Untitled Web Page



**Ple de les Corts Valencianes realitzat el dia 13 de maig de 2004.
Comença la sessió a les 10 hores i 9 minuts.
Presi-deix el Molt Excel·lent Senyor Julio de España Moya.
Sessió plenària número 25.
Segona i darrera reunió.**

 

 

***Compareixença del president del Consell, senyor Francisco Camps Ortiz, per a respondre les preguntes d'interés general per a la Comunitat Valenciana, formulades pels grups parlamentaris.***

 

**El senyor president:**

 

Il·lustríssims senyors diputats i senyores diputades.

Continua la sessió amb la compareixença del president del Consell per a respondre les preguntes d'interés general per a la Comunitat Valenciana formulades pels grups parlamentaris.

En primer lloc, formula la pregunta l'il·lustre diputat i síndic del Grup Parlamentari Popular senyor Castellano.

Por favor, señor Castellano.

 

**El senyor Castellano Gómez:**

 

Gràcies, molt excel·lent president.

Senyories.

Molt honorable president de la Generalitat.

Des de l'any 1995 la Comunitat Valenciana ha tingut, sense cap de dubte, una de les majors transformacions i millores en matèria d'infraestructures: en carreteres, en ports, en aeroports; també en infraestructures socials, com en construcció de col·legis, construcció de centres sanitaris; i com no, també citar allò que són els grans projectes com la Ciutat de les Arts i les Ciències, Terra Mítica, el complex cultural de Castelló o com el circuit Ricardo Tormo, per citar alguna de les inversions i infraestructures importantíssimes que han ficat en valor la nostra comunitat i que han creat també ocupació.
I ara el govern del president Camps, amb bon criteri, vol impulsar un nou pla d'infraestructures perquè la nostra comunitat seguixca per la senda del desenvolupament, del creixement i del progrés.

No obstant, senyor president, és preocupant la posició en algunes qüestions del govern central d'Espanya, que pareix que, igual que l'anterior etapa de govern, vullga donar-li l'esquena als interessos de la Comunitat Valenciana.
I aixina, en pocs dies de govern, n'hi han molts exemples: transvasament de l'Ebre, no hi ha transvasament de l'Ebre; tren d'alta velocitat, se paralitzen licitacions que ja estaven en marxa o que estaven a punt de ficar-se en execució, o si parlem de les inversions en infraestructures importantíssimes de la Copa d'Amèrica, la contestació és "no sabe, no contesta", i aixina podíem també dir un llarg etcètera d'allò que és matèria d'infraestructures tan necessàries per a la nostra comunitat.

Jo crec que davant una proposta com mos fa el Govern de la Generalitat, tan important com és un pla estratègic d'infraestructures, tots els grups parlamentaris representats en esta cambra hauríem de recolzar d'una manera decidida este tipus d'iniciatives.
Jo crec que el Pla d'infraestructures estratègiques és una prova més de l'impuls, del dinamisme i del bon fer del Govern de la Generalitat, i des del Grup Parlamentari Popular entenem que és un encert i que és fonamental per a seguir impulsant la nostra terra, per a estimular la nostra economia i per a seguir creant ocupació i qualitat de vida absolutament per a tots.

Per això, senyor president, el Grup Parlamentari Popular li formula la pregunta de quina és la situació, quines són les perspectives, del Pla d'infraestructures estratègiques 2004-2010, i també, lògicament, el recolzament que puga tindre del govern central perquè siga una realitat un pla jo crec que ambiciós, un pla important per a la nostra comunitat, que sense cap de dubte va a millorar el nostre futur.

Moltíssimes gràcies.
*(Aplaudiments des d'un sector de la cambra)*

 

**El senyor president:**

 

Moltes gràcies, senyor Castellano.

Senyor president, té la paraula.

 

**El senyor president del Consell:**

 

Gracias, señor presidente.

Señorías.

Portavoz del Grupo Parlamentario Popular en las Cortes Valencianas.

Pues, efectivamente, estamos hablando de un plan de infraestructuras que es uno de los elementos fundamentales para los que tenemos que hacer un esfuerzo especial, porque es poner en valor nuestro territorio, en valor para seguir creciendo y en valor para seguir siendo competitivos.

El Gobierno Valenciano ha presentado un plan de alrededor de 15.
000 millones de euros.
Esos 15.
000 millones de euros se reparten de la siguiente manera y a invertir hasta el año 2010: En carreteras, 3.
500 millones de euros; en transportes, 2.
200 millones de euros; en puertos, 650 millones de euros; en infraestructuras hidráulicas, 1.
700 millones de euros; en energía, 5.
000 millones de euros; en costas, 282 millones de euros; en arquitectura, 600 millones de euros; en telecomunicaciones, 723 millones de euros.

De estas inversiones tan importantes, de estos 15.
000 millones de euros, en torno a los 5.
000 millones de euros serán inversiones directamente realizadas por una sociedad animada por un gobierno que sabe que este tipo de propuestas son fundamentales para que la inversión privada se sume a la pública.
Y del restante de los 10.
000 millones de euros, en torno a unos 2.
500 millones de euros será mediante sistemas que nos permitan la inversión extrapresupuestaria para los próximos años.

Y todo esto ¿por qué?
Porque necesitamos seguir invirtiendo en nuestra comunidad para mejorar nuestro sistema de comunicación, para mejorar nuestras infraestructuras y para añadirle valor a nuestro territorio.

15.
000 millones de euros que se tienen obligatoriamente que sumar a los otros 15.
000 millones de euros previstos y comprometidos por el Gobierno de España.

Esa suma importantísima hace no solo poner en marcha el sistema que permite que nuestro territorio, perfectamente bien ubicado geográficamente, se convierta en una de las plataformas de comunicación más potentes de toda España y más potentes de todo el Mediterráneo, sino que además en la propia ejecución de las propias inversiones se genera más empleo y más prosperidad.

Yo sé que estas cosas a veces generan una cierta perplejidad, incluso alguna sonrisa desde los bancos de la oposición, pero cuando hablamos de una carretera o hablamos del metro o del tranvía, o hablamos de obras hidráulicas o hablamos de la mejora de nuestros puertos o de aeropuertos, estamos hablando de poner en valor constantemente un territorio que necesita de estas inversiones para que no pare.
Y es lo que este gobierno va a hacer, invertir, estimular la inversión privada y, desde luego, no permitir que nadie pare el crecimiento de esta comunidad.
Y las inversiones en infraestructuras son precisamente el camino para que nadie pare el crecimiento y la prosperidad de nuestro territorio autonómico.

Estamos aplicando un modelo que ha servido durante estos años y que tiene que seguir sirviendo para que la prosperidad signifique más oportunidades y más empleos.
Ha sido un modelo que, aplicado, ha dado el éxito que todos queríamos: una comunidad que, gracias a estas inversiones, va a dejar de ser Objetivo 1 y se va a convertir en una región europea del grupo de competitividad, que mira al futuro de forma confiada y con todo el optimismo de aquellos que saben que van por el buen camino, y que desde luego, y creo que es compromiso no solo del Gobierno y no solo del Grupo Parlamentario Popular sino que tiene que ser el compromiso de toda la sociedad, todos juntos y unidos tenemos que hacer que nadie pare el crecimiento de esta comunidad.
Y cuando alguien pone en valor o alguien pone en cuestión o alguien intenta abrir un debate político respecto de alguna inversión en nuestra comunidad, está intentando parar nuestra comunidad, bien sea cuando hablamos del agua o bien sea cuando hablamos de los puertos o de los aeropuertos o del tren de alta velocidad.
Necesitamos de todas las inversiones, de todas y cada una de las inversiones, puestas en marcha por el estado, puestas en marcha por la Generalitat o puestas en marcha por cualquier municipio para seguir prosperando y seguir mirando al futuro con absoluta tranquilidad y absoluta confianza.

Podemos y debemos convertirnos en una de las regiones más prósperas de toda Europa.
Estamos en camino de conseguirlo.
Podemos y además debemos convertirnos en una comunidad que alcance el pleno empleo.
Y eso lo garantizan las políticas de mucha clase y de mucha tipología, pero fundamentalmente las políticas que hablan de inversión en infraestructuras, de añadirle valor a nuestro territorio y de dar competitividad a nuestras empresas.
Hay industrias que pueden estar pasándolo mal, pero hay industrias que lo pasarían mucho peor si estas inversiones no se pusieran en marcha.

Muchas gracias.
*(Aplaudiments des d'un sector de la cambra)*

 

**El senyor president:**

 

Moltes gràcies, senyor president.

Per a formular la segona pregunta, té la paraula l'il·lustre síndic senyor Pla, del Grup Parlamentari Socialista.

Senyor Pla.

 

**El senyor Pla i Durà:**

 

Gràcies, senyor president.

Senyor president.
Quines mesures pensa adoptar el Consell de la Generalitat Valenciana per fer front a la situació que actualment travessen els sectors productius tradicionals de la nostra comunitat?

 

**El senyor president:**

 

Moltes gràcies, senyor Pla.

Té la paraula, senyor president.

 

**El senyor president del Consell:**

 

Gracias, señor presidente.

Pues seguir invirtiendo en infraestructuras, hacer que las inversiones previstas se realicen, invertir en I+D+I y poner en marcha todos los mecanismos políticos, fiscales, económicos, que permitan que nuestra comunidad siga creciendo.

En el último año ha vuelto a crecer el empleo, y en el último año ha vuelto a descender el paro.
Creo que estructuralmente esta comunidad puede seguir mirando hacia el futuro con optimismo y con plena confianza, y esos macrodatos significan que para las cuestiones de sectores muy concretos esos datos tienen que seguir siendo igual de sólidos e igual de potentes.
Podremos atender a sectores industriales tradicionales con problemas si los grandes datos, si las grandes inversiones, si las grandes apuestas continúan por el mismo camino, pero si los grandes datos y las grandes inversiones se desvían, también los sectores de forma individualizada lo podrían pasar mal.

Muchas gracias.

 

**El senyor president:**

 

Moltes gràcies, senyor president.

Té la paraula, senyor Pla.

 

**El senyor Pla i Durà:**

 

Gràcies, senyor president.

Mire, jo crec que vosté continua amb el mateix esquema mental, i això és un greu problema per a esta comunitat.
Continua amb l'esquema mental de la ficció.
Jo compartixc clarament el compromís de desenvolupar de manera, jo crec que el conjunt d'esta cambra, allò que és un repte de futur en matèria d'infraestructures.
Però m'agradaria conéixer eixe pla d'infraestructures.
Per què no l'ha portat ací?
Vosté l'ha presentat públicament i no l'ha portat ací a debatre'l.
Per tant, continuem amb la clara irresponsabilitat *(recalcant la paraula)* de la política de ficció, allunyada de la realitat, que de manera reiterada continua utilitzant dades globals per a intentar aparentar que les coses van bé.

Jo estic d'acord que hi ha un aspecte fonamental per al futur d'esta comunitat, que són les infraestructures.
No parle encara del govern d'Espanya, no parle encara del govern de Madrid fins que vosté no siga capaç de portar eixos compromisos que diu que té de l'anterior govern, discutir-los i debatre'ls, perquè si és tot com allò que hem vist en els darrers anys, *apaga y vámonos*, la ficció.
El 50% de baixada en allò que és la inversió en obra pública en esta comunitat.
Per què?
Perquè té la caixa buida.
Té la caixa buida i està parlant de 15.
000 milions.

I en segon lloc, esta comunitat ha de fer un gran esforç que vostés no han fet, per a resoldre un problema que és estructural i que cada dia que passa es veu amb major claredat.
Perquè vostés poden parlar de grans dades que puja l'ocupació, que continua creixent, en definitiva, continua creixent esta comunitat.
Molt cert.
Però com creix?
Ja li ho vaig dir en el debat d'investidura.
Creix de manera desequilibrada, i creix fonamentalment en base a la construcció i, per tant, a la potenciació de serveis que estan generant una ocupació precària i de mala qualitat, i ho sap vosté.
I en canvi, sectors tradicionals, la indústria d'esta comunitat, que ha fet durant molts anys possible que n'hi haguera riquesa.
.
.
, la indústria i també l'agricultura, li recorde els llauradors, cada dia que passa la renda dels llauradors cap avall, i cada dia que passa menys llauradors.
Però, en definitiva, mentrestant, poc suport.

Vostés han estat huit anys vivint de la ficció i desequilibrant clarament el creixement d'esta comunitat.
I què ha passat en els sectors productius tradicionals?
Quan ara tenim davant de nosaltres un repte important, no sols per la competència exterior d'Àsia sinó també per l'ampliació, què passa?
Que tenim les nostres empreses més dèbils.

Perquè tenim un Impiva que ha estat huit anys sense adreçar-se a les xicotetes i mitjanes empreses per a reforçar la seua capacitat d'innovar.
La xarxa d'instituts tecnològics, de la qual vosté a vegades presumix, ha hagut de fer esforços per a guanyar diners i competir amb el que són entitats i empreses privades perquè no tenien recursos públics per a fer front a la seua tasca, que és innovar i aplicar eixa innovació a les empreses.

Què ha passat amb l'Ivex?
Val la pena fer tota eixa gran campanya que vostés feren per a vendre la imatge del senyor Zaplana perquè, després d'un cert temps, les nostres empreses tinguen la mateixa dificultat en els mercats tradicionals que en teoria havia de fer valdre el senyor Julio Iglesias en eixe meravellós contracte?

Què ha passat, per tant, amb eixes dos grans iniciatives?

Però jo li dic més.
Vosté té un repte per davant que és consolidar clarament eixe compromís amb l'R+D+I, que jo no l'he vist per cap de lloc.
Xifres i ficció i poca realitat.
I com no he vist per cap de lloc, senyor president, el que en definitiva seria normal en un país normal, que vullguera encarar el seu desenvolupament cap al que és una base sòlida de desenvolupament, que és el coneixement, l'educació i la formació, i en definitiva, la millor qualificació de la nostra gent.

Vosté vol continuar insistint en el model que genera fonamentalment precarietat i inestabilitat laboral, però que, a més, està basat en l'especulació i en els grans negocis, moltes vegades d'oci, de dubtosa viabilitat?
Vol continuar per eixa senda?
Vol continuar dient als valencians que si tenim les grans infraestructures ho tindrem tot re-solt, però continuant consolidant eixe desequilibri?
Ma-lament anirem.

Vosté ha de fer una aposta per canviar radicalment i fonamentalment per a apostar per eixe model bàsic de coneixement, educació, innovació i desenrotllament.
Li he presentat, i anem a fer-ho, quatre proposicions no de llei per a entrar en un debat i aplegar a acords en eixa línia, des de la perspectiva d'allò que nosaltres entenem que és preocupar-se de veritat sobre la realitat del que fa falta per a ajudar a les nostres empreses a generar llocs de treball estables, llocs de treball de qualitat.
Li hem presentat, i anem a fer-ho, quatre proposicions no de llei: Primera, formació en capacitació; segona, R+D+I més eficaç, i per tant, recolzament als instituts; tercera, finançament adequat perquè les empreses puguen tirar endavant, especialment potenciar el capital risc i el capital llavor; quart, evidentment també infraestructures, evidentment també infraestructures.
Però també.
.
.

 

**El senyor president:**

 

Muchas gracias, señor Pla.

 

**El senyor Pla i Durà:**

 

.
.
.
acompanyades de millora de la qualitat del nostre segment, que en este cas són bàsicament els polígons, bàsicament les infraestructures de comunicació de les nostres empreses.

Gràcies.
*(Aplaudiments des d'un sector de la cambra)*

 

**El senyor president:**

 

Moltes gràcies, senyor Pla.

Senyor president, té la paraula.

 

**El senyor president del Consell:**

 

Gracias, señor presidente.

Dejo en la Mesa de estas Cortes una edición del Plan de infraestructuras estratégicas para que se haga entrega *(remors)* por parte de la Mesa al.
.
.

 

**El senyor president:**

 

Señores diputados.

 

**El senyor president del Consell:**

 

.
.
.
Grupo Socialista, porque sinceramente creí que lo tenían en su poder.
En cualquier caso, *(remors)* en cualquier caso anuncio que mediante las vías correspondientes reglamentarias, podemos perfectamente debatir este Plan de infraestructuras estratégicas, que al menos está impreso y no son ideas que se las lleva el viento.

Mire, ha crecido el empleo.
Lo siento para ustedes, porque parece ser que les duela.
Ha crecido el empleo.

 

**El senyor president:**

 

Perdón, señor presidente.

Señores diputados.
Habíamos llegado a un medio acuerdo de que las comparecencias del presidente iban a tener el sosiego necesario para que todos pudieran exponer sus ideas.
Por favor, no convirtamos esto en un diálogo que no debemos de.
.
.
para prestigio de la cámara.

 

**El senyor president del Consell:**

 

Gracias, señor presidente.

Ha crecido el empleo durante este año.
¿Se ha destruido paro?
También durante este año.
¿Se han creado empresas?
También se han creado empresas.

Es verdad que hay unas circunstancias coyunturales que hacen que la exportación en el 2003 no haya seguido subiendo como durante los años anteriores en cifras récord, es verdad, pero seguimos estando en cifras récord en esta década.
Y estoy convencido además de que por el camino por el que vamos vamos a continuar creciendo también en los sectores tradicionales.

Nosotros, ¿qué hemos hecho durante este tiempo?
Apostar por las infraestructuras.
Pero también apostar por la I+D+I, ha crecido en los presupuestos de forma clara, en los presupuestos del año 2004 para la investigación y el desarrollo y la innovación.
Un 40% más de presupuesto para la red tecnológica.
.
.
, por cierto, es una de las más potentes de toda España.

Estamos en el camino de las inversiones, en la investigación, en el camino de la inversión y el gasto, en la formación, estamos también en el camino de seguir mejorando los sistemas educativos en la comunidad, para seguir añadiendo cualificación a nuestro tejido productivo.

Mire, señor Pla, al final, va a terminar hablando de lo que usted quería hablar, y como siempre, y desgraciadamente, no de las cosas que tienen ni sentido, ni solidez, ni carácter, a la hora de hablar de estas cosas, y usted lo sabe.
Ha vuelto aquí a hablar de algo que a ustedes.
.
.
, no sé, es como si les perdiese en el debate político.
En vez de hablar de las cosas que tienen interés, de la creación de empleo, de las inversiones, de las infraestructuras, siempre aparece, de repente, una reflexión de estas que es como si fuese lo único que realmente les hace levantarse por la mañana a hacer oposición.
*(Remors)*

Nosotros vamos a seguir gobernando planteando las cuestiones tal y como creemos que tenemos que seguir planteándolas.
Desde luego, con el diálogo, con la capacidad de debate que tenemos que tener, pero también con los datos objetivos.

Ha crecido el empleo en nuestra comunidad durante estos años, y sigue creciendo.
Ha bajado el paro durante estos años, y sigue bajando, y, además, cuando ustedes hablan de precariedad, también tendrían que recordar cómo dejaron la Comunidad Valenciana cuando ustedes gobernaron y los datos de estos momentos.
El otro día tuve la ocasión de hablar con los sindicatos de nuestra comunidad y ver otra vez los datos de temporalidad: 8 y hasta casi 9 puntos por debajo ocho años después de como ustedes lo dejaron.
Hemos bajado la temporalidad a mayor ritmo que lo ha hecho el resto de España, y estamos en estos momentos en el 34,75% de tasa de temporalidad, y ustedes la dejaron por encima del 40%.
*(El senyor president colpeja amb la maceta)*

Eso, ¿qué significa?
Como le decía antes, en la primera intervención: los grandes datos son datos que apuntan al optimismo y a la confianza.
En un año, crecer en 54.
000 puestos de trabajo más, significa que esta comunidad sigue creciendo en empleo y que es un dato que nos permite saber que por este camino tenemos que continuar.

Yo solo le digo, señor Pla, que si las cosas las hacemos como las estamos haciendo, y si el Gobierno de España sigue apostando por esta comunidad, como ha venido haciendo durante estos años, tenga usted la completa seguridad que alcanzaremos el pleno empleo y seremos una de las regiones más prósperas de toda Europa.
Que vamos por el buen camino.
Solo le pido a usted, a su grupo y a su partido, que no solo vayamos esta comunidad por el buen camino, sino que ustedes vayan también por el buen debate y por la buena oposición.
Con ese poquito yo creo que iremos todavía mucho más rápido.
Solo les pido el buen debate y la buena oposición, porque esta comunidad va por el buen camino.

Muchas gracias.
*(Aplaudiments des d'un sector de la cambra)*

 

**El senyor president:**

Señora Espí, no se me desasosiegue.
*(Rialles)*.

Señor don Gerardo Camps, no me estimule el debate.
*(Rialles)*.
A petición.

Per favor.
.
.
Moltes gràcies, senyor president.

Correspon la pregunta formulada per l'il·lustríssim senyor síndic del Grup Parlamentari Entesa.
El senyor Ribó té la paraula.

 

**El senyor Ribó i Canut:**

Senyor president, doncs, amb el màxim d'assossec, jo li pregunte al voltant d'un tema, la Radiotelevisió Valenciana, que com vosté sap, és un tema de preocupació aquí.
Per una qüestió d'atzar, dimarts, en la comissió corresponent va comparéixer el director general; fa menys de vint-i-quatre hores el portaveu de les Corts va respondre una pregunta; i a nosaltres ens sembla que és important també conéixer la seua opinió.
L'opinió és una valoració, quina valoració fa vosté del funcionament de Radiotelevisió Valenciana.

Gràcies.

 

**El senyor president:**

Moltes gràcies, senyor Ribó.

Senyor president, té la paraula.

 

**El senyor president del Consell:**

Gràcies, senyor president.

Senyories, he preguntat les dades, i m'han contestat: 74% d'utilització del valencià en Canal 9; 100% d'utilització del valencià en Punt Dos.
Hi ha hagut programes esta setmana amb xifres rècord en la història de la televisió de la nostra comunitat, i he dit: doncs, bé, les dades no estan mal.
I a soles he demanat una cosa: que en la meua comunitat no n'hi haja informes com el tripartit català per a qualificar d'afectes o desafectes els grups mediàtics en funció de la tendència política dels mitjans de comunicació.

Moltes gràcies.
*(Aplaudiments des d'un sector de la cambra.
Remors)*

 

**El senyor president:**

Por favor, esas declaraciones espontáneas que surgen constantemente, modérenlas ustedes, por favor.
Ahora la señora Mendoza, anteriormente el señor Vicente, la señora Moreno.
.
.
Si yo pretendo ser.
.
.
, pero ¡estimúlenme ustedes también a mí!
, dejen que las personas se expresen en esta tribuna con libertad, sin que ustedes tengan que interrumpir a nadie.
Por favor.

Señor Ribó, tiene la palabra.

 

**El senyor Ribó i Canut:**

Senyor president, això de "los medios poco proclives", jo li ho vaig recordar la setmana passada al voltant d'un tema específic, se'n recorda?
Ha eixit en els mitjans de comunicació.
Aquí en este país ho fan d'una altra manera, no fan informes, els apliquen directament, eh?
, els apliquen, *(veus)* i els que no són proclius, directament se'n van fora.

Mire, no ens podem creure que vosté faça una valoració d'aquest tipus, no ens ho podem creure, eh?
Jo li vaig a donar dades, no nostres.
.
.
Economia: síndic de comptes, informes del 2001, Radiotelevisió Valenciana es troba en un dels supòsits de dissolució previst en la llei de societats anònimes, textual; director general de Radiotelevisió, setembre del 2003: Radiotelevisió va perdre en el 2002 149 milions d'euros augmentant les pèrdues en 11 milions, va gastar el triple que va ingressar; el deute a llarg termini a final del 2003 és de 407 milions reconegut, uns 68.
000 milions de pessetes; el Tribunal de Comptes ha obert diligències per presumpta irresponsabilitat comptable a Radiotelevisió.
.
.

Vosté creu que és per a fer una valoració com la que ha fet?
, perquè açò és cert, no són dades nostres.

Mire vosté, en valencià, a nosaltres ens sembla perfecte que la filmoteca estiga en valencià, però ens agradaria que les pel·lícules d'actualitat, les que es veuen generalment, també ho estiguen, com estan en altres comunitats autònomes amb llengua pròpia.
No és cert, s'està produint un procés de castellanització en Canal 9, s'està augmentant el percentatge de castellà, però, per favor, aplique també els percentatges d'audiència, perquè és molt fàcil dir, "tenim un canal que és tot en valencià", clar, però mire el percentatge d'audiència.
.
.
És que s'ha d'aplicar.
En estadística, també s'ha de multiplicar per les freqüències, s'ha d'aplicar l'audiència real que arriba a la gent.
Jo crec que és important saber-ho, eh?

Privatització: es van encabotar en la privatització.
.
.
, ho parlàvem l'altre dia, que s'havia reconegut per escrit, Ministeri de Ciència i Tecnologia, el mateix senyor Rajoy ens ho havia reconegut per escrit que era il·legal, i açò és el que han dit els tribunals.

Nosaltres li hem d'agrair, i li ho vull dir amb molt claredat, el senyal que vosté va donar de no obrir les pliques i començar a aplicar aquesta privatització.
Ens haguérem vist en estos moments en un embolic immens, li ho hem d'agrair.
I al nostre entendre, li ho volem dir amb absoluta claredat, li ho volem dir a vosté, a vostés i també a vostés, a tots: la privatització no és el camí.
Nosaltres entenem que s'ha d'anar en el camí d'utilitzar més els mitjans, de recórrer menys a usos externs, a productores privades, que són amigues d'algú, no de vosté, d'algú altre, etcètera, que eixe és el camí per a sanejar finances i també, moltes vegades, per a millorar qualitat.

Respecte de drets de vaga, doncs, mire, són quatre sentències ja, han superat el senyor Urdaci.
Són sentències!
, són quatre ja.

Qualitat.
Nosaltres compartim el que va dir el portaveu del Consell: que era una situació lamentable la d'alguns programes.
Lamentable i, a més, li direm alguna cosa més: *cutre*, de baix nivell cultural.

I, mire, Canal 9, d'alguna manera, és un ambaixador, és un aparador de la nostra terra, i nosaltres pensem que ens mereixem alguna cosa més, senyor president, que el nostre país es mereix alguna cosa més.
Partidista, eh?
, partidista.
I m'he equivocat potser al dir "partidista", de part d'un partit, que potser no és el seu, la seua part exactament, potser ens hem equivocat.

Mire, senyor president, fa prop d'un any que vosté governa, eh?
, i nosaltres valoràrem determinats elements, com li he dit abans, valoràrem la Declaració d'Ares.
.
.
Però, per a governar, s'ha de fer alguna cosa més que fer gestos, eh?
, s'ha de fer alguna cosa més, i li demanem que, respectant la llei de canals, doncs, s'avance un poc.
Nosaltres tenim poca representació, però, si fa falta, li l'aportem, en el sentit de buscar una televisió de qualitat, en valencià, pública, una televisió que tinga controls externs.
.
.
Si fa falta, té la nostra ajuda.

Pensem que Canal 9, que la Televisió Valenciana, és imprescindible per al nostre país, és imprescindible per a potenciar l'ús del valencià.
Li aportem la nostra ajuda en este sentit.
Evidentment, si és per a fer determinades coses, no ens la demane, sap que no la tindrà.
Per a privatitzar, externalitzar, o algun sinònim d'estos, no la va a tenir.

És imprescindible fer un pla de finançament d'aquesta televisió, no podem veure com creix tots els anys el deute, com cada any els costos financer augmenten de forma desesperada.
.
.
S'haurà de fer alguna cosa!
És imprescindible tenir controls externs de qualitat, i li hem proposat el consell assessor de l'audiovisual.
És imprescindible avançar en esta direcció.

Ens agradaria.
.
.

 

**El senyor president:**

Senyor Ribó.
.
.

 

**El senyor Ribó i Canut:**

.
.
.
que el director de Radiotelevisió el poguérem escollir en aquestes Corts mitjançant una votació majoritària.

 

**El senyor president:**

Senyor Ribó.
.
.

 

**El senyor Ribó i Canut:**

Si va en este camí, pot comptar amb nosaltres.
Les nostres forces són xicotetes, però ens agradaria que poguérem tenir una televisió que poguérem estar orgullosos d'ella.
Perquè jo estic segur que vosté no està orgullós de Radiotelevisió, per molt que diga aquí.

Gràcies.

 

**El senyor president:**

Señores síndicos, yo no pretendo ser tan riguroso como otras cámaras, pero yo les ruego a los orantes que, si se pasan diez segundos, me parece bien, pero si se van al minuto, me parece excesivo.
Hacemos lo que ustedes digan, pero yo creo que debemos de ser respetuosos con lo que es la norma.

Muchas gracias.

Señor presidente, por favor.

 

**El senyor president del Consell:**

Gràcies, senyor president.

Senyor Ribó, és contradictori.
Vosté parla del deute de la televisió; després diu que n'hi ha una cadena que és tota en valencià, però que no té audiència; després diu que controls externs; després diu que no externalització de part de la gestió de la televisió.
Però es preocupa del deute, però es preocupa de l'audiència, però li sap mal que la cadena que és tota en valencià no tinga l'audiència que correspon.
.
.
S'adona com és una contradicció constant, senyor Ribó?
, és la contradicció constant, senyor Ribó.
*(Remors)*

La contradicció d'intentar, en un mateix discurs, parlar del valencià, dels diners, del sistema de gestió, del control, quan, a més, vosté, com jo, no som professionals de la televisió, no ho som.

Jo estic convençut que les persones que estan al front de la televisió, com a professionals, intenten que la presència del valencià en allò social, la presència de l'informatiu respecte de les qüestions que interessen la Comunitat Valenciana en la televisió.
.
.
Punt Dos, per exemple, respecte del que són sèries i pel·lícules, no d'actualitat, però té igual, no sé si és que a vosté a soles li agrada el *best seller*.
Jo crec que n'hi han pel·lícules de fa molts anys que també tenen molt d'interés tindre l'oportunitat de vore-les en valencià en Punt Dos.

En definitiva, és una qüestió sempre molt complicada.
És una qüestió complicada a la Comunitat Valenciana, és complicada a nivell nacional, és complicada a nivell europeu, a nivell europeu, perquè la televisió pública en cada país té una circumstància específica, específica.
I quan parlem dels continguts i quan parlem, en el cas de la nostra comunitat de l'ús del valencià, i quan parlem dels informatius i quan parlem dels programes, estem parlant del funcionament diari de la nostra televisió.
Per això, li he donada una dada que a mi em pareix molt important: més de 74% d'ús del valencià en Canal 9 i el cent per cent en Punt Dos.
Esta és la nostra realitat en estos moments.

Qual és l'esforç econòmic que cal fer per a mantindre una televisió d'estes característiques?
Bé, és una qüestió que es fica a debat tots els anys ací en el debat dels pressupostos.
Es porten ací els pressupostos de la televisió pública i hi ha un debat, i a més hi ha una comissió que fa un control periòdic de la televisió, i un consell d'administració amb representació plural.

Què voldria vosté aleshores?
Diga'm exactament què és el que vosté voldria personalment respecte de la televisió?
Perquè si l'elecció és democràtica, si les despeses són públiques, si hi ha controls externs, si el pressupost es fica a debat cada any ací, si hi ha una comissió de control de televisió, exactament, senyor Ribó, què es el que voldria vosté fer?
Fer vosté la televisió?
El problema és que a vosté li agradaria personalment fer vosté la televisió?
Triar els continguts?
, triar les pel·lícules que han d'estar traduïdes al valencià o no?
Este és el problema, senyor Ribó?
Si este és el problema, vosté el que ha de dir ací, a la cambra, que esta és la qüestió: que a vosté li agradaria, perquè vosté té una iniciativa personal respecte de com pot funcionar eixa televisió molt intensa i li agradaria tindre eixa oportunitat.
Em pareix bé, em pareix bé.

Però que el funcionament de la televisió a la nostra comunitat té tot el recolzament democràtic i reglamentari d'una cambra democràtica que funciona respecte i com correspon, eixa realitat és innegable.
Que els pressupostos de la televisió es fiquen a debat cada any ací, al si del Ple de les Corts, això també és innegable.
Que la presència del valencià a través dels mitjans de comunicació valencians està més recolzat que mai en tota la història, això és inqüestionable.
Que hi ha una cadena sencera en valencià, és inqüestionable.

Eixa és la realitat.
Que a vosté li agradaria que Punt Dos tinguera més audiència, que és l'única televisió en tot el món que està tota feta en valencià, bé, a mi també m'agradaria, però la realitat és la que és.
S'intentarà, imagine, per part dels professionals de Punt Dos que hi haja més capacitat d'audiència.

I també el que li deia fa un moment.
Les dades de *share* respecte de l'audiència de la televisió valenciana arriba a punts rècords setmana darrere setmana.
I esta setmana passada ha sigut un exemple molt clar.
*(Remors)* Jo no sé per què m'obri els braços, però eixa és la realitat.
Som campions, diu el senyor Ribó, bé, som campions.
*(Remors)* Però en qualsevol cas eixa és la realitat, eixa és la realitat.
Si vosté vol que parlem de dades objectives, podem parlar de dades objectives.

I, mire, i torne a dir, em pareix que vosté no ha fet, i ha tingut una oportunitat, no ha fet autocrítica del que em pareix un desgavell, un desgavell: fer una llista de mitjans de comunicació *afectos al régimen y desafectos al régimen*.
Em recorda, em recorda, anys passats superats; *(remors)* em recorda quan no hi havia ni parlament autonòmic, ni democràcia, ni televisió pública en valencià, ni consell d'administració plural, ni comissió de control d'eixa televisió.

Moltes gràcies.
*(Aplaudiments des d'un sector de la cambra)*

 

**El senyor president:**

 

Moltes gràcies, senyor president.

Vamos a tranquilizar los espíritus.
Se levanta la sesión unos minutos.

 

*(Se suspén la sessió a les 10 hores i 47 minuts)*

*(Es reprén la sessió a les 11 hores i 25 minuts)*

***Compareixença del conseller d'Infraestructures i Transport, senyor José Ramón García Antón, per a informar sobre les obres recomençades al vial Cabanes-Orpesa, sol·licitada pel Grup Parlamentari Esquerra Unida-Els Verds-Esquerra Valenciana: Entesa (RE número 4.
142).***

 

 

**El senyor president:**

 

*(Inoïble)* .
.
.
obras reiniciadas en el vial Cabanes-Oropesa, solicitada por el Grupo Parlamentario Esquerra Unida-Els Verds-Esquerra Valenciana: Entesa.

Tiene la palabra el honorable señor conseller Ramón García Antón.

 

**El senyor conseller d'Infraestructures i Transport:**

 

Señor presidente.

Señoras y señores diputados.

Comparezco ante el Pleno a solicitud del Grupo Entesa para informar sobre el reinicio de las obras en la carretera Cabanes-Oropesa.

Este es un tema que ya se ha tratado en diversas ocasione en esta cámara, por lo que no me extenderé sobre los antecedentes, que sin duda sus señorías conocen, y trataré de ser breve.

Solo les recuerdo que esta actuación es una obra muy importante dentro de la planificación de carreteras de la Generalitat.
Se trata de una carretera que ha de cumplir un papel fundamental como eje de articulación entre la autovía de la Plana y las carreteras del litoral.
Por eso, debe reunir unas determinadas condiciones de capacidad y funcionalidad que hacían imposible limitar a arreglar la carretera actual.

A partir de un proyecto básico, iniciado en 1994, hicimos el proyecto de construcción, obtuvimos la declaración de impacto ambiental y optamos por la solución del trazado que entendemos que, respondiendo a las exigencias que debe cumplir esta carretera, produce un menor impacto ambiental.

Sin embargo, como bien saben, se produjo un error en el proyecto respecto a los límites del parque natural del Desierto de las Palmas, un error mínimo pero un error que ya he reconocido en otras ocasiones y que había que corregir.
Esto hizo que el proyecto afectase al parque en un punto muy determinado, concretamente unas pilastras de un viaducto que descansaban en una zona de cultivo habían sido proyectadas justo en los límites del parque.

Cuando comprobamos esa situación, la conselleria acordó suspender las obras de la nueva carretera Cabanes-Oropesa, y posteriormente, en junio del 2000, el juzgado que estaba tramitando una querella presentada contra la conselleria acordó también la paralización provisional de las obras en ese mismo tramo comprendido entre los puntos quilométricos 6 al 12.
No les voy a aburrir con el detalle de las actuaciones judiciales, simplemente señalarles que en octubre del 2002 el juzgado dictó auto de sobreseimiento.

Mientras tanto, la conselleria volvió a estudiar detenidamente el tramo conflictivo, y redactamos un proyecto modificado que desplaza ligeramente hacia el norte la traza en ese punto, de modo que se suprime el viaducto que suponía la única afección al perímetro del parque natural y en su lugar se construye un nuevo túnel, con lo que se minimiza de manera casi total el impacto de la nueva carretera.

La Conselleria de Medio Ambiente dio su visto bueno a las modificaciones que introdujimos con el nuevo trazado, y ya en septiembre del año pasado comunicamos al contratista que quedaba levantada la suspensión temporal de la obra.

Con fecha 1 de octubre se extendió el acta de levantamiento de la suspensión para dar comienzo a las obras con arreglo al nuevo proyecto.
Desde entonces se ha venido trabajando en la obra.
Hemos realizado nuevos estudios y sondeos precisos en la zona donde va a ir el nuevo túnel, y los resultados que tendremos en breve nos ayudarán a garantizar que el procedimiento de ejecución sea el más adecuado.

También estamos haciendo un estudio botánico de toda la zona por donde transcurre la carretera, para elaborar el proyecto de restauración e integración paisajística previsto en la declaración de impacto ambiental.

Además, en la zona de l'Ullal del Miravet está trabajando un hidrogeólogo para determinar si pudiese ser oportuno introducir alguna otra medida adicional de protección, a pesar de que la declaración de impacto ambiental y todos los demás informes emitidos por la Conselleria de Territorio y Vivienda señalan con toda claridad que la afección de la carretera es irrelevante respecto a la integridad de la zona.

Como ya he dicho, la carretera Cabanes-Oropesa es imprescindible para articular adecuadamente el sistema viario de la provincia de Castellón.
Como ven, estamos extremando las precauciones para garantizar que en ningún caso se vaya a producir ningún impacto ambiental grave o innecesario.
Pero se trata de una actuación relevante para el interés general de la comunidad y, por tanto, la conselleria va a seguir adelante con su ejecución, siempre, desde luego, con todas las medidas correctoras que puedan ser adecuadas para respetar al máximo el medio ambiente.

Nada más y muchas gracias.

 

**El senyor president:**

 

Muchas gracias, señor conseller.

Tiene la palabra el grupo solicitante, y en representación del grupo solicitante, el señor Cardona.

 

**El senyor Cardona i Pla:**

 

Gràcies, senyor president.

Senyors diputats, senyores diputades.

Senyor conseller d'Infraestructures i Transports.

Al contrari del que vosté opina, nosaltres considerem que la carretera Cabanes-Oropesa representa un paradigma, representa un model del que no s'hauria de fer en les nostres terres.
Per a nosaltres representa un model de desenvolupament absolutament destructiu, poc respectuós amb els valors del medi ambient i, a més, nosaltres considerem que està suportat o està induït per objectius ocults, per interessos també ocults.

Nosaltres de cap manera estem d'acord amb la idea que aquesta carretera és importantíssima per a Castelló, imprescindible, etcètera.
Nosaltres pensem que esta carretera s'ha fet sense el debat social imprescindible, sobretot quan es van plantejar arguments molt sòlids contra la seua construcció.
I, a més, considerem que s'ha fet sense plantejar-se les alternatives que realment existien i que realment es van plantejar inclús per la conselleria mateixa, però que al final no han segut acceptades pensem que perquè existixen eixos interessos ocults, perquè existixen uns motius per a fer la carretera per ahí que realment no són explicables ni justificables.

Jo sí que vaig a fer una miqueta d'història, senyor conseller, perquè és que la manera a vegades d'explicar les coses que han passat dissimulen i camuflen el que realment està passant aquí.

Per exemple, la declaració d'impacte ambiental del 22 de maig de 1998.
La declaració eixa d'impacte ambiental, després d'un relat realment terrible de totes les afectacions que ve a produir eixa carretera, conclou de la següent manera: "L'afectació va a ser molt important", i acaba assumint i acceptant que es faça la carretera, però ho diu explícitament d'una manera molt clara: perquè no n'hi ha una possibilitat, existix la impossibilitat d'establir alternatives més adequades per la connexió entre l'eix viari, la CV-10, l'A-7 i la Nacional 340.
És a dir, la declaració d'impacte ambiental mateixa diu que en el cas d'existir una altra alternativa, de cap manera acceptaria açò.

Vostés van insistir sistemàticament que era impossible que existira cap alternativa.
Bé, senyor conseller, actualment, en este moment, s'està planificant una via ràpida entre Vilanova d'Alcolea i Torreblanca.
Per tant, sí que existixen alternatives per a connectar eixa zona, eixe vial de l'interior, el CV-10, amb la Nacional 340 i l'A-7.
I, per tant, ja des del principi la declaració d'impacte ambiental mateixa, que només assumia eixa carretera perquè era l'única possibilitat, això s'ha demostrat que és realment fals i un aprofitament nosaltres pensem que absolutament inadequat d'allò que són les declaracions i les proteccions ambientals que tenen els projectes mateixos.

Senyor conseller, va haver una suspensió cautelar de les obres el 30 de juny del 2000?
Va ser repetidament reafirmada en maig del 2001?
La detecció de l'error que vosté comenta de les pilastres que entraven en el parc, li la vam haver de fer notar nosaltres en una comissió en aquestes Corts, mostrant-li els plànols, dient-li quins límits tenia el paratge natural i explicant-li els plànols que tenia el viaducte en eixe lloc?
Perquè vostés no acceptaven eixe error.
De fet, jo mai li havia sentit dir literalment encara que havia hagut un error en eixe lloc, quan era evident que aixina havia passat.

Durant eixe procés van haver informes de diversos tècnics.
Jo vull ressaltar l'informe del tècnic, un ecotoxicòleg buscat pel jutjat mateix, que dia que si s'efectuava segons el traçat i projecte previst, podia afectar greument l'equilibri dels sistemes naturals.
Per tant, ahí va haver tots els informes sistemàticament fets per tots els tècnics: hidrogeòlegs, ecotoxicòlegs.
.
.
, tots els informes destaquen l'especial afectació que n'hi haurà sobre el terreny.

Perquè és que, a més, la declaració d'impacte ambiental òbvia en tot el seu text que la carretera està passant a voltes a metres del Desert de les Palmes.
És a dir, la declaració d'impacte ambiental mateixa no detectava ni que la carretera entrava dins del paratge natural del Desert de les Palmes.

Per tant, nosaltres no podem considerar que els diversos documents que s'han fet per a justificar esta carretera respongueren a interessos oberts.
Nosaltres considerem sempre que esta carretera s'està fent perquè n'hi han forces polítiques i econòmiques molt importants que són les que induïxen que es faça.

Vostés utilitzen un acte judicial del dia 19 d'octubre del 2002, que és veritat que diu que la causa que se seguia contra directius de la seua conselleria se sobreseu, queda sobreseguda, però és que en eixe mateix acte, senyor conseller, queda molt clarament explicat, queda explicitat que estes persones no són culpables, no se'ls va a jutjar, perquè no s'han fet les accions que constituirien un delicte ecològic.
Eixe acte diu molt clar, senyor conseller, que si se fa, s'executa el traçat en els trossos que s'havia paralitzat, sí que "conllevará el elemento típico del grave riesgo perjudicial para el medio ambiente".
És a dir, allò que venia a dir este acte és: jo no puc acusar estes persones perquè encara no han fet l'acció, però en el cas que la facen, aquí hi haurà un delicte ecològic.

Vostés s'han aprofitat d'este acte per a començar una altra vegada les obres, i s'han aprofitat també, senyor conseller, de la lentitud de la justícia i no sabem també si de l'abandonament i de la desídia que està plantejant, que està presentant la justícia en este cas, que no fa cas ni a la petició de suspensió cautelar, està demanant informes.
Tots els informes que es fan sobre aquesta carretera indiquen que no és possible que el traçat actual siga poc afectador del medi ambient.

Per tant, senyor conseller, nosaltres considerem que tots els antecedents que té esta carretera indiquen clarament que provoca una destrucció gravíssima, que provoca una gravíssima afectació mediambiental i que, a més, senyor conseller, nosaltres considerem que té un espectacular cost econòmic.

Aquesta carretera, que té 14,7 quilòmetres, té pressupostats 13,2 milions d'euros.
És molt curiós que el total de carreteres noves planificades en el pressupost de la Generalitat, senyor conseller, s'enduran 132 milions d'euros en este any; el 10% són per a esta carretera, el 10%.
Però és que, a més, resulta que tenim 15,49 milions d'euros del fons complementari, del fons que compensa les diferències dins del mateix estat.
Doncs, bé, dels 15,49 milions d'euros, 13,2 se'ls endú esta carretera.
És a dir, que una sola carretera ­que a més costarà molt més d'estos 13,2 milions­ s'endú el 10% del pressupost total de carreteres noves i s'endú quasi la totalitat del fons complementari que ens arriba dels pressupostos estatals.

Nosaltres, senyor conseller, volem ressaltar també que aquesta carretera ha tingut una grandíssima contestació social.
La primera vegada que van començar a construir-la va haver persones que es van ficar davant les màquines durant molt de temps, i van ser les primeres que van aconseguir que s'aturara fins que va arribar la suspensió cautelar.

En este cas concret, ara en este moment també del dia 2 de desembre del 2003 al dia 22 de desembre del 2003, va haver tot un conjunt de persones que van paralitzar les màquines perquè estaven a punt d'entrar en la zona afectada per la paralització inicial, estaven a punt d'entrar en la zona que era veïna al desert.
Bé, els subdelegats del Govern en Castelló van actuar d'acord amb allò que la conselleria els demanava i van desallotjar a estes persones que estaven només, només, intentant protegir drets que nosaltres opinem que són drets de tots els valencians: drets a tindre un medi ambient sa i un medi ambient amb tota la protecció dels seus valors.

Vosté em comenta que està fent-se un estudi botànic en la zona.
Senyor conseller, les màquines que han entrat en eixa zona han arrasat totalment tota la vegetació dels 30 metres que va a abastar la carretera; han tirat enderrocs a tots els barrancs i no hi ha hagut ni una sola indicació de protecció d'alguna planta en tot el territori, ni inclús de les plantes protegides.

Vosté ens diu que està treballant un hidrogeòleg al llot de Miravet.
En el llot de Miravet s'han descobert.
.
.
hi havia una espècie de fauna, que ve de temps antiquíssims, exemplars únics en la fauna mundial, i hi havia una espècie detectada.
S'han detectat cinc espècies més, però vostés es neguen inclús a la seua catalogació, perquè si els catalogaren es vorien obligats a reconèixer que tenien sis espècies que, la construcció de la carretera, pot constituir la seua extinció.

Vostés van suprimir en el Desert de les Palmes les zones que solen tindre tots els paratges naturals.
Totes les zones protegides solen tindre una zona per a amortir impactes, una zona que fa que en 500 metres al seu voltant les activitats estiguen sotmeses a determinades garanties.
.
.

 

**El senyor president:**

 

Señor Cardona, vaya terminando.

 

**El senyor Cardona i Pla:**

 

Varen suprimir totalment eixa zona.
Per què?
Perquè aixina podien fer la carretera de manera totalment lliure, sense cap impediment.
.

Nosaltres pensem que en esta carretera s'han comés moltes desconsideracions cap a la gent, cap a gent que ha plantejat alternatives, cap a moltes persones que han comentat que la pèrdua d'eixos valors seria realment irreparable.
I nosaltres considerem que la conselleria no està actuant de cap manera respecte als interessos generals, sinó que està actuant.
.
.

 

**El senyor president:**

 

Muchas gracias, señor Cardona.

 

**El senyor Cardona i Pla:**

 

.
.
.
respecte a la defensa d'interessos molt particulars.

 

**El senyor president:**

 

Señor conseller, ¿las réplicas prefiere hacerlas conjuntas o por separado?
Por separado.
*(Remors)* A todos juntos.

Tiene la palabra para fijar posición, por el Grupo Socialista, la señora diputada Sanchordi.

 

**La senyora Sanchordi García:**

 

Moltes gràcies, senyor president.

Senyor conseller, bon dia.

Anem a vore.
Des del moment que va començar la tramitació d'este vial, l'actitud de la Generalitat Valenciana i de la conselleria s'ha caracteritzat pel següent: en primer lloc, per una actitud prepotent, negant una vegada darrere d'una altra els problemes, de tal manera que l'única eixida que els quedava als opositors d'esta obra era, i ha sigut, com s'ha vist, la via jurisdiccional.
S'ha caracteritzat per una incompetència per a gestionar el conflicte, acompanyada d'una falta de diàleg i de consens.
En tercer lloc, una falta de comunicació amb la societat de les suposades bondats d'esta obra; obra que, en principi, era ben vista per les poblacions veïnes, amb independència inclús del seu signe polític.

Tots estos factors, i alguns més, senyor conseller, han contribuït a abonar la tesi que este projecte servia a determinats interessos especulatius.
Estos factors i alguns més.
Eixos alguns més són, per exemple, la proximitat de Marina d'Or, la circumstància que l'alcalde de la Vall d'Alba és el vicepresident de la diputació, les operacions després conegudes de Mundo Ilusión i la gran operació urbanística que s'està fragant en l'entorn d'esta carretera, la futura construcció de l'aeroport, etcètera, etcètera.
I, bé, etcètera, etcètera, és que en els pitjors moments d'este conflicte, en els pitjors moments, el president de la diputació ha entrat a defensar este projecte.
És més, inclús a exigir-li a vosté, senyor conseller, més celeritat a l'hora d'iniciar o de reprendre estes obres.

Voldria parlar a més de la coherència, i dic coherència, entre cometes.
.
.
o bé, lleve les cometes, i diré la incoherència del Partit Popular en la resta d'actuacions d'esta zona.
A finals de 2003, el Ministeri de Foment trau a exposició pública els seus presumptes plans de fer una autovia.
.
.
convertir en una autovia la Nacional 340 des de Castelló fins l'Hospitalet.
En eixe moment, l'obra d'Orpesa-Cabanes estava paralitzada.
Era un bon moment per a reflexionar i replantejar-se les actuacions de la zona.

No obstant això, la Generalitat Valenciana va optar per una actitud poc coherent.
Per un costat, aposta pel mateix projecte d'altes prestacions entre Cabanes-Orpesa, modificant, això sí, aquells aspectes que pogueren resoldre els problemes assenyalats en l'auto.
Per un altre costat, no presenta cap al·legació, cap al·legació, a l'estudi informatiu del Ministeri de Foment ­i parle d'al·legacions, no de contradiccions.
És a dir, parle d'aportar, d'opinar, de millorar i de canviar.
En tercer lloc, aposten ­en el fullet eixe PIE, o una cosa pareguda­, aposten per fer una via d'alta capacitat que vaja de la Pobla a Catalunya.
I per a acabar d'arreglar el tema, en quart lloc, incorporen, entres les seues actuacions, la nova carretera entre l'aeroport i Torreblanca.

Bé.
Tot açò junt, tot este *totum revolutum*, no s'aguanta per ningun costat.
Per les següents raons, senyor conseller, que vosté coneix perfectament, però hi haurà gent que no les coneix.
Primera, apostar al mateix temps per l'autovia la Pobla-Catalunya i per l'autovia costera de la Nacional 340, és apostar per solucions diferents i costoses per a aconseguir el mateix objectiu.
La raó, l'única raó: no haver tingut el valor de discutir amb el Ministeri de Foment, del seu partit polític, un plantejament més racional.
On estava el poder valencià eixe dia?
Eixe dia estava de vacances, eixe dia i durant huit anys.

En segon lloc, apostar al mateix temps per la Cabanes-Orpesa i l'aeroport-Torreblanca és apostar per vies que vénen a solucionar pràcticament la mateixa necessitat.
Estem parlant, senyor conseller, de dos eixos transversals en què hi ha 10 quilòmetres, de 10 a 13 quilòmetres.
Bé, 13 quilòmetres.
Estem parlant de 120.
Pensa fer un eix transversal cada 10 quilòmetres, senyor conseller?
L'única raó, senyor conseller, l'única raó és que vosté no ha tingut el coratge, el valor de dir-li que no, dir-li que no al president de la Diputació de Castelló, que igual li demana accelerar Cabanes-Orpesa, qui sap a la millor per a impulsar les operacions urbanístiques de la zona, que igual li demana que la Generalitat li financie aeroport-Torreblanca, qui sap si a la millor per a donar-li viabilitat a l'aeroport de Castelló.

Senyor conseller, ací cal acusar, cal denunciar una falta total de planificació seriosa i responsable, i més bé pareix que la conselleria està al dictat d'interessos creats, d'interessos creats, senyor conseller.

A partir d'ahí, entenem que en matèria d'infraestructures viàries, que tenen una execució que ocupa més d'una legislatura, és necessari comptar amb un mínim consens social, consens dels grups parlamentaris i consens entre administracions, que és el que en huit anys no hi ha hagut, senyor conseller.
A partir d'ahí.
.
.

 

**El senyor president:**

 

Señora Sanchordi, vaya terminando, por favor.

 

**La senyora Sanchordi García:**

 

Acabo enseguida.

Li proposem des del Grup Parlamentari Socialista que treballem junt per a aconseguir precisament este consens, en esta zona de la qual estem parlant i en altres, i que puguem assentar les bases per a abordar, això sí, des de la racionalitat i des de l'òptima utilització dels escassísims recursos existents, senyor conseller, una política coherent de carreteres, i no este *totum revolutum*.
I donar-li solució d'una manera eficaç als problemes dels ciutadans de Castelló i, sobretot, vetllar, senyor conseller ­això és el més important­ per l'interés general.

Moltes gràcies.

 

**El senyor president:**

 

Muchas gracias, señora Sanchordi.

Tiene la palabra el señor Maluenda, en representación del Grupo Popular.

 

**El senyor Maluenda Verdú:**

 

Molt excel·lent, senyor president.

Senyories.

Breument per a manifestar, com no pot ser d'altra forma, que el Grup Parlamentari Popular recolza l'actuació que ha tingut la conselleria ­abans la Coput, i ara la Conselleria d'Infraestructures i Transport­ respecte del tema vial Cabanes-Orpesa.
Ha sigut respectuosa en tot moment amb les decisions judicials, i ha tingut una actitud summament positiva a l'hora de fer l'alçament de la suspensió temporal de l'obra ­que es va fer en data 1 d'octubre, conforme ha dit el senyor conseller, i reinicià les obres amb la màxima celeritat­, perquè és conscient de la importància que té este vial per a la província de Castelló.

Pensem que una volta més es demostra quin és el caràcter del govern del Partit Popular presidit pel senyor Francesc Camps, quin és el caràcter de la conselleria concretament afectada en esta qüestió.
I entenem que eixa és la línia a seguir en tot moment: quan hi ha dubtes que es generen i que són els tribunals de justícia els que han de decidir, cal ser respectuosos amb eixes decisions dels tribunals de justícia.
I, posteriorment, quan aplega el moment d'agilitar l'obra, de tornar a reprendre l'execució d'eixe projecte, el que la conselleria ha fet.

Per tant, senyor conseller, li diem que endavant, eixa és la línia a seguir i tinga vosté plena seguretat que en tot moment tindrà el recolzament del Grup Parlamentari Popu-lar, al qual tinc l'orgull de representar en este moment.

Res més i moltes gràcies.

 

**El senyor president:**

 

Muchas gracias, señor Maluenda.

Tiene la palabra, para el turno de réplica, el honorable señor conseller.

 

**El senyor conseller d'Infraestructures i Transport:**

 

Gracias, presidente.

Atendiendo primero a lo que es el motivo de la comparecencia, luego contestaré a algunas de las alusiones que, en este caso, la portavoz del Grupo Socialista también hacía refiriéndose más a una planificación global y a otras cuestiones.

Señoría, el proyecto modificado responde al problema que planteaba el primer proyecto, y es que entraba en el paraje, aunque la zona afectada por los tres pilares del puente estaba destinada al cultivo.
Y además, había hasta planos distintos.
Unos planos decían que el paraje terminaba en un punto, y entonces a ese no le afectaría el proyecto primitivo, y otros planos decían.
.
.
Y eso motivó ­y usted lo sabe­ confusión, que originó ese error; error que se ha corregido totalmente.

Ese problema, como decía, lo hemos corregido con el nuevo proyecto, que, como dije antes, va a suponer una reducción general de su impacto ambiental al contar con un nuevo túnel, menores taludes y un tramo en trinchera.
Por ello, señoría, estoy seguro de que su ejecución no va a plantear ningún problema legal.
Lo que le puedo asegurar a su señoría es que este es el trazado que presenta menor impacto ambiental de todos los estudiados.
Se ajusta a un pasillo natural que, en buena medida, está antropizado y es el que requiere menores movimientos de tierra de todos, lo cual, en un zona montañosa, es muy indicador de un bajo nivel de afección medioambiental.

Pero le diré más cosas.
Ese es un proyecto que usted sabe perfectamente que se inicia en el año 1994.
Usted sabe quién estaba gobernando aquí en el año 1994.
Cabanes-Orpesa, proyecto básico, año 1994, contemplado en el plan de carreteras.
Proyecto que nosotros continuamos y apoyamos, y terminamos el proyecto de construcción y lo sacamos a licitación.

Por lo tanto, yo creo que cuando se habla por otros de falta de diálogo y consenso, es absolutamente falso.
Primero, porque es un proyecto iniciado por un gobierno anterior, del Partido Socialista.
Proyecto que continuamos nosotros con un gobierno del Partido Popular, donde prácticamente todos los ayuntamientos afectados nos están requiriendo para que hagamos esa obra: Vall d'Alba, Torre Endoménech, Orpesa, Sierra Engarcerán, Albocàsser, Atzeneta del Maestrat.
.
.
La Cámara de Comercio, Industria y Navegación de Castellón, la asociación de empresarios de Orpesa, la asociación de empresarios de Castellón.
.
.
todo ese colectivo social también nos está diciendo que hagamos esa carretera.

Y es cierto que hay un grupo, fundamentalmente, y otra parte de la sociedad que dice que no, y hablamos con ellos.
Entonces, ¿el diálogo qué es?
¿Hacer lo que te dicen a ti obligatoriamente?
¿Ese es el diálogo?
¿O el diálogo es defender algo que está proyectado, planificado y que entendemos que con todas las medidas que se pueden tener para acondicionar aquella zona?
, entendiendo que ese es un proyecto interesante, pero no para el Partido Popular, sino para el gobierno que ha estado mandando aquí en esta Generalitat desde 1994, que promueve ese proyecto, y hasta ahora, que continuamos con la realización de esa obra.

Hablan de procesos especulativos.
Me imagino que se refieren a unos PAI que se han presentado, que no conocemos en la conselleria, por supuesto, y que se han presentado últimamente.
Bueno, la carretera es del año 1994, la primera planificada.
Continuamos con la misma planificación y el mismo trazado prácticamente ahora, lo único que se modifica es la zona de afección al parque.
En la parte sur, donde pueden estar esas zonas, esos PAI, resulta que esto está planificado desde el año 1994 exactamente igual.
No entiendo qué interés puede haber desde el año 1994 a una cosa que se presenta ahora en el año 2004, entiendo que ninguno; igual que en cualquier otro sitio donde hay un vial y se presenta cualquier actuación urbanística se amoldará a ese proyecto que estaba diez años planteado con anterioridad esa actuación.
Quieren ver fantasmas donde realmente no los hay.

Lo que hay es un proyecto importante que comunica la autovía de la Plana situada más al interior con la zona del litoral, que son dos vías importantísimas.
La de Torreblanca está situada a más de 15 kilómetros, con otro objetivo de acceso, fundamentalmente, a la zona del aeropuerto.
Y entendemos, y creo que ustedes también, que es fundamental la vertebración de la parte interior de esa segunda o tercera corona interior, más allá del litoral, con la costa.
Y la forma de vertebrarla es comunicarla bien.
Y nosotros hemos hecho este proyecto y queremos hacer esa obra para vertebrarla bien.
Y vamos a ser escrupulosos con todas las medidas correctoras para que ese impacto sea el menor posible.

Nada más y muchas gracias.

 

**El senyor president:**

 

Muchas gracias, señor conseller.

Señor Cardona.

 

**El senyor Cardona i Pla:**

 

Gràcies, senyor president.

Senyor conseller, el diàleg és plantejar alternatives al que hi ha i, entre totes les alternatives, poder-ne triar unes que satisfacen els interessos de totes les persones que estan dialogant, no tots a la millor, però sí en una gran part.
Vostés mateixos, senyor conseller, van plantejar una alternativa nord a esta mateixa carretera.
Eixa alternativa nord era molt més acceptada per les persones que estaven en contra d'esta alternativa que al final es va triar, molt més acceptada, perquè utilitzava també una carretera ja existent, la que estava entre Cabanes i la Ribera de Cabanes, i perquè suposava un allunyament fonamental del que era el desert de les Palmes i del que era la zona *(inintel·ligible),* que nosaltres pensàvem que era una zona a protegir.

Pot ser hàgem de parlar una miqueta de les característiques d'esta carretera.
En realitat quan diem Cabanes-Orpesa confonem a l'opinió pública.
No va a parar a Orpesa, va a parar a una zona intermèdia on no hi ha cap nucli urbà, però on, quan es fa el pont per damunt de la nacional 340, el que apareix davant és la urbanització Marina d'Or; no apareix Orpesa sinó la urbanització Marina d'Or.
Esta carretera no va tampoc a parar a Cabanes, va a parar un quilòmetre abans d'arribar a Cabanes, al que és el polígon industrial.
I en el projecte d'esta carretera inicialment hi havia una circumval·lació al poble de Cabanes, circumval·lació que també ha desaparegut.
És a dir, els aspectes que podien ser positius per a Cabanes, perquè hi havia tota una sèrie de trànsit de dins, eixos no es fan amb urgència; mentre que els altres ­que nosaltres pensem que la carretera es podia nomenar perfectament Marina d'Or-Vall d'Alba­, eixos sí que es donen presa en fer-los.

I, senyor conseller, ahí, al llarg de tot eixe trajecte.
.
.
Mire, a Vall d'Alba s'han comprat l'intermedi de l'ajuntament, s'han venut terrenys per a polígon industrial per 500 pessetes el metre quadrat, que s'han revenut per molta més quantitat, 3.
000 pessetes, 4.
000 pessetes el metre quadrat.
I això ho han perdut els propietaris de Vall d'Alba, dels terrenys originals.
En la part d'Orpesa, en la part de Marina d'Or, senyor conseller, on es vol ficar Mundo Ilusión, on es vol ficar urbanitzacions amb més de 50.
000 persones, s'estaven comprant terrenys a futur, pagant una part als propietaris.
En tota eixa zona, en tota, s'ha donat especulació dels terrenys, inclús en l'aeroport mateix, senyor conseller, s'ha pagat una quantitat i després als propietaris no els havien dit que allí anaven a posar un polígon industrial i que el que el que se'ls ha pagat no respon en justícia al que seria el preu de mercat.

Per tant, senyor conseller, jo vull destacar estes circumstàncies, perquè estan ahí.
Igual que vull destacar la circumstància de que el senyor Fabra isquera reclamant al subdelegat del govern la intervenció de la policia.
Vull ressaltar això, perquè hi ha interessos molts concrets d'unes quantes persones que els interessa que el vial vaja per ahí.

També he d'explicar que el vial Cabanes-Orpesa ­el vial Maria d'Or-Vall d'Alba­, ix recte cap a l'interior.
I que si continuara recte es trobaria inevitablement amb la carretera que va des de Cabanes a la Ribera de Cabanes.
Si continuara realment en la direcció que pren inicialment tornaria a transformar-se en l'alternativa nord en què els grups que s'oposen a esta carretera estaven d'acord.
Però, de sobte, fa una corba per a dirigir-se cap al barranc de Miravet.
Per què?
Perquè interessava per a la ubicació de les urbanitzacions de Mundo Ilusión, etcètera, etcètera.

Senyor conseller, esta carretera no és per a vertebrar el territori, no és per a articular el territori.
Esta carretera respon a interessos econòmics i respon a interessos concrets especulatius.

Nosaltres afirmem que les diverses decisions dels tribunals de justícia donaven molta més raó a la gent que aturava la carretera que no a la gent que pretenia fer-la.
Afirmem que vostés fan una lectura incorrecta del que va ser l'auto d'octubre de 2002.
I nosaltres afirmem que vostés no estan fent una actuació adequada, perquè no estan valorant les diverses afectacions mediambientals que esta carretera està produint.
No estan vigilant ni l'afectació botànica, no estan vigilant ni quina afectació té en els barrancs, no estan actuant amb cap cura ni amb cap precaució.
Simplement estan arrasant amb una màquina el més a pressa que es puga per a vore si vostés ho acaben de fer abans que els arribe una altra suspensió cautelar.

Prova de la rapidesa que es donen, senyor conseller, és que ara les obres ja estan aturades.
I estan aturades, perquè sembla ser que els falta expropiar algun terreny d'eixa variació que van fer en la carretera.
És a dir, abans de tindre tota la zona expropiada, vostés s'han dedicat a actuar ràpidament per a destruir, per a deixar, per a obtindre uns fets consumats que no tingueren una reversió, una possibilitat de tornar-los enrere.

Nosaltres considerem que actualment s'ha fet molt de mal a la zona que afecta a esta carretera.
Pensem que encara se'n farà més.
I nosaltres pensem seguir treballant amb la gent que està oposant-se tant en la via judicial com en la via de la mobilització social, perquè esta carretera no s'ha de fer.
Si és fa tots els valencians perdrem uns valors mediambientals que ens pertanyen.

 

**El senyor president:**

 

Muchas gracias, señor Cardona.

Tiene la palabra la señora Sanchordi.

 

**La senyora Sanchordi García:**

 

Bo, senyor conseller, estic molt, molt decepcionada.
Molt decepcionada, perquè vosté en la rèplica a la intervenció del Grup Socialista no ha contestat a res.
I això que ha començat avisant.
Ha començat dient: contestaré el tema que es tracta i després li contestaré a la senyora Sanchordi.
I a la senyora Sanchordi no li ha contestat absolutament res, ni a les crítiques, ni a les denuncies, ni a la proposta de consens.
Ho lamente de veres.

I ja que no m'ha contestat, clar, el que jo no puc és llegir-li el pensament i averiguar quina seria la seua reflexió.
Aleshores, si li pareix bé, el que vaig a fer és, basant-me en el programa electoral del Partit Popular de l'any 1999 i basant-me en el que vosté porta quatre anys dient, vaig a pensar que continua pensant el mateix, és a dir, vaig a pensar que el fet que ja no governen a Madrid no té absolutament res a vore en els seus plantejaments.
I, en eixe sentit, en el programa del Partit Popular de l'any 1999 ficava: prolongar la autovia de la Plana fins a Catalunya.
Ho ficava, m'imagine que estarà d'acord.
Que per cert el programa era 1999-2003 i això no està fet, és més, per no estar, no està feta ni fins la Pobla Tornesa, ni fins la Pobla Tornesa.

Vosté ha fet distintes manifestacions, per exemple, a la millor no se'n recorda, però el 19 de juny de 2002, senyor conseller, vosté, en la primera pedra de la variant de la Vilavella va dir que l'única alternativa possible a la nacional 340, que l'única solució per als problemes de comunicació era prolongar l'autovia de la Plana.
I quan vosté va dir això no estava sols, tenia al costat al ministre Álvarez Cascos i ho va dir davant d'ell.
És més, va dir que eixa proposta comptava amb el vistiplau del Ministeri de Foment.
Però es veu que Álvarez Cascos estava al costat, però moltes vegades la proximitat física no sempre és política, senyor conseller.
I, tanmateix, amb Álvarez Cascos vosté sap que no ho era.

A partir d'ahí jo vull pensar que vosté continua pensant en el mateix.
I vull pensar que vosté és una persona moderada, dialogant i que té una predisposició a dialogar i a consensuar.
Si estic equivocada, per favor, quan isca diga-m'ho, diga'm: jo no vull ni dialogar, ni consensuar, ni mirar per l'interés general, encara que haja de negociar amb un ministeri que no és del meu color polític.
O siga, em rectifica.
I, aleshores, espere que hi haja eixe diàleg.
A més, li done una alegria.
Notarà, hauria d'haver notat ja un canvi en tant poquet de temps entre Álvarez Cascos i la ministra Magdalena, que l'únic que comparteix amb l'anterior ministre, com va dir un company és el cognom, el segon cognom en este cas d'ella.

Fa dos dies en el BOE apareix ja publicada una resolució de la demarcació de carreteres de l'Estat en la Comunitat Valenciana, en la que s'anuncia la informació pública i convoca "el levantamiento de las actas previas a la ocupación de los bienes y derechos afectados por el tramo Sagunto-Almenara", obra visitada fa uns mesos que encara no està adjudicada i ja ix el tema de l'expropiació.
Estarà content, senyor conseller.
Perquè vull recordar-li que la variant d'Almenara, que havia d'estar licitada en la primavera de 1996, es va licitar i es va adjudicar en 2002, en 2002.
I és més, havia ficat la primera pedra i això no havia eixit publicat encara.
Jo confie que estarà molt content.
I jo, tanmateix, jo li assegure una cosa que tampoc té massa mèrit.
I és que les relacions amb el nou ministeri seran millor que abans.
No té molt de mèrit, la veritat, perquè tindre millors relacions de les que teníem amb Álvarez Cascos, tampoc és massa complicat.
I trobar a un ministre que ens faça més cas que Álvarez Cascos, tampoc és massa complicat.

Però, dins d'això, jo espere, confie i estic quasi segura que hi haurà un bon diàleg i que s'arriba, això espere i això desitge, espere que vosté estiga d'acord, a unes solucions fructíferes per a tots i per a totes.
I que per fi es comence a vore la llum a l'hora de solucionar els greus problemes de comunicació que pateix la província de Castelló, encara que vostés han estat governant vuit anys.
I han estat governant vuit anys, però els problemes continuen sent els mateixos.
Però no es preocupe que a partir d'ara tot això s'arreglarà si a més vosté té eixa predisposició.

Moltes gràcies.

 

**El senyor president:**

 

Muchas gracias, señora Sanchordi.

Tiene la palabra, para el turno de réplica, el señor conseller.

 

**El senyor conseller d'Infrastructures i Transport:**

 

Gràcies, president.

La veritat és que per arreglar tots els problemes estos que va a arreglar-se de forma tan ràpida no hem començat massa bé.

Resulta que el 18 d'abril o el 19, no recorde quin dels dos dies, el *Butlletí Oficial de l'Estat* suspén que es puguen establir una sèrie de meses de contractació per a adjudicar una sèrie de contractes d'alta velocitat i alguns de carreteres, i alguns de carreteres.
.
.
*(Remors)*

**El senyor president:**

 

Señora Sanchordi, yo le ruego que deje expresarse al señor conseller.
No sea usted tan vitalista.

 

**El senyor conseller d'Infrastructures i Transport:**

 

Deu d'eixos trams corresponen a la Comunitat Valen-ciana.
Jo vaig ser, com sempre, no del caràcter dialogant i d'atendre, em pareix normal.
.
.
Quan hi ha un nou ministre cal formar els equips, cal formar les meses de contractació i cal formar.
.
.
I cal a la millor estudiar els projectes per a poder fer eixa adjudicació, que ja havia d'estar feta.
Em pareixia normal i així ho vaig fer vore a la premsa.
Però no fa massa, la setmana passada, em van sorprendre, encara que no tant, unes declaracions de la ministra en què dia que el 98% del pressupost del ministeri estava compromés en l'any 2004 i el 91% del pressupost del ministeri estava compromés en l'any 2001.
Que no hi havia molta possibilitat de moviment i d'atendre algunes prioritats que puga tindre el nou equips i que a la millor això feia modificar alguns dels contractes que estaven en marxa.

Al dia següent, ixen unes altres declaracions que estan revisant trams d'alta velocitat i trams de contractació de carreteres, també, en alguns punts de tot Espanya.
I parlava concretament que anava a revisar-se també el tema del corredor de Madrid-València i corredor mediterrani.
Home!
, si agilitzar les coses, si posar en marxa els projectes, contractes que estaven a punt de firmar-se no acabar de firmar-los, no acabar de contractar les obres per a realitzar-los, crec que no anem pel bon camí, crec que no anem pel bon camí.

Eixe ministre anterior que vosté tant anomena, sols en els últims huit mesos, huit mesos del seu ministeri, en els últims sis mesos va traure a licitació, entre este i Medi Ambient, per a la Comunitat Valenciana.
.
.
­licitació o posar en marxa o autorització del Govern per a poder adjudicar que és això que està pendent ara­ 3.
000 milions d'euros en temes de carreteres, AVE, ports, aeroports i medi ambient, pla hidrològic i transvasament de l'Ebre.
D'eixos, 1.
000 i escaig eren per a l'AVE, 900 i escaig eren de carreteres, milions d'euros, i altres en temes de transvasament de l'Ebre i en temes de ports.
O siga, eren quantitats molt importants, 3.
000 milions d'euros en nou mesos són de l'orde de 500.
000 *millones de las antiguas pesetas*, en huit mesos.

Jo me conformaria que el nou ministeri duguera un ritme paregut, un ritme paregut i que eixos contractes que tenen els acabaren de fer i que no paralitzen ninguna de les actuacions que estan en marxa.
La que parla vosté d'Almenara, les obres estan contractades ­com ho sap­, n'hi ha consignació i n'hi ha una tramitació.
Si se va publicar fa poquet en el *Butlletí* la relació d'expropiacions és perquè hi ha hagut una tramitació de conéixer tots els propietaris les superfícies afectades i poder-ho traure.
El que han de fer, igual que han fet amb açò, és acabar d'adjudicar les carreteres, acabar d'adjudicar l'alta velocitat i no paralitzar les actuacions de la Comunitat Valenciana.

No té res a vore la comunicació, la Cabanes-Oropesa amb el fet que la carretera aplegue al centre del poble d'un i de l'altre.
No, i vosté sap que no és aixina.
Les grans vies de comunicació comuniquen grans vies de comunicació i se queden a la porta dels pobles, i uns altres projectes són els que solucionen eixa accessibilitat.
La Cabanes-Oropesa fonamentalment comunica la CV-10 amb el que és el corredor mediterrani d'autovies i carreteres.
I ho fa en un dels poquets punts on se pot comunicar.
I vosté sap que és un projecte de l'any 1994, de l'any 1994, en què no teníem res a vore els que estem aquí i que eixe traçat estem respectant-lo perquè mos pareix un traçat convenient.
El que ha vingut, ha vingut després i no té res a vore.
La planificació és anterior.
O siga, la carretera no se fa per res.
En tot cas, les altres coses se poden fer perquè està la carretera ahí.
I les altres coses també se farien si estiguera la carretera en un altre lloc.

Mosatros continuem defenent l'autovia de la Plana, la CV-10 com a prolongació d'eixe eix del Mediterrani.
Tant és aixina que voran vostés que en el PIE està contemplada eixa prolongació com una de les actuacions importants per a tota la província de Castelló.
Però mosatros també som conscients que en la carretera nacional actual n'hi ha problemes importants, n'hi ha problemes importants, i que segurament la forma de solucionar eixos problemes importants és desdoblant eixa carretera i donant-li una millora a la que té ara.
I estem en companyia del ministeri que s'ha de desdoblar eixa carretera però no s'ha d'abandonar la de l'interior, que serà l'autovia definitiva i que d'alguna forma serà la que va a definir el progrés i el desenrotllament de tota eixa zona també, no soles de la banda del litoral, no soles de la banda del litoral.
Tant és aixina que, com li dic, en el PIE està contemplat.

Volem continuar amb la carretera, volem fer-ho el millor possible, volem ser dialogants però tots, tots.
Ser dialogants no vol dir "faig el decret i demà parle".
No.
Ser dialogant no vol dir "o feu el que jo dic o se romp la baralla".
No.
Quasi tots els ajuntaments estan d'acord; la diputació està d'acord; els organismes cambra de comerç i empresarial estan d'acord.
Hi ha una part que no està d'acord.
Vam intentar parlar però no n'hi ha forma de posar-los d'acord.
I la carretera està projectada, creem que amb les millors condicions possibles.
Hem de tirar cap avant.

Moltes gràcies.

 

 

***Compareixença de la consellera d'Agricultura, Pesca i Alimentació, senyora Gema Amor Pérez, per a tractar la situació en què es troba el sector vitivinícola valencià com a conseqüència de la possible insuficiència de fons per a atendre les necessitats de reestructuració de la vinya, sol·licitada pel Grup Parlamentari Socialista (RE número 8.
845).***

 

 

**El senyor president:**

 

Muchas gracias, señor conseller.

A continuación, el siguiente punto del orden del día, que dice: comparecencia de la consellera de Agricultura, Pesca y Alimentación para tratar la situación en que se encuentra el sector vitivinícola valenciano como consecuencia de la posible influencia de fondos para atender las necesidades de reestructuración de la viña, solicitada por el Grupo Parla-mentario Socialista.

Tiene derecho a la palabra la señora honorable consellera doña Gemma Amor.
Por favor.

 

**La senyora consellera d'Agricultura, Pesca i Alimentació:**

 

Gràcies, president.

Senyories, senyor Lozano.

Com molt bé coneixen les seues senyories, el sector vitivinícola a la Comunitat Valenciana cada vegada té una major importància qualitativa i quantitativa tant dins de l'àmbit de la comunitat com en el marc nacional i internacional.

Esta importància es posa de manifest en les dades de què disposem de producció, de comercialització i també d'exportació de vi.
En este sentit, la producció de la Comunitat Valenciana es manté pràcticament estable durant els últims anys enfront de la reducció existent que ve produint-se en altres comunitats autònomes com en altres, i de forma molt especial, països europeus.
I és que a la major eficàcia de la producció dels cultius compensa la disminució de la superfície sense oblidar, per altra banda, que la cada vegada millor qualitat dels nostres vins està obrint nous mercats internacionals.

D'acord amb l'anterior, des de la Conselleria d'Agricul-tura, Pesca i Alimentació estem adoptant mesures estructurades que garantisquen la competitivitat dels caldos de la nostra terra mantenint la superfície destinada al cultiu del raïm de vinificació, i també del raïm de taula, i a la millora en la qualitat de la producció del vi.

La principal d'estes mesures és la ja en tramitació Llei d'ordenació del sector vitivinícola que defineix un model del sector vitivinícola que garantix la consolidació de les quotes aconseguides i també el creixement cap a nous mercats.

En este sentit, la futura llei valenciana establix com un dels seus objectius generals defendre el potencial vitícola de la Comunitat Valenciana mitjançant el manteniment de la superfície dedicada a la vinya en un marc de desenrotllament sostenible, equilibri territorial i també cohesió social.

En l'àmbit de l'ordenació vitícola, l'avantprojecte de llei promou l'increment de la rendibilitat i de la competitivitat del sector vitícola i l'impuls de la modernització i la innovació de les explotacions, objectius estos per als quals la reestructuració i la reconversió de les vinyes és el principal instrument.

En efecte, la reestructuració i la reconversió de les explotacions vitícoles tenen per objecte la incorporació de millores tècniques per a la modernització de les nostres explotacions.
I les accions destinades a això consistixen principalment en la reconversió varietal, la reimplantació de vinyes i les millores tècniques de gestió.

L'aplicació d'estes mesures té com a conseqüència una major competitivitat de les explotacions tant per l'increment de la seua eficàcia productiva com per la millora de la qualitat de la producció que permet, al mateix temps, major qualitat dels nostres vins.

Ara bé, a l'hora d'adoptar mesures relatives a la reestructuració de les explotacions és necessari tindre en compte la limitació de caràcter general que establix l'organització comuna del mercat del vi, és a dir, la prohibició d'incrementar el potencial productiu existent, prohibició esta que condiciona les actuacions en cada una de les explotacions vitícoles.

Al llarg de tota la regulació d'esta organització comuna del mercat, pel que fa a la producció la Unió Europea insistix una i altra vegada que no pot incrementar-se la producció de vi en la Unió Europa excepte excepcions previstes i també autoritzades per la mateixa Unió Europea.

Dins d'este límit, en la Conselleria d'Agricultura, Pesca i Alimentació estem adoptant mesures necessàries perquè el sector continue desenrotllant-se i continue millorant com ho ha fet en els últims anys.
Mesures, com he dit, que augmenten el manteniment de la producció vitivinícola a la Comunitat Valenciana, que garantisquen també les superfície vitícoles i que propicien al mateix temps una millora de la qualitat dels raïms i dels vins de forma que s'obtinga una producció més competitiva i també adaptada al mercat.

Un exemple d'estes mesures es troba ja en la futura llei d'ordenació del sector vitivinícola de la Comunitat Valenciana que inclou aspectes com la regulació del dret de retracte, la creació d'una reserva autonòmica dels drets de plantació, el foment de la recuperació d'espècies autòctones, la regulació de tècniques de cultius o la inversió en la reestructuració i reconversió de la vinya entre altres.
Mesures totes estes que han tingut molt bona acollida per tot el sector, des d'organitzacions agràries, cooperatives, fins a consells reguladors.

En el que afecta a la reestructuració i reconversió, com vostés molt bé sabran, les accions que han de dur-se a terme han de ser plantejades a través de plans de reconversió i de reestructuració, el contingut dels quals està regulat tant per la normativa europea com per la normativa estatal.

S'han de destacar en el que interessa per a l'assumpte de la compareixença, dos aspectes que considerem importants: d'una banda la vigència dels plans no pot excedir, com molt bé vosté sabrà, de huit anys i, per una altra banda, les mesures previstes en estos hauran de ser executades en un termini màxim de cinc anys.

En el cas de la Comunitat Valenciana les ajudes de la reestructuració i reconversió del sector vitícola es regulen a través de l'Orde de 20 de març del 2000.
D'esta orde convé ressaltar aspectes importants que caracteritzen la política del Govern Valencià en matèria de reestructuració i reconversió de la vinya.

En primer lloc, l'objectiu perseguit és aconseguir la utilització de varietats de qualitat i una gestió òptima del cultiu que permeta obtindre a la Comunitat Valenciana vins de qualitat competitius en un mercat mundial.

En segon lloc, s'establix que les varietats utilitzades hauran de figurar com a recomanades en la classificació de varietats de la Comunitat Valenciana com a mecanisme que garantisca la qualitat en la seua producció.

D'una altra banda, s'establix que la compensació als viticultors per pèrdues d'ingressos queda fixada en 360 euros per hectàrea i campanya, amb el límit màxim de dos campanyes.
Així mateix, s'especifica que la subvenció que s'atorga per part de la Conselleria d'Agricultura, Pesca i Alimentació és del cent per cent del màxim admés per la Unió Europea, sense perjuí de la possibilitat de reduir-la fins a un 30% en funció de les disponibilitats pressupostàries.
En este sentit, vull destacar que fins la data no s'ha realitzat cap minoració.

Respecte a les ajudes que es concedixen des de la mateixa conselleria, els criteris de priorització d'estes han segut consensuats, com molt bé sabrà vosté, amb les organitzacions agràries i també amb les cooperatives, i respon al criteri general que mantenim per part de la conselleria en tot el sector agrari: incorporació de joves, manteniment de la població i redimensionament de les explotacions.

En l'actualitat i en la conselleria es troben satisfetes la totalitat de les quantitats corresponents a les accions certificades per la Conselleria d'Agricultura, és a dir, accions en reestructuració i reconversió de les nostres vinyes per valor de més de 41 milions d'euros o el que és el mateix, 7.
000 milions de les antigues pessetes.

El finançament de les ajudes, com molt bé també sabrà, té el seu origen en la Unió Europea, és a dir, els plans i les accions contingudes en ells, el que és la reestructuració i la reconversió de la vinya, es realitzen amb l'ajuda comunitària.
La Unió Europa, també sabran que assigna a cada estat membre la quantitat anual per a satisfer les accions de reconversió.
En el cas espanyol l'assignació es realitza a l'estat que a través del Ministeri d'Agricultura repartix els fons entre les diferents comunitats.

És molt important que els criteris d'assignació utilitzats pel ministeri siguen objectius i eviten qualsevol interferència política i partidista que puga trencar l'equilibri territorial de la reestructuració tal com s'ha fet durant els últims huit anys de govern del Partit Popular.
Criteris que han estat basats en les accions de reestructuració necessàries per a la modernització de les explotacions, superfície i fonamentalment la qualitat de la producció que ha de ser millorada per a obtindre bons vins.

Fins al moment, fins a la data el ministeri ha mantingut criteris objectius i res polítics admetent, si em permeten, situacions inclús avantatjoses respecte a altres comunitats autònomes governades pel Partit Socialista.
En este sentit i en este repartiment, a la Comunitat Valenciana en una primera assignació li van correspondre a l'exercici 2000-2001, 5,8 milions d'euros; per a l'exercici 2001-2002, 7,2 milions d'euros i, a l'exercici 2002-2003, 7,3 milions d'euros.

És cert també que estes assignacions podrien haver segut més elevades i superiors a la nostra comunitat i, de fet, en cada una de les anualitats els centres gestors de les ajudes van comunicar a l'administració que conforme a les seues previsions, es podien superar complidament l'assignació inicial de les ajudes concedides.

És més, en cada exercici, la Conselleria d'Agricultura ha certificat un elevat percentatge de la quantia de l'ajuda assignada amb dades anteriors al final de la campanya, i esta circumstància, esta eficàcia en la gestió i la inversió de les ajudes, ha permés que cada anualitat el Ministeri d'Agricultura realitzara una reassignació que poguera incrementar l'assignació inicial conforme a la realitat de la nostra comunitat.

Una ajust, este, que s'ha basat en els romanents existents, en criteris objectius d'inversió i en accions certificades i de conformitat sempre amb les previsions dels centres gestors i de la mateixa conselleria per a cada final de campanya.
D'esta forma, mitjançant esta reassignació es reduïxen les assignacions d'aquelles comunitats autònomes o països membres de la Unió Europea que han incomplit les seues previsions respecte de les mesures i de les inversions previstes, i s'augmenten al mateix temps en aquelles, com és el cas de la Comunitat Valenciana, on l'execució realitzada és molt més elevada i les previsions a fi de la campanya determinen una major quantia de l'ajuda.

I els dic, senyories, que en les diferents reassignacions, la Conselleria d'Agricultura ha obtingut el complement necessari per a cobrir els imports de les mesures certificades per una quantia global, en els tres exercicis anteriors, de 13,6 milions d'euros.

En el present exercici, de la mateixa manera que en els anteriors, els centres gestors van comunicar que podien superar àmpliament les previsions inicials de les ajudes concedides a la Comunitat Valenciana, i estem en condicions de poder certificar una quantitat superior a la quantia establida ja per a esta anualitat.

Espere, i així li ho vam transmetre a l'anterior equip del ministeri i ho vam reclamar, que tal i com ve realitzant-se des de l'exercici 2000-2001, el Ministeri d'Agricultura, Pesca i Alimentació, ara d'un govern del Partit Socialista, mantinga els criteris tècnics d'eficàcia i de gestió i incremente les quanties assignades a la Comunitat Valenciana en proporció als plans acceptats.

Senyories, s'ha fet molt, i també sabem que queda molt per fer i per això, en la Conselleria d'Agricultura, Pesca i Alimentació estem impulsant la reconversió i reestructuració de la vinya valenciana.
Per això, hem acceptat plans que permetran actuar en el 22% de la superfície vitícola de la Comunitat Valenciana.
Estem exigint un rigor en l'execució de les ajudes que garantixca la consecució dels objectius de modernització establits en la major superfície possible, i farem el que siga i el que estiga en les nostres mans per a mantindre el ritme present de les actuacions.

Per això, és necessari el manteniment dels fons de la Unió Europea als plans de reestructuració, i esperem que, si s'han de negociar, l'equip actual del Ministeri d'Agricultura no faja el ridícul altra volta, com ja ho ha fet en el sector de l'oli, perquè estan en joc molts interessos, està en joc el sosteniment de moltes famílies a la Comunitat Valenciana.

I també necessitem una distribució d'eixos fons per part del Ministeri d'Agricultura ajustada a la realitat de la Comunitat Valenciana.

Moltes gràcies.

 

*(Ocupa la presidència la vicepresidenta primera, senyora Rosa María Barrieras Mombrú)*

 

**La senyora vicepresidenta primera:**

 

Moltes gràcies, senyora consellera.

Té la paraula, en representació del Grup Parlamentari Socialista, el senyor Lozano.

 

**El senyor Lozano i Pastor:**

 

Gràcies, senyora presidenta.

Senyories.

Senyora consellera, havia començat molt bé, al final ja m'ha picat un poquet amb el tema de Brussel·les: que no li quede cap dubte que tant des de Madrid com des de Brussel·les el paper que jugarem serà estar al costat dels interessos dels valencians i, en este cas, de l'agricultura i de la ramaderia.
.
.
*(Des de l'escó un diputat fa un comentari sense micròfon)* Quan vosté vullga, també parlarem d'eixe tema.

En el tema que vosté insinuava i que no és el cas de la nostra interpel·lació, de la nostra compareixença hui, el tema de l'olivar, també ho raonarem, jo crec que tindrem ocasió, n'hi ha una proposició no de llei del Partit Popular, i també parlarem del tema al qual vosté diu que hi ha hagut un cert relaxament en Europa sobre el tema de l'olivar, però, insistixc, tindrem ocasió.

Mire, senyora consellera, vosté el que lamente és que tot ho haja fet bé.
Dic que lamente que ho haja fet bé, perquè no ha admés que tenim un problema en la reestructuració.
Jo crec que la principal cosa que s'ha d'admetre quan u vol solucionar alguna cosa és que té un problema, perquè és la primera mesura per a començar a buscar les solucions, i això, vosté, hui, al meu criteri, lògicament, no ho ha fet.

No obstant, vosté ha parlat de la importància que tenia el sector i, a mi, des de la vessant comercial i, sobretot, des de la qualitat.
.
.
, però a mi m'agradaria complementar-ho, si m'ho permet, abans de dir quin és el problema, quina és la realitat que té l'interior de la comunitat i per què és necessari que la reestructuració se millore i, a més, que no tinga el problema que té en el 2003.

Perquè la veritat és que l'interior té serioses dificultats, i això a tots mos consta, per poder mantindre els nivells de rendes similars als de les zones de la costa.
Açò és degut en gran part, i vosté ho sap, a les limitacions climàtiques que suporten i que fa que siguen limitats els cultius a explotar.
Zones com les que representen les denominacions d'origen Utiel-Requena, la denominació d'origen del vi de València i la del d'Alacant bàsicament tenen en el monocultiu del raïm per a vi la seua font d'ingressos.
Per tant, eixe monocultiu del vi fa impossible que altres produccions puguen estar plantades i substituir el vi.
Són zones que tradicionalment i per les seues condicions, com adés he dit, només s'hi pot fer eixe monocultiu.
Per tant, és importantíssim que el mantingam.

A més a més, en aquestes zones, conscients de les seues limitacions, han desenvolupat, i també gràcies als socialistes, que des de l'any 1985 som conscients que havíem de pegar el pas de la producció a la producció de vins i, sobretot, a la qualitat, i que, lògicament, vostés han seguit, dic que han desenvolupat també, des dels mateixos agricultors de les mateixes zones, que la producció de vi fent un valor afegit al complement de renda que els permeta viure amb dignitat.

Passaren de no poder viure de sols la producció del raïm, sinó que eixe valor afegit que han produït els bons vins, com vosté ha dit, de qualitat i del mercat, que eixe complement de renda, insistixc, haja permés fins ara poder mantindre estes zones vives.

El sector vitícola està fent un gran esforç, primer per millorar, com vosté ja ho ha dit, les seues estructures productives, i, segon, per millorar les varietats que finalment els permeta millorar la qualitat del vi per a poder competir en un mercat cada vegada més exigent.
Aquest, també ho ha dit vosté, és l'objectiu final de les ajudes de la Unió Europea.

Vosté també ha parlat del que era en definitiva la reconversió i reestructuració, vosté ho ha explicat bé, però també m'agradaria donar alguna dada, sap que és el reglament 14/99 de Brussel·les, definint que són eixes les ajudes, per al canvi varietal, per al material vegetal adequat per als fins que se perseguixen, Són ajudes per a millorar el cultiu, tant el despedregat, com el cultiu en espatlera, etcètera, per a compra de maquinària i recol·lecció.
I també vosté ha parlat de com funciona: insistixc en el tema de com funciona, perquè després intentaré donar-li alguna solució, que si vosté és tan amable de tindre en compte, segurament podríem solucionar el problema que ara tenim.

La Unió Europea, senyories, fica el cent per cent dels fons per a subvencionar el 70% de les inversions que fan els llauradors, l'altre 30% el fica el llaurador.
Els centres gestors, amb un mínim de 20 llauradors presenten els plans de reestructuració col·lectius, són ells els que gestionen, i per a cobrar, o bé a través dels avals que fan els mateixos llauradors o bé a través de les certificacions que fa la Conselleria, se revisen per part de la Conselleria i se cobren d'estes dos formes, o bé per l'aval o per la tal.
.
.

Per tant, l'objectiu de la reestructuració és tindre el material vegetal per a poder millorar la qualitat dels vins, i açò és molt important en les nostres zones, a on per les seues condicions tenim unes varietats que fins a fa molt poquet encara no estaven aconseguint una qualitat del vi que els permetera ser més competitius del que eren abans i que, lògicament, amb la reconversió, amb l'objectiu final de tindre varietats que milloren eixa qualitat, millorar també la presència en el mercat.

Per tant, l'altra objectiu és tindre les tècniques adequades per a incrementar la productivitat no en termes de superar el que vosté molt bé ha dit que no permet la Unió Europea, però sí de millorar la productivitat entesa com a relació o racionalitat del cultiu per a abaratir els costos de producció.
Eixa seria un poc la finalitat de la millora de les explotacions.

Tot açò amb el fi d'assegurar la viabilitat de les explotacions i, per tant, i vosté no ho ha dit, però per a mosatros és molt important, per tant, assegurar les rendes dels llauradors.
No té cap sentit la política agrària si finalment no són les persones les que hagen de beneficiar-se, llauradors i ramaders, els que mantenen viu l'interior de la comunitat, els que realment puguen viure en igualtat de condicions que la resta.

Per tant, i fins ací, jo crec que podem estar d'acord, i vosté també ho ha dit, amb altres termes, però jo crec que similars.
Però, quin és el problema?
Miren, senyories, el problema és que l'equip anterior de la conselleria va fer els càlculs mal, donant com a previsió d'inversions a realitzar xifres per baix de les necessitats, i vosté ho sap, acceptant en Madrid un nombre d'hectàrees a reconvertir que no se corresponien amb les necessitats del sector.

No obstant, en les campanyes 2000-2001-2002 s'ajustaren els recursos assignats per Madrid a les peticions, ja que les majors demandes d'ajuda que hi hagueren, que vosté també ho ha comentat, pogueren ser solucionades amb els sobrants que havien produït les altres comunitats autònomes.

Fins ací la cosa anà relativament acceptable i els llauradors confiaren que la cosa seguiria pel mateix camí.

En el 2003, els recursos assignats foren de 7 milions.
.
.
­vosté també ho ha comentat, 7,3, si no recorde mal, jo tenia ací més o menys set milions­, i els plans de reestructuració aprovats, o, almenys, que s'havien tramitat, foren de 22 milions d'euros.
Ahí tenim el problema, senyora consellera, i això és el que important que sigam conscients per a buscar les solucions.

El principal problema que tenim és que n'hi ha un desfasament entre el que va ser aprovat, 7 milions, i el que realment necessitàvem, que eren 22 milions d'euros, amb la complicació que les altres comunitats autònomes havien ajustat les seues demandes als fons assignats i no hi hagueren sobrants per a poder fer front a eixes expectatives que ací s'havien creat.
No és ni més ni menys que eixe és el problema: que n'hi han 15 milions, 7 fins a 22, 15 milions d'euros que ara en estos moments farien falta per a poder complir amb les necessitats que els sector ha plantejat de reconversió i de reestructuració en el País Valencià.

Per tant, i, lògicament, vosté ha parlat de la llei, i ha parlat en conjunt, i jo li ho agraïxc, no era el tema de hui, però li ho agraïxc, perquè supose que seguirem també tinguent després ocasió, més avant, quan presente la llei, lògicament, la plantejarem i intentarem consensuar-la, com vosté molt bé ha dit, amb tot el sector, però, per tot això, senyora consellera ­i acabe­, la pregunta, i torne a insistir, és: com va a resoldre les necessitats reals de reestructuració de la vinya valenciana davant la més que evident situació de falta de disponibilitat pressupostària, inclús per a atendre el pagament dels plans de reestructuració ja aprovats?

Eixa és la pregunta concreta que intentàvem que mos contestara: com va a resoldre el problema dels 15 milions d'euros que fan falta per a una cosa que és tan vital, com vosté mateixa ha admés ací, i jo hi estic d'acord, per al sector vitivinícola valencià?

Perquè, lògicament, si estem parlant de zones a on tenen dificultats per a mantindre les rendes, ara, frenar la reconversió, que seria la que milloraria la qualitat, faríem un mal paper al que és el sector.

Moltíssimes gràcies.

 

**La senyora vicepresidenta primera:**

 

Moltes gràcies, senyor Lozano.

En representació del Grup d'Esquerra Unida-L'Entesa, té la paraula la senyora Pérez.

 

**La senyora Pérez i Martí:**

 

Gràcies, senyora presidenta.

Senyories.

Senyora consellera.

Estudiant la compareixença sol·licitada pel senyor Lozano, mirava el dossier que la Unió Europea havia llançat en Internet sobre les diferents OCM i l'ajuda al sector vitivinícola, que no és ni més ni menys el que vosté en part ens acaba d'explicar una mica.
I passaré d'eixe tema.

A mi em sembla que el sector vitivinícola està en un moment boníssim, però solament per la categoria del vi, no per conforme se troba l'agricultor que es dedica a la viticultura.
Els agricultors no estan bé.
No se senten bé.
No tenen les ajudes necessàries.
I no tenen les ajudes necessàries perquè vostès fan els pressupostos i obvien totalment allò que l'oposició diu quan diem "fan falta més diners i han d'invertir una mica més".

En la qualitat agroalimentària se li presentaren esmenes per part d'Esquerra Unida, senyora consellera, quan vostè solament a la participació dels programes Arev havia dedicat 8.
000 euros.
Una vergonya.
El suport a les organitzacions de productors, en els que, lògicament, també entrarien els productors vitivinícoles, dedica 30.
000 euros.
I a la reestructuració del vinyar en els mateixos pressupostos, encara que després hagen existit modificacions, 100.
000 euros.

En definitiva, quin departament de la conselleria que hagen estudiat les necessitats del sector vitivinícola se va equivocar?
Eixa és la realitat.
Se va equivocar i ara, entre tots, s'ha de buscar solució.
I ací diguem: i ara anem a matar-nos entre tots per una equivocació?
No, però volem resultats ja.
I volem resultats perquè el sector els necessita.
A no ser que vulguem que desaparega tot el sector.

Perquè no solament estem parlant de Requena i Utiel, i els vins de Requena i Utiel.
Estem parlant d'altres zones de l'interior que fan un vi de molta qualitat, com les zones de l'interior de les comarques del sud.
Uns vins de molt bona qualitat, i que hem de protegir.

L'aposta que els agricultors van fer va ser molt valenta.
Els agricultors confien en el govern valencià i confien fins a la data en les conselleres que jo he conegut des del 95 fins ací.
Han confiat en les dos conselleres.
Però *no sólo de pan vive el hombre*.
Per tant, per tant, d'eixa quantitat de diners que falta com a inversions per a tindre la seguretat que el sector es va a mantindre i puga tirar endavant equivalent ­conforme ja han repetit, però, jo ho portava preparat i li ho vaig a tornar a repetir­ 15 milions d'euros, a mi m'agradaria, senyora consellera, que vostè ens diguera què és el que pensa fer, d'on els pensa traure.
Perquè a vegades, en parlar de les ajudes, parlem exclusivament de totes aquelles ajudes que ens vénen de la Unió Europea.
I no està mal.
No està mal.
A mi no m'agrada ser depenent de ningú, però tot el que ens vinga, benvingut siga.
I si ens podem aprofitar, millor que millor.
Per això formem part.

Ara bé, la conselleria, el Govern Valencià, ha de tindre la capacitat de comptar amb una part de diners propis per a ficar en estos pressupostos.
Per a poder d'eixa forma afrontar les necessitats reals.
Si això s'haguera tingut en compte, segurament el departament en qüestió no s'haguera equivocat de la forma que s'ha equivocat.

Senyora consellera, a mi m'agradaria que açò se solucionara de la millor forma possible.
Després del sacrifici que han fet els agricultors valencians, no es mereixen menys que el que aquesta conselleria, de forma ràpida, done contestació a les seues necessitats.
I solament demane de vostè, senyora consellera, m'explique de quina forma va a aconseguir els 15 milions de pessetes que fan falta, que, si comptarem bé, al final de la qüestió, al final, no en serien 15, segurament en serien 20.

Moltes gràcies, senyora presidenta.

 

**La senyora vicepresidenta primera:**

 

Moltes gràcies, senyora Pérez.

En representació del Grup Parlamentari Popular, té la paraula el senyor del Baño.

 

**El senyor Del Baño Fernández:**

 

Gracias, presidenta.

Señorías.

Honorable Consellera de Agricultura, Pesca y Alimenta-ción, agradezco su presencia en estas Cortes para informarnos sobre la situación en el sector vitivinícola en la Comu-nidad Valenciana.

En primer lugar, decirle que en su comparecencia nos ha demostrado que las medidas llevadas a cabo por la Conselleria de Agricultura, Pesca y Alimentación están siendo acertadas y eficaces para que los vinos de nuestra comunidad sean cada vez de mayor calidad y, por tanto, más competitivos.

Usted ha hecho hoy en su intervención referencia a la Ley de ordenación del sector vitivinícola, una ley que define el modelo de sector vitivinícola de la Comunidad Valen-ciana.
También hacía referencia asimismo a la futura ley valenciana del vino, que anunció en su primera comparecencia en estas Cortes.
Y que, por cierto, ya fue aprobada por el gobierno valenciano, por lo que el Grupo Parlamen-tario Popular quiere felicitarla.

Aplaudimos su iniciativa legislativa porque la futura ley del vino defenderá el potencial vitivinícola de la Co-munidad Valenciana, manteniendo la superficie dedicada al viñedo en un marco de desarrollo sostenible y equilibrio territorial.
Para la consecución del objetivo de esta ley es necesaria la reestructuración y reconversión de los viñedos, incorporando medidas técnicas para la modernización de las explotaciones.

Consellera, cuenta usted con el respaldo de este grupo parlamentario para seguir trabajando en la reconversión de nuestras variedades de uva de vinificación, la reimplantación de viñedos y las mejoras en las técnicas de gestión que, sin duda, incrementan la eficacia productiva y la calidad de la producción.

Trabajando en esta línea, que no es otra que incorporar la modernidad en la gestión de las explotaciones vitivinícolas de la Comunidad Valenciana, estamos convencidos de que dotaremos a los vinos valencianos de la mayor calidad y de la competitividad en el mercado mundial.

Para conseguir estos objetivos, la política del gobierno del Partido Popular en materia de reestructuración y reconversión del viñedo establece una serie de criterios que vienen regulados por la Orden del 20 de marzo de 2000.
Me gustaría, brevemente, resaltar algunos aspectos de esta orden, que me parecen fundamentales para la política de reestructuración.

En primer lugar, para garantizar la calidad en la producción, el gobierno valenciano establece que las variedades de uva empleadas deben de figurar como recomendadas en la clasificación de variedades para la Comunidad Valenciana.
Esto no es ningún capricho, sino que significa que queremos la mejor materia prima para conseguir nuestros mejores vinos.
Además la compensación a los agricultores por la pérdida de ingresos es en estos momentos de 260 euros por hectárea y campaña.

Por otro lado, la conselleria otorga una subvención del cien por cien del máximo admitido por la Unión Europea.
Y es en este punto, señorías, donde vuelvo a felicitar a este gobierno, porque la Unión Europea establece la posibilidad de reducir este porcentaje de subvención hasta el 30%, en función de la disponibilidad presupuestaria de cada comunidad autónoma.
Sin embargo, el gobierno del Partido Popular no ha realizado ninguna minoración.
Es decir, en estos momentos vamos por el buen camino.
La subvención de la Conselleria de Agricultura, Pesca y Alimentación de la Generalitat Valenciana es la máxima subvención admitida por la Unión Europea.
Y, señorías, estoy convencido de que seguirá siendo la máxima mientras en estos bancos azules se siente un gobierno del Partido Popular.

Hoy en día se destinan más de 40 millones de euros a la reestructuración y reconversión de nuestros viñedos.
Sin embargo, no hay que olvidar, señorías, que aunque la conselleria va por el buen camino, las ayudas a los planes de reestructuración y reconversión de viñedos, como ha dicho la consellera en su comparecencia, están reguladas por la Unión Europea.
Es decir, que la ministra de Agricultura, la señora Espinosa, conocida ya en Bruselas y en España por sus famosas negociaciones, tiene que repartir las ayudas entre las comunidades autónomas.
Confiemos en que la señora Espinosa, con el talante dialogante y de consenso del que presume el nuevo gobierno socialista, sea capaz de sentarse con nuestra consellera de Agricultura, la señora Amor, para que las ayudas al sector vitivinícola valenciano sigan creciendo, como lo han hecho año tras año cuando el gobierno del Partido Popular era el responsable del ministerio.

Muchas gracias.
*(Aplaudiments d'un sector de la cambra)*

 

**La senyora vicepresidenta primera:**

 

Moltes gràcies, señor Del Baño.

Té la paraula l'honorable consellera senyora Amor.

 

**La senyora consellera d'Agricultura, Pesca i Alimentació:**

 

Gràcies, presidenta.

Gràcies per les seues intervencions, senyors diputats.

Jo en la meua intervenció en esta compareixença que ha demanat el Grup Socialista he intentat explicar el més clar possible la situació en la que en estos moments es troba el sector vitivinícola a la Comunitat Valenciana i els fons per atendre les necessitats de la reestructuració que, com ja he dit, des de l'any 2000, des que està en vigor eixa orde que ens afecta de forma directa, fins el moment la conselleria ja ha satisfet 41 milions d'euros per al que és la reestructuració i reconversió realitzades.
I que, al mateix temps, han sigut, totes estes mesures i estes accions, certificades per la mateixa Conselleria d'Agricultura, Pesca i Alimentació.

Torne a dir-li, i de forma especial al senyor Lozano i a la senyora Pérez, que queda molt per fer.
Així ho he dit també en la meua primera intervenció.
I en eixe sentit estem treballant, i estem actuant per part de la Conselleria d'Agricultura.

Sí que volia, perquè no he entés massa bé la compareixença o la intervenció del senyor Lozano, a vore si a continuació m'ho poguera explicar una mica millor, ja que veig alguna incongruència en el seu discurs, ja que diu que s'ha d'equilibrar per una banda la renda de l'interior i del litoral i, al mateix temps, diu que s'ha d'ajudar a la reestructuració.
I al mateix temps està criticant que s'hagen acceptat l'any 2000-2001 el Pla de reestructuració per import de 22 milions d'euros.
No entenc massa bé què és el que vol?
És que no ho entenc massa bé.
I voldria saber si és que no vol que s'haguera acceptat aquest pla.
Si és que diu que està perjudicant la renda dels llauradors?
No entenc massa bé la seua posició.
Per tant, m'agradaria que me l'explicara.

Respecte a la senyora Pérez, vostè parla també de programes Arev en els quals invertim 8.
000 euros, que li sembla molt poc l'import que s'invertix per part de la conselleria.
Només aclarir-li que estem parlant de l'Associació de regions europees vitivinícoles i que els 8.
000 euros és la quota d'inscripció.
Només dir-li i fer-li eixe aclariment.

A mi el que realment, senyories, em preocupa és la posició del Pspv-Psoe, i al mateix temps d'Esquerra Unida, ja que està recolzant en el govern central al partit que hui en dia està governant, ja que estan qüestionant la possibilitat de fer front a accions de reestructuració i de reconversió de les vinyes i, en definitiva, de les explotacions agràries vitivinícoles a la Comunitat Valenciana.

I em preocupa perquè, com ja he explicat anteriorment, l'elevat grau d'execució de les accions que estan duent a terme els viticultors a la Comunitat Valenciana front a altres comunitats autònomes de l'Estat i, al mateix temps, altres regions de la Unió Europea, ha permés que, mitjançant al reassignació de fons que fa el ministeri, puguen satisfer totes i cadascuna de les accions que fins ara s'han certificat per part de la Conselleria d'Agricultura.
I en este sentit, com ja he comentat, fins ara i des de l'any 2000 fins al moment actual, per part del ministeri, fins a la campanya anterior, va certificar i va fer una reassignació de fons en els tres últims exercicis, com dic, de més de 13 milions d'euros.
En l'actualitat, i com ja ho hem fet, estem en condicions de ser objecte de noves reassignacions pressupostàries o fons addicionals, sempre que es mantinguen els mateixos criteris que fins ara han mantés.
.
.
bé, fins ara no, fins fa uns mesos i durant vuit anys va mantindre el govern del Partit Popular.

Ara només podrien obeir que eixos fons, que sabem que existixen i que els han reclamat a l'anterior equip ministerial, que es reassignen nous fons, com ho han fet durant els últims anys, a la Comunitat Valenciana.

Senyories, no vullguera que esta decisió, en el cas que es realitzara algun canvi de criteri, que fóra un criteri polític, partidista i no objectiu, i no a partir de la base de l'eficàcia de la gestió dels nostres viticultors, no vullguera que este canvi de criteri o no vullguera que esta possible decisió suposara un agravi més cap a la nostra comunitat, cap a la Comunitat Valenciana, a afegir a les decisions que ja ha pres el Govern central, com la paralització immediata del PHN, com eixos retards que ja vénen produint-se en obres, com es referia este mateix matí el president de la Generalitat a la Copa de l'Amèrica, a l'AVE, i a tantes altres que podrien dur nefastes conseqüències per a la nostra comunitat, com molt bé vosté sabrà.

Insistixc que si el Ministeri d'Agricultura realitza la reassignació d'ajudes conforme als criteris d'eficàcia en l'execució, de la mateixa manera que ho han vingut fent en els últims huit anys per part del Ministeri d'Agricultura governat pel Partit Popular, podran pagar-se totes les actuacions dels viticultors que es certifiquen en el que queda de l'exercici.

Senyories, com molt bé sabran, gràcies a les accions de reestructuració i de reconversió que estan duent-se a terme en la Comunitat Valenciana, el sector vitícola està aconseguint majors quotes de mercat i una qualitat cada vegada més reconeguda internacionalment, estem millorant en la nostra qualitat.
Lògicament, totes i cada una de les accions que du a terme la Conselleria d'Agricultura van encaminades a millorar la renda dels llauradors.
Això crec que ja és una cosa òbvia, és una cosa evident i que no anem a tornar a insistir, perquè totes i cada una estan inspirades en la millora de la renda dels llauradors.

Des de l'any 2000, amb l'aplicació de l'organització comuna del mercat del vi, la Conselleria d'Agricultura hem aprovat 51 plans de reestructuració i de reconversió, que abraçaven una superfície de 16.
701 hectàrees, és a dir, el 22% de la superfície vitícola de la Comunitat Valenciana, de les quals s'han certificat accions, i aixina li ho faig saber, corresponents a 6.
851 hectàrees, és a dir, el 40% de la superfície inclosa dins dels plans de reestructuració.

Estes dades, doncs, confirmen l'interés que estem demostrant i que estem aplicant per part de la mateixa conselleria en el que és la reestructuració i la reconversió de la vinya, i que, en este sentit, lògicament, anem a seguir treballant i anem a seguir apostant.
Perquè considerem que és un dels aspectes fonamentals per a poder garantir el futur del sector vitivinícola de la Comunitat Valenciana per a poder modernitzar les seues explotacions i per a fer-les cada volta més eficaces i millorar la seua qualitat.

Al mateix temps, com molt bé sabrà també, els operadors vitivinícoles a la Comunitat Valenciana estan demostrant també un alt grau de compromís amb la reestructuració i la reconversió, no sols amb la presentació dels propis plans, sinó també amb l'execució dinàmica i eficaç de les seues previsions, que han propiciat, en este cas, que a la Comunitat Valenciana estiguen duent unes actuacions excel·lents en esta matèria respecte a altres comunitats autònomes.

En este sentit, alguna dada vull donar-li respecte a altres comunitats on prima la falta de rigor en la gestió, com és el cas d'alguna comunitat, com és la comunitat extremenya, governada, com molt bé vosté sap, pel Partit Socialista, que està assignant una ajuda per hectàrea amb un import molt superior a la mitjana nacional, on ha motivat l'adopció de mesures per part del Ministeri d'Agricultura per a garantir el compliment de la superfície mínima reconvertida i reestructurada establida per la mateixa Unió Europea.

En este sentit, la Comunitat Valenciana es troba en un nivell d'inversió d'ajuda per hectàrea ajustada a la mitjana nacional, a diferència del que ocorre en altres comunitats autònomes; i el grau d'execució, que no sols suma amb el total nacional, sinó que, a més, hauria de permetre la reassignació de nous fons per eixa bona execució que, torne a dir-li, esta realitzant-se per part dels nostres viticultors.

Al mateix temps, i com li comparava amb la comunitat autònoma d'Extremadura, doncs, dir-li que en Extremadura la reestructuració de cada hectàrea li costa 10.
700 euros; en el cas de la Comunitat Valenciana ens costa 7.
150 euros.

En definitiva, senyories, entenem que a la Comunitat Valenciana estem portant a terme una excel·lent execució del procés de reconversió i reestructuració de la vinya, i torne a insistir-li que hem aprovat per part de la conselleria plans de reestructuració per inversions superiors als 41 milions d'euros, inversions que, torne a dir-li, han segut totes consensuades quant als criteris de priorització amb els agents del sector, i que s'han produït dins del termini acordat, com també molt bé vosté sap i que han demostrat, altra volta que, des de la conselleria i des del govern del Partit Popular estem complint amb cada un dels nostres compromisos, prioritzant en ajudes als joves, millorant les explotacions, el seu redimensionament i els agricultors o viticultors a títol principal.

I això ha segut possible per l'alt grau, lògicament, del compliment dels plans per part dels viticultors, per eixa eficàcia, i per això s'ha reconegut per part del ministeri i s'ha procedit a la reassignació de fons complementaris per a la comunitat autònoma valenciana, en este cas.

En l'actualitat, es donen les condicions, com li he dit, i així ho hem reclamat, de ser destinataris d'eixe increment pressupostari de les ajudes derivades de la reassignació d'anys anteriors.
Sabem i coneguem que existixen fons suficients, o almenys existien abans del canvi del govern.
Esperem que el nou equip ministerial complixca amb els compromisos assumits ja per l'anterior equip del Ministeri i s'assignen o es reassignen els fons corresponents a la Comu-nitat Valenciana per a adaptar-se a la seua realitat.

Moltes gràcies.
*(Aplaudiments des d'un sector de la cambra)*

 

**La senyora vicepresidenta primera:**

 

Moltes gràcies, senyora consellera.

En representació del Grup Parlamentari Socialista, té la paraula el senyor Lozano.

 

**El senyor Lozano i Pastor:**

 

Senyories.

Senyora consellera, la veritat és que vosté no admet quin és el problema, i el problema és que hi ha hagut falta de previsió, incompetència i mala gestió.
*(Remors)*

Vosté açò ho ha disfressat ara amb una qüestió de caràcter de política general, ha parlat de l'auia, del tema de Madrid i tal.
.
.
Mire, ja ha de fer-ho mal el Partit Socialista perquè, amb tot el que han fet vostés en els últims huit anys, mosatros els guanyem a vostés.
Perquè la realitat del camp valencià en estos moments, ja li ho he dit moltes vegades, és que han desaparegut més del 50% dels llauradors i ramaders d'este país.
Si això és una política de la qual vosté està orgullosa, per descomptat, vinga ací i repetixca-ho més vegades.
I que li conste que pese a haver-ho fet, com vosté diu, mal en Brussel·les, els olivarers valencians cobraran el que vostés foren incapaços d'aconseguir, el que el senyor Cañete va ser incapaç d'aconseguir en Europa, quan demanava el 90-10 i vostés ací tenien la boqueta calladeta.

Per tant, ja parlaré també d'eixe tema, ja li ho he dit abans.
Ho vol traure ara?
Doncs, jo, estupend.

Mire, les previsions se feren mal des d'un principi, presentant a Brussel·les un pla de reconversió i reestructuració per baix de les demandes reals, provocant que els projectes presentats hagen superat de molt les estimacions realitzades per la conselleria: falta de previsió.

Com a conseqüència d'açò, la conselleria sols disposa d'un poc més de set milions d'euros per a fer front a les necessitats del 2003, valorades en 22 milions d'euros.
Vosté diu que volia que li explicara a on estava el problema: el problema és que les peticions fins a final d'any estaven en 22 milions d'euros i vostés, per silenci administratiu, han deixat que prescriviren eixes peticions.

Vostés han frenat en sec la reconversió i la reestructuració de la vinya valenciana, i, és més, estan ficant en perill el 2004, el 2005 i el 2006, perquè vosté sap que els recursos d'eixos anys van a fer falta per a pagar només el que fins ara tenen aprovat.

No obstant, mire, senyora consellera ­i a la millor alce un poc el to, pel que vosté ha estat dient a última hora, que em sembla que ha segut una passada­, vinc ací amb un tarannà de buscar solucions i inclús apuntar-li-les.

Mire, el primer que vostés han de fer és incrementar amb recursos propis fins al 130%.
Si el 100% dels recursos que fica la Unió, més un 30% que la mateixa normativa, i vosté ho sap, permet fer-ho amb recursos de la Generalitat.
Per tant, vaja estudiant eixe tema, perquè podria ser.

Segon, com amb això tampoc tindrà suficients recursos, demane a Brussel·les que, davant d'una situació com la produïda per eixa ineficàcia i eixa incompetència de la Conselleria d'Agricultura i del qui hi estava al front en aquell moment, li permeta fer un pla de reestructuració i reconversió propi finançat amb recursos de la Generalitat.

Perquè, a vore si ens enterem d'una punyetera vegada, el sector que està en crisi permanent de fa moltíssims anys és el sector de l'agricultura i la ramaderia en este país.
I ací sempre se parla de les infraestructures, com el president Camps este matí estava dient ací que se van a gastar 15.
000 milions d'euros.
Ja estaria bé, senyora consellera, que vosté fóra capaç, en un Consell, de vore com els dia als mateixos consellers i al mateix president que este sector necessita, amb una urgència total de recursos, per a poder fer front al que ara és el problema de competitivitat més gran que té, i vosté sap que és el minifundisme i la parcel·lació, i que vosté sap que és la reconversió en el cas de la vinya, i la reestructuració per a fer front a les noves temors que mos apleguen dels mercats.

Mire, jo l'entenc a vosté perfectament, jo l'entenc, però el que passa és que no ho puc compartir.
Vostés, el problema que tenen és que tenen la caixa buida i que davant d'una situació com la que tenen, d'emergència, vostés són incapaços, perquè no tenen possibilitat de tirar mà per a solucionar un problema que vostés mateixos han creat.

Per tant, el primer que ha de fer, ja li ho he dit abans, és reconéixer el problema de 15 milions d'euros que té; segon, vore com convenç el Consell perquè li'ls done i, com a mínim, intentem solucionar-ho perquè en el futur la reconversió i la reestructuració puga ser possible en unes zones que fa més falta que en ningun lloc.

Moltes gràcies.
*(Aplaudiments des d'un sector de la cambra)*

 

**La senyora vicepresidenta primera:**

 

Moltes gràcies, senyor Lozano.

Té la paraula, en representació del Grup d'Esquerra Unida, la senyora Pérez.

 

**La senyora Pérez i Martí:**

 

Gràcies, senyora presidenta.

Senyora consellera, vaja, agrair-li la informació de l'Arev, tenia vosté tota la raó del món, però he vist una manca de sensibilitat davant dels seus mateixos errors en el suport a les organitzacions de productors, donant-los 30.
000 euros, i a la reestructuració de la vinya, amb 100.
000 euros, que m'acaba de deixar vosté atabalada.
O siga, vosté me rectifica a mi una cosa, però no sap donar solució al que jo estic diguent-li, és vosté incapaç d'haver-ho dotat de més quantitat de diners.

Havem parlat d'Europa, senyora consellera, i li he dit: vostés es creuen a soles en Europa, i ara me mereixc.
.
.
, si a l'il·lustre diputat que m'ha precedit no li molesta, m'ha cridat vosté l'atenció moltíssim, i m'acaba de deixar ja descol·locada del lloc, quan diu: "A vore vostés, que estan governant en Madrid, si eixos acords que n'hi han adoptats per a ajudar el camp valencià, vénen".
Però, vostés com treballaven?
, com han estat treballant durant huit anys?

Anem a vore, amb això vosté el que està diguent és: no tenim diners, tenim la caixa buida, hem tingut un greu error, havem planificat mal; i li diu l'il·lustre diputat: "són vostés ineficaços i incapaços"; jo dic: vostés, el que són, són prepotents, això els ho dic jo, vostés són prepotents.
I són prepotents perquè, a més de no tindre en compte el avisos que se fan des de l'oposició ni des de les organitzacions agràries, concretament, en el cas de la viticultura, han segut capaços de dir, "ací no passa res, havem tingut un error, no tenim diners, solament tenim els diners que mos vénen d'Europa.
.
.
, però com també governem Madrid, ja mos ho arreglarà Madrid.
.
.
".
Ah, i si n'hi han acords, supose que serien anteriors, no?
I no sabem si signats o no signats.
No sé jo el senyor Cañete fins a quin extrem.
Deixe'm que de veritat ho dubte.

Però a mi el que m'agrada és solucionar problemes.
Jo crec que en aquesta casa estem per a practicar el que significa des de les desavinences fins arribar a convergir en coses positives, amb idees que facen avançar la societat valenciana.
I en este cas jo vull solucions per als viticultors valencians.
I ahí me tindrà, senyora consellera.
Però, si cal, anirem a Madrid.
A vosté que no li càpiga el menor dubte que s'anirà a Madrid.
Però, s'anirà a Madrid per a planificar per a l'any que ve, no per a arreplegar sobres que no sabem ni quines són, promulgades pel govern que fins ara estava governant a Madrid, amb promeses que mai s'han complit, quan en obres faraòniques i dels diners de les caixes que, al cap i a la fi, les caixes són dels impositors, no tenen amo, anem a fer obres faraòniques per valor de 15.
000 milions de pessetes.
I eixos diners els necessita vosté per al sector.
I si no vol per al total del sector, com a mínim per a una part d'eixe sector.
Però, no parle vosté dels que ara estan governant a Madrid.
I mire que li ho diu una persona que no governa.

No parle vosté així, perquè això és injust, això demostra que els acords que vostés feien de cara als pressupostos portaven una doble combinació entre País Valencià, Madrid i Europa, per la qual cosa en els comptes em sembla que mai en la vida ens aclarirem.

Moltes gràcies.
Sí que espere que em conteste com mos ha de donar estes ajudes.
Sí espere saber d'on.

Moltes gràcies, senyora presidenta.

 

**La senyora vicepresidenta primera:**

 

Moltes gràcies, senyora Pérez.

Té la paraula l'honorable consellera, senyora Amor.

 

**La senyora consellera d'Agricultura, Pesca i Alimentació:**

 

Gràcies, presidenta.

Senyories.

Senyora Pérez, no s'enfade tant, la veritat, perquè crec que el que li passa és que no coneix massa bé.
.
.
Jo he intentat ser clara i precisa a l'hora de comentar quina és la situació i explicar-li quina és la situació del sector vitivinícola a la Comunitat Valenciana, quins són els fons per a atendre cadascuna de les mesures i dels plans que s'han presentat en el cas de viticultors de la Comunitat Valenciana, però jo crec que ni m'ha escoltat ni m'ha entés o no ha volgut entendre'm, perquè li he dit en dos ocasions, i li ho dic una tercera i totes les que faça falta perquè ho entenga, que els fons per a la reestructuració i la reconversió de la vinya provenen de la Unió Europea, que és l'estat membre el que s'encarrega de repartir-lo entre les comunitats autònomes.
Val?
Ho entén?
Ho ha entés en estos moments?
Bé.

Doncs, en este cas, per part de l'estat membre li correspon al Ministeri d'Agricultura.
I que jo sàpiga ­i crec que vosté també ho sap­ el Ministeri d'Agricultura està governat pel Partit Socialista, recolzat pel seu partit a nivell nacional.
Li correspon.
.
.
Ara sí, senyora Pérez, ara mateix, i ja des que va entrar la ministra al Ministeri d'Agricultura, li vam demanar una convocatòria urgent de conferència sectorial per a parlar, entre altres coses, de l'oli, que crec que el senyor Lozano desvia l'atenció cap a l'oli i crec que no hauria de clavar-se ahí perquè tenim molt a perdre en l'oli, darrere de l'última negociació que ha fet la ministra i que hem quedat com hem quedat, parlem de 150 milions que reclamava el senyor Cañete fins a 20, i damunt, el comissari Fischler s'atrevix a dir que s'ha estalviat 58 milions d'euros gràcies a la bona negociació de la ministra Espinosa.
.
.
Senyor Lozano, no entre ahí, no entre ahí que té molt a perdre.

Li torne a dir, senyora Pérez: estem parlant d'una conferència sectorial que hem demanat amb caràcter urgent per a parlar de l'oli, entre altres coses, i anem una mica darrere de la negociació, de l'aprovació de l'OCM de l'oli, que és la que ens afecta a nosaltres, i també per a dur a terme tota la redistribució de fons que ara mateix estan damunt de la taula del Ministeri d'Agricultura, i ens afecta al que estem parlant i que és objecte d'esta compareixença, com és la reestructuració i la reconversió de la vinya.

Jo he intentat explicar-li quina és la situació i quins no són els fons disponibles, i torne a insistir-li que és el ministeri en estos moments qui té la competència.
Nosaltres estem en situació de poder exigir-li al ministeri, com s'ha fet en les últimes tres campanyes, en els últims tres exercicis, que ens done eixos fons que, per incompliment o per ineficàcia d'altres comunitats autònomes i altres regions europees, no poden fer-se.

M'agradaria que eixa decisió, com li he dit abans, no es sumara a las decisions que ha pres ja el govern central atacant, insultant i maltractant la Comunitat Autònoma Valenciana i que vostés, especialment els parlamentaris del Grup Socialista, així li ho puguen traslladar als governants d'Espanya, de l'estat central, i puguen demostrar el que tantes voltes diuen: el pes polític tan important que té el Pspv dins de l'organització central o federal de l'Estat, i que fins ara no ens ha pogut demostrar absolutament res sobre això.

Torne a dir-li que és molt important per al futur del nostre sector vitivinícola la reestructuració i la reconversió de la vinya.
Però, no només la reestructuració i reconversió, podem parlar també d'investigació.
I ahí està el cas de l'estació de viticultura i enologia de Requena, com molt bé coneixerà.
I podem parlar també del raïm de taula.
I podem parlar també d'un conveni que ara mateix està paralitzat en els despatxos d'Atocha, en el ministeri, un conveni signat per l'anterior ministre i el president de la Generalitat, en el qual el ministeri es comprometia a posar damunt la taula mínim dos milions d'euros per a posar en marxa un centre agroalimentari a Novelda, una comarca, tant el Vinalopó, les comarques del Vinalopó com de l'Alacantí, que viuen, principalment el sector agrari, d'este tipus de cultiu.
Un cultiu on la mà d'obra és molt important, on pretenem crear nous llocs de treball i on al mateix temps l'escassesa de l'aigua és molt important.

M'ha cridat també l'atenció, senyor Lozano, que vosté parlara i identificara alguns dels problemes del camp valencià com és el minifundisme, que anem a parlar en eixe fòrum i que des d'ací el convide que puga donar solucions pràctiques, eixes bones solucions, però no ha parlat de l'aigua.
Què passa, que no té alternativa tampoc?
Que el seu grup parlamentari no té alternativa quan ho ha demostrat durant molts mesos?
No la té.
Únicament és la imposició del pacte a Catalunya i de la submissió del senyor Zapatero als interessos del senyor Maragall i del senyor Carod Rovira, com molt bé sabem.

Doncs, torne a dir-li que eixe conveni esperem que puga desenrotllar-lo, que puga posar-lo en marxa l'actual equip del ministeri i es convertisca en una realitat, perquè són moltes les famílies que viuen, en este cas, del raïm de taula en les comarques, com he dit, del Vinalopó i de l'Alacantí.

També m'agrada molt el "talante" de què hem parlat en els últims dies, el "talante", el diàleg i el consens de què fa gala el Partit Socialista.
I ací ni hem vist "talante", ni hem vist consens, ni hem vist cap diàleg.
I les decisions han sigut ràpides, ràpides.
En el debat d'investidura del senyor Zapatero: derogació, derogació a través de decret del transvasament de les aigües de l'Ebre.
I vostés mentrestant calladets sense dir una única alternativa.
No la donen perquè saben perfectament que no n'hi han.
I, si no, pregunten-li-ho al senyor Signes, el responsable de l'aigua del seu partit, que ell sí va tindre valor per a dir-me a mi, als poquets dies de guanyar les eleccions el Partit Socialista, de dir-me: "El millor que haguera passat ha-guera sigut que haguera guanyat el Partit Popular, que haguéreu guanyat vosaltres i haver executat íntegrament el Pla hidrològic nacional".
Així m'ho va dir, i se suposa que és el responsable de l'aigua al si del seu partit, se suposa que és.

El mateix "talante", el mateix diàleg i el mateix consens, com torne a di-li, s'ha demostrat respecte a l'olivar, on la ministra s'ha reunit amb totes les comunitats autònomes, amb totes les comunitats autònomes del Partit Socialista, com si a les comunitats autònomes on governem des del Partit Popular no n'hi hagueren llauradors, no n'hi hagueren famílies que viuen en este cas del vi, com si no tingueren interessos en l'oli, perdó.

També diàleg i consens reiteradament.
La ministra ja ho ha demostrat, ha demostrat la seua distància, ha demostrat la seua prepotència, i no només en les negociacions, sinó a l'hora de convocar la conferència sectorial necessària o a l'hora de rebre-mos als *consejeros* del Partit Popular de les diferents comunitats autònomes.
Es veu que no s'atrevix i utilitza el seu secretari general, el senyor Moraleda, perquè ens envie cartes, perquè ni tant sols s'atrevix a posar-se al telèfon.

 

**La senyora vicepresidenta primera:**

 

Senyora consellera, si pot finalitzar.

 

**La senyora consellera d'Agricultura, Pesca i Alimentació:**

 

En definitiva, el que hem pogut vore fins ara ha sigut, front a eixe tarannà, diàleg i consens, una forma autoritària, una forma sectària i una forma perjudicial de cadascuna de les polítiques o de cadascuna de les accions que han pres el govern del Partit Socialista i que afecten directament a la Comunitat Valenciana.

Només els demane des d'ací als socialistes de la Comunitat Valenciana que no permeten que continuen maltractant-nos a la Comunitat Valenciana i als valencians, tinguen una mica de vergonya i defensen els interessos dels valencians.
.
.

 

**La senyora vicepresidenta primera:**

 

Senyora consellera.
.
.

 

**La senyora consellera d'Agricultura, Pesca i Alimentació:**

 

.
.
.
davant del govern central.

Moltes gràcies.
*(Aplaudiments des d'un sector de la cambra)*

**La senyora vicepresidenta primera:**

 

Moltes gràcies, senyora consellera.

Finalitzat el punt número 14 de l'ordre del dia, s'alça la sessió.

 

*(S'alça la sessió a les 13 hores i 20 minuts)*