Agricultura%045409.03.27%20macro.html





Comissió d'Agricultura, Ramaderia i Pesca realitzada el dia 27 de març de 2014.
Comença la reunió a les 10 hores i 34 minuts.
Presideix la diputada senyora Esther López Barceló.
Reunió número 22.

La senyora presidenta:

Buenos días, señorías.

Damos por comenzada la sesión de la Comisión de Agricultura, Ganadería y Pesca.

Y le doy la palabra al señor secretario, el señor Zaragoza, para que pase lista.

(El senyor secretari passa llista per tal de comprovar si hi ha quòrum)

Gracias, señor secretario.

Bien, pues, vamos a pasar a la lectura del orden del día.

El primer punto sería la lectura y aprobación del acta de la reunión anterior, si fuera pertinente.
Si sus señorías no tienen nada que decir, estaría aprobada por unanimidad.

Y, después, comentar las incidencias.
Simplemente, que en el punto número 4, que es la proposición no de ley presentada por el Grupo Parlamentario Compromís, existe una enmienda del Grupo Parlamentario Popular.

Pues, bien, dicho esto, le paso la presidencia al señor Ovejero.

(Ocupa la presidència el vicepresident, senyor Eduardo Ovejero Adelantado)

Proposició no de llei sobre la dotació a l'IVIA d'una partida econòmica per a investigar tractaments curatius del bacteri Erwinia amylovora, presentada pel Grup Parlamentari Socialista (RE número 74.
238, BOC número 224)

El senyor vicepresident:

Sí, señorías.
Entonces, damos ya… Ponemos en marcha la comisión con el punto número 2, que es la toma en consideración de la Proposición no de ley sobre la dotación al IVIA de una partida económica para investigar tratamientos curativos de la bacteria Erwinia amylovora, presentada por el Grupo Parlamentario Socialista.

Por lo tanto, tiene la palabra la señora Crespo.

La senyora Crespo Domínguez:

Gràcies, senyor president.

Senyories.

Bon dia.

Quan en data 9 de gener presentem la PNL perquè, entre altres coses, es dote l'IVIA d'una partida econòmica per profunditzar en la investigació de tractaments curatius del bacteri Erwinia amylovora és perquè venien detectant-se brots de la malaltia, més coneguda com «negrilla», en diverses comarques de la Comunitat Valenciana.
Venia detectant-se en pereres, pomeres del camp de Villena i hi havia notícies de la seua propagació també en la Marina Baixa, zona productora del nispro.

Hui, senyories, podem afirmar que el foc bacterià és una realitat.
El passat 17 de febrer, el director general de Producció Agrària i Ramadera, mitjançant una resolució publicada al diari oficial de la comunitat, declara l'aparició d'un focus de malaltia coneguda com foc bacterià de les rosàcies, causat pel bacteri Erwinia amylovora, al terme de Benifato, bressol del cultiu del nispro en la Marina Baixa.

Per això, senyories, hui està més que justificat el demanar una línia econòmica per a investigar, però també per a pal·liar unes pèrdues segures que van a tindre els productors de Callosa d'En Sarrià, els dènou municipis, tots baix la denominació d'origen protegida de nispro de Callosa d'En Sarrià.

Senyories, per què en IVIA?
Doncs, perquè des de fa anys ha tingut un paper crucial en la resolució d'importants problemes de l'agricultura valenciana.
Tots recordem com va aconseguir que el sector citrícola sobrevisquera a l'efecte del virus de la tristesa, la pitjor malaltia de cítrics a la comunitat i en tota Espanya.
I ara, des del Grup Socialista, també creguem que podria ajudar a previndre i frenar l'expansió de la malaltia del foc bacterià que afecta diverses espècies de la família de les rosàcies, entre les quals es troben pereres, pomeres, codonyers, un grapat de plantes ornamentals molt utilitzades en jardins públics i en voreres de carreteres per la seua resistència a la falta d'aigua, però, sobretot, on més està fent mal és en el nispro, tant en la varietat europea com en la japonesa.

I també l'IVIA perquè ja està fent un treball molt valuós en l'estudi de factors de patogenicitat de virus i bacteris causants de malalties en plantes i, tal vegada, s'avançaria més ràpidament en trobar una solució que frenés, de moment, i eradicara després el bacteri Erwinia amylovora.

Senyories, eradicar el bacteri Erwinia amylovora ha de ser una de les prioritats de la conselleria, perquè no ens hem d'oblidar que perilla la renda de moltes famílies que es dediquen al cultiu del nispro.
Per això, sense demores, la conselleria hauria de fer l'esforç econòmic necessari.

Vostés saben la importància que té en la Marina Baixa la producció de nispros.
Són els primers exportadors a nivell nacional i contribuïxen en bona part en la balança del producte interior brut de la Comunitat Valenciana.
En estos moments de crisi, ajuden a la creació de llocs de treball temporals de centenars d'homes i dones, tant en el camp com en magatzem.
Són sis mesos de treball segur en la temporada de collida i exportació, una cosa gens menyspreable per a moltes famílies que complementen la seua activitat d'agricultor amb la d'elaboració de derivats de nispro, com conserva, melmelada, licors, etcètera.
I, clar, al ser enguany una realitat la malaltia del foc bacterià, no podem obviar el gravíssim perjudici econòmic que van a tindre dènou municipis de la Marina Baixa que basen, pràcticament, tota la seua activitat en el cultiu, recol·lecció i exportació.

Des del Grup Socialista valorem que la conselleria haja tret una resolució declarant l'aparició del foc bacterià de les rosàcies i quines mesures s'han d'adoptar per a l'eradicació i/o control de la malaltia.
Però és teoria, que no va acompanyada de cap partida econòmica i té un cost zero per a la conselleria, en estos moments, carregant totes les despeses al productor, cosa que no compartim i que ens pareix injusta perquè creguem que una ajuda econòmica seria el correcte per als afectats de la catàstrofe -per no dir roïna-, de molts productors que van a quedar-se sense collita i, a banda, obligats a arrancar els arbres, assumint el cost de l'arrancada.

Senyories, una resolució que desenvolupa i arreplega tot el que, des del Grup Socialista, demanem en la PNL que hui estic defensant: vigilància activa i passiva de la zona afecta pel bacteri Erwinia amylovora; pautes i mesures preventives; controls de vivers distribuïdors d'espècies ornamentals; i, a més, control d'assentament de rusc, per evitar la dispersió de la malaltia.
Tot molt bonic sobre el paper.
Però ara del que es tracta és de vetlar perquè es porte a terme de manera correcta, eficient i sense demora esta resolució.

Si ho dic, senyories, no és amb ànim d'ofendre ningú.
És perquè en la Comunitat Valenciana tenim un altre cas, el de Rhynchophorus ferrugineus, insecte mortal que, a hores d'ara, s'ha convertit en l'enemic número un de les palmeres, al no servir per a res les nombroses ordres i resolucions de la conselleria per aplicar-se mal i sense la dotació econòmica necessària.

La falta de diners, diners que ha de posar l'administració, però que no té, almenys per a l'agricultura, tan sols representat al pressupost l'1,3% del total i la xifra de dos-cents milions i poc més és ridícula i no pot ser per a un sector que contribuïx en un 23% de les exportacions valencianes.

Deia, doncs, que resulta difícil afrontar una situació de gravetat, com la que hui tenim del bacteri Erwinia amylovora i que va estenent-se per tot el territori, sense sensibilitat per part de l'administració, que podrà traure mil resolucions i ordres, però sense cap eficàcia si no posa diners per a portar-les endavant.

Senyories, és necessari dotar l'IVIA de més diners perquè continue els seus treballs d'investigació.
És necessari que el Consell faça una modificació de crèdit i cree una partida d'ajuda específica directa als productors, viveristes i indústries que hi ha al voltant dels afectats pel foc bacterià.
És anar en concordança amb el que el passat 17 de febrer la conselleria reconeixia l'existència oficial d'esta nova plaga.
¡I que menys que ajudar en la lluita i/o eradicació del bacteri Erwinia amylovora als productors!

No podem deixar moltes famílies d'eixos dènou municipis de la Marina Baixa que viuen de l'activitat del nispro en l'estacada, perquè seria el mateix que col·laborar en la destrucció de mils i centenars de llocs de treball en una zona que ja patix moltes mancances i dificultats econòmiques, conseqüència de la crisi conjuntural que patim, i que el que menys necessitava en estos moments era l'aparició de diversos focus del foc bacterià.

Senyories, els demane a tots un exercici de responsabilitat, però també de solidaritat amb els homes i dones dels termes municipals inclosos en la DOP de Callosa d'En Sarrià i també amb els productors de peres i pomes de Villena, que són víctimes d'un mal que per a molts d'ells significarà la roïna i que, a hores d'ara, confien en l'administració no sols per a posar tots els mitjans tècnics que té -i que em consta que està posant en estos moments-, sinó també per a ajudar-los econòmicament, com altres anys ho ha fet la conselleria, que treia una ordre que a hores d'ara no ha vist la llum i que seria molt necessària per a pal·liar els nombrosos danys econòmics que este bacteri causarà a famílies de la Marina Baixa i també del Vinalopó.

De moment, res més i moltes gràcies.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias a usted, señora Crespo.

Por parte del Grupo Esquerra Unida, tiene la palabra la señora López.

La senyora López Barceló:

Gracias, señor presidente.

Bien, desde Esquerra Unida vamos a votar a favor de esta proposición no de ley.

Y, antes de ello, bueno, queríamos, sobre todo, hablar de toda la base legal que existe en torno al fuego bacteriano, que es una enfermedad que, como bien ha explicado la señora Crespo, es una enfermedad causada por la bacteria Erwinia amylovora que afecta gravemente a las plantas de las familias de las rosáceas, entre las que se encuentran diversos frutales, que son los más afectados.
Y se llama fuego bacteriano, comúnmente, debido a que parece que se haya quemado la planta.
Se convierte en negra la hoja y se pierde parte de su masa, de forma que parece que se hubiera quemado.
Y es muy contagioso, ése el problema.
El problema fundamental es que, para los agricultores-productores valencianos, es algo que les puede afectar en gran medida, debido a lo contagioso de esta bacteria.

La legislación de la Unión Europea, mediante el Reglamento 690/2008, de la comisión, reconocía algunos estados miembros o determinadas partes de ellos como zonas protegidas respecto a determinados organismos nocivos, entre ellos éste.
Y todo el territorio español, con excepción de la comunidad autónoma de Castilla-León y, después, con una modificación, también se ha excluido a Extremadura… Hablaba de que todo el estado, menos esas dos zonas, son zonas protegidas frente a este organismo.

En España, la legislación vigente que existe, desde el 18 de enero de 2012, es la del Real decreto 1.
786/2011, por el cual se modificaba otra anterior, y que establece el programa nacional de erradicación y control del fuego bacteriano de las rosáceas.

Según la transcripción de la normativa europea, las zonas protegidas del territorio nacional respecto al fuego bacteriano están establecidas por diversos reglamentos.
E implica para La Generalitat, entre otras cosas, la necesidad de efectuar al menos dos prospecciones sistemáticas anuales para descubrir la presencia de la bacteria sobre las especies de rosáceas, a aplicar el programa de erradicación y control del fuego bacteriano, así como al cumplimiento de la normativa sobre los documentos que han de amparar a los vegetales de las especies especificadas como huéspedes.

También la conselleria, por el artículo 5, delimita -tiene que hacerlo- la extensión de las zonas con focos y tiene que ordenar el arranque y la destrucción inmediata de todas las plantas hospedantes, y establecer una zona de seguridad alrededor del foco.

Pues, bien, desde Esquerra Unida consideramos que los tratamientos químicos, de todas formas, son muy poco eficaces y que lo más importante es la prevención y la aplicación inmediata, al primer síntoma, y mejorar la resistencia a la infección con productos como el fosetil-Al.

Pero desde Esquerra Unida, evidentemente, lo que vamos a apoyar es, precisamente, el punto número 1, entre otros, que es dotar al IVIA de una partida presupuestaria suficiente para poder seguir investigando acerca de los posibles tratamientos que puedan existir curativos -que hasta ahora, pues, parece que prácticamente no existen-, y, por supuesto, para que se siga estudiando acerca de la prevención.

También nos parece imprescindible, y es de normativa, como hemos explicado, el establecimiento de las zonas de seguridad alrededor de las zonas afectadas.
Y esto entendemos que debe de ser ya una cuestión de obligado cumplimiento porque, tal y como hemos hablado, existe en la base legal.

Y, en relación ya más concreta a la proposición no de ley, creemos que una aplicación estricta de la normativa, como decíamos, ha de contemplar, por obligación, los puntos 2, 3, 4, 5 y 6, sobre todo incidiendo muchísimo en que ha de haber una línea de ayudas específica para los productores que se encuentren con el problema del fuego bacteriano.
Es importante que no se tengan que enfrentar ellos solos a esta situación, sino que tengan la ayuda de la conselleria, porque este -como decíamos- es un problema que afecta a los frutales y afecta de una forma rabiosa.
Es decir, es muy contagioso y es algo absolutamente mortal para la planta.
No pueden ser obviados, además, estos puntos por estar recogidos en la legislación de aplicación.

Por lo tanto, entendemos que esta proposición no de ley debería de ser apoyada unánimemente porque establece puntos que son de obligado cumplimiento.
La posición genérica -como decíamos- de nuestro grupo está también la de apoyar más inversión en investigación y por supuesto criticar los recortes producidos en ella, como ocurre también en el IVIA, y quisiéramos que se estuviera investigando más en general en la lucha biológica contra las plagas, y no podemos saber la prioridad por parte de la conselleria de una investigación de una enfermedad que está extendida en toda la Unión Europea, frente a otras más nuestras, como por ejemplo el picudo rojo.

Y nos gustaría, por tanto, que la conselleria, además, pidiera un informe al propio IVIA sobre las posibilidades de esta investigación.
Y, en caso de ser favorable, por supuesto -como decíamos- queremos que se apoye esta partida, pero además es que queremos saber cuáles son las prioridades de la conselleria en cuanto a la dirección del IVIA en las líneas de investigación contra las plagas.

Y, por supuesto, ayudar económicamente -como decíamos- a compensar las pérdidas de los agricultores, que ha de contemplar los costes de arrancar y destruir (inintel·ligible) .
.
.
de manera controlada por la conselleria en un radio suficiente todas las plantas susceptibles de alojar el virus, así como ayudas -y termino, presidente- para los tratamientos preventivos en las épocas y lugares que los técnicos determinen como necesarios para evitar la extensión y, por supuesto, erradicar la plaga.

Y, por supuesto -ya para finalizar- resaltar la prevención, que es lo más útil, y por tanto debemos de acentuar las medidas preventivas en las zonas próximas a los focos de la enfermedad.

Muchas gracias.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias, señora López.

Para fijar posición, por parte del Grupo Compromís, el señor Pañella tiene la palabra.

El senyor Pañella Alcàcer:

Moltes gràcies, senyor president.

Senyora Crespo, la proposta que ha presentat en nom del Grup Socialista tindrà també el nostre vot favorable, sobretot en base als dos primers punts.
El que cal en este moment és obrir una línia d'investigació.
Encara que parla de curativa, que a la millor és molt difícil, però se suposa que quan s'obri una línia d'investigació és al mateix temps preventiva que curativa, efectivament per a pal·liar els efectes, i això ho trobem a faltar.
Igual que la creació d'una línia d'ajuda econòmica específica per a pal·liar les pèrdues que estan patint els agricultors que han tingut en les seues finques de producció, sobretot com vosté ha dit, en els nispros, una promoció d'esta malaltia.
Això, doncs per exemple n'hi han hagut altres governs que ho han fet.
Per exemple La Generalitat de Catalunya ho ha aplicat a través de la seua corresponent conselleria.
Va traure una línia específica d'ajudes als afectats, perquè té afectat sobretot el que se coneix com la franja, té una zona molt afectada del bacteri del qual estem parlant, de l'Erwinia amylovora.
No seria necessari tant pel punt 3, 4 i 6, perquè realment si mirem la resolució eixa de febrer de la direcció general, eixos punts pràcticament estan inclosos.
Però bé, tampoc sobra que estiguen expressos.
Igual que allí se parla de la vigilància, se parla dels controls, de les zones afectades, se parla de tot això.
Però està bé que també se remarque ahí.

I seria innecessari, però està bé també el record, el que seria el punt cinc, perquè això ja és per normativa -diríem- que és obligat el fet que sense el corresponent passaport fitosanitari no es puga comprar cap material vegetal.
L'altra cosa és si hi ha un compliment estricte o no, i per tant està bé també que se recorde eixa obligació.
Nosaltres ens quedem -com ha dit, i no vaig a repetir- en la importància que té l'afecció pel bacteri Erwinia amylovora, perquè ja vostés, tant la senyora Crespo, com la senyora López, ho han explicat i no anem a tornar a insistir en el mateix.
Jo només vull insistir en la importància que té en este moment precisament que s'inicien les investigacions necessàries a través de l'IVIA per a poder trobar solució a estos tractaments, com també la creació d'una línia econòmica d'ajudes als agricultors que tinguen en les seues finques els seus fruiters afectats per este bacteri.
Per tant, vaja endavant el nostre recolzament.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias, señor Pañella.

Por parte del Grupo Popular, el señor Giner tiene la palabra.

El senyor Giner Giner:

Moltes gràcies, senyor president.

Senyories, compartint, com no pot ser d'una altra manera, la preocupació per esta problemàtica, voldria dir en primer lloc, en nom del meu grup, que la proposició no de llei que estem debatent no és altra cosa que el reflex, la plasmació, la fotografia fixa de tot el que ja està fent-se des de la conselleria.
Això és el que representa esta PNL.
Exactament la plasmació de tot el que està fent-se des de la conselleria.

Demanem -ací s'ha fet una cridà a l'exercici de responsabilitat-, també, jo, des del meu grup vull demanar un exercici de responsabilitat per a no alarmar i per a tindre altura de mires per a reconéixer el que ja s'està fent.
Altura de mires que en massa ocasions manca als grups de l'oposició.
Faré abstracció, senyories, de les lliçons magistrals que a voltes es pretén donar ací des d'alguns grups parlamentaris respecte a marcs legals, a les peculiaritats d'esta malaltia.
Ací -insistixc- ja s'han fet.

I aniré al fons del contingut de la proposició, és a dir, al text de la proposta de resolució que es pretén aprovar.
Si els punts que s'arrepleguen en esta proposició no de llei -com s'ha dit ací- són, per una part d'obligat compliment, i de fet estan complint-se, a juí del meu grup el que caldria és modificar esta proposta de resolució i donar-li una redacció que la convertira en un clar recolzament al treball, a la tasca que està desenrotllant-se des de la conselleria d'agricultura des del primer moment.
No deixa de ser curiós, senyories, que alguns tinguen més facilitat per a conéixer i reconéixer les accions de la Generalitat de Catalunya i mostrar un desconeixement del molt que està fent-se en la Generalitat valenciana i de la referència que suposa el mateix IVIA en tot Espanya.
No té parangó, inclús arreu de tot el món.

Senyories, La Generalitat, des del moment que es van produir les primeres deteccions de la presència d'esta malaltia que es coneix com a foc bacterià de les rosàcies, que és causat -com s'ha dit ací- per l'Erwinia amylovora, en el nostre territori, en el territori valencià, està duent a terme totes les actuacions -insistixc-, totes les actuacions possibles per a controlar i per a reduir la incidència d'esta malaltia.
I això està fent-se des del marc del Reial decret 1.
201/99, de 9 de juliol, pel qual s'establix el programa nacional d'eradicació i control del foc bacterià de les rosàcies.

En l'any 2012 la conselleria d'agricultura va aprovar l'Ordre 8/2012, de 20 de juny, per la qual s'adopten les mesures per a l'eradicació i control d'esta bactèria, i també l'Ordre 7/2012, de 26 de març, per la qual s'aprovaren les bases de les ajudes per a compensar els agricultors per l'aplicació d'eixes mesures d'eradicació.

Miren, senyories, tots i cada un dels punts que es plasmen en esta proposta de resolució estan portant-se a terme per part de la conselleria d'agricultura.
Respecte al primer punt, a la dotació d'una partida econòmica de l'IVIA per a la investigació, cal assenyalar i deuríem conéixer que ja està portant-se a terme esta actuació, i que una de les línies prioritàries de la labor investigadora de l'IVIA, acordades l'any passat per la conselleria i les organitzacions agràries, és precisament la prevenció i el control de malalties causades pels fongs i bacteris, entre ells el foc bacterià.

En segon lloc, he de dir-los que, quant a la creació d'una línia d'ajuda específica per a pal·liar les pèrdues que sofrixen els agricultors, els llauradors afectats per esta malaltia, és una línia que ja existix, i està regulada per l'Ordre 7/2012, que he mencionat anteriorment.
I, en este sentit, senyories, la conselleria ja ha concedit en anys anteriors ajudes per un import global al voltant de 200.
000 euros, i està previst atorgar noves ajudes en la dotació pressupostària que té el pressupost del 2014.
És a dir, n'hi ha consignació pressupostària per a este fi.

Com que no em queda major temps, igual que en estos dos primers punts, la resta de punts que arreplega la proposta de resolució estan portant-se a terme per part de la conselleria d'agricultura.
Per tant, el meu grup considera que esta proposta l'únic que reflectix -com dia al principi- és el treball que està realitzant-se des de la conselleria.
No procedix, en conseqüència, la seua aprovació i, en tot cas, el que podríem és reformar-la i manifestar en una proposta de resolució el recolzament a la tasca i al treball que des de la conselleria està fent-se en este problema concret.

Moltes gràcies, senyor president.

El senyor vicepresident:

Gracias, señor Giner.

Para réplica del Grupo Socialista, tiene la palabra la señora Crespo.

La senyora Crespo Domínguez:

Gràcies, senyor president.

Senyor Giner, alarma cap.
Preocupació, molta des dels grups de l'oposició, perquè, clar, vosté mos demana altura de mires per part de l'oposició, però la realitat és que ací tenim una ordre, una ordre que ix posterior a la meua proposició no de llei.
Per tant, mire, no sé com tenia jo la bola de cristall per a endevinar tot el que vostés anaven a plasmar en esta resolució, però especifica clarament esta resolució cost zero per a la conselleria, arrancada a càrrec dels productors afectats.
I clar, tot això per a mi no és concedir ajudes, sinó batre una miqueta més els productors que van a vore's afectats i són dènou municipis -ho repetixc- en el que és la Marina Baixa, però també tenim en Villena altres productors afectats en el que és pera i poma.
Hi ha consignació en el pressupost.

Mire, n'hi han moltes partides on n'hi ha consignació, però com veig que la pràctica habitual de la conselleria cada dia és fer una modificació de crèdit, llevar diners a l'IVIA per a destinar-los a altres coses, doncs tinc la sospita que eixa línia no sé si la mantindran.
Estem en març.
Tant de bo la mantingueren tot l'any i no li restaren ni un euro.
Però, a banda del que ja hi ha, necessita més diners, perquè este tema se mos n'anirà de les mans.
Jo he posat un exemple paral·lel, com mos ha passat en el Rhynchophorus ferrugineus, i és una llàstima que ixquen ordres amb zero euros de dotació econòmica d'ajuda al productor, que sí que li imposa unes obligacions, com la que és l'arrancada dels arbres afectats, i que la conseqüència no és altra que deixar-los en la ruïna.

Mire, jo sincerament lamente dir-li-ho, i no vull fer alarma de res tampoc, perquè crec que també ha segut sincer quan vosté ha dit que compartix la preocupació per esta problemàtica que ara afecta molts productors de nispro, però per a vostés la investigació no és una cosa primordial per al Partit Popular, ni per a la conselleria, ni per a este Consell.
La prova és el pressupost.
Més evident que això no n'hi ha res.
Per això tinc els meus dubtes, i per això voldria que es sumaren a l'aprovació d'esta PNL.
Però clar, jo crec que el que a vostés els molesta és el punt dos, on jo especifique de forma clara que es cree una línia d'ajuda econòmica per a pal·liar les pèrdues que estan patint els agricultors víctimes de la malaltia del foc bacterià.
Perquè esta Generalitat, per desgràcia, té diners per al que vol, però s'oblida moltes vegades del sector agrícola i de la seua importància.

Agrair a Compromís -que crec que no ho he fet- i a Esquerra Unida el seu suport, i insistir una miqueta més en el que són els compliments rigorosos de la legislació vigent.
Paper mullat, moltes vegades, senyor Giner, vosté ho sap.
La Generalitat, el Consell, la conselleria sí que ha de fer, i vosté diu que està fent, i a mi, en la meua primera exposició, també ho he reconegut, que tota la part teòrica, tots els mitjans tècnics la conselleria en estos moments està posant-los a disposició de les zones afectades.
Però, és insuficient, eixe compliment rigorós de la legislació vigent no està fent-se en estos moments.
I clar, esta malaltia té un greu problema.
És que es propaga molt fàcilment, i es propaga en un espai molt gran del que és la Comunitat Valenciana.

Una de les coses que a mi m'havera agradat que esta ordre traguera és que els ajuntaments, per exemple, feren una prohibició total en estos moments del que són plantacions de plantes ornamentals en jardins públics.
Això tampoc es reflectix ací perquè ajudaríem -i molt- perquè moltes voltes la causa de l'expansió de la malaltia del bacteri doncs ve d'aquí.
I també que en les voreres de carreteres -que jo he esmentat abans- es prohibira de forma total la plantació d'eixes rosàcies que són, també, causa que la propagació vaja molt més de pressa del que toca i amb l'afegit de la dificultat de controlar totes eixes plantacions.

En definitiva, no vullc alarmar a ningú perquè -ja li ho dic- sóc molt sensible a tota esta zona de producció del nispro però sí que vullc recalcar la preocupació des del Grup Socialista.

I lamente que hui no aprove el Partit Popular esta PNL on el punt -jo crec- principal era crear una línia d'ajuda econòmica directa als productors afectats que molts d'ells -ho repetisc- van a quedar-se en la ruïna.

Res més i moltes gràcies.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias a usted, señora Crespo.

Para réplica y concluir el debate de este punto, tiene la palabra el señor Giner.

El senyor Giner Giner:

Sí, com vosté diu…

Senyories.

Senyor president.

Senyora diputada, senyora Crespo, si com vosté diu, el punt principal era aprovar una línia, doncs és obvi que no procedix mantindre esta PNL perquè la línia d'ajudes ja està creada i està en funcionament.

Si no recorde malament, estem en el 2014 i l'ordre és del 2012, no entenc molt bé com és possible que siga posterior l'ordre a la seua proposició, tal i com vosté ha afirmat en la seua intervenció, em resulta un tant absurd.

També resulta improcedent que es moguen vostés -com ha assenyalat en la seua intervenció- per sospites, cite literalment la paraula utilitzada per vosté, «sospites sobre l'execució o no execució de la línia pressupostària».
¡Escolte!
, ací no podem aprovar les PNL que es fonamenten en sospites de sa senyoria, em pareix que no és eixe el procediment més adequat.

He de dir-li que -al meu juí- es parla amb moltes ocasions massa alegrement i es fan juís de valor sense cap fonament, com ha ocorregut en esta PNL.

Naturalment, el recurs demagògic al manoseo de les xifres del pressupost doncs això el meu grup ja està acostumat que el facen vostés.

He de dir-li que ha de saber vosté que els servicis tècnics de la conselleria estan duent a terme labors de difusió quant a la situació de la malaltia, que s'estan donant pautes i mesures preventives per a evitar la seua propagació, tant en les dos zones més afectades, Villena i Turís, com en la zona de la denominació d'origen protegida de nispros de Callosa d'en Sarrià donant… Fa molt poquet de temps, recentment, on s'ha detectat, efectivament, un foc bacterià en el municipi de Benifato -que ha citat vosté-, i s'han celebrat allí també xarrades informatives dirigides als llauradors i als ajuntaments, aixina com reunions informatives amb el personal tècnic de les cooperatives i la mateixa denominació d'origen.
També, s'han editat i s'ha difós material informatiu sobre la malaltia i està proporcionant-se informació periòdicament al sector a través de butlletins d'avisos que publica la mateixa conselleria.

Tot això denota de manera clara i evident quina és la realitat del que s'està fent i dóna resposta, sobretot, al punt quint de la seua proposta de resolució però, a més,… al punt tercer, perdó.

Per altra part, els servicis de la conselleria també estan duent a terme de forma permanent una labor de vigilància d'acord amb la normativa a través de la pressa de mostres ni més ni menys que en setanta-dos punts de mostreig en el territori afectat, i a través de les anàlisis d'eixes mostres procedents de seixanta-quatre vivers que compten amb espècies sensibles a la bactèria.
És a dir, s'està actuant, i s'està actuant d'una manera seriosa i rigorosa però, a més, s'està elaborant un mapa de presència d'eixe foc bacterià en els camps dels nispros, de la denominació d'origen, a partir de l'anàlisi -fixe's bé- d'aproximadament 2.
500 mostres, 2.
500 mostres.

Per altra banda, l'autorització del passaport fitosanitari està supeditat a l'absència del bacteri en plantes sensibles, com no podia ser d'altra forma.

I, per últim, m'agradaria dir-li que el control -perquè vosté també feia referència en la seua proposta de resolució al tema dels ruscs d'abelles- està regulat pel Reial decret 1201/1999 i per l'Ordre 8/2012 de la conselleria, (inintel·ligible) .
.
.
la seua immobilització -que és una altra de les decisions que s'han pres- en la zona pròxima al foc declarat, la prohibició temporal de traslladar-les fora i la subjecció a autorització prèvia i expressa de la direcció general competent en qualsevol moviment de ruscs en l'àrea de seguretat establida i que en el cas del nispro de Callosa d'en Sarrià comprén els dènou municipis que formen la denominació d'origen.

En conseqüència -com jo li dia al principi-, senyoria, la seua proposta de resolució, el contingut de la proposta de resolució és que és exactament l'expressió, la plasmació de tot el que s'està fent per part de la conselleria, no de tot, de quasi tot perquè la conselleria va més enllà.

Per tant, el que hauria de reconvertir vosté quan va detectar que existia la línia en què s'estava fent tot això era haver-se autoesmenat i haver plasmat en la proposta de resolució que recolzen totes estes qüestions, que vosté té arreplegades en la proposta de resolució i que ja estan duent-se a terme per part de la conselleria.

Com això és el que en coherència haurien d'haver fet però no han fet, el meu grup, evidentment, votarà en contra de la seua proposta de resolució perquè en absolut aporta res nou.

Moltes gràcies, senyor president.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias a usted, señor.

Señorías, vamos a pasar a votación de este punto.
¿Votos a favor?
7.
¿Votos en contra?
8.
Por lo tanto, queda desestimada esta proposición no de ley.

Proposició no de llei sobre el pagament de les ajudes de l'any 2012 i tot 2013 als llauradors i ramaders valencians, presentada pel Grup Parlamentari Esquerra Unida (RE número 74.
875, BOC número 224)

El senyor vicepresident:

Pasamos a debatir el punto número 3, que es: toma en consideración de la Proposición no de ley sobre el pago de las ayudas del año 2012 y todo 2013 a los labradores y ganaderos valencianos, presentada por el Grupo Parlamentario Esquerra Unida.

Por lo tanto, para su defensa tiene la palabra la señora López.

La senyora López Barceló:

Gracias, señor presidente.

Bien, nos encontramos con una proposición no de ley que habla de cuestiones que nos son a todos conocidas porque aquí, en la comisión de agricultura, hemos tenido que tratarlo en muchísimas ocasiones, y es el hecho de los impagos, de los impagos de las ayudas a los agricultores, a los productores y a los ganaderos, serían las ayudas, sobre todo, en lo concerniente a las agroambientales, a la producción integrada de cítricos y viña, a la agricultura ecológica, a la lucha contra la erosión y el mantenimiento del paisaje, a la mejora de la biodiversidad en la apicultura, planes de mejora y primera instalación.

Decimos que es muy conocida en las Cortes porque esta situación la llevamos arrastrando durante años y cuando hicimos esta proposición no de ley todavía se debían desde 2012 hasta 2013 grandes cantidades.
Es cierto que, una vez que hemos llegado a este punto, en marzo de 2014, bueno, pues, evidentemente no es una cuestión que merezca aplauso pero es cierto que se ha pagado ya mucho más de lo que quedaba por pagar de 2012, con lo cual nos quedarían unas cifras en torno a 30 millones, más o menos, de lo que se debería de 2013 y una parte más exigua, la de 2012.

Las cifras también es algo que para este grupo parlamentario es difícil poder acotar, seguramente el Partido Popular tendrá muchas mejores cifras y también se las pedimos en su intervención, si pueden darlas, porque las cifras con las que nos movemos son las que han podido calcular grosso modo las organizaciones de productores y, en este caso, estaríamos hablando de eso, de algo más de 30 millones de euros y una cifra menor, en todo caso a 100 millones, en general.
O sea, estamos en torno a una horquilla de treinta o cuarenta millones seguramente.
Y por eso pediríamos al grupo que sostiene al Consell que también nos pudiera dar la cifra más concreta.

Bien, estamos ante una situación que además se agrava debido al recorte presupuestario anual de la conselleria, que fue de un 13%, dejando este año en un 1,3% la participación en agricultura del presupuesto global de la Generalitat valenciana, cuando en 2001 hablábamos del 4,77%.
Eso, además, viene sumado a que no va a haber convocatoria de ayudas asociadas a la primera instalación de los agricultores jóvenes, a los planes de mejora, a la producción integrada en cítricos y en viña o a la agricultura ecológica este año.

Por tanto, todo ello unido son ingresos que pierde el campo valenciano, son ingresos que pierden los agricultores, productores, y que, por supuesto, hacen muchísimo más grave la brecha que existe entre los competidores de otros territorios; es decir, nuestro campo valenciano se encuentra en una situación absolutamente peor que la del resto de territorios porque tiene un perjuicio en cuanto a convocatorias de ayudas que no van a recibir y que otras comunidades autónomas sí que reciben, y, además, estamos ante una situación en la que quien está impagando en mayor medida es nuestra comunidad, es la Generalitat valenciana porque sí que, por ejemplo, todas las ayudas de fondos europeos del Feaga que no están cofinanciadas han tenido un anticipo y sí que se ha estado pagando e ingresando, por lo menos, el 50% que quedaba el año pasado, en diciembre, bueno, que Bruselas debía de pagar, ya se estuvo ingresando, con lo cual hablamos de que, realmente, son las ayudas procedentes del Feader, en mayor medida, que son las que están cofinanciadas las que tienen el retraso más elevado, es decir que el mayor responsable en el adeudo de las ayudas es La Generalitat.

En el momento, en diciembre, las autoridades europeas ya habían llamado la atención de nuestra comunidad, del Consell, habían llamado al estado español pero, dentro del estado, al País Valencià por el retraso en el pago y la posibilidad de volver a perder fondos de la Unión Europea.
Eso es lo que permitió -como decíamos- que en este momento, en el que ya estamos hablando de esta PNL pero que se registró mucho antes, pues que en este momento podamos hablar de que en 2012 se ha pagado ya bastante parte de la deuda debido a ese miedo a perder fondos europeos ante la llamada de atención de Bruselas.

Por tanto, los agricultores valencianos que se encuentran en una situación de sequía constante -y hablamos de sequía en términos económicos, por supuesto-, asfixiados por los bajos precios y los altos costes de producción, con los impagos de nuestro gobierno autonómico evidentemente se encuentran en una situación todavía peor.

Y otro de los puntos que tiene nuestra proposición no de ley es el que también nos produce mucha preocupación, y es en cuanto al tema de la reforma de la paz prevista, en principio, para 2015.
Lo que le pedimos a la conselleria, por tanto, son fórmulas que permitan que el 33% de nuestros agricultores valencianos no tengan esa merma de ayuda en cuanto al pago único que, debido a ese acuerdo al que se llegó en la conferencia sectorial de consejeros de agricultura de julio de 2013, pues se llegó a ese consenso en cuanto a los que recibían menos de 300 euros, que se quedan ya sin percibirlos y, por tanto -como decíamos-, un perjuicio para el 33% de nuestros agricultores valencianos merced a ese acuerdo en esa reforma de la PAC del 2015.

Y por eso lo que pedimos, por tanto, es que también se busquen fórmulas desde la conselleria para paliar ese perjuicio a ese gran porcentaje de agricultores valencianos que se van a quedar sin otra ayuda más.
Es decir, nos encontramos en una situación -como siempre venimos denunciando en esta comisión- bastante grave para nuestro campo valenciano y los ejes son el adeudamiento de ayudas, el hecho de que quienes cobraban el pago único pues prácticamente un tercio de esas personas se van a quedar sin recibirla porque recibían menos de 300 euros, estamos hablando de que hay una merma constante en el presupuesto autonómico, y, por tanto, una falta de prioridad por parte de nuestro gobierno autonómico en cuanto a este sector que debería ser un sector emergente para este momento de crisis al que estuviéramos ayudando como motor y que podría ser dinamizador de la economía y estratégico en nuestra tierra, y, por tanto, estamos hablando, también, de una reforma de la PAC que también nos vuelve a perjudicar, y -como decíamos antes- convocatorias de ayudas que ya no van a existir en nuestra comunidad, que siguen existiendo en el resto y que, por tanto, dejan a los agricultores valencianos en una situación muchísimo peor que la del resto de comunidades.

Y bien, dicho todo esto, sin más que decir, queda defendida mi proposición no de ley.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias, señora López.

Para fijar posición, por parte del Grupo Compromís, el señor Pañella tiene la palabra.

El senyor Pañella Alcàcer:

Gràcies, senyor president.

Senyora López, anem a donar-li recolzament, lògicament, perquè, a més, hem coincidit en estes peticions reiterades vegades i, precisament, el més trist és que cal continuar presentant proposicions no de llei per a instar a pagar allò que es deu als agricultors valencians.

Per tant, nosaltres la recolzarem i insistirem, també, indubtablement, que el pagament amb més de dos any de retard -que s'està fent en este moment-, doncs això està minvant la competitivitat dels nostres agricultors i crea problemes realment greus.
Jo recorde que en la darrera -crec que va ser en la darrera- comissió d'agricultura vaig citar un cas que havia eixit a notícia pública els dies anteriors d'una família, en la Salzadella, a la qual, simplement, pel retard en rebre els pagaments, no poder fer front als crèdits que havia accedit per a fer una nova explotació agrícola, estava a punt de perdre sa casa i tots els béns que tenien, i això és molt trist.
I és molt trist perquè estes famílies sí que han complit amb les seues obligacions i és la conselleria la que li ho retarda.

Sé que va haver-hi un intent, però les meues darreres notícies és que la cosa està igual en este cas.
Per tant, hem de sentir-nos responsables tots nosaltres per si no fem tot el que podem.
I, per descomptat, el Consell és responsable del que li passe a cadascuna de les famílies que puguen estar en una situació similar i, en particular, aquesta família de la Salzadella o que té unes explotacions en la Salzadella i que està, si no s'ha executat ja, a punt de perdre les seues propietats, no perquè ells no fagen front als seus pagaments, sinó perquè no ho poden fer, perquè allò que se li va prometre, que tenen dret, perquè ha eixit publicat que els correspon, no ho reben.

I això no pot ser, a l'igual que no pot ser que anem a última hora, perquè en desembre, en desembre, tenien pendents els pagaments i estaven en perill de tindre pèrdues del que són les subvencions europees de més de cinc milions d'euros per eixa situació.
Molt fàcilment, era perquè les ajudes del 2011, del 2012 i tot el 2013 estaven pendents.
Estic parlant a inicis de desembre, totes eixes ajudes estaven pendents, senyories.
Això no ho podem permetre.
No ho podem permetre de cap manera, perquè això altera la vida, no només laboral i el negoci, sinó la vida també privada dels nostres productors i productores agrícoles.

Dos anys de retard no és possible.
No és possible, sobretot de fons europeus, que se paguen.
.
.
, he de reconéixer que els fons europeus, les bestretes que arriben se paguen més puntualment, que no són totes les quantitats que estan cofinançades per la mateixa conselleria, que estan retardant-se molt més, molt més.

Jo, ahí, sí que he de dir.
.
.
, perquè quan la moció va entrar, vam fer les nostres consultes, se'ls va afirmar que tot el 2011, i que si se podia el 2012, estaria pagat ja a estes dades.
Supose que vosté mos donarà la situació exacta.
Però és veritat que tot el 2013 ni s'ha pagat, ni hi ha en este moment cap intenció de pagar-ho.
.
.
, quan dic «intenció de pagar-ho», no vull dir que no se vullga pagar, sinó que no hi ha cap programació per a pagar-ho de manera immediata, i l'any ja ha vençut.

De vegades, parlen de problemàtiques dels mateixos llauradors.
No.
Pot haver-hi algun cas, però, de manera global, no se pot passar la responsabilitat als mateixos llauradors.

I en el tema de la PAC, està clar, ja sé.
.
.
, supose que vostés.
.
.
que el Partit Popular mos explicarà que ha aconseguit algun avantatge, que és que això que per davall dels 300 euros no puga cobrar-se, o se perguen eixos diners, perquè realment se perdien, ha fet que s'aplique de manera progressiva: que este any siga 100, que el que ve seran 200 i que al final, en 2017, seran 300.
Sí, però, al final, simplement hem escalonat una pèrdua que, en eixe sentit, donem per aconseguida.
Nosaltres demanem exactament que se mantinguen les condicions que teníem l'any anterior i que no anem a esta reducció.

Igual que també vostés parlen de l'agrupació de productors per a poder-ho aconseguir.
Clar, anem a vore, siguem sensats, senyories, ¿per 100 euros, anem a produir agrupacions d'agricultors, de productors agrícoles, que els costarà més l'espart que l'escurada?
¡És que és increïble això!

Són mesures que diuen, «¡eh!
, hem aconseguit això», quan al final l'únic que han fet és certificar la pèrdua de tot allò que estiga per davall de 300 euros, i això no ho hagueren hagut de permetre.
No hi ha cap motiu per alterar les condicions que teníem els altres anys, de no ser la falta de capacitat del mateix Consell i, en particular, del conseller d'agricultura, el vicepresident Ciscar, que en la conferència sectorial va adoptar, sense protesta, este acord.
No es va oposar de forma radical, ho va permetre i va primar els interessos de la pau interna del Partit Popular per damunt dels interessos dels llauradors valencians.

Per tant, nosaltres sí que exigim que se done aprovació a esta proposta que ha presentat Esquerra Unida, perquè pensem que és de justícia i que el contrari seria atemptar contra els interessos de tots els productors agrícoles valencians.

Moltes gràcies.

El senyor vicepresident:

Gracias, señor Pañella.

Por parte del Grupo Socialista, la señora Crespo tiene la palabra.

La senyora Crespo Domínguez:

Gràcies, senyor president.

Senyories.

Senyora López, mire, l'altre dia llegia en un mitjà de comunicació que l'administració valenciana encara deu 336 milions als autònoms, que l'últim pla de pagaments a proveïdors reduïx en 39% la factura del deute però que no la liquida, que la Comunitat Valenciana és la segona autonomia que més tarda en pagar i un llarg etcètera.

Li dic açò, senyora López, perquè si això està passant en altres sectors, pobres dels agricultors, ramaders i pescadors que no pinten fava per al Consell del senyor Fabra.

Tots vegérem el primer que va fer, suprimir la Conselleria d'Agricultura, Pesca, Alimentació i Aigua, deixant-la en un apèndix de la Conselleria de Presidència.
Si dic «apèndix» és per eixe 1,3% que tan sols representa el seu pressupost sobre el total del Consell.
I resulta que, com sempre plou sobre banyat, ara, el cap, l'autèntic responsable, que s'haurà cansat de fer malabarismes, el senyor Vañó també ens abandona.
.
.
, des d'ací vull expressar la meua sincera enhorabona en nom del Grup Socialista i molta sort en el nou treball; tots no poden fitxar per PVC.

Si és que a sector agrari, senyora López, sols li passen coses roïns.
Mire, l'altre dia, el senyor Moragues, calladet i sense reclamar els 400 milions que no arribaran a la comunitat i que part d'ells hagueren resolt de sobra tot el deute que té el Consell amb el sector primari.

Però, a canvi, ¿què tenim?
Rendes decreixents; incompliment de la regla N+2 per part de la conselleria, a conseqüència de la qual ahí s'han perdut milions; un pressupost amb retallades que no farà viable el que vosté demana en la PNL, és a dir, el pagament del deute 2012 i 2013.
I com estem en el 2014, doncs, també, que vagen pagant.
Perquè si l'any passat, amb 31 milions més, no ho feren, veig molt difícil que enguany es produïsca el miracle amb 204 milions de pressupost.

Per això, un sector reconegut estratègic per a l'economia valenciana pel nul interés del Consell veu com els seus llauradors i ramaders no poden eixir de la greu crisi perquè estan perdent competitivitat.
No poden ser competitius amb altres territoris, ni tenen capacitat inversora, senyora López, amb les polítiques de retallar i no pagar que porta endavant este govern en la comunitat.

Ara, s'enceta un nou període, la PAC 2014-2020, que ací arribarà en el 2015, si el Consell i la conselleria fan els deures en temps i forma que imposa Europa.
I que jo sàpiga, a hores d'ara, la cosa va lenta, perquè del contrari, de nou, el sector perdrà milions.

De fet, malament hem començat, vosté ho ha dit, el senyor Pañella ho ha dit.
El senyor Ciscar, que se suposa que ha de defensar els interessos del sector, quan va a una conferència sectorial en Madrid -i, per cert, arriba tard pràcticament totes les voltes-, accepta la fórmula que proposa el ministre de pagament únic de 300 euros, deixant fora a més de 33.
000 valencians productors que estaven rebent menys d'eixa quantitat per la seua explotació.
Poc era, però era una ajuda que per a molts d'ells els permetia adobar i treballar el camp.

Ara, ¿què passarà?
Espere que el grup del Partit Popular, que té resposta per a tot, ens ho aclarisca i tinga una solució perquè eixes terres no es sumen a les 8.
000 hectàrees que en el 2013 els valencians han deixat de cultivar, perquè ja som la comunitat on més s'abandona el cultiu d'explotacions.

Vosté, senyora López, ho ha dit, producció en qualitat i quantitat suficient, però també mantindre viu un territori, i això és una cosa que encara no ha entés el Consell, ni el conseller de torn, al qual li haurem de tornar a explicar que el sector agrari contribuïx a mantindre la població, a vertebrar el territori i a cuidar el paisatge i el medi ambient.

Per això la seua PNL és encertada, senyora López, i tindrà el suport del Grup Socialista, perquè estem convençuts que La Generalitat, no pagant les ajudes que deu i adoptant mesures com retallar cada any el pressupost que destina al sector primari, està jugant de forma perillosa amb la renda i el futur de moltes explotacions, juga amb les persones que tenen una ajuda aprovada legítimament i pendent de pagament des del 2012, que de no rebre ja els diners que se'ls deu, es voran en l'obligació de deixar l'activitat.

Així que és hora de la reflexió profunda per part del Consell, de la conselleria, que porta massa temps mostrant un nul interés cap al sector primari valencià.

Tal vegada, senyora López, la seua PNL siga un primer pas, si s'aprova, perquè el pes de l'agricultura no continue caiguent com ho fa des de l'any 2001, on començaren les retallades del pressupost d'agricultura, pesca, alimentació, i que no han parat fins baixar a l'1,3%, un 68,27% menys en 13 anys.
És el mateix que llevar el pa a moltes famílies per no tindre clar el Partit Popular una política agrària de suport incondicional a un sector que ha de patir massa atacs i que, a hores d'ara, perilla el seu futur.

Res més i moltes gràcies.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias, señora Crespo.

Por parte del Grupo Popular, el senyor Ballester tiene la palabra.

El senyor Ballester Costa:

Muchas gracias, señor presidente.

Cuando leí la proposición no de ley de la diputada, hubo un momento… casi que me sorprendí y pensé que esto había cambiado y que la filosofía de su grupo iba ser diferente.

Dice, porque no me niego a leer, en la exposición de motivos, dice: «Somos conscientes de la importancia estratégica del sector ante la necesidad de garantizar alimentos en cantidad y calidad suficiente para la seguridad alimentaria de la población.
»

Yo digo: son conscientes, pero no son coherentes, porque cuando sigues leyendo, te das cuenta de que volvemos otra vez a las mismas situaciones.

Ella misma lo ha dicho en su exposición.
Lo ha dicho…, dice: «La agricultura valenciana está sometida a una sequía constante.
» Y, ¿qué hicieron ustedes por eso?
¿Cuántas veces se opusieron a ese tema, a la solución de esa sequía?

He hecho una pequeña trampa, lo confieso, porque usted ha dicho sequía financiera.

Y yo, ¿sabe lo que le digo?
Dígale usted a esos agricultores de los 100 euros, que usted intenta de alguna forma defender, si prefieren agua o los 100 euros.
Y, ¿por qué ustedes, la oposición, cuando se solicitaba agua, y agua buena, estuvieron en contra de ellos?
¿Por qué vienen ahora a cubrir otro papel?
¿Por qué se revisten ustedes de lo que no son?
Digan, de verdad, de una vez, y conformen, y expliquen, y sean reales como la vida misma, y no vengan aquí con cuentos y peroratas de que «somos conscientes».

Mire usted, dice que los fondos Feder han acabado ocasionando un problema de competitividad del sector agrario frente a los productos de otras comunidades.
Oiga, ¿y por qué Andalucía, donde ustedes gobiernan en coalición…, no nos dan, de las 38.
000 hectáreas que tienen aprobadas para plantar algodón, por qué no nos dan 1.
000 hectáreas, y aprueban allí y lo solicitan desde allí, y esa solidaridad entonces sería evidente, 1.
000 hectáreas aunque fuese para plantar aquí en la Comunidad Valenciana?

Ustedes, aquí, en esta comisión y en el pleno de las Cortes, ustedes, una y otra vez, han votado que no a esa situación.
¿Me lo puede usted explicar?
¿Por qué se revisten ustedes de lo que no son?
¡Explíquenlo!
¿Por qué quieren de una forma…, iba a decir torticera, lo voy a decir, torticera, intentar decir cosas y aparentar situaciones con las que no comulgan a diario?

«Oiga, no va a haber ayudas.
» ¿Esa es la frase?
¿Cómo que no van a haber ayudas?
Ayudas ha habido y usted misma ha reconocido de que la PNL suya queda desfasada porque recientemente se han pagado…, pues no un duro ni dos, estamos hablando de que, desde junio del año pasado -2013- hasta el 16 de marzo del 2014, se han pagado 253,8 millones de euros, que, como dicen en mi pueblo, no es moco de pavo.
253,8.

¿Que hay retrasos?
Pues sí, hay retrasos, es evidente.
En una situación de crisis como la que tenemos, la situación la está perjudicando y está llevando a que exista esa situación.
No lo vamos a discutir.
Vamos a estar de acuerdo, pero vamos a ser positivos, porque lo que no se puede es venir aquí contando películas que realmente no se sienten, cuando ustedes, por ejemplo, ya están en contra de la PAC que se va a aprobar.

Oiga, ¿cómo que se va a discriminar desde la Comunidad Valenciana las ayudas a la producción integrada?
Pero, ¿quién les ha contado a ustedes ese cuento?
Si lo que pasa es que se han agotado los fondos, a diferencia de otras comunidades, donde tienen aún fondos excedentarios, porque no han hecho la misma aplicación intensiva que se ha hecho aquí en esta comunidad, y se ha ayudado a los agricultores, y se han agotado.
Bueno, pues ahora cuando se apruebe el plan…, el próximo PDR, veremos cómo esas ayudas vuelven a salir y van a estar a disposición, como han estado siempre, de los agricultores y de los ganaderos valencianos.

Aquí, todo es echar…, pues eso, botes de humo para intentar que desaparezcan del escenario lo que son…, la realidad.

Oiga, ¿cómo que el presupuesto de la conselleria ha bajado?
El presupuesto de la conselleria, que ha bajado una parte, si usted sumase lo que significa en ese presupuesto el Instituto Valenciano de Investigaciones Agrarias -que tanto se ha hablado en la anterior PNL- y sumarse a lo que significa la Agencia Valenciana de Fomento y Garantía Agraria y la Entidad Pública de Saneamiento de Aguas Residuales, se daría usted cuenta de que ese presupuesto no ha bajado, se ha incrementado en un 2% en relación al año 2013.

Miren, una cosa es predicar, otra es dar trigo y una intentar revestir al santo de lo que no es.

Muchas gracias, señor presidente.

El senyor vicepresident:

Gracias, señor Ballester.

Para réplica, la señora López tiene la palabra.

La senyora López Barceló:

Gracias, señor presidente.

Intentaré simplemente referirme a lo que se tiene que votar en esta proposición no de ley, que es que las consellerias de agricultura y hacienda hagan efectivo el abono de las ayudas de los años 2012 y 2013, porque no está absolutamente nada desfasada esta proposición no de ley.
Lo que he querido es ser rigurosa y he dicho que en cuanto a las ayudas de 2012 gran parte, debido a que esta proposición no de ley se escribió hace unos meses, está ya abonada.
He querido ser rigurosa precisamente para no caer en una réplica y contrarréplica en la que se hablara de cosas que no tienen absolutamente nada que ver con esta proposición no de ley.
No lo he conseguido, pero esa ha sido mi intención y seguiré en ella porque no voy a perder tiempo en hablar de otras cuestiones que no tienen absolutamente nada que ver con lo que vamos a votar ahora.

Están pendientes de pago y hemos dicho antes además que, ya que el Partido Popular es el que sostiene al Consell, nos habría gustado que nos dijeran, concretamente, para no caer en ningún error y en ningún exceso, que no es necesario, cuánto es lo que se adeuda a los agricultores y a los ganaderos.
En este caso lo que hemos podido calcular, como he dicho anteriormente, es que más de treinta millones es lo que se adeuda.

En cuanto a toda esa cifra que ha dado el señor portavoz del Partido Popular, que se ha ido abonando desde julio hasta este año, ahí también consta lo que no es cofinanciado, es decir, lo que no tiene que ver con la Generalitat valenciana, de lo cual también hemos hablado en la anterior intervención, defendiendo la proposición no de ley.

Bueno, el segundo punto es realizar las gestiones necesarias para que las ayudas agrarias pendientes puedan ser satisfechas durante el primer trimestre de 2014 para mantener la competitividad del mundo rural en relación a otras comunidades.
Creo que en cuanto a eso, de hecho, el señor Ballester me ha dado la razón, en cuanto a que hay ayudas pendientes, y ese es el único contenido, la única necesidad de votación que exige esta propuesta de resolución.
La exposición de motivos puede tener todas las salvedades que quiera el señor portavoz del Partido Popular, pero no es lo que se vota, y yo creo que todas sus señorías son conscientes de ello.

De hecho, cuando he hablado de las convocatorias de ayudas que no van a salir para este año, es una realidad.
Otra cosa es que esperemos que eso se subsane, pero esas convocatorias de ayudas, en cuanto a muchísimas ayudas, como, por ejemplo, las agroambientales, no van a salir este año convocadas.
Y esa es, como decía, una realidad a la que no se puede decir cualquier otra cosa.

Y luego el punto número 3: realizar las gestiones necesarias ante el Ministerio de Agricultura para que los productores valencianos que recibían menos de trescientos euros por explotación continúen recibiéndola.
Yo considero que, en cuanto a la intervención de la contrarréplica del Partido Popular, no ha habido nada en contra de estas tres cuestiones, sino que se ha reconocido que existe una deuda, se ha reconocido que es por la situación de crisis económica por parte del Consell.
Yo no tengo ahí absolutamente nada que decir, simplemente decir que cuando no ha habido crisis estos retrasos también se han ido recibiendo, que la pérdida de presupuesto para esta cuestión concreta es absolutamente palpable y es absolutamente demostrable, y solamente con entrar a la Ley de presupuestos de 2014 se puede ver que es de 1,3% el presupuesto para la agricultura.
Y, por tanto, estamos hablando de que todas estas ayudas, si no se reciben por parte de los productores, conllevan una falta de competitividad, conlleva que todavía haya muchísima más crisis para estas personas, personas que tienen que luchar también contra unos precios totalmente injustos, personas que tienen que luchar también contra un adeudo en cuanto a seguramente las ayudas de Bruselas, aunque son los que mejor pagan, y, por otra parte, una falta luego de convocatoria de ayudas que ya no se van a recibir y que otras comunidades sí que están dando.

Por tanto, yo creo que como las tres cuestiones que se abordan en la proposición no de ley, que se van a votar, son las cuestiones a las que se debería de referir el Partido Popular, yo le pediría que me justificara por qué el Partido Popular parece, porque no lo ha comentado el señor portavoz, pero parece que va a votar en contra de, concretamente, que se pague lo que se le debe a los agricultores y que se hagan las gestiones ante el Ministerio de Agricultura necesarias para que el 33% de nuestros agricultores, que van a dejar de percibir esas ayudas de menos de 300 euros, las puedan percibir o buscar fórmulas necesarias para que la conselleria pueda paliar esa situación de discriminación que van a sufrir.

Esa es la proposición no de ley, eso es lo que realmente se va hoy a votar aquí y eso es lo que, si lo van a hacer, el Partido Popular votará en contra.
Es decir, votarán en contra de cumplir con los compromisos sobrevenidos con los agricultores valencianos en cuanto a las ayudas, que, recordemos, son ayudas que son necesarísimas para que estos productores puedan afrontar la situación de crisis económica por la que están pasando.

Y yo, en cuanto a otras cuestiones que no tienen absolutamente nada que ver con este debate, pues no voy a entrar sobre todo por respeto a la comisión, por respeto al orden del día y por respeto a lo que realmente hablamos en cada uno de los puntos.

Gracias.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias, señora López.

Para concluir el debate, el señor Ballester tiene la palabra.

El senyor Ballester Costa:

Pues muchas gracias, señor presidente.

No entiendo exactamente qué es lo que me ha querido decir la señora portavoz de Izquierda Unida.
Porque, claro, si de todo lo que yo he dicho anteriormente, que gracias a Dios está gravadito y se puede visionar en cualquier instante, yo lo recomendaría, no como lectura de pie de cama, sino como lectura diaria, que se lo puede pasar cuantas veces quiera pidiendo la cinta a esta cámara.

Mire, yo todo el rato he intentado hacer lo mismo.
Le voy a responder a esas dos cuestiones que usted me ha dicho.

Mire, nosotros ha dicho que no queremos, si votamos que no a su PNL, que no queremos pagar las ayudas a los agricultores.
Mire usted, en eso estamos.
No solamente eso, si le he dado las cifras exactamente.
Estamos dándole…, le estoy diciendo que no solamente queremos pagarlas, sino que hemos sido los que hemos legislado en esa dirección y que seguimos legislando.

Al punto número 3, y con esto termino de darle el plácet de alguna forma.
Donde usted dice que nosotros hablemos con el gobierno central para que no se pierdan las ayudas a los agricultores de menos de 300 euros.
Pues, mire usted, estamos en eso.
Lo que pasa es que el órgano no es el adecuado.
Usted sabe que la conferencia sectorial es un órgano colegiado que adopta estos acuerdos, por lo cual la decisión siempre es válida.
Y esa conferencia sectorial es una conferencia en la cual se reúnen todas las autonomías de este país, decide, con el voto de alguna autonomía que vuelve a estar cogobernada por Izquierda Unida -a la cual yo creo que usted sigue perteneciendo-, pues que no se hagan las cosas así y que sean de otra forma.

¿Y sabe lo que hace la Comunidad Valenciana?
Gestiona para que el período se prolongue en plazos, en 2015 se mantenga el umbral de los 100 euros, en 2016 se eleve a esos 200 y en 2017 se eleve a 300.

¿Y sabe por qué hemos hecho eso?
Para intentar mientras tanto aplicar medidas, fórmulas asociativas, para que se salve ese dinero para nuestros agricultores, con lo cual estamos dando respuesta.
Eso es lo que se está haciendo.
Aquí lo que no estamos haciendo es, pues eso, hacer brindis al sol, venir aquí con una PNL que usted misma reconoce que está ya desfasada, que queda…, no tiene (inintel·ligible) … y usted intenta sacarle punta al lápiz cuando ya no queda lápiz, empieza a no quedar lápiz.
Y no queda lápiz, ¿sabe por qué?
Pues porque ustedes tampoco levantaron su voz en su día diciendo que esta comunidad estaba infrafinanciada.
Ahora sí que se agarran a que cuando el señor Moragues dice, oiga, que se nos deben 400 millones de euros, dice, oiga, que les paguen esos 400 y con eso pagan ustedes todo lo demás.
Si no se sabe la cuenta, si no se la van a saber nunca, si siguen ustedes insistiendo que el presupuesto se ha bajado en un 1,3% y yo le he dicho que se ha incrementado un 2%.

Oiga, vamos a ser serios.
Vamos a venir aquí y vamos a decir las cosas tal como son, no tal como nos parecen o tal como suena que pueden sonar bien.
Porque, claro, ustedes, que son especialistas en decir cosas tan serias como, por ejemplo, que Cuba no es una dictadura, pues me da la impresión de que cuando vengan ustedes a estas Cortes, una sede oficial, a la cámara de todos los valencianos…, oiga, sean ustedes reales, digan las cosas lo que son.
Si no pasa nada.
Si a mí me parece muy bien que Izquierda Unida esté por esos derroteros.
Pero aquí venir a acusarnos a nosotros de lo que no somos, cuando ustedes ponen delante, por escrito, como en esta PNL, cuál es la situación y cuáles son las realidades de lo que ustedes están pidiendo, pues mire, qué quiere que le diga, parece incluso de cachondeo.

Claro, nos intentan devolver la pelota, hacer la jugada del frontón.
Mire, ustedes han hecho esto, pues nosotros queremos dos… y dos bolos más, como aquello de la película de los Hermanos Max, «más madera», y tal, y ustedes, cuando se le terminan de terminar los vagones del tren y se acaba de terminar la madera, no hay nada.
Y eso es lo que ustedes de alguna forma quieren.
Porque, mientras tanto, a todo lo que se está haciendo, a todo lo que se está proyectando, a todo lo que se está intentando poner solución, porque ya sabemos, o por lo menos deberíamos de saberlo todos, de aquí hay una situación de crisis palmaria, evidente y concreta, y que para resolver situaciones importantes dentro de lo que es todos los sectores económicos, no solo el de la agricultura, pues para eso, y cumplir plazos y la totalidad de compromisos de pago, sobre todo dentro de la sanidad, la educación, eso que parece que a ustedes les preocupa tanto, para eso ha habido que hacer un esfuerzo, un esfuerzo que ha afectado a todos los sectores, y evidentemente también ha afectado a los agricultores, y a los ganaderos y a los pescadores de nuestra comunidad.

Pero, ¿sabe qué?
Que ustedes, cuando ellos llamaban a la puerta para cuestiones importantes, nunca la abrieron y nunca estuvieron, al contrario que ese partido.
Y si alguno tiene credibilidad son los que hicieron y no los que en este momento cerraron la puerta y no quisieron atender ni escuchar cerrando sus oídos a las demandas de los agricultores.
Con lo cual, lecciones pocas.
Creo que habrá entendido, por lo menos eso sí, que le vamos a votar en contra.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias, señor Ballester.

Pues nada, señorías, vamos a pasar a votación este punto número 3.
¿Votos a favor?
7.
¿Votos en contra?
8.
Por tanto, queda desestimada esta proposición no de ley.

Proposició no de llei sobre la defensa, per part del govern de l'estat, dels interessos dels llauradors valencians, presentada pel Grup Parlamentari Compromís (RE número 75.
271, BOC número 224)

El senyor vicepresident:

Vamos a debatir el punto número 4, que es toma en consideración de la Proposición no de ley sobre la defensa por el Gobierno de España de los intereses de los labradores valencianos, presentada por el Grupo Parlamentario Compromís.

Para su defensa, tiene la palabra el señor Pañella.

El senyor Pañella Alcàcer:

Bé, senyor president.

Indubtablement això és el que diu en l'ordre del dia, però la qualificació, l'explicació és insuficient, perquè la proposició no de llei no parla dels drets en general, sinó parla específicament del que fa referència a la nova normativa sobre control, certificació, producció i venda de llavors i plantons.
És en eixe aspecte on demanen que efectivament se protegisca els interessos dels llauradors valencians, perquè esta normativa europea va a alterar el que són les circumstàncies de producció, d'intercanvi, de venda, que era un complement a vegades per als productors.
.
.
, xicotets productors valencians i que, d'aplicar-se esta nova normativa, se vorà seriosament entrebancat o abocat a fer-ho de manera il·legal, la qual cosa no podem permetre també, sinó que el que hem d'intentar és que s'adapte la legalitat europea a les característiques que tenim en el País Valencià, lògicament, si formem part d'Europa que se'ns tinga en compte també a nosaltres.

De fet, la Comissió Europea ja va remetre al parlament una proposta per a redactar una normativa d'àmbit europeu que regule la producció, comercialització del material vegetal i que afectaria, com he dit, directament a tot el model comercial tradicional valencià d'intercanvi i venda de llavors.

Eixa proposta pensem nosaltres que reduïx els drets dels agricultors valencians, al pretendre instal·lar un model que està totalment orientat a la producció industrial, sobretot a la gran indústria, un model molt més burocratitzat, a través del control de la certificació.

Esta normativa, esta proposta que presenta Compromís en este moment, no és una idea que hem tret, sinó està basat també en les reaccions que les organitzacions professionals agràries han tingut i en general els agricultors valencians que han tingut accés a esta documentació, perquè consideren que perjudica el sistema productiu implantat en la realitat del nostre territori; ni la nostra diversitat agrícola autòctona ni els drets dels treballadors agrícoles, tampoc la creació de xicotetes empreses en llavors que comercialitzen estes varietats tradicionals ajuden a esta situació, els perjudiquen clarament.

Vull dir, per què?
Perquè esta nova llei que han fet, esta nova llei de les llavors, disminuïx l'accés a les llavors per al seu ús.
Per exemple, el seu ús en les llars, per exemple, l'ús no professional queda molt restringit i també l'ús en el xicotet agricultor.

Per exemple, seria il·legal, si s'aplica tal com està, conrear, reproduir, comercialitzar llavors o plantons que no estiguen aprovats per l'Agència de Varietats Vegetals de la Unió Europea, que es crea a l'efecte.
Una agència que farà el catàleg de llavors que estaran reconegudes i que seran les úniques que es podrien comercialitzar.

Perquè estiga en eixe catàleg caldrà que paguen una tarifa anual a l'agència perquè estiga, perquè es confeccione eixe catàleg.
I tot allò que he dit que no està en el catàleg no podrà comercialitzar-se.

Aleshores, aquelles xicotetes produccions autòctones que tenim ací, varietats autòctones, o aquella producció que fa el mateix llaurador, que s'intercanvien entre ells, açò ho impediria.
Posa molts problemes a l'ús no professional.

A més, diu, especifica que estes llavors específiques podran ser repartides però per empreses que tinguen menys de deu treballadors, que això ha sigut una modificació que s'ha introduït al llarg de la tramitació ja, amb la qual cosa després no tindrà l'abast que poguérem tindre.

Al final, ¿què passa?
Doncs que el sector productor diu que esta…, açò és innecessari.
Aquesta proposta de reglament europeu és innecessària, perquè nosaltres ja tenim les certificacions adients per les agències estatals, que són les que certifiquen la correcció de les llavors i plantons.

Al final, el que fa és.
.
.
, esta agència de varietats vegetals de la Unió Europea s'autoadjudica el poder de regular i aprovar el cultiu de qualsevol espècie, en certa manera, perquè al final el significat serà este.

¿Per què es fa açò?
En el procés de creació europeu hi ha una figura que és realment la que s'emporta en tots els aspectes, no en agricultura.
.
.
que és la multinacional.
Açò està orientat únicament a consolidar el poder de les multinacionals de la indústria agrària, i particularment, en este moment, en la producció de llavors.

Però, clar, és que s'aplica també a l'ús domèstic, a l'ús dels xicotets agricultors, que els obliga en este moment i que podien quedar al marge.
I això també afectarà les varietats locals, que a la gran indústria multinacional no li interessarà per l'àmbit més restrictiu o més xicotet de la seua especialització, de la seua ubicació.

És, per tant -i passe al cos del que diem-, per tal de no limitar el dret dels llauradors per a vendre o intercanviar precisament les llavors que ells pròpiament produïxen, per a evitar que eixe model de multinacional afecte també a l'agricultura valenciana, que no només al sistema productiu, sinó també eixe model deslocalitzat va a afectar la biodiversitat agrícola, les varietats autòctones, inclús el dret del llauradors a vendre les seues pròpies llavors, com hem dit, la implantació de xicotetes empreses de llavors de varietats tradicionals, que no estaran incloses en eixa agència i, per tant, en el catàleg d'esta agència i, per tant, no podran vendre-les…

Aleshores, nosaltres el que demanem és que s'inste el Consell perquè aquest tramite, a través del govern de l'estat, i arribe fins a Europa, la petició de defensa dels interessos dels llauradors valencians.
En este aspecte, reclamem la defensa davant la Unió Europea que esta nova normativa que vol impulsar sobre les llavors no limite la venda directa ni l'intercanvi de llavors per part dels productors agrícoles, perquè açò moltes vegades consistix en un complement més d'ingressos a eixa activitat de producció pròpiament dita, que realment, com hem parlat tantes vegades, cada vegada és més minsa en la part que se li queda de benefici al mateix productor.

Res més, senyories.
Confie que una petició que considere que és de justícia, que se tinguen en compte, com tantes vegades no s'ha fet en la normativa europea, els interessos dels productors agrícoles valencians, que se tinga en compte per part de Les Corts i puga instar-se el govern de l'estat perquè ací facen les gestions davant la Unió Europea per a evitar este greuge.

Moltes gràcies.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias a usted, señor Pañella.

Señorías, para este punto se ha presentado una enmienda por parte del Grupo Popular.
Por lo tanto, para su defensa, tiene la palabra la señora Hernández.

La senyora Hernández Miñana:

Gràcies, senyor president.

Bon dia, senyores i senyors diputats.

Efectivament, ha presentat el Grup Compromís una proposició no de llei entorn a la modificació o a la proposta de modificació del reglament europeu per a modificar la normativa de producció, comercialització dels materials de reproducció vegetal.

És una proposta de nou reglament o de modificació de reglament que es va presentar l'any passat a la Unió Europea i que en este moment està seguint el tràmit.

I jo, compartint, jo, el meu grup, que compartim l'esperit i compartim la finalitat i l'objectiu fonamental de la proposició no de llei, no compartisc alguna de les afirmacions o dels comentaris que ha fet en la seua exposició el senyor Pañella, però sí que compartim la necessitat que la modificació d'este reglament contemple -el que vosté dia- eixe model ajustat a la realitat del intercanvi de llavors en la Comunitat Valenciana.

I des d'eixe punt de vista, presentem una esmena que creguem que va més enllà de la que vosté ha presentat i que d'alguna manera contempla eixos objectius finals que mosatros volem presentar.

És cert que en el model de construcció europea s'ha sustentat molt en els privilegis o en consolidar privilegis de moltes multinacionals, o que almenys la temptativa de les multinacionals o la pretensió sempre ha segut eixa.

Per tant, és de veres que en matèria de legislació o del control de la reproducció vegetal de llavors, l'actual legislació és molt complexa, està molt burocratitzada i és molt diversa, perquè partix de directives que es començaren en el 1966, va haver-hi una modificació important en el 1971.
I des d'aleshores fins ara, les últimes són de 2009, hi ha hagut una diversitat i una gran quantitat de modificacions i de noves directives.

Per tant, sí que pareix oportú que se faça un nou reglament que aborde tota esta circumstància, modificant i avançant i evolucionant, però, és clar, com dia, contemplant eixe model que ací està establit.
Per tant, creguem que sí que és raonable eixa modificació, eixa nova proposta, incorporant aquells aspectes que mosatros considerem i que anem a proposar en esta esmena.

La legislació actual ja…, com molt bé ha dit el senyor Pañella, sí que contempla algunes excepcions o contempla…, algunes excepcions, com dia, al fet de…, sobretot, els bancs de germoplasmes, a la conservació de la biodiversitat, a la fitogenètica i també a l'intercanvi de llavors entre dos operadors no professionals i entre algunes xicotetes i mitjanes empreses.
I precisament eixos són els aspectes que mosatros volem que mantinga la modificació del reglament.

I d'alguna manera se mantenen d'una forma ambigua, perquè la proposta del nou reglament exclou del seu compliment, de tot allò que vosté ha dit, expressament en la reproducció material vegetal, aquelles que estiguen destinats a bancs de gens, a les organitzacions i xarxes de conservació de recursos genètics, a persones pertanyents a estes organitzacions i a intercanvis d'espècies entre persones que no siguen operadors professionals.

Però mosatros compartim amb vosté que a pesar d'haver…, de tindre esta excepció, la normativa no arreplega clarament quina seria la diferència entre eixos operadors no professionals, quina seria clarament, com vosté també ha dit, eixa definició de xicoteta empresa que podria fer eixos intercanvis.

I sobretot, volem mantindre una política, que des de la Generalitat valenciana s'ha mantingut fins ara, en l'aplicació de la conservació del material genètic propi, del material genètic autòcton de les varietats locals a través de bancs de germoplasma, que concretament estan en la Universitat Politècnica de València i en l'IVIA, i que són dos exemples de conservació vertadera del material vegetal propi i que està a disposició de tots els llauradors de la Comunitat Valenciana, especialment d'aquells xicotets llauradors.

Aixina com volem mantindre aquelles llavors que són propietat dels xicotets llauradors i que utilitzen, com vosté molt bé ha definit, en eixos intercanvis propis de tal, i que açò no se convertira, evidentment, en una activitat il·legal per força de les circumstàncies.

Per això, mosatros proposem una esmena a la seua proposta no de llei, que diria: «Les Corts insten el Consell que es dirigisca al Ministeri d'Agricultura, Alimentació i Medi Ambient perquè en relació amb la proposta de reglament del Parlament Europeu i del Consell, relatiu a la producció, comercialització de materials de reproducció vegetal, actualment en fase de primera lectura, promoga les modificacions -i ací mosatros diríem- més adequades per a facilitar…»

Substituïm el seu terme de «no limitar» per «per a facilitar», perquè vertaderament crec que del que es tracta és de fer possible esta activitat i no de donar per assentat que se deu limitar o se deuen ficar restriccions, sinó al contrari: promoure i facilitar esta activitat, tan de la venda directa o intercanvi de llavors que puguen realitzar els llauradors, com vosté dia.

Però també incloure l'activitat de xicotetes empreses -que vosté en la seua exposició sí que ha anomenat, i jo crec que deu estar contemplat en esta proposta-, de productors i comercialitzadors i afegir de varietats locals, perquè jo crec que la part més…, o una de les part més importants o components més importants que mosatros tenim l'obligació de preservar és el del material genètic que se fa fort en la nostra comunitat, bé per matèria del terreny, de les pràctiques culturals o de cultiu que tinguen els llauradors, o bé per la qualitat que aporta precisament el ser material de xicotet nínxol, producte molt adaptat i producte de proximitat.

Conservar eixes varietats autòctones i que tots tenim exemple d'elles i fer-les fortes en la nostra comunitat, i tindre un reglament que recolze no a soles el que no se limite, sinó el que promoga eixa possibilitat de mantindre-ho, jo vertaderament crec que val la pena, que és una labor a la qual este govern s'ha…, ha treballat i ho ha promogut i que voldria seguir promovent-ho en un futur, com li dia abans, a través dels bancs de germoplasma, que són exemples de metodologia de treball i de manteniment de la diversitat genètica de les varietats de la nostra comunitat.

Per tant, els demanaria que acceptaren esta esmena i que poguérem tots recolzar esta proposició no de llei incloent l'esmena.

Moltes gràcies.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias, señora Hernández.

Para aceptación o no de la enmienda, el señor Pañella tiene la palabra.

El senyor Pañella Alcàcer:

Gràcies, senyor president.

Senyora Hernández, efectivament, tinc de dir que al contrari del que passa moltes vegades en les esmenes que presenten, que simplement és una esmena perquè no siga aprovada tant la redacció que proposa el Grup Compromís, esta vegada tinc d'admetre que la seua redacció millora, millora la redacció, que no trenca l'esperit de la…, que havia presentat, sinó que li dóna, per exemple, un caràcter positiu al dir ««facilitar» en lloc de «no limitar».
Per tant, està millor expressat.

I a més, afegix, com vosté ha dit, una part que jo en l'exposició sí que he citat, però que és veritat que en la proposta de resolució no constava, que era afegir que no només als intercanvis del que és…, dels agricultors, de les llavors entre els agricultors, sinó també a l'activitat…, que se facilita també l'activitat de les xicotetes empreses productores i comercialitzadores de les llavors de varietats locals.

Per tant, he de dir-li que d'acord amb el que ha dit, sabem que… Jo mateix havia dit que hi ha hagut alguns canvis en la redacció inicial -que no sabem com quedarà- d'esta proposta, i algun n'havia citat, que sé que està en el tràmit… El moment precisament de fer esta petició és ara perquè es tinguen en compte els interessos… El que és fonamental és protegir els interessos, el que siga, en este cas, el que afecta als intercanvis de llavors i també a la comercialització de llavors que es van a utilitzar, sobretot aquelles espècies autòctones, perquè estiga també regulat.
Que no sé com van a fer-ho, però facilitar…, o bé serà facilitar la inscripció, o bé…, en el catàleg, o bé deixar-los al marge, no ho sé això, però és indiferent.
Hauran de buscar la solució precisament ells allí en la…, dins la Comissió Europea.

I, per tant, tot el que siga donar-los un poquet més de força als nostres llauradors, conservar també estes varietats locals, això nosaltres estem també d'acord.

I, com he dit, li reconec que millora la nostra redacció i, per tant, sense cap problema i amb molt de gust, jo li accepte l'esmena.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias, señor Pañella.

Pues, señorías, antes de proseguir con el debate de este punto, el secretario va a dar lectura a cómo quedaría, en este caso, la enmienda que ha aceptado el señor Pañella.

Señor secretario.

El senyor secretari:

Gracias, señor presidente.

El texto quedaría así: «Les Corts insten el Consell que es dirigisca al Ministeri d'Agricultura, Alimentació i Medi Ambient, perquè en relació amb la proposta de reglament del Parlament Europeu, relatiu a la producció i comercialització dels materials de reproducció vegetal, actualment en fase de primera lectura, promoga les modificacions més adequades per a facilitar tant la venda directa o intercanvi de llavors que puguen realitzar els agricultors com l'activitat de les xicotetes empreses productores i comercialitzadores de llavors de varietats locals.
»

El senyor vicepresident:

Muchas gracias, señor secretario.

Para fijar posición, por parte del Grupo Esquerra Unida, tiene la palabra la señora López.

La senyora López Barceló:

Gracias, señor presidente.

Bien.
Desde Esquerra Unida manifestar nuestro voto a favor, tanto de la proposición no de ley original como también, por supuesto, de la ampliación o de la substitución, mejor dicho, por esa redacción de la enmienda del Partido Popular.

La verdad es que me parece algo muy positivo que en esta comisión podamos llegar a este tipo de acuerdos, ya que incluso han sido los eurodiputados en el Parlamento Europeo, en el último pleno, los que rechazaron esta normativa.

Lo cual, para situarnos un poco en cómo se encuentra la cuestión, nos dice que los próximos pasos a los que se someterá este proceso es que después de que la comisión se haya negado a retirar su propuesta, tras el rechazo del parlamento, los eurodiputados han sellado su posición en contra y la han enviado al consejo.

Ahora la cuestión sería que si el consejo apoya el rechazo del parlamento, el proceso legislativo se daría por concluido.
Pero la otra alternativa es que el consejo decida seguir adelante y modificar la propuesta de la comisión.
En ese caso, la eurocámara podría o bien rechazar las enmiendas del consejo o bien empezar a negociar con el consejo para dar forma a una norma definitiva.

Es decir, nos encontramos en un situación en la que parece bastante positivo cómo el europarlamento está solucionando esta cuestión, pero que todavía pueden darse todavía muchos escenarios.
Por eso creo que esta institución, que esta cámara, debe de posicionarse, creo que el posicionamiento es el adecuado y lo entiendo en cuanto a que, como decía el señor Pañella y lo compartimos, aquí se estaría, de alguna forma, intentando regular para beneficiar a esas multinacionales que lo que hacen es producir semillas, pues, de alguna forma, pues, garantizarles esa comercialización y menospreciar o, por supuesto, castigar esa no comercialización, que es lo que se produce entre los agricultores, no es una comercialización, es un intercambio de semillas.
Y nosotros, además, entendemos que la autonomía de los campesinos, agricultores.
.
.
, y con campesinos nos referimos a las personas que producen alimento, pasa por el control de las semillas que utilizan.
Esa autonomía y esa.
.
.
, la soberanía alimentaria de las poblaciones, son derechos inalienables y no nichos comerciales.
Y, por tanto, nosotros, basándonos en esa esencia, es por lo que nosotros estamos en contra de esta normativa.

Los intercambios entre agricultores, por tanto, entendemos que no son una comercialización, no deben pasar los controles destinados al comercio, y creemos que el problema estriba en la generalización del comercio de semillas patentadas y genéticamente manipuladas, y no a la calidad antigua o no de las variedades.
Y la solución, por tanto, creemos que es el derecho de los campesinos y agricultores a intercambiar libremente sus semillas, y la generalización de la comercialización de semillas libres de manipulación genética, y no la limitación de las cantidades comercializadas o el tamaño de los operadores que las comercializan.

De alguna forma, bien, nuestro grupo, como decía, y para fijar ya la posición, finalmente, está comprometido en la definición y aplicación de normas y leyes internacionales que determinen el acceso a los recursos genéticos, que respeten esa protección de la biodiversidad, y el derecho de los agricultores a producir e intercambiar sus propias semillas y evitar la privatización de los recursos genéticos.

Por ello, nos oponemos a las restricciones infundadas al intercambio de sus semillas y, en consecuencia, por tanto, vamos a votar a favor de esta proposición no de ley modificada, que va a conseguir la unanimidad de toda la cámara, y lo único que pedimos es que el gobierno del estado apoye estos pronunciamientos, además, que apoye estos dos pronunciamientos del Parlamento Europeo, y que, desde el papel que pueda tener en el consejo, abogue por un nuevo texto que contemple las demandas expresadas por el sector.

Muchas gracias.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias, señora López.

Por parte del Grupo Socialista, la señora Crespo tiene la palabra.

La senyora Crespo Domínguez:

Gràcies, senyor president.

Senyor Pañella, des del Grup Socialista també donarem suport a la seua PNL, doncs, pel convenciment que, una vegada més, la Unió Europea, doncs, sempre intenta traure normativa molt poc adequada a la realitat del que són l'ús i costum dels agricultors valencians.
També vegem molt positiva l'esmena del Grup Popular, per a arreplegar en la redacció varietats locals que també formen part d'eixe ús i costums dels llauradors valencians.

Mire, des del Grup Socialista sempre hem defensat el que són les varietats autònomes, però també les varietats locals.
I hui continuarem fent-ho pel bé d'estos llauradors, però, sobretot, en defensa dels seus interessos econòmics.
Per això ja rebutjàrem l'any passat, en el seu moment, la proposta de la normativa europea del passat mes de maig, que jo crec que a hores d'ara té molt difícil veure la llum tal com està redactada.
Ací, tots, en eixe aspecte, hi estem d'acord.

En definitiva, eixa nova llei que Brussel·les volia imposar, és sempre el mateix, el peix gran es menja el menut i mànega ampla per a les multinacionals com Monsanto, que ací s'ha nomenat en repetides ocasions.
En esta comissió ja diguérem des del Grup Socialista alt i clar, i jo crec que els grups de l'oposició també s'hi sumaren, «no» a les pràctiques d'eixa multinacional i tampoc «no» al control absolut de llavors per part d'eixes multinacionals, que guanyen molts diners amb esta nova normativa, si veigguera la llum.

Ara bé, nosaltres.
.
.
anem un poc a repetir el que vosté ha dit en la seua exposició, per això, doncs, ho deixaré, i simplement em ratificaré que vegem positiu, una vegada més, quan n'hi ha un acord de tots els grups parlamentaris en benefici dels llauradors, en este cas, valencians.

Res més i moltes gràcies.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias a usted, señora Crespo.

Señorías, entonces, vamos a pasar a votación este punto, sabiendo que lo que votamos, la propuesta de resolución, es el texto que ha leído el señor secretario.

Por lo tanto, ¿votos a favor?
Por unanimidad, queda aprobado este texto nuevo de la enmienda y de la proposición presentada por el Grupo Compromís.

Proposició no de llei sobre el finançament adequat del sistema d'assegurances agràries d'acord amb la importància del sector agrícola i ramader valencià, presentada pel Grup Parlamentari Socialista (RE número 75.
329, BOC número 224)

El senyor vicepresident:

Pasamos ahora al punto número 5, que es la toma en consideración de la proposición no de ley sobre la financiación adecuada del sistema de seguros agrarios de acuerdo a la importancia del sector agrícola y ganadero valenciano, presentada por el Grupo Parlamentario Socialista.

Para su defensa, tiene la palabra la señora Crespo.

La senyora Crespo Domínguez:

Gràcies, senyor president.

Senyories, hui, de nou, el Grup Socialista porta a estes Corts una PNL per a parlar d'assegurances agràries.

Senyories, la nova normativa sobre assegurances agràries que ve aplicant el govern del senyor Rajoy des del 2012 es tradueix en un encariment brutal de les pòlisses, cosa que està generant un malestar gran i una enorme preocupació en el sector agrari valencià, per al qual l'assegurança agrària és un instrument indispensable per a protegir les seues rendes enfront de les inclemències climatològiques i també enfront de catàstrofes naturals com incendis o inundacions.

Així que, senyories, la dràstica retallada del govern central del 50%, aproximadament, de les subvencions destinades a assegurances agràries que aportava a través d'Enesa, Entitat Estatal d'Assegurances Agràries, no pot rebre més que el qualificatiu d'escandalosa i posa en evidència la falta de suport del govern del PP al sector, tant a nivell estatal com autonòmic, una falta de suport a un sector clau per a l'economia valenciana.
No hem d'oblidar, senyories, que el sector agroalimentari contribuïx amb un 23% de les exportacions valencianes, sent el primer sector exportador de l'economia de la comunitat amb un saldo positiu de 2.
660 milions d'euros en la balança comercial exterior.
Són dades del Consell del mes de març.

Així que, quan Enesa redueix els diners d'ajuda, la conseqüència per a la nostra comunitat, per al sector primari, és un impacte terrible, perquè ni llauradors ni ramaders van a poder suportar la pujada de les pòlisses agràries.
Com era d'esperar, assistim a una disminució considerable de contractació de pòlisses d'assegurança agrària, cosa que ha fet tremolar les companyies asseguradores, que han entrat en una profunda crisi, un cercle a on tots ixen perdent.

En estos moments podem afirmar, si mirem les xifres de l'últim exercici, que el descens de contractació d'assegurances agràries ha baixat en tot tipus de cultiu.
En la nostra comunitat, un sector com el citrícola, primer exportador, de moment, perquè pareix ser que Andalusia està xafant-mos els peus, ha contractat un 30,91% menys de pòlisses, i l'única causa és, senyories, l'encariment del cost resultat de la política de retalls que practica el senyor Arias Cañete.

En raïm per a vi arribem a un 60,51% menys de pòlisses contractades.
Un poc alarmant, diuen els directors de les DO de València, Alacant i Utiel-Requena, que també criticaven la conselleria, perquè per molt que ha mantingut 25 milions en el pressupost del 2014, al no desvincular la seua ajuda de la proporció estatal, poques coses anava a solucionar eixos diners.

I continuem amb fruitals, un 18,30% menys; en olivar, un 30,70% menys; en hortalisses d'hivern, un 27,68% menys; i en ramaderia, un 16,66% menys de pòlisses contractades.
Senyories, en ramaderia, on en esta comunitat els ramaders tenen l'obligació de retirar els cadàvers d'animals de les seues explotacions, i amb esta nova normativa, això representa per a molts d'ells un encariment que pot arribar fins al 400% en la pòlissa que venien contractant.

Sincerament, senyories, han de reconéixer que, mires el sector que mires, el govern central s'ha equivocat amb esta normativa sobre assegurances agràries, que any rere any retalla més i més diners en la subvenció destinada a cobrir les pòlisses.
Per això demanem, des del Grup Socialista, al Consell, que faja les gestions oportunes i necessàries per tal que el Magrama aposte de manera ferma pel sistema d'assegurances agràries i, sobretot, per una dotació pressupostària d'acord amb la importància del sector agrícola i ramader valencià.

Senyories, teníem un sistema espanyol d'assegurances agràries que és un referent a Europa i inclús en la resta del món, i estava consolidat com a instrument indispensable dels agricultors i ramaders per a protegir les seues rendes enfront de tot tipus d'adversitat.
Doncs, actuem en conseqüència.
El que funciona ha de preservar-se i millorar-se i no destruir a poc a poc, com està fent el ministre en cada pressupost, un ministre que no atén la pressió de les OPE, totes, que li reclamen més diners per a assegurances agràries des de cada comunitat autònoma, no sols la nostra, perquè estan vegent com les actuals subvencions no inciten el sector a la renovació de la prima cada any, però el senyor Arias Cañete no solta la tisora.

En l'any 2013, senyories, el 72% de les pòlisses bonificades no s'han renovat, el 5% de les pòlisses que engloben major risc en l'assegurança tampoc, per ser encara més costoses per als agricultors i ramaders.
Senyories, amb la nova normativa, el sector també patix una altra penalització sumada a l'increment de les assegurances, i és una franquícia de 60 euros que imposa Enesa per a la concessió de la subvenció, mesura que ha deixat molts agricultors sense cap opció a rebre subvenció, perquè el que rebia menys de 60 euros d'Enesa ara rep 0 euros de l'estat.
Per això el punt 3 de la PNL.

Senyories, el sector està vegent amb estupor com des de Madrid el ministeri penalitza els llauradors i ramaders i com cada vegada tenen més dificultats per a poder contractar l'assegurança, que és l'únic recurs que els quedaria en cas de desgràcia.

Una altra proposta de la PNL sols demana el reconeiximent per part de la conselleria, reconeiximent acompanyat d'una major subvenció per a aquells agricultors i ramaders que fan l'esforç any rere any i renoven la pòlissa, demostrant així fidelitat al sistema d'assegurances agràries que tantes vegades els ha ajudat a salvar l'economia familiar de tots un any.

Espere sensibilitat dels nostres governants, perquè amb les últimes mesures adoptades la veritat és que no han tingut cap pudor des del ministeri en posar en perill un sistema bo i útil per a molts agricultors i ramaders.

Miren, senyories, no poden permetre el que està passant, una reducció del 28% en el pressupost del ministeri d'agricultura al pla d'assegurances agràries, Enesa, que ha passat de 274,10 milions d'euros en el 2011 a 199,8 milions d'euros en l'actual pressupost.
Prou de costs baixos, perquè, si continua amb eixa política de retallades, l'única eixida que li deixa el govern del PP al sector és no renovar d'un any per a l'altre la pòlissa, amb tots els efectes econòmics perjudicials que això representa en la renda dels llauradors i ramaders.

Si des d'estes Corts no som capaços d'ajudar al sector per a que canvie la situació, senyories, veig molt difícil posar fi a l'enfonsament de la contractació de pòlisses que està produint-se, i les conseqüències són greus, perquè anem a tindre cada any menys productors desprotegits davant dels efectes moltes vegades devastadors dels vent, pluja, sequera, incendis, gelades.
.
.
, i en el bestiar, la mortaldat.

No cal que els repetixca que els professionals del món rural es troben especialment indefensos en un context ja per si mateix ple de dificultats, entre les quals cal destacar la dramàtica falta de rendibilitat de les seues explotacions agràries.
Sí que espere, senyories, sensibilitat en tots els grups polítics d'estes Corts i poder aprovar una proposició no de llei que presente amb ànim d'afavorir un sector, el primari, que no té massa coses de cara i el que menys necessita és patir una política imposada pel ministre Arias Cañete d'encariment de les pòlisses per no aportar els diners que requerix el sector primari en estos moments.

De moment, és tot.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias, señora Crespo.

Por parte del grupo de Esquerra Unida, tiene la palabra la señora López.

La senyora López Barceló:

Gracias, señor presidente.

Desde Esquerra Unida vamos a votar a favor de esta proposición no de ley.
Entendemos que la Entidad Estatal de Seguros Agrarios ha recortado este año de forma drástica las subvenciones que hasta ahora había para los seguros agrarios, y eso es una circunstancia que ha provocado un fuerte encarecimiento en todas las líneas de cultivos que se han ido contratando y en las que aún faltan por contratar.

Después de más de tres décadas de existencia y haber constituido tradicionalmente uno de los ejes de la actual política agraria y, además, habiendo demostrado su eficacia como mecanismo para garantizar ingresos mínimos en las explotaciones, los recortes del ministerio y de la conselleria, además de este, se añade a la situación del agricultor ahora mismo.

Buena parte de las primas se pagaban tradicionalmente con subvenciones que permitían a las explotaciones cubrir entre 50% y casi el 60 del coste de las primas de los seguros agrarios y, sin embargo, los tres últimos años las ayudas se han ido reduciendo.
Las estatales bajaron a 255 millones en 2012, y a 199 en 2013, lo que significa para el sector valenciano que de 2013 a 2012 hemos recibido de Enesa casi cuarenta y siete millones de euros menos.
Este tijeretazo puede.
.
.
, si las subvenciones.
.
.
, se ha traducido en un aumento espectacular de las primas que se pagan, que va desde el 30% hasta superar ampliamente el 100% en algunas explotaciones, provocando un incremento de precios que ha tenido un efecto directo sobre la suscripción de las pólizas, lo que ha disparado unos pagos a los que muchos agricultores no pueden hacer frente.

Además, es sensible la disminución de contrataciones del seguro agrario este año pasado, y esto tiene que ser revertido absolutamente de forma urgente, tiene que ser revertido recuperando la cuantía anterior subvencionada, porque no está en discusión, como decíamos, la validez como medio de compensación de rentas ante cualquiera adversidad meteorológica que implique pérdidas de cosecha.
Son patentes los perjuicios que el descenso en contrataciones ha tenido en cítricos del 30%, 60% en vino, 28% en cereza, 13% en frutos secos.
Y puede ocasionar en caso de pérdidas sensibles en las cosechas un aumento mayor del abandono de explotaciones del que ya estamos sufriendo ahora mismo en el campo valenciano.

El nuevo sistema de subvenciones penaliza nuestra realidad agraria al tener una producción escalonada y una elevada parcelación, lo que contribuye a una mayor dispersión del riesgo.
La combinación entre el minifundismo y el hecho de tener un amplio abanico varietal para ser más competitivos nos perjudica a la hora de contratar el seguro con unas subvenciones que priman la explotación en lugar de la parcela, precisamente lo más contratado en el País Valenciano.

Al descenso de las subvención se le añade, además, una franquicia de 60 euros penalizando las pequeñas producciones impuesta por Enesa a todos los asegurados y como conselleria aplica la parte que le corresponde de 36 euros, que se le suma a la cantidad el ministerio, cuando debería diferenciarse a los agricultores profesionales y las explotaciones agrarias prioritarias, dándoles un nivel más alto de ayuda en seguro agrario y retirándosele la franquicia.
Una discriminación positiva, por tanto.

En fin, nosotros desde Esquerra Unida apostamos por los seguros agrarios como medio de asegurar una renta que permita mantener las explotaciones en caso de pérdidas por climatología adversa.
Y, aun así, sin ser perfectos, sin necesitar de mejoras permanentes, son un importante y útil instrumento de protección de renta para el sector agrario.
Y hemos de seguir insistiendo al gobierno del estado a que cambie su actitud actual de dejar de apoyar al seguro agrario.

El ministerio de agricultura y el señor Cañete en particular han de revisar su política de recortes de las subvenciones que ha provocado un incremento inasumible para muchos agricultores del coste del seguro, que pasa ahora de tener un precio razonable como gasto de explotación a ser desorbitado para los actuales precios agrarios y disuasorio para pequeñas producciones diversificadas de productos de temporada.

Y es por ello que, desde Esquerra Unida, vamos a dar nuestro voto favorable a esta proposición no de ley.

Muchas gracias.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias a usted, señora López.

Por parte del Grupo Compromís tiene la palabra el señor Pañella.

El senyor Pañella Alcàcer:

Gràcies, senyor president.

Nosaltres també, el Grup Compromís, va a donar recolzament a la proposta que s'ha presentat sobre tot perquè, a més, quan parlem d'agricultura una de les qüestions, un dels funcionaments positius que teníem, que era precisament el funcionament del sistema d'assegurança agrària, que a més molts països europeus miren l'estat espanyol precisament pel sistema de cobertura agrària, i això cal reconéixer-ho, en este moment ha vingut molt minvant sobretot pels retalls en les aportacions que se fan des d'Enesa.

Això ha tingut conseqüències.
Recordem que en les dades oficials d'Agroseguro consta que l'any 2013 s'han assegurat en tot l'estat pràcticament 70.
000 hectàrees menys que l'any anterior.
Això té relació, lògicament, amb l'augment de costos.
I té relació amb l'augment de costos, perquè eixa disminució s'ha produït precisament en aquells cultius que s'han augmentat els costos per haver disminuït les primes.
I, no obstant, en altres que s'ha augmentat cobertura, com per exemple els temes dels problemes de la pedra, del pedrisc, sí que ha hagut inclús augment també en les superfícies que han estat assegurades.

Per tant, això és evident que l'increment de costos que té per a l'agricultor, per al productor agrícola, l'assegurança ha portat que en estos moments, en què tots sabem que els marges que té l'agricultor són cada dia més estrets, aleshores, hagués una disminució important.

També és veritat, i cal ser just per a reconéixer-ho, que darrerament s'ha fet una millora, s'ha produït una millora que ha afectat productes, com per exemple el raïm de taula, el qual teníem afectat, i que hi ha hagut una millora després de les accions que han fet les associacions professionals agràries, en particular la Unió, davant del ministeri, i que sí que s'han produït estes millores.

Cal reconéixer, igual que reconec que el funcionament del que és el sistema d'assegurança és un bon sistema, que el problema ha ocasionat realment, ja dic, una disminució del que és la contractació de les assegurances i, per tant, una major indefensió del que són els agricultors davant les inclemències del temps.
També és veritat que amb posterioritat hi ha hagut una millora sobre això.
Però que eixa millora no arriba a equilibrar ni tan sols les quantitats que tinguérem en 2012, pensant que el 2012 ja havien hagut disminucions sobre els anys anteriors.

Per tant, sabent això, sabent les conseqüències que té precisament eixes minves de les primes que tenen, de l'augment de la prima que ha de pagar el productor en l'assegurança i, per tant, en la indefensió que té ells, nosaltres anem a donar-li recolzament perquè pensem que és just i que, encara que sabem que se'ns argumenta sempre la crisi, hi ha sectors que no podem fer-los d'alguna manera sostenidors de l'estalvi.
Perquè això al final repercutirà molt negativament en el sentit que eixe estalvi que puguem tindre a nivell de diners públics va a repercutir en un empitjorament de la producció i, per tant, després a la llarga o a la curta, també, en una minva d'ingressos per al mateix estat.
I, per tant, se va a aconseguir no un major estalvi sinó un major endeutament.

Per tant, com he dit, reitere, senyora Crespo, el nostre recolzament a la seua proposta.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias, señor Pañella.

Para fijar posición, por parte del Grupo Popular, tiene la palabra el señor Giner.

El senyor Giner Giner:

Moltes gràcies, senyor president.

Senyories.

Senyora Crespo, no deixa de ser curiós que vosté, precisament vosté que està exercint de portaveu del Grup Parlamentari Socialista, inicie la seua intervenció parlant d'increment escandalós o descens de les contractacions referint-se amb exclusivitat a l'actuació del Govern d'Espanya.

I que, precisament, parlant com estem parlant de les assegurances agràries, mente vosté la bitxa, en este cas Andalusia, on vostés governen des d'Adam i Eva, i parle d'una comunitat autònoma que està governada, insistisc, per vostés, on no és que s'haja reduït allí l'aportació per assegurances agràries, és que en Andalusia vostés directament han suprimit la totalitat de les ajudes.
En 2013 vostés on governen, en Andalusia, van suprimir la totalitat de les ajudes, no és allò de disminuir o no disminuir, ho dic jo per a què reflexione al voltant.

Mire, jo vull agrair el reconeixement que algun portaveu de l'oposició ha fet respecte a la política de les assegurances agràries, perquè és el reconeixement de com s'ha recolzat la contractació d'eixes assegurances agràries des de fa molt de temps per una política que ha sigut fonamental en el Consell dins de l'esforç global per a millorar la rendibilitat de l'agricultura.

La Generalitat valenciana, en eixe sentit, és l'administració autonòmica que més recursos propis ha destinat a recolzar les assegurances agràries.
I el nivell de subvenció percebut pels llauradors valencians ha sigut sense dubte el més alt d'Espanya.
Això és una realitat constatable i alguna cosa haurà de vore la meua il·lustre companya, la senyora Maritina, i el govern valencià al llarg de la seua història.
Per tant, eixa és la política fonamental per al Consell.

Evident és que, com a conseqüència de la crisi econòmica i de la situació pressupostària, l'estat ha reduït en els últims anys les subvencions que es gestionen a través de l'entitat estatal d'assegurances agràries, Enesa.

Bé, el Consell en el seu moment no va callar.
El Consell en el seu moment va traslladar al ministeri el malestar del sector agrari valencià i del mateix Consell, tant per la reducció de les subvencions estatals a l'assegurança agrària practicada en 2013 per Enesa com pel canvi en la distribució de les ajudes en el Pla nacional d'assegurances agràries.
I ha reclamat que es recupere el més prompte possible el nivell de dotació pressupostària d'anys anteriors.
Això és el que ha fet el Consell com calia.

I en este sentit l'estat, i ho vull dir també perquè alguns obvien això i és important, l'estat al final va incrementar en un 17% el pressupost per assegurances agràries des de 2013, amb una dotació addicional a la que en principi es preveia en eixos pressupostos de 2013 de 35 milions d'euros, que es va aprovar en 2013 en el mes d'octubre.
Però, insistisc, parlar d'eixa reducció, jo què sé, tenint precedents com el d'Andalusia, home, s'ho havien de fer mirar.

Pel contrari, ¿què és el que ha fet el Consell?
El Consell ha fet un gran esforç, no tan sols per a mantindre les ajudes a les assegurances agràries sinó també per a incrementar de manera important la dotació pressupostària a pesar de la situació econòmica.

Miren, senyories, en el pressupost de 2013, esta partida, com saben, estava dotada amb 25 milions d'euros, el que suposava un increment del 25% respecte al pressupost de 2012.
En el pressupost actual, 2014, es manté la dotació de 25 milions d'euros.
Fins l'any passat l'ajuda de La Generalitat, regulada per l'ordre de la conselleria d'agricultura, de 17 de febrer de 2009, s'establia com un percentatge de l'ajuda estatal, recorden, el 60%.
Per això, quan en 2013 l'estat redueix el seu nivell d'ajuda, l'ajuda autonòmica es va reduir proporcionalment de forma automàtica.

Per a evitar precisament això, en este exercici, en 2014, la conselleria el que ha fet ha sigut modificar la regulació de les subvencions de La Generalitat a les assegurances agràries.
I per això va fer pública l'Ordre 13/2013, de la conselleria, que ha modificat la de 17 de febrer de 2009.
I ahí tenen vostés la resposta a la inquietud de la conselleria a la importància que li dóna el govern valencià a eixes assegurances agràries.
I d'això tindrem ocasió de parlar, si així ho consideren oportú, o almenys tindré jo ocasió de parlar-ho en la rèplica.

Moltes gràcies, senyor president.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias, señor Giner.

Para réplica la señora Crespo, por parte del Grupo Socialista, tiene la palabra.

La senyora Crespo Domínguez:

Gràcies, senyor president.

Agrair, tant al Grup d'Esquerra Unida com a Compromís, el suport a la PNL del Grup Socialista.
Queda clar, senyor Giner, que des del Grup Popular no s'aposta per una política d'assegurances agràries que, en moltes ocasions, i jo crec que això a vosté se li ha oblidat, és la salvació per a les famílies que no van a tindre una altra renda durant l'any.

Esforç de la conselleria, sí, 25 milions d'euros en un pressupost, però que no soluciona la política escandalosa d'encariment de les pòlisses que ve practicant el govern de Madrid i li diré per què.
Perquè al no desvincular l'ajuda que aporta la conselleria de la proporció estatal, poques coses van a solucionar.
I no ho dic jo, ho diu AVA, ho diu La Unió, ho diu UPA.
Aleshores, jo no sé si és que no parlen amb elles, però haurien de parlar un poc més.

Vosté esmenta Andalusia.
Li pareix que vint anys són molts anys de govern?
Mire, jo li dic que ací qui governa és el Partit Popular, també porta vint anys, i que tota la problemàtica que en estos moments estan patint llauradors i ramaders culpa d'ella la té el seu govern.
No hi ha altra eixida.
La responsabilitat és seua els agrade o no.
És molt fàcil començar a parlar d'una altra comunitat i voler escórrer les responsabilitats.
Però ací no ha d'eludir vosté els problemes que tenen els llauradors i ramaders valencians i s'ha de centrar un poc més en parlar d'ells.

Mire, jo tal vegada no m'he expressat el suficientment clar en la meua primera intervenció per a fer-los comprendre sobretot a vostés, senyors del Partit Popular, que en estos moments l'actuació del ministeri amb eixa nova normativa sobre assegurances agràries, on retalla aproximadament un 50% les subvenciones destinades a contractar pòlisses, és una decisió equivocada i per múltiples raons.

Per al sector agrari i ramader no està obtenint la resposta a les seues necessitats.
En cas de desgràcia, en cas de gelada, en cas de mort dels animals, eixe encariment no van a poder-lo assumir.
És un 400% més per als ramaders de Castelló, és una quantia molt elevada, quan la rendibilitat d'eixa activitat ja sabem el que està donant, ni per a pipes.

Això, ens agrade o no, està posant en perill la pròpia estabilitat també del sistema d'assegurances.
I ahí hi ha molta gent que també es dedicava a això.
Un sistema que venia funcionant bé des dels anys huitanta i que té un reconeixement a nivell europeu i a nivell mundial, ja ho he dit abans.

Per tant, no estic demanant una cosa que vosté ahí ha tret una ordre en la qual diu que ho arreplega i soluciona i parlarem.
No, no.
Estic demanant que la política del ministeri, que en estos moments ve practicant, i li ho he de recordar, en l'any 2011, govern del Partit Socialista, 274,10 milions d'euros destinats al pla d'assegurances agràries.
En l'any 2013, una retallada del 28% d'eixa quantitat, deixant-la, tant sols, en 199,8 milions d'euros.
Que jo sàpiga, en 2013 hi havia i n'hi ha un govern del Partit Popular en Madrid en estos moments.

Per tant, eixa política de la tisora, eixa política és la que està practicant un govern del Partit Popular, amb el senyor ministre, el senyor Arias Cañete.

I, després, les xifres estan ahí, no les podem negar, senyor Giner.
Les contractacions de pòlisses han baixat, i han baixat molt.
Vosté.
.
.
En el sector citrícola, per exemple, més d'un 60%.
És alarmant eixa xifra.
Se suposa -i per això he mencionat jo Andalusia- que som els primers exportadors de cítrics.
Però resulta que no, que ara Andalusia, que fa bé les coses en eixe sentit, doncs, està passant-mos davant, està xafant-mos els peus.
No l'he anomenada per la política d'assegurances.
Allí les seues organitzacions agràries ja faran el que hagen de fer, i els seus llauradors i ramaders ja reclamaran el que hagen de reclamar al govern que allí n'hi ha en estos moments.

Nosaltres hem de ser eficients, hem de donar solució i no estem donant-la.
En l'any 2013, senyor Giner, 72% de les pòlisses bonificades no s'han renovat.
No estic parlant-li d'un 5%, d'un 10%; estic parlant-li d'un 72% de pòlisses bonificades que no s'han renovat.
Són les més barates, perquè les que engloben major risc en l'assegurança, doncs, tampoc estan renovant-se en estos moments.
I això és un perill per al sector i és un perill per a l'activitat agrària i ramadera.

I voldria, realment, que férem ací tots un esforç.
I jo sé que és complicat quan un governa, però que la veritat, si una política està mal feta, mane qui mane, s'ha de dir.

Res més i moltes gràcies.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias, señora Crespo.

Para finalizar el debate, tiene la palabra el señor Giner.

El senyor Giner Giner:

Moltes gràcies, senyor president, i espere que siga igual de magnànim en el temps que ha sigut amb la senyora Crespo.

Senyora Crespo, (veus) senyora Crespo, anem a vore, jo.
.
.
La veritat és que n'hi ha moments en què es diuen algunes coses amb un desparpajo que no pot un més que sorprendre's.
Perquè parlar, com ho ha fet vosté ací, que Andalusia fa bé les coses.
.
.
I Andalusia és una comunitat en què s'ha suprimit, no és que s'ha rebaixat, no, és que s'ha suprimit el cent per cent de les ajudes a les assegurances agràries.

I tornar a parlar de la reducció en 2013, per part de l'estat, de la consignació pressupostària per a eixes ajudes de les assegurances agràries, i (inintel·ligible).
.
.
el 28%, i obviar -a pesar que jo ja li ho he dit en la meua anterior intervenció- que en octubre es va addicionar un 17% més, és a dir, es van sumar altres trenta-cinc milions més d'euros, per part de l'estat, a eixes ajudes, doncs, jo què sé, això com a mínim, doncs, és manejar o manipular les xifres d'una manera molt particular.

Afirmar, com ho ha fet vosté, que el Grup Parlamentari Popular no aposta per les assegurances agràries és una cosa que no es sustenta.
I jo li ho demostraré ara que no es sustenta.
Vosté pot fer ací la crítica que vullga, del govern que vullga, pot criticar Madrid i tancar els ulls quan mira cap al sud; pot fer-ho, és molt lliure de fer el que li done la gana.
Però, quan mire ací, a la Comunitat Valenciana, podrà constatar el que jo vaig a demostrar-li ara.

Mire vosté, jo ni el meu grup vol defugir cap responsabilitat.
I vaig a parlar-li, per tant, de 2014, perquè no diguen que ací defugim ninguna responsabilitat.

Mire, per a evitar totes eixes qüestions que s'han suscitat en 2014 -ja li ho he dit anteriorment-, la conselleria el que ha fet ha sigut modificar la regulació de les subvencions de la Generalitat valenciana per a l'assegurança agrària.
Això és el que mos afecta a mosatros; a vostés pareix ser que això no és molt important.

Jo he citat una ordre, que és la del 13/2013, de la conselleria, per la qual s'han convocat per al present exercici les ajudes per a la subscripció d'assegurances agràries.
I esta resolució.
.
.
Vosté que ha dit en la seua intervenció que estem i actuem d'esquenes a les organitzacions agràries, per al seu coneixement, per al seu coneixement, eixa resolució va ser consensuada amb totes les organitzacions agràries.
I eixa resolució desenrotlla l'Ordre 13/2013 i adequa la gestió de les ajudes a la contractació d'assegurances agràries a la realitat i a les necessitats de les explotacions agràries i ramaderes també de la comunitat.

I, mire, d'acord amb eixa nova regulació per a 2014, primera, les ajudes de La Generalitat es calculen com un percentatge del cost net de l'assegurança, independentment de quina siga la quantia d'ajuda estatal.
Això dóna resposta, mostra quina és la preocupació, quin és el compromís que té la conselleria respecte a esta qüestió.
Per tant, primer qüestió, ajudes en percentatge al cost net i no a la subvenció estatal.

Segon, s'ha reforçat la subvenció per als mòduls que més es contracten en la Comunitat Valenciana.
La conselleria ha vist quins són els mòduls que més es contracte.
Estos?
Doncs, ahí reforcem les ajudes.

Tercera, s'han establit subvencions addicionals, quan es tracta de parcel·les adscrites a una denominació d'origen o a una indicació geogràfica protegida, recolzant -això que vostés s'omplin la boca moltes voltes- la política de qualitat.

Quart, s'han establit també ajudes addicionals en altres supòsits.
Cobertura, per exemple, del pixat -amb perdó- en cítrics d'agricultors, ramaders professionals, de joves agricultors, de titulars d'explotació prioritaris, de pòlisses associatives.
.
.
Per a tot això s'han establit ajudes addicionals.

I no vull deixar, en quint lloc, de citar una cosa a què vostés s'han referit i no es sustenta.
No s'aplica ninguna franquícia a les subvencions autonòmiques.
Això, que ho pot fer la conselleria, també ho ha fet.
De tot això vostés no han dit ni paraula.

I, per últim, el reconeixement dels llauradors i ramaders que mostren fidelitat al sistema, renovant anualment les seues pòlisses, forma part d'una cosa que està establida en el mateix sistema nacional: el bonus i el malus.
Si un ha tingut una actuació, contractant en els últims anys, això es contempla mitjançant bonificacions.
I, en cas contrari, doncs, al contrari.

Per tant.
.
.
És que vostés, a l'hora de redactar una PNL com la que plantegen hui ací, doncs, no poden evitar eixa tendència al sectarisme.

El meu grup ha de manifestar, clarament, que el Consell ha estat treballant en el sentit de la seua proposta i fent-ho seriosament, i que els resultats s'han plasmat ja en eixa convocatòria d'ajudes publicada per la conselleria per a este any.

Per tant, això és la realitat d'ací, en este moment, per damunt d'altres consideracions i d'altres plantejaments, moltes voltes carregats d'intencionalitat política, que mosatros respectem, però no compartim.

Gràcies, senyor president.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias, señor Giner.

Señorías, pasamos a votación este punto, la proposición no de ley.
¿Votos a favor?
7.
¿Votos en contra?
8.
Por lo tanto, queda desestimada.

Señorías, habiendo acabado todos los puntos del orden del día, con permiso de la presidenta, se levanta la sesión.

(S'alça la reunió a les 12 hores i 42 minuts)