Agricultura%358839.04.26%20macro.html





Comissió d'Agricultura, Ramaderia i Pesca realitzada el dia 26 d'abril de 2012.
Comença la reunió a les 16 hores i 36 minuts.
Presideix la diputada senyora Esther López Barceló.
Reunió número 7.

La senyora presidenta:

Señorías, damos por comenzada la sesión de la comisión de agricultura.

Tiene la palabra el señor secretario para pasar lista.

(El secretari passa llista per tal de comprovar si hi ha quòrum)

El senyor secretari:

Hay quórum, presidenta.

La senyora presidenta:

Muy bien.
Muchas gracias.

Primero, bueno, dar la bienvenida a las dos personas invitadas o las dos personas que han pedido estar aquí.
Decir que por deferencia, aunque por unos minutos, no se cumplía el plazo exigido reglamentario, pero que, evidentemente, esta presidencia ya lo dijo en otras ocasiones, no va a poner problemas a que puedan entrar las personas que lo deseen a la comisión.

Y en otro alcance de cosas, tenemos también dos incidencias más que comentar a sus señorías, que es que se ha retrasado la pregunta número 253 del Grupo Parlamentario Compromís y que también se ha retirado -esta vez retirado, no retrasado- una proposición no de ley, que es la número 15.
888, según registro, del Grupo Parlamentario Socialista.

Así que pasamos a la lectura.
.
.
, bueno, a la lectura por parte de sus señorías del acta de la sesión anterior.
Si nadie tiene nada más que decir o nadie tiene nada que añadir, la damos por aceptada por unanimidad.

Compareixença de la consellera d'Agricultura, Pesca, Alimentació i Aigua, senyora Maritina Hernández Miñana, per a donar compte del grau de compliment del Conveni marc de col·laboració per a la modernització dels regadius en USUJ, signat l'any 2011, entre La Generalitat i USUJ, sol·licitada pel Grup Parlamentari Socialista (RE número 12.
781)

El senyor vicepresident:

Y ya pasamos al punto número 2, y antes de que demos comienzo a él, esta presidenta pasa a formar parte del otro lado de la bancada, y el señor Ovejero pasará a ser el presidente.
Gracias.

(Ocupa la presidència el vicepresident, senyor Eduardo Ovejero Adelantado)

El senyor vicepresident:

Bienvenida, señora consellera.

Cuando quiera, puede usted dar comienzo a la comparecencia.

La senyora consellera d'Agricultura, Pesca, Alimentació i Aigua:

Moltes gràcies, senyor president de la comissió.

Senyor Signes.

Senyores i senyors diputats, molt bona vesprada a tots.

El motiu d'esta compareixença és donar compte a les seues senyories del grau de compliment del conveni firmat l'any 2001 entre La Generalitat i la Unitat Sindical d'Usuaris del Xúquer, USUJ, per a la modernització dels regadius integrats en ell, a petició del Grup Parlamentari Socialista.

Com vostés sense dubte saben, el dia 23 de juliol de 2001 es va firmar en el municipi d'Alarcón dos convenis vertaderament importants per a millorar la gestió de l'aigua en l'àmbit de la conca del Xúquer i per a garantir els drets dels regants tradicionals del Xúquer a la Comunitat Valenciana.

Un d'ells és el conveni específic sobre l'embassament d'Alarcón per a la gestió optimitzada i unitària del sistema hidràulic Xúquer-Alarcón-Contreras-Tous, celebrat entre el Ministeri de Medi Ambient i la USUJ.
Este conveni va permetre tancar un litigi entre l'estat i la USUJ per la titularitat de l'embassament que va durar més de trenta anys, i va permetre tancar-ho perquè a més de facilitar la gestió unitària de tots els recursos del Xúquer, garantia la prioritat dels nostres regadius tradicionals en l'aprofitament de l'aigua d'Alarcón.
Es reconeixia unes condicions avantatjoses per a l'ús de l'embassament i millorava les garanties dels abastiments urbans, incloent els municipis de l'àrea metropolitana de València.

A més, una de les clàusules del conveni entre el ministeri i USUJ establia el següent: «La modernització de les infraestructures i gestió de regs tradicionals de la Ribera del Xúquer constituïxen la major prioritat per a l'administració general de l'estat i la comunitat autònoma valenciana, per tant, a compensar els usuaris agrícoles integrats en USUJ per les inversions realitzades per a la construcció de l'embassament d'Alarcón com pel gran volum d'estalvi d'auia que generarien una volta executades estes inversions.
»

En eixa mateixa data, es va firmar en Alarcón un altre conveni, del qual hui venim a donar compte, el Conveni marc de col·laboració entre la Generalitat valenciana i la Unitat Sindical d'Usuaris del Xúquer per a la modernització, en este cas, dels regadius integrats en USUJ.

En este segon conveni, La Generalitat i USUJ declaren que la modernització dels regadius dels usuaris agrícoles integrats en USUJ constituïxen una inversió d'interés general, per les següents raons: pel volum d'estalvi d'auia que generarien una volta executades les inversions i per assegurar el desenrotllament de les actuacions previstes en el pla hidrològic del Xúquer, la viabilitat del qual està vinculada a l'estalvi de recursos a través de la modernització de regadius tradicionals.

Entre estes actuacions, destacava la necessitat de garantir els abastiments de l'àrea del Vinalopó, Alacantí, Marina Baixa, a través del transvasament Xúquer-Vinalopó.

Així doncs, els dos convenis que va firmar en la data esmentada, un amb l'estat i l'altre amb La Generalitat, la USUJ, responen a un plantejament de caràcter global, establit pel pla hidrològic del Xúquer aprovat ja en 1998.

Eixe plantejament se concreta bàsicament en: primer, possibilitar una utilització més racional i més eficaç de les aigües del Xúquer, per un costat, amb la inclusió plena de l'embassament d'Alarcón en l'àmbit de la gestió integrada del sistema Xúquer per l'estat; i per una altra part, amb l'estalvi d'auia que comportaria la modernització de regadius tradicionals.
En segon lloc, impulsar el desenrotllament del transvasament Xúquer-Vinalopó, vinculat a l'estalvi d'eixos recursos hídrics en l'àmbit del Xúquer.
I en tercer, i per tot açò, en el marc de les garanties establides pel pla del Xúquer en favor dels regadius tradicionals de la Ribera del Xúquer i dels drets d'USUJ respecte a l'embassament d'Alarcón.

D'acord amb este plantejament de caràcter global i, com dia, per mitjà del conveni firmat entre USUJ i La Generalitat, la mateixa Generalitat assumix el compromís d'executar obres de modernització dels regadius que afecten, aproximadament, 225.
000 fanecades, amb una inversió total prevista -en aquell moment xifrada en pessetes, i traslladada a euros- de 67,9 milions d'euros.

Eixa inversió a càrrec de La Generalitat es destina, es destinaria, en el seu cas, a executar les obres de modernització de les infraestructures de transport i distribució de l'aigua per a reg dels àmbit següents: la Séquia Reial del Xúquer, excepte la zona arrossar, la Reial Séquia d'Escalona i la Reial Séquia de Carcaixent.

Per la seua banda, l'estat assumiria les obres de modernització de les xarxes de transport i distribució en la zona de l'arrossar de la Séquia Reial del Xúquer i en les comunitats de regants que afecten Sueca, Cullera i Quatre Pobles, a més de la construcció.
.
.
, de la finalització, més ben dit, de la construcció de les conduccions en alta que en el moment de la firma del conveni ja estaven en execució.

El compromís assumit per La Generalitat amb els regants valencians integrats en USUJ tenia una particularitat respecte a altre tipus d'actuacions de modernització que venia desenrotllant i que ha vingut desenrotllant al llarg d'estos anys en altres àmbits territorials de la nostra comunitat, perquè, en general, i com bé saben vostés, la comunitat o el mateix govern de La Generalitat assumix una part de la inversió, normalment el 50%.

No obstant, com els regadius de la USUJ s'havien declarat béns d'interés general, La Generalitat assumia el cent per cent del cost de les obres de modernització, i la seua execució estava prevista a través de l'aleshores Conselleria d'Agricultura, Pesca i Alimentació i d'Obres Públiques, Urbanisme i Transport, a través dels seus pressupostos respectius.
En este moment, en l'actualitat, totes estes competències quedarien arreplegades baix la Conselleria d'Agricultura, Pesca, Alimentació i Aigua.

Eixa excepcionalitat de la modernització de regadius de la USUJ, és a dir, el que fóra d'interés general el cent per cent de la inversió a càrrec del pressupost de La Generalitat, responia a la idea molt clara que l'estalvi d'aigua tenia.
.
.
, efectivament, era d'interés públic, i d'interés públic molt especial per a tota la comunitat, perquè, com bé hem dit, les actuacions de modernització se vinculaven al pla hidrològic del Xúquer.
I això suposava una actuació de caràcter estratègic per a la comunitat, com era el transvasament Xúquer-Vinalopó.

Crec que les seues senyories coneixen perfectament el valor i el significat de l'esmentat transvasament per a la nostra comunitat, i d'ahí que siga racional, solidari disposar d'estos recursos per a la mateixa conca del Xúquer en estes condicions.

Per tant, la vinculació de les obres de modernització de regadius integrats en USUJ al transvasament Xúquer-Vinalopó, com dia, justifica este caràcter excepcional de la inversió.

Com deia, el conveni firmat entre La Generalitat i els regants preveia una inversió estimada en 67,9 milions d'euros, i s'ha repartit de la següent forma fins este moment, tant en xarxes de distribució com en xarxes de transport per als regadius de la USUJ: 23,9 milions d'euros en la xarxa de transport de la Séquia Reial del Xúquer, 49,2 milions d'euros en la xarxa de distribució de la Séquia Reial del Xúquer, 10,9 milions d'euros en la xarxa de distribució de la Reial Séquia d'Escalona i 4,7 milions d'euros en la xarxa de transport de la Reial Séquia d'Escalona.

A més d'estes inversions, des de l'any 2001, la conselleria d'agricultura, en este cas, ha concedit subvencions per valor d'11,6 milions d'euros a les comunitats de regats integrades en la USUJ per a la modernització dels seus regadius, en este cas, sí en el sistema 50-50.

És a dir, estem parlant, en este moment, enfront d'un compromís de 67,9 milions d'euros, d'una inversió per part de La Generalitat de més de 100 milions d'euros.

Per tant, jo crec que podem concloure que La Generalitat ha realitzat un gran esforç inversor ja en estos moments superior al compromís previst en el conveni firmat al 2001.
I el 93% d'esta inversió correspon a obres ja executades i concloses.
La resta, estan en execució.

A això cal afegir, és clar, l'esforç que també ha realitzat l'administració de l'estat al llarg d'estos anys.
L'actuació principal va ser la modernització del canal principal de la Séquia Reial del Xúquer, amb una inversió de més de 64 milions d'euros.
Posteriorment, l'estat també ha executat -esta se va finalitzar a 2004-, i posteriorment l'estat també ha executat obres accessòries i de terminació de la modernització de la séquia reial adjudicades en 2007, per un import de 15,3 milions d'euros.
I a més, el ministeri ha executat obres de modernització de la xarxa de distribució en alguns sectors de la Séquia Reial del Xúquer, amb una inversió de 29,5 milions d'euros.

Per tant, estem parlant d'una inversió realitzada entre les dos administracions que supera els 200 milions d'euros.

No obstant això, falten obres per dur a terme que exigixen un esforç.
.
.
, que continue este esforç inversor.
Atés que es tracta d'obres amb una repercussió fonamental no a soles a nivell d'usuaris valencians, sinó de tota la conca del Xúquer -i jo crec que és rellevant remarcar-, hem intentat arribar a acords amb els ministeris corresponents, fonamentalment amb el Ministeri de Medi Ambient i Medi Rural i Marí, per a distribuir entre les dos administracions eixe esforç inversor.
En estos últims anys ha segut difícil col·laborar i cooperar en la planificació d'este esforç inversor, i això ha fet que no s'haja pogut abordar o realitzar amb la rapidesa que tots volguérem.

Des d'esta conselleria continuem treballant i impulsant els projectes per a ficar en marxa les obres que, com he dit adés, encara queden per realitzar, i algunes d'elles -supose que després en la rèplica podrem comentar-les-, però ja estan preparades per a iniciar el procés de participació pública, amb una inversió prevista al voltant dels 42 milions d'euros.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias, señora consellera.

Por el Grupo Parlamentario Socialista, tiene la palabra el señor Signes.

El senyor Signes Núñez:

Gràcies, president.

Senyora consellera, efectivament vaig a centrar-me pel poc de temps que tinc en la modernització de regadius tradicionals, i en concret en la Séquia Reial del Xúquer.

Efectivament, l'any 2001 el president de La Generalitat valenciana i la presidència de la Unió Sindical d'Usuaris del Xúquer, USUJ, de què forma part la comunitat de regants de la Séquia Reial del Xúquer, signaren el conveni marc de col·laboració destinat a la modernització de regadius integrats en USUJ, que incloïa l'execució per part de La Generalitat de les obres de modernització de transformació a degoteig de la Séquia Reial del Xúquer en allò que afectava la segona fase de la modernització, és a dir, la xarxa de transport, que en concret és des de la conducció en alta fins als capçals de reg, i la tercera fase, que és la xarxa de distribució a les parcel·les agrícoles.
És a dir, des dels capçals a parcel·la.
La instal·lació en degoteig corresponia als usuaris.

Eixe conveni es va preveure que estarien les obres totalment finalitzades en el mes de juliol de 2009.
Prèviament a això, l'any 1997 el Ministeri de Medi Ambient i la Generalitat valenciana havien subscrit un conveni marc de col·laboració destinat a l'execució de diverses obres d'infraestructura hidràulica que inclogué la primera fase de les obres de modernització de transformació a degoteig de la Séquia Reial del Xúquer previstes al pla hidrològic de la conca del riu Xúquer.

Malgrat això, durant pràcticament un decenni -deu anys- no es va fer cap actuació concreta, ni per part del Govern d'Espanya, ni per part de La Generalitat, les dues institucions governades en eixe període pel Partit Popular.
Va haver de ser el Govern d'Espanya, governat ja pel Partit Socialista el que pel Reial decret 287/2006, de 10 de març, acordà que les obres de competència estatal abans indicades foren declarades prioritàries i d'interés general, sent posteriorment autoritzades en Consell de Ministres de 15 de setembre de 2006.

L'any 2007, el Govern d'Espanya inicià les obres accessòries i d'acabament de modernització de la Séquia Reial del Xúquer, que afectaven els termes d'Albal, Albalat, Alberic, Alcàsser, Alcúdia, Algemesí, Alginet, Almussafes, Alzira, Antella, Benifaió, Benimodo, Benimuslem, Beniparrell, Gavarda, Guadassuar, Massalavés, Picassent, Silla i Sollana, la qual cosa constituïa una superfície d'unes 20.
000 hectàrees de regadius, amb una inversió total del Ministeri de Medi Ambient entre les obres de la primera fase, l'obra d'emergència, les expropiacions, les assistències tècniques, la liquidació i l'acabament, que ha ascendit a 96,7 milions d'euros.
La pràctica totalitat d'eixes obres -és a dir, de modernització del canal central- competència de l'estat han estat ja acabades, i estan en funcionament entre 2009 i 2010.

L'execució de totes estes actuacions a la Séquia Reial del Xúquer permetrien, si estagueren acabades, estalviar, senyora consellera, segons estimacions de la Confederació Hidrogràfica del Xúquer, 297 hectòmetres cúbics d'aigua, una quantitat que hagués suposat que en menys de dos anualitats, en poc més d'una anualitat, més aigua que la que estava prevista en el transvasament del riu Ebre, 350 hectòmetres cúbics, una actuació a què, per cert, vostés han renunciat ja públicament a executar, després de molts anys de demagògia i d'utilització del projecte per a obtenir rèdit polític.
A data de hui, La Generalitat no ha donat encara compliment, vostés no han donat compliment a la major part de les obres a què es varen comprometre en el conveni marc referit, corresponents a la segona fase de modernització o xarxa de transport i a la tercera fase o xarxa de distribució a les parcel·les agrícoles.
I en la major part dels sectors de regadius en què es va dividir la zona regada per la Séquia Reial del Xúquer encara no s'han iniciat les obres de la xarxa de transport o, si s'han iniciat, es troben paralitzades des de fa mesos, encara que algunes d'elles estan en estat avançat.

Mire, consellera, en concret, en este moment, a hores d'ara, dels 45 sectors en què es va dividir les obres de modernització de la Séquia Reial del Xúquer, únicament n'hi han en funcionament sis.
Sis, que són el sector 8 de Benimuslem, el sector 22 d'Algemesí i el sector 32 d'Alginet, en explotació des de l'any 2007.
El sector 6 de Benimodo, el sector 9 de l'Alcúdia, en explotació des de 2010.
I el sector 2 d'Alberic, en explotació des de 2011.
Açò, senyora consellera, única i exclusivament representa el 18,30% de la superfície que vostés havien de modernitzar.
El 18,30%.
És a dir, que en este moment vostés només han acabat sis de les 45 actuacions, dels 45 sectors que havien d'haver estat finalitzats en 2009.

Sectors acabats i en fase de posada en funcionament: sector 20 Algemesí, acabada la seua revisió i s'espera que comence a funcionar en 2012.
Vosté me dirà la resposta.
Sector 30 Albalat, acabat i en fase de revisió de l'obra i també s'espera que comence a funcionar en 2012.
Vosté me dirà.
Però estos dos sectors només representen també el 6,30% de la superfície a modernitzar per La Generalitat.

Sectors temporalment secs: en esta situació es troben quatre sectors que tenen la xarxa de distribució executada, i la xarxa de transport en execució.
Són, en concret, el sector 1.
B de Gavarda, l'11 l'Alcúdia-Guadassuar, el 16 Guadassuar, el 34 Sollana.
Xarxa de distribució en eixos quatre entregada a la Séquia Reial del Xúquer en octubre de 2009, però la xarxa de transport en execució amb l'obra paralitzada, segurament perquè no paguen Luján, la constructora.

Estos sectors que acabe de dir representen solament l'11,85% de la superfície a modernitzar.
Sector 24 Algemesí: la redistribució va ser entregada en març de 2010, i en febrer de 2012 ha començat l'execució, l'inici de la xarxa de transport promoguda -atenció- per la Confederació Hidrogràfica del Xúquer, quan els corresponia a vostés eixa competència.
I està fent-la Tragsa.
Representa un 1,80% de la superfície a modernitzar.

Sectors secs de forma indefinida: en esta situació es troben set sectors en els quals la xarxa de distribució ha sigut executada també pel ministeri -i els corresponia a vostés- amb la conformitat de la conselleria, evidentment, i entregats a la Séquia Reial del Xúquer l'any 2010.
I no tenen encara executat la xarxa de transports que els correspon a vostés.
Són, en concret, els sectors de distribució 7, 10, 14, 15, 18, 19 i 23, que representen el 14,98% de la superfície a modernitzar.

En este moment, la xarxa de transports amb projectes que corresponen a vostés, amb projectes redactats i no licitats, estan agrupats de la següent forma: el sector 7, 10, 12, 13, 14, 15, 17.
1 i 18.
1 estan redactant els projectes MS Ingenieros.
I els sectors 17.
2, 18.
2, 19, 21, 23 i 24 estan redactant els projectes Prover, l'empresa Prover.
Per tant, ahí n'hi ha per a temps perquè vostés executen també eixos sectors que corresponen a La Generalitat.

I, finalment, sectors com la xarxa de transports en execució i redistribució no executada, és a dir, xarxa de transport sí que feta, però la distribució, que també és competència de vostés, no executada, es troba el sector 1.
C.

Per tant, senyora consellera, vosté conclourà amb mi que tenen un greu incompliment amb els compromisos del conveni que varen firmar amb USUJ l'any 2001, un incompliment de molts anys i un incompliment que tot fa preveure que va a allargar-se per molts anys més, degut als sectors que li he relatat que no estan començats o estan encara en fase de redacció de projecte.
I repetixc, i això tot i que el ministeri, en l'època de govern socialista, ha assumit obres en la xarxa de transports i en la xarxa de conducció que corresponien a La Generalitat, ha assumit obres a través del pla de xoc.

Per tant, jo voldria, senyora consellera, que vosté me diguera i explicara quines són les previsions de compliment de tot açò que tenen pendent, que havia d'haver-se acabat en 2009 i que fins ara vostés tenen incomplit.
Fins i tot, obres parades, perquè els constructors no cobren.

Res més i moltes gràcies.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias a usted, señor Signes.

Por parte del Grupo Parlamentario de Esquerra Unida, tiene la palabra la señora López para fijar posición.

La senyora López Barceló:

Muchas gracias, señor presidente.

Bien, no tengo mucho más que añadir, porque quien me ha precedido en el uso de la palabra, el señor Signes, ya ha argumentado de forma muy minuciosa todas las cuestiones relativas al incumplimiento que por ahora mantiene el Consell en ese convenio que se firmó con la Unión Sindical de Usuarios del Júcar en 2001, que como ya ha comentado también se referían a la modernización de los regadíos integrados en la USUJ y también a una fase de modernización y red de transporte, como decía.

Pues bien, son cuestiones que creemos que son fundamentales para vertebrar un sistema de infraestructuras y un sistema de recursos que beneficie a los agricultores y evidentemente creemos que la necesidad de ese convenio, si existía en el 2001, pues evidentemente en el 2012 todavía más.
Entendemos, además, que no se puede permitir que hayan tantísimas obras todavía por ejecutar a cargo de La Generalitat, que en algunos casos -por lo que hemos sabido- se hayan tenido que hacer cargo de algunas de las obras también ayuntamientos, y en algunos casos incluso agricultores.
Y entendemos que usted, señora consellera, debería de dar cuenta de cuáles son las infraestructuras que se van a seguir, si realmente el Consell ha perdido el interés o no va a continuar con las obras que hay comenzadas y las que están sin comenzar, que tan solo son proyectos, y también ahondar en esa cuestión ya más de imagen a lo mejor y de mensaje del Partido Popular, que ahora que se ha abandonado ya el tema del trasvase del Ebro, entendemos que eso también debe llevar a un responsable cambio de discurso y de prácticas.

Y para optimizar los recursos hídricos, ahora que ya tampoco se habla de trasvase, pues creemos que debería de ser el momento óptimo para que todos estos compromisos adquiridos ya con anterioridad, y que además coinciden en optimizar nuestros recursos hídricos, ahora se ahonde más en ellos, y se tomen de forma responsable.

Esa es la pregunta que nos hacemos.
Se ha abandonado este proyecto y compromiso, tal y como ha pasado, por ejemplo, con las desalinizadoras, que creemos que son también elementos fundamentales -y de nuevo le digo- para optimizar los recursos hídricos de los que ya disponemos, que tal y como ha dicho el señor Signes, por ejemplo, nos habría hecho ahora mismo ahorrar unos 297 hectómetros cúbicos de agua, según los datos de la Confederación Hidrográfica del Júcar, con lo cual sí que tenemos recursos hídricos suficientes si los sabemos optimizar.
Creo que es además desde un punto de vista de sostenibilidad medioambiental es muy necesario, y además es un convenio que, firmado en el 2001 y el que el ministerio sí que ya se hizo cargo de esa primera fase, creemos que evidentemente el Consell debe finalizar estas obras acabando con el compromiso que adquirió, y de nuevo le hago ver esto.
Pues que si han cambiado el discurso, creo que esas seis únicas infraestructuras que hay terminadas de 45 deben contribuir a ese cambio de mensaje o a ese cambio de dirección que toma el Partido Popular en el tema del agua.

Así que, de alguna forma, le echo ese guante para que de alguna forma también nos contesten en qué plazos, y de qué forma, y con qué recursos económicos, etcétera, etcétera, es decir, de una forma muy concreta, nos conteste a que esas infraestructuras que quedan por finalizar, que ya le digo, solamente se han hecho 6 de 45, se han finalizado 6 de 45, que nos conteste concretamente cuál va a ser el papel de la conselleria en este caso.

Muchas gracias.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias a usted, señora López.

Por parte del Grupo Compromís, tiene la palabra el señor Ponce.

El senyor Ponce Guardiola:

Gracias, señor presidente.

Bien, la verdad es que con las exposiciones anteriores poco más me queda que decir.
No quiero repetir argumentos, porque están encima de la mesa, y sí que destacar algún aspecto en concreto que -digamos- estas obras se concibieron y se firmó un primer convenio justo con la llegada de Aznar a la presidencia del gobierno del estado, y que durante sus ocho años de mandato no se ejecutó nada de nada.
Hay un segundo aspecto vinculado a este, que es que el proyecto del trasvase Júcar-Vinalopó fue admitido por la Unión Europea, con la condición de que se aseguraran los cauces ecológicos del río y La Albufera y que se modernizaran los regadíos para reducir consumos y evitar pérdidas.

No entendemos cómo, dados los primeros pasos, firmados los convenios, no empezaron a ejecutarse las obras.

Parece ser que está vinculado a la propuesta -no, en aquellos no; sí un poco más adelante- de cambio de toma del trasvase del Júcar-Vinalopó; que, por cierto, es una obra que se terminó y que el agua está a disposición de los regantes del Bajo Segura, pero que parece que no se está utilizando.

Sé que no procede preguntar al respecto pero, quizá, si nos dijera algo de cómo están las previsiones, no estaría de más.

Bien, y en resumidas cuentas, parece ser que lo que se puede concluir es que el estado ha hecho las inversiones que tocaban, aproximadamente, y que la Comunitat Valenciana no las ha realizado.

La situación es que no llega ni al 20% de la superficie regable que está ahora mismo, digamos, con servicio de esta distribución nueva de agua; y que, por tanto, no estamos ahora cumpliendo con el compromiso de optimizar los regadíos, cuando están las obras casi finalizadas y falta una proporción, digamos, pequeña de inversión para completarlas.

Por tanto, pues bueno, en la misma línea que los compañeros, preguntar qué previsiones tienen de completar estas obras.
Y si nos dijera algo sobre lo del uso en el Bajo Segura, pues estaría muy bien.

Gracias.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias a usted, señor Ponce.

Y, por parte del Grupo Popular, para fijar posición, tiene la palabra el señor Giner.

El senyor Giner Giner:

Moltes gràcies, senyor president.

Senyora consellera.

Senyories.

Bé, per davant vaja l'agraïment per la seua presència davant d'esta comissió, senyora consellera, i per la informació; a pesar d'haver sigut detallada, pareix ser que alguns no han fet massa cas d'eixa informació i, en canvi, sí que d'altres.

Jo, després d'escoltar els distints grups parlamentaris, la veritat és que no tinc molt clar si el que es pretenia era la seua compareixença, que compareguera vosté per a fer el que, en definitiva, ha fet, o per a aprofitar esta comissió d'agricultura i en ella utilitzar, per suposat, adequadament manejada, la informació facilitada per alguns responsables de la Confederació Hidrogràfica del Xúquer, per suposat pròxims al grup peticionari de la compareixença.

S'ha fet, per cert.
.
.
Sí, m'enganye?
Doncs haurà sigut l'Esperit Sant qui t'ha passat la pancarta incloent l'escut de la confederació.

Però, en tot cas, dir-li que s'ha fet ací una referència a una dècada en què hi va haver una coincidència de govern, no es va fer res, algú després ha rectificat.
.
.
Però és evident que això, a més que era històric, és fals.
Perquè una dècada en què hagen coincidit dos governs populars, tant en Madrid com ací, això no s'ha produït, i és una cosa realment més que evident.
És a dir, com això, com eixa afirmació, pràcticament quasi tot el que ací s'ha dit.

El que sí que és indubtable, i això s'obvia, és que hi ha hagut un període perdut de dos legislatures de govern socialista en Madrid, que ara pareix que els moleste molt que se'ls diga.
Doncs, escolte, ho han de sentir, perquè és la veritat; dos legislatures de marginació, senyora consellera, de marginació al nostre històric Regne de València, dos legislatures de marginació a la nostra Comunitat Valenciana que han suposat un autèntic atac a la nostra comunitat.
(Remors.
Algú diu: «Cinc i deu.
») És vosté el controlador del temps?
Ah, sí?
Doncs encara em queden alguns minuts, com vosté podrà comprendre.
(Veus)

Bé, en eixe sentit, senyora consellera, dir-li que el meu grup vol, a més d'agrair-li la seua presència en esta comissió i la seua informació, fer referència als dos convenis que eren motiu d'esta compareixença.

I, en concret, pel que respecta al conveni de La Generalitat, jo crec que les xifres són tossudes i són molt clares.
La Generalitat va assumir una inversió que s'estimava en 67,9 milions -com ha assenyalat en la seua intervenció la senyora consellera, però a això no fan cas-.
I la realitat ha sigut que, en estos moments, no és que s'han executat eixos 67,9 milions, no és que s'han invertit eixos 67,9 milions, és que se n'han invertit 88,6 milions -això a algú no li agrada escoltar-ho-.
I no sols s'han invertit eixos 88,6 milions, sinó que a eixos 88,6 cal sumar-li'n 11,6 de subvencions, també amb la mateixa finalitat i en l'àmbit de la USUJ, com vostés saben i com ha assenyalat en la seua intervenció la senyora consellera.

Per tant, La Generalitat ha invertit ni més ni menys que 32,3 milions d'euros més de l'estimació que inicialment s'havia fet.
Per tant, això demostra una voluntat inequívoca d'apostar i de fer realitat eixe compromís.
Estem parlant de més del 147,57% sobre el que en un principi s'estimava com a inversió.

El meu grup, senyories, per eixe motiu, vol felicitar la senyora consellera; felicitar-mos per este èxit, per esta inversió tan important que supera amb créixens les previsions, insistint en una cosa, que també ha assenyalat la senyora consellera -i jo, en nom del meu grup, vull remarcar-, que el 93% d'eixa inversió correspon ja a obres executades i finalitzades.
No estem parlant ací de projectes, de futur; no, d'obres finalitzades.

Per tant, a l'esforç de La Generalitat, ací s'ha reconegut en torn a 44,8 milions d'euros que s'han fet.
.
.
, globalment, per part de l'estat, entorn a uns 200 milions en la inversió global.

Per tant, és evident que resta per fer, clar que resta per fer.
Però s'ha fet moltíssim, que s'ha superat molt la inversió prevista; i això a pesar, com deia, d'eixes dos nefastes legislatures del senyor Zapatero, que vostés han de pagar eixa penitència d'escoltar-ho una volta i una altra, (veus) perquè és que s'ho mereixen.

L'animem -i acabe, senyor president-, l'animem, senyora consellera, a continuar en eixe gran esforç que han fet i estan fent, del que és bona prova els tres nous projectes que estan en marxa, els sectors que estan previstos executar en el futur; i que jo imagine que els senyors representants dels grups de l'oposició coneixeran i que, en tot cas, si no, la senyora consellera els podrà informar al respecte.

Moltíssimes gràcies.
Enhorabona, senyora consellera.

I no res més.

Gràcies, senyor president.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias, señor Giner.

Señora consellera, por el tiempo que usted considere, para contestar todo lo que se le ha cuestionado.

La senyora consellera d'Agricultura, Pesca, Alimentació i Aigua:

Moltes gràcies, senyor president.

Senyores i senyors diputats.

Moltes gràcies a tots els portaveus per les seues intervencions, especialment -i me van a disculpar Esquerra Unida i Compromís-, especialment al senyor Signes per com de detallada ha sigut la seua intervenció, a què s'han afegit els altres dos portaveus, i al senyor Giner pel recolzament que ha mostrat a esta administració.

Bé, vaig a començar parlant del transvasament de l'Ebre.
Perquè, clar, no anem a eixir hui d'ací sense fer un pronunciament clar, claríssim, al manteniment de la nostra proposta de la necessitat d'un pla hidrològic nacional que parle d'una vertadera política hídrica de solidaritat, de no confrontament entre tots els territoris, de cessió de cabals de conques excedents a conques cedents; i, en eixe cas, l'Ebre, el transvasament de l'Ebre a les terres de la Comunitat Valenciana; i, en eixe cas, i després del pla aprovat, per ahí, una possibilitat real i que este ministeri continuarà treballant.

Per tant, des d'esta conselleria i des d'este govern, naturalment, seguim apostant pel transvasament de l'Ebre.
M'havia paregut que vostés dubtaven d'eixa posició; doncs, crec que més clarament no se pot pronunciar un responsable polític.

En segon lloc, i en relació a l'execució de les obres, i amb el permís de tots els portaveus, vaig a començar per este tema.

La Generalitat valenciana ha executat ja, fins a este moment, 11 contractes d'obres per a la modernització dels regs de la Séquia Real del Xúquer i de la Séquia d'Escalona, com deia abans, en un cost global de 82,5 milions d'euros.
Tots estos contractes, com deia el senyor Giner, estan finalitzats i les obres estan absolutament acabades.

Com també ha dit el senyor Signes, una d'elles, en un pressupost de 6,1 milions d'euros, està executada fins un 70%.
I, en este moment, estan suspeses les obres, a petició de l'empresa; que estem segurs que l'anem a reprendre pròximament, quan el termini de pagaments de La Generalitat siga una realitat i permeta reprendre algunes de les obres que ja estan en execució.
Per tant, efectivament, hi ha hagut un problema concret en l'execució d'esta obra ja contractada i ja molt avançada.
I s'està treballant per a resoldre'l a la major brevetat possible.

No vaig a entrar al detall de les obres que ja estan executades de La Generalitat.
Crec que en este resum valdria, perquè són les que ja estan fetes i estan acabades.
Però sí m'agradaria parlar dels tres projectes, que el senyor Giner ha anomenat, de la xarxa de modernització, de la xarxa de transport, que beneficiaran díhuit sectors i que són els que estan preparats per a exposició pública.

Parlem dels sectors 7, 10, 12, 13, 14, 15, 16.
2 i 17.
Parlem d'Alberic, Algemesí, Alzira, Benimodo, Benimuslem, Guadassuar, l'Alcúdia, Massalavés; amb una inversió de 21,8 milions d'euros.

Parlem -l'altre projecte- dels sectors 17.
2, 18.
2, 19, 21, 23 i 24 -Algemesí, Alzira, Guadassuar-; amb una inversió de 5,1 milions d'euros.

I parlem dels sectors 33, 38, 39, 41 i 45 -Algemesí, Almussafes, Benifaió, Silla-; amb un pressupost de 14,9 milions d'euros.

Com li deia abans, amb un pressupost pròxim als 42 milions d'euros.

I vosté ha fet referència a una sèrie d'obres que no estan començades i que, segons vosté, pertanyien a la Generalitat valenciana.

Jo crec que tots som conscients que la Generalitat valenciana i el Govern d'Espanya vam pactar, per al pla de sostenibilitat del regadiu, una sèrie d'obres que li corresponien al ministeri.
D'entre elles.
.
.
, i que, òbviament, després no se van fer realitat en ningun dels pressupostos, com bé deia el senyor Giner.
D'entre elles, són la seua responsabilitat i no han estat executades: sectors 26, 37 i 40, 7, 10, 12, 13, 14, 15, 16.
2, 17.
1 i 18.
1, 17.
2, 18.
2, 19, 21, 23 i 24, 33, 38, 39, 41 i 45, en el que fa referència a la xarxa de transport; i en el que fa referència a la xarxa de distribució: 1C, 26, 33, 37 i 40 i 38.

Jo crec que és prou evident quina ha sigut la política del Govern d'Espanya en estes dos últimes legislatures, en relació a la modernització de regadius a la Comunitat Valenciana.

Jo, en la meua intervenció inicial, he fet referència que la Comunitat Valenciana -i és un altre pronunciament que vull fer clarament, enfront del comentari del senyor Signes-, el conveni, la Comunitat Valenciana l'ha complit.
No hi ha incompliment de conveni.
L'ha complit, perquè ha fet aquelles inversions, en volum, que es va comprometre a fer.
Reconeix que fan falta obres per continuar fent i d'ahí que se continue treballant i se continuen planificant i mirant, incorporant-se als pressupostos.

Però eixes obres que acabe d'anomenar eren responsabilitat del Govern d'Espanya, a través d'eixe conveni de regadiu sostenible i no han entrat mai en ningun pressupost del Govern d'Espanya.
I és una responsabilitat del govern socialista, senyor Signes, li parega a vosté com li parega, però és que és una realitat.
Perquè mosatros no manàrem deu anys en l'anterior època; vostés, ara, han estat dos legislatures completes.
I en eixes dos legislatures completes i en eixe pla de regadiu sostenible, que ficaren a la seua disposició molts milions d'euros, més de 1.
000, per a la Comunitat Valenciana no arribava.
.
.
, 55,3 milions d'euros; que, parlant.
.
.
, 55 enfront de (inintel·ligible) .
.
.
milions d'euros.
Jo crec que això parla del compromís que ha tingut el seu govern en Espanya per a la modernització dels regadius tradicionals del Xúquer.

Per tant, i per no fer més llarga.
.
.
, perquè jo crec que n'hi ha una relació prou exhaustiva dels compliments i dels incompliments de cada un, efectivament, s'ha de continuar modernitzant tot el regadiu, com hem dit abans, perquè és absolutament necessari l'estalvi d'eixa aigua per a complir amb tota la planificació hidrològica, perquè realment el Xúquer-Vinalopó siga una realitat.
I, efectivament, anem al Xúquer-Vinalopó.

Desgraciadament, hem de dir-ho, si al Xúquer-Vinalopó no està utilitzant-se l'aigua en estos moments -és igual que en els regadius tradicionals del Xúquer- és perquè la col·laboració i la cooperació del Govern d'Espanya amb l'administració autonòmica ha sigut nul·la en les dos últimes dos legislatures; que mosatros hem fet inversions per a poder optimitzar els recursos hídrics i que eixes inversions falta acabar de rendibilitzar-les, perquè falten connexions -falten connexions- que el Govern d'Espanya, fins ara, no estava disposat, a través d'Acuamed a fer, i que crec que ara tenim una gran oportunitat per a poder resoldre-ho, no sols una gran oportunitat, la seguretat que en breu eixes obres posttransvasament van a ser una realitat.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias, señora consellera.

Para réplica, el señor Signes, por parte del Grupo Socialista tiene la palabra.

El senyor Signes Núñez:

Gràcies, president.

Mire, senyora consellera, el Xúquer-Vinalopó està acabat.
La bassa de San Diego té 80 hectòmetres cúbics, i els camps del Vinalopó estan esperant que l'aigua els aplegue, que vostés facen el posttrasvasament, que és la seua competència, no la del govern.
La seua competència, i que no estan executant.
També vull dir que a nosaltres no mos preocupa.
.
.
Mos preocupa.
.
.
La pena que portem, parlant de penes, la pena que portem és la ineficàcia, no d'altres governs sinó dels governs de Camps i de Fabra.
Això sí que és una ineficàcia, total i completa.
6 sectors de 45.
6 de 45.
La consellera no m'ha contestat absolutament a res del que li he preguntat.
Absolutament a res.
És a dir, que dels sectors que li he preguntat que estan en este moment en fase de redacció de projecte, per MS Ingenieros i per Prover, que són moltíssims, no m'ha contestat a previsions.

La consellera no m'ha contestat tampoc en este moment què passa amb el sector 1B Gavarda, 11 Alcúdia, 16 Guadassuar, 34 Sollana, obres paralitzades per Luján.
Segurament perquè no cobren, repetixc.
Però mire, jo voldria dir una cosa.
Si ací n'hi ha algun paper que té la capçalera de la confederació, jo promet no fer cap pregunta ni interpel·lació més en temes d'aigua.
No, no són de la confederació.
Són precisament dels regants tradicionals, els que estan exigint i estan desesperats perquè la conselleria, perquè la consellera execute tot allò que té pendent.
I estic parlant d'USUJ i estic parlant de Séquia Real, i estic parlant de la Séquia Escalona, i estic parlant de tots.
Ahí sí que podran trobar capçaleres.
Però no de la confederació, senyor Giner.
Després acaba, ve i ho vorem.

Mire, en este moment les prioritats d'USUJ, les majors prioritats que té dins de tots els incompliments que ha fet La Generalitat, són les següents.
Són que d'una volta per totes les obres que estan paralitzades són les que més els interessen: el sector 1B Gavarda, l'11 l'Alcúdia-Guadassuar, el 16 Guadassuar i el 34 Sollana.
És a dir, USUJ expressa el seu desesper que eixes obres que es troben paralitzades fan moltíssima falta per al regadiu de la Comunitat Valenciana.
Moltíssima falta.
I la veritat és que reclamen que això se solucione d'una volta per totes, com també reclamen a la consellera, l'altre cas també, a accelerar al màxim l'inici de les obres de la xarxa de transport, que és competència de La Generalitat, repetixc, dels sectors 7, 10, 14, 15, 18 i 23, d'entre tots els que té vosté incomplits, d'entre tots.
Això és el que més preocupa a la USUJ.
I per què preocupa?
Preocupa per la impossibilitat de posar en explotació les obres i, per tant, de complir amb la finalitat d'estalvi d'aigua.
Preocupa per la impossibilitat de provar el correcte funcionament de les instal·lacions, perdent el termini de garanties de les obres.
Preocupa pel deteriorament de les instal·lacions per falta d'ús, preocupa per l'increment de riscos de vandalisme, preocupa per l'increment de costos derivats de la necessitat de manteniment i vigilància de les obres sense possibilitat d'ús perquè estan parades, i per tant no tenen rendibilitat.
Preocupa per la negativa repercussió social.

És incomprensible que, donat el grau d'execució d'estes obres molt pròximes al seu acabament, se troben paralitzades.
És incomprensible.
És incomprensible per a alguns, i jo ho tinc claríssim.
Es troben paralitzades perquè no els paguen.
I vostés no els paguen perquè els diners se'ls han gastat en altres coses.
Se'ls han gastat en els grans esdeveniments i en totes eixes farolaes en què se'ls han gastat, i ara no tenen diners per a res.
I aleshores això passa el que passa.

Mire, si vostés haveren executat en 2009, que era el termini que tenien per a executar-ho, totes estes obres que són competència de vostés i a les quals eixe conveni amb el ministeri de medi ambient els han tirat una mà.
.
.
-perquè vostés firmen un conveni per a tirar-los una mà, i dóna la responsabilitat al ministeri.
El ministeri, totes les obres que firmaren amb vostés per a tirar-los una mà en qüestions de competència seua, totes s'han executat, senyora consellera.
Totes absolutament s'han executat.
Sí, totes.
I bé, la realitat és que a dia de hui únicament n'hi ha en funcionament tota la xarxa en alta, que això si que és el que era competència del ministeri, tota la xarxa en alta, i en explotació únicament el 18,30%, sense incloure la zona d'arrossar, en la qual no hem entrat, efectivament.
I això és responsabilitat única i exclusiva de vosté.

I jo li demane, senyora consellera, que en l'última intervenció que va a tindre, que per favor me conteste a les preguntes que li he fet, perquè són preguntes que preocupen als regants.
Preocupen molt als regants, que també preocupen a altres polítics, però de boca només.
Els regants preocupen a altres grups polítics de boca, però els regants estan molt preocupats.

El senyor vicepresident:

Senyor Signes, vaya acabando, por favor.

El senyor Signes Núñez:

Estan molt preocupats i volen saber la resposta a les preguntes que jo li he fet, senyora consellera.
Perquè no estan contents.
No estan gens contents amb vosté, gens contents amb vosté.

El senyor vicepresident:

Señor Signes, por favor.

Señora López, ¿quiere intervención?
Pues tiene usted cinco minutos para ello.

La senyora López Barceló:

Bueno, señora consellera, a pesar de que le haya agradecido más al señor Signes su intervención, voy a tener que ponerme más dura, entonces.
Bueno, yo no sabía (veus) que ustedes mantenían la política del trasvase del Ebro.
Disculpen, porque no es que tuviera dudas, es que pensaba que se había abandonado la política del trasvase del Ebro.
Veo que en el Partido Popular también tienen diferencias entre comunidades autónomas (rient) i en algunas se dice una cosa i en otras, otra.
Bien, ya sé que se mantiene la política del trasvase del Ebro, cosa que me entristece evidentemente, porque ya sabe que desde mi grupo parlamentario, desde mi organización política no creemos que sea una política hídrica responsable o la necesaria.
Pero en fin, simplemente, volver a reiterarle.

No hace falta que ustedes cuando comparezcan se lo tomen a la defensiva, de verdad.
Entiendan que creemos que en este caso y a tenor de los datos que tenemos se ha cumplido una parte del convenio y la otra es cierto que una de las cuestiones que el convenio marcaba era el plazo de finalización de las obras, que era el mes de junio del año 2009.
Evidentemente eso se ha incumplido, lo cual no quiere decir que usted ahora me pueda contestar cuándo es el plazo que se vuelve a cambiar evidentemente, o que se cambia de facto, para finalizar las obras, porque entiendo que desde la conselleria de agricultura tiene que haber un plazo ahora mismo, un nuevo plazo en el que se marquen el acabar con estas obras.
Eso es lo que le he preguntado con anterioridad, y no me ha contestado al menos concretamente a qué marco se plantea la conselleria acabarlo, acabar todas las obras.

Y por último, bueno, reiterarle que evidentemente hay obras que según nos han comentado los regantes incluso algunas veces han tenido que finalizar o han tenido que poner también ellos alguna ayuda por su parte, y ayuntamientos también, para que se finalicen algunos de esos proyectos, y en base a eso simplemente sobre todo marcar mi pregunta muy concreta para que no haya ninguna duda: ¿cuándo se plantea la conselleria acabar y finalizar con las obras a las que se comprometió en el convenio en 2001?

Gracias.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias, señora López.

¿Señor Ponce?
Vale, pues por cinco minutos tiene usted su réplica.

El senyor Ponce Guardiola:

Gracias, señor presidente, no los ocuparé todos.

Bueno, incidir en esta misma pregunta.
Yo diría: ¿para cuándo el 100% de las obras y de los riegos localizados ya, pues, digamos dispuestos en el territorio?
Bien, ha hecho el comentario sobre el trasvase del Ebro, como nadie lo había mencionado, usted tenía que decirlo.
(Protestes) ¿Ha salido?
¿Ha salido?
Ah, vale, vale, vale.
Bien, pues… Ah, vale, vale, entonces disculpe.
No había caído.

Bien, incidir en que por supuesto que consideramos que es una idea desfasada, es un gasto absolutamente desmesurado, una obra faraónica que realmente no hace falta.
Me dirán que sí hace falta agua en el regadío.
Ya se debatió -creo que fue en la Comisión de Medio Ambiente- aquello de las 18.
000 hectáreas nuevas de riego en el Bajo Vinalopó, mientras seguían sin completarse las obras para distribuir las aguas que ya estaban hechas del trasvase del Júcar-Vinalopó.
Entonces, bueno, las aguas están, hay que completar infraestructuras para utilizar esas aguas, y pensar en obras faraónicas, como el trasvase del Ebro, porque dicen que es su política hídrica, no sé exactamente para qué sería.
Para ampliar más los invernaderos en Almería o tal.
Porque bueno, en el sur de Alicante no se está gastando el agua que está desviada con unas obras importantísimas, que además es que eran necesarias para regenerar los acuíferos de aquella zona, y sin embargo, pues bueno, el agua estropeándose en las balsas, y faltan las conexiones, y creo que esa obra sí era competencia de ustedes.
Bien, simplemente incidir en para cuándo el 100% de las obras finalizadas.

Gracias.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias, señor Ponce.

Señora consellera, por cinco minutos, ahora sí, tiene usted tiempo para contestar lo que desee.

La senyora consellera d'Agricultura, Pesca, Alimentació i Aigua:

Moltes gràcies a les tres senyories que han intervingut.

El primer, senyor Signes, estem absolutament d'acord amb les prioritats que marquen els regants d'USUJ, com no podria ser d'altra forma.
Amb les prioritats que ells marquen i que hui vosté ha volgut alçar-se un poc en el seu portaveu, confrontant un poc els mateixos regants amb la conselleria.
Res més lluny de la realitat.
Els regants treballen junt a la conselleria, coneguem perfectament quines són eixes prioritats que ells mos traslladen, i són precisament eixes prioritats i eixes necessitats les que mosatros tractem de ficar en marxa.

I jo crec que sí que havia contestat al problema de la paralització d'un dels contractes, inclús s'ha dit la inversió i el grau d'execució d'eixa inversió.
I he dit exactament per quin motiu l'empresa havia decidit en l'ús legítim dels seus drets paralitzar-la, i també he dit que s'estava tractant de resoldre a la major brevetat possible, tractar de resoldre-ho i que tenim un pla de pagaments de La Generalitat a la vista, i que segurament a partir d'eixe moment eixa obra se va a reprendre en tota la seua intensitat.

Perquè és un compromís, perquè efectivament, com vosté dia, l'obra està molt avançada, al 70%, i perquè és una prioritat per a tots els regants.
Però a més això suposa el compliment d'este conveni.
Des de ja fa més de quinze anys, La Generalitat ha fet un esforç inversor extraordinari, tenint com a prioritat la modernització dels regadius.
En l'any 1994, a penes 50.
000 hectàrees, i en estos moments ja estem per dalt de les 260.
000 hectàrees.
No me referixc evidentment a regadius tradicionals del Xúquer, sinó a tota la comunitat.
Estem parlant, per tant, d'una inversió que forma part d'eixe concepte global d'estalvi d'aigua per a poder utilitzar o reutilitzar eixos cabals en majors o en altres superfícies cultivables, o d'una forma més òptima.
I tota esta inversió -ho dia abans- s'ha fet gràcies a la col·laboració de molts actors.
Per descomptat, a l'esforç inversor de la Generalitat valenciana, per descomptat a l'esforç de l'estat espanyol -i a més, he començat diguent-ho en la primera intervenció- en l'època del Partit Popular, perquè la part més important de la sèquia se va fer la inversió més forta de l'any 2000 a l'any 2004, però després s'han fet també en les altres legislatures algunes inversions molt importants per part del Govern d'Espanya, i naturalment amb una inversió molt important de part de La Generalitat.

Però el que això hasca sigut aixina, i ara me referiré a les xifres, no vol dir que efectivament n'hi havia un acord entre el Govern d'Espanya i La Generalitat perquè s'anava a fer unes obres del regadiu sostenible que anaven a haver-hi inversions molt importants per a tot Espanya.
I que, per descomptat, havent-se declarat estes de modernització del Xúquer com a fonamentals, era obligatori que formaren part d'eixe conveni.

Bé, el 48% de la inversió dels 1.
200 milions d'euros que ha suposat la modernització de regadius en la nostra comunitat, el 48% han sigut obres directes, i en alguns casos en col·laboració amb els regants, amb les comunitats de regants per part de la Generalitat valenciana.
El 28% d'eixa inversió ha sigut fruit d'eixa col·laboració entre les comunitats de regants i la Generalitat valenciana.
El 14% obres de la SEIASA, però com vostés saben són préstecs que s'han de tornar en algun moment.
Però l'estat també ha fet una aportació important de prop -vosté abans ha xifrat una quantitat, mosatros la xifrem en un poc més alta- de 116 milions d'euros.
Probablement estigam comptant tota la inversió de 116 milions d'euros, però que suposa el 10% de la inversió que s'ha fet en esta comunitat en modernització de regadius.
Per tant, no hem dit que l'estat no contribuïxca i que eixa contribució no siga important, sinó que realment el que ha fet ací l'esforç inversor més important i el que ha aconseguit que més obres estiguen executades, més superfície modernitzada i se puguen utilitzar realment eixos recursos, ha sigut sense ningun dubte la Generalitat valenciana.
Però això, els regants, en contra del que vosté pensa, ho tenen claríssim, i els regants aixina ho reconeixen.

Per una altra part, vostés sí que ficaren a treballar molts milions d'euros en matèria per a desenrotllar un programa denominat «Aigua», 450 milions d'euros, però en dessaladores.
Si eixos milions d'euros hagueren anat a la modernització de regadius, a l'optimització de recursos, probablement en estos moments tindríem cabal disponible que ara, en este moment, sens dubte, després d'haver-se gastat molts milions no tenim.

Jo crec que una major col·laboració, una planificació conjunta entre el Govern d'Espanya i la Generalitat valenciana probablement haguera fet que en este moment estiguera tot finalitzat, probablement, i els més beneficiats hagueren sigut els regants d'USUJ.
Però, desgraciadament no va ser possible en els últims huit anys arribar a eixe nivell de cooperació.

N'estic segura que s'obri una nova etapa.
N'estic segura que en este moment eixa cooperació permetrà que, efectivament, totes eixes obres, tal com permeten els pressupostos perquè, justament, ara es trobem en un moment de fortes restriccions pressupostàries, se puguen acabar i que, sens dubte, no quedarà ninguna obra de modernització de regadius per executar.

Moltes gràcies.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias, señora consellera.

Señorías, suspendemos la sesión por tres minutos para que acompañemos a la señora consellera a la salida, y, si ustedes lo desean, en tres minutos retomamos la sesión.

(Se suspén la reunió durant uns minuts)

El senyor vicepresident:

Señorías, vamos a continuar con la comisión.

Proposició no de llei sobre l'assegurança de rendes agrària europea, presentada pel Grup Parlamentari Popular (RE número 15.
704, BOC número 61)

El senyor vicepresident:

Vamos a tratar el punto número 4, que es la toma en consideración de la Proposición no de ley sobre el seguro de rentas agrario europeo, presentada por el Grupo Parlamentario Popular.

Por el Grupo Popular, interviene el señor Lorenzo.

Tiene usted la palabra, cuando desee.

El senyor Lorenzo Paredes:

Muchas gracias, señor presidente.

Señorías.

El Consell, dentro de su política agraria, tiene como principal finalidad garantizar la renta de los agricultores y ganaderos de la Comunidad Valenciana, y para ello apuesta por aumentar la competitividad de sus explotaciones y mejorar la calidad de sus producciones.

La protección de la renta de los agricultores, ganaderos y pescadores de la comunidad es, pues, una de las líneas estratégicas de acción del Consell, una apuesta decidida y comprometida por el sostenimiento de la renta en el sector agrario que refleja en las políticas que, desde hace ya quince años, viene realizando en la comunidad para la implantación de seguros dentro de este ámbito.

Por ello, desde la Conselleria de Agricultura, Pesca, Alimentación y Agua se viene apostando, año tras año, por una línea de seguros agrarios que en los presupuestos del año 2012 cuentan con una dotación de 20 millones de euros, y en este marco se continúa apoyando a la contratación de pólizas que cubran a los agricultores por las posibles contingencias en su actividad productiva.
Estas ayudas suponen a nivel nacional un porcentaje del 20,91%, siendo la Comunidad Valenciana líder en presupuesto dentro de este ámbito y que destina a beneficiar a más de 56.
700 solicitantes y un capital asegurado de más de 972 millones de euros.

Así, la comunidad tramita el 11% de las pólizas nacionales y representa el 12% del capital asegurado, financia en torno al 25% del coste del agricultor.
.
.
(remors)

El senyor vicepresident:

Señorías, por favor.

El senyor Lorenzo Paredes:

.
.
.
siendo superada solo por comunidades como Aragón, Canarias y Madrid, cuando la media se sitúa en un 19,3%.
Tanto desde el Consell como desde el Grupo Parlamentario Popular se considera fundamental fortalecer ese primer eslabón de la cadena que representa el productor.

Y, en este sentido, se aboga por un seguro que vaya más allá de la protección frente a adversidades meteorológicas que puedan afectar de forma puntual un cultivo o una campaña concreta y que se convierta, además, en una protección real y efectiva a estas rentas.
El objetivo es que puedan acceder a ellas todas las explotaciones agrarias con el fin último de mantener las rentas a pesar de los descensos de la productividad que se puedan dar a lo largo del año.

Del mismo modo, el Consell continúa trabajando para introducir mejoras en las condiciones técnicas de las coberturas de las diferentes líneas de actuación en un sector moderno, dinámico y fuerte, capaz de afrontar los desafíos que se presentan durante situaciones de crisis como las de ahora y respecto al futuro fundamentalmente, con una cobertura, además, que permita realizar inversiones en tecnología, que permita aplicar los conocimientos procedentes de investigación y que posibilite la planificación a medio y largo plazo.

Y, consecuentemente, el Consell y el Grupo Parlamentario Popular consideran que esa debe ser la tendencia, es decir, un seguro que además de proteger las inclemencias que deben asegurar las rentas, resulte imprescindible seguir trabajando en este sentido y encontrar esa solución porque todos esos factores -anteriormente mencionados- redundarán en una mayor competitividad en el sector agrario.

Cabe señalar que hasta el momento no existe un instrumento que haga frente a las adversidades del mercado y, sin embargo, desde la Conselleria de Agricultura, Pesca, Alimentación y Agua, se está trabajando para crear nuevos instrumentos, para hacer frente a pérdidas graves de ingresos en aquellos aspectos no cubiertos por las pólizas actuales, es decir, que no se limiten a ofrecer solo protección frente a fenómenos climatológicos adversos.
Para ello, desde la Conselleria de Agricultura, Pesca, Alimentación y Agua, en colaboración con las empresas aseguradoras, se están impulsando estudios para desarrollar la cobertura de los riegos de mercado.
Así, con la puesta en disposición de dichos instrumentos para la gestión de los riegos de mercado se contribuirá, cómo no, a la estabilización de sus rentas, base y fundamento del bienestar y el desarrollo del medio rural.

Además, tanto desde el Consell como desde el Grupo Parlamentario Popular, se considera que la nueva reforma de la política agraria común, el llamado «PAC», a partir de 2013 se debe avanzar en soluciones a la falta de rentabilidad en los cultivos mediterráneos, estableciéndose medidas anticrisis promoviendo y financiando en el marco del primer pilar de la PAC como un instrumento de mercado, o, en el segundo pilar, como una herramienta de competitividad y los sistemas de seguros de riesgo de mercado que compensan a los productores cuando la evolución del libre mercado no haya sido suficiente para mantener su actividad por encima del nivel de la rentabilidad óptima, posibilidad que viene al amparo de, no solo la propia PAC, sino también por la organización mundial del comercio, contando con el antecedente de países como Canadá o Estados Unidos.

Por todo lo expuesto, este grupo parlamentario ha planteado esta propuesta de resolución que (inintel·ligible) .
.
.

Nada más y muchas gracias.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias a usted, señor Lorenzo.

Por parte del Grupo Parlamentario de Esquerra Unida, tiene la palabra la señora López.

La senyora López Barceló:

Muchas gracias, señor presidente.

De alguna forma, para manifestar nuestra posición de cara a esta proposición no de ley, lo que voy a hacer un poco es utilizar la exposición de motivos que ha presentado el Grupo Parlamentario Popular, que es el proponente de esta PNL, para ir desgranando un poco lo que son nuestras opiniones y nuestros matices acerca de esta proposición no de ley.

Cuando se habla de que la línea de seguros agrarios es una cuestión estratégica del gobierno valenciano, pues nos parece bastante curioso porque, año tras año, la partida presupuestaria ha ido bajando ostensiblemente: en 2009 era de 32 millones de euros, la línea de seguros agrarios; y, en 2010, y, 2011, de 22 millones de euros.
Por tanto, baja un 37,5% en tres años y por eso nos parece bastante curioso que sea un tema estratégico.

Por otra parte, cuando se dice que en este marco se continúa dando apoyo a la contratación de pólizas que cubran a los agricultores para las posibles contingencias de la actividad productiva, no entendemos entonces cómo para dar este supuesto apoyo la conselleria decide suprimir la subvención adicional del 10% a todas aquellas producciones que están inscritas en marcas de calidad, denominaciones de origen, identificaciones geográficas protegidas y comité de agricultura ecológica.

Por otra parte, cuando se habla, por ejemplo, de que el objetivo es que puedan acceder a estos seguros todas las explotaciones agrarias, ahí siempre nosotros queremos hacer la misma matización, y es que se ha de priorizar a los profesionales, que son los que realmente viven de la agricultura o de la ganadería.
Porque sabemos perfectamente que se puede hablar de explotaciones agrarias, pero que entonces a quien se le está dando la ayuda puede ser un agricultor no profesional que evidentemente ya tiene su profesión, como, por ejemplo, un médico, un abogado o un funcionario… u otras, evidentemente, profesiones que pueda tener la persona que tenga esa explotación.
No decimos que no se le tenga que dar, sino que se priorice, que se le dé antes al agricultor-productor.

Por otra parte, cuando se habla de que «con una cobertura que permita…», perdón, voy a leer el párrafo completo: «Un sector moderno, capaz de afrontar los desafíos que se presentan para ganar el futuro que ya ha de construirse sobre fundamentos sólidos, con una cobertura que permita realizar inversiones en tecnología y aplicar los conocimientos procedentes de la investigación.
» Aquí queríamos incidir en el tema de…, bueno, de que ahora mismo con esta no renovación de investigadores que está sufriendo el IVIA nos parece bastante…, nos parece muy positiva esta frase si fuera asociada a un incremento de la inversión en el IVIA y a un compromiso por la renovación de su personal investigador.

Y, por otra parte, bueno, decir que, evidentemente, cuando se habla de que el seguro ha de proteger las inclemencias, pero, además, asegurar las rentas, las rentas, todos sabemos que es muy complicado que las cubra un seguro, porque en todo caso lo que tendría que cubrir son los ingresos.
Y el nombre más correcto, en vez de seguros agrarios de alguna forma para las rentas, debería de ser un seguro de ingresos de explotación.

Las rentas y las formas de los ingresos agrarios y los seguros nada más tendrían que cubrir los ingresos agrarios y no las rentas, y es un tema de concepto que de alguna forma aquí no queda muy claro.

Y, por otra parte, decir que cuando dice que «para ello, desde la Conselleria de Agricultura, Pesca, Alimentación y Agua, en colaboración con empresas aseguradoras, se está impulsando estudios para desarrollar la cobertura de los riesgos del mercado», bueno, pues decir que esto se lanzó realmente hace tres años, en torno al 2009, junto con Mapfre y con AVA, de alguna forma, a bombo a platillo, pero después no se ha sabido nunca nada.
Así que nos gustaría que también se comentara un poco este tema cómo ha quedado, si es que ha quedado en algo.

Y, luego, en última instancia, decir que lo que pensamos acerca de esta proposición no de ley que… es que saben ustedes perfectamente, el Grupo Parlamentario Popular, que la Unión Europea no creemos que con la política que está llevando vaya a implantar un tipo de seguro de este tipo, como el que se dice en la propuesta de resolución, en el que se incluyan mesuras anticrisis como el seguro de la renta agraria europea.
Tiene que ser el gobierno del estado el que la impulse, porque somos el país de la Unión Europea más avanzado en materia de seguros agrarios.

Por lo tanto, nos gustaría que esta PNL no fuera de alguna forma… o no vaya encaminada a lo que pensamos que es tirar balones fuera hacia Bruselas para que Madrid no se haga responsable de fomentar este tipo de políticas, pero de todas formas por parte de este grupo parlamentario, pues, al tener…, bueno, de alguna forma, estar claro en lo que se pide, evidentemente, también de acuerdo, vamos a votar a favor, pero con todas las matizaciones y con todo lo que les estoy comentando.

Y espero que no sirva para lanzar balones fuera de Europa…, fuera de España -perdón- a Europa y que, desde el gobierno del estado, veamos que realmente se va a fomentar una política de cara a la política agraria comunitaria de un nuevo discurso en el que el seguro de renta agraria europea sea uno de los pilares fundamentales.
Y, por supuesto, esa matización siempre de que los mayores beneficiados de este tipo de seguros, por ejemplo, me refiero…, y el resto de ayudas etcétera, siempre vaya dirigido al verdadero agricultor-productor y no a aquel que tiene una explotación, pero realmente no vive de esas rentas.

Muchas gracias.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias a usted, señora López.

Por parte del Grupo Compromís, tiene la palabra el señor Ponce.

El senyor Ponce Guardiola:

Gracias, señor presidente.

Todos estamos preocupados por las rentas del mundo agrario.
Si bien… claro, parece que la propuesta no tiene excesiva viabilidad, no será por nuestra oposición que no vaya la propuesta hacia delante.

Pero bueno, sí que queríamos incidir en algunos aspectos que también son necesarios y que no se están llevando a cabo, desde una lista que asciende a más de 22 millones de euros de la conselleria de agricultura que debe por diversos programas, que de alguna forma siempre inciden en los agricultores, hasta el acuerdo de la PAC, que va a permitir que entren productos de Marruecos.
Y ahí es donde yo creo que sí que habría capacidad de actuación.

Está claro que eso está aprobado, pero ahora habría que darle una segunda vuelta de tuerca al tema este y exigirle a la Unión Europea que exija que la producción que venga de fuera cumpla los mismos requisitos que están cumpliendo los agricultores valencianos.

Entonces, ya que por fin han conseguido lo que querían, tener un gobierno en el estado igual que el de aquí, que amplificaría el mensaje y las necesidades de los valencianos, pues a ver si somos capaces de llevar ese mensaje a la Unión Europea y conseguir que lo que entre de Marruecos cumpla con los mismos requisitos que cumple la agricultura valenciana.
Eso garantizaría el fututo de la agricultura valenciana.
Y si no se consigue, me temo que no tenemos nada que hacer por muchos artilugios que se nos puedan ocurrir y que podamos impulsar desde aquí.

Insisto en que es fundamental que la conselleria pague lo que debe de diversos programas.
Y, bueno, básicamente ese era el mensaje que nosotros queríamos trasmitir.

El descenso de la renta agraria ha sido espectacular, bajó del orden de un 26% desde el 2004 al 2009.
Ésta creo que bajó otro 5% o 6% también en 2009-2010, un tres y pico en 2011, o sea, que la renta agraria ahora es una tercera parte menor que hace diez años.
Eso es absolutamente preocupante, pero creo que la conselleria podría haber hecho muchas cosas que no ha desarrollado, y que, insisto, las deudas pendientes también hipotecan el desarrollo y el futuro de los agricultores valencianos.

Y, de nuevo, incidir en que a ver si somos capaces de impulsar desde la Unión Europea, que yo tengo que decir aquí que aparte de…, que sí, todos los eurodiputados españoles en bloque votaron en contra, pero del resto de eurodiputados de la eurocámara, pues, fueron los grupos de izquierda y Los Verdes los que estuvieron en contra de ese acuerdo, y su grupo estuvo a favor.
A ver si somos capaces de dar la vuelta a ese aspecto.

Nada más, gracias.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias a usted, señor Ponce.

Por parte del Grupo Socialista, el señor Signes tiene la palabra.

El senyor Signes Núñez:

Gràcies, president.

El Grup Parlamentari Socialista donarà suport a la PNL que vostés presenten, perquè tot el que signifique millorar la renda de les persones que treballen en el camp valencià és també una aposta nostra, i així ho hem demostrat tots estos anys presentant iniciatives enfocades cap a polítiques agràries que donen estabilitat a les rendes dels llauradors, ramaders i pescadors d'esta comunitat, però sobretot perquè volem que siguen la base i fonament del medi rural.

Ara bé, sigam realistes, perquè esta proposta té les seues limitacions, ja que entra dins d'un marc legislatiu vigent.
I el que diu la Unió Europea és que les ajudes mai podran sobrepassar el 70% del preu final a pagar pels llauradors, pel que queda en l'aire un 30%, una càrrega que pot ser massa gran en moments de crisi com els que estem vivint.

I no sé si animarà massa al sector avançar en el tema de fer-se una pòlissa d'assegurances, perquè les rendes no inciten a pagar una assegurança agrària, cobrisca el que cobrisca, ja que hui en dia els costos de producció, com sabem tots, superen molt els ingressos.

Posaré un exemple: en el sector dels cítrics -perquè és la icona valenciana per excel·lència-, enguany els preus són un 26% més baixos que la passada campanya i la crisi va en augment -dades de la conselleria.

Però, clar, a vostés, senyors del Partit Popular, com ningú els guanya en imaginació i optimisme, veuen el sector agrari valencià com un sector modern i dinàmic, fort i capaç d'afrontar els desafiaments que es presenten per a guanyar el futur i, per eixa raó, demanen que les assegurances tinguen una cobertura que permeta realitzar inversions en tecnologia per a aplicar els coneiximents procedents de la investigació, etcètera, etcètera.

Sincerament, senyors del Partit Popular, m'obliguen a preguntar-los: per què tota esta teoria no l'han posada en pràctica fins ara?
Perquè de ser així, no han passat de 20 milions d'euros en la línia d'assegurances agràries, que tan sols representa el 20,9% de les ajudes, sinó que solament els milions d'euros necessaris per a.
.
.
cobrir la totalitat fins arribar al màxim que marca la llei.

Perquè, precisament, enguany, els productors valencians han patit un descens de les temperatures, com sabem, el passat mes de febrer, i eixa incidència climatològica ha provocat nombroses pèrdues de produccions però també d'arbres, que es traduiran en una evident disminució d'ingressos i, per tant, de la renda dels llauradors.

Una mesura així sí que l'aplaudiria el sector, perquè si vostés injectaren en euroassegurances un bon grapat d'euros i exigiren al govern de la nació que fera el mateix en l'entitat Enesa, potser els llauradors pogueren fer front als fets tan dolorosos que estan patint ells i les seues famílies.

També un dels objectius que vostés demanen és compartit pel Grup Parlamentari Socialista, i és que les assegurances agràries de hui en dia han d'anar més enllà i no limitar-se a fer front únicament als fenòmens climatològics adversos.

Hi ha una dita que diu que tota pedra fa paret, però sigam realistes i no ens desviem del que necessita el sector agrari valencià en estos moments.
I el que necessita podria ser una resolució de la Unió Europea, aprovant la posada en marxa d'una assegurança europea, però són més urgents mesures compensatòries que posen en marxa mecanismes que permeten un manteniment de la renda digna i la continuïtat de les seues explotacions, i això es fa posant els diners en els pressupostos.

Però ni el govern valencià -PP-, que en deu anys ha baixat el pressupost en un 55%, ni el govern de la nació, també del Partit Popular, que ha retallat en més d'un 31% el pressupost destinat a agricultura i que també ha baixat les aportacions destinades a assegurances agràries, donen cap mostra que el sector vaja a ser prioritari per a vostés.
Així que desitge pel bé de l'agricultura, la ramaderia i la pesca que ens escolten i.
.
.
desitge que ens escolten i ens fagen més cas en Europa, perquè ací els fets parlen per ells mateixos.

Res més i moltes gràcies.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias, señor Signes.

Señorías, vamos a pasar a votación esta moción porque estaba apoyada por todos los grupos, por lo tanto…

Sí, dígame usted, señor Lorenzo.
Sí, diga usted.

El senyor Lorenzo Paredes:

Simplemente quiero, en primer lugar, agradecer la contribución de los grupos a esta propuesta que entiendo que beneficia sobre todo a nuestros agricultores, que es fundamental.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias, señor Lorenzo.

Pasamos a votación.
¿Votos a favor?
Señorías, por unanimidad, se aprueba esta proposición no de ley.

Proposició no de llei sobre l'aprovació d'un pla de defensa fitosanitària del sector dels cítrics, presentada pel Grup Parlamentari Popular (RE número 15.
705, BOC número 61)

El senyor vicepresident:

Pasamos a punto número 5, que es la toma en consideración de la Proposición no de ley sobre la aprobación de un plan de defensa fitosanitaria del sector citrícola, presentada por el Grupo Parlamentario Popular.

Por parte del Grupo Parlamentario Popular, tiene la palabra el señor Ballester.

El senyor Ballester Costa:

Muchas gracias, señor presidente.

De forma rápida y escueta, solamente decirles a los grupos de la oposición que con la sola lectura somera de la moción que presentamos…, -perdón- de la proposición no de ley que se presenta esta tarde por parte del Grupo Popular, creo que sería suficiente para que todos estuviéramos de acuerdo con esa exposición de motivos y, sobre todo, con la propuesta de resolución.

Muy sencillo.
La citricultura, como ustedes saben, es uno de los sectores claves de la economía valenciana y, sobre todo, la economía agraria valenciana.

El sector de la citricultura supone casi el 5% del total de las plantaciones, que vendrían a ser unas 300.
000 hectáreas, de las cuales hay 123.
000 explotaciones diferentes.

De las 123.
000 se encuentran (inintel·ligible) … el 61% en este caso… -perdón, quería haberles dicho al principio que estaba hablando del contexto de la economía nacional- en la Comunidad Valenciana, eso supone el 61% de la totalidad del resto del país, en Murcia tenemos el 25%.
.
.
-perdón- en Murcia, el 10%; en Andalucía, el 25%, y un 3% en Cataluña.

Todo esto desarrolla una serie de sinergias a su alrededor de 480 exportadores o firmas comerciales que comercializan este producto, y la verdad es que la globalización de los mercados supone… o ha supuesto en la realidad el que tengamos que tener unos controles exhaustivos, con la trasmisión sobre todo de estos bichitos que podría resumirles como las bacterias, los hongos, los patógenos, las plagas, los virus, que podría darles nombres, pero que seguramente conocen ustedes y no hace falta referenciar aquí en esta comisión.

Dicho esto, quisiera decirles que, en definitiva, lo que propone esta proposición no de ley, que imagino que habrán leído con mucho detalle, unas razones importantes por las cuales se ponga en marcha una estrategia específica a la hora de la defensa frente a estos organismos que podemos importar de diferentes mercados, como son…, como les decía antes por la globalización, desde el mercado del sudeste asiático, pasando por los mercados de África, etcétera, etcétera, podríamos introducirlos en nuestra economía, con el problema tan importante que supondría para, como he dicho antes, el 5% del PIB, que es lo que supone la citricultura en la Comunidad Valenciana.

Dicho eso, esta proposición no de ley supone una propuesta valiente por parte de la conselleria, porque se insta al gobierno del Consell, al Consell de la comunidad, a decirle al gobierno a su vez, al gobierno central, para que inste a su vez -en un pequeño juego de ir pasándose la pelota, por decirlo de alguna forma- a la comunidad económica europea para que se monte toda una política de control de las plagas, de los virus, de las bacterias, de los hongos, etcétera, etcétera.

Esto llevaría a una estrategia de.
.
.
, como les decía, una estrategia de actuación, que la propuesta nuestra sería una puesta en marcha de este plan de vigencia fitosanitaria citrícola que incluya a los PIF, a las comunidades autónomas, como les decía, a la comisión técnica, el sector productor, evidentemente.

Después, una elaboración y aplicación, en su caso, de un plan de contingencia de la administración española para hacer frente a cada uno de los agentes considerados o no, en estos momentos al menos; o aquellos en los que en un análisis pertinente se reconozca la existencia del potencial del riesgo de entrada de establecimientos a la enfermedad o la plaga, o el vector, en su caso.

Un tercer punto sería la propuesta de actuación trasladada a los niveles de la comunidad económica europea, como les venía diciendo, con unos objetivos muy concretos: la realización de un análisis de riesgo para cada uno de los agentes de riesgo identificando los problemas asociados a cada caso y la puesta en marcha, cuando sea necesario, de medidas de restricción de la entrada de los cítricos en el mercado comunitario, registros previos, auditoría fitosanitaria, sistemas de trazabilidad, medidas de cuarentena, etcétera, etcétera, etcétera.

Cualquier barrera que impida, evidentemente, que podamos tener problemas como los que tenemos con el famoso Rhynchophorus o con cualquier otro bichito, que ayer.
.
.
-ayer, no, perdón-, el martes, por ejemplo, hablábamos de un bichito que lleva la madera.
.
.
(Veus) El nematodo del pino, ya no lo recordaba.
Muchas gracias, señor Ponce, por su colaboración.

Efectivamente, al igual que sucede con eso y que en esa comisión se aprobó la proposición no de ley por mayoría, yo espero que, en este caso, como lo que estamos tratando es de intentar proteger nuestra citricultura, como ustedes decían antes muy bien, frente a ataques, en este caso, no como los de la PAC, pero sí reales, como son los -vuelvo a incidir- hongos, plagas, bacterias, etcétera, etcétera, yo creo que sería un momento muy importante que esta comisión aprobase esta proposición no de ley, que digo y reafirmo es una postura valiente frente una reivindicación desde la comunidad hacia arriba, hacia arriba, hacia el estado español y hacia la comunidad económica europea.

Muchas gracias, señor presidente.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias a usted, señor Ballester.

Señora López, tiene usted la palabra.

La senyora López Barceló:

Muchas gracias, señor presidente.

Bien.
En la exposición de motivos, el Grupo Parlamentario Popular habla de que en la Comunidad Valenciana se han realizado en los últimos años esfuerzos muy importantes para afrontar las consecuencias de las plagas que afectan a nuestra agricultura.

Y es cierto que se ha de reconocer que la única.
.
.
, bueno, que una de las pocas cosas buenas que se han hecho desde 2001, a partir del bloqueo de Estados Unidos a nuestras clementinas, por ejemplo, ha sido ese tema.

Lo que pasa es que vamos hacia abajo debido a los recortes presupuestarios.
Y el ejemplo lo tenemos en la mosca de la fruta -que ya lo hemos tratado en esta comisión-, cuyo trampeo se ha suprimido en el reparto del producto a los agricultores y agricultoras, cosa que, bueno, ha perjudicado bastante a los citricultores y a los agricultores.

Y no sabemos cómo está, por ejemplo.
.
.
, bueno, cómo está el tema de.
.
.
, cómo está el tema en Caudete de las Fuentes, con otro tipo de bacteria, porque las noticias es que están también bastante mal.

Cuando hablan de la prevención en el control, la erradicación y la investigación, fundamental en este tema, fundamental en este tema, evidentemente, aquí de nuevo queremos incidir en el tema del Instituto Valenciano de Investigaciones Agrarias, del IVIA, que ahora mismo se encuentra en una situación bastante difícil.

Decir que a esta propuesta de resolución nosotros tendríamos algunas cosas que aportar, que, bueno, evidentemente no lo hemos hecho con ninguna enmienda.
.
.
, digamos, no lo hemos hecho de forma reglamentaria.
Así que nos gustaría aportar, aportar al debate algunas cuestiones para enriquecer el texto, y me gustaría que las tuviera, si pudiera ser, el Grupo Parlamentario de Popular de alguna forma las tuviera en cuenta.

Bien.
Por ejemplo, cuando se dice, en la propuesta ya de resolución, cuando se dice: «La fijación de un reducido número de puertos europeos de entrada para cada cultivo», nosotros añadiríamos que estos puntos estuvieran cerca de las zonas de redistribución, que, por ejemplo, son Valencia, Sagunto, Gandía o Castellón.
Es decir, muy cerca de los almacenes donde se tiene que comercializar esa fruta importada, ya que el control sería mucho más eficaz, controlando entrada y primer punto de distribución.
Ya tendrá ocasión de contestarme.

Luego, la inspección en origen.
Nosotros también añadiríamos que la paguen los países de origen, tal y como nos lo hacen hacer a nosotros.
Y esta medida, la Unión Europea sabemos que es muy reticente a acogerla y que solamente una vez la ha permitido, y ha sido con Brasil y Argentina.

Y luego, otra cuestión también -que a parte nosotros estamos de acuerdo en la reciprocidad mutua con los distintos protocolos que nos imponen los diversos países-, inspectores fitosanitarios europeos especializados en los distintos cultivos.
Y nosotros añadiríamos el control del material vegetal también que entra en los aeropuertos, porque muchos turistas también traen plantas, traen frutas, traen verduras, que pueden tener también plagas y enfermedades, sobre todo si vienen de países con plagas en cuarentena.

Yo creo que sería una cuestión que de alguna forma enriquecería bastante todo lo que se pide en esta propuesta de resolución y que espero que si se pudiera acoger a alguna de ellas, perfecto.
De alguna forma también le decimos que puede ser.
.
.
, bueno, que en base también a lo que me conteste usted, que permita que.
.
.
nuestra posición cambiaría de alguna forma, de una posible abstención a un voto favorable.
¿De acuerdo?

Muchísimas gracias.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias a usted, señora López.

Señor Ponce, por parte del Grupo Compromís, tiene la palabra.

El senyor Ponce Guardiola:

Gracias, señor presidente.

 

Bien.
Esta propuesta.
.
.
podemos estar de acuerdo en lo que es la filosofía.
Está claro que el riesgo es visible, la presencia de plagas que vengan de fuera.
El mercado está cada vez más globalizado.
.
.
(Inoïble per raons técniques) Disculpen.

Bien.
Decir que, bueno, falta mucha concreción en lo que es la propuesta.
Parece ser que de alguna forma esto es, bueno, poner una semilla para que, a través del estado, se vaya concretando en medidas concretas, que a su vez se puedan transmitir o se puedan pedir como requisitos concretos a ir desarrollando.

Y, bueno, básicamente, ya le digo, estamos de acuerdo.
Solo que, bueno, falta materializarlo.
También es cierto que con esto tampoco vamos a garantizar nada, de no ser que sea una medida que adopte la Unión Europea en su conjunto.

Por tanto, esa es una.
.
.
un gran reto, conseguir que la Unión Europea acepte estas propuestas.

Bien.
Y de la misma forma que he comentado en el punto anterior, consideramos que la agricultura valenciana necesita que, que.
.
.
, eso, competir en igualdad de condiciones con el resto de agriculturas, con las que compite realmente.

Antes no lo he mencionado y ahora sí quería hacer hincapié en que en Marruecos el salario.
.
.
, un jornal básico es la décima parte de lo que es un salario aquí en la Comunidad Valenciana.
Por tanto, si encima los controles son menores y encima podemos tener infecciones, plagas y demás que puedan venir de fuera, bueno, la situación del campo valenciano es más que preocupante.

Bien.
Yo no me voy a extender más.
Y en principio, bueno, haciendo hincapié en que es una medida de buenas intenciones, que ojalá se concrete y ojalá esa semilla que he comentado germine, votaríamos a favor.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias, señor Ponce.

Por parte del Grupo Socialista, tiene la palabra el señor Signes.

El senyor Signes Núñez:

Gràcies, president.

Començaré la meua intervenció dient que davant la situació límit que vénen patint els professionals del camp -perquè ara ja no parlem que el sector està en l'UCI, ara està en el tanatori-, ja que les polítiques plantejades des de fa dèsset anys pel Partit Popular no han donat o millorat l'activitat agrària, veig, sincerament, atrevida la redacció d'esta PNL, que no és més que un brindis al sol per a posar en evidència el que vostés, senyors del Partit Popular, senyor Ballester, qualifiquen com a esforços molt importants i que, en definitiva, han segut esforços mínims i cada any retallats de forma dràstica.

La veritat, senyories, és que quan u vol realment fer front a les plagues que afecten la nostra agricultura no reduïx les partides destinades al control i eradicació de plagues.
I li posaré un exemple molt concret, dos.
Quantia destinada per la conselleria per al desenvolupament de la campanya oficial de lluita contra la Ceratitis capitata: 2008, 11,3 milions; 2011, 8,8 milions.
Una disminució significativa.
Diners destinats per al repartiment de trampes i productes en la lluita contra la mosca de la fruita: 2010, 700.
000 euros; 2011, 200.
000 euros.

I els parle de la plaga més important que afecta la citricultura valenciana, un sector que representant aproximadament el 45% de la producció final agrària d'esta comunitat i que contribuïx de forma clara al manteniment d'una potent indústria hortofructícola, gran exportadora de taronges i mandarines valencianes sotmeses als controls dels inspectors que si detecten qualsevol fruita picada és la ruïna.
I abans ja s'ha dit, i ho saben bé vostés, perquè Estats Units ja ha actuat en contra dels interessos econòmics del sector prohibint l'entrada de taronges i mandarines valencianes.

Així que, senyors del Partit Popular, paripés com el que vostés fan en la PNL demanant el disseny d'una estratègia europea de lluita global contra la introducció de plagues i malalties que poden causar danys en l'agricultura, no és el que més, exactament el que més li convé al sector en estos moments.

Jo els demanaria un poquet més de seriositat, perquè l'assumpte és greu.
I l'han de començar per arreglar.
.
.
, i han de començar per arreglar el que no funciona en casa.
Han de donar exemple posant a l'abast del sector tots els mitjans que necessita, si vol ser creïbles dins i fora.

Perquè, no els ho negaré a vostés, la paraula pla els encanta utilitzar-la molt, però mai la fan efectiva.
Què vull dir?
Vull dir que un pla s'ha de dotar de la partida econòmica necessària perquè funcione i done resultats, i no fer com fan vostés, passar el temps demanant al ministeri, que, per suposat, és el que té les competències en els controls d'importacions.
.
.
Se li ha d'exigir, no demanar, se li ha d'exigir que siga més estricte.
Sols hem de veure com descarreguen els vaixells en Portugal tota mena de productes sense el corresponent passaport sanitari o amb inspeccions que sols tenen d'inspecció el nom.
El tema és sobradament conegut per l'administració perquè jo no tinga d'allargar-me hui ací més.

Per això, reclame que s'ha d'exigir i no limitar-se a manifestar el nostre suport al Consell en totes les actuacions tendents a col·laborar amb el govern de la nació, perquè el problema era el suficientment alarmant per a exigir quan estava en el govern el senyor Zapatero, de les.
.
.
-sis i vint-, i ara seguix sent-ho amb el govern del senyor Rajoy.

Per tant, jo els agrairia, senyors del Partit Popular, per això de la lleialtat institucional, que utilitzaren la mateixa redacció davant un mateix problema.

Quant a la reciprocitat mútua amb els distints protocols que ens imposen els diversos països, sí que volem des del Grup Socialista mostrar la nostra preocupació sobre el tema, ja que no està portant-se a terme.

I respecte del principi de reciprocitat, hauria de ser un pilar fonamental en les negociacions que el ministre, el senyor Arias Cañete, està portant endavant amb els països tercers, com Marroc, però no és així, lamentablement, ja que en la seua visita a Marroc, el senyor Arias Cañete ja ens va anunciar que no anava a avaluar quins serien els efectes de l'acord Unió Europea-Marroc, que entrarà en vigor el proper 1 de juliol, sobre el sector hortofructícola espanyol i, per tant, valencià.

I tots sabem que els productes hortofructícoles que entraran per les fronteres de l'atlàntic o de la mediterrània no han estat obligats a complir el protocol fitosanitari que imposa la Unió Europea als nostres productors valencians.
És molt injust, però sobretot molt perjudicial, perquè en eixes condicions mai podrem ser competitius.

El Grup Socialista no va a votar en contra, anem a esperar-mos a vore la resposta del senyor Andrés Ballester per a decidir el nostre vot, perquè pensem que el benefici que representaria per al sector citrícola valencià un pla de defensa fitosanitària mandatat per Europa, amb un abast més ampli a l'hora d'aplicar-se, i pensant també en els interessos de tota l'agricultura valenciana, gran exportadora de taronges i mandarines, seria molt interessant.

Res més i moltes gràcies.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias, señor Signes.

Señor Ballester, para réplica, tiene usted cinco minutos.

El senyor Ballester Costa:

Eso se llama emplazar el toro y dejárselo al.
.
.

De entrada, muchas gracias a los tres grupos por la actitud ante esta, entiendo, de verdad, necesaria, exigente y corajuda PNL que presenta la conselleria en este caso y que presenta el Grupo Popular en este caso.
Creo que todos han entendido el mensaje.

Empiezo por la señora López por la deferencia que ha sido la primera que ha intervenido y no por aquello de que es dama, porque si no ya podría recusármelo posiblemente.
(Remors) De todo lo que usted me dice, lo de la Ceratitis capitata, que es la famosa mosca blanca esta, solamente estamos perdiendo en el mercado todos los meses 500 millones de machos estériles, no sé si usted lo sabe o no, pero son 500 millones de machos estériles, con lo cual, fíjese el trabajo que se está haciendo en ese aspecto por parte de la conselleria.
Es tremendo, estamos quedándonos sin mosca blanca en el mediterráneo apenas.
Porque además bajan las subvenciones, lo decía ahora muy bien el señor Signes, y es verdad, bajan las partidas presupuestarias para la famosa factoría de moscas estériles y tal, porque en realidad cada vez hay menos y la necesidad de los agricultores, ellos mismos son los que nos están demandando a la conselleria y esas necesidades cada año se queda la partida presupuestaria sin cumplir.

O sea, que hemos puesto tanta mosca blanca en el mercado, estéril, que ya no es posible… Nos faltan naranjas en este caso y mandarinas y pomelos, señor Signes, que también es citricultura los pomelos y los limones de la Vega Baja del Segura, que también son citricultura.
Que aquí cada vez que hablan ustedes de cítricos solamente son naranjas y mandarinas.
No señor, los pomelos y los limones de la Vega Baja, que usted saborea cuando come un buen arroz y tal, pues eso también es citricultura.

Por lo demás, me ha parecido interesante.
Lo único que pasa es que no sé si cabría, imagino que sí, porque de lo que se trata es de poner unas barreras de protección a nivel de estado, el tema de las materias vegetales que se entran por los aeropuertos.
Eso me parece una novedad que creo que lo podemos admitir, incluso me gustaría que de alguna forma participara en la redacción.
O sea, que yo no voy a poner ahí ninguna pega, al contrario.

Por lo demás, en lo de los puertos usted tiene una pequeña confusión.
Nosotros hablamos de solamente puertos receptores, pero no a nivel de España, estamos hablando a nivel de mercado único europeo.
Porque, como bien ha dicho después el señor Signes, luego desembarcan por Portugal y nos encontramos que aquí puede pasar cualquier cosa y los controles no son tan exigentes como los que hacemos nosotros o los que a lo mejor pueden hacer en un puerto holandés o en un puerto francés.
Debemos de unificar eso.
Por eso los protocolos de los que estamos hablando y a los que se refería el señor Signes.

Por lo demás, señor Signes, hay una cosa tétrica que no me gusta, porque, claro, son tantos los agricultores, y seguro que no lo ha dicho usted con esa intención, eso del tanatorio, ¡coño!
, usted cuando está en el tanatorio eso ya no tiene solución.
La cosa está fea, la realidad es dura.
Sabe usted que los agricultores sobre todo de la Comunidad Valenciana han sufrido mucho, porque la falta de agua, la escasez de agua, esos riegos localizados que no llegan.
Y muchas veces digo: ¿por qué no se hace?
Yo antes estaba escuchando a la consellera y a los riegos localizados y, digo, pero si hay muchos sitios donde van a poner el riego localizado y luego no tienen agua.
Pregúntele a la gente del Júcar que se les quería hacer un plan de cuenca reducido y reducirle la dotación y tal… Y ahí estamos nosotros defendiendo ese tema, como sé que también van a estar ustedes, porque además eso es lógico y tal.
Tenemos que defender a la gente que hoy en día en este país trabaja y los agricultores son un sector clarísimo que están trabajando.

Y por lo demás, solamente una cosa más.
Me ha agradado el oírle que nunca podrán ser competitivos cuando se firman acuerdos como el acuerdo prioritario con el mercado de Marruecos en la Comunidad Económica Europea.
Pero termine usted la frase, diga quién lo hizo, diga quién lo dejó firmado y diga que a las siete menos veinticinco el señor Zapatero aún sale aquí.

Muchas gracias.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias.

Señorías, he creído entender que por parte del grupo proponente podíamos incorporar algo o.
.
.
(Remors) Usted mismo es el que tiene que indicarlo.
Lo digo para dar la palabra a los siguientes grupos, porque se ha quedado abierto por si usted quiere… suspendemos un minuto por si usted quiere (remors).
.
.

El senyor Ballester Costa:

Lo de la materia vegetal, simplemente.

El senyor vicepresident:

.
.
.
como una corrección de errores.
No, no, como ustedes consideren.

El senyor Ballester Costa:

Lo dejamos ahí.
No te preocupes que yo lo gestiono en la conselleria.
Está claro.

El senyor vicepresident:

Entonces, ¿está claro?
Bueno, pues entonces seguimos interviniendo.
Por parte de la señora López, ¿quiere usted?

La senyora López Barceló:

Muchas gracias, porque entiendo que.
.
.
, bueno, este grupo parlamentario ahora no va a decir que se va a abstener, evidentemente, gracias a que se ha añadido una de las cuestiones que nosotros proponíamos.
Así que, evidentemente, va a contar con el voto favorable desde Esquerra Unida.

Pero eso sí, nosotros seguimos pidiendo que creemos que no es acertado lo que ha dicho el portavoz del Partido Popular en este tema de la mosca mediterránea.
Ya lo exigimos aquí.
Simplemente dejar clara que nuestra postura sigue siendo la de que esos trampeos deberían de seguir repartiéndose gratuitamente.
No voy a entrar, evidentemente, en el debate y era simplemente para dejarlo claro.
Y que, bueno, que entonces va a contar con el voto favorable de Esquerra Unida.

El senyor vicepresident:

Muy bien.

Señor Ponce, por parte del Grupo Compromís.

El senyor Ponce Guardiola:

Muy brevemente.

Creo que se ha desprendido de la comisión de hoy que todos teníamos un talante constructivo, independientemente del origen de las propuestas que se han valorado, independientemente de la marca de la persona o de quien las proponía.
Y que eso me gustaría que fuera extensivo a todas las actividades de las Cortes Generales, cosa que tengo que decir que no sucede.

Yo le pido al Grupo Popular que estudie con detenimiento las propuestas que se hacen, que siempre son constructivas y que, bueno, que el talante que ha reinado hoy aquí se haga extensivo.

El senyor vicepresident:

Señor Ponce, en nombre de la presidencia tengo que decirle que en esta comisión, generalmente, hay mucho debate pero se llega a muchas conclusiones.
Por lo tanto, como usted no es el portavoz de la comisión, pero que sepa que en esta comisión este deseo suyo, gracias a la mesa y a los grupos proponentes, casi siempre llegamos a acuerdos.
Muchas gracias.

Por parte del Grupo Socialista, tiene la palabra el señor Signes.

El senyor Signez Núñez:

Gràcies, president.

Jo tenia marcada una postura d'abstenció, però la magnífica dialèctica del senyor Andrés Ballester m'ha convençut i, per tant, anem a votar a favor.
Espere que la portaveu d'esta comissió entenga com ha anat açò.

Moltes gràcies.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias, señor Signes.

Entonces, señorías… (Remors) Señor Ballester, será para agradecimiento ¿no?
Tiene la palabra diez segundos.

El senyor Ballester Costa:

Simplemente para agradecer a los tres grupos la voluntad de trabajo, como bien ha dicho el señor Ponce que no es tan corriente esto.
Y permítame la licencia, la señora presidenta.
Señor Ponce, usted como no es habitual en esta comisión, normalmente cuando se aprueban dos proposiciones no de ley por unanimidad el señor sustituto de la presidenta invita a merendar.
(Rialles)

El senyor vicepresident:

Estas últimas palabras se las agradecemos, pero el señor presidente accidental tiene otras obligaciones.
Pero quedan ustedes.

Señorías, pasamos a la votación… Permítamonos esta licencia porque yo creo que la comisión de esta tarde se lo merece por las votaciones que hemos tenido por unanimidad.
Por lo tanto pasamos a votación este punto.
¿Votos a favor?
Señorías, por unanimidad queda aprobada esta proposición no de ley.

Les adelanto, señorías, que el punto que figuraba como número seis quedó retirado por el grupo proponente.
Y ahora se incorpora la presidenta para terminar esta comisión.

(Ocupa la presidència la presidenta, senyora Esther López Barceló)

La senyora presidenta:

Señorías, antes de finalizar la sesión me gustaría decir sobre todo a los portavoces que por favor se quedaran un momento después de que finalice para que podamos fijar la fecha de la siguiente comisión.
Y creo que sería una buena tradición, una buena norma para que de esa forma no tengamos problemas, como el que por ejemplo ha padecido hoy el Grupo Parlamentario Compromís, porque se han solapado dos comisiones.
Y creo que es una buena forma de organizar el trabajo, si les parece bien a los señores portavoces.

Si nadie quiere añadir ninguna cosa, creo que podemos dar por finalizada la sesión de la comisión de agricultura de hoy.

Muchas gracias.

(S'alça la reunió a les 18 hores i 30 minuts)