructuras urgentes -alguna ya la ha comentado usted.
Reivindicaciones que también queremos hacer nuestras y que no quiero dejar de pasar por alto.

Mire, el corredor mediterráneo, efectivamente, usted lo comentaba antes, pero, ¡ojo!
, es necesario que cuente con una plataforma de doble vía.
Es una infraestructura histórica que, tanto ustedes como el PP cuando han gobernando en España, no han sido capaces de completar.
A ver si ahora lo conseguimos.

Inversiones para la línea no electrificada de Sagunto-Zaragoza; el tren de la costa, que lleva cuarenta y cinco años parado; las conexiones ferroviarias de Elche y Alicante con el aeropuerto de l'Altet, que, como usted ha comentado, a día de hoy es uno de los aeropuertos más importantes de España.

En carreteras, la Nacional 332 con atascos continuos.
Mire, son urgentes las variantes de Benissa, de Xeraco o la conexión de Cullera-Favara.
El desdoblamiento del bypass, que está totalmente paralizado desde el 2014, 2015.
En solamente un año se han registrado 86 víctimas, lo que es un verdadero drama.
Es de hecho una de las carreteras con mayor siniestralidad de España.

Y es que, mire, una de las causas precisamente de la congestión del bypass es la falta de un acceso al norte del puerto de Valencia.
Permítame que le recuerde la descoordinación entre el Partido Socialista y sus socios del govern en este sentido, que si subterráneo, que si por superficie, que si para transporte, que si solo para ferrocarril… En fin… Por cierto, como usted bien ha comentado, parece que, efectivamente, la AP-7 por fin se va a liberalizar, pero, oiga, no me reconocerá que es un sinsentido que Ábalos a la vez anuncie que va a haber peajes blandos en las autovías.

Centrándome ya en la gestión del Botànic de la legislatura anterior, en la que usted, bueno, también desempeñaba un cargo de importancia como jefe de gabinete, en 2015, en materia de política territorial, obras públicas y movilidad había dos culpables -lo comentó mi compañera la semana pasada-: el Partido Popular y la infrafinanciación.

Efectivamente, cuando accedieron al gobierno, por ejemplo, el 85 % del total de las 86 concesiones de transporte interurbano por carretera estaban caducadas.
Aquel año, la consellera anunciaba un nuevo mapa concesional adaptado a los nuevos tiempos.

Pues bien, la realidad es que hasta octubre del 2017, que son dos años después, no anunciaron que ya tenían el nuevo mapa concesional.
Y es que hasta marzo de 2019 no lo han publicado en el DOGV.
Y es que a día de hoy aún no se han licitado las nuevas concesiones.
Y, claro, señores del Botànic, yo me pregunto: ¿cuatro años después, adaptándose entonces a qué tiempos?
¿A los tiempos de hace cuatro años, que en materia de movilidad no existían ni lo patinetes eléctricos?
¿Adaptado a los tiempos de dentro de cuatro años, cuando liciten por fin las concesiones?
En fin… (Aplaudiments)

El incumplimiento de promesas llegó también con la modernización de la línea 9 que usted ha comentado, el Tram entre Benidorm y Dénia.
No han podido finalizarla en esta legislatura, efectivamente, pero porque, como según dicen los informes de las universidades, la Universidad de Alicante y la Politécnica de Valencia, la rehabilitación del viaducto es que no admite el peso de los nuevos trenes.
Así que hay que hacer una nueva variante, y por eso tendremos que esperar unos años.

Y es que, señor España, la falta de planificación también la hemos sufrido una y otra vez en los servicios de Metrovalencia durante los veranos -usted lo ha comentado-, con innumerables quejas de los valencianos por falta de frecuencias.
Ustedes, la verdad es que, señores del Botànic, a veces no es que tropiecen más de una vez en el misma piedra, sino que da la sensación que cogen la piedra y no la sueltan.
En fin…

Por cierto, hablando de Metrovalencia, tras el abandono de la línea 10, efectivamente, durante años, en 2015 ya nos anunciaban del malestar de los vecinos de ver la línea abandonada, o la estación de la plaza de Brujas.
Bueno, pues poco parece que les ha importado durante todos estos cuatro años el malestar, porque hasta el inicio de la campaña no han anunciado las obras con un cartel.
Con un cartel, no es que hayan empezado las obras.
No habíamos vuelto a saber nada de la línea 10.

Mire, ¿quiere que le hable de carteles?
En mi centro educativo del que vengo, los señores del PP plantaron un cartel en el año 2007.
Decía algo así como Â«Creaescola: ací el teu nou institut.
Â» A día de hoy, doce años después y tres legislaturas, el cartel sigue allí.
Y ¿sabe qué?
Que el meu institut ni está ni se le espera.
(Aplaudiments) Así que, fíjese, señor España, parece que ustedes a veces también nos plantan carteles antes de las elecciones.
A ver si con este, confío que sí, tenemos más suerte.

Y ya que estoy con los carteles, ahí va otro de los anuncios electoralistas, la CV-60, la autovía del Morquí, que llevaba años paralizada y a cinco días de las elecciones, el molt honorable Ximo Puig se comprometió por fin a desbloquear.

Mire, cuatro años sin hacer nada, aunque se llevara prometiendo desde el inicio de la legislatura.
Por cierto, también permítame recordarle la urgencia del desdoblamiento de la CV-309, una carretera que en breve yo creo que se colapsará con la apertura del nuevo centro logístico de Mercadona.
Por cierto, ¿qué va a pasar con la prolongación de la CV-10 de Castellón?

Me queda poco tiempo.
Por cierto, anunciaban en 2015 y en 2016, la incluyeron en los presupuestos, a pesar de que ni siquiera estaba creada, la Autoridad de Transporte Metropolitano de Valencia.
Por fin, dos años después fueron capaces de crearla.
Y ¿qué ha pasado con uno de sus principales objetivos, que era la integración tarifaria?
Pues, obviamente, que no se ha hecho.

Pedían 38 millones al estado para ponerlo en marcha.
Y al final, y esto sí que hay recordarlo, gracias a una enmienda de una Ciudadanos en los presupuestos generales del 2018, se incluyeron 10 millones.
En teoría, la Generalitat tenía que poner otros 10 millones, pero la realidad es que nada de esto ha repercutido en los ciudadanos.
¿Por qué¿ Porque al final no se ha hecho nada para la integración tarifaria.
Al final, el dinero ha ido a Ferrocarrils de la Generalitat Valenciana y a trece ayuntamientos para financiar su transporte público.
Una ayuda que -me gustaría recordar- ya venía de otras líneas presupuestarias, con lo que, lógicamente, por la duplicidad se han cancelado.
Eso sí, como no había integración tarifaria, entonces la conselleria inventó un bono (inintel·ligible) …, 15 euros los diez viajes.
Los vecinos la verdad es que han calificado este bono como injusto.

Siguiendo con la autoridad de transporte, a día de hoy, y correspondiente al cargo del presupuesto del 2019, de la línea presupuestaria 513.
30, no han transferido nada de los 95 millones de Ferrocarrils de la Generalitat.
Y de la Autoridad del Transporte Metropolitano aún hay 50 millones pendientes de transferir.
Es decir, estamos hablando de más o menos 156 millones del presupuesto de 2019, al menos según los movimientos contables de la semana pasada.

¿Qué le ha dicho el conseller Soler?
¿Los recortes de Montero o seguiremos aumentando el déficit?
En fin, señoría, estas son las consecuencias de tener unos presupuestos ficticios y contar con unos ingresos que no son realistas.

Por cierto, también en 2015 anunciaban plataformas de participación, como el foro de la movilidad.
Apenas sabemos nada de ella desde el año 2017.

Voy terminando ya.
Diez minutos, la verdad es que dan para lo que dan.
Y los incumplimientos han sido muchos.
Así que en el turno de la réplica intentaré abordar otros temas que sin duda también son cruciales, como la política territorial, la ampliación del puerto de Valencia -a la que usted antes ha hecho referencia-, la modificación de la ley del taxi, el plan de cercanías o la falta de infraestructuras, que dependen en parte de su conselleria, hidráulicas.

Pero en esta intervención no quiero dejar pasar por alto la política de urbanismo.
Y es que, mire, en Ciudadanos nos preocupa especialmente la política de urbanismo de este nuevo Botànic II.
Usted ya ha hecho referencia antes a ella.
Porque, como bien recordaban los compañeros en la intervención del señor Martínez, la vivienda es indisociable del urbanismo.

Y mire, en Ciudadanos nos preocupa precisamente que su principal compañero de viaje en esa materia tenga que ser el señor Martínez, el vicepresidente Martínez, el que quiere que tornem a la barraca.
Pero mientras el a disfrutar de su palacio vicepresidencial y venga a encargar muebles.
Esta semana conocíamos la lista por la prensa, no eran precisamente ni de cañas ni de barro.
(Aplaudiments) Estamos convencidos de que en cuanto pueda intentará colarles medidas estadistas y de corte comunista.

Así que ya le aviso que desde Ciudadanos vamos a presentar una oposición firme contra estas políticas populistas.
Y de la misma manera le digo que cuando se trate de propuestas centradas, que en lugar de ir en contra de los valencianos, sean para los valencianos.
Allí donde el dogmatismo y el radicalismo de sus socios no le permita sacar adelante las propuestas, le digo que allí nos encontrarán.

Muchas gracias, señor conseller.
(Aplaudiments)

Gracias, presidenta.

La senyora vicepresidenta primera:

Gràcies, senyoria.

És el torn del Grup Parlamentari Popular.
En la seua representació, l'il·lustre diputat Miguel Barrachina.

El senyor Barrachina Ros:

Muchas gracias, señora presidenta.

En primer lugar, mis primeras palabras sean para recordar las dos víctimas mortales, dos pilotos del ejército, una mujer y un hombre, en Murcia, y hacer extensivo a todo el ejército español la ayuda que en esta etapa de inundaciones han venido prestándonos.
A ellos, a todos los policías, Protección Civil, Guardia Civil y a todo el mundo.

Y también sumarme a las condolencias por las seis víctimas de las inundaciones.
Y también hoy hemos conocido la cuarta mujer muerta en 48 horas, tres gallegas, una madrileña, que suman ya 42.
Y sumarme, por lo tanto, y que mis primeras palabras en esta cámara en esta etapa sean para recordarlas.
(Aplaudiments)

Y reitero al señor conseller, al señor Arcadi España, mi felicitación.
Lo he hecho personalmente en dos ocasiones y se la vuelvo a hacer.
Creo que va a ser un conseller…, y a nosotros, a los valencianos nos conviene que sea un buen conseller.

Las escasas obras públicas que está realizando el actual gobierno fueron programadas, planificadas y licitadas en legislaturas populares y las que haga usted las llevará a cabo otro gobierno por la propia naturaleza de las obras públicas.
Por lo tanto, le conviene a usted y nos conviene a todos.
Las inversiones de hoy, señor Arcadi España, son el empleo de mañana, y por tanto le deseo realmente que tenga fortuna.

Han escuchado exhibir, airear algunos méritos, ninguno autonómico y sí alguno nacional.
Ha venido a decir que el corredor mediterráneo por fin ve la luz al final del túnel.
Lo que se le ha olvidado decir es que sí, ejecutando un presupuesto del Partido Popular y de Ciudadanos, al que ustedes votaron en contra.
(Aplaudiments) Esa parte no la ha dicho.
Se le ha olvidado decir que la obra pública que ustedes están haciendo hoy es la ejecución del presupuesto de don Cristóbal Montoro.
Esa parte de la página se le ha pasado en su discurso.

Y le diré también que, para que no sea ni usted ni yo los da tos que doy, estos son de la cámara de contratistas.
Usted ha dicho que sólo había un presupuesto bueno, el que iba a haber en 2019, ese que rebajaba la creación de empleo en un 33%, que elevaba a 3.
400.
000 currantes valencianos, que utilizan la furgoneta, el tractor o el diésel, el coche diésel, que elevaban los tributos, que penalizaba a 50.
000 agricultores sus cuotas de seguridad social, y a 340.
000 autónomos multiplica los tributos (aplaudiments).

¿Cómo no?
, ¿cómo no iba a haber una mayoría de eso que usted llama las derechas que votasen en contra de esos presupuestos de 2019 y a favor de los valencianos currantes?
¿Cómo no?
Claro que sí.

Y por eso ustedes pueden seguir exhibiendo que España crea medio millón de empleos, con una reforma laboral del Partido Popular, con unos presupuestos laborales (aplaudiments) del Partido Popular y con una ley de estabilidad del Partido Popular.
Viven de rentas y llegará un momento que dejarán ustedes de vivir de rentas.

Dice usted que iba a haber un año bueno.
No, no, ya hubo un año bueno.
Cámara de contratistas, 2018.
Presupuesto del PP, crecimiento de la inversión del estado, un 237 %.
Crecimiento del gobierno socialista: -65 %.
Y mire usted que no le considero autor, sino víctima, porque acaba de llegar, y por tanto alguien será el responsable de estos datos que dicen justo y exactamente lo contrario de lo que usted ha venido a afirmar.

Tenía prevista otra intervención, pero se ha arrogado también el mérito de la gratuidad de la AP-7.
Oiga, vamos a ver, será el gobierno que llegue.
Lo único que ha hecho este gobierno es, con una partida de 16 millones que aprobó el gobierno popular, en pacto con Ciudadanos, subvencionar gratis total para nuestros hermanos de Cataluña la misma AP-7 que yo pago en su integridad (aplaudiments) .

Lo único, lo único que ha hecho el socialismo es subirnos un 2 %, y por tanto esa autopista, como las otras cinco autopistas, una ya liberada, la Burgos-Vitoria y otras cuatro más naturalmente serán gratuitas a partir del 1 de enero con el gobierno que los españoles elijan, no con el que usted diga.

Ustedes han tenido tiempo para esa promesa que hizo Ábalos de extender el gratis total a los usuarios recurrentes de la autopista AP-7, y decidieron invertir los 16 kilómetros en las provincias hermanas de Barcelona, Tarragona y hasta Vinaròs.
Y a partir de Vinaròs, pagado el cien por cien por el estado, resulta que nosotros pagamos todo un 2 % más que antes y a otros les resulta gratis.

Y nos alegramos, porque el dinero era nuestro, de todos los españoles, de un presupuesto del PP incondicionado.
Me he traído la partida presupuestaria, para que sepa usted que abarcaba todo hasta que llegaron ustedes y decidieron cortar en el límite provincial.

Mire, le he escuchado y comparto su filosofía y prácticamente todo lo que ha dicho.
E insisto, y se lo he dicho al principio, creo que va a ser un buen conseller con el que indudablemente el ofrecimiento de mano tendida que doña Isabel Bonig ha hecho con reiteración puede funcionar también en ese indispensable plan para el sur de la Comunidad Valenciana y para resolver, para reconstruir Vega Baja, sur de Alicante y sur de Valencia.

Pero le he escuchado hablar de logística y movilidad.
Fenomenal.
Ha estado un rato.
Bien, yo es que coincido en eso, en lo que dice, pero no en lo que hace.
Esto me lo descargue anoche de su página.
Han ejecutado el cero por ciento.
El cero por ciento.
Es decir, planificación transporte y logística.
El cero por ciento.
Es decir, eso está bien.
Está bien en la facultad.
Pero es que usted gobierna.
Pero usted, ya le digo que es víctima, no es responsable.
Pero de alguien habrá heredado el gobierno, y no quiero mirar ni hacia adelante ni hacia detrás.
Pero de alguien habrá heredado usted el gobierno (aplaudiments).

Se ha recreado hablando de lo importante que es con ustedes la ordenación del territorio, del desastre, del caos, de la catástrofe.
¡Qué importante es!
Y yo he vuelto a sacar la partida presupuestaria.
Me puedo haber equivocado, pero es la página suya, de la Generalitat.
Ejecución, a 31 de agosto.
Ordenación del Territorio y paisaje.
Ejecución: cero por cien.
Cero por cien.

Y le he escuchado cómo se recreaba hablando de lo importante para ustedes que es el urbanismo.
El urbanismo.
No, tiene razón.
Aquí es el 2 % (remors).
Han pagado el 2% (aplaudiments).
Y en la parte de arquitectura y vivienda, que es importantísimo y fundamental, y habla de la proyección de nuevas áreas urbanas, aquí ya sí se han lanzado.
El 3 % en ocho meses, el 3% (aplaudiments).
Por tanto, permítame que, cuando se arroguen los méritos de haber cambiado la historia de la Comunidad Valenciana, empiecen hablando de lo que deberían.

Miré, desde que a usted lo nombraron conseller, e insisto que va a ser un buen conseller, los empresarios han denunciado que el gobierno socialista sólo invierte aquí el 1 %, el 1 % de lo que se está invirtiendo en España, por pereza, por desidia.
Que su ejecución, que la ejecución suya que, como me ha tentado, no lo iba a sacar, pero le he enseñado una a una que la ejecución del presupuesto de la Generalitat es del 6 %, que somos los últimos de España, como somos los últimos de las diecisiete en morosidad, los más lentos en pagar.

Como somos los líderes en creación de desempleo durante este verano.
La peor ejecución, la peor financiada también.
¿Y esto tiene arreglo?
Sí, si asumimos nuestras responsabilidades, todas nuestras responsabilidades.
En la financiación autonómica antes el culpable era Rajoy, y ahora, ¿quién es el culpable de la financiación autonómica?

Pues yo se lo voy a decir.
En esto voy a asumir la responsabilidad: el culpable de la financiación autonómica es el rey.
Es el rey: Â«Ximo Puig urge al rey la reforma de la financiación autonómicaÂ» (aplaudiments).
Ximo Puig.
Pero no lo recoge este diario, lo recogen todos, durante el verano.
Es que conditio sine qua non para sacar esto adelante es asumir las responsabilidades.
Hombre, yo era diputado.
Voté en contra de este lesivo sistema de financiación autonómico socialista.

Pedro Sánchez estaba enfrente.
Insisto en que a lo mejor ustedes no se lo quieren recriminar, pero ¿que se lo pidan al rey, que vayan al rey a que urja la financiación?
Lo dice este diario y lo dicen todos.
En sociología creo que le llaman externalizar responsabilidades.
Usted y yo le llamaríamos caradura.
Es decir, irse este verano a ver al rey (aplaudiments) para decirle que arregle la financiación autonómica socialista, gobernando los socialistas.
Extraordinario.
O asumen sus responsabilidades o estamos perdidos.

Yo lo decía ayer, esto de ir a por lana y salir trasquilado: Â«Voy a reclamar los 250 millones que me debenÂ».
Sí, si te rebajas tú 440.
Es decir, esto es un timo.
Yo lo decía, que en tema de financiación Ximo se escribe con t: Timo Puig, Timo Puig.
Es un engaño (aplaudiments).
Usted tiene la mejor de las voluntades pero ¿qué capacidad va a tener, señor conseller, de ejecutar obra pública?
Ninguna.

Los 440 millones que van a recortar en buena medida van a ser de sus consellerias.
Porque al no haber hecho nada en ocho meses, los han pillado.
Y es urgente que ustedes planteen un plan.
No es posible, concluyo, señora presidenta, no es posible que se hable de las inundaciones valencianas en la Diputación de Alicante, en el parlamento nacional, en todos los ayuntamientos menos en el parlamento valenciano.
(Aplaudiments) Es imposible.

Y por tanto tienen que ser ustedes quienes lideren la creación de ese plan indispensable, no de ayuda de reconstrucción de todo el sur valenciano, que ahora que necesitan ayuda, ustedes en lugar de ayudar están para que les ayuden a ustedes.
Y por tanto, es un cambio de chip.
Es decir, no está usted para ir a pedir ayuda sino para ayudar a los valencianos, a aquellos que más lo necesitan.

Muchas gracias, señor presidente.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera:

Gràcies, senyoria.

És el torn del Grup Parlamentari Unides Podem.
En la seua representació, la il·lustre diputada Estefanía Blanes.

La senyora Blanes León:

Bé, moltes gràcies, senyora presidenta.

I bona vesprada, senyories, i conseller i conselleres.

Abans d'entrar en la matèria que ens ocupa, m'agradaria aprofitar per a felicitar-nos a totes per l'aniversari del pacte valencià contra la violència masclista que ahir va ser commemorat a Castelló.
Però açò no és suficient.
(Aplaudiments)

I no és suficient, encara que alguns grups neguen la realitat, perquè des de dilluns hi ha quatre assassinades més pel terrorisme masclista.
Des de dilluns hi ha quatre dones menys.
Tota la nostra repulsa i la nostra condemna a aquestes agressions i violència exercida contra les dones pel simple fet de ser dones.

I per a acabar amb aquesta xacra sols hi ha un camí, i el camí es diu feminisme.

Bé, començar agraint en el meu nom propi i en el del meu grup parlamentari al conseller l'explicació tan àmplia i completa que ens ha oferit en la seua intervenció.
Un exercici de claredat i de síntesi sobre molts dels aspectes als quals ha d'atendre des de la Conselleria de Política Territorial, Obres Públiques i Mobilitat

Però sobretot voldria agrair la mateixa filosofia que ha expressat respecte a la gestió.
Un punt de vista que compartim plenament.
Ens referim a la necessitat d'entendre des del govern que les accions de la conselleria no han de centrar-se en aquelles obres i infraestructures que es projecten, que es liciten, s'executen i que es posen en servei.

No, la nostra visió i la nostra acció de govern s'ha de centrar precisament en les conseqüències de totes aquestes gestions, que totes aquestes gestions tenen sobre la vida dels nostres conciutadans i conciutadanes.
Ho puc exemplificar en primera persona.

Voreu, jo mateix visc a Alcoi i cada dia vinc fins a València per a fer la meus tasca parlamentària.
Des de fa uns anys disposem a les nostres comarques d'una autovia que, gràcies al pla de millores i manteniment, es troba en perfectes condicions.
Una A-7, gratuïta i còmoda que ens uneix amb un dels principals centres urbans.

Més enllà d'una inversió milionària i que es tracta realment d'una impressionant obra d'enginyeria, per a mi és la carretera que em permet vindre d'una forma segura i fiable a treballar, fins i tot en dies com el del passat dijous, quan la DANA feia estralls a moltes de les comarques.

Per a mi, és la carretera que em permet estar cada nit amb el meu fill i la meua filla.
I aquesta idea de les infraestructures públiques que ens fan una vida millor, que ha expressat el conseller durant la seua intervenció també forma part de la nostra forma d'entendre el nostre mandat com a govern.

Estem ací per a millorar la vida de les valencianes i dels valencians, i aquest no és altre que l'objectiu de vertebrar cadascuna de les nostres polítiques.
En breu viurem una fita històrica, la tan esperada gratuïtat de l'AP-7.
Que s'alcen les barreres per fi sens dubte obrirà un nou període en les comunicacions per carretera del nostre país.

I coincidim també amb el conseller en assenyalar que la gratuïtat de l'eix viari ens ha de marcar un canvi de paradigma de cara al futur del transport per carretera en molts aspectes.
Tenim per davant realment un llibre en blanc que haurem d'escriure entre totes i tots, també escoltant les veus de la societat civil, evidentment.

Probablement no serà l'única fita històrica que haurà d'encarar aquest govern els propers anys.
Estem en moments decisius per al desenvolupament del corredor mediterrani, i és temps d'impulsar de forma decidida un eix que refarà els equilibris vertebradors de la nostra terra i que de ben segur representarà una de les més importants ferramentes del progrés socioeconòmic.

Necessitem el corredor per una qüestió d'equilibri.
Ara bé, no podem perdre de vista que necessitem un corredor de mercaderies i de persones, que ha de respondre de forma efectiva i eficient a la demanda que existeix, i ha d'estar evidentment a l'alçada dels temps que corren.

Recolzem plenament també, perquè així a més figura el pacte del Botànic II, les gestions per transferir les competències en rodalies.
Perquè amb inversions adients ens permetrà atendre unes infraestructures que són decisives, tal com déiem abans, per fer més fàcil la vida de les persones.

Perquè, tal com he parlat abans dels avantatges de l'autovia d'interior, és la meua obligació recordar-ho des d'aquesta tribuna tantes vegades com faça falta que la meua comarca, les comarques centrals patim un oblit i un greuge molt important quant a infraestructures ferroviàries.

Perquè tenim una connexió en tren pròpia del segle XIX i açò no és cap exageració.
És un disbarat que es tarde més temps en arribar en tren a València des d'Alcoi o des d'Ontinyent que des de Madrid o qualsevol altre lloc molt més llunyà.

Res millora tant la mobilitat eficient i sostenible com una xarxa de rodalies adequada al territori.

La ciutadania ens demana des de fa molts anys més rodalies i menys AVE, i ja no podem desoir més unes veus que exigeixen passar pàgina a grans projectes megalòmans perquè ens ocupem dels serveis que sí que arreglen la vida de tants i tantes valencians i valencianes.

I també haurem de recolzar els nostres ajuntaments, acompanyant-los i oferint-los recursos i ferramentes adequades per fer front a noves mobilitats urbanes.

Molts consistoris estan patint la irrupció de nous sistemes de desplaçament interior front als quals no estan realment preparats i no poden afrontar aquests reptes ells mateix.

Per això, ens permetem llançar aquesta proposta, per a ajudar a incidir en la millora de les condicions de la vida dels nostres barris i poblacions.

D'altra banda, des del nostre grup també volem subratllar la importància de portar a terme polítiques urbanístiques sostenibles, netes, respectuoses amb el territori i allunyades de l'especulació.

És cert que hem aconseguit que queden enrere els temps en què les polítiques d'urbanisme realment les feien els constructors i els especuladors.

Però també és cert que hem de mantindre'ns en alerta davant d'amenaces reals que encara planegen sobre algunes àrees del País Valencià que encara no havien estat del tot explotades.

Necessitem compromisos reals front aquestes amenaces, com els que ha expressat el senyor conseller, però no ens podem quedar en aquest compromís.

Les nostres decisions han de demostrar inequívocament que els temps dels PAI destructius formen part del passat més negre de la nostra terra.

Necessitem salvar la costa.
Necessitem salvar els nostres paisatges.
Necessitem impedir que l'horta d'Alboraia siga destruïda, perquè l'horta és el nostre paisatge més valuós i cal preservar-lo.
(Aplaudiments)

No ho diem nosaltres.
Ho diu l'informe Dobris de l'Agència Europea de Medi Ambient.
I hui mateix, sense anar més lluny, s'està atemptant contra l'horta a escassos quilòmetres d'ací, al Forn de Barraca.

M'agradaria expressar tot el meu suport a aquelles persones que han lluitat fins a l'últim minut per tal d'evitar aquest trist final i que, a dia de hui, en estos moments han aconseguit paralitzar les màquines.
(Aplaudiments)

I lamente realment no haver pogut acompanyar-les per la coincidència evidentment amb aquesta sessió plenària.

Senyor conseller, volem brindar-li la nostra col·laboració també en la tasca de modernitzar els nostres ports, sempre a través de polítiques sostenibles, obertes al debat, buscant els consensos i oferint canals de participació a la ciutadania i als agents implicats.

Tal com ha remarcat a la seua intervenció, estem sempre obertes al diàleg.
Entre les administracions implicades en la gestió portuària, però també amb la societat civil.
Sense perdre mai de vista la ferma decisió d'aquest govern de lluitar contra el canvi climàtic caminant cap a la sostenibilitat i el respecte al medi.

S'ha de facilitar la reducció del consum de dièsel i hem de millorar les emissions i la qualitat de l'aire, prioritzant les instal·lacions i l'ús d'energies renovables en les instal·lacions portuàries.

Necessitem que els nostres ports siguen exemple i reconeguts a tota la mediterrània com a ports verds.
(Aplaudiments)

I bé, no vull finalitzar sense reivindicar el sud.
No cal que recorde ara ací que els habitants de les comarques d'Alacant tenim una contínua sensació de greuge en molts aspectes, però especialment quant a infraestructures.

Faça massa anys que reclamem projectes com la xarxa de rodalies del Vinalopó, la connexió ferroviària entre Marina Alta i la Safor, la connexió de tren a l'aeroport de l'Altet i la línia Xàtiva-Alcoi, com ja he esmentat abans, la saturació de diferents trams de l'A-7 o la gratuïtat de la circumval·lació d'Alacant, entre d'altres.

Durant la seua intervenció he escoltat que molts d'aquestos problemes aniran solucionant-se al llarg d'aquesta legislatura com estem ben segures que succeirà.

Però, de qualsevol manera, no volem deixar escapar l'ocasió de reclamar al conseller i al seu equip de la conselleria, però en realitat a tota la cambra, la necessitat de prestar especial atenció a territoris que tradicionalment han patit la pitjor part dels desequilibris.

Totes i tots experimentem eixa sensació d'impotència i d'injustícia de ser reconeguts com la comunitat autònoma pitjor finançada de l'estat.
Doncs intentem fer un exercici d'empatia i comprenem com es poden sentir els veïns i veïnes de les zones amb menys inversió pública de la comunitat autònoma pitjor finançada.
(Aplaudiments) 

L'esforç per revertir aquest greuge, per tant, és molt necessari.
Lamente el colp que ens ha assestat la DANA ens acaba de recordar la necessitat de millor planificació, millors infraestructures, millors recursos a les comarques del sud.

No podem oblidar-ho, no podem oblidar tot això quan es retiren les aigües i el fang.
Eixe ha de ser el punt de partida i no el punt final.
Els ho demanem perquè les persones que han patit s'ho mereixen.

Res més que desitjar-li al senyor España i a tot el seu equip que integra la conselleria el major dels èxits.
Serà l'èxit dels valencians i de les valencianes que per fi estem veiem que el seu govern ja no es dedica a esgarrar el territori, sinó a cosir-lo.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments) 

La senyora vicepresidenta primera:

Gràcies, senyoria.

És el torn del Grup Parlamentari Compromís.
Per a fixar posició en la seua representació la il·lustre diputada Belén Bachero.

La senyora Bachero Traver:

Moltes gràcies, presidenta.

Bona vesprada, conselleres i conseller.

Bona vesprada, senyories,

També des d'ací vull donar tot el suport i recolzament als municipis afectats pel temporal de la setmana passada en la nostra terra i destacar la feina de tots els professionals dels serveis d'emergències per la gran tasca que realitzen davant aquestes catàstrofes climàtiques.

També del voluntariat i veïnat que han mostrat la seua solidaritat prestant tota la seua col·laboració baix les ordres sempre dels professionals.

Després del que ens ha contat al respecte, està clar que ara, una volta ha passat el temporal, haurem d'invertir en reparar.
Ens ha dit que hi ha molt de mal i el primer està clar que és reparar.
Però després haurem d'invertir en evitar en la mesura del possible que torne a passar.

Perquè, clar, en matèria urbanística i en qüestions de transformació de la natura hem fet experiments una mica perillosos.
Fins i tot hem construït en zones inundables, en desembocadures de barrancs.
.
.
o hem construït carreteres i ferrocarrils en llocs on no tocava i s'han inundat totalment.

I si no, que els pregunten als alcaldes que han patit la catàstrofe climàtica.
Molts d'ells porten anys denunciant les males praxis en la construcció de certes infraestructures.

Caldrà recuperar espais fluvials, zones d'amortiment, actuacions hidrològiques forestals i caldrà també que eixa administració pràcticament desconeguda i inaccessible a la ciutadania i als seus representants públics -alcaldes i regidors- done la cara i col·labore amb els municipis afectats i, sobretot, treballe en evitar que es torne a repetir.

Les confederacions hidrogràfiques, per favor, han de ser més accessibles als nostres alcaldes.
(Aplaudiments)

Senyor conseller, repetisc aquesta legislatura com a portaveu d'obres públiques per continuar treballant colze a colze amb vosté i tot el Consell del Botànic.

La feina iniciada la passada legislatura la continuarem.
Vam treballar de valent i vam avançar molt.
La senyora Salvador no ho va tindre gens fàcil.
L'herència rebuda era devastadora: peatges en l'ombra, desídia absoluta en les concessions de transport -que estaven totes caducades-, les infraestructures sense cap tipus de planificació, a més a més de forma clientelar i pensant només en construir per a després inaugurar.
.
.
Sempre pensant en la utilitat, clar.
Doncs, no.
És l'últim en el que pensaven.
(Aplaudiments) 

O eixe circuit de la Fórmula 1 que ens anava a costar zero euros, segons el senyor Camps, i va i ens ha costat trenta milions d'euros.
Quantes coses faria vosté amb trenta milions.

Eixe Partit Popular que s'emplenava la boca de defensar el corredor mediterrani ací, mentre plantejava en Europa corredors alternatius que deixaven fora de les xarxes ferroviàries internacionals el nostre territori.
(Aplaudiments) Sí, un corredor mediterrani que passava per Madrid.
¿Vos recordeu?
El podríem anomenar Â«MadriterraniÂ».
(Aplaudiments)

Van prometre l'AVE entre València i Castelló.
I tenim un AVE que d'AVE només té el nom: sense doble plataforma, sense la velocitat a la qual va l'AVE; en definitiva, res de nou.
Bé, millor dit, res de nou bo.
Perquè roín, molt.

Eixe AVE, que no és AVE, ha col·lapsat la resta de comunicacions ferroviàries i ha fet que el tren de rodalia entre València i Castelló tarde ara més temps que fa 20 anys quan jo venia ací en tren a estudiar.
(Aplaudiments) Rodalies indignes i vergonyoses.

Eixos que han perpetuat a Madrid pressupostos que ens marginen als valencians i les valencianes.
Pressupostos que deixaven a Castelló, València, Alacant a la cua de les inversions durant tots els seus mandats i han votat a Madrid en contra de les esmenes que des d'ací s'han formulat per millorar inversions en la costa en connexions ferroviàries, en millores viàries.
.
.
No sé, ací ha eixit un diputat que estava a Madrid i ha votat tot contra, el que estic dient.
Per l'amor de Déu!

I si a açò li afegim el problema de l'infrafinançament valencià, que ni Montoro, ni Montero -encara estem esperant que ens donen les entregues a compte de 2019-, doncs ens dificulta la feina, senyor conseller, a vosté també.

I ara anem a eleccions.
A unes eleccions que no vol la ciutadania, perquè ells van fer la seua feina, van votar quan tocava i la feina dels polítics a Madrid ara era ficar-se d'acord i traure un govern de progrés.

Perquè el que alguns no entenen és que l'era de les majories absolutes s'ha acabat i, per tant, per a governar fa falta diàleg, fa falta política de pactes, fa falta, en definitiva, governs de coalició com el govern del Botànic, exemple a seguir.
(Aplaudiments) 

I si parlem de matèria urbanística després de vint anys d'urbanisme depredador i destructor del territori, els valencians i valencianes van passar pàgina.

Des del Botànic s'ha apostat per un model territorial, racional i sostenible.
Fent vinculant l'estratègia territorial valenciana, actualitzant el Patricova amb més de 200.
000 hectàrees protegides que no es poden reclassificar per prevenir el risc d'inundacions, i que ens haguera vingut molt bé tindre este instrument fa molts anys; aprovant el Pativel per protegir les nostres costes amb més de 7.
500 hectàrees; impulsant la llei i el pla de l'horta, amb més d'11.
000 hectàrees protegides, i la recent modificació de la LOTUP que posa l'urbanisme al servei de les persones i de l'interés general, protegix el nostre territori, aposta pel control públic i la gestió directa per part dels ajuntaments, afavorix la regeneració urbana i dóna instruments per solucionar espais fantasma de la bombolla immobiliària.
Permetent també als ajuntaments desclassificar sòls allà on considere.

Durant la darrera legislatura, des d'aquesta conselleria s'ha protegit l'equivalent al 10 % de la superfície del país.
Un canvi de model on s'ha passat de considerar el territori com un servei per a beneficiar-se i per a especular en detriment d'un creixement econòmic, sostenible i beneficiós per a l'interés general a una nova ordenació del territori a la mesura de les persones.

Un nou urbanisme que recupera plenament la seua condició de funció pública transparent i que té com a guia afavorir el nou model econòmic, que aposta per la ciutat consolidada i, sobretot, que impregna l'urbanisme de la mirada feminista, introduint l'urbanisme amb perspectiva de gènere en la nova llei d'ordenació del territori, qüestió de suma importància en estos temps davant de l'emergència feminista.

Per això, aquest divendres, senyor conseller, com vosté sabrà, eixirem als carrers, perquè ja hem fet massa minuts de silenci, perquè ha aplegat el moment d'alçar la veu, de dir Â«prouÂ» perquè ens estan matant, perquè estem fartes de tornar a casa buscant el carrer més il·luminat i perquè hem de parar de tindre por.
No volem més por al cos.
Senyor conseller, volem tornar a casa tranquils com fan els homes.

I perquè si ens toquen a una, ens toquen a totes.
Només des de la sororitat aconseguirem frenar el feminicidi.
Ja hi ha prou.
I en aquesta lluita necessitem, conseller, les noves masculinitats.
L'esperem a les places i carrers.
Sume's al 20-S i animem tot el Consell a fer-ho.

També, després de vint anys d'absència absoluta de planificació supramunicipal, des del Botànic es va impulsar els plans d'acció territorial de València, Castelló, Alacant i Elx, i el del Baix Segura i les comarques centrals.

I per a donar valor als nostres paisatges d'interior s'han portat a terme programes en l'àmbit del Baix Maestrat com les oliveres mil·lenàries o els paisatges associats a l'arquitectura de pedra en sec als Ports i al Maestrat, entre altres.

Cal reconéixer tota la tasca feta, senyora consellera.
Gràcies.

També agrair a qui era secretari autonòmic, Lluís Ferrando, i a la nostra directora general, Rosa Pardo, tota la feina que van fer en l'altra legislatura.

I, per suposat, un dels eixos principals del Botànic en aquesta legislatura ha de ser posar a disposició tots els mitjans i totes les mesures possibles des de la conselleria per a lluitar contra el despoblament en el món rural i en l'interior de la nostra autonomia, i sé bé del que parlo; en primera persona he viscut l'abandonament absolut quant a connexions, estats de les carreteres, inacabades, abandonades o endossades a municipis per al seu manteniment.

No podem tornar a eixa situació, per tant és un problema que abans es veia molt lluny però que, ara, gràcies al botànic, s'ha ficat en la primera línia de la política.

Reivindicacions històriques del Grup Compromís com ha sigut l'alliberament de l'AP-7, portem anys reclamant-ho, i serà una realitat al gener de 2020.
Necessitem les connexions, senyor conseller, molt important.
O no serà una realitat perquè Vox ens acaba de dir que estan a favor d'estos peatges; així que ara estem en mans del que passe el dia 10 de novembre.

I, ara, bé, ens trobarà en contra dels nous peatges que ha anunciat el ministeri de foment, eixos peatges tous o simbòlics en totes les autovies.
Ahí estem en contra, senyor conseller.
(Aplaudiments)

Senyories, hem d'exigir la inclusió als pròxims pressupostos generals de l'estat de partides pressupostàries justes per al transport metropolità valencià.
Totes les reivindicacions de l'Associació Valenciana pel Transport Públic -que també s'han reunit amb vostés- ens agradaria que foren efectives.

Quant a rodalies, és imprescindible exigir l'establiment immediat de mecanismes per a acabar amb la impuntualitat, la supressió de trens, la falta d'informació als usuaris i les incidències evitables, i és necessari exigir l'establiment d'un compromís de qualitat en totes les línies de la xarxa de rodalia.
A més a més, s'han plantejat alternatives més respectuoses.

I també ens agradaria manifestar tot el suport que li vam donar a la manifestació Â«Menys AVE, més rodalies i regionals.
Â» Les inversions per a l'AVE són el 71 % del pressupost destinat al ferrocarril beneficiant sols al 3,8 % dels usuaris, mentre el 96,2 % dels usuaris que van en rodalia només reben el 29 % de les inversions.

La situació del ferrocarril en la nostra terra és insostenible i com a parlamentaris que representem als valencians i valencianes hauríem de fer una declaració institucional per a revertir aquesta situació i millorar el servei en qualitat i en accessibilitat.
Volem un model ferroviari.
.
.

La senyora vicepresidenta primera:

Senyoria, vaja finalitzant.

La senyora Bachero Traver:

.
.
.
públic, social, sostenible, de qualitat i segur.

En definitiva, senyor conseller, hem de treballar conjuntament pels interessos de la nostra terra, construïm un futur en què la mobilitat i l'urbanisme sostenible estiguen al centre.
Això és decisiu per al futur del nostre planeta.

Cal seguir frenant l'especulació urbanística que degrada el territori i empitjora la vida de les persones.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera:

Gràcies, senyoria, per la seua intervenció.

És el torn del Grup Parlamentari Socialista en la il·lustre diputada Sandra Martín.

La senyora Martín Pérez:

Buenas tardes.

Antes que nada, sumarme a las condolencias y al pesar que tanto para esta diputada y para todo el Grupo Parlamentario Socialista tiene todo lo ocurrido por las consecuencias de la DANA en la provincia de Alicante, en concreto en la comarca de la Vega Baja, que desde luego es un desastre y que -ya lo han dicho los expertos- es incomparable, no hay datos para comparar, y donde creo que pone de manifiesto muchas de las cosas y de las políticas que tenemos que llevar a partir de ahora, que se tenían que haber llevado desde antes pero, desde luego, a partir de ahora se van a llevar.

Honorable conseller, enhorabuena por su designación y bienvenido a estas Cortes, donde hoy comparece por primera vez para desgranarnos las líneas básicas de la Conselleria de Política Territorial, Obras Públicas y Movilidad para esta legislatura.

Quería igualmente aprovechar, y si me lo permite, esta mi primera intervención para agradecer a su predecesora, la consellera Salvador, el trabajo realizado, que ya supo poner orden en el caos que heredó de gobiernos anteriores.
Esa faena usted la va a tener un poquito más adelantada, que no suprimida porque ya le digo yo que la herencia es larga.
(Aplaudiments)

Conseller España, le agradezco enormemente la exposición que ha realizado de lo que serán las líneas maestras de su política para esta décima legislatura, una exposición clara, concisa y realista.
Y se lo agradezco porque usted ha venido aquí a traernos un programa en su conjunto que habla de continuidad, de orden y de diálogo, para llegar a acuerdos consensuados, que es como se tienen que entender las infraestructuras y la ordenación del territorio.
Es una visión unitaria y no una suerte de ocurrencias.

Hay que concebir las infraestructuras como un todo y no como obras aisladas, que es lo que se estuvo haciendo hasta el 2015, cuya consecuencia inmediata ha sido el encontrarnos un panorama de grandes infraestructuras sin uso aparente, mucho dinero invertido sin que luego se supiese cuál era el provecho para la ciudadanía, por lo menos para la ciudadanía en su conjunto y como la entendemos la mayoría de los partidos políticos, porque beneficio para algunos ciudadanos o ciudadanas evidentemente sí que lo hubo.

Mire, señor conseller, me parece muy acertado el nombre de la conselleria, debo felicitar al president Ximo Puig y a usted que es el que va a desempañar estas funciones, porque política territorial, obras públicas y movilidad definen muy bien cuál va a ser la línea de actuación.
Creo que es necesario ir modernizando e ir adaptando la terminología a las situaciones actuales.

Mire, yo he oído atentamente su exposición propositiva de líneas de actuación y me he quedado bastante sorprendida cuando he visto que hay otros grupos del gobierno que no sé si han oído o no han oído pero, desde luego, tienen una idea muy distinta de lo que son las infraestructuras, de lo que son las obras públicas y de lo que es la movilidad para nuestro territorio.

Me ha dado la sensación cuando le estaba oyendo que quizá algunos se hubiesen preferido -o algunas- que viniese usted aquí a anunciarnos grandes obras, de esas que nos tenían acostumbrados, que sonaban muy bien, y que la realidad es que luego no se materializaban en nada, muy por el contrario; en lo que se materializaban era en deudas, en mucho dinero por pagar.
Y es que, claro, yo pienso que usted ha dicho las líneas maestras de la conselleria y quizá, a lo mejor, hubiese habido gente en este parlamento, en esta sesión plenaria, que hubiese preferido hablar pues de que anuncia usted una CV-95 en Orihuela y que, luego, caprichosamente usted disuelve aquel contrato, lo rescinde, y le cae una sentencia judicial al tiempo porque lógicamente la empresa concesionaria recurre esa decisión, y con los años no tenemos ni autovía pero sí tenemos una deuda de 9,5 millones de euros.

O quizá hubiesen preferido también que viniera usted a anunciar aquí una avenida de Dénia muy moderna, en Alicante, estupenda, que resulta que se hizo hace muchos años, que seguimos pagando en la actualidad, y no contentos con seguir pagando, que eso es un método que, bueno, le puede gustar más o menos a la gente pero es verdad que se paga en distintos presupuestos, pero lo peor es que se fueron acumulando sobrecostes, se fueron acumulando retrasos y cambios injustificados, lo que nuevamente nos lleva a una sentencia judicial, a una responsabilidad, y nuevamente hay que pagar 14,6 millones que sumamos como sentencia a lo que ya había costado la carretera, la avenida de Dénia.

O quizá, quizá, a lo mejor también hubiesen preferido que viniese usted aquí a anunciarnos un aeropuerto; un aeropuerto en Castellón por ejemplo, que costara 150 millones de euros, que costara esa cantidad de dinero, y que se hiciera por capricho sin que fuese declarado en aquel momento de interés público, sin que hubiesen líneas que volaran pero el aeropuerto estaba hecho.

Menos mal que en la actualidad (aplaudiments), menos mal que en la actualidad ha tenido que llegar un gobierno progresista allí, a la Generalitat Valenciana, para que se pida esa declaración de interés público, de servicio público, y se vaya a incluir en el futuro dentro de los aeropuertos de nuestro estado, y sea gestionado por Aena, no por empresas privadas que ya sabemos que, bueno, hay cierta querencia a lo privado en muchas cosas.

O ya, quizá, lo que hubiesen preferido es que anunciara usted gran circuito de Fórmula 1, que no iba a costar nada, iba a costar cero, y costó casi cien millones de pesetas.
Y ¿saben lo que creó?
Cero puestos de trabajo y cero riqueza para los valencianos, eso es lo que creó.

Pues, mire, le voy a decir una cosa, yo prefiero la responsabilidad con la que usted ha venido aquí a hablarnos a esta sede parlamentaria, yo prefiero que exponga un programa en el que prime vertebrar territorialmente la Comunidad Valenciana entendida en su conjunto, asegurando la movilidad de la ciudadanía en las infraestructuras que ya existen, trabajando sobre lo ya hecho, ¿eh?
, y sacándole partido, y no realizando cosas nuevas y a priori de nombre muy bonito pero que en realidad, al final, no suponen ninguna mejora, o sí suponen una mejora con el tiempo cuando viene otro gobierno detrás y le saca rendimiento porque anteriormente no se había hecho.

Prefiero también hablarle -como ha hablado usted- de modelos de transporte público en las ciudades y en sus áreas metropolitanas, observando en todo momento la accesibilidad universal y siempre teniendo en cuenta la perspectiva de género.

Prefiero también lo que ha hecho usted, una apuesta por la seguridad en la red viaria y ferroviaria para lo cual es imprescindible el mantenimiento, que ya sabemos, y no lo decimos nosotros, lo dicen todos los técnicos y los ingenieros, que una de las causas o algo que incide muchísimo en la siniestrabilidad de las carreteras es su falta de mantenimiento.
Esto no consiste en inaugurar carreteras y sacarse la foto, es que luego hay que mantenerlas a diario y conservarlas para que puedan seguir prestando su servicio y descienda la siniestrabilidad.
(Soroll de papers)

Me gusta que haya hablado de Uneix.
Es verdad, es un proyecto, se presentó la legislatura pasada, pero es que es un proyecto a largo plazo como deben ser los proyectos en infraestructuras; aquí no puede venir ningún conseller o consellera a anunciar algo que no tenga un recorrido a largo plazo.
Uneix es una herramienta básica para la Comunidad Valenciana, básica porque es un documento estratégico en el que se definen todas las infraestructuras y la mejora de la movilidad para nuestra comunidad.

Y me gusta que siga adelante, también, que nos siga hablando del desarrollo de la autoridad metropolitana del transporte porque es algo que aquí lo hemos comentado mucho, cómo puede ser que no existiese, cómo puede ser que no hubiese una autoridad metropolitana, cómo puede ser que se perdieran tantas ayudas de los contratos-programa porque alguien, también, caprichosamente un día se cargó la agencia valenciana de movilidad.
Pues, afortunadamente ya existe la autoridad metropolitana y se va a poder seguir adelante en esa integración.

Me ha gustado que usted fijara sus objetivos centrales de la política de esta conselleria en la sostenibilidad, el crecimiento, la ocupación, y por supuesto la cohesión social, porque las infraestructuras y la movilidad van mucho de eso, de cohesión social.
Comparto plenamente estos tres objetivos.

Y entrando ya en lo que son las infraestructuras, pues yo sí que le he oído hablar; le he oído hablar de carreteras, del mantenimiento de estas carreteras, de reclamarle al Gobierno de España, sea el que sea, que evidentemente eso lo hemos hecho los socialistas siempre, sea el que sea, se le va a reclamar el dinero que nos hace falta para mantener nuestras carreteras, actuar también sobre las carreteras que son titularidad de la Generalitat Valenciana.

La AP-7, por supuesto una reivindicación histórica que, gracias a un gobierno socialista, hace apenas un año se dijo ya que iba a ser libre de peaje y se va a cumplir, y por supuesto desde la conselleria seguir actuando para la conectividad de esta AP-7 por las poblaciones por las que pasa, que me consta que lo están haciendo y que lo van a seguir haciendo, que eso no es un trabajo de un día, es de continuar, porque esa infraestructura tiene que integrarse perfectamente en la red viaria valenciana.

Me gusta, también, que haya hablado de los ferrocarriles, algo que es muy importante, las cercanías, la modernización de las cercanías que ya me consta que se está haciendo y que se va a seguir haciendo.
Es lo que le he comentado antes.
Me parece acertada la línea que usted nos ha expuesto aquí, hay que trabajar sobre lo hecho y mejorarlo, y a partir de ahí se irán haciendo cosas nuevas.

Por supuesto, me gusta que se siga reivindicando el tren de la costa, creo que es muy necesario en la zona del Mediterráneo, del sur, o sea, de lo que es el norte de la provincia de Alicante y el sur de la provincia de Valencia es necesaria esa infraestructura porque realmente no tienen otro medio de comunicación ferroviaria, tiene que ser a través de carretera.

Y, por supuesto, me gusta el anuncio que ha hecho, ¿no?
, de en Alicante, la estación intermodal, esos 35 millones que se van a gastar para que se haga la conexión entre Luceros y Renfe y se pueda proyectar en el futuro una estación intermodal porque ya le digo yo, que soy de aquella ciudad, que eso es algo muy reclamado.

Me ha gustado, también, todo lo que ha estado usted hablando en ordenación del territorio en relación al cambio climático porque, efectivamente, eso tiene que ser el leitmotiv que nos tiene que ir guiando.

Y decirle, señor España, que le deseo mucho acierto, que le deseo suerte para conseguir todas estas políticas, y que se fije usted bien en aquella bancada que tiene allí a la izquierda porque esa va a ser la que le va a apoyar siempre en todas estas políticas; intentaremos que esa bancada que tiene usted a la derecha nos apoye, no siempre lo conseguiremos pero por nuestra parte no quedará.

Muchísimas gracias, y suerte.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera:

Gràcies, senyoria, per la seua intervenció.

És el torn del conseller per a donar resposta a les intervencions que li han precedit en la paraula.

El senyor conseller de Política Territorial, Obres Públiques i Mobilitat:

Gràcies en global a tots els portaveus pel seu to constructiu, va ya dependiendo de las personas.

Y permítanme que voy a empezar por el diputado del Partido Popular, el señor Barrachina.
Quiero empezar recomendándole un libro, Oráculo manual y arte de prudencia, de Baltasar Gracián, no solo en el título sino en el contenido, le vendrá muy bien.
(Aplaudiments)

Dos anotaciones.
Son verdad las cifras, le voy a dar unas cifras actualizadas de la ejecución de la conselleria.

Mire, las partidas a las que usted referencia, urbanismo, ordenación del territorio, son de presupuestos muy bajos originalmente, 1,99 millones y 0,79, pero las partidas grandes de la conselleria, a 12 de septiembre, como es infraestructuras públicas, logística y transporte, con un volumen, el más grande, de 144 millones de euros y 169, están como propuesta de pago en fase OK, en un 76,94 y 43,12.
Por lo tanto, a 12 de septiembre, se pude ver que las partidas con mayor importe tienen una ejecución bastante razonable para la altura del año que estamos.

Y también me ha gustado escuchar por ahí lo de Â«¡viva Benidorm!
Â», por supuesto, ¡viva Benidorm!
Pero recuerdo cuando lo de Benidorm, unas famosas torres, y 70 millones de euros, que ahí tenemos que ver cómo los vamos a arreglar.
(Aplaudiments i veus)

La senyora vicepresidenta primera:

Senyories, senyories, no interrompen l'orador.
(Veus) Senyories, senyories, està l'orador en el seu torn d'intervenció i no ha fet cap al·lusió directa a ninguna persona, ningun diputat ni diputada d'aquesta cambra i per tant demane respecte.
Tinguen vostés la qualitat democràtica per a estar en este parlament com cal i escoltar l'intervinent, (veus) i deixe vosté de fer carasses a esta presidència.
Gràcies.

El senyor conseller de Política Territorial, Obres Públiques i Mobilitat:

Y si hablamos también, podemos hablar de la A-7, también podemos hablar de las autopistas.
Yo recuerdo las radiales de Madrid y lo que pasó con ellas y qué pasó con el dinero de todos los españoles para rescatarlas.

Pero también, ya que ha sacado usted la hemeroteca -que me parece a veces muy útil, por eso le decía lo de arte de la prudencia-, veo aquí una noticia del 2014: Â«Bonig dice ahora que la AP-7 mantendrá parte del peaje cuando acabe la concesión.
Â» (Aplaudiments i veus) Yo no lo sé, no lo sé.
Yo no lo sé.
Desde luego, teníamos que ver un poco de historia, porque yo creo que la historia también está bien recordarla a veces.
¿Cómo hemos llegado a esta situación financiera de la Comunidad Valenciana, de la Generalitat?
¡Hombre!
, no lo sé, pero cuando llegamos en el 2015 creo que éramos ya lideres en deuda pública.
Teníamos una tasa casi, casi… el 40 % del PIB en deuda.
Éramos la comunidad española más endeuda.
Nos encontramos con eso.

Luego nos encontramos con unos años del gobierno de Rajoy y yo recuerdo a la propia señora Bonig tener que decir muchas veces y defender la posición valenciana por la mañana y por la tarde, la que le obligaban decir los de su partido respecto a las cuentas del señor Rajoy.
Por lo tanto, seamos un poco prudentes.
Creo yo que deberíamos y ganaríamos todos.

Y luego, respecto a los presupuestos de 2019, me parece que la mayor parte de la sociedad valenciana, ese proyecto de presupuestos, con por primera vez casi el 10 % de las inversiones regionalizadas para la Comunidad Valenciana, era una mejora sustancial, incluso diría histórica.
Y lo tumbaron ustedes, junto con unos independentistas.
(Aplaudiments) Como dice la película La extraña pareja, La extraña pareja.

Pero, bueno, en todo caso… (Veus)

La senyora vicepresidenta primera:

Senyoria, deixe d'interrompre l'orador.
Llija's el reglament.
No s'interromp l'orador i l'orador està en el torn de paraula fent el seu discurs en el marc de la flexibilitat que implica el debat parlamentari, debat parlamentari.
Saben vostés perfectament el que és i com transcorre en esta cambra.
Per tant, per favor, deixen parlar a l'orador.

El senyor conseller de Política Territorial, Obres Públiques i Mobilitat:

En todo caso, yo quiero pedirle al señor Barrachina, y sobre todo al Grupo Parlamentario Popular…, primero agradecerle las palabras de ánimo del señor Barrachina y luego la reflexión que he hecho al principio.
Intentemos no contaminarnos, no contaminar el parlamento, las Corts Valencianes, de debates de Madrid, por decirlo así, del resto de España.
Hemos conseguido aquí cierta atmósfera, sacando unos presupuestos.
Yo recuerdo imágenes aquí de todos los grupos políticos, en cierta…, que ya les gustaría en el Congreso de los Diputados tener una cordialidad, respetando las diferencias entre los distintos grupos parlamentarios, como ha existido aquí.
Yo creo que esa isla valenciana es, además de un gobierno de progreso del Botánico, también gracias al papel de la oposición.

Y, por favor, si tienen que imitar a alguien del Partido Popular, no se queden con Cayetana Álvarez de Toledo.
(Rialles) Hay buenos referentes en el Partido Popular de personas moderas, de centro derecha, que quieren sumar y aportar y que están más en el diálogo que en la confrontación permanente.
(Aplaudiments)

Y, en todo caso, al Grupo Parlamentario Popular, y especialmente al señor Barrachina, siempre mi colaboración y mi aprecio para trabajar conjuntamente más allá de las diferencias que nos separan.

Bueno, empiezo ahora con el resto de grupos.
Si me permiten con el Grupo de Vox.
Yo creo que debería… se lo haré y se lo facilitaré, si quiere, a la señora diputada todo lo que ha hecho este gobierno por la despoblación.
Muchas de las cosas que se estaban planteando, desde luego, muchas de ellas están o planteadas o ya en desarrollo.
No tengo ningún inconveniente en facilitárselo, por si tienen alguna cosa que aportar, si tienen alguna cosa que aportar.

Por lo tanto, yo creo que ahí tenemos que ser claros.
¿Con la AP-7 qué va a pasar?
Pues si no pasa nada, no pasa nada en estas elecciones raro, el 1 de enero se levantará la barrera y no se pagará ningún peaje en la AP-7.
(Aplaudiments) Eso es lo que va a pasar.

Luego haré algunas respuestas que agruparán algunas de las peticiones de distintos grupos parlamentarios, de preguntas.
Pero, por ejemplo, al Grupo Ciudadanos le agradezco su talante constructivo, los comentarios que nos ha hecho.
Yo creo que en algunas cosas coincido plenamente: en lo que decía que hay que hacer un replanteamiento general, quizás, de las actuaciones y de cómo prevenir más, que es la parte que le toca a esta conselleria, respecto a situaciones de DANA u otro tipo de actuaciones adversas meteorológicas.

Por eso ya he dicho que iba a haber una reunión con los alcaldes dentro del plan de acción territorial de la Vega Baja para, en conjunto, decidir qué se puede hacer para prevenir que cuando se repitan esos episodios, la sociedad y las infraestructuras estén más preparadas para minimizar el impacto y los daños que puedan tener.
Para eso también tenemos el Patricova, que ha evitado que se produzcan más daños, desde que se aplicó, y como saben ustedes, con carácter vinculante.

Lo mismo para el resto de infraestructuras que usted ha citado y que yo comparto esa reivindicación, pero esa reivindicación leal y basada en hechos.
Odio el victimismo, odio el victimismo.
La culpa de todos nuestros males no siempre es de fuera, no siempre es de fuera.
También tenemos nosotros que aprender de nuestros errores y mejorar como sociedad y también este gobierno, desde luego.
Porque otra cosa no, pero humildad, tenemos que ser humildes todos.

Por lo tanto, yo también creo que ustedes podrían ayudar también al conjunto de la Comunidad Valenciana respaldando en el Congreso de los Diputados medidas que ustedes aquí también piden.
Por lo tanto, les pido también esa voluntad de lo mismo que reclaman aquí hagan en Madrid y ayuden al conjunto de las fuerzas parlamentarias a que traten mejor los distintos gobiernos de España a la Comunidad Valenciana.
(Aplaudiments)

Y, por supuesto, lo mismo, vamos a mantener las líneas abiertas para hablar con ustedes, explicarles cualquier tipo de duda que tengan por parte de la conselleria.
La L10 ya está en marcha, la L10 ya está en marcha.
Después de que había 200 millones de euros parados allí, al final ha sido posible ponerlo en marcha.

Y luego, respecto a los peajes blandos, yo aquí hago una reflexión que también vale para otros grupos parlamentarios.
Vamos a ver.
La AP-7 será gratuita, según ha dicho el ministro de fomento en funciones.
Como bien decía el Partido Popular, veremos lo que pasa en las próximas elecciones, pero de momento es lo que tenemos encima de la mesa.
No hay ninguna propuesta de ningún tipo de peaje.
Lo que es verdad es que hay un debate sobre los distintos peajes de mantenimiento de las autovías de alta capacidad en toda Europa.

Pero sí que le puedo decir una cosa clara.
No es lo mismo plantear esos debates, y ahí tienen toda la razón, en la Comunidad Valenciana que en otras comunidades autónomas, porque aquí, a diferencia de otras, venimos muchos años pagando por cosas que en otras comunidades autónomas no se ha pagado.
Por lo tanto, no es lo mismo.
Y que quede bien claro e inequívocamente, la Generalitat siempre estará al lado de los intereses de los valencianos y valencianas y de un sector tan importante como el transporte, se plantee lo que se plantee.
(Aplaudiments)

Unidas Podemos.
Moltíssimes gràcies pel talant, per totes les coses que ens has comentat.
Jo crec que és imprescindible l'impuls al corredor mediterrani.
Jo crec que és una cosa que és fonamental i que, com dia, necessita un pacte per a traure del debat polític i que totes eixes inversions siguen pactades i no dependisquen del govern de torn que n'hi ha.

Conec bé Alcoi i també sé les dificultats que teniu a banda de la carretera que funciona va, però d'accés ferroviari, ahí anem a estar igual, anem a estar reclamant-ho.
Anem a estar reclamant eixa infraestructura sempre.

És de veres que sempre es parla de la importància de les grans infraestructures ferroviàries: l'AVE i altres infraestructures com el corredor mediterrani.
És de veres.
Jo considere que són fonamentals també, però això no lleva que no siguen igual d'importants les rodalies, el que és més a prop, el que utilitza més gent.
Les dos coses estan interconnectades.
Una és per a grans mercaderies, per a passatgers que van més lluny, però això també genera activitat econòmica i això facilita que el cercle econòmic també beneficie els altres i cree llocs de treball i persones que puguen permetre's utilitzar el transport públic.

Per tant, n'hi ha un dèficit molt gran en les rodalies en la Comunitat Valenciana, és de veres, des de fa molts anys.
N'hi ha hagut molts anys de prioritzar altre tipus d'infraestructures en este país i menys infraestructures de rodalies.
És una preocupació que compartix el mateix ministre en funcions i el mateix delegat de Renfe en la Comunitat Valenciana amb qui m'he reunit, i el president de Renfe també.

La voluntat és incrementar-ho, incrementant les inversions dins de les possibilitats pressupostàries.
I això sí, sempre les mateix regles de joc i objectivitat.
No volem que siga el que més pressione al Govern d'Espanya el que més inversions tinga en rodalies, per dir-ho aixina, i en altres infraestructures.
Nosaltres amb objectivitat.
I per això allò d'una llei de mobilitat i de finançament del transport públic, perquè si anem en l'objectivitat milloraran les xifres d'inversió del Govern d'Espanya, siga quin siga, en la Comunitat Valenciana.

Per suposat, les ajudes als ajuntaments, eixa guia per a les polítiques de mobilitat, accepte absolutament eixa suggerència.
I en la conselleria treballarem en eixa elaboració conjuntament amb les diputacions i amb la Federació Valenciana de Municipis i Províncies per a fer-la arribar a tots els ajuntaments i que puguen, sobretot els menuts, tindre uns bons planes de mobilitat.

Per suposat, totes les actuacions, com dia en la meua intervenció, referides i que afecten a milers de persones i no sols tenen un impacte puntual, sinó també al llarg de molts anys, tenen de tindre un ampli consens.
Tenim de conjugar les dos coses: el diàleg, la sostenibilitat mediambiental i el creixement.
Les tres coses són… deuen ser compatibles, però necessitem voluntat entre tots de fer-les compatibles.
N'hi han 40.
000 famílies que, per exemple, viuen del port de València.
Cal escoltar-les també.
Cal escoltar la gent que sense viure del port de València, veu en certa preocupació el seu creixement.

Per tant, cal minimitzar l'impacte i compensar també la ciutat i els veïns i les veïnes que veuen sols com creix una infraestructura sense ells vore i poder palpar de què es beneficien.
Per això és important conjugar les tres coses, per això és important coordinar les tres administracions i que no n'hi hagen administracions enfrontades.
Treballem tots junts.
I en una cosa com el port de València, que crea tanta riquesa no sols al conjunt de la Comunitat Valenciana, sinó d'Espanya, tenim de ser capaços entre tots d'arribar a eixe consens: diàleg, sostenibilitat i creixement econòmic.

Ja ho dia, no val el creixement a qualsevol preu.
Jo ho tinc molt clar, este conseller ho té molt clar.
No me val crear llocs de treball a costa del medi ambient, però tampoc…, i tan important és cuidar el medi ambient com arribar a fi de mes.
I tenim de tindre en compte eixos aspectes també d'eixes famílies, d'eixos autònoms que viuen gràcies al port de València.
Conjuguem-ho tot, treballem junts i estic convençut que el port de València i altres infraestructures tindran eixa vessant verda que tots volem i conjugarem creixement econòmic i respecte al medi ambient i lluita contra el canvi climàtic.

I sobre la contaminació de l'aire.
Ahir en una de les jornades que n'hi havia de la setmana europea de la mobilitat, que organitzava la Generalitat, va vindre l'exgerent de l'EMT de Madrid, que va dissenyar allò de Madrid Central i allí, clar, es va trobar que n'hi ha unes fake news sobre la contaminació.
Jo crec que és una cosa que hem de deixar a banda del debat polític.
Cal deixar-lo als tècnics i als metges.
En quin sentit?
Els efectes de la contaminació en les grans ciutats estan ahí i són molt perjudicials per a la salut.

Si les mateixes persones que diu l'Organització Mundial de la Salut que moren per la contaminació en les ciutats passaren a accidents de trànsit, l'actitud de tots seria diferent.
Hem d'aconseguir eixe consens i traure del debat polític si és millor una ciutat en menys contaminació o en més contaminació.
Jo crec que ahí en el seu grup parlamentari, en el Grup Parlamentari de Compromís i, per suposat, en el Grup Socialista i espere que en altres grups de la cambra, arribem a llevar eixe debat sobre si la contaminación existe o no existe y es más buena o menos buena.

Respecte a la síndica de… a la senyora de Compromís, a la diputada de Compromís, peajes blandos, el que dia al principi.
No n'hi ha ninguna proposta ara sobre peatges blans.
Jo ho he parlat amb el ministre en funcions.
M'ha dit: Â«No hay nada.
Solo hay un debate en Europa.
Â» Per cert, cal anar al…, tots els grups parlamentaris, sobretot els progressistes, en el Parlament Europeu que ho veuen d'una altra forma, del que estem parlant ací.
Jo crec que ahí hem d'anar en compte i la posició l'he marcada farà un moment, la de la Generalitat.

El mateix en matèria de prevenció.
És de veres.
Les coses es poden fer millor.
I no parle sols de la Vega Baixa, parle per la meua comarca, la Ribera.
Allí n'hi han carrers on s'han avingudes des de fa molts anys per on abans anaven barrancs o rius.
Des de fa molts anys.
Hem de buscar eixes compensacions.
Menys infraestructura gris, per dir-ho aixina, i més infraestructura verda.
I s'ha de fer en el conjunt.
Per això, és molt important convocar tots els alcaldes, independentment del color polític, de la Vega Baixa o d'altres comarques que tenen un risc elevat per a estes situacions i comptar amb ells.
I, entre tots, vore quins instruments podem fer i quines actuacions podem tindre per a minimitzar l'impacte d'eixes gotes fredes que, per cert, continuaran, per desgràcia, i ja tenim experiència ací, en la Comunitat Valenciana.

Per tant, el Patricova ha sigut un instrument fonamental, molt debatut i amb ampli consens, que jo crec que ha evitat moltes més situacions de risc perquè ha evitat més urbanitzacions en llocs on no era possible urbanitzar pel risc que això comportava per a les persones.

El mateix en el cas de les rodalies, que deia abans a l'altra diputada, no?
És de veres, és francament millorable.
I, com m'he reunit també amb els xics joves, (inintel·ligible) .
.
.
xics i xiques joves de l'Associació Valenciana pel Transport Públic, tenen tota la raó del món.
Hi ha una manca d'inversions en el servei de rodalies.
S'han perdut molts passatgers i cal renovar el material rodant i també altres infraestructures per a millorar-ho tot.
Hem d'aconseguir un esforç de tots, de tots.

Per tant, el plantejament de si la Generalitat deu assumir o no la competència en la gestió de les rodalies.
.
.
, escolta, me deia el president de Renfe que igual l'estat paga a Renfe per a que preste les rodalies en la Comunitat Valenciana.
Rodalies, com el seu propi nom indica, que té sentit que ho gestione l'àmbit.
.
.
, per això he dit geogràfic d'això, però no en qualsevol cas, no a qualsevol preu.
Cal vore, clarament, eixa transferència de recursos i fer-ho bé.
No és transferir per transferir, és transferir si la Generalitat considera que té el finançament adequat i considera que pot gestionar-lo adequadament.

Per tant, i acabe ja, amb referència a la diputada del PSOE, moltíssimes gràcies per les teues paraules.
Moltíssimes gràcies per recordar la política útil versus la política imaginària.
Jo no he sigut de dir grans inversions, no ho he fet; he volgut ser responsable.
Preferisc pecar de responsabilitat que d'irresponsabilitat.

Naturalment, no tots fem el mateix, però segur que tots podem millorar.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera:

Gràcies, honorable conseller.

Algun grup vol exercir el torn de rèplica?
En representació del Grup Parlamentari Vox, té la paraula la il·lustre diputada senyora Serna.

La senyora Serna Rosell:

Gracias, señora presidenta.

Señor conseller, ha dicho usted en su intervención, antes, que dará curso a las licencias caducadas de los náuticos deportivos.
Bueno, espero que sea así, ya que muchas de estas licencias no están recién caducadas que digamos, en el caso de Altea lleva diecisiete años y ustedes, después de cinco años, no han hecho nada, de momento.
(Aplaudiments)

Otra cuestión que en mi anterior intervención no he nombrado es la de los barracones escolares.
Señor conseller, en el presente curso sigue habiendo más de doce mil niños que asisten a clase en barracones.
¿No hay dinero para hacer colegios dignos?
¿En qué se gasta?
(Remors)

Si ya está todo hecho para combatir la despoblación de los municipios de interior, ¿para qué han creado, este mes de agosto, una dirección general frente a la despoblación, con sede en Castellón?

Y, respecto a la CV-10, se ha quedado en el aeropuerto de Castellón.
¿Van ustedes a continuarla?
(Veus)

Nos dice que el 1 de enero se levantará el peaje de la AP-7.
Muy bien.
Pero supongo que habrán pensando en cómo mantener las infraestructuras de la autopista y espero que no sea subiendo todavía más los impuestos.
(Aplaudiments) Del mismo modo, espero que también hayan pensado en esos trabajadores, que no pasen a engrosar las listas del paro en la Comunidad Valenciana.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera:

Gràcies, senyoria.

És el torn de l'il·lustre diputat senyor Gracia, en representació del Grup Parlamentari Ciudadanos.

El senyor Gracia Calandín:

Señora presidenta.

Mire, señor España, sinceramente se lo digo, no pensaba que usted también nos vendría con la cantinela de que la culpa de que ustedes tengan unos presupuestos ficticios e irreales también es de Ciudadanos.

Los presupuestos generales españoles para 2019 eran un auténtico fraude, lo dijo mi compañera el otro día.
(Aplaudiments) Tenían un agujero ni más ni menos que de diez mil millones de euros, dicho por la Unión Europea, y contenían subidas de impuestos que afectaban directamente al bolsillo de quince millones de españoles en un momento en el que nos encontramos, en una completa desaceleración económica.
Así que, haber votado a favor, hubiera sido un absoluto disparate.
Y, en cuanto a los mil millones que hubiera recibido la Comunidad Valenciana, pues, no habrían sido más que un brindis al sol.

Miren, señores del Botànic, les voy a hablar de una cosa: licitación pública.
En febrero de 2018, y durante su intervención en el Fòrum Valencià pel Corredor Mediterrani, la señora Salvador presentaba el informe que elabora la Seopan y alto y claro denunciaba: Â«la Comunitat Valenciana ha sigut maltractada en matèria d'inversionsÂ»; y, sacando pecho, afirmaba que en 2017, desde que el Botànic estaba al frente, la Generalitat era el principal motor de obra pública, con más de un 40 % del total.

Bueno, pues, ¿sabe qué pasa, señor España?
Que después de 2017 llega 2018 y Seopan también realiza un informe anual.
¿Y saben cómo han sido los datos en 2018?
Pues, mire, la licitación en obra pública del Consell ha caído en setenta millones.
(Aplaudiments) ¿Dónde está ahora el principal motor de la economía que se llamaba el gobierno del Botànic?
¿Sabe en qué porcentaje se han quedado?
En el 20 %.
Señora Martín, ni tanto ni tan poco.
(Aplaudiments)

Así que no tendrán reparo en que afirmemos alto y claro ahora, tal cual decía en 2018 y basándonos en los datos del informe de Seopan, que el Consell del Botànic ha maltractat la Comunitat Valenciana en matèria d'inversions.
(Aplaudiments)

¿Sabe qué pasa, señores del Botànic?
Que ustedes ven la botella como les interesa.
Cuando quieren, la botella está medio llena; y, cuando quieren, la botella es que no está, directamente no está, para que nadie se entere.
Y para muestra un botón: la Generalitat Oberta.
Miren, ¿saben qué?
Que, desde que ustedes empezaron en modo electoral, la podíamos llamar la Generalitat tancada.
¿Dónde están los informes mensuales de ejecución presupuestaria?
Pues, mire, desde noviembre, ni están ni se les espera.
(Aplaudiments)

Por cierto, no se ha comentado nada al respecto sobre la situación de la reinversión del 40 % de las tasas portuarias de los puertos autonómicos y que está recogida en la ley de acompañamiento para 2019.

Todos hablan de líneas de cercanías.
Todos los grupos han estado hablando de lo importante que es la línea de cercanías.
Pues, mire, ¿saben qué les digo?
Que, desde que el PSOE formó el nuevo gobierno en junio de 2018, tardaron seis meses en reunir la comisión de seguimiento del plan de cercanías, una comisión que, teóricamente, debía celebrarse cada seis meses y que no se había reunido desde que se presentara el plan de cercanías, un año antes.
La verdad es que, igual que pasa con la infrafinanciación, poca presión hicieron con el nuevo gobierno de Pedro Sánchez, si tanto les interesaba el plan de cercanías.
(Aplaudiments)

Y casi que por último, porque en un minuto… Hablando de sentencias judiciales, miren, la política territorial en los últimos años, efectivamente, se ha concretado en tres planes de acción territorial -por cierto, hablando de la ley de la huerta, no contaba con el consenso de todos los grupos y ahora ya pensamos en modificarla-.
Pues, bien, afirmaban que con estos tres PAT se había evitado la urbanización de 2.
271 millones de metros cuadrados.
Perfecto.
Pero, ¿saben lo que pasa con la falta de previsión y la planificación a la hora de legislar?
Pues, que ahora mismo, a día de hoy, por culpa de algunos planes urbanísticos, se ha acabado en los tribunales con demandas de responsabilidad patrimonial que pueden acarrear fuertes compensaciones económicas.
Estamos hablando de 1.
400 millones de euros, señora Martín.
Ahí tienen ustedes sus propias sentencias judiciales.
(Aplaudiments)

En fin, señor conseller, (veus) muchos han sido los incumplimientos y muchos los retos a los que se enfrenta en la gestión de su conselleria.

Comienzo como he empezado.
Le deseo toda la suerte del mundo en esta etapa porque, si usted tiene suerte, los valencianos tendremos suerte.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera:

Gràcies, senyoria.

És el torn de l'il·lustre diputat senyor Barrachina, en representació del Grup Parlamentari Popular.
(Se senten veus cantant: Â«A guanyar diners.
On estan?
On estan?
A guanyar diners.
.
.
Â»)

El senyor Barrachina Ros:

Sí.
Muchas gracias.

Muchas gracias, señora presidenta.

Yo, de Baltasar Gracián, preferiría aquella frase de Â«el primer paso de la ignorancia es presumir de saberÂ».
Yo no sé, (aplaudiments) pero quien le ha apuntado a usted los datos… Si usted se mete hoy en la página web de la Generalitat Valenciana, el último dato de ejecución, que no es a 12 de septiembre, que es a 31 de agosto, cuando a los diputados ustedes se lo dan, dice que de sus 760 millones de euros de presupuesto, incluyendo personal, gasto corriente, han pagado, de 760, 169.
Si usted está feliz, no me sorprende que, siendo esta la principal conselleria inversora, su gobierno, el socialista de Madrid, nos situase, a 30 de junio, como últimos, con el 6 % de ejecución.
Si usted está feliz… Yo tan solo he cogido, literalmente, las referencias que usted ha hecho a varios programas y le he leído la ejecución: cero, cero, dos y la cuarta era el tres; pero he dicho literalmente, (aplaudiments) por tanto, no le he incorporado, no le he adicionado absolutamente nada.

Las torres a las que hacía usted referencia, según me dicen, las licencias las concedió un alcalde de su partido y el presidente de la Generalitat era de su partido, socialista, y no habrá escuchado usted reproches nuestros.
(Veus)

Se cometen enormes aciertos y algunos errores.
Nos ayudaría mucho que ustedes definiesen bien cuáles son nuestros errores y nuestros aciertos, porque ha estado usted alagando el aeropuerto contra el que lucharon, el de Castellón, (veus) y su compañera ha venido a decir que estaba en contra, criticándolo.
Y, por cierto, ¡vaya despiste!
El aeropuerto es público, íntegramente público, de la Generalitat.
Cuando ya no será público es si Aena lo asume, porque tiene parcialmente privatizada su gestión.
Por lo tanto, es justo al revés de como lo ha explicado aquí la señora diputada.
(Aplaudiments)

A nosotros nos gustaría alcanzar con ustedes acuerdos.
Necesitamos un plan de reconstrucción de todo el sur, de todo el sur, que ha sido auténticamente devastado.
Es verdad que ustedes ya no están para ayudar, sino para ser ayudados, pero deben rehacer las prioridades.
Ustedes están aquí porque es el lugar exactamente al que sus hechos los han conducido.

Cuando le pregunto, acertadamente, Rubén Ibáñez por segunda vez al conseller del ramo: Â«¿cuándo supo usted que estábamos quebrados?
Â» y, de repente, dice: Â«en julioÂ», en julio se enteró, es decir, fue una aparición, se dio cuenta de que nos faltaban 1.
270 millones en julio.
(Aplaudiments) Y digo, ¿por qué dice julio el conseller, si esto Isabel Bonig se lo advirtió en noviembre, que les iban a faltar 1.
300 millones?
Este agujero de seis meses que ya han hecho, ¿por qué dice julio?
Claro, porque se han pasado el verano contratado a 116 asesores.

Ahora saldrán y dirán que en Madrid, que en Andalucía… No, no, en Madrid y en Andalucía lo que han hecho es quitar impuestos.
(Aplaudiments) Compárennos con ellos para quitar impuestos y compárense con ustedes mismos a la hora de los asesores.
¡Qué jóvenes eran!
Cómo pasa el tiempo, cuando uno gobierna, en política.
Â«Me comprometo a tener dos asesores, dos, por conselleriaÂ», dos por conselleria, y no lo dije yo lo de dos por conselleria, (veus i aplaudiments) dos por conselleria.
Y yo multiplico, yo multiplico consellers y el president y digo: doce por dos, veinticuatro.
Entre 24 que prometieron y los 116 que llevan es la distancia entre las promesas juveniles y la hipocresía actual.
(Aplaudiments)

Se han pasado el verano contratando altos cargos, 330 durante junio.
Por eso, llega julio y se le aparece al conseller este que nos gritaba la semana pasada, al que chillaba, dice que en julio descubrió que le faltaban, a 30 de junio, 1.
200 millones de agujero, el doble que en todo el año pasado al completo.

Es que el verano a un socialista le da para mucho.
Vengo de una provincia donde la alcaldesa decía: Â«mi coche oficial serán mis zapatosÂ», la candidata, y este verano se ha comprado un par… de coches oficiales, dos, (rialles) de gama alta, dos de gama alta.
(Aplaudiments) Y digo: pero si solo es una alcaldesa.
Se ha comprado dos, dos de gama alta.

Claro, ustedes han empleado el dinero en propaganda, en publicidad y en asesores.
A cuarenta y tres mil eurillos la entrevista.
(Veus) Bien, compren un lote.
Ahora su preocupación es como hacer fijos a los quinientos de À Punt, del aparato de propaganda, a los quinientos.

Y claro -y con esto concluyo, señora presidenta- y claro para ayudar al sur el fondo de contingencia, que es lo que se debería emplear, tiene dos millones de euros, es la diferencia.
Y usted le digo que es víctima -y concluyo, señora presidenta- es víctima de una herencia y no responsable, eh, es víctima.
Usted ha recibido dos millones en fondo de contingencia, ¿sabe el presupuesto del PP, nuestro -que ustedes recibieron a la semana siguiente con la moción de censura- cuánto dejamos en el fondo de contingencia?
Dos mil ochocientos millones de euros, con eso se puede ayudar a quien lo necesita.

Ustedes se han ayudado a ustedes mismos con el aparato de propaganda, con las denominaciones y con los nombramientos de altos cargos y asesores.
Y ahora, habiéndose ayudado a ustedes mismos no tienen para los demás.

Nos tiene, señor conseller, a su entera disposición, pero al servicio solo de los valencianos, de los castellonenses y de los alicantinos.

Muchas gracias.
(Se sent una veu que diu: Â«Muy bien.
Â») (Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera:

Gràcies, senyoria, per la seua intervenció.

Per concloure el debat té la paraula el molt honorable conseller d'obres públiques.
(Veus)

El senyor conseller de Política Territorial, Obres Públiques i Mobilitat:

Bueno -como decíamos ayer- empezando a contestar al diputado, señor Barrachina, ya, ya me tengo que comprometer a regalarle el libro de Baltasar Gracián.
La próxima sesión de control que tengamos oportunidad le haré entrega…, sobre todo, porque ya que ha vuelto usted a sacar la hemeroteca, también la saco yo otra vez: Â«La Generalitat cobrará en sus autovías si fomento implanta peajes blandos.
Â» (Aplaudiments)

No lo sé, no lo sé, pero bueno, ahí está.
No lo sé.
(Veus) Nada, nada.
Muy bien, aquí yo creo que, que de verdad…, es verdad que han hablado del aeropuerto de Castellón y también del Ágora, de la Fórmula 1 -que ha recordado ahora la diputada del Grupo Socialista-, es verdad que cuando lo recibimos no había nada, solo había infraestructura gris (Veus) El aeropuerto era para otras cosas que no voy a recordar porque no vale la pena recordar.
Igual que el Ágora, igual que el Ágora que era un cascarón vacío, igual que eso.

Y otras cosas, desde auditorios en Torrevieja y en otros sitios que se habían quedado solo con el gasto en infraestructuras porque daba la sensación de que lo importante no era hacer cosas para que la gente las disfrutara sino construir.
Y construir por el solo hecho de construir sin pensar qué hacer después con el contenido.

Entonces, aquí lo que hemos hecho es -como dice el presidente- pues esos elefantes blancos que nos dejaron, ¿no?
Intentar arreglarlos y sacarle un rendimiento social.
Las buenas cifras del aeropuerto de Castellón, ahora en número de pasajeros, pues, oiga, yo creo que nos tienen que alegrar a todos, ¿no?
(Veus) Pues ¿entonces?
¿Entonces?
Oiga, yo creo que me parece es lo que tendría que ser lo razonable, ¿no?

De todas formas yo le agradezco al señor Barrachina y al Grupo Popular la voluntad de llegar a acuerdos.
Yo voy a intentarlo, siempre y sin ningún a priori.
Con usted, en concreto, como portavoz de infraestructuras y también con todo el Grupo Parlamentario Popular.
No voy a entrar en ningún tipo de sectarismos ni en partidismos políticos, desde una posición institucional.

O sea, que yo siempre voy a colaborar con ustedes en la medida que sea posible.
Y, de verdad, yo creo en lo mismo: prudencia, desde luego.
No hablen de cuentas claras y transparencia, pero si fuimos la única comunidad autónoma o región de Europa condenada por falsificar las cifras de déficit.
(Aplaudiments) Pero bueno, (veus) en fin.

Veamos, Ciudadanos, siempre un agradecimiento al tono siempre constructivo a pesar de las críticas que hemos recibido.
Yo creo que…, les pido, si me permiten, una reflexión personal sobre Ciudadanos: sean un partido liberal de centro, no les imiten a ellos, tengan personalidad propia y posición propia.
Yo creo que hay espacio político para un partido como el suyo.
No hace falta que les imiten, no intenten imitarles, (veus) no intenten imitarles, no intenten imitarles.

Vamos a ver, la comisión de seguimiento del plan de cercanías, tiene toda la razón.
Ha estado mucho tiempo, ha estado mucho tiempo sin convocarse.
Mi voluntad es que inmediatamente -lo iba a hacer si no hubiera habido las elecciones que estamos abocados a ellas, que me parece una mala noticia como he dicho anteriormente- pero mi voluntad es hacerlo cuanto antes.
Y, desde luego, llegar a los máximos acuerdos también con su grupo parlamentario en todas las líneas.

Cualquier duda, aclaración o error que ustedes localicen respecto a la política de esta conselleria aceptaré todas las críticas siempre que sean constructivas.
Intentaré mejorarlas y corregirlas sin ningún tipo de apriorismo, como he dicho antes, y ningún tipo de partidismo.

Y, por último, a la diputada de Vox.
Pues mire, lo de los barracones, de verdad, en fin, no sé si conoce usted el programa Edificant pero ha sido una de las revoluciones más grandes que ha habido en materia de infraestructuras, (veus) en materia de infraestructuras educativas en los últimos años.
(Aplaudiments i veus)

Respecto a los clubes náuticos, es verdad que establecemos una situación compleja, difícil.
Vamos a intentar -porque había muchas caducadas- siempre es difícil, igual que pasa en las concesiones interurbanas de autobús alcanzar aquí algún tipo de acuerdo, que todos los operadores rebajen la conflictividad y no estén todo el día recurriendo acto administrativo, acto administrativo.

Ya les he dicho que vamos a empezar a corregir esa situación, siempre con diálogo y, por supuesto, con colaboración, tanto con los operadores actuales, como los ayuntamientos donde se sitúan estos puertos deportivos.

Y, desde luego, no está hecho todo en despoblación, ¿eh?
Ni estamos satisfechos en todo lo que se ha hecho con despoblación.
Pero se ha avanzado mucho y está ya integrado dentro de lo que es la agenda del Botánico.

Y acabo ya agradeciéndoles a todos los grupos parlamentarios, a todos los portavoces, por esta tarde de debate constructiva y esperando contar con su ayuda, su respaldo y su crítica cuando sea necesario.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera:

Gràcies, senyoria.

Es suspèn la sessió fins demà a les deu.
 (La vicepresidenta primera colpeja amb la maceta)

(S'alça la sessió a les 19:00 hores)