Untitled Document


<!--
body {
color:black;
}
.text14 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
text-decoration:none;
color:black;
}
.text13 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
font-weight:bold;
text-decoration:none;
color:black;
}
.text18 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
font-weight:bold;
font-style:italic;
text-decoration:underline;
color:black;
}
.text17 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
font-style:italic;
text-decoration:underline;
color:black;
}
.text7 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
font-style:italic;
text-decoration:none;
color:black;
}
.para1 {
text-align:justify;
}
-->



Comissió de Coordinació, Organització i Règim de les Institucions de La Generalitat realitzada el dia 11 de febrer de
2011.
Comença la reunió a les 11 hores i 6 minuts.
Presideix el diputat senyor Rafael Maluenda Verdú.
Reunió número 33.

Informe del president de la comissió sobre el compliment de l'acord de la Comissió de Coordinació, Organització i Règim de les Institucions de la Generalitat de 3 de desembre de 2010, sobre la
compareixença de la senadora en representació de la Comunitat Valenciana, senyora Leire Pajín Iraola

El senyor president:

S'obri la sessió.

Pregue al senyor secretari comprove el quòrum.

(El secretari passa llista per tal de comprovar si hi ha quòrum)

Moltes gràcies, senyor secretari.

Bé.
L'ordre del dia de la Comissió de Coordinació, Organització i Règim de les Institucions de la Generalitat el coneixen les seues senyories, el
tenen en la carpeta.

El primer punt és lectura i aprovació, si és el cas, de l'acta de la reunió anterior.
És el moment si volen fer alguna observació sobre el contingut.
Del contrari, entenem que estan d'acord amb el seu contingut i s'aprova per unanimitat, per assentiment.
Moltíssimes gràcies.

El senyor president:

El segon punt és informe del president de la comissió sobre el compliment de l'acord de la Comissió de Coordinació, Organització i Règim de les Institucions de la Generalitat, de 3 de desembre de 2010, sobre la
compareixença de la senadora, en representació de la Comunitat Valenciana, excel·lentíssima senyora Leire Pajín Iraola.

Bé.
Com les seues senyories saben, la Comissió de Coordinació, Organització i Règim de les Institucions de la Generalitat, en la seua sessió del 3 de desembre de 2010, davant la no-compareixença de la senadora en representació de la Comunitat Valenciana, excel·lentíssima senyora Leire Pajín Iraola, en compliment de l'acord adoptat per la Junta de Portaveus a petició del Grup Parlamentari Popular, va adoptar el següent acord:

«Que el president de la comissió es dirigisca a l'excel·lentíssima senyora Leire Pajín Iraola, senadora designada en representació de la Comunitat Valenciana, reiterant-li la voluntat de la comissió perquè compareguera igual que ho han fet la resta de senadors, donant-li qualsevol
classe de facilitats perquè la pròpia senadora fixe el dia i l'hora, sense que coincidisca amb els dies 20, 21, 22 i 23 de desembre que se
celebra ple, que fixe el dia que desitja comparéixer.
»

En este sentit, i en compliment del mencionat acord, el mateix dia 3 de
desembre, este president es va dirigir a la senadora, excel·lentíssima senyora Leire Pajín Iraola, traslladant-li l'acord de la comissió i oferint-li qualsevol classe de facilitats perquè determinara el dia i l'hora de la seua compareixença.
I el contingut de l'escrit és el següent:

«València, 3 de desembre de 2010.

»Excel·lentíssima senyora Leire Pajín Iraola.

»Com la seua senyoria coneix, estava prevista la seua compareixença com a senadora en representació de la Comunitat Valenciana, a l'empar del que establix l'article 16 de la Llei de La Generalitat 9/2010, de 7 de juliol, per a hui dia 3
a les 11:00 hores, davant la Comissió de Coordinació, Organització i Règim de les Institucions de la Generalitat, la presidència de la qual ostente, i atenent la bona disposició que va manifestar en el seu escrit, registre d'eixida del Senat de l'11 d'octubre.

»Davant la seua absència, la comissió ha acordat que este president es dirigisca novament a la seua senyoria, i
reitere la nostra voluntat que comparega, igual que ho han fet la resta dels
senadors que en representació de la Comunitat Valenciana ha triat esta cambra.

»Per això, volem donar-li qualsevol classe de facilitats perquè vosté mateixa fixe la data que li permeta atendre també les seues moltes ocupacions, sempre que no coincidisca amb la celebració d'una sessió plenària de Les Corts.

»En este sentit, pregue tinga a bé indicar-me la data més idònia per a la seua senyoria, tenint en compte que fins a fi d'any les sessions plenàries a celebrar en esta cambra es corresponen als dies 20, 21, 22 i 23 de
desembre.

»Respectuosament la saluda Rafael Maluenda Verdú, president de la Comissió de Coordinació.
.
.
-etcètera.
»

Així mateix, i com vullga que la molt excel·lent senyora presidenta de Les Corts havia donat trasllat amb anterioritat a
este president de comissió l'escrit rebut, de data 24 de novembre, de l'excel·lentíssim senyor ministre de Presidència, i també del secretari d'estat d'Assumptes Constitucionals i Parlamentaris, en què manifestaven que la senyora Leire Pajín no compareixeria en estes Corts, ja que el control dels ministres correspon al
Congrés i al Senat, ignorant que era requerida com a senadora i no com a ministra, vam
traslladar a la molt excel·lent senyora presidenta la còpia de l'escrit dirigit a la senadora, en compliment de l'acord de la comissió del 3 de desembre, alhora que l'informem del contingut de la sessió per mitjà d'un escrit també de data 3 de desembre de 2010, i el contingut del qual és el següent:

«A la molt excel·lent senyora presidenta.

»Rafael Maluenda Verdú, president de la Comissió de Coordinació, Organització i Règim de les Institucions de la Generalitat, amb el degut respecte informa que en
la sessió de la comissió que presidix, celebrada el dia 3 de desembre de 2010, es va posar a disposició del seus membres tota la documentació relativa a la sol·licitud de compareixença dels senadors designats en representació de la Comunitat Valenciana, així com els escrits relatius a la convocatòria de la senadora, excel·lentíssima senyora Leire Pajín Iraola.

»En la dita documentació, s'incloïa també els escrits del ministre de Presidència, de data 24 de novembre, i del secretari d'estat d'Assumptes Constitucionals i Parlamentaris, en què anuncien que la senyora Leire Pajín no compareixerà en estes Corts, ja que el control dels ministris correspon al Congrés i al Senat.

»Tal com dits escrits anunciaven, la senadora Leire Pajín Iraola no ha comparegut hui dia 3 en esta comissió, a pesar que l'únic escrit rebut de la senyora Pajín expressava la seua total disposició a comparéixer, sense que posteriorment s'haja posat novament en contacte per a manifestar el contrari.

»En el transcurs de la sessió de la comissió, els representants dels grups parlamentaris Compromís i Popular van manifestar la seua discrepància al contingut dels escrits mencionats, del ministre de Presidència i del secretari d'estat, per considerar que la senyora Pajín ha sigut convocada en la seua qualitat de senadora i mai com a ministra, com
ho demostra el fet que la seua convocatòria es va produir amb anterioritat que fóra nomenada ministra.

»Així mateix, dites representants van manifestar que la senyora Pajín, amb la seua actitud, està desairant la cambra que la va designar senadora i que, sense perjuí que com a ministra corresponga el seu control al Congrés i al Senat, en compliment del que establix l'article 16 de la Llei 9/2010, de 7 de juliol, de La Generalitat, de designació dels senadors en representació de la Comunitat Valencià a què estan sotmesos tots els senadors designats per Les Corts, ha de comparéixer davant esta comissió, ja que això no vulneraria en cap cas el que preceptua l'article 110 de la Constitució espanyola, ni tampoc el contingut de la Llei 50/1997, de 27 de novembre, d'organització, competència i funcionament del govern.

»Per més motiu, en la sol·licitud de compareixença de data 12 de juliol, de la senadora Leire Pajín Iraola, molt anterior al seu nomenament com a ministra, s'especifica el motiu de la compareixença, que no és un altre que informar sobre aquelles qüestions pròpies del càrrec de senadora, sent estos els motius adduïts pels representants dels mencionats grups en les seues respectives
intervencions en la sessió de hui 3 de desembre, per a manifestar el rebuig al contingut dels escrits del
ministeris abans mencionats, i reiterar així la seua voluntat que comparega la senadora Pajín, igual que ho han fet els altres senadors en representació de la Comunitat Valenciana.
Al contrari, el Grup Socialista no va compartir
estos criteris.

»Finalment, a proposta dels grups Compromís i Popular, la comissió va adoptar l'acord següent: “Que el president de la comissió es dirigisca a l'excel·lentíssima senyora Leire Pajín Iraola, senadora designada en representació de la Comunitat Valenciana, reiterant-li la voluntat de la comissió perquè comparega, igual que ho han fet la resta de senadors, donant-li qualsevol
classe de facilitats perquè la pròpia senadora fixe el dia i l'hora, sense que coincidisca amb els dies 20, 21, 22 i 23 de desembre, que se
celebra ple, que desitge comparéixer.
”»

»Així, ha sigut traslladat l'escrit adjunt a la senyora senadora perquè comunique a la molt excel·lent senyora presidenta en contestació als escrits rebuts i tramitats en esta comissió del Ministeri de Presidència i del secretari d'estat.

»Palau dels Borja, 3 de desembre de 2010.
»

Aleshores, finalitzat l'anterior període de sessions i fins a la data de hui sense haver rebut contestació de la senadora Pajín, pareix raonable donar per finalitzada la tramitació de la compareixença dels senadors designats en representació de la Comunitat Valenciana, a fi que la comissió puga celebrar noves sessions i abordar altres assumptes que puguen
substanciar-se.

No obstant això, hem d'agrair la bona disposició i col·laboració dels senadors, excel·lentíssims senyors Joan Lerma i Blasco, Juan Rodríguez Marín, Julio de España Moya i Alfonso Ferrada Gómez, que atenent la crida d'estes Corts i rebuda la convocatòria d'esta comissió, es van posar a la seua completa disposició i van comparéixer puntualment en les dates precises, concretament el 19 de novembre els dos
primers i el 26 de novembre els dos següents.

Al contrari, esta presidència vol deixar constància de la negativa a comparéixer de la senadora excel·lentíssima senyora Leire Pajín Iraola, que no sols no va comparéixer en la data inicialment prevista del 3 de desembre, sinó que tampoc va atendre la petició reiterada formulada per este president en compliment de l'acord d'esta comissió abans mencionat, i tampoc es va dignar a contestar el nostre escrit.

Per tot això, donem compte del compliment per part del president i de la Mesa de la Comissió de Coordinació, Organització i Règim de les Institucions de la Generalitat, de l'acord de data 3 de desembre, a pesar que la senadora senyora Pajín no haja atés el nostre requeriment i la facilitat oferida perquè ella mateixa decidira la seua compareixença.

Després de la possible intervenció dels representants dels distints grups parlamentaris, si així ho estimen, donarem per finalitzat este tràmit de sol·licitud de compareixença.

Moltes gràcies.

I ara, de menor a major, si les seues senyories volen, poden intervindre per a
fixar la seua posició.

Per part del Grup Parlamentari Compromís, la seua portaveu en esta comissió, senyora Mireia Mollà, té la paraula.

La senyora Mollà Herrera:

Gràcies, senyor president.

Anem a vore.
A mi em sembla bé que se tanque aquesta historieta que diria jo en el tema de la compareixença de la senyora Pajín en aquesta comissió, més que res perquè de no tancar-la, estaríem allargant una agonia del treball que deu fer aquesta comissió.

Jo no vaig a entrar massa en polèmiques sobre les raons per les quals el Partit Socialista i pròpiament la senyora Leire Pajín no vol acudir a aquesta comissió.
No vaig a fer especulacions.
Això crec que no toca que fem els grups parlamentaris.
El que sí que tinc de dir és que si bé és cert que hi ha un escrit on aquesta senadora-ministra notifica la seua
disposició d'acudir a la compareixença, el que em sembla -i ja ho vaig dir en l'anterior comissió, i ara ho reitere, perquè crec que ho ha certificat paraula per paraula-.
.
.
, el que fa en no contestar és faltar al respecte a aquesta institució i a aquesta comissió.
Perquè no hi ha hagut cap escrit dient que no pot acudir, ni les raons per les quals
no pot acudir, no s'ha dignat a contestar a aquesta última petició que se li fa per esta comissió.
I jo crec que això ja traspassa els límits de la disconformitat que puga tindre la senyora Pajín a l'hora d'aplicar la llei que se va votar en aquestes Corts, traspassa els límits de la disconformitat.
Jo crec que el que arriba és als límits de la manca de respecte cap a esta institució.

Perquè jo podria entendre les raons per les quals no poguera acudir, podria
entendre-les, si s'hagueren justificat.
Ara, com que no s'han justificat, com comprendrà la senyora Pajín, jo no puc saber ni entendre quina és la raó per la qual no pot acudir.
I, per tant, la manca de contestació no es més que la manca de respecte a aquesta institució.

M'haguera agradat que haguera contestat en nom propi, i signat per ella, però no ha estat possible.
I sí que comente que per a mi és una torpesa, per a mi és una torpesa per part d'esta senyora, que el que fa és demostrar que des que se la va nomenar senadora, ministra, perdó, perquè com a senadora pròpiament dita sí que tenim un escrit.
.
.
, des que se li va encomanar la tasca de ser ministra,
sembla ser que se deslliga, se deslliga completament de les institucions d'aquesta comunitat.
I, per tant, perd el sentit la seva activitat política per al meu grup parlamentari.

A dia d'avui, la senyora ministra-senadora, senyora Leire Pajín, s'ha deslligat de les institucions valencianes i, per tant, ha perdut la connexió amb el poble que suposadament representa com a senadora i com a ministra.

I jo no vaig a aprofundir massa.
Voldria que no se creara cap tipus de clima de
crispació, perquè ja que la senyora ministra-senadora Leire Pajín no s'ha dignat a contestar, jo crec que els membres d'esta cambra, els partits d'esta cambra, no hem de perdre ni un minut més en parlar d'esta senyora, que per a nosaltres no s'ha de perdre ni un minut més del nostre temps, del treball, en esta comissió i en estes Corts, valorant negativament, ja dic, la seua tasca com a ministra i
com a senadora, perquè ha demostrat que, doncs, el lligam que té de tindre cap a les institucions i cap a les persones que suposadament
representa, els va perdre en el moment que se la va nomenar ministra.

I res més.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Mollà.

En representació del Grup Parlamentari Socialista, el seu portaveu en esta comissió, il·lustre senyor Manuel Mata, té la paraula.

El senyor Mata Gómez:

Sí, gracias, señor presidente.

Cuando las encuestas dicen que los políticos somos los menos valorados, supongo que si asistimos a espectáculos como este, tienen razón, creo que esto es una vergüenza.

En el año 1985 se aprobó la ley de los senadores autonómicos, que preveía las comparecencias de los senadores en esta cámara.
Durante veinticinco años nunca se ha pedido la comparecencia de los senadores.
.
.
Nunca.
Cuando la
designada por un grupo político es la senadora Pajín, el Grupo Parlamentario Popular, en un acto permanente de filibusterismo
parlamentario le impide durante seis meses ser senadora, mermando la composición del Grupo Socialista en el Senado, mermando la capacidad de los senadores en
el propio Senado y alterando las mayorías en el Senado.
Cuando se sabe que van a intervenir los tribunales, se recrea
una nueva ley, en la que no hay apenas novedades, y a partir de ahí viene la excusa de las comparecencias de los senadores.
En el ínterin hacen miembro del Gobierno de España a la senadora Pajín.
Hasta ahora hemos tenido ministros que han querido ser senadores, y esta cámara así lo ha hecho, pero nunca habíamos tenido una senadora que la hicieran ministra.

Dicho esto, el presidente sabe, porque se lo ha dicho el Gobierno de España a la presidenta de las Cortes, se lo ha dicho el Ministerio de Presidencia, lo
ha dicho la abogacía del estado, que el Gobierno de España es un órgano colegiado y que los ministros del Gobierno de España no pueden comparecer a petición de las comunidades autónomas en virtud de ninguna de sus otras facetas de su personalidad.
Desde la
comunidad autónoma de Melilla hasta la comunidad autónoma de Galicia, ningún ministro de la corona de España puede comparecer ante las Cortes, porque se trata de miembros de un gobierno
colegiado.
La senadora Pajín estuvo ayer haciendo sus labores de ministra y de senadora.

Todos sabemos que el Grupo Parlamentario Popular, y a petición propia de la senadora Pajín, pidió comparecer en la comisión que controla a los senadores y a los ministros en el Senado, que es la comisión general de comunidades autónomas.
Por tanto, si esta es la comisión más importante de las Cortes, que el presidente lo dice reiteradamente cuando nos
peleamos, si tenemos la sala A o B o no sé qué, que cerremos el curso político diciendo que el presidente ha mandado una carta y empecemos cuatro meses
después el curso político para decir que hemos vuelto a mandar una carta y que ya no vamos a mandar más cartas, no entiendo cómo la clase política no está más desprestigiada.
14 diputados, 1 letrada, todo el servicio de videograbación, todos los periodistas.
.
.
¡Señores, la carta se mandó!
, la carta no se contestó,
(veus) se volvió a mandar una carta y ya no va a haber más cartas.
Enhorabuena.

Lo más grave, señor presidente, es que a la vez que usted convocaba esta comisión, el Grupo Socialista había pedido la comparecencia «de la secretaría».
.
.
, acento en la i, Secretaría Autonómica de Justicia para hablar qué puñetas ha pasado con la liquidación de las cuentas de la fundación del papa, donde han robado 14 millones de euros a los valencianos, y su señoría impidió que compareciera el secretario autonómico de Justicia con el peregrino argumento de que se había pedido el de la secretaria autonómica de Justicia.
.
.
Como esos ejercicios permanentes de filibusterismo.
.
.
Bueno,
para mí, esto es un caso de priapismo parlamentario, señor presidente, se pone parlamentariamente aquí, se hiperexcita, convoca una comisión, hace gastar dinero a este parlamento, hace gastar dinero a los valencianos y
nos dice que ha mandado la carta y que no se la han contestado.
.
.
Pero esta
comisión, que es tan importante, antes de examinar a una senadora que estuvo, por culpa
del Partido Popular, solo seis meses en el Senado, que la única iniciativa que le dio tiempo a proponer, que fue que el valenciano se
utilizara en el Senado, que es para lo único que podía haber comparecido, y que incomprensiblemente el Grupo Popular no quiere que el
valenciano se utilice en el Senado, no hace falta que venga desde Madrid, se lo
cuento yo a usted lo que ha hecho, porque ha hablado de otros senadores que han
comparecido y han tenido una procelosa actividad parlamentaria, hoy usted se ha
negado a que, por un acento en la
i, o por una a, o comparezca el secretario autonómico de Justicia, igual que se negarán a que comparezcan los dirigentes de la feria, que se van a Colombia a ver sus stands, a los de Emarsa, que compran ordenadores a diez o doce mil euros, y esto es la
política, señores, (veus) la política es hacer filibusterismo para criticar a una persona (veus) con una ley ad hoc para perjudicarla personalmente, cuando, además, hemos tenido la ternura de ver cómo el presidente (veus) de esta comisión decía que la senadora Pajín era la senadora Pachín, Pachín, Pachín, en reiteradas ocasiones.
Y eso es la política, señor presidente.

Por lo tanto, yo creo que hacemos bien en dar carpetazo, ya han caducado las
iniciativas del anterior periodo de sesiones y esperemos que la siguiente
comisión no sea solo para decir qué cartas manda el señor presidente.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Mata.

No per a contestar-li al senyor Mata, només per aclarir una qüestió: és cert que ha-hi un escrit del Grup Parlamentari Socialista que demana la
compareixença de la secretària autonòmica de Justícia, que no existix.
.
.
Ha-hi un secretari autonòmic de justícia, que és el senyor Jorge Cabré.
No sé, que tinc dubtes, perquè com jo no he fet l'escrit, si a on s'equivoca el Grup Socialista és al dir que comparega la secretària de Justícia i no el secretari, o s'està referint a altra secretària autonòmica d'altra conselleria, que sí que les ha-hi.

Per tant, a més a més, el document no estava en disposició de ser inclòs en l'ordre del dia, encara no estava.
.
.
És possible que ja ho estiga, no ha-hi ningun inconvenient en posar-lo en l'ordre del dia.
Si ha-hi un error, cada palo, que aguante su vela.
 Quan estiga en disposició, conforme fem en tots els punts de.
.
.
, en tots els temes que se presenten,
figuraran com a ordre del dia, i figurarà eixe tema també.

Jo no sé si és necessari recordar que esta és la comissió que complix a rajatabla.
.
.
, no vull dir que els altres no complixen, el mandat de l'article 45 del reglament reunint-se tots els mesos, no solament una volta, sinó en diverses convocatòries tots els mesos.
És la comissió que més se reunix.

Per tant, no ha-hi ningun document que haja presentat, ninguna iniciativa que
haja presentat ningun grup, que no haja anat a ordre del dia, i hi aniran totes
les que estiguen en disposició d'incloure's per a la pròxima sessió.

Només era aclariment, només era aclarir-ho, perquè no hi hagen malentesos.

I ara, sí, senyor Serra, per a fixar la posició del Grup Parlamentari Popular, té la paraula.

El senyor Serra Cervera:

Muchas gracias, señor presidente.

Después de escuchar al portavoz del Grupo Socialista, entiendo que los ciudadanos cada
vez tengan menos crédito y menos confianza en los políticos en general y especialmente en los del Partido Socialista.
La falta del
cumplimiento de sus obligaciones, el incumplir reiteradamente las leyes, en
este caso, una ley de las Cortes Valencianas en virtud y fruto de la cual la señora Pajín ostenta y representa a los ciudadanos de la Comunidad Valenciana en el Senado
del Reino de España, es una buena muestra de la falta y la voluntad de compromiso para cumplir con
sus obligaciones.

Es una falta de respeto lo que está haciendo el Grupo Socialista, y de manera individual y concreta la señora Pajín, con estas Cortes y, por ende, con los ciudadanos de la Comunidad Valenciana,
que son las que la han llevado a poder representar al conjunto de esta tierra
en el Senado de España, y tenemos el derecho y la obligación de denunciar aquí, en esta comisión y en estas Cortes, el que se aplaude, por lo menos, por una parte del Grupo
Socialista el que la señora Pajín no cumpla con las obligaciones que le marcan las leyes, y qué circunstancias y qué casualidad, la que pide al conjunto de los españoles que denuncien los ciudadanos de manera individual a quien incumple leyes
que ha impulsado su departamento ministerial, es la primera que incumple las
leyes que la obligan como senadora de estas Cortes, como senadora de esta
tierra, que es la Comunidad Valenciana.

Señorías, yo estoy convencido de que hay una gran parte del Grupo Socialista en estas
Cortes que no comparte esa estrategia.
Estoy convencido de que habrá muchos socialistas, y yo creo que lo hemos podido escuchar y ver a lo largo de
los últimos meses, que no veían con buenos ojos el que quien tenía que venir aquí a responder y a dar cuenta de su gestión como senadora y venir y dar explicaciones de por qué votó en contra del IVA reducido en el sector turístico en la Comunidad Valenciana, porque quien no ha estado apostando por nuevas
infraestructuras y nuevos planes específicos para esta tierra o quien no se ha querido pronunciar sobre la
insuficiencia de la financiación en la Comunidad Valenciana de manera reiterada, que es donde se tiene que
hablar, en las cámaras de representación, en este caso, en el congreso, en el Senado o en estas Cortes, acciones políticas concretas que afectan a la Comunidad Valenciana, venir a dar cuenta de
eso.

Porque nosotros no tenemos interés en que venga la señora Pajín a explicar la moción de censura que ella apadrinó, que ella impulsó y que le dio cobertura en contra de lo que decía el líder de los socialistas valencianos, el señor Alarte.
De eso no queremos que hable, no queremos que venga aquí a explicarnos el por qué las auxiliares administrativas del tránsfuga que le dieron cobertura hoy forman parte de la candidatura del Partido
Socialista en Benidorm.
De eso no tenemos interés en hablar.

Pero sí que queremos hablar de por qué no se puede aplicar un IVA superreducido en la Comunidad Valenciana al sector
turístico, como se hace en otros sitios.
Sí que queremos hablar de infraestructuras, sí que queremos saber por qué los recortes del ministerio de infraestructuras en la Comunidad Valenciana van
a ser los que son y por qué no ha levantado para nada la voz en contra defendiendo los intereses de esta
tierra.

Esa señora que se hizo famosa en España por cobrar tres sueldos, como todo el mundo sabía, (veus), en unas circunstancias tan complicadas para miles y miles de españoles, cobraba del Senado, cobraba una cesantía y cobraba un sueldo del Partido Socialista, que venga a explicarnos por qué tantas bondades y tantos privilegios para algunas y por qué no se viene a dar la cara a contestar y estar aquí.
Ayer mismo estuvo en la Comunidad Valenciana, ayer mismo visitó Valencia la señora Pajín y se negó a contestar a ningún medio de comunicación, no quiso dar la cara para nada ni dar explicaciones de por qué no viene a estas Cortes.

Su obligación como senadora, que lo sigue siendo, a la vez que sigue siendo miembro del
Gobierno de España, la obliga a venir aquí a dar la cara, la obliga a venir a comparecer, como han hecho el resto de
senadoras.
¿O es que es una senadora diferente y especial la señora Pajín a lo que es el señor Lerma?
¿Hay alguna diferencia?
Los dos son senadores iguales, bajo el mismo criterio y
con la misma representatividad.

Por lo tanto, venir a dar la cara, venir a comparecer y cumplir con el
parlamento que la hizo senadora, era su obligación.
No defrauda al Grupo Parlamentario Popular o a otros grupos en estas Cortes,
defrauda al conjunto de la ciudadanía, le hace un flaco favor a la clase política y hace una dejación de funciones que estoy seguro que no tendrán parangón durante muchos años, porque estoy convencido que en el futuro habrán otros senadores u otras senadoras en representación del Grupo Parlamentario Socialista que tengan la responsabilidad que tengan en
cualquier institución, vendrán a dar la cara y a explicar qué es lo que hacen y por qué trabajan representando a esta tierra en el Senado de España.

Muchas gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Serra.

Per a rèplica, senyora Mollà.

La senyora Mollà Herrera:

Anem a vore.
.
.

El senyor president:

(Inintel·ligible) .
.
.
per a rèplica al.
.
.
Bé, és igual, donaré un torn, si ho volen, a cada u de rèplica i no tenim problema.

Senyora Mollà, quan vullga.

La senyora Mollà Herrera:

Gràcies, senyor president.

Anem a vore, simplement perquè s'ha fet menció que els polítics preocupem la societat.
És cert, aixina ho diuen les enquestes, i se relaciona això amb este tipus d'espectacles, se diu que és per estes coses.
Doncs, jo discrepe en això, discrepe perquè jo no vaig a negar, i això ho sap el Partit Socialista, del boicot que el Partit Popular li ha fet a la
senadora Leire Pajín, no vaig a negar-ho, pareix mentira, ¿no?
Però és que en aquestes Corts som alguns més que el Partit Popular, i, per tant, que esta senyora, com a senadora, no es
digne a contestar, ni tan sols com a ministra, per la deferència de tindre una contestació, disconforme o no, de la seua compareixença, a mi tant em val si em dóna arguments o no, però almenys que tinga el seu segell i la seva signatura.
Per a mi, per a mi, com a
grup parlamentari, seria el respecte que crec que ens mereixem aquells que no
hem torpedinat el seu nomenament com a senadora.
I, per tant, això, tampoc el Partit Socialista pot negar-ho, ni una cosa ni l'altra.
I em sabria greu.

I també em sap greu que es diga que estem ací perdent el temps.
Perdem el temps quan no posem això de la compareixença que ha sol·licitat el Grup Parlamentari Socialista, i ho dic, jo també em sume a eixa petició que se podria haver una comissió amb molts més continguts, no estic en la mesa com per a valorar si l'escrit estava en forma o no.
Ara bé, també li dic al Partit Socialista que els informes de seguiment de les resolucions i
els acords tenen de formar part de l'ordre del dia.
.
.
I són les regles del joc i a mi em sembla important saber els seguiments dels
acords.
.
.
Potser al Partit Socialista, no.

I sé que hi han coses més o menys importants, perquè la majoria de les coses que s'aproven vénen de la mà del corró del Partit Popular, i a mi em semblen algunes molt poc importants, però també voldria que aquelles que s'aprovaren en el conjunt dels acords, o aquelles que per iniciativa de Compromís s'acceptaren per la resta de grups parlamentaris, tingueren després cabuda en les comissions, per a saber el seu seguiment, perquè del seu seguiment entendré si el govern valencià o aquell al qual estaven adreçades estes iniciatives que s'aproven.
.
.
, estan complint-se o no, i podré demanar explicacions.
I, per tant, també entenc que estiga en l'ordre del dia açò, malgrat que he de dir que crec que l'escrit estaria segur en forma i que potser no s'ha volgut incloure.

I, per últim, simplement dir.
.
.
Anem a vore, la llei no recull excepcions.
Jo puc
compartir més o menys el perquè de la llei.
Segurament no compartisc el perquè de la llei perquè sé que hi ha alguna cosa darrere.
Però la llei se va aprovar i no incloïa excepcions en incompatibilitats de diversos càrrecs a la vegada, val?
No ho incloïa.

I jo crec que el Partit Socialista ha sigut partícip en les comissions de coordinació, en totes aquelles que han vingut els senadors que representen a aquesta
comunitat.
I si han sigut partícips en totes les comissions on han estat els senadors, no entenc per què intenten justificar aquesta senadora.
No ho entenc.
Perquè la llei, ja dic, no recollia la incompatibilitat dels càrrecs.
I, per tant, no puc entendre el perquè per a vostés la llei sí que havia d'aplicar-se i estar presents i participar en la resta de compareixences i en esta
la justifiquen.
Crec que no hi ha justificació.

I ja dic, si n'hi haguera, hauria d'haver estat pel seu cuño i signatura l'explicació que crec que dignament ens mereixíem, perquè aleshores vostés entendran que el meu grup parlamentari se podia haver posicionat a favor dels
seus arguments.
Però mai, mai hem rebut cap tipus d'argument d'esta senyora.
Mai.
Ho dibuixen vostés com ho dibuixen.
I això, això si haguera sigut d'un altre partit polític vostés estarien criticant-ho, i ho saben.
I, per tant, jo no tinc res més a dir, que s'aplique la coherència, i no la hipocresia, en este tipus de coses.

I si després el Partit Popular vol fer un ús pervers de la compareixença d'esta senyora, tranquils que també el Grup Parlamentari Compromís s'afegiria a vostés a l'hora de criticar-los.
Ara bé, amb açò, com comprendrà, s'han quedat a soles i no tenen cap tipus d'argument per a justificar una cosa que és totalment injustificable i que el que té darrere és una manca de respecte a esta institució i a les persones que hem treballat perquè aquesta senyora poguera ser senadora, malgrat el boicot, que reconec que va fer
el Partit Popular.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Mollà.

El senyor Mata Gómez:

Breument, senyor president.

Senyora Mollà, no vaig a discutir amb vosté.
Jo crec que els arguments són molt raonables.
Si jo la bona fe de Compromís no la negue.
El que li estic dient és que els ministres del Govern d'Espanya no poden comparéixer en les comunitats autònomes, perquè hi ha una lògica que ho diu; si no, estarien els ministres compareixent permanentment.

I de les paraules que ha dit el senyor Serra s'intuïx un poc quin era el front de la pregunta.
Explique-mos vosté per què no hi ha inversions del Govern d'Espanya.
Explique-mos vosté per què no va votar l'IVA superreduït.
Quant u accedeix a ser membre del Govern d'Espanya.
.
.
O per què cobrarà vosté tres sous.

Això dels sous és mentira, és mentira.
I sí que hi ha, ara se sap, que Mariano Rajoy cobra 200.
000 euros a l'any, que la senyora De Cospedal cobra 180.
000 i coses d'estes, coses sorprenents en el que és el parlamentarisme.

Però, senyora Mollà, és que estan jugant amb mosatros.
Si és que els seus arguments, que són molt raonables, fora d'esta comissió se podrien expressar.
Però quan hem estat mesos amb filtracions més o menys interessades, amb elucubracions periodístiques, qué se le va a preguntar, qué no se le va a preguntar, qué opina de la moción de censura de Benidorm.
És un joc pervers en què no podem entrar els altres.
Perquè sí que és de veres que el compliment de resolucions se tenen que donar compte.
El 30 de
desembre sabíem que no havia hagut pressupost.
El 3 de desembre és l'última comissió de coordinació, que se reuní exclusivament per açò, exclusivament per açò.

Diputats d'Elx, d'Alacant, de Bejís, d'Alcoi, de Castelló, vénen ací perquè els diguen el 3 de desembre que no va a vindre la senadora, quan se sabia, i
que s'envie una carta.
I després els mateixos diputats de Bejís, de Castelló, d'Elx, d'Alacant, de Monòver (remors), vénen ací, vénen ací perquè els diga el president de la comissió que ja no va a enviar més cartes.

Aleshores jo crec que això és una burla, una burla, perquè podia haver-ho fet en el context de la petició d'una compareixença important per als valencians, que és la del secretari autonòmic, que és la secretaria autonòmica; i a més en una altra perversió.
Quan el Grup Socialista va demanar que compareguera la secretària de justícia o la secretaria, era una secretària de justícia.
Però com estos juguen amb els càrrecs com
trileros, que resulta que el conseller de Justícia és el que és conseller de Solidaritat perquè la consellera de Justícia l'han nomenat coordinadora electoral, i aleshores la dona va de rodes de premsa
del Consell de La Generalitat, però no pot parlar de justícia perquè ja no és consellera de Justícia ¡perquè Blasco és el conseller de Justícia!
Precisament quan el perseguix la justícia.
(Remors) Que són elucubracions que fan.
Açò és una burla!
Una burla!

Perquè a mi quan m'envien la nòmina, hi ha un concepte que diu: «dieta, desplazamiento comisión: 6 euros».
Jo li coste hui als valencians 6 euros per vindre ací, quan tenim tres lleis molt importants la setmana que ve per a debatre, i tenim
reunions tots amb col·lectius per a vore quina és la posició en eixes lleis.
I jo crec que este joc del PP ja ha de tindre una línia roja.
No podem jugar més a açò.

Tinguérem dubtes de si comparéixer o no comparéixer, vindre o no vindre.
Però és que s'han burlat de la senyora Pajín, perquè durant sis mesos no l'han deixat ser senadora.
(Veus) Perdona.
.
.
No, dubtes de comparéixer els membres d'ací.
Jo no he parlat de la senyora Pajín.
Jo vaig vore la carta del ministre de la Presidència dient que lamentava comunicar que els ministres no poden comparéixer.
I me pareix molt raonable.
(Rialles) Però jo crec que és una broma que el grup parlamentari que ha sigut condemnat pel Tribunal
Constitucional perquè no deixa tramitar preguntes, que ací no poden comparéixer els presidents i gerents d'empreses públiques, que ací se sabotegen les compareixences perquè hi ha un accent o una a en lloc d'una o.
.
.
Com és una burla del sistema parlamentari, doncs crec que no hem de vindre
reiteradament a vore quines cartes s'envien o no s'envien.
Jo crec que d'això se pot donar compte en qualsevol comissió, fer les valoracions polítiques que vullgam tant en la comissió.
.
.
Espere un moment a vore.
.
.
, vol que pare fins que diga el que ha de dir?
-.
(Veus) Ah!
Ah, no.
.
.
(Veus) Val.

Aleshores, eixa qüestió és la que és, senyora Mollà, i jo ho compartisc.
O puc compartir que vosté pense que sí que havia d'haver comparegut, i això en termes polítics és molt raonable o haver enviat un escrit.
Però ací esta comunitat està en una altra dimensió.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Gràcies, senyor Mata.

Sí, vol intervindre el senyor Serra?
Té la paraula.

El senyor Serra Cervera:

Moltes gràcies, perquè havia vist ja que havia atés el meu senyal que volia intervindre.
El senyor Mata sap i coneix que jo, per
sort, no bec de les fonts, diríem, del senyor Maluenda a l'hora d'intervindre, encara que no me sabria mal, perquè amb l'experiència parlamentària que té és una garantia d'èxit.
Però, mire, sí que he de puntualitzar algunes coses.

Vosté ha dit que mosatros volíem que vinguera i volem que vinga a donar compte de la seua activitat de
senadora.
Què ha fet?
Què no ha fet?
Per què ha votat en contra de coses que afecten els valencians de manera directa, com
he parlat de l'IVA turístic, com he parlat d'infraestructures o he parlat de finançament?
Clar que sí!
De Benidorm no volen que parle.
D'això ja parlaran els ciutadans de Benidorm quan hagen de parlar.
I que mos explique
com va negociar ella la moció de censura ni son pare ni sa mare.
No mos interessa això.

Però vosté va a reconéixer-mos una cosa, papá Pajín y mamá Pajín tingueren molt a vore en la niña Pajín a l'hora de la moció de censura.
I que hui l'administrativa que dóna suport al trànsfuga, siga o no siga candidata a regidora, no mos interessa ni volem parlar d'això.
Volem parlar del que toca.
Si això ho ha tret vosté.
Jo sols li dic una cosa.
Va ser coneguda en Espanya com la senyora dels tres
sous, perquè cobrava una indemnització (inintel·ligible) .
.
.
un sou del Partit Socialista i un sou de senadora.
I les quantitats astronòmiques que se cobraven, i que damunt se negaven, són les que són, però mos dóna exactament igual.
Si això ho diu vosté.

Jo he notat poc ardor, poca passió en la defensa.
(Veus) I això és veritat.
Vosté que és un home aguerrit i que damunt defensa les coses amb molta passió, jo entenc que hui en el Partit Socialista.
.
.
, o una part del Partit Socialista
en la Comunitat Valenciana, a la senyora Pajín la veuen d'una manera un poc estranya.
Vostés ja se la llevaren de damunt en el partit i l'enviaren al ministeri.
En el ministeri que faça el puga.
Mosatros no tenim cap responsabilitat de si diferencia d'un supositori a una aspirina o no diferencia.
No és el nostre problema.
Però sí que volem que vinga ací a parlar del que ha de parlar, que és de la seua activitat com a senadora, de què és el que ha fet i de què és el que fa, perquè seguix sent senadora.
La qualificació per a ser ministra de Sanitat o no, no anem a valorar-la, no anem a
preguntar-li, no ens interessa.
Això té un altre espai polític on s'ha de respondre i donar la cara, com són les Corts Generals en el seu àmbit.
Però, com a senadora, ací ha de vindre a parlar i ací ha de vindre com han vingut la resta de senadors.
Perquè no és una senadora excepcional ni especial.
El mateix que dia el Grup Compromís ho assumim plenament, i ho recolzem com va passar en l'anterior comissió.
Hui, la soledat que té en esta comissió i en estes Corts el Partit Socialista no és casual ni és circumstancial, és fruit que tots, menys el Partit Socialista, creuen que la senyora Pajín ha de complir amb les lleis, ha de complir amb les seues obligacions, i és una ciutadana com qualsevol altra.

Per tant, si hi han senadors que representen estes Corts i han vingut, en
compliment d'una llei, a comparéixer i a donar explicacions, la senyora Pajín ha de complir com qualsevol altre ciudatà, perquè no és una persona que tinga uns drets diferents ni unes obligacions distintes.
Si té altres obligacions institucionals, que les complisca.
Com millor ministra siga,
millor per a la sanitat espanyola i per al conjunt de la ciutadania.
Però això ja ho vorà qui ho haja de vore.
Mosatros volem saber per què les qüestions que ens afecten no se poden parlar ací.
Volem saber per què hui els socialistes se posen la vena davant els ulls, i jo estic convençut que una gran part del Grup Parlamentari Socialista en privat està absolutament d'acord que vinga a comparéixer i a donar la cara, que és la seua obligació, per què no ve, per què no ho fa, i parlar de les qüestions que afecten els valencians.

I això és el que demanava el Grup Parlamentari Popular en la seua petició.
Això és el que hem estat reafirmant.
I hui sí que podem dir molt clar que la falta de respecte institucional de la senyora
Pajín, del Grup Parlamentari Socialista i del conjunt, en este cas, del Partit
Socialista, és absolutament i total en estes Corts i en el compliment de les lleis que d'ella emanen.

Crec que hui se parlava del que s'havia de parlar.
Que quede molt clar que este grup parlamentari quan tinga ocasió o quan puga tornarà a reafirmar-se en la petició que qui siguen els senadors territorials, perquè, per desgràcia, a esta legislatura li queda el recorregut que li queda, i després d'esta tornaran a renovar-se els senadors territorials de les Corts Valencianes,
espere que no ens trobem amb les cortapises en este cas per part del Grup Parlamentari Socialista i dels senadors que puguen
representar a eixe grup per a impedir que en les Corts Valencianes se
complisquen les lleis que ens hem dotat mosatros mateixa.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies a vosté, senyor Serra.

Doncs bé, senyories, finalitzat ja l'ordre del dia, s'alça la sessió.

(S'alça la reunió a les 12 hores i 49 minuts)