Obres%20P%C3%BAbliques%240677.10.29%20macro.html





Comissió d'Obres Públiques, Infraestructures i Transports realitzada el dia 29 d'octubre de 2014.
Comença la reunió a les 10 hores i 33 minuts.
Presideix el diputat senyor Rafael Ferraro Sebastiá.
Reunió número 17/i II.

El senyor president:

Anem a donar continuació a la comissió d'infraestructures i transports, que se va celebrar el dia 14 d'octubre passat, i es van a afegir dos punts de l'ordre del dia, com tenen vostés en les seues carpetes.

I en primer lloc, per tal de confirmar si n'hi ha quòrum, la senyora secretària passarà llista.

(La secretària passa llista per tal de comprovar si hi ha quòrum)

La senyora secretària:

Hi ha quòrum.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora secretària.

En primer lloc, les seues senyories tenen en les seues carpetes un escrit del Grup Parlamentari Compromís, pel qual demana l'ajornament de la proposició no de llei que està marcada amb el número 9 en l'ordre del dia de hui.

Per tant, eixa, com és natural, la deixarem per a properes reunions.
Això per una banda.

I dos.
Si a vostés els pareix bé, anem a començar pel punt número 13 i després ja continuarem l'ordre del dia com està marcat.
¿No n'hi ha ningun problema?
(Pausa) Avant, comencem.

Proposició no de llei sobre la instal·lació pel Ministeri de Foment i ADIF de dos ascensors a l'estació de rodalia de Carcaixent, presentada pel Grup Parlamentari Socialista (RE número 92.
446, BOC número 273)

El senyor president:

Punt número 8: presa en consideració de la proposició no de llei… Perdó.
Punt número 13: presa en consideració de la Proposició no de llei sobre la instal·lació pel Ministeri de Foment i d'ADIF de dos ascensors en l'estació de Carcaixent, presentada pel Grup Parlamentari Socialista.

Per a la seua defensa, té la paraula el senyor Signes.

El senyor Signes Núñez:

Bon dia, senyor president.

Esta proposició no de llei se basa en el fet que els veïns de Carcaixent amb mobilitat reduïda o discapacitat motora o sensorial, així com tots els que temporalment fan ús dels carros de transports, com els dels bebés, no poden accedir en condicions d'igualtat a les instal·lacions de la secció ferroviària de rodalies.

Actualment, l'única manera d'accedir d'una andana a la d'enfront és travessar les vies a una distància d'uns 100 metres de l'estació, amb el perill que eixa situació comporta.

Així mateix, tampoc es permet a les persones amb mobilitat reduïda accedir als trens de rodalies amb destí Carcaixent per no poder assegurar que una volta arriben al seu destí puguen baixar del comboi.

El meu grup havia presentat una proposta de resolució, que era la següent: «Les Corts Valencianes insten el Consell de La Generalitat perquè es dirigisca al Govern d'Espanya sol·licitant del Ministeri de Foment i d'ADIF que de forma urgent s'instal·len en l'estació de rodalies de Carcaixent dos ascensors, un per andana, i se dote del personal i del material suficient per a tindre la plena accessibilitat a les seus instal·lacions.
»

El Grup Popular ha presentat una esmena i hem arribat a una transaccional que, si el senyor president vol, la llig.

El senyor president:

Senyor Signes, si vosté la fa arribar a la mesa la llegirem des d'ací, si a les seues senyories els pareix bé.
(Veus)

El senyor Signes Núñez:

No s'aclarirà.

El senyor president:

¿No m'aclariré?
Llija-la vosté, senyor Signes, perquè quede gravat en… ¿Val?
(Veus)

El senyor Signes Núñez:

Al final, hem aplegat a la següent transaccional: «Les Corts insten el Consell de La Generalitat perquè es dirigisca al Govern d'Espanya sol·licitant del Ministeri de Foment i d'ADIF que de manera urgent s'instal·le en l'estació de rodalies de Carcaixent, la línia C2, dos ascensors, un per andana, i es dote del personal, així com de les infraestructures i solucions tècniques necessàries que garantisquen l'accessibilitat plena a les seues instal·lacions.
»

El senyor president:

Senyories, donat açò, anem a passar a votació la proposta transaccional.
I després, els grups que no han intervingut, com és natural, tindran la seua intervenció per a explicar el vot.
¿Els pareix bé?
¿Vots a favor de l'esmena transaccional?
Per unanimitat queda aprovada.

Per banda del Grup Parlamentari d'Esquerra Unida, té la paraula el senyor Tormo per a explicació de vot.

El senyor Tormo Ruiz:

Ens hem sumat a esta proposta, però cal dir que no és l'únic cas el de l'estació de rodalies de Carcaixent.
També n'hi han altres punts que cal escometre actuacions per a facilitar l'accessibilitat, com puga ser Paterna o Godella.

L'accessibilitat no és un capritx, és una normativa legal.
I hem de recordar que la partida estatal pressupostària per al pla 2010-2020 d'infraestructures ferroviàries de rodalies per al territori valencià és només de 25.
910 euros per al 2014.
Això és una exigua partida.
I entenem que damunt és una desídia per part del govern el que no haja tingut continuïtat…, no tindrà continuïtat en 2015, perquè no n'hi ha res pressupostat.

Per tant, entenem que este exemple que acabem d'aprovar, l'actuació per a facilitar l'accessibilitat en l'estació de rodalies de Carcaixent, hauria d'ampliar-se a altres punts de la xarxa ferroviària de la Generalitat valenciana.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Tormo.

Sí, señor Ponce, tiene usted la palabra.

El senyor Ponce Guardiola:

Molt breu.
Només la satisfacció per arribar a un acord per unanimitat a la comissió.
Espere que no siga l'últim de hui.

Per altre costat, també satisfacció perquè pareix que es dóna solució a un problema d'accessibilitat que d'alguna forma també limitava la possibilitat d'ús d'un ferrocarril de rodalies, que hem de potenciar, que hem de millorar i que hem d'actualitzat.
I això són assignatures pendents per part sobretot del govern de l'estat, perquè és el que té de fer les inversions.

Sempre hem demanat que se'ns donaren les competències en rodalies i en regionals, en el que té a vore amb el nostre territori, però la veritat és que en les inversions i els pressupostos que hi ha destinats per l'estat no podem anar en eixa línia, perquè, bé, no tindríem capacitat de fer es.

O siga, només dir que, bé, satisfacció per l'acord i perquè es millora un problema puntual.
I esperem que, bé, que siga la línia de treball de la comissió i també que puguem per part de l'estat aconseguir el que estem demanant, que ja vorem si tenim sort.

Només.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Ponce.

Per part del Grup Parlamentari Popular, té la paraula la senyora Botella.

La senyora Botella Arbona:

Moltes gràcies per a tots, especialment al Partit Socialista perquè crec que ha demostrat eixa sensibilitat en este cas, que afecta la ciutat de Carcaixent.
Gràcies, senyor Signes, a vosté i al seu grup, naturalment, i a la resta de grups que han aprovat esta qüestió.
Gràcies en nom del poble de Carcaixent, i de les persones que sense dubte necessiten esta millora en les infraestructures.
I com no, al grup que me dóna…, en el qual jo estic inclosa, el Grup Popular, perquè ha fet també el possible i impossible perquè es poguera arribar a un acord, tenint en compte eixa sensibilitat total i completa.

I el que ha dit el representant d'Esquerra Unida, naturalment que en este moment jo estic molt contenta, perquè és Carcaixent, però no deixe de pensar que n'hi han altres ciutats, altres vies, altres necessitats en altres llocs que hem de contemplar de la mateixa manera.

D'esta forma, jo dic que no he pogut votar perquè no sóc membre d'esta comissió, però done les gràcies a cada u de vostés per este tema.

I demane al president una qüestió.
¿Puc apagar el micro, senyor president?

El senyor president:

Si vosté ha finalitzat, sí.
(Veus) Si vosté ha finalitzat, sí.
(Rient) (Veus) Anem a vore.
(S'interromp la gravació)

Muchas gracias.
Es reprén la comissió.
(Veus)

Reprenem la comissió, senyories, en el punt següent, que és el número 8.
(Veus) ¿Per a què demana la paraula, senyor Signes?
(S'interromp la gravació) Vol que suspenguem una altra volta?
(Rient) (Veus) Val, val.
Un minut, senyor Signes.

El senyor Signes Núñez:

Únicament dir que, efectivament, són moltes les estacions de diferents línies que patixen esta problemàtica i que n'hi ha de solucionar.
Jo m'he centrat hui només que en la línia C-2 de rodalies de València.
En esta línia C-2, en Benifaió, Algemesí, Alzira i Xàtiva n'hi ha un ascensor adaptat de 630 quilos; en Alfafar-Massanassa n'hi ha…, l'estació té ascensor no adaptat de 450 quilos; en les estacions sense ascensor, però amb accessibilitat amb rampes a Pobla Llarga, l'Ènova, Manuel i Moixent són substancialment menors en habitants que Carcaixent; i estacions sense ascensor amb accés a l'andana pel pas a nivell està Carcaixent.

I després, sense ascensor ni rampes, però en projecte aprovat, està Catarroja i Silla, que estan en un nombre d'habitants paregut al de Carcaixent.
I el tram l'Alcúdia-Moixent, que està actualment tallat al tràfic ferroviari i el servei es realitza amb autobús.
Les estacions de Montesa i Vallada disposaran d'ascensor quan s'entreguen amb la continuació d'eixe servei.

Res més i moltes gràcies.
(S'interromp la gravació)

Proposició no de llei sobre l'impuls d'un pla de mobilitat sostenible d'àmbit comarcal a l'Alacantí, presentada pel Grup Parlamentari Compromís (RE número 89.
509, BOC 271)

El senyor Ponce Guardiola:

Gracias, señor presidente.

El área metropolitana de Alicante, formada por una población de 330.
000 habitantes en Alicante y varios municipios superiores a los 20.
000, Sant Joan d'Alacant, El Campello o Mutxamel, e incluso mayores de 50.
000, como San Vicente del Raspeig, hace necesario el desarrollo de un plan de movilidad sostenible de carácter comarcal.

Esta medida, para coordinar la movilidad entre núcleos de poblaciones con estas características, se recomienda en la ley valenciana 6/2011, de movilidad sostenible, ya que se hace necesario regular el tráfico diario de miles de personas.

Además, es básico que el desarrollo de este plan se haga con la participación de las administraciones locales y de la propia ciudadanía.

Por tanto, instamos a impulsar un plan de movilidad sostenible de ámbito comarcal a l'Alacantí.

Bien.
Como sabrán sus señorías, hay un plan de movilidad sostenible para la ciudad de Alicante, que para nosotros ya nace viciado y sin visos de éxito, puesto que, como acabamos de mencionar, en el entorno de Alicante existen más de 200.
000 personas en diversas poblaciones que están constantemente interrelacionadas con la ciudad de Alicante.
Y no tiene sentido elaborar un plan de movilidad de la ciudad que no contemple las interrelaciones con estas poblaciones.

Nosotros presentamos al plan que se estuvo presentando por parte del ayuntamiento, que, bueno, tenemos que decir que se trata…, pensamos que ha sido cumplir un trámite por parte del ayuntamiento, puesto que se ha…, la exposición pública y la participación ciudadana ha sido la mínima prevista en la ley.
Y porque, ya digo, lo fundamental para Alicante, lo mismo que para Valencia, es que el plan de movilidad contemple la interrelación con el resto de municipios.

Nosotros realizamos del orden de 60 alegaciones, que iban un poco en el sentido que voy a comentar para justificar la necesidad de este plan de ámbito comarcal y que no sea solamente de ámbito local.

Por ejemplo, había que resaltar aspectos como el uso de la bicicleta, que considerábamos muy insuficientemente contemplado y potenciado sobre todo.
Y por ejemplo, resaltábamos que hacía falta una mejor definición de recorridos, priorizando los carriles bici sobre el asfalto y nunca sobre las aceras, segregado del tráfico de vehículos, siendo realmente competitivo de esta manera y no compartiendo, ni anulando en muchos casos las aceras ni la movilidad peatonal, como pasa en la Gran Vía y en otros tramos de la ciudad, como por ejemplo la avenida Denia.

Hay que unificar el servicio de alquiler de bicicletas para potenciar la misma a nivel metropolitano, con San Vicente, Sant Joan, Campello, y su repercusión en la movilidad turística, académica y laboral sería muy positiva.

En este sentido siempre hemos propuesto, y lo estamos impulsando allá donde tenemos ocasión, que los servicios de alquiler de bicis de municipios colindantes o interrelacionados, casos muy singulares de Sant Vicent del Raspeig que tiene la universidad, pues que sean compatibles, que el uso de la bicicleta uno pueda cogerla en un municipio y aparcar en el otro o, por lo menos, que sean compatibles si no es exactamente el mismo servicio.

Eso no es caro, eso no es complicado, eso requiere voluntad política de impulsarlo y de poner de acuerdo a ambas administraciones, que seguro saldrían beneficiadas, porque se potenciaría este uso que, insisto, son servicios impulsados desde los ayuntamientos.

La definición del sistema del registro de bicicletas con una propuesta concreta, con manual vial, material manteniendo información; el fomento de la economía local, vinculado al ciclismo, incluso potenciando jornadas empresariales.
Bien, una serie de medidas que hacían referencia, insisto, a la necesidad de impulsar el uso de la bicicleta.
La peatonalización de algunas calles, que rodean las 11 plazas que incluyen en el apartado de valor de espacios públicos es fundamental también.
Incluir infraestructuras para facilitar el uso público de las personas con movilidad reducida, como juegos infantiles adaptados en los parques, fuentes a baja altura, etcétera.

Respecto a los vehículos privados, ampliar las zonas de 30 kilómetros por hora de tráfico calmado sobre un carril a todo el espacio que queda al interior de la Gran Vía hasta el centro, algunos puntos residenciales y algunas zonas escolares no contempladas en el plan que estuvo en la exposición pública, así como incluir la regularización semafórica para promover e inculcar a vehículos esta obligación.

Implantar también desde el ayuntamiento el coche amigo con alicientes en descuentos en tasas, en aparcamientos, para aquellos usuarios de vehículo privado que se apunten a compartir al menos con otros dos pasajeros el uso del vehículo.
Establecer zonas naranja o de reserva para residentes, para aparcamiento de residentes.
Espacios concretos para aparcamientos disuasorios que enlacen con el transporte público y sistemas para promocionarlo.
Se proponía lugares como Goteta, junto a Ciudad Jardín, zona la Tómbola o la avenida de Elche.
Una propuesta singular era el incluir Tabarca como especio libre de vehículos con tracción a motor.

Y, respecto al transporte público, era necesario establecer un plan progresivo de electrificación del mismo, apostar por el Tram hacia Sant Joan y Mutxamel.
Un circular que vincule Renfe, Tram y estación de autobuses, así como apostar por el búho bus de fin de semana del centro al sur de Alicante.
Ha habido experiencia pasadas en las que, bueno, esto ha tenido mucho éxito.

No hemos de olvidarnos que la movilidad sostenible implica reducir emisiones de CO2.
No hemos de olvidar que estamos pasando el otoño más caluroso de los registros históricos.
No hemos de olvidar que hemos pasado la sequía más intensa de los registros históricos y que esto no ha hecho más que empezar.

Todas las medidas que se tomen para reducir las emisiones de CO2 van a ser pocas y es fundamental apostar, tanto por el uso de la bicicleta como por el transporte público de calidad, sobre todo si está electrificado.

Por tanto, espero el apoyo de todos los grupos de la comisión, puesto que esta moción va en ese sentido de intentar paliar en la medida de lo posible el cambio climático, al mismo tiempo que favorecer la movilidad sostenible de los habitantes de Alicante y su comarca.

Muchas gracias.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Ponce.

A esta proposició no de llei s'ha presentat una esmena per part del Grup Parlamentari d'Esquerra Unida, registre d'entrada número 98.
869.
Per a la seua defensa té la paraula el senyor Tormo.

El senyor Tormo Ruiz:

Moltes gràcies, senyor president.

A vore, nosaltres amb la proposta no de llei que presenta el Grup Parlamentari de Compromís estem totalment d'acord.
El que hem presentat és una esmena d'addició, perquè pensem que es queda curta la proposta que presenten.
Se queda curta, quant que el que s'està demanant és simplement el compliment de la legislació, de la normativa.

Nosaltres entenem que a estes altures cal concretar i ja fer efectiu el que marca la llei valenciana de mobilitat sostenible.

El sistema de transport públic de la ciutat d'Alacant i la seua àrea metropolitana es ressent d'una descoordinació entre ajuntament i Generalitat, a l'hora de gestionar els autobusos urbans i interurbans.
I també, per part de les obres del túnel del Tram en la serra Grossa.

Els sistemes TAM i Tram no acaba de desplegar tot el seu potencial per transvasar viatgers del cotxe a l'autobús i al tramvia per la desídia, entenem nosaltres, i la falta d'enteniment entre administracions, entre ajuntament, diputació i Generalitat valenciana.
I, per tant, urgix revertir l'actual estat de les coses perquè Alacant i la seua àrea metropolitana comarcal avance en sostenibilitat, que en estos moments està paralitzada per la desídia dels governs del Partit Popular.

És cert que la Llei valenciana de mobilitat sostenible marca un període transitori de quatre anys perquè els municipis de més de 20.
000 habitants puguen fer eixa actuació de Pla de mobilitat sostenible comarcal.
Però és que ja estem a les portes de la finalització d'eixe termini.
Per tant, és hora que les administracions actuen.

El sistema TAM no entrega el seu potencial com alternativa al vehicle privat per esta carència de pla comarcal de mobilitat sostenible.
La falta de coordinació ens preocupa quan encara se dóna el fet que les línies urbanes i interurbanes que creuen Alacant i donen serveis als barris seguixen gestionades per la Generalitat valenciana i ignorades pel propi Ajuntament d'Alacant.

El grup municipal d'Esquerra Unida va proposar l'altre dia la creació d'un òrgan de coordinació i finançament del TAM, participat per totes les administracions implicades, ajuntament, diputació i Generalitat, també amb els usuaris i usuàries i treballadors i treballadores del servei de transport per millorar el sistema de transport públic.

Per tant, nosaltres, estant d'acord amb la proposició no de llei presentada, pensem que se queda, com he dit adés, curta i volem que s'assumisca el contingut de la declaració institucional que se va presentar, que van presentar a l'ajuntament i que l'alcaldessa, Sonia Castedo, com va sent habitual, va rebutjar.

I, bàsicament, és en tres punts: la Generalitat valenciana ha de donar al municipi la gestió de les línies 22, 25, 27 i 39 i també donar satisfacció a les demandes dels treballadors i treballadores del transport interurbà.
Un segon punt: la Generalitat valenciana ha d'impulsar un òrgan de coordinació i finançament del sistema TAM amb totes les administracions i participar amb usuaris i usuàries i treballadores del sistema, a fi de millorar la mobilitat i sostenibilitat d'Alacant, amb un pla de mobilitat de l'àrea metropolita d'Alacant que tinga en compte la conurbanització de fet que és Alacant i la necessitat d'un pla de mobilitat i supramunicipal.
I, per últim, que es trasllade, òbviament, aquesta proposició no de llei a l'Ajuntament d'Alacant.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Tormo.

Per acceptació o no de l'esmena, té la paraula el senyor Ponce.

El senyor Ponce Guardiola:

Gracias, presidente.

Desde Compromís aceptamos la enmienda.
Nuestra propuesta era sencilla, sencillísima, únicamente instar a que se realizara este plan de movilidad comarcal sostenible.
He comentado que presentamos del orden de 60 propuestas de cambio en ese plan municipal.
Quiero decir que podíamos haber ido concretando muchos aspectos.
Pero, bueno, bienvenida sea la propuesta de Esquerra Unida.
Coincidimos en estos aspectos.

Y, en principio, nada más.
La aceptamos y esperamos que el resto de grupos tengan a bien aprobarlas.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Ponce.

Per a fixar posició, tenint en compte que ha sigut acceptada l'esmena, conjuntament amb la proposició no de llei ja esmenada, té la paraula el senyor Signes pel Grup Parlamentari Socialista.

El senyor Signes Núñez:

Gràcies, president.

Nosaltres anem a votar la PNL de Compromís amb l'esmena incorporada d'Esquerra Unida, perquè creiem que és absolutament necessari l'aprovació d'un pla de mobilitat sostenible per a l'àrea d'Alacant per moltes raons.

En este moment cal racionalitzar l'ús del vehicle privat i cal fomentar el transport públic.
Cal tindre en compte la complementarietat dels distints modes de transport, establint el mitjà de transport més adequat a cada distància, tipus de territori o necessitat socioeconòmica; la necessitat de facilitar l'intercanvi intermodal entre els diversos modes de transports; l'optimització dels recursos per al finançament i gestió del sistema de transport.

Com s'ha dit també, nosaltres som partidaris d'instaurar una autoritat de transport que integre els recursos locals i autonòmics pel que fa a l'àrea metropolitana d'Alacant, per evitar els problemes i els conflictes que han estat passant en els últims temps.

També demanem la participació pública en la planificació i l'avaluació del nivell del servei en les infraestructures de transport.
També demanem aconseguir l'accessibilitat universal en les instal·lacions i mitjans de transport.
Introduir i facilitar la mobilitat amb mitjans no mecànics en els nous desenvolupaments urbanístics i en les àrees urbanes ja consolidades.
Posar la investigació i la tecnologia al servei d'un transport sostenible i eficaç.

Desenvolupar els objectius mediambientals a mitjà i llarg termini, propiciant la mobilitat sostenible.
Impulsar i desenvolupar plans de mobilitat sostenible, com el que es demana, que s'encamine al canvi d'un model de mobilitat i exploren àmbits amb unes possibilitats d'assegurar l'accessibilitat als centres de treball, estudis i serveis.

Fomentar el transport públic.
Integració dels transport públic i privat.
Millora de la informació en temps real per als usuaris del sistema, amb el fi d'ajudar-los a optimitzar la seua circulació.
Fomentar la intermodalitat.
Disposar d'aparcaments en les estacions de metro, tramvia i rodalies.
Calmar el trànsit i racionalitzar l'ús de l'automòbil privat en la mobilitat urbana i metropolitana.
Reduir l'aparcament en el carrer, establint plans d'aparcaments a preus assequibles per als ciutadans.
Facilitar modes de desplaçaments no mecànics per aquells itineraris per als quals resulte apropiat.
Reduir l'accidentabilitat viària i punts negres de trànsit.
Fomentar el corresponen canvi de cultura de la mobilitat en la població.

En el cas d'Alacant, una concessió urbana, el Tram, i una o diverses concessions metropolitanes amb bitllets combinats.
I este òrgan, al qual me referia abans, únic que deu coordinar els serveis i optimitzar els recursos, podent ampliar la seua actuació a l'àrea d'Alacant, però no en l'àrea d'Alacant sinó també a Alacant-Elx.

Nosaltres el que volem insistir és que per açò fa falta el tema del contracte programa.
És a dir, l'exigència al govern de l'estat perquè, igual que li passa a València que no té contracte programa per al servei de transport de l'àrea metropolitana de València, que també li passa el mateix a Alacant.

Per tant, el tema del contracte programa és absolutament necessari.
No figura en els pressupostos de 2015 i el contracte programa és una cosa al que La Generalitat deu seguir insistint, a través de la conselleria d'infraestructures, deu seguir insistint al govern de l'estat.
Perquè no és acceptable que altres capitals de l'estil d'habitants que Alacant o que València tinguen eixe contracte programa que els permet, diguem, que siga sostenible, diguem, la xarxa de transports tant urbana com metropolitana

Sabem que en el cas de València, el contracte programa en este moment no existix per culpa de La Generalitat de no haver aportat al contracte programa la part que li corresponia.
I, per tant, des de fa ja uns anys, en concret des de l'any 2000 que va ser l'última transferència, ja, en 2001, Rato, Solbes i Montoro han advertit La Generalitat que era imprescindible sanejar els comptes de ferrocarrils, que seria el cas del Tram d'Alacant.

És a dir, el contracte programa creguem que també és absolutament necessari per al tema este.

I, respecte al que deia el representant d'Esquerra Unida, en la mesa de transport, celebrada el 3 d'octubre de 2014, tinc ací un acta signada pel regidor de seguretat, tràfic i transports, Juan Seva Martínez, de l'Ajuntament d'Alacant, en la qual ell es compromet, es compromet, davant del Ple de l'Ajuntament d'Alacant, perquè l'Ajuntament d'Alacant assumisca les línies 22, 25, 27 i 39, que són a les que es referia el company d'Esquerra Unida.
I pareix que, bé, eixe tema està en camí; però l'únic que tinc és un compromís escrit del regidor de mobilitat.
I, per tant, això s'ha d'aprovar encara pel ple.

Per tant, jo crec que és adient l'esmena d'adició que Esquerra Unida presenta.
I, per tant, anem a aprovar.
.
.
, bé, està assumida, però que mos pareix bé i que, per tant, la compartim.

Res més i moltes gràcies.

El senyor president:

Gràcies, senyor Signes.

Gràcies.

Per banda del Grup Parlamentari Popular, té la paraula la senyora Díaz.

La senyora Díaz González:

Gracias, presidente.

Buenos días.

Miren, yo creo que ustedes lo que no hacen es ver las distintas competencias de cada administración o intentan mezclarlas o, porque consideran que así funcionaría mejor, las mezclan.

Hablan de un plan de movilidad a nivel comarcal, pero no dejan de hablar de un plan de movilidad a nivel municipal; y que si en Alicante el ayuntamiento lo aprobara, teniendo en cuenta los municipios que le rodean, que funcionaría mejor.
Pero es que para eso ya está el sistema que está y cada uno tiene sus competencias.

Han presentado varias proposiciones no de ley al respecto, intentando también meter a la diputación, meter a los ayuntamientos.
Pero, bueno, yo lo vuelvo a repetir, las competencias son las que son y viene funcionando durante muchos años.
También entiendo que ustedes por Alicante no van y no tienen ni idea de cómo funciona ese sistema.

Bueno, hay que recordar que desde 1999 ya le digo que viene funcionando ese sistema, que es el TAM de Alicante, precisamente como forma de explotación de los servicios de transportes metropolitanos de Alicante, tanto por carretera como por ferrocarril, de forma coordinada y con una estructura tarifaria única.

De hecho, el sistema afecta a los servicios de transporte prestados en los municipios -ya lo saben y los han nombrado-: Alicante, Sant Joan, Mutxamel, El Campello, San Vicente del Raspeig.

Desde entonces, la oferta de servicios, las tarifas, el marco convenial que ampara su funcionamiento, han evolucionado porque, evidentemente, vamos avanzando.
Desde que yo tenía quince años y cogía todos los días el autobús, a los dieciocho años que también lo seguía cogiendo, y actualmente que lo sigo cogiendo, ha cambiado y mucho, y a mejor.
Han evolucionado para acomodarse a la realidad económica, a la demanda y del desarrollo del área.

Así, en estos momentos, se está ultimando la tramitación de un contrato programa -que por aquí han reivindicado- que sirva de marco al funcionamiento del sistema durante 2015.
Y, si todo va bien, este mismo mes -que ya queda poco para que acabe- se firmará.
En ese sentido, las concesiones en las que se enmarca el TAM se siguen prestando por el operador, hasta que se licite y adjudique el nuevo contrato de gestión del servicio público de transporte prevista en la gestión.

Además, se está redactando el proyecto de servicio público de transporte de la concesión.
Por lo que será éste el que determine la configuración óptima del servicio de transporte para la nueva concesión, atendiendo a los distintos factores a considerar, uno de los cuales ha de ser necesariamente la ocupación, algo que aquí ya se ha dicho cuando ustedes han presentado otras proposiciones.
Es fundamental que se tenga en cuenta la ocupación, los viajeros, no el kilometraje.

El proyecto de servicio será sometido en breve a información pública, de modo que cualquier persona o entidad pueda realizar las alegaciones que estime oportunas y que serán estudiadas, por supuesto, por la conselleria.

En este contexto, la elaboración de un plan de movilidad comarcal, en este concreto ámbito territorial, no es una prioridad en estos momentos, toda vez que ya existe una coordinación de los servicios de transporte de ámbito supramunicipal a través del sistema TAM.

Recordemos que el artículo 11 de la ley de movilidad señala que las determinaciones de los planes metropolitanos y comarcales de movilidad se formularán de manera análoga a los planes de carácter municipal, si bien centrando sus determinaciones en relación con los desplazamientos interurbanos y aquellos flujos principales de la demanda, susceptibles de ser atendidos por los servicios metropolitanos de transporte.

Por último, y en cuanto a la participación de determinados agentes en el proceso de adopción de decisiones en materia de movilidad, por supuesto.
Pero es que la ley ya lo refleja; los artículos 16, el 17, el 20, todos van referidos a los derechos de los ciudadanos, de los pasajeros, así como a la participación ciudadana.

Por tanto, no vemos el sentido de su PNL, más que ustedes tienen una visión muy distinta a la que tiene el Grupo Parlamentario Popular y el Consell, que gestiona toda esta serie de cuestiones.
Por tanto, no la vamos a aceptar.

El senyor president:

Muchas gracias, señora Díaz.

Para réplica, señor Ponce, tiene usted la palabra.

El senyor Ponce Guardiola:

Bien.
Bueno, tristemente lo ha dejado claro la portavoz del Grupo Popular.
No es una prioridad, en este momento.

Que exista coordinación entre el bus y el metro, bueno, pues, es un paso; es necesario, es fundamental.
Pero, por ejemplo, ¿dónde están las conexiones ciclistas entre estos distintos municipios?
¿Dónde está la compatibilidad entre los distintos sistemas de alquiler de bicicletas?

Insisto en que nosotros presentamos una batería de enmiendas al plan de movilidad de la ciudad de Alicante, pues del orden de sesenta.
Quiero decir, que hay un montón de aspectos que consideramos que son mejorables, y muchos de ellos tienen que ver con la conexión con los municipios colindantes.
Entonces, pues, bueno, no entiendo cómo puede decirse que no es una prioridad.

Estamos hablando de un documento de ordenación, que tiene que mejorar servicios públicos y servicios de transporte no contaminantes para reducir niveles de contaminación y hacer la ciudad y los municipios con los que se conecta, pues, más amables y más habitables.
No es eso una prioridad para el Partido Popular, no es una prioridad seguir intentando reducir emisiones.

Dice usted que, bueno, han evolucionado mucho los sistemas.
Claro que han evolucionado los sistemas de autobús y tal en los últimos veinte o treinta años.
Pero, bueno, no entendemos por qué no se puede seguir ahondando en los aspectos que estábamos comentando.

Tampoco sé por qué no se puede dar salida a las propuestas que ha hecho Esquerra Unida y que hemos aceptado como enmiendas de adición.
O sea que, bueno, toda piedra hace pared.
Podríamos seguir avanzando en algunos aspectos en los que ustedes no han incidido, por su planteamiento, si es lógico que… O sea, parece claro que no coincidimos en muchas cosas.
Pero algo que yo creo que es de cajón, pues, debería de ser revisado por el Partido Popular y, sencillamente, porque ahora ustedes crean que no es una prioridad… Yo creo que es fundamental, o sea, llevar hacia adelante el plan de movilidad de la ciudad.
Y que no tenga en cuenta los municipios del entorno es una pérdida de tiempo, es un paso atrás.
Seguramente se tomen acciones que, si se tomaran de forma integral en todos los municipios, pues, no serían de la misma manera.

Hay que seguir potenciando el transporte público y esa intermodalidad tiene que potenciarse sí o sí para que sea más fácil para los usuarios que no tienen cerca una parada de autobús o tal, pues, que puedan trasladarse con su vehículo privado, pero tenga un lugar asegurado de aparcamiento o tenga facilidad para poder utilizar la bicicleta, mejor si es en el servicio público de alquiler.

Por tanto, pues, bueno, lo ha dicho el Partido Popular, para ustedes no es una prioridad.
Para mí es un poco triste que no podamos avanzar en este sentido.
Pero, bueno, no es una prioridad luchar contra el cambio climático, no es una prioridad seguir mejorando el transporte público, seguir interconectando los servicios de alquiler de bicicletas… Todo esto no son prioridades para el Partido Popular y así nos va.

Nada más y gracias.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Ponce.

Sí, señora Díaz, tiene usted la palabra.

La senyora Díaz González:

Gracias, presidente.

Mire, que no sea una prioridad no significa que no se esté trabajando.
Le he dicho que se está trabajando y mucho, y que se está mejorando, evidentemente.
Porque lo que hace el Partido Popular es eso, trabajar para mejorar, sobre todo para mejorar la calidad de vida de los ciudadanos.
Y esa movilidad, por supuesto, también se trabaja y se mejora, no con su ayuda, evidentemente.

Ya le digo, ustedes tienen otra visión.
Hablan de un organismo público.
Nosotros no hablamos de un organismo público, preferimos este sistema porque, además de que está funcionando, ya expliqué en otra ocasión, el 16 de diciembre del año pasado en una PNL parecida, que lo que nosotros por lo que trabajamos es por minimizar y reducir el sector público.
Y ustedes lo quieren ampliar.
Bueno, pues, es una política totalmente distinta a la que nosotros llevamos.

Respecto a dar satisfacción a los requerimientos de los trabajadores.
Ni dicen qué requerimientos son y, además, es una cuestión entre trabajadores y empresa privada, con lo cual ahí no nos vamos a meter.

Y en cuanto a las líneas que ustedes dicen que se deberían de ceder al ayuntamiento, pues, es una competencia de La Generalitat y, por tanto, no justifican tampoco, lo piden, pero no justifican por qué se debería de trasladar esa competencia al ayuntamiento ni ver si es viable o no que el ayuntamiento tenga esa competencia.
Pues, seguirá gestionado y siendo competencia de La Generalitat porque, además, afecta a varios municipios.
Por tanto, se queda así.

Y usted habla también mucho de eficacia energética y de patatín y patatán, pero, realmente, no conoce la zona, es que no la conoce.
Habla de zonas naranjas, y no sabe que ahí se están haciendo, en todo el centro, zonas naranjas de aparcamiento.

No conoce San Vicente ni que ha sido la pionera en ese uso de la bicicleta para todo el municipio.

Tampoco conoce el asunto de Alicante, en cuanto a las bicicletas, que se puso a disposición de los usuarios y fue un auténtico fracaso.
No sé si conoce usted la cartografía, la cartografía de la ciudad de Alicante, porque es una ciudad en la que es muy difícil circular en bicicleta.
Pero usted no lo conoce y habla aquí sin tener ni idea de cómo es Alicante y de cómo es la comarca.

Entonces, en San Vicente funciona y está funcionando muy bien.
Y, de hecho, van de otros municipios a mirar lo que hace San Vicente para copiarlo.
En Alicante, se ha puesto en funcionamiento y no ha funcionado y, por lo tanto, se ha descartado.
¿Qué es lo que hay?
Una línea 2 que funciona.
Es la mejor línea de toda la Comunidad Valenciana.
Una línea que funciona de maravilla y que, además, ya se ha hecho una petición, por parte del Partido Popular, dentro, a nivel interno del Partido Popular, de que esa línea 2 se amplía hasta el hospital de San Vicente, que sería necesario.

Pero, evidentemente, sí, priorizamos y nos damos cuenta de que las circunstancias económicas son las que son y de que hay que, como gobierno responsable, priorizar.
Y ahora no es el momento de llevar a cabo una infraestructura como ésta.
Pero, como sí que hay que mejorar, se lleva a cabo toda esa serie de carril bici, (inintel·ligible) .
.
.
en el caso de San Vicente, que también tiene tren de cercanías.

Es que usted habla de movilidad, como si aquí estuviéramos parados y no facilitáramos la movilidad para nada, pero todo lo contrario.
Es que somos un ejemplo a seguir.

Y, por favor, acérquense a la comarca del Alacantí a ver, de verdad, cómo funciona y cómo se está trabajando este tema.
Porque no tienen ni idea.

Nada más.

El senyor president:

Muchas gracias, señora Díaz.

Senyories, anem a passar a la votació de la proposició no de llei.
(Veus) Por favor.
Señorías, señorías, por favor.
(Veus) Señorías, no hablen entre ustedes, no hablen entre ustedes.

Vamos a pasar a la votación.
(Veus) ¿Votos a favor de la proposición no de ley, con la enmienda incorporada?
(Se sent una veu que diu: «7») ¿Votos en contra?
8.
Por 8 votos en contra y 7 a favor, queda desestimada.

Proposició no de llei sobre l'adopció de mesures per a afavorir la intermodalitat de l'estació de l'AVE de la ciutat d'Alacant, presentada pel Grup Parlamentari Esquerra Unida (RE número 89.
805, BOC 271)

El senyor president:

Senyories, passem al següent punt de l'ordre del dia, que és l'assenyalat en el número 10: presa en consideració de la Proposició no de llei sobre l'adopció de mesures per a afavorir la intermodalitat de l'estació de l'AVE en la ciutat d'Alacant, presentada pel Grup Parlamentari d'Esquerra Unida.

Per a la seua defensa, té la paraula el senyor Tormo.

El senyor Tormo Ruiz:

Moltes gràcies, senyor president.

Cada vegada més, sectors socials i econòmics de la ciutat i la província d'Alacant estan qüestionant el bloqueig municipal a la possibilitat que, des de l'estació de l'AVE de la ciutat o el seu entorn, puguen disposar-se llançadores amb autobús fins a importants nuclis turístics de la província, com són Benidorm o Torrevella.

El fet que Alacant no tinga una estació intermodal no pot ser obstacle per a avançar en la intermodalitat dels modes de transport que confluïxen a la ciutat.

Si s'adopten les mesures adequades, les llançadores no tenen per què generar problemes de congestió del trànsit en l'entorn de l'estació de Madrid.
Cal, per tant, impulsar un marc de col·laboració amb l'Ajuntament d'Alacant, que permeta afavorir la intermodalitat de l'estació de l'AVE de la ciutat, per mitjà de la implantació d'autobusos llançadores, complint així els articles 3 i 22 de la llei valenciana de mobilitat sobre competència de La Generalitat i els ajuntaments en matèria de transport, que insta a exercir-les sota el principi general de la col·laboració administrativa.

Hem dit sempre que l'AVE concebut per a 350 quilòmetres hora i plataforma exclusiva era un malbaratament inassumible de diners públics que paralitzaria durant lustres les inversions de major rendibilitat econòmica i social en transport ferroviari de mercaderies per ferrocarril i de rodalia, que són els més usats.
No era el nostre model ferroviari, i sembla que el temps ens ha donat la raó.
I és que ja és reconegut que totes les línies pendents de l'AVE seran de velocitat alta, més de 200 quilòmetres hora, i plataformes compartides.
Una cosa més raonable, utilitzar al màxim les infraestructures existents abans de construir més i de forma que no se paralitzen les infraestructures que més utilitza la ciutadania, i major incidència tenen en la nostra vida i en la seua vida quotidiana.
Ja s'han soterrat dissortadament milers i milers de milions d'euros que s'han arravatat al tren normal, al de rodalia.
Aquestes carències han llançat camions i vehicles a les carreteres, a costa d'enormes externalitzacions negatives i més inversions en carreteres.
Un exemple de com s'ha gastat els diners en AVE, i això ha impedit altres obres necessàries, les quals els alacantins i les alacantines en les vies del litoral del sud de la ciutat necessiten.

De la política del «todo AVE» és un exemple Alacant, la ciutat d'Alacant.
Ja hi ha AVE, i el que no n'hi ha és diners per a una estació intermodal, pel que sembla.
En estos moments només n'hi ha una provisional que sembla que s'eternitzarà com el de la ciutat de València.
Però caldrà seguir avançant en intermodalitat, malgrat eixa carència.
Això és el que pensem.
I per això caldrà connectar-la amb l'aeroport, integrar-la en un sistema de transport comarcal.
És el que nosaltres entenem simplement com política de sentit comú.
I és de pur sentit comú disposar d'unes llançadores des de les quals l'estació provisional puga possibilitar la intermodalitat tren-autobús cap a les principals destinacions turístiques de la província.
Si no, ja me diran vostés per a què servix una estació en un lloc que és una destinació turística internacional, perquè per un costat s'estalvia una hora de (inintel·ligible) .
.
.
Madrid, però després els viatgers han de perdre una hora o més temps, per exemple, quan han d'anar a Benidorm.
Un mal entés electoralisme i un mal entés alicantonalisme.
Això és la política que està desenvolupant l'obstinada alcaldessa Sonia Castedo, que posa falsament en contradicció els interessos turístics de la ciutat enfront dels interessos turístics de la província i pretén, la senyora Castedo, no facilitar la connexió en altres destinacions turístiques.

I pensem que, encara que esgrimixca interessos curtterministes, per exemple, del gremi de taxistes, açò va en detriment de tot l'interés dels ciutadans i ciutadanes de la comarca i també del País Valencià.
No s'ha de bloquejar més temps la millora de la intermodalitat i eficiència del que ja està invertit en AVE i en estació provisional.
Alacant ha de tindre intermodalitat, ha de constituir-se una comissió oberta entre totes les administracions i col·lectius afectats, entre grups polítics de l'ajuntament, me referixc de l'Ajuntament d'Alacant, de la conselleria d'infraestructures, del Ministeri de Foment, d'empresaris, de taxistes, que aborde definitivament la implantació de les llançadores a les destinacions més usades per la gent que va a visitar les poblacions de l'Alacantí, del sud del País Valencià.
I per tant, hem presentat aquesta proposició no de llei perquè entenem que és hora ja que se prenguen mesures per afavorir eixa intermodalitat de l'estació de l'AVE de la ciutat d'Alacant.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Tormo.

Per a fixar posició, té la paraula en primer lloc el Grup Compromís, el senyor Ponce.
Té la paraula.

El senyor Ponce Guardiola:

Gracias, señor presidente.

Pues bien, seguimos en la misma línea de propuestas de mejorar el servicio de transporte público y favorecer la interconexión entre unos y otros, para… Según hemos visto hace un momento, está todo fantástico, hay poco que mejorar y obviamente esto no sé si va a ser una prioridad o no va a ser una prioridad, pero no tiene ningún sentido gastarse en una obra miles de millones, cuando luego resulta que no puede dar servicio a toda la gente a la que potencialmente podría dar servicio.
Y eso sí que es un absoluto despilfarro.
Si no hemos tenido en cuenta el análisis coste-beneficio cuando hicimos el AVE porque obviamente la inversión en AVE iba a detraerse de otras muchas posibles inversiones, se apostó por un tipo de ferrocarril en el que nosotros tampoco estábamos de acuerdo.
Se podía haber optado por una velocidad alta, antes de esta alta velocidad, que hubiera abaratado muchísimo los costes de construcción de las líneas con Madrid y tal.
Y, bueno, no se apostó por ello, se fue a lo más caro para ganar algo de tiempo y luego resulta que las conexiones que tienen que dar servicio y amplificar no solo a la ciudad de Alicante el servicio, sino al resto de municipios que potencialmente puede darlo, en esos aspectos no hay una buena conexión.

Obviamente, es importante que se atienda la propuesta que está encima de la mesa, que tampoco es demasiado complicado ni demasiado caro.
Y además es cumplir parte de lo que es la ley de movilidad.
Insisto, Compromís va a apoyar esta línea porque consideramos que es fundamental que el servicio público de transporte sea usado por la inmensa mayoría de la población, y será usado por la inmensa mayoría de la población siempre que tenga condiciones de servicio óptimas y permita las interconexiones.
Uno de los aspectos que nosotros criticábamos, que veíamos necesario en ese plan de movilidad sostenible de la ciudad y su entorno y su comarca, y que -insisto- para el Partido Popular no es una prioridad.
Para nosotros sí lo es y por eso vamos a apoyar la propuesta de Esquerra Unida.

Nada más y muchas gracias.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Ponce.

Pel Grup Parlamentari Socialista, té la paraula el senyor Signes.

El senyor Signes Núñez:

Gràcies, president.

Jo per a la meua intervenció apel·laré a una declaració institucional del Grup Socialista en l'Ajuntament d'Alacant, que espere que la senyora Elisa Díaz, que està tan apegada al territori, conega, que diu el següent: «L'arribada de l'AVE a la nostra ciutat es va produir sense que se resolguera la necessària comunicació posterior amb la resta de municipis de la província.
La falta de pressupost del Ministeri de Foment i la Generalitat valenciana per haver executat el projecte del tren de la costa, uns 400 milions d'euros, i l'absència de consens entre la conselleria de transports i l'Ajuntament d'Alacant, per buscar una solució d'obertura en l'estació d'una regular d'autobusos llançadora, han provocat nombroses molèsties, com s'ha dit ací, i inconvenients als usuaris d'un AVE que s'està configurant com de segona categoria.
Des del Grup Socialista considerem que és necessari adoptar mesures de caràcter urgent que garantixquen una correcta interconnexió de l'estació.
En eixe sentit, considerem essencial que es pose en funcionament la connexió de l'estació de l'AVE, per mitjà de l'extensió de la línia 1 del Tram d'Alacant.
Este tram -tram, de tramo- que constituïa la primera fase de l'ampliació de la línia 1, compta ja amb els dos quilòmetres de túnel que connecten l'estació de Luceros amb la de Renfe.
La seua posada en funcionament donaria lloc que els usuaris de l'AVE enllaçaren de manera directa amb Sant Joan, el Campello, la Vila, Benidorm, l'Alfàs, Altea, Calp, Teulada, Dénia, etcètera, solucionant així en gran part els problemes i les incomoditats que fins avui s'han trobat els usuaris.

»A tenor d'açò exposat, el grup municipal socialista proposa al ple aprovar la següent declaració institucional: el Ple de l'Ajuntament d'Alacant insta la conselleria de transports de la Generalitat Valenciana a realitzar les actuacions necessàries per a posar en funcionament la primera fase de l'ampliació de la línia 1 del Tram, connectant l'estació de Renfe-Terminal, amb l'estació de los Luceros.
» Esta declaració institucional va ser aprovada per unanimitat en l'Ajuntament d'Alacant, i el seu grup, senyora Elisa Díaz, votà a favor.

El senyor president:

Senyor Signes, deixe vosté (inintel·ligible) .
.
.
per favor.

El senyor Signes Núñez:

(Inintel·ligible) .
.
.
després com a rèplica, si vol.

El senyor president:

Gràcies.

El senyor Signes Núñez:

Per tant, esta seria a part del tema de les llançadores a què s'han referit abans els meus companys, este és un tema fonamental.
És a dir, en a penes dos quilòmetres, fet el túnel, amb una inversió no excessivament alta se podria connectar perfectament el que és l'estació de l'AVE d'Alacant amb la línia 1 en los Luceros, i amb això poder donar eixida a tots els que baixen de l'AVE a Sant Joan, el Campello, la Vila, Benidorm, és a dir, tota la zona costanera i no costanera de l'àrea metropolitana d'Alacant.
Creguem que este tema és un tema important, és un tema que està demanant-se per banda dels sindicats i per banda de la ciutadania a La Generalitat d'una forma contínua, i bé, jo el que volia era afegir este punt a la PNL que s'acaba de llegir, que a banda d'autobusos llançadora, esta seria també una bona solució, molt bona solució, per a través del Tram poder connectar en tots estos pobles -ja dic- a més dels autobusos llançadora.

Per tant, anem a aprovar la proposició no de llei que presenta en este cas Esquerra Unida, i el que volem acabar diguent és que el Partit Popular, que ha aprovat açò en l'Ajuntament d'Alacant, que no siga una mentira més, que no siga un vot fals més dels molts que se produïxen en estes Corts i en alguns ajuntaments del Partit Popular.
I el que exigim és que la fins ara alcaldessa -no sabem fins a quan- i l'alcalde o alcaldessa que vinga assumixca este compromís aprovat per unanimitat en l'Ajuntament d'Alacant, perquè seria un gran avanç per a facilitar l'accés -com dic- dels viatgers de l'AVE a tota l'àrea metropolitana d'Alacant i sobretot l'àrea turística.

Res més i moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Signes.

Pel part del Grup Parlamentari Popular, té la paraula el senyor Peral.

El senyor Peral Villar:

Muchas gracias, señor presidente.

Yo creo que en este punto hay que dejar un tema meridianamente claro.
Y ese tema es que el Partido Popular tenía aprobado un proyecto de estación intermodal, soterrado, moderno y absolutamente a la altura de las necesidades de la ciudad de Alicante, que llegó otro partido que estuvo gobernando ocho años, después de ese año 2003 y se cargó la estación intermodal de la ciudad de Alicante.
Eso es la evidencia más importante de qué apoyan unos y qué apoyamos otros.
Porque tuvimos que esperar hasta 2010, cuando conocimos que la crisis era tan gorda que todavía estamos saliendo de la misma, pero gracias a Dios estamos saliendo, y esos mismos que tenían que haber puesto en marcha esa estación intermodal, que ahora la defienden aquí rasgándose las vestiduras, son los que se cargan la estación intermodal que hubiera dado la solución a la ciudad de Alicante y que apoya este partido.
Porque quiero recordar a sus señorías que en el año 2009, en el pleno, presentó este grupo una proposición no de ley para apoyar la estación, que se pusiera en marcha de forma inmediata la estación intermodal de la ciudad de Alicante, y ¿qué votó la oposición?
Todos los que están aquí votaron en contra de la estación intermodal.

Por lo tanto esto es un ejercicio de demagogia, de un nivel que ya es que uno llega a quedarse perplejo de si están intentando poner palos en los ejes de las ruedas o lo que están haciendo es apoyar a la ciudad de Alicante y a la Comunidad Valenciana para que salga adelante, esa es una duda que tiene este portavoz importantísima, y es lo primero que quiero dejar claro.

A continuación, tengo que recordarle al señor portavoz del Grupo de Izquierda Unida que esta misma proposición no de ley ya la ha presentado el día 27 de junio, y cuatro días después presenta usted esta misma proposición no de ley sin ni siquiera llegar a conocer si las lanzaderas se iban a poner en marcha o no se iban a poner en marcha, que de hecho se pusieron en marcha el día 6 de agosto, señor Tormo.

Por lo tanto, el problema que evidentemente tenemos, como nadie oculta y como este grupo lleva reclamando durante muchísimo tiempo, que es que Alicante tenga una estación intermodal de acuerdo a la importancia que tiene la provincia de Alicante -y la ciudad de Alicante por supuesto- en el mapa nacional, pues eso ahora mismo se está resolviendo a través de unas lanzaderas que ya están funcionando hasta Torrevieja y hasta Benidorm desde Villena, desde el 6 de agosto del presente año y con unas soluciones que ya le conté en mi intervención anterior de la comisión del día 27 de junio de este mismo año, hace tan solo tres meses, en las cuales ya le expliqué que se habían solucionado con el cambio de la línea 6, con una conexión hacia la estación de autobuses y la conexión con el resto de la provincia para facilitar.
Y que es una solución provisional, ¡por supuesto que es una solución provisional!
, pero estamos trabajando sin descanso para que esa…, precisamente porque somos una de las más importantes provincias desde el punto de vista turístico y en eso no hemos escatimado ni un recurso.

Y vuelven ustedes aquí a traernos otra vez este problema cuando el problema lo tenía que haber resuelto el Partido Socialista cuando estuvo gobernando ocho años y no lo hizo, no solo no lo hizo sino que no tenía ni terminado el AVE, o sea que llegamos y ese AVE todavía faltaba por licitar un trozo después de ocho años, o sea el gran cariño hacia la ciudad de Alicante es brutal por parte del Partido Socialista, y ahora vienen a reclamarnos que si la estación intermodal para arriba que si la estación intermodal para abajo, es indignante.

Pero, bueno, dicho todo esto, les recuerdo que se están resolviendo los temas y que se está invirtiendo, no se está dejando de lado la estación intermodal, ya ha anunciado AVANT que el soterramiento de las vías -además, muy recientemente- ya se va a producir en el mes de diciembre y que, probablemente, a partir de enero ya llegarán trenes a través del túnel que está previsto para que se empiece a ajardinar aquello y se empiecen a urbanizar adecuadamente porque el ayuntamiento ha tomado las determinaciones urbanísticas y hasta ha aprobado el plan urbanístico que afecta a esta zona y se va a invertir en este proyecto para que, en el plazo más breve posible, podamos tener disponible esa estación intermodal que Alicante necesita y que apoya el Grupo Parlamentario Popular.

Nada más y muchas gracias.

El senyor president:

Muchas gracias.

Señor Tormo, para réplica tiene usted la palabra.

El senyor Tormo Ruiz:

Moltes gràcies.

Bé, estic veient que va augmentant la violència dialèctica, havíem començat la sessió molt tranquil·lament i amb un acord unànime i el que veig és que s'estan posant vostés molt nerviosos i això no és bo per al diàleg.

La qüestió és que nosaltres des del principi no som partidaris de l'AVE, i això ho hem dit ja no sé quantes vegades i ho tornarem a dir.
No és el nostre model de transport perquè el nostre model de transport és el que gasta la majoria de ciutadans i ciutadanes, que és el de rodalies, el convencional, i facilitar les mercaderies per les línies convencionals.

El que vostés han fet en l'AVE, des de fa ja molts anys, és derivar diners per a un benefici empresarial molt definit però no per al benefici dels ciutadans i ciutadanes i dels interessos del País Valencià.

Ací, la qüestió és que nosaltres teníem també un altre model de com aplegar a l'AVE, o siga, òbviament, quan es prenen decisions, els que poden prendre decisions que són els que tenen el govern, doncs decidixen que aplegue l'AVE, i mosatros també teníem propostes però el que passa és que nosaltres no governem, i si s'havera fet -al nostre entendre-, l'arribada hauria d'haver sigut en una estació junt a la via parc, i això també ho hem dit, però la qüestió que n'hi ha és la que n'hi ha, i el que (rient) n'hi ha és una desídia, per un costat, de la Generalitat valenciana, i una paràlisi interessada per part de l'alcaldessa Sonia Castedo que un servei que, en teoria, vostés han defensat, el Partit Popular ha defensat -i continua defensant-, que és l'AVE, doncs que es quede només en un interés per a la ciutat d'Alacant i no facilitar l'accés dels viatgers que van en l'AVE fins a Alacant.
Això, a banda de ser negligent, és una qüestió també que va en contra de la mateixa normativa de mobilitat.

Nosaltres entenem que açò és una qüestió que, si ja està realitzat l'AVE, cal parlar-ho i han de parlar els implicats -i ho he dit adés-, els grups amb representació en l'Ajuntament d'Alacant, amb la conselleria d'infraestructures, amb el Ministeri de Foment, amb els empresaris, amb els taxistes, amb les associacions d'usuaris, però el que ha dit adés el Grup Socialista d'acord amb què s'amplien, o siga, dins d'este diàleg calen millores d'allò que ja està fet i, per exemple, apuntava el Grup Socialista d'una possible, també, actuació que facilitaria la intermodalitat seria l'ampliació de la línia 1 entre Luceros i l'AVE.

Per tant, estem oberts, òbviament, i la qüestió no és que estigam obert nosaltres, que estem en l'oposició, la qüestió és que els que tenen poder d'actuar actuen, i això, la pilota la té el Consell, la té l'Ajuntament d'Alacant.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Tormo.

Señor Peral, tiene usted la palabra.

El senyor Peral Villar:

Muchas gracias, señor presidente.

Señor Tormo, ningún nerviosismo, y yo creo que no se me puede acusar de ningún tipo de violencia, quizá de énfasis, quizá de indignación (veus), ya, ¡hombre!
, pero la violencia dialéctica se tiene que producir porque yo le he agredido a usted dialécticamente porque, si no, no se podría denominar «violencia».

Entonces, está usted calificando de una forma, no sé, errónea mi forma de expresarme, yo intento expresarme con énfasis porque creo lo que estoy diciendo porque, además, es mi ciudad, y más interesado que el que suscribe con todos sus vecinos de que esa estación intermodal esté funcionando pues le puedo asegurar que habrá pocas personas, ustedes con seguridad puede que lo mismo o igual pero nunca más.

Entonces, primero, dejarle claro que en ningún caso estoy intentando utilizar ninguna violencia ni estamos nerviosos en absoluto porque creo que se está haciendo desde los gobiernos que gestiona el Partido Popular, como es el Ayuntamiento de Alicante, como es La Generalitat y, por supuesto, el Ministerio de Fomento, se están haciendo unos esfuerzos impresionantes para que Alicante tenga cuanto antes esa estación intermodal; de hecho, este año, gracias a que nos estamos recuperando, vamos a tener más inversiones.

Y ya le he anunciado en mi primera intervención que por fin vamos a tener los primeros soterramientos y las primeras actuaciones para que eso que era el proyecto original que quería Alicante para su AVE y que va a ser de un gran beneficio para todos los vecinos pues lo van a ver plasmado en los próximos meses.

Por lo tanto, de parálisis… cero, estamos trabajando sin parar, quizá no al ritmo que nos gustaría porque no hay más recursos, de momento, pero los que hay y se están consiguiendo aumentar -como lo comprobarán ustedes en los presupuestos que vamos a aprobar en los próximos meses-, se está consiguiendo incrementar las inversiones en infraestructuras por primera vez, y estos van a ser unos presupuestos muy buenos para las infraestructuras de la Comunidad Valenciana.
Y en ese trabajo y en ese sentido este grupo parlamentario está dejando todo su esfuerzo.

Decirle que creemos que las soluciones para agradar al Ayuntamiento de Alicante, que no deje usted de recordar que es la autoridad competente en esta materia porque se trata de la ciudad de Alicante aunque afecte a toda la provincia, y que también en eso se están haciendo grandes sacrificios y grandes esfuerzos desde el Ayuntamiento de Alicante y se están adoptando soluciones inteligentes, soluciones cómodas, que no son legales, por supuesto, que no son para el ciudadano y que no encarecen para el ciudadano ni para nuestro turista sino todo lo contrario; le están facilitando la tarea.

Que la solución no es la que queremos, ¡por supuesto!
, esto es provisional y creemos que se ha hecho el trabajo magníficamente para las circunstancias en las que nos encontramos.
Muy pronto lo podrá usted comprobar.

Mañana puede ir usted a presentar otra vez la necesidad de esa estación intermodal y puede presentar, de nuevo, esta misma PNL porque parece que no tengan otras cosas que proponer ya que vuelven a presentar ustedes la misma apenas cuatro días después de que debatiéramos la anterior.
¡Háganlo ustedes!

Seguiremos manteniendo la misma tesis de que se están haciendo bien las cosas y que muy pronto Alicante tendrá estación intermodal.

Nada más y muchas gracias.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Peral.

Vamos a pasar, pues, a votación, señorías.
¿Vots a favor de la proposición no de llei?
7.
¿Votos en contra?
8.
Per 8 vots en contra i 7 a favor queda desestimada la proposició no de llei.

Proposició no de llei sobre la realització de les gestions oportunes per tal que es puga executar la construcció immediata dels trams 12-CS-5790, 12-CS-5800, 12-CS-5810 de la CV-10 entre Vilanova d'Alcolea i la Jana, presentada pel Grup Parlamentari Compromís (RE número 89.
604, BOC número 271)

El senyor president:

Passem, senyories, al número 11: presa en consideració de la Proposició no de llei sobre la realització de les gestions oportunes perquè es puga executar la construcció immediata dels trams 12-CS-5790, 12-CS-5800, 12-CS-5810 de la CV-10 entre Vilanova d'Alcolea i la Jana, presentada pel Grup Parlamentari Compromís.

Per a la seua defensa té la paraula el senyor Torró, no, Torró no…

El senyor Pañella Alcàcer:

Pañella.

El senyor president:

Senyor Pañella, té vosté la paraula.

El senyor Pañella Alcàcer:

Moltes gràcies, senyor president.

Senyories, el motiu de la proposició no de llei que s'ha presentat i que demana que Les Corts insten el govern de l'estat a realitzar totes les gestions oportunes per tal que es puga executar la construcció immediata dels trams 12-CS-5790, 12-CS-5800 i 12-CS-5810 de la CV-10 entre Vilanova d'Alcolea i la Jana és la contestació que des el mateix govern de l'estat se'ns dóna al nostre diputat en el Congrés, Joan Baldoví, se li contesta així:

«La redacción de los proyectos constructivos de la autovía AP-7 -és un error, supose que les senyories se n'han adonat, és A-7, si no seria autopista, ¿eh?
, però bé-, en el tramo coincidente con la CV-10 entre Vilanova d'Alcolea y La Jana en Castellón se subdividió en tres proyectos cuya redacción también se encuentra suspendida desde 2011.
» Bé, això és habitual ja, estem acostumats a això; però el gros és el següent: 12-CS-5790, Vilanova d'Alcolea, les Coves de Vinromà, la data de signatura del contracte és 18 de maig de 2011, la data de suspensió 15 de juliol.

Curiosament, dies abans de les passades eleccions es firma el contracte perquè, lògicament, el Partit Popular poguera anar a les eleccions explicant que això ja estava fet però la il·lusió no arriba a dos mesos; entre el 18 de maig i el 15 de juliol resulta que això se'n va tot, se suspén el contracte signat.

El segon tram, el 5800, que va de les Coves a Salzadella, se signa també el 25 de maig, poc abans de les eleccions, pràcticament en.
.
.
, i el 15 de juliol també es suspén.

I el tercer, el tram 5810, es contracta, ja després, el 29 de juny, i el 31 d'agost, per no ser menys, també es suspén.

Després ens expliquen que estes actuacions estan en el pla d'infraestructures de transport i vivenda, pel que està prevista la seua execució en funció de les disponibilitats pressupostàries.
Disponibilitats pressupostàries que estaven i que van deixar d'estar, perquè se va fer el contracte i es va suspendre eixe contracte.

Davant d'ahí, la nostra pregunta és clara: escolte, ¿que des de la ciutat de Castelló cap al nord no som valencians?
Eixa és la pregunta molt clara.
¿O és que volen prendre'ns el pèl una vegada més?

L'actitud del govern espanyol respecte a les persones de Castelló en matèria d'infraestructures és una autèntica presa de pèl.
Ens prometen que iniciaran les obres i, després, se retiren.
Ací tenim l'exemple.
Moltes vegades dien: «És que vostés diuen.
.
.
» Ací tenen la contestació formal i signada.
Sempre mos dien després: «Hi ha crisi.
» Estes obres estaven abans de la crisi, i no han fet res.
¿Què passarà ara?

Nosaltres, a les peticions que se feen.
.
.
, que nosaltres féem des de Castelló, sempre he trobat la mateixa contestació: indiferència.

Passa en la retirada del peatge de l'AP-7, com una solució a una nacional 340 que cada dia va amb més problemes.
Però ni variants, ni ampliacions.
I no s'acaba l'autovia, la CV-10, entre Benlloch i la Jana, per més que es van comprometre a executar-la, ¿eh?
I que s'estan esperant, ¿a què?
¿Al 2019?
¿Que s'acabe la concessió de l'autopista?
¿És eixa la raó?
L'actual govern valencià també és incapaç totalment de dur a terme el que caldria fer en aquell moment.

¿Què cal fer?
Exigir.
No és hora de pregar ja?
És hora d'exigir al govern de Madrid que execute les obres a què es va comprometre des d'abans de la crisi, que done resposta a eixa petició clamorosa des de Castelló.

El greuge comparatiu amb altres territoris de l'estat cada vegada augmenta.
I la proposta de pressupostos que tenen vostés en el projecte de llei presentat, no és menys encara.
És una estafa a tota la gent de Castelló la situació en la qual ens tenen.
I demostra la incapacitat del president Alberto Fabra de tindre una postura ferma davant dels seus amos en Madrid.

Les obres de la CV-10 entre Vilanova i la Jana estan suspeses, com he dit, des de l'any 2011.
La seua execució es farà, com he dit, en funció de les disponibilitats pressupostàries, que ja estaven i les van retirar.

He de recordar que l'acord signat entre l'estat i La Generalitat, pel qual el govern central es comprometia a executar les obres d'aquest tram de la CV-10, és molt anterior, com havia dit, a la crisi, molt anterior.
I si des de Madrid s'haguera complit, ara ja estaria tot en marxa.
Sí, sí.

Reitere, ¿per què no està en marxa?
¿Quins compromisos tenen vostés amb la concessionària de l'AP-7?
Després de tot el que està eixint, només falta eixir això, la relació d'algun membre del govern del Partit Popular amb la concessionària de l'AP-7.

Perquè, clar, estos mateixos problemes els tingueren ja quan se va fer el canvi de peatge de Puçol a Almenara, que ja va haver-hi moltes pressions.
I en este moment, ¿quines són les pressions que hi han?

Avui, ¿en quina situació estem?
Doncs que cal aprovar ja l'estudi definitiu sobre el tram d'autovia gratuïta A-7 de la Jana al Perelló.
Cal fer-la i deixar de burlar-se de nosaltres.
Me dóna igual les pressions que tinguen.
No podem estar dient, com han fet vostés fa poc, -quan dic vostés em referisc al partit, lògicament, perquè no són competències de La Generalitat, sinó de Madrid- que se restringix el pas de camions entre Nules i Orpesa per la inseguretat de la nacional 340, i quedar-se tan contents i mirant els àngels que passen, perquè ací els té exactament igual.

Prenen mesures improvisades, prenen mesures per a dir que fan alguna cosa, perquè l'únic que han fet és traslladar la problemàtica a un altre lloc.
Perquè recorde que la CV-10, en este moment, en el recorregut que vostés han posat, acaba on comença la CV-13, d'un sol carril, i amb uns pendents superiors al 5%, que són un autèntic perill i que han hagut.
.
.
, des de la prohibició, des del moment de la prohibició de circulació de camions per la nacional 340, hi han hagut ja accidents mortals també en esta CV-13, que va des de l'aeroport fins Torreblanca.
Ja n'hi han hagut.
El que han fet és desplaçar els problemes.

Senyories, jo no puc trobar.
.
.
no puc trobar cap explicació que es vote que «no» a una promesa que ja, a principis de 2014, va tornar a prendre la ministra Ana Pastor.
Va dir que es licitarien els projectes constructius a esta via entre la Jana i l'Hospitalet de l'Infant.
Però, clar, també era un altra presa de pèl, perquè licitar entre la Jana i l'Hospitalet de l'Infant, deixant-se el tram que quede entre Vilanova i la Jana, és una altra broma de mal gust que ens estan fent.

Per tant, senyories, jo el que demane és que vostés pensen realment que ningú ens puga a tornar a prendre el pèl als valencians, que tornen a pensar que al nord de Castelló seguim sent valencians i, per tant, recolzen esta proposta.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Pañella.

A esta proposició no de llei s'ha presentat una esmena per part del Grup Parlamentari Popular, amb registre d'entrada número 98.
848.
Per a la seua defensa, té la paraula el senyor Castejón.

El senyor Castejón Chaler:

Moltes gràcies, senyor president.

I en principi, alegrar-me de la darrera frase del senyor Pañella diguent que al nord de la Comunitat Valenciana també mos sentim valencians.
I, efectivament, que mos sentim valencians.
Nosaltres ho tenim claríssim.
Jo no sé vosté.

En principi, dir-li que anem a manifestar que estem totalment d'acord en el que ha dit vosté.
En el fons de la proposta, totalment d'acord.
I no és la primera vegada que ho diem en estes Corts, no es la primera vegada que donem suport a una proposta en el mateix sentit del que vosté proposa hui.
És un objectiu, insistixo, totalment compartit que es puga executar aquesta construcció en estos tres trams que falten de la CV-10, des de Vilanova fins a la Jana.

I si estem totalment d'acord, dirà vosté: i, ¿per què han presentat una esmena de modificació?
Una esmena de modificació que quedaria, i la vaig a llegir textualment, de la següent forma, diu: «Les Corts insten al Consell a instar al seu torn al govern central a què, d'acord amb el projecte de llei de pressupostos generals de l'estat per a 2015, reprenga la redacció dels tres projectes constructius -els que ha dit vosté, 12-CS-5790.
.
.
els tres- de la CV-10 entre Vilanova d'Alcolea i la Jana, i acabe la redacció i tramitació administrativa per a poder licitar i adjudicar les obres i, a continuació, procedir de forma immediata a la seua execució per a completar l'autovia de l'interior en la província de Castelló i la connexió nord.
»

Ja sabem que Les Corts són sobiranes per a adoptar les decisions que vullga, però ja sap que a tenor de.
.
.
, en el tenor actual de la seua proposta, això de «Les Corts insten al govern central», moltes vegades li he dit aquí que no és el més lògic; és que és a través del Consell.
Però això és el de menys, el fons és allò important.

Evidentment, la seua exposició de motius part d'una resposta del govern central al diputat de Compromís, efectivament, assenyalant que aquesta redacció dels tres projectes està suspesa des de juliol i agost de l'any 2011.
I vosté, aquí, s'ha atrevit a dir que era una forma que se poguera licitar abans de les eleccions, però no ha dit quines eleccions.
És a dir, té molt clar que aquell moment el que tragués a licitació i el que ho retirés no estava governant el Partit Popular a Madrid, que les eleccions no es van fer fins a novembre de 2011.
Per tant, aquí, vosté s'ha equivocat en el tir.
(Veus) És a dir, que no era responsabilitat del Partit Popular, perquè, efectivament, com vosté ha dit, se va retirar aquestes tres licitacions, però, insistixo, no era responsabilitat del Partit Popular.
Fins a l'any 2011, al novembre, no es van portar a terme les eleccions.
Aquí, per tant, vosté s'ha equivocat.

El que sí que ha fet el Partit Popular en el moment que ha arribat al govern central, doncs és reprendre aquestes coses que tenien paralitzades, se va incloure al Pitvi i, evidentment, també fica, com vosté ha dit, que se podrà portar a terme segons les disponibilitats pressupostàries.

I miren, no és només Compromís el que presenta aquesta reclamació a l'estat, perquè vosté també haurà de coincidir que no és només vosté, sinó, per exemple, la consellera Isabel Bonig ho ha reclamat directament al ministeri, i no només en una ocasió, sinó en moltes, perquè està clar.
I això ho tenim claríssim, i és el que li he dit que donem el suport, perquè aquesta autovia és fonamental, és imprescindible, i ho hem dit moltíssimes vegades, i amb això coincidim plenament, perquè és urgent descongestionar el tràfic de la 340, que és una de les carreteres que més sinistralitat té de l'estat espanyol.
Això ho tenim claríssim.

Però el tancament de la CV-10 és una actuació, insistixo, que es va reclamar, no d'ara, sinó de fa molts anys.
Caldrà recordar quan, en l'any 2008, La Generalitat va presentar un projecte bàsic de tot el tram, ho va remetre al ministeri perquè es continués la redacció dels projectes de construcció.

I este retard al qual vosté fea referència no és imputable al Partit Popular, perquè li recorde, la redacció del ministeri.
.
.
, en aquell moment estava sent titular la senyora Magdalena Álvarez, i després va ser el senyor José Blanco.

Quan se va suspendre aquests tres projectes, insistixo, i vosté ho ha dit, al juliol i l'agost de 2011, no era ministre cap del Partit Popular.
El ministre era el senyor Blanco.
És aixina.
Per tant, em podran dir, ara, que ara, ara la responsabilitat és del Partit Popular.
Efectivament, ara la responsabilitat la té el govern del Partit Popular.

I, ¿què és el que hem fet?
Tramitar en aquell moment que es va deixar.
.
.
-allò podríem dir- deixat de la mà de Déu este tros, i hem seguit la tramitació.
I en els pressupostos del 2015 ja apareixen una sèrie d'anualitats per a continuar amb aquest objectiu, que és prioritari tant per al nostre Consell, com per al govern de Madrid.

Per tant, a partir del projecte de pressupostos de 2015, cal entendre que la redacció continuarà, se podran portar a terme estos tres projectes i es reprendrà l'obra per a poder-la portar a terme, el que vosté dia, el més aviat possible, amb urgència.

Perquè, mire, a nosaltres també mos agradaria dir: que se construïsca immediatament.
Però cal ser rigorós, cal ser seriós, i tot sabem el passos que cal donar.
Tots els coneixem.
Hi ha uns temps necessaris, i ho saben.
Per tant, aprovada la proposta, tal com vosté la planteja, per a nosaltres seria un brindis al sol.

I com volem que aquesta proposta se puga portar a terme, per això hem portat la proposta d'esmena, perquè (inintel·ligible) .
.
.
 el millor dels escenaris se puga portar a terme, seguint els pressupostos que estan establerts i que, en definitiva, les obres se puguen adjudicar.
.
.
, se puguen licitar i adjudicar seguint els processos.

Perquè què més voldríem nosaltres que en els moments en què hi havia bonança econòmica que esta obra se podria portar a terme.
I tots sabem per què no es va portar a terme.
Se va firmar un protocol de carreteres entre l'estat central i la Comunitat Valenciana; se va fer responsable d'un tram d'aquesta autovia, des d'Almenara fins al que és l'actual aeroport -fins a Vilanova d'Alcolea-; la Comunitat Valenciana va construir la part que havia de portar a terme.
.
.
i, mire, l'autovia se va quedar a mitat, perquè el govern central no va complir el seu paper, cosa que vosté ha dit.

Per tant, nosaltres pensem que mantenint l'objectiu, que no és altre que, que se construïsca el més prompte possible, la proposta que li presentem nosaltres en aquesta esmena de modificació arreplega l'objectiu fonamental que vosté planteja, i pensem que és molt més clar i molt més concís.
Insistixo, l'objectiu és el mateix i la forma de fer-ho pensem que en la nostra proposta queda molt més ben redactat, almenys.
Espero que siga acceptada pel grup Compromís.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Castejón.

Per a acceptar o no l'esmena té la paraula el senyor Pañella.

El senyor Pañella Alcàcer:

Gràcies, president.

Senyor Castejón, en principi, és veritat el que ha dit, que en el moment en què es va fer la data del contracte.
.
.
, la signatura del contracte no estaven vostés governant encara.
Jo és que crec que no ho he dit, això.

El que passa que en este tema moltes vegades se confonen, perquè la postura del Partit Popular i la postura del PSOE estan en consonància.
Només canvien en referència si un està governant o està en oposició, amb la qual cosa s'intercanvien la postura que tenen.
Però que a l'hora de la veritat, tant en el que és la situació de les carreteres, com els ferrocarrils, com en el que és la línia de rodalies entre Castelló i Vinaròs, i tot això, han estat sempre la mateixa postura, sempre oposats un a l'altre, però en funció de, simplement, qui governa i qui està en l'oposició.
Per tant, per ahí vindrà el que és la seua.
.
.

Però sí que és veritat que la suspensió, la data de suspensió, ja li dic que és de després de les eleccions.
Per tant.
.
.
, sí, després.
(Veus) Sí, sí, després.
Per tant, un crea; l'altre lleva.
I, a la millor, d'ací quatre anys, esta posició és la mateixa, però a l'inrevés.

Segona.
Sobre el que diu la proposta nostra.
Està claríssim.
Hi ha un tema que vostés no volen -que vostés no volen, no vol dir que no se puga- que Les Corts insten al govern de l'estat.
Vostés diuen que no volen.
Val, no volen, doncs canvien.
Però això no vol dir que no es puga.
Les Corts tenen autoritat per a instar a qui vullguen.
Les Corts, com a tal òrgan, tenen capacitat d'instar -vostés no volen, canvie-ho-, a realitzar totes les gestions oportunes, totes, des de la primera fins la darrera, per tal que es puga executar la construcció immediata, -immediata vol dir que fagen.
.
.
, inicien, primer, tots estos trams entre Vilanova i la Jana.

Vosté me presenta una esmena.
Tal com està redactada, ja li ho dic, que no li la vaig a acceptar.
Tal com està redactada.
Però també és veritat que, perquè volem que s'aprove, jo li proposaré una transaccional.
Li ho explique.

No estic d'acord que «d'acord amb el projecte de llei de pressupostos generals de l'estat per a 2015».
No, perquè, d'acord amb el projecte de llei de pressupostos generals de l'estat per a 2015, no es farà.

Per tant, jo li dic, «Les Corts insten el Consell a dirigir-se al govern de la nació perquè es creen en el projecte de llei del pressupost general de l'estat de 2015 les línies pressupostàries adients per a -i ahí ja vindria- reprendre la redacció dels tres projectes», tal com vosté (inintel·ligible) .
.
.

L'única diferència: no d'acord amb el que diu el pressupost, perquè, d'acord amb el que diu el pressupost, serà impossible executar-les, sinó que el que demanem i exigim, perquè ja li dic, ja no és hora.
.
.
, «és que nosaltres demanem», no és hora de demanar, és hora de plantar-se i exigir que se complisquen, que hi hagen les partides necessàries, les línies pressupostàries necessàries per a poder executar estos trams.
Si vosté m'ho accepta, jo li accepte eixa modificació en el text que vosté ha posat.

El senyor president:

Senyories, jo he entés que n'hi ha una proposta d'aproximació de les dos qüestions.
Si a vostés els pareix bé, suspenem un moment la comissió per tal de vore si arriben a un acord o no arriben a un acord.

Moltes gràcies.

(Se suspén la reunió durant uns minuts)

El senyor president:

Vist que no hi ha hagut acord, el que toca ara és la rèplica per part del senyor Castejón.

El senyor Castejón Chaler:

Moltes gràcies, senyor president.

Bé, després de parlar amb el representant de Compromís, jo, evidentment, a la resposta no vaig a entrar en els juís de valor, les explicacions que vosté ha fet de com s'han d'enfocar els temes.

Simplement que nosaltres havíem presentat una proposta, una modificació en esta esmena, perquè teníem molt clar quines són les partides pressupostàries que avui per avui estan dotades en els pressupostos generals de l'estat per a l'any 2015.
Pensem que el que no és viable és que en l'any 2015 se pense ja en els projectes de construcció d'una autovia que sabem que seria inviable.
Per molt que volgués fer en este cas el ministeri, seria inviable perquè primer el que s'ha de fer és el que es va suspendre quan estava governant el Partit Socialista, és a dir, aquells projectes constructius i tirar-los endavant.
I això tot el món sabem que tenim uns terminis, i que tenen unes dates i que s'ha de portar a terme.
I és el que està disposat.

Està clar que l'autovia, la CV-10, la construirà el Partit Popular seguint els terminis i seguint tot el procediment normal i legal.
I, per tant, com la nostra proposta no ha sigut acceptada per part de Compromís, ja els avanço que la votarem en contra, la seua, i que avui mateix o demà presentarem nosaltres una PNL exactament en els mateixos termes que avui havíem presentat la nostra proposta.

L'objectiu és el mateix.
Els terminis per qui governa i qui té la responsabilitat sabem quins són.
Per tant, el que no podem fer és càntics de sirena o brindis al sol, que és el que en definitiva se mos presenta per part de la PNL de Compromís.

Res més i moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Castejón.

Sí, senyor Pañella, té vosté la paraula.

El senyor Pañella Alcàcer:

Moltes gràcies, senyor president.

Simplement dir que la proposta del Partit Popular ha demostrat que era.
.
.
M'ha donat tota la raó en la primera intervenció que he fet quan ens estan prenent el pèl.
Efectivament, intentaven tornar-nos a prendre el pèl una altra vegada.
Per què?
Perquè quan el senyor Castejón està parlant de terminis, nosaltres no en posem cap de termini en la nostra proposta.
És una proposta que està pensada perquè es puga aprovar.
Perquè esta simplement diu que s'inicien, que es realitze totes les gestions oportunes perquè es puga executar la construcció immediata de tal.
La construcció immediata significa que si s'ha fer, el primer tema és el projecte, se comença pel projecte, però que se comence per tot.
Per tant, estava clar.

Sobre la proposta que el senyor Castejón ha fet, simplement dir-li que li acceptava tota la redacció i només posava una.
.
.
: que es creen les partides pressupostàries adients per a fer el que ell dia, no per a iniciar demà la construcció, per a fer el que ell diu.
I el problema està que demanem les partides.
.
.
que es creen les partides pressupostàries.
Hem definit el problema.

Això vostés no ho van a fer.
Per què?
Doncs ja ho he dit.
Perquè estan submisos al que se diu de Madrid, i per tant això els incapacita per a fer una defensa clara dels interessos dels valencians.

Les paraules.
Sí, no, «clar que som valencians», «m'alegre que vosté reconega que som.
.
.
».
No, si jo li dic que és que econòmicament dóna la impressió que no ho som, perquè s'acaba pareix ser en Castelló, el tema de les comunicacions cap al nord, ni rodalies, ni autovia.
De Castelló al nord a pagar, per l'autopista i sense transport públic pràcticament.
Eixa és la realitat.

Per tant, no me vinguen vostés amb comèdies.
I perdone que li ho diga ben clar.
No me vinguen amb comèdies, que açò ha sigut una autèntica presa de pèl la proposta que vostés han fet, l'esmena que vostés han proposat.

Seguim en el mateix, seguim en el mateix.
Vostés no van a fer absolutament res perquè açò es faça.

I el problema és que no hi han diners, no hi han diners.
Però és una curiositat això que mos diu.
.
.
, perquè de Madrid mos diuen que no n'hi han diners, però és com el Guadiana açò dels diners.
Ara n'hi han i ara no n'hi han, apareixen i desapareixen.
Perquè per a rescatar, per exemple, l'AP-7 mos van contestar que no hi havia diners, però per a rescatar totes les autopistes de Madrid hi ha 2.
300 milions d'euros.
Per a eixes sí.
Ah!
No hi han diners!
No n'hi havien, però ara n'hi han, segons per a on sí que n'hi ha.
I ací trobem que el Partit Popular està ben calladet, ben calladet davant d'esta situació.

Per tant, mire, si vostés són partidaris de conservar i fer este Guadiana monetari, queden-s'ho.
Mire, ací hi ha una qüestió que Georges Orwell ja ho va dir en La revolta dels animals, sí, sí, ho va dir, diu «tots els animals són iguals, però alguns animals són més iguals que els altres».
A nosaltres ens toca de ser els que no som tan iguals com els altres.

Gràcies, senyoria.

El senyor president:

Gràcies, senyor Pañella.

Per a fixar posició, té la paraula pel Grup Parlamentari d'Esquerra Unida el senyor Tormo.

El senyor Tormo Ruiz:

Moltes gràcies.

A vore, ací estem en un espectacle lamentable en el qual se deixa palés per un costat la debilitat del Consell, del govern del senyor Fabra, i per un altre costat també el que se deixa palés és l'ús electoralista d'infraestructures que són necessàries, com esta que estem parlant, que és la finalització dels trams de la CV-10 en el trams de Vilanova d'Alcolea fins a les Coves de Vinromà, les Coves de Vinromà-Salzadella i Salzadella-Traiguera.

I és un.
.
.
se veu l'electoralisme per la qüestió que després, abans d'unes eleccions, abans d'unes eleccions autonòmiques, se diu que se va a emprendre l'actuació per a finalitzar estos trams de carretera; i dies després de les eleccions ja se suspén eixa intenció d'acabar els trams.
Per tant, queda palés l'interés electoralista, l'ús electoralista que fa el Partit Popular en anunciar obres.

Però és que estem parlant d'unes obres que amb la que està caient de malbaratament i.
.
.
que estan portant per part del Consell, realment estem parlant d'una quantitat, al costat dels diners que s'han malbarat en el Consell, ridícula.
Perquè estem parlant de 5,56 milions per a poder connectar realment el nord del País Valencià amb la resta per la CV-10.

Però és que això, 5,56 milions, que serien com dos salaris del senyor Calatrava per les seues maquetes.
Però és que, a banda, tenim també qüestions que són molt més pràctiques, molt més econòmiques, i que també demostren l'interés de beneficiar ingressos particulars, per part del govern del Partit Popular, tant el d'ací com el de Madrid, que és no recuperar l'AP-7.
O siga, tenim ahí una AP-7 que enllaça el nord fins al sud en el País Valencià i no els dóna la gana recuperar-la.
Ajornen, ajornen i ajornen la recuperació, quan ja està més que pagada.

Per tant, nosaltres, òbviament, anem a recolzar la proposició no de llei presentada pel Grup Parlamentari Compromís.
Estem parlant que resten per executar 46 quilòmetres.
I que són 46 quilòmetres que per als ciutadans i les ciutadanes del nostre territori són vitals.
I no escometre la seua finalització és la foto de la deixadesa que manté el govern de Fabra als ciutadans de les comarques de Castelló.

Per tant, com he dit, anem a recolzar la proposició no de llei.
Cal recordar que la ministra Ana Pastor va anunciar a novembre de 2013, en el Congrés dels Diputats, que a principi de 2014 se licitarien els projectes constructius d'aquesta autovia entre la Jana i l'Hospitalet de l'Infant, en Tarragona.
Però veiem que mentrestant se fa eixes inversions o almenys està dient que se van a fer eixes inversions, queden paralitzades infraestructures vitals per als valencians i les valencianes, com les que estem parlant, entre Vinalova d'Alcolea i la pròpia Jana.

Per tant, és una demostració, una vegada més, del poc interés pel govern del Consell pels interessos reals dels ciutadans i les ciutadanes.

Gràcies.

El senyor president:

Gràcies, senyor Tormo.

Per part del Grup Parlamentari Socialista, té la paraula la senyora Besalduch.

La senyora Belsalduch Besalduch:

Sí.
Gràcies, president.

I per avançar que anem a donar suport a la PNL presentada pel Grup Compromís, cosa que no haguérem fet si haguera acceptat tal qual l'esmena el Partit Popular, perquè, conforme bé s'ha dit, esta esmena era una esmena trampa, eh?
, trampa, pensant que són els últims pressupostos de l'estat abans de les properes eleccions, i en les últimes comissions que hem tingut el PP ha canviat una mica l'estratègia presentant esmenes per a dir que no diu que no, perquè estan ahí les eleccions.

Però, bé, és veritat que se suspenen els contractes en el 2011 i és veritat que en novembre de 2011 entra el Partit Popular a governar a Madrid.
I des d'aleshores este projecte, que és vital per a vertebrar l'interior de la província de Castelló, ha dormint el sueño de los justos.
És veritat que apareixia als pressupostos, ha aparegut cada any als pressupostos en unes quantitats tan irrisòries que feien absolutament inviable, eh?
, ni tant sols un projecte bàsic, ja no el d'execució, sinó bàsic d'estos tres subtrams per a acabar el tram de la CV-10 o l'A-7 dins de la província de Castelló, feien totalment inviable.
Cada any el Partit Socialista en les Corts Generals ha presentat esmenes perquè hi haguera partida pressupostària adient per a començar esta redacció.
I el Partit Popular en el Congrés, i és més, els diputats i les diputades que estan allí per part del Partit Popular de la Comunitat Valenciana han votat que no a estes esmenes.

Enguany també hi ha esmenes presentades.
Jo no sé si el senyor Baldoví ha presentat esmenes, ja m'ho dirà vosté, senyor Pañella.
Però sí que li dic que el Partit Socialista ha presentat esmenes perquè hi haja una quantitat adequada per a començar de veritat durant el 2015 en la redacció dels projectes constructius d'estos tres subtrams, en concret, un milió d'euros per a cada subtram demanat per esmena, perquè és la quantitat que faria factible començar en la redacció d'estos tres projectes.

És lamentable que tinga la culpa un govern socialista per tindre paralitzats tres mesos esta redacció o esta adjudicació, i que durant tres anys, perquè estem ja quasi en el mes de novembre, el Partit Popular no haja fet absolutament res, res, sobre esta autovia que, com he dit, és fonamental per a la vertebració de la província de Castelló.

Però és que a més estem ací en els plens, en les comissions, dient que efectivament la Comunitat Valenciana té un infrafinançament, que no tenim les inversions en els pressupostos generals que mos pertoquen.
He de dir que la província de Castelló és la província de la Comunitat Valenciana amb més percentatge de desocupats i que faria falta un recolzament més important per part del govern central en els pressupostos per a pal·liar totes estes mancances que tenim els valencianes, i en concret la gent de la província de Castelló.

L'esmena s'ha presentat, i que dia que.
.
.
, que.
.
.
se tirés endavant d'acord amb dels pressupostos generals de l'estat.
Ja ho vaig en una altra PNL que se va substanciar ací sobre esta qüestió.
El Partit Popular ací, a estes Corts i en esta carretera en concret, mos enganya contínuament, contínuament.
Perquè, ja ho vaig dir, nosaltres, jo personalment i l'alcalde de Santa Magdalena vam tindre una reunió fa un any amb el subdelegat del govern, representant del govern central a la província de Castelló, on literalment mos va dir que esta infraestructura no s'anava a tirar endavant, textualment.
I ara ací mos volen fer creure que perquè hi ha 300.
000 euros en els pressupostos generals de l'estat per a la redacció d'estos projectes, que això se va a fer.
Perquè això només és reflectir-ho en els pressupostos per a poder vendre després que ells estan i que volen esta autovia, quan és absolutament mentida.
Perquè, que jo sàpiga el representant del govern central és el subdelegat del govern a la província de Castelló i no van a tirar endavant esta infraestructura.

Aixina que mos alegrem, no perquè no hi ha consens, que no mos alegrem per això de que no s'haja acceptat l'esmena.
I reitere que el Grup Socialista donarà suport.
I demane al Grup Popular que els diga als seus diputats a Madrid que recolzen les esmenes que ha presentat Ximo Puig en el Congrés dels Diputats perquè esta redacció dels projectes d'esta carretera tire endavant.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Besalduch.

Senyories, conclòs el debat passem a votació.
Vots a favor de la proposició no de llei?
7.
Vots en contra?
8.
Per 8 vots en contra i 7 a favor, queda desestimada.

Proposició no de llei sobre l'elaboració per Renfe i ADIF d'un programa d'inversions a la línia de rodalia C-3, presentada pel Grup Parlamentari Socialista (RE número 92.
445, BOC número 273)

El senyor president:

Senyories, passem a l'últim punt de l'ordre del dia, que és el número 12: presa en consideració de la Proposició no de llei sobre l'elaboració per Renfe i ADIF d'un programa d'inversions en la línia de rodalies C-3, presentada pel Grup Parlamentari Socialista.

Per a la seua defensa, té la paraula el senyor Signes.

El senyor Signes Nuñez:

Gràcies, president.

No és la primera volta que exigim el que anem a exigir amb esta proposició no de llei en estes Corts.
Ho hem fet moltes voltes davant la paràlisi del govern central i davant la falta d'inversions, que en els quatre anys que du governant està deixant d'assignar a esta línia.
Es una línia, la línia ferroviària Madrid-València, que és de vital importància, la C-3, per a Utiel i les poblacions de la comarca, així com per a la resta de municipis que tenen estació en esta línia, tant en direcció a València des d'Utiel, com en sentit a Madrid.

Recentment la premsa ha informat sobre el descarrilament, això fa molt poc, d'un comboi de rodalies de la línia C-3, línia que utilitzen els veïns d'esta comarca i que, a pesar de no haver sofert danys greus per a les persones, sí que ha constituït un avís molt important sobre el deteriorament i abandonament de la línia.

En estos últims anys, i des d'alguns organismes, s'ha justificat la falta d'inversió en la línia, adduint el reduït número d'usuaris.
Cal dir, no obstant, que difícilment augmentarà este número si les condicions actuals continuen.
Els combois no apleguen fins al centre de València, apleguen fins a la Font de Sant Lluis i ahí agafen la línia 1 de Metrovalencia per arribar al centre de València.
Els vagons són incòmodes i antiquats i la duració del viatge és desproporcionada i res competitiva.

Si a tot això s'afegix el deteriorament de la nova adjudicatària de la línia d'autobús alternativa que s'ha posat, el viatger que se vol desplaçar fins a València des d'Utiel, mitjançant transport públic, suporta cada vegada més incomoditats i deficiències.

I és per tot això que el que nosaltres demanem és que les Corts Valencianes insten el Consell de La Generalitat a dirigir-se al Govern d'Espanya a que exigisca al Ministeri de Foment, a la direcció de Renfe i a ADIF, un programa d'inversions definitiu i suficient en la línia de rodalies C-3 que garantitze l'accessibilitat en les seues estacions de forma immediata, la seua modernització, electrificació i desdoblament, la reposició del seu accés fins l'estació del nord de València i, no com ara, fins la Font de Sant Lluís.
Ara encara no la Font de Sant Lluís, ara Sant Isidre i, a través de la línia 1, estació del nord.

Això és el que demanem.
I la raó és molt senzilla.
Si la falta d'inversions és durant anys, encara que des de 2005 és veritat que s'han injectat 30 milions d'euros, claríssimament insuficients, el que més ha ajudat és el que més ha ajudat a que la línia se degrade i haja perdut viatgers de forma incessant al no poder circular per ella els trens més moderns.

En la província de Cuenca, la via descansa sobre travesses de fusta.
Solament en els últims sis anys s'ha substituït els carrils i les travesses per altres de formigó entre València i Utiel.
Però no s'ha fet absolutament res, res per eliminar les dificultats dels túnels i les muntanyes entre Setaigües i Bunyol.
I l'única inversió aprovada ha sigut xicotetes actuacions que no han solucionat per a res eixa problemàtica d'esta línia.

Respecte a les xifres de la C-3 és una línia que cal dir que és molt sol·licitada pels usuaris, que supera el milió de persones cada any.
No obstant, eixes xifres se nodrixen dels passatgers de les poblacions entre Bunyol i València.
Si agafem els usuaris entre Setaigües, Requena, Utiel i Camporrobles, eixos aporten menys del 10% del passatge global.

Ací el que ha passat és que sense un efecte pervers de l'arribada de l'AVE Madrid-Conca-València ha sigut el que ha assestat un colp definitiu a la C-3, quan es va tallar l'accés a l'estació del nord, com deia abans, a causa de les obres de l'alta velocitat i els trens passaren a tindre com a estació termini València-Sant Isidre.

Totes les poblacions s'han ressentit.
Els passatgers d'Utiel, Requena, Setaigües, Bunyol i Xiva, Cheste, Loriguilla, Aldaia, Xirivella van vore com el temps de viatge s'incrementava en 15 minuts per arribar de Sant Isidre al centre de València, en la mesura que havien d'agarrar Metrovalencia.

Moltes incògnites són les que hi ha sobre este traçat i poques certeses.
L'única, l'única és que és una línia vella amb el passatge en línia descendent, degut a les circumstàncies de ser una línia vella sense desdoblar, sense, com deia la proposició no de llei, electrificar.
I el que hi ha és un futur incert.

L'eix mediterrani, el corredor mediterrani tampoc va a canviar esta situació, ja que està decidit que les mercaderies des de València fins a Madrid circulen per l'antiga línia convencional de l'A-7.
Per tant, el corredor mediterrani no va a fer que esta línia C-3 siga millorada com requerix i que siga adaptada amb doble via per a passatgers i per a mercaderies, no va a fer-ho.

Per tant, és una situació que realment és molt preocupant per a tots els veïns de la línia.
Estan tancant-se algunes estacions, estan reduint-se freqüències.
És una línia que, a part de ser vella, antiga, que li falta modernitzar-la que li falta desdoblar-la, que li falta electrificar-la, a més també està patint, com dic, els efectes de tancament d'estacions, de reducció de freqüències, etcètera, etcètera.

Per tant és absolutament imprescindible que La Generalitat moga fitxa i que exigisca al govern de l'estat perquè el govern de l'estat exigisca a ADIF i a Renfe la millora immediata d'esta línia C-3.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Signes.

Per a fixació de posició, pel Grup Parlamentari d'Esquerra Unida, té la paraula el senyor Tormo.

El senyor Tormo Ruiz:

Moltes gràcies, president.

Òbviament anem a donar el nostre suport a la proposició no de llei presentada pel Grup Socialista perquè cal seguir insistint, i coincidim, en la necessitat d'agilitzar la electrificació i millora en la línia C-3 de rodalies València-Utiel.
El projecte de la qual ja estava pressupostat per enguany amb només, recordem, 50.
000 euros i que per a 2015 compta amb un pressupost també ridícul de 51.
027 euros.

Una inversió de només 1 milió d'euros, però que estem veient que està arrossegada des de 2006, és una inversió insuficient si anem de 50.
000 en 50.
000.
Òbviament açò no ho vorem mai, ni nosaltres, ni generacions futures.
És un greuge per a la població uteliana que tinguen l'estació de l'AVE a meitat camí entre Requena i Utiel, però no compten amb un servei d'autobusos de la població per falta de rendibilitat, segons el discurs del Partit Popular, per falta de rendibilitat en el privatitzat servei.

Si, a més a més, el rodalies està en condicions dissuasòries entre el seu ús, el que fa és que no atrau potencials usuaris i el que està fent és espentar els ciutadans i ciutadanes a les carreteres.
Carreteres que estem veient que continuen amb un alt índex de sinistralitat.
I això és anar, eixa política és anar justament al que entenem nosaltres que és la política de mobilitat i sostenibilitat que hauríem d'estar engegant.
I que, a més, no és possible per a més del 60% dels usuaris del ferrocarril no tenen possibilitat d'accés a l'AVE.

Per tant, entenem que esta proposició és justa i cal l'elaboració, per part de Renfe i ADIF, d'un programa d'inversió en la línia C-3, que d'alguna forma possibilite i potencie l'ús de rodalies.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Tormo.

Per part del Grup Parlamentari Compromís, té la paraula el senyor Ponce.

El senyor Ponce Guardiola:

Gracias, señor presidente.

La línea entre Valencia y Utiel tiene un récord, puede que sea una de las líneas de todo el estado que menos se ha modernizado desde hace dos siglos.
Desde su puesta en servicio, en 1885, han transcurrido 130 años y la línea Valencia-Utiel sigue sin haber sido electrificada y sin desdoblamiento, que en el tramo Valencia-Buñol es ineludible y urgente, ya que tiene más de 52 servicios diarios.
Hemos de recordar que el tiempo de transporte oscila entre hora y cuarto y hora y tres cuartos entre Valencia y Utiel y viceversa.

La comarca tiene del orden de 40.
000 habitantes, tiene consignados por toda inversión para una infraestructura de comunicación básica y que tiene un papel fundamental en la vertebración del territorio, 51.
000 euros, como se ha comentado.
Obviamente, con esa cantidad ni se desdobla, ni se electrifica y esa cantidad, de alguna forma, retrata el interés que hay por vertebrar el territorio valenciano y las comarcas del interior.

Les recordaré que el servicio de cercanías, ese servicio público que utilizaba la mayoría de los usuarios del ferrocarril, casi el 90% de los mismos; mientras que el AVE, que es donde se han dirigido todas las inversiones, sólo lo utiliza el 3%.

Pero la línea C-3 lleva esperando desde 2006 una electrificación que supondría poder mejorar el material móvil y, en consecuencia, mejorar también la calidad del servicio a los usuarios y reducir los tiempos de recorrido.
En los presupuestos generales de este año próximo sólo se consigna la cantidad arriba reseñada de 51.
000 euros.

Hay que recordar, por ejemplo, lo que es el coste de un kilómetro de AVE, que en el AVE Madrid-Valencia-Alicante es de 15,07 millones de euros, 15 millones de euros un solo kilómetro de AVE.
Sin embargo, pues, las previsiones para el año que viene ya hemos comentado cuáles son.

No es problema solo de presupuesto, es problema sobre todo de prioridades.
Y, bueno, no hay que recordar la gran cantidad de infraestructuras que se han hecho, que van a tener costes elevadísimos de mantenimiento y un uso y rentabilidad por parte de la sociedad muy escasos.

Pese a que en el año 2005 figuraba la inclusión y estaba en el Consejo de Ministros y que en 2009 se inició la tramitación del proyecto de electrificación, en octubre de 2014 los habitantes de Requena siguen con un servicio tan deficiente como para motivar la moción del pleno del Ayuntamiento de Utiel, que se aprobó por unanimidad, en sesión celebrada el 23 de febrero de 2012, que supongo que ustedes conocerán, y en la que se acordó exigir al Ministerio de Fomento, a la dirección de Renfe en Valencia y a ADIF tres temas: la modernización de la línea, su desdoblamiento y electrificación; la reposición del acceso a la estación norte y la accesibilidad de las estaciones de la línea.
Recuerdo al Grupo Popular, porque se aceptó por unanimidad en el Ayuntamiento de Utiel.

En el acuerdo del ayuntamiento se decía: «La puesta en funcionamiento de la línea de alta velocidad no sólo ha beneficiado a la gente que usa los trenes de cercanías para ir a su trabajo o realizar gestiones, sino que nos ha obligado a renunciar a llegar al centro de la ciudad como veníamos haciendo desde la inauguración de la línea, en 1885.

Aquí hay una errata.
No solo no ha beneficiado a la gente que usa los trenes de cercanías, sino que, eso, se ha impedido llegar hasta el centro de Valencia.

También se recoge en el acuerdo del pleno que difícilmente pueden aumentar el número de usuarios en las actuales condiciones si los trenes no llegan al centro de Valencia, los vagones son incómodos y anticuados y la duración del viaje es desproporcionada y nada competitiva.

Porque, respecto a esto último, si ya las condiciones en que se prestaba el servicio eran deficientes, pasaron a ser pésimas en abril de 2008, cuando, por primera vez desde su puesta en servicio, dejó de llegar a la ciudad de Valencia, al centro de Valencia.
Lo que, junto a la mencionada excesiva duración del trayecto y las frecuencias insuficientes y desincentivadoras del uso, han motivado la pérdida de cinco mil viajeros diarios.
Viajeros que, por cierto, ante la carencia de alternativas, se ven obligados a utilizar el vehículo privado, en contra de las directrices de la Estrategia valenciana ante el cambio climático 2013-2020, vigentes ahora mismo, que propone transferir usuarios de los modos de transporte privado a lo público, como estrategia fundamental de reducir emisiones en el sector que en mayor medida las aporta en el territorio valenciano.

Pero, una vez más, queda claro que son declaraciones de intenciones vacías y que no hay intención de acometer la modernización, electrificación y desdoble de la citada línea.
(Remors) ¿No?
Bueno, quítenme la idea, si es que tienen argumentos.

Bien, eso del ferrocarril, ya lo hemos dicho, que utiliza el 95% de los usuarios, pero no han tenido el menor interés en vertebrar el territorio con las líneas demandadas por la sociedad valenciana desde hace décadas e imprescindibles para garantizar la movilidad sostenible.

Han consentido que se desmonte la red de líneas de media distancia y el deterioro de las de cercanías.
Hablamos de la descartada por ustedes, Gandía-Denia, descartada porque nunca han apostado por ella; del abandono en el que se encuentran otras, como la Xàtiva-Alcoi, antesala de su desaparición; y de la eliminación, a efectos prácticos, de las conexiones con Cuenca y Teruel.

Y veo que se ha acabado el tiempo.
Bien, obviamente apoyaremos la propuesta del Partido Socialista porque va en la línea de intentar potenciar un transporte público de calidad, sostenible, y la electrificación y mejora de servicios es fundamental en este caso concreto que nos ocupa.

Nada más y muchas gracias.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Ponce.

Pel Grup Parlamentari Popular, té la paraula el senyor Giner.

El senyor Giner Giner:

Moltes gràcies, senyor president.

Senyories, la realitat és que no deixa de sorprendre escoltar les intervencions dels grups de l'oposició.

La del senyor Signes, doncs, resulta evidentment sorprenent pels mateixos arguments que utilitza.

Les altres intervencions, doncs, bé, són interessants per les aportacions estadístiques i històriques que fan, però poc més.

I intentaré explicar-me per què.
Deia el senyor Signes, en la seua intervenció, que no és la primera volta.
Clar que no és la primera volta, si vostés ja en l'anterior període de sessions ja van presentar una iniciativa de similars característiques que va decaure, no es va arribar a defendre.
Però vosté és coneixedor que també presentaren en el debat de política general d'este any, de 2014, una proposta de resolució idèntica a esta, idèntica -però és que és calcada, como vosté sap-, a què li vam donar una resposta que jo necessàriament hui he de reiterar ací.
Perquè, clar, ací es fan afirmacions totalment gratuïtes.

Ja els vam dir que els estudis d'electrificació estan en redacció i que, des de gener de 2014, ja han començat les obres que van a permetre que els trens de la línia C-3 puguen aplegar a l'estació del Nord.
Unes obres que, en principi, deuen acabar en els primers mesos de 2015.

Per tant, en aquell moment del debat, esta proposta va ser rebutjada i, lògicament, doncs, ara exactament igual.
Perquè el contingut de la seua proposta, dels apartats a i b de la proposta de resolució, doncs, pràcticament, planteja unes qüestions, uns aspectes que, per cert, ja estaven inclosos en el Pla d'infraestructures ferroviàries de proximitat, de rodalies, per a la Comunitat Valenciana 2010-2020, presentat, li ho recorde -vosté se'n recorda perfectament-, en abril de 2010 per l'anterior ministre de foment, el senyor Blanco.
Li recorde que van estar inclús junts en eixa presentació.
Un pla que, doncs, tenia previst tres mil quatre-cents milions d'euros per al període 2010-2020.
Ho recorde perquè açò sí que és important, açò sí que és substancial.

El pla contemplava, doncs, distintes actuacions en les rodalies, i en particular en la C-3, doncs, que anaven des de duplicació de les vies fins a la millora d'estacions.
No vaig a insistir en això, perquè també és conegut.

El problema és que, vist el vist, eixe pla era poc més que una declaració d'intencions que mos van ficar allí damunt.
Mos van ficar un Power Point, van quedar de meravella.
.
.
Power Point sí, però projectes redactats ni un; programacions d'anualitats d'inversions, ni una.

Però no tan sols és això.
És que, a penes van passar dos mesos, i el senyor Rodríguez Zapatero va anunciar, en la sorpresa de tots els diputats en el Congrés, que estàvem a punt del rescat i que començava a aplicar uns retalls en diversos àmbits.

Bé, la retafila d'eixos retalls esmentats en matèria d'infraestructures viàries i ferroviàries la va explicitar el mateix senyor Blanco en juliol de 2010, i hem remet a eixe fet concret.

¿I això què va suposar, senyories, que a voltes mos oblidem?
Això va suposar la paralització de moltíssimes obres que estaven inclús ja en marxa.
Algunes licitades i adjudicades es van parar, i les van parar vostés.

Però és que, al mateix temps, eixa prioritat que donava aquell govern -prioritat entre cometes- en els pressupostos generals de l'estat per a 2011, doncs, es va vore claríssimament quina era la prioritat: 0,5 milions d'euros; és dir, la setanta-huitena part de 3.
400 milions previstos en el pla que vosté parlaven.
Clar, ara vénen vostés ací i mos volen vendre milongues.

El nou govern central, que es va constituir en 2012, va fer front a eixa situació de restriccions pressupostàries, va prioritzar, va ficar en marxa el Pitvi -que vostés coneixen-, en l'objecte de millorar la situació.

Però és que n'hi ha una qüestió que plantejava el senyor Signes que, bé, això ja és.
.
.
No sé si és que vosté estava fos per un oblit i per una amnèsia total, o estava entonant un mea culpa.
Perquè, vinga!
, plantejar com un problema que no accedisquen els trens d'esta línia fins a l'estació del Nord i que es paren en Sant Isidre, doncs, era una cosa com si.
.
.
Això?
Si això és culpa de vostés, si això ho van provocar vostés quan van ficar en marxa les obres de l'AVE.
I des de 2008 que van ficar en marxa les obres de l'AVE, eixos trens no han pogut accedir a l'estació del Nord.
Això és culpa absolutament de vostés.
I és este govern el qui ha ficat en marxa la solució, que no més enllà de tres, quatre mesos, podran ja accedir a l'estació del Nord.
¿Què conten vostés ací?
¿Què mos conten vostés ací?

Lògicament, la veritat és que, davant d'eixes propostes, la posició del meu grup no pot ser més que contrària a una proposició no de llei tan poc fonamentada i tan escandalosa en els seus arguments i en el seu fons.

Gràcies, senyor president.

El senyor president:

Gràcies a vosté, senyor Giner.

Sí, senyor Signes, té vosté la paraula per a rèplica.

El senyor Signes Núñez:

Sí, senyor Giner, dos coses: escandalosa i poc fonamentada, vosté podria dir-ho als alcaldes d'Utiel, als alcaldes de Requena i als alcaldes de Xest, que són del seu partit i que diuen el mateix que dic jo, i que diuen el mateix que dic jo.
Per tant, quan vaja a Xest, quan vaja a Requena o quan vaja a Utiel, utilitze eixa argumentació que m'ha fet a mi i diga'ls el que m'ha dit a mi, a vore si els convenç i a vore si es posen d'acord el seu mateix partit, perquè són del seu partit.
I no vull llegir-li ara, perquè no tinc temps, les reivindicacions i les crítiques que estan fent respecte a la mala situació d'esta línia C-3.

Per tant, senyor Giner, demagògia poca.
S'ha de tindre serietat.
I el que se diu en Utiel, el que se diu en Xest, el que se diu en Requena, s'ha de dir en estes Corts i ho ha de dir vosté.
I no poden dir el contrari allà que ací perquè, si no, el que passa és que ni els creuen allà ni els creuen ací, que és el que està passant-los a vostés en este tema.

I, a més, vull recordar-li una cosa, vull recordar-li una cosa, que el pla de rodalies 2010-2020, presentat no en juny, sinó en abril de 2010 en el Palau de La Generalitat, en el pati gòtic, on vosté i jo estàvem junts, he de dir-li que és un pla de rodalies cofinançat pel Govern d'Espanya i per La Generalitat.
Per tant, vosté no atribuïsca al Govern d'Espanya la inexecució d'eixe pla, perquè de la inexecució del pla té molta culta La Generalitat, que és cofinançadora d'eixe pla i per això el signaren en el pati gòtic del Palau de La Generalitat Camps i Blanco, i per això el signaren.

Per tant, no apunte els canons cap al govern Zapatero, com fan vostés sempre, i apunte els canons cap als governs Camps i Fabra, que són els qui tampoc han executat o han executat molt menys, zero, de què és el pla de rodalies.

El tren de la costa.
.
.
, que, per cert, jo voldré vore els seus diputats què voten en Madrid en les esmenes, per més de quatre-cents milions, que els diputats valencians.
.
.
, que el PSOE va a presentar als pressupostos generals de l'estat, on s'inclou el tren de la costa i actuacions com estes, voldré vore què voten els vint diputats valencians del Partit Popular allí.
Voldré vore-ho.

Sí, i voldré saber açò quin embolic és.
Si en Utiel se diu una cosa, en Requena una altra, en Xest una altra, ací vosté en diu una altra i en Madrid els diputats del Partit Popular en diuen una altra.

Senyor Giner, no faça demagògia.
No faça demagògia, per favor.

És a dir, esta és una línia.
.
.
I vosté ho sap perfectament que és una línia que, apart d'estar en el pla, és una línia que antigament, molt abans del pla, requerix d'inversions.
I els veïns i veïnes -i per això els alcaldes del Partit Popular se sumen-, els veïns i veïnes reivindiquen, reivindiquen que se millore eixa línia de rodalies.
Perquè és una línia fonamental, que passa per grans ciutats com són Aldaia, etcètera, etcètera, i que tenen molt de trànsit cap a València.

I vostés el que haurien de fer és votar el que nosaltres demanem, que és accessibilitat d'estacions, modernització, electrificació i desdoblament -que això està al pla de rodalies, però que ve demandant-se des de fa moltíssims anys.

I la reposició de l'accés fins l'estació del Nord sé que està executant-se, sé que és conseqüència de les obres de l'AVE -que Zapatero va executar l'AVE Madrid-Conca-València, que Zapatero va executar i no vostés-, sé que és conseqüència de l'AVE, sé que estan executant-se.
I el que ací demanem és pressa, pressa i diners perquè no acabe en la Font de Sant Lluís eixa línia C-3.
Pressa i diners.
I, en este moment, els diners només els pot posar en els pressupostos el govern del Partit Popular.
I, per cert, en 2015 no n'ha posat, no n'ha posat ni un, senyor Giner; i això és una evidència.
Per tant, vosté i el Partit Popular poden traure poc de pit en este tema.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Signes.

Sí, senyor Giner, té vosté la paraula.

El senyor Giner Giner:

Moltes gràcies, senyor president.

El primer que vull dir-li al senyor Signes és que el mateix que jo he manifestat ací perfectament estic disposat a manifestar-ho als tres alcaldes que vosté ha citat.
Perquè, senzillament, respon a un fet objectiu, a una realitat que ells també compartixen i que ells coneixen, i que vostés han volgut ocultar.

Perquè no perga de vista, senyor Signes, que en la proposició no de llei que vosté ha defés diu, literalment, demana literalment la reposició de l'accés a l'estació del Nord.
I he hagut de fer-li jo a vosté un exercici de memòria, sí, perquè vosté al final haguera de reconéixer que sap que les obres de l'accés fins a l'estació del Nord estan realitzant-se.
I ha admés també, com jo li havia dit en la primera intervenció, que era conseqüència de les obres de l'AVE, (veus) que podien haver-se desenrotllat de distintes formes i vostés són els responsables que això ocorreguera aixina.

Això és el que vostés demanen, (veus) i això.
.
.
Xe!
Perdone, deixe'm parlar.
I això és el que vostés demanen.
I això és el que diu literalment la seua proposta de resolució.
I això és el que en la realitat està ocorrent, senyor Signes.
Eixa és la realitat i no n'hi ha una altra.

Com també vostés demanen que es fique en marxa l'electrificació, i vosté, exactament igual que coneix l'altre, coneix perfectament que els projectes d'electrificació estan en marxa.

Per tant, això és una cosa que no es pot negar.
Com jo també els diria als alcaldes sense ningun problema, perquè també ho coneixen, que eixe Power Point que vosté i jo vam compartir molt bé, el projecte que van presentar era.
.
.
¿Sap què diuen en el meu poble?
Fum de botja, fum de botja, i es va demostrar quan als dos mesos… (Remors) Deixem parlar.
Quan als dos… Deixem parlar.
Quan als dos mesos, a penes dos mesos després que vingueren ací i feren eixe paripé, el senyor Zapatero va anunciar que estaven en la fallida total i que a partir d'eixe moment, el mateix senyor Blanco, començaren les retallades, que pareix que vostés obliden que els que van inventar les retallades són vostés.
Els que les van inventar són vostés.
I en el sentit que vosté plantejava, també els diria (inintel·ligible) .
.
.
alcaldes perquè també ho coneixen, que respecte d'això, el Pitvi, el pla d'infraestructures que des del 2012 ha plantejat, fins al 2024, la previsió d'eixe pla el nou govern central, entre altres actuacions estratègiques, contempla l'execució d'un pla global de rodalia, amb l'objectiu de millorar i ampliar la construcció d'eixa rodalia, com el mode d'alta capacitat a l'estructuració, vertebració del transport metropolità, contemplant també actuacions en les línies i en les estacions, com la construcció, la modernització i la millora d'estacions i intercanviadors.

Per tant, queda de manifest que la voluntat de l'actual govern central de millorar les línies ferroviàries de rodalia està ahí.
No obstant això, la concreció, normal, moltes voltes està condicionada, com vosté molt bé sap, al context econòmic i a les condicions pressupostàries.
En qualsevol cas, no deixa de ser curiós, senyor Signes, que en la PNL que plantegen en els últims anys s'ha justificat la falta d'inversions en la línia pel reduït nombre d'usuaris d'aquesta i que els usuaris no augmentaran si els combois no apleguen fins al centre de la ciutat.
Això és una argumentació que utilitzen vostés també.
Doncs bé, li he de dir que no deixa de ser curiós, com li assenyalava, perquè el motiu pel qual actualment els trens no apleguen en eixa línia C-3 a l'estació del Nord són responsabilitat de qui són, com ja li ha explicat anteriorment.

Mire, li ho diré d'una altra manera.
.
.
Sí, no, no, li ho diré d'una altra manera perquè s'entenga bé: és l'actual govern central el que va licitar en 2013 i ha començat en gener de 2014 les obres necessàries per a revertir la situació i perquè els trens de la línia C-3 puguen aplegar a l'estació del Nord.
Aixina a la millor ho entenguem millor, perquè vostés insistixen.
I perquè ho entenguen millor del tot: a principi de 2015 l'accés a l'estació del Nord serà una realitat, un dels punts que vosté planteja ahí, com si descobrira Amèrica.

El senyor president:

Senyor Giner.

El senyor Giner Giner:

I acabe, senyor president.
De tot l'anteriorment exposat i que he aportat personalment en nom del meu grup, evidentment la seua PNL resultava avantatgista, però no es podia evitar que se'ls vegera el plumero.

Moltes gràcies, senyor president.

El senyor president:

Moltes gràcies a vosté, senyor Giner.

Senyories.
.
.
(Remors) Senyories, per favor, senyories, passem a votació.
Vots a favor de la PNL?
7.
Vots en contra?
8.
Per 8 vots en contra i 7 a favor, queda desestimada.

Senyories, abans de concloure la comissió, agrair-los, com sempre la seua col·laboració.
I dos, prenguen nota que la propera comissió serà el 25 de novembre, que serà de control al Consell.
Preguntes i compareixences, en el seu cas.

Moltes gràcies.

(S'alça la reunió a les 12 hores i 56 minuts)