Agricultura%084801.04.09%20macro.html





Comissió d'Agricultura, Ramaderia i Pesca realitzada el dia 9 d'abril de 2013.
Comença la reunió a les 10 hores i 38 minuts.
Presideix la diputada senyora Esther López Barceló.
Reunió número 14.

La senyora presidenta:

Disculpen el retraso pero, bueno, se ha debido a cuestiones ajenas a sus señorías y, por tanto, no tiene importancia.

Comenzamos la sesión y le doy la palabra a la señora Barrieras para que pase lista y vea si tenemos quórum.

(La secretària passa llista per tal de comprovar si hi ha quòrum)

Muchas gracias.

Ahora pasamos a la lectura y aprobación, si hiciera falta, del acta de la reunión anterior.
La tienen sus señorías en las carpetas.
Si nadie tiene nada que añadir estaría aprobada.

Y ahora pasamos a hablar de las incidencias de la comisión.
Ya las tenían sus señorías en sus correos electrónicos, pero al final el orden del día ha quedado en dos preguntas parlamentarias al secretario autonómico.
Una de ellas se ha tenido que retrasar, esta mañana nos han dado el parte, por parte del grupo proponente, que sería la pregunta número 700 que pasaría a atrasarse.
Pero sí que sustanciaríamos después el punto número 3, la proposición no de ley, y el punto número 4 otra proposición no de ley.

Por tanto, le doy paso al señor vicepresidente para que dirija la sesión.

(Ocupa la presidència el vicepresident, senyor Eduardo Ovejero Adelantado)

Preguntes

El senyor vicepresident:

Señorías.

Bienvenido señor secretario autonómico a responder a las cuestiones que le quieren suscitar miembros de la comisión.
Ya ha oído a la presidenta que la primera pregunta se va a posponer al siguiente orden del día.
Por lo tanto, vamos a entrar con la pregunta número 726, que formula la diputada doña Esther López, del Grupo Parlamentario Izquierda Unida, al conseller de Presidencia, en este caso al secretario, sobre el pago de las ayudas a agricultores y ganaderos.
Por lo tanto, señora López, cuando usted pueda tiene usted su tiempo.

Al señor secretario sí que le quiero hacer constar, porque me parece que es la primera vez que asiste a esta comisión, que las preguntas son cinco minutos entre la respuesta y la posible matización.
Por lo tanto, que el tiempo está tasado.

Señora López, cuando usted desee.

La senyora López Barceló:

Muchas gracias, señor presidente.

Gracias, secretario autonómico por asistir.

La pregunta sería muy concreta y es: ¿cómo y cuándo piensa el Consell pagar las deudas que mantiene con los agricultores y ganaderos productores en concepto de ayudas?

Gracias.

El senyor vicepresident:

Gracia a usted, señora López.

Señor secretario, cuando usted quiera.

El senyor secretari autonòmic d'Agricultura, Pesca, Alimentació i Aigua:

Muy buenos días, señora presidenta.

Señoras y señores diputados.

Senyora López, el vicepresident del Consell i conseller de Presidència, Agricultura, Pesca, Alimentació i Aigua ja va dir en la seua compareixença de política general al mes de febrer que la seua preocupació fonamental és agilitzar el pagament de les ajudes i de la resta de compromisos de la conselleria que no s'han pogut fer efectius per la situació econòmica i financera que està travessant la Comunitat Valenciana.

El mateix vicepresident, jo com a secretari autonòmic i tot l'equip directiu de la conselleria, estem tots els dies treballant en eixe sentit i fent absolutament tot el que està en la nostra mà per a millorar la situació.
No li puc dir que anem a solucionar-ho tot i en breu, tant de bo poguera dir-li-ho, però sí que li puc dir que estem aconseguint alguns avanços importants.
Per exemple, a través de l'Agència Valenciana de Foment i Garantia Agrària este mes passat hem fet efectius pagaments d'ajudes per un import global de 19 milions d'euros.

En estos moments estem fent totes les gestions necessàries per a continuar fent més pagaments per uns imports significatius; si no tenim cap d'imprevist quant a l'aportació estatal esta mateixa setmana, dijous o divendres, començarem a fer efectiu el pagament d'altres 4,8 milions d'euros d'ajudes cofinançades pel Feader, pel Fons Europeu Agrícola de Desenrotllament Rural, que beneficiaran, estos 4,8 milions d'euros en conjunt, uns tres mil agricultors i ramaders.
I entre este mes i primers de maig, en funció també que vagen arribant les aportacions de l'estat per tractar-se d'ajudes cofinançades, tenim previst fer efectiu un altre bloc de pagaments per arribar als 20 milions d'euros o més de vint milions d'euros si fos possible.

Per tant, estem parlant d'un esforç molt important, al voltant de quaranta milions d'euros d'ajudes cofinançades pels fons europeus, que estem fent efectius en estos mesos, a pesar de les greus dificultats de tresoreria de La Generalitat.
Per descomptat cal continuar fent més.
I, en eixe sentit, continuem treballant dia a dia, des de la conselleria, des de l'Agència Valenciana de Foment i Garantia Agrària i des de tot el Consell.

Res més per la meua part i moltes gràcies.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias, señor secretario.

Ahora tiene, para si quiere hacer alguna repregunta, la diputada señor López tiene la palabra.

La senyora López Barceló:

Gracias, señor presidente.

Mire, señor secretario autonómico, usted mismo lo ha dicho, saben ustedes perfectamente todo lo que deben, saben que incluso se han tenido que presentar más de mil doscientas quejas individualizadas ante la sede de la representación de la Comisión Europea en España, en Madrid, por el impago de La Generalitat en las ayudas procedentes de los fondos europeos Feader.
Pero no solamente son esos los que se deben.

Ustedes también han comentado, usted ha comentado que se ha pagado parte, se ha pagado parte, tal y como hizo constar el señor Ciscar en una rueda de prensa.
Pero es que esa parte no llega ni al 10% de lo que se debe, es que no llega ni al 10% de lo que se debe si ustedes realmente con el pago que han hecho efectivo hace unos días y con el pago que prevén que se va a hacer, que sería entorno a unos veinte millones de euros, por lo que pude recabar, es que todo eso no llega ni a un 10% de lo que se adeuda.

Y, por ejemplo, si ustedes han pagado en las ayudas agroalimentarias al arroz, que se debían desde 2011, ha sido porque tuvieron que sacar en el pasado mes de diciembre los tractores al campo para hacer una reivindicación y protestar por medidas que ustedes iban a implantar.
Pero, sin embargo, se deben a cítricos y a la viña, pues, por ejemplo, ayudas agroambientales desde 2010.

Por lo tanto, estamos hablando de una situación de morosidad que está arruinando a un sector que debería de ser el sector estratégico de motor para la economía valenciana.
Y lo están arruinando desde 2010, porque los impagos y las morosidades todos vienen prácticamente desde esas fechas.
Es decir, hablamos de que hay una morosidad que va entorno a unos 120 millones de euros para el campo valenciano, pero es que además no tenemos garantías de pago.

Y ustedes no tienen ni la valentía, ni la audacia, ni la responsabilidad como para establecer un calendario de pagos que permita que los agricultores y los ganaderos productores puedan tener algún tipo de certidumbre a la hora de invertir en su propia explotación.
No están invirtiendo en sus explotaciones, porque no saben cuándo van a recibir las ayudas.
Y si ustedes al menos establecieran un calendario de pagos, esos ganaderos y esos agricultores podrían de alguna forma planificarse económicamente para poder llegar a la fecha que ustedes les dieran como fecha posible de pago con algún tipo de planificación y algún tipo de perspectiva de futuro.

Pero la realidad es que se está arruinando el campo y ustedes están sin cumplir con su responsabilidad, que ya le digo no solamente es la de pagar sino también es la de hacer constar cuándo lo van a hacer.
Estamos hablando de que necesitamos en la sociedad valenciana que la actividad económica de las explotaciones agrarias valencianas se pueda planificar.
Pero es que no se puede planificar el día después cuando no saben cuándo van a recibir las ayudas que, le repito, van entorno a 120 millones de euros las que se deben y se están debiendo desde 2010.

Por tanto, desde Esquerra Unida seguiremos denunciando, tal y como lo están haciendo las organizaciones agrarias, esta situación de alarma y esta situación de incertidumbre tan grande que está haciendo que un sector, que debería de ser uno de los principales motores de dinamización de la economía valenciana, esté totalmente atascado.
Esté atascado y no solamente eso sino que se esté arruinando, porque ellos sí que están teniendo que hacer frente a los pagos constantes que nadie les perdona; los pagos constantes de pagos de todo lo que tiene que ver con su explotación agraria y que nadie les perdona no como pasa con La Generalitat que es la mayor morosa en el país Valenciano y a la que todo el mundo tenemos que perdonar, entender, comprender y hasta incluso felicitar, porque se están haciendo todos los esfuerzos, que no sabemos realmente cuáles son.

Porque no solamente se debe desde fondos europeos, se deben muchas ayudas cofinanciadas, como usted ha dicho, se deben muchas que también son de fondos propios.
Esas de fondos propios, ¿cómo se van a financiar?
Díganme, ¿qué previsiones tienen ustedes para recaudar el dinero suficiente como para hacer frente a esta situación?
Una situación que además es el tema prioritario constantemente en esta comisión, en la comisión de agricultura, los pagos, que paguen para que podamos seguir hablando del resto de políticas y del resto de cuestiones que envuelven a las necesidades de los agricultores y ganaderos del campo valenciano.

Pero es que no podemos hacerlo mientras ustedes les están induciendo a que abandonen las explotaciones y a que no puedan seguir manteniendo su pequeña explotación o su mediana explotación a costa de que tengan ellos que estar abonando la seguridad social, etcétera, etcétera, todas aquellas cuestiones de obligado cumplimiento para ellos que, sin embargo, se les perdona constantemente a ustedes.
Y no solo eso sino que tenemos incluso que aplaudirles, porque el señor Ciscar, después de decirle que deben 120 millones de euros, diga que a lo mejor va a empezar a pagar veinte millones, que ya le digo no es ni el 10% de lo que se adeuda a todo el campo valenciano.

Muchas gracias.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias a usted, señora López.

El señor secretario por dos minutos y medio que le restan, tiene usted para contestar lo que desee.

El senyor secretari autonòmic d'Agricultura, Pesca, Alimentació i Aigua:

(Inoïble per raons tècniques) .
.
.
les ajudes a la producció integrada de la vinya, les ajudes a la producció integrada de cítrics, a l'agricultura ecològica, a la lluita contra l'erosió, a les ajudes a l'arròs en aiguamolls, ajudes a l'apicultura, és a dir, a la biodiversitat, etcètera, etcètera.
És a dir, estem fent tot per a saldar a 31 de desembre este tipus d'ajudes i altres moltes.

Jo li he de dir, respecte al que ha comentat vosté sobre les ajudes agroambientals, la pròrroga a les ajudes agroambientals no es deu a cap reivindicació sinó a un compromís de La Generalitat que va assumir ja a l'inici d'esta legislatura i, per tant, hem tirat endavant amb eixe compromís que va adquirir la conselleria en el seu moment.
I anem a fer-ho per eixe motiu.

I respecte de la reclamació que vosté deia de la Unió de Llauradors i Ramaders, bé, en concret, respecte a eixe tipus de reclamació, hi ha una referència genèrica a ajudes que s'han formalitzat, que ni tan sols en estos moments encara estan resoltes.
I és més, quant a alguna informació que es produïa en eixa publicació que havia fet la Unió de Llauradors, lògicament, per part de la conselleria, vull deixar ben clar que totes les ajudes que perceben dels fons Feader o dels fons Feaga es destinen única i exclusivament a les ajudes als agricultors i ramaders de la Comunitat Valenciana.

Li he de dir que la situació global d'altres deutes, sobretot en allò relatiu als fons propis, la solució d'eixe deute en agricultors i ramaders va necessàriament vinculada a l'esforç que està fent el Consell per aconseguir un nou model de finançament autonòmic més just per al conjunt dels ciutadans de la Comunitat Valenciana.
En eixe nou model estiga segur que molts dels fons propis que actualment no podem destinar podrem fer front a eixe tipus de deute.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias, señor Vañó, señor secretario autonómico, por sus respuestas y por su comparecencia en este caso.
Lo esperamos la próxima comisión, que ya se le avisará oportunamente, para contestar a la pregunta que hoy ha quedado ajornada.
Y también agradecemos la presencia del señor Espert entre nosotros, porque siempre será bueno para la comisión.

Paramos un momento mientras despedimos al señor secretario, pero continuamos rápidamente.

(Se suspén la reunió durant uns minuts)

El senyor vicepresident:

Sí, señorías.
Ya volvemos a poner en marcha la comisión.

Diga… Sí, señor Giner, sería usted…

El senyor Giner Giner:

Senyor president, una qüestió prèvia en què jo crec que estarem tots d'acord.

Es va produir un fet lamentable, la mort d'un llaurador en Elx.
I el meu grup parlamentari volia, abans que entrem en matèria, si la resta de representants dels grups parlamentaris ho estimen oportú, que constara en acta la condolença i el lament de la comissió per este trist succés.

El senyor vicepresident:

Sí.
¿Señorías, portavoces?
No hay ningún inconveniente por parte de la comisión.
Por lo tanto, por unanimidad, nos hacemos solidarios, como usted ha indicado.

Proposició no de llei sobre la modificació de la composició del consell assessor de la venda no sedentària a la Comunitat Valenciana que possibilite la presència de les organitzacions agràries i els llauradors, presentada pel Grup Parlamentari Compromís (RE número 43.
050, BOC número 133)

El senyor vicepresident:

Pues, entonces, señorías, sí que vamos a pasar ahora al punto número 3, que es la toma en consideración de la Proposición no de ley sobre la modificación de la composición del Consejo Asesor de la Venta no Sedentaria en la Comunitat Valenciana, que posibilite la presencia de las organizaciones agrarias y los agricultores, presentada por el Grupo Parlamentario Compromís.

Por lo tanto, para su defensa, tiene la palabra el señor Pañella.

El senyor Pañella Alcàcer:

(Inoïble) .
.
.
havia arribat a la mesa, simplement, perquè ací com no estava.
.
.
(Veus) Ah!
, doncs, jo no la tinc ací.
Val, perfecte.

Bé, doncs, precisament el dubte, senyor president, disculpe, era per saber si l'esmena transaccional que havíem acordat havia arribat a la mesa, com sí que ha arribat.

Crec que el debat el férem en l'anterior comissió.
Està reflectit en l'acta.
Hem arribat a un acord, assumit, he d'entendre, per tots els grups.
I, per tant, no.
.
.
, obviem el debat i passem directament a votació.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias, señor Pañella.

Pues, entonces, señorías, vamos a pasar a votar.
No obstante, si les parece, leeré el texto como ha quedado, para que ustedes sepan lo que votamos.

«Primer punto.
Les Corts Valencianes instan al Consell de La Generalitat a modificar la composición del Consejo Asesor de Venta no Sedentaria en la Comunitat Valenciana para que cuente con la presencia de la conselleria de agricultura que, a su vez, propondrá a las asociaciones agrarias que puedan estar presentes en este citado consejo.

»Dos.
El Consell de La Generalitat dará cuenta en estes Corts sobre el cumplimiento de esta resolución, como máximo a los tres meses de la aprobación de la misma.
»

Por lo tanto, señorías, una vez leído, vamos a pasar a votar este texto.
¿Votos a favor?
Pues, nada, por unanimidad, queda aprobada esta proposición no de ley con esta enmienda.

Proposició no de llei sobre l'elaboració d'un pla de reforç de la vigilància a les zones agràries, presentada pel Grup Parlamentari Socialista (RE número 46.
782, BOC número 141)

El senyor vicepresident:

Señorías, pasamos, pues, al punto número 4, que es la toma en consideración de la Proposición no de ley sobre la elaboración de un plan de refuerzo de la vigilancia en las zonas agrarias, presentada por el Grupo Parlamentario Socialista.

Tiene la palabra la señora Crespo.

La senyora Crespo Domínguez:

Gràcies, senyor president.

Senyories, l'apatia que en estos moments té el govern del senyor Fabra enfront d'un greu problema, que venim denunciant tant des del Grup Socialista com les diferents organitzacions agràries, ha fet que jo hui haja de començar la meua intervenció amb esta dramàtica notícia: «Un ladrón mata a tiros al vigilante de un campo de naranjas en Cheste».

Efectivament, senyories, la situació actual de robatoris al camp, on cada dia el sector patix nous episodis, de nord a sud de la Comunitat Valenciana, demana una actuació urgent per part de totes les administracions competents en la matèria, tant de la delegada del govern, senyora Paula Sánchez de León, com del conseller de Governació i Justícia, el senyor Castellano, i també del vicepresident i conseller d'agricultura, alimentació i aigua, el senyor Ciscar.
Haurien d'estar coordinats per a dur endavant una major prevenció i investigació de robatoris, però també intensificar la lluita contra els qui es dediquen a robar al camp, ja que, de no actuar ràpidament, el problema s'agreuja.
I, després de la mort d'una persona, no podem ser indiferents.
Tenim l'obligació d'actuar i posar remei al que s'ha convertit en una xacra.

Si bé és cert que els robatoris al camp, històricament, han sigut habituals, en els últims anys.
.
.
, millor dit, en els últims mesos, estos han patit un canvi qualitatiu, senyories.
Si no fa tant es robava la producció agrària, en estos moments es roba maquinària, es roba coure en els pous, es roben comptadors, animals, gasoil, ferramentes.
Per què eixe canvi, senyories?
Doncs, esta nova situació ve donada, per una part, pels baixos preus dels productes agraris, que no fan rendible el robar-los per a la seua posterior venda; i, per una altra banda, la desprotecció innata del medi rural.

Senyories, no podem descuidar les zones rurals i els problemes que puguen haver-hi allí, sobretot si tenim en compte que la falta de seguretat o la sensació d'inseguretat és un dels problemes que més alarma social crea.
Sempre s'ha dit que el camp no té portes.
Per tant, la inseguretat sobre les pertinences i les produccions pròpies és especialment rellevant.

Si a això li sumem la poca importància que li dóna la delegada del govern als robatoris al camp, perquè hi ha una cosa evident, és la menor -per no dir poca- importància que des dels poders públics, que són els que haurien de vetllar per la seguretat de tots els ciutadans, es dóna a les zones rurals.

Senyories, seria molt convenient augmentar, en estos moments de situació greu i alarmant, de constants robatoris al camp, els recursos humans, però també econòmics, perquè les forces de seguretat de l'estat pogueren fer un treball de vigilància i control de les zones rurals que, per falta de recursos, no està fent-se.
Una coordinació entre l'estat, és a dir, la delegada del govern, i l'administració valenciana -perquè, des de la desaparició de les cambres agràries, les competències en matèria de seguretat agrària han recaigut, fonamentalment, en els ajuntaments-, es veuria molt positivament per part del sector.
Un sector que es troba desemparat davant la legislació actual que no castiga els lladres.
Un sector indignat amb els polítics, que s'esmeren en protegir pobles i ciutats, però que s'obliden dels termes municipals, que també formen part d'un poble o d'una ciutat.
Uns agricultors i ramaders, senyories, que no veuen com posar fi a esta problemàtica de robatoris i que es senten abandonats per les diferents administracions competents, que tampoc posen cap facilitat per a denunciar els robatoris, perquè la veritat és que tenim un Codi penal que moltes vegades no arreplega els robatoris al camp com a tals, i són una simple falta legalment; i això els lladres ho saben.

Per a ser tractat com a delicte han de tindre un valor de 400 euros, i que els robatoris comesos per una mateixa persona no són tampoc acumulables a la mateixa causa.
I també, quan el robatori es fa entre diverses persones, el valor de la cosa furtada es dividix entre tots ells.

Això ha de canviar, senyories, tant la quantia, que s'hauria de rebaixar, com la resta de conceptes, que fan que actualment els robatoris al camp es queden davant de la justícia com a robatoris de poc valor i no condemnables com a delicte, la majoria de les vegades.

Esta situació és incomoda per als agricultors i ramaders, perquè veuen com els delinqüents no patixen cap càstig pels mals que han causat.

Per eixe motiu, hui propose a les seues senyories mesures que podrien mitigar els efectes dels robatoris, però, sobretot, mesures que, d'aprovar-se, podrien previndre molts d'estos actes delictius.
Una d'elles, perquè no tenim policia autonòmica, seria crear unitats de guarderia rural, dins del cos de la policia local, en aquelles poblacions que pogueren disposar del pressupost adequat -perquè, clar, tot val diners- per a fer-ho possible.
Una altra possibilitat, perquè tots som conscients de la dificultat econòmica que patixen les administracions locals, seria crear un servei de vigilància mancomunada amb l'ajuda de La Generalitat.
Segur que farien molt bé eixe control de vehicles sospitosos en els termes, de control de punts de venta de productes agraris de procedència dubtosa, també de control de ferramentes i tallers dedicats a la compra, de venda de material agrícola usat.

Com poden constatar, senyories, són coses elementals i bàsiques, és el que demane en la proposició no de llei.
I també cobririen les franges horàries on major incidència hi ha de robatoris, com són a migdia i per la nit.
Els lladres actuen amb tota tranquil·litat perquè no troben ningú a eixes hores per a impedir que roben.

Senyories, si demane que Les Corts insten el Consell a elaborar un pla que reforce la vigilància en zones rurals és perquè és una de les propostes que el Partit Popular portava en el seu programa electoral.
I confie que hui els diputats del Partit Popular voten a favor, perquè no es quede en una mera promesa electoral ja que, segons el senyor Bellver, síndic del Partit Popular en estes Corts, vostés parlen el mateix llenguatge que els valencians, doncs, no s'obliden que hi ha un bon grapat de valencians que viuen i treballen al camp, al món rural, a les zones rurals, i que en estos moments necessiten una resposta urgent al problema que patixen a diari i que podria solucionar-se si el Consell, si els consellers no llançaren tantes paraules al vent i realment parlaren el mateix llenguatge, perquè assumirien la responsabilitat, com a govern que són, i no dubtarien en posar una major inversió, una major implicació en donar solució als robatoris al camp.

Els agricultors, ramaders, volen un govern del PP combatiu i reivindicatiu, ací i en Madrid.
I, per desgràcia, en estos moments, quan vostés acudixen a Madrid, doncs, ho fan amb la boca tancada; no van allí a exigir mesures que puguen posar remei a problemes que patixen molts dels valencians, en este cas són les zones rurals les que hui portem a esta comissió, però en la majoria dels temes està passant exactament el mateix.

Ací, en esta comunitat, necessitem més agents de la Guàrdia Civil.
Necessitem que les patrulles siguen visibles en el món rural, en les zones rurals; que investiguen també quan n'hi ha un robatori perquè, clar, la falta de mitjans en estos moments, la falta d'agents de Guàrdia Civil fan que els delinqüents són els reis, en estos moments, en el món rural.
I açò s'ha d'acabar, senyories.

Crec que, si hui donen suport a la proposició no de llei que presenta el Grup Socialista, serà un primer pas endavant per a poder tornar la tranquil·litat de la qual sempre ens agrada presumir a la gent del món rural, de les zones rurals.

Res més i moltes gràcies.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias, señora Crespo.

Sí, hay presentada a este punto una enmienda, por parte del Grupo Parlamentario Popular.

Señor Giner, tiene usted su tiempo para la defensa.

El senyor Giner Giner:

Moltíssimes gràcies, senyor president.

Permeta'm que, en primer lloc, li refresque un poc la memòria a la senyora Crespo, tan propensa últimament a tindre eixes llacunes en el seu record.

Mire, en primer lloc, li he de dir que haurà vosté de recordar que el Grup Socialista -pareix haver oblidat això-, que el PSOE ha estat governant en Espanya des de març de 2004 a desembre de 2011, període en el qual el camp espanyol, i el valencià en particular, tenia i patia una situació idèntica.
.
.
, jo no diria idèntica, perquè algunes qüestions, doncs, s'han ficat (inintel·ligible) .
.
.
per a millorar-les, però una situació molt similar a la que patim en estos moments.
I, en eixe sentit, doncs, dir-li que també seria convenient que no oblidaren que va ser el seu grup i el seu partit -el Partit Socialista Obrer Espanyol- què en el seu moment es va oposar al canvi en el Codi penal.

Ara vosté fa una sèrie de plantejaments, en els quals mosatros, bàsicament, podem estar d'acord, i plantejaments que crec que podem canalitzar adequadament.
És evident que en el tenor literal de la seua proposició no de llei el meu grup no pot estar d'acord; però, com que n'hi han eixos punts de coincidència, és perquè, des del meu grup, hem plantejat una esmena de modificació i plantegem una proposta de resolució en què crec que podem coincidir, si deixem al costat qüestions que són absolutament secundàries.

Per això, el meu grup planteja una esmena en què les Corts Valencianes demanem que manifesten el seu recolzament a les actuacions que s'estan portant ja a terme, per part del Consell en col·laboració amb l'administració de l'estat i dels ajuntaments en la Comunitat Valenciana, per a millorar la seguretat en les zones rurals que, al cap i a la fi, és la qüestió que a tots mos preocupa.
I instem el Consell a, en primer lloc, continuar treballant per a impulsar les mesures que contribuïsquen a incrementar la coordinació i l'eficàcia de la llavor de les forces i cossos de seguretat, tant de l'estat com dels municipis i de La Generalitat, en la prevenció i persecució dels robaments en explotacions agràries i ramaderes.
I, en segon lloc, plantegem que reclame al Govern d'Espanya perquè promoga, una cosa en què mosatros hem estat sempre d'acord, que ho hem repetit i en què seguim estant d'acord i demanem, en este cas ho plasmem en esta proposició, demanant, a la major urgència possible, una modificació del Codi penal que done resposta a les demandes de les organitzacions agràries, ampliant la tipificació de delictes i castigant la reincidència en els robaments de collites, d'animals i d'instal·lacions agràries i ramaderes.

Per això, jo espere que en esta ocasió vostés sí que puguen votar i recolzar i donar suport al que és la modificació d'eixe Codi penal, que mosatros entenem que és absolutament necessària.

I plantegem esta proposta també perquè, en primer lloc, vostés també deuen saber que la seguretat ciutadana és competències exclusiva de l'estat, que correspon als cossos i forces de seguretat de l'estat sota la dependència, per tant, del govern central, garantir eixe manteniment.
En concret, és a estes a les que correspon, a estes forces, la prevenció i investigació dels actes delictius quan estos tenen lloc en el medi rural.

No obstant això, donat que la seguretat és una qüestió que preocupa de manera especial la societat i més encara quan afecta un sector tradicional i estratègic de la nostra comunitat, com és el sector rural, la Conselleria de Governació i Justícia col·labora amb la delegació del govern, amb totes les forces i cossos de seguretat de l'estat i amb la societat civil afectada, en la lluita contra estes activitats delictives a través de la pròpia policia de La Generalitat.

Jo, en eixe sentit, senyora diputada, he de dir-li que els agricultors, els llauradors i els ramaders estan desemparats en l'actual Codi penal, per això mosatros hem insistit especialment en el segon punt de la nostra proposta, en la modificació d'eixe Codi penal, perquè és tan.
.
.
i vosté ho ha fet també, i jo me n'alegre, i el meu grup se n'alegra, perquè el que ho faça el meu grup és reiterar el que venim diguent des de fa molt de temps, però que ho faça vosté com a representant del PSOE és tant com reconéixer que durant dos legislatures del Partit Socialista en el Govern d'Espanya han estat desprotegits els llauradors i els ramaders i no s'ha volgut fer res per ells, perquè vostés durant eixes dos legislatures haveren pogut perfectament modificar el Codi penal.

I prova de la preocupació del govern per la situació de l'àmbit rural és la visita que el mateix secretari d'estat de Seguretat, Francisco Martínez, va a realitzar, a València, el dia 18 d'abril -pròxim 18 d'abril-, per a reunir-se amb representants de La Generalitat, de les diputacions, Federació Valenciana de Municipis i Províncies i de les forces i cossos de seguretat de l'estat, aixina com també ho farà en el mateix context amb les associacions agràries.
Ahí, evidentment, això es fa per alguna cosa, per avançar en les línies generals de les iniciatives que el mateix Ministeri de l'Interior va adoptar respecte de la seguretat rural.

I per no dir-li sols un futurible, recordar-li també que, concretament, el 25 de març la delegada del govern ja va mantindre una reunió de treball amb el secretari d'estat al qual li va traslladar les peticions dels agricultors, dels llauradors, on es va acordar treballar conjuntament per donar resposta a les demandes del sector.
Això són fets concrets, per citar-li'n alguns.

Però, al cap i a la fi, el que importa és que, al nostre criteri, al criteri del meu grup, és que pugam arribar a un acord.
I mosatros hem ficat damunt la taula en estos moments una proposta que és superadora de les dificultats que pot plantejar la redacció de la seua, sense ningun dubte, i -crec-, si n'hi ha bona voluntat, si realment el que els preocupa a vostés com a mosatros és la seguretat del camp, que seguim avançant en la garantia d'eixa seguretat, doncs crec que podran admetre esta esmena de modificació perquè permetria que n'hi haguera una veu unànime de tots els grups parlamentaris que es plantejara on cal.

Jo crec, i no vull plantejar-li possibles alternatives que adoptara el meu grup perquè n'estic convençut que, si n'hi ha bona voluntat, acceptarem esta esmena de modificació i podrem arribar a bon port.
¿Per què?
Doncs, perquè la preocupació, senyories, del Consell, sobre este assumpte, ha sigut sempre màxima, ¡sempre!
De fet, ja en 2010, l'aleshores conselleria de governació va ficar en marxa -com vostés recordaran- el dispositiu preventiu de seguretat rural, i, insistisc en recordar, per eixa possible tendència a l'oblit, que la competència és de l'estat.
Un operatiu -este, al que estic referint-me- de lluita contra els robatoris en el medi rural mitjançant el que s'incidix, en la prevenció de sostraccions en el sector hortofructícola i en la traçabilitat dels productes.
I en esta labor de control s'incloïa, a més -com saben ses senyories-, el control dels productes segons les temporades de recollida, la prevenció de sostracció de maquinària agrícola, de coure, de danys en instal·lacions agràries, de risc.

I este és el tercer any consecutiu en què s'ha posat en marxa este dispositiu preventiu, es tracta d'un dispositiu de seguretat tant diürn com nocturn, en què participen els agents de la policia de La Generalitat en col·laboració amb les policies locals, amb la policia nacional i amb la pròpia Guàrdia Civil, a més de les patrulles aèries de l'helicòpter de seguretat.

Des de la posada en marxa -i jo no vaig a avorrir a ses senyories amb les dades que són més que significatives-, de la quantitat de persones que han sigut identificades, més de nou mil, o els vehicles que s'han inspeccionat, més de vint-i-tres mil, en els municipis en què s'actua, més de dos-cents catorze municipis, i una operativa que, en definitiva, ha anat in crescendo al llarg d'estos anys en totes i cada una d'eixes actuacions.

En definitiva, el meu grup sí que considera que és important subratllar l'esforç que realitza el Consell a favor d'eixa seguretat rural, per això ho plasmem i -jo crec- a ningú, ni tan sols des de l'oposició una visió miop pot induir a tindre objeccions en assumir una proposta objectivament positiva com la que mosatros acabem de ficar damunt la taula.

Eixe dispositiu al qual estava referint-me és una iniciativa posada en marxa pel Consell, però que s'ha emmarcat dins del pla de xoc contra la inseguretat rural que coordina, com no podria ser d'altra manera, el mateix Govern d'Espanya, i que suposa un desplegament coordinat d'efectius de seguretat.

Sempre estarem exposats a situacions concretes, com les que hem pogut viure més recentment, però sí que és cert que n'hi ha alguns aspectes, com el del Codi penal -al qual s'ha al·ludit ací reiteradament- i altres aspectes que són millorables, i en eixe camí estem treballant i anem a seguir treballant.

Per això, ses senyories, des de l'esperança que puga aglutinar el recolzament de tots els grups parlamentaris, hem presentat esta esmena de modificació.

Moltíssimes gràcies, senyor president.

El senyor vicepresident:

Muchísimas gracias a usted, señor Giner.

Señora Crespo, sí, para la aceptación o no de la enmienda, tiene usted la palabra.

La senyora Crespo Domínguez:

Gràcies, senyor president.

Senyories.

Ja anuncie al Partit Popular que sí que des del grup que represente anem a acceptar la seua esmena i anem a acceptar-la perquè -jo crec- vostés per primera vegada donen un pas endavant.
Açò de reclamar al Govern d'Espanya per a nosaltres és una cosa nova, és una cosa que ens alegra, que el Partit Popular per fi reivindique davant qui toca, és a dir, a Madrid, davant el govern del senyor Rajoy, solucions als problemes que puguen patir tots els valencians.
Concretament, hui estem parlant de robatoris al camp, estem parlant de modificar un codi penal i les seues dues propostes inclouen el que jo he intentat fer i explicar en la meua exposició de la proposició no de llei que hui presente.

Senyor Giner, «amnèsia», res.
Vostés estan acostumats i, a més, són experts de governar a base de decret.
Si haveren volgut, ja, també, porten dos anys, ¿eh?
, perfectament haveren tingut eixa opció de modificar un codi penal, i jo vaig a qualificar-lo, a mi em sembla un codi penal lax, un codi penal que, la veritat, no arreplega els problemes ni dóna solució, sobretot als problemes que estan patint els hòmens i dones a les zones rurals.

Jo m'alegre que vosté, també, demana en esta esmena el que és un càstig al que són les incidències en els robatoris, que demane esta modificació, i, també, si no tinguera inconvenient, afegir un xicotet matís, i és que -com vosté sap molt bé també- en estos moments quan són alguns lladres el valor d'allò furtat es repartix entre tots ells, això és una cosa també que s'hauria d'eliminar del Codi penal.

Simplement, eixa xicoteta modificació és la que jo li demanaria en el punt 2, que afegira, perquè vosté posa «ampliando la tipificación de delitos y castigando la reincidencia de los robos de cosechas e instalaciones agrícolas y ganaderas», i que «en caso de ser varios ladrones, que no se repartira el valor del robo entre todos ellos», sinó que el valor del robatori fóra quantificat tal qual i que això es poguera castigar, perquè si el dividim, si anem dividint, ja estem amb el mateix problema; perquè siga delit hem d'arribar a 400 euros, i nosaltres no volem que es quede en una simple falta el que dia rere dia està patint el camp valencià, que són que uns lladres, amb tota la tranquil·litat del món, en estos moments actuen.

No sé si m'ho acceptarà o no m'ho acceptarà, de totes maneres també és un xicotet matís que, si no s'arreplega a l'hora -¡i tant de bo ho aconseguirem per unanimitat hui!
- de reclamar al Govern d'Espanya, de reclamar al ministre, al senyor Gallardón, i, també, al senyor Rajoy, esta modificació del Codi penal ja seria un primer pas endavant i -jo crec- un èxit que podria posar remei a esta onada de robatoris que estan causant una gran alarma social, i, sobretot, molta indignació en les zones rurals en estos moments.
Perquè, clar -vosté també ho ha dit-, robatoris al camp són una goteta continua que no paren en un sector que per a nosaltres, a banda de ser tradicional, també és estratègic per a la nostra economia, i volem acabar amb eixa xacra.

N'hi ha voluntat per part del Grup Socialista, per això li dic «sí» a la seua esmena de modificació perquè creguem que és un primer per a encetar un procés que de segur, si va endavant i el vegem nàixer, posarà remei a esta xacra que en estos moments patixen les zones rurals de la Comunitat Valenciana.

Res més i moltes gràcies.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias a usted, señora Crespo.

Señor Giner, le ha aceptado la enmienda pero, no obstante,.
.
.

El senyor Giner Giner:

Sí, sí, jo només volia manifestar l'alegria pasqual, que el Grup Socialista s'havera convertit.
.
.

El senyor vicepresident:

Pues, nos alegramos todos.

El senyor Giner Giner:

.
.
.
i que assumira una reivindicació a què en el seu moment es van negar.
Però, bé, això, per les referències que ha fet la senyora Crespo.
.
.

Al que és substancial, jo li agraïsc la seua acceptació i accepte jo, també, la seua proposta.
Ara bé, si li donem una plasmació escrita, doncs que quede bé, ¿no?
, perquè si ahí fem un pastís en la redacció, aleshores.
.
.
Jo crec que una cosa que vinguera a afegir, per l'argument que ha desgranat la senyora Crespo, que vinguera a fer una referència a l'enduriment de les penes, no sé si seria suficient (la senyora Crespo Domínguez diu: «Sí, ho arreplegaria.
»), però jo crec que ho arreplegaria.

Aleshores, com ací diu «ampliant la tipificació de delits», que ahí sí que.
.
.
, «i castigant la reincidència», doncs, a més, «i endurint les penes», donaria resposta a la preocupació que compartim.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias, señor Giner.

Señora Crespo, si ustedes desean, podemos parar un poco el tiempo, si queremos matizar,.
.
.

La senyora Crespo Domínguez:

No, perquè tampoc.
.
.

El senyor vicepresident:

.
.
.
para añadir alguna frase.

La senyora Crespo Domínguez:

Jo ho he explicat.
.
.

El senyor vicepresident:

Pues, entonces, ¿lo tenemos que aceptar tal como está en la enmienda?

La senyora Crespo Domínguez:

Jo pense que sí que.
.
.

El senyor vicepresident:

Usted tiene la palabra, perdone.

La senyora Crespo Domínguez:

.
.
.
arreplega perfectament el que jo pretenia i el que el meu grup pretenia.

El senyor vicepresident:

Pues, entonces, señorías, vamos a fijar posición por parte de los grupos restantes, para lo cual tiene la palabra la señora López por parte de Esquerra Unida.

La senyora López Barceló:

Gracias, señor presidente.

Desde Esquerra Unida, evidentemente, también, sumarnos a la condolencia ante el triste y lamentable incidente que hace que, además, hoy este tema sea un tema de candente actualidad, y es el tema de cómo se están sintiendo totalmente desamparados los pequeños agricultores en sus explotaciones ante esta oleada de robos.

Desde Esquerra Unida no vamos a votar negativamente esta propuesta de resolución en la que se han encontrado tanto el grupo proponente como el Partido Popular, pero sí que vamos a manifestar con una abstención lo que nos parece que podría haber sido un intento de acuerdo un poco más allá de buenas palabras -que, a veces, es a lo que nos tiene acostumbrados el Partido Popular- y que nos parece que podría llevar a confundir una propuesta de resolución bastante seria, rigurosa y concreta, como era la del PSPV, en un brindis al sol que, al final, no lleve a nada.

De todas formas -ya digo-, no vamos a votar negativamente porque entendemos que en el fondo de la cuestión es importante que estemos todos de acuerdo, pero sí que me parece interesante que no olvidemos aquellas cuestiones que marcaba tanto la proposición no de ley de PSPV como la de Esquerra Unida -que se encuentra pendiente de publicación-, así como también la proposición no de ley que hemos presentado en el Congreso de los Diputados acerca de cuestiones que también son importantes a la hora de abordar este tema, no solamente el tema del endurecimiento o de la modificación del Código penal, sino que -yo creo- más importante es, si cabe, el hecho de que no se encuentren desamparados esos caminos y esas explotaciones y que, además, siempre haya algún tipo de.
.
.
algún tipo de organización que permita un plan especial de seguridad, que podría realizarse con personas paradas de las zonas rurales.

También, nos parece importante esa denuncia que ha hecho la Asociación Unificada de Guardias Civiles de Valencia, de la AUGC.
La AUGC ha denunciado que se sienten en una clarísima discriminación los guardias civiles del País Valenciano ante la situación de desprotección que vive el campo del País Valencià, y el aumento de los robos es para ellos un ejemplo de las consecuencias que tiene la precariedad en recursos que sufre la benemérita en nuestro territorio.

Exigen soluciones inmediatas y una proporcionalidad equilibrada respecto al resto del estado, así como un aumento de los medios de manera generalizada.

Nosotros, a través de Izquierda Unida Plural, ya denunciamos, cuando comprobamos las cifras de los presupuestos donde quedaba patente esa discriminación, porque no se destina ninguna asignación para los cuarteles de todo el País Valenciano, generando situaciones lamentables en ciudades como Alicante o Moraira, por poner solamente dos ejemplos.

Esa es otra de las cuestiones también a abordar, no solamente estamos hablando de las modificaciones del Código penal, sino de que de verdad haya una verdadera protección y estén.
.
.
, no solamente teniendo que realizarse de alguna forma turnos y planes entre los propios agricultores y ganaderos para intentar resguardarse los unos a los otros, sino que eso tiene que venir de la mano de la Guardia Civil e incluso a través, nos parecería también correcto, de la policía autonómica.

Lo que sí que es cierto es que no pueden quedar las zonas rurales desamparadas, que no podemos aprobar una proposición no de ley que dice que van a «continuar trabajando para impulsar cuantas medidas contribuyan a incrementar la coordinación y la eficacia de la labor», cuando esto no lo han hecho.
O sea, hemos tenido que ir a reclamarlo nosotros al Congreso de los Diputados.
Por tanto, «continuar trabajando» es de alguna forma hablar de que ustedes lo han estado haciendo anteriormente, algo que no importaría si realmente habláramos de cuestiones más concretas, y no que se dejara de una forma tan ambigua en la redacción, hablando de que vamos a seguir trabajando para que los municipios y La Generalitat trabajen en la prevención y persecución de los robos en las explotaciones agrícolas y ganaderas.

¿Cuándo se.
.
.
, o sea, desde cuándo se está haciendo esto?
Si lo que tenemos que hacer, como decía la PNL del PSPV, era dotar a los ayuntamientos de zonas agrícolas y ganaderas de guardias rurales.
Si eso ahora mismo es una realidad inexistente.
¿Cuál va a ser el trabajo en el que se va a continuar?
¿El de la inacción?
¿El del desamparo a estas zonas?
(Veus) 

El senyor vicepresident:

Señorías, por favor.

La senyora López Barceló:

.
.
.
¿el del desamparo de estas zonas?
¿O se va a empezar a trabajar realmente para reclamar en el Congreso de los Diputados que tengamos una proporcionalidad en los recursos y en.
.
.
en la Guardia Civil para poder proteger nuestras zonas, si además vamos a hablar de planes de coordinación entre el gobierno y La Generalitat para que existan planes de actuación concretos para poder resguardar las zonas y, aparte, podamos hablar incluso de unos planes especiales que puedan llevar a algún tipo de empleabilidad a las personas paradas de las zonas rurales?

Todo esto entraría dentro de esa política inexistente de desarrollo rural, que no tiene el Partido Popular, y que nosotros creemos que sería fundamental para que de una forma integral pudiéramos abordar un problema que no solamente es un problema de un departamento estanco como es el de: se producen robos y los robos no son a consecuencia de nada.
Es a consecuencia de que las zonas rurales están abandonadas y eso es consecuencia de unas políticas determinadas que no se han llevado a cabo.

Por tanto, desde Esquerra Unida nos abstendremos y, eso sí, seguiremos reclamando medidas más concretas a pesar de que nos parezca, de alguna forma, también, un tímido, pero importante, paso adelante esta resolución.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias, señora López.

Por parte del Grupo Compromís, tiene la palabra el señor Pañella.

El senyor Pañella Alcàcer:

Moltes gràcies, senyor president.

Bé, a mi me satisfeia més la versió original que la que ha quedat en este moment, i donaré l'explicació del perquè analitzant els punts.

En el primer punt, perquè hi ha una paraula que sobra, és la de continuar.
Sempre estem en el mateix.
.
.
, és un debat que hem tingut altres vegades, però que avui no vull abandonar, no vull deixar de fer patent ací.
«Continuar trabajando para impulsar.
.
.
» Continuar trabajando?
Perdone, el Partit Popular és responsable de la indefensió total en què ha deixat el camp valencià.
Per tant, de continuar trabajando, no.
Sí, el Partit Popular és responsable de la indefensió total.

En este moment, no sé, per posar exemples, en el Camp de Morvedre estan dient-nos que en un any, en un any, s'han saquejat 80 pous d'eixa comarca, 80 pous.
Que en este moment hi ha un augment anual entre el 15% i el 20% de robatoris.
Si això hem de seguir animant a treballar en la mateixa línia, crec que estem insultant els pobres agricultors.

No, i ho dic perquè al final s'han hagut de fer patrulles de vigilància.
S'han fet patrulles de vigilància en el Maestrat, s'han fet patrulles de vigilància en altres llocs del que és el nostre país, s'han fet.
.
.
Han començat avui recordant, i lamentant, i manifestant els condols, que crec que són sincers per part de tots, jo estic convençut, sobre la mort d'un ciutadà que en defensa de un.
.
.
, o en un servei de vigilància d'una finca va ser assassinat.

Mire, 2012 representa, segons valoracions que fan les organitzacions professionals agràries, 20 milions.
La previsió, 20 milions -el valor d'allò robat-.
Estem parlant que este any se fa un abast que podem superar els 30 milions.
Les asseguradores es neguen ja a fer assegurances, sobretot en els pous, llevat que tinguen un sistema d'alarma, perquè saben que els assegura una cosa que va a tindre pèrdues immediatament.

Si eixe és el panorama actual on estem situats en este moment i, lògicament, la responsabilitat és de qui ens governa ací des de fa molts anys, com anem a dir que es continue treballant en la mateixa línia?
No.
No, han de canviar diametralment la forma de treballar la vigilància rural.
Eixa és la situació, per tant, no anem a donar recolzament a eixa paraula.
Podem estar d'acord amb la resta, que s'impulsen totes les mesures, però no anem a aplaudir la política del Partit Popular.

I en el segon punt parlen de reclamar al Govern d'Espanya que promoga, amb la major urgència, la modificació del Codi penal.
Totalment d'acord.
Tan d'acord que ses senyories recordaran -els que estaven en l'anterior legislatura- que això ho aprovàrem ja a proposta meua particularment, a proposta a Compromís, ho aprovàrem ací quan tocava, que era en el mateix moment en què en les Corts Generals s'estava debatent la modificació del Codi penal.
I he de recordar que ni PP ni PSOE en aquell moment, ni PP ni PSOE en aquell moment van canviar en el sentit que demanàvem nosaltres ací al País Valencià.
.
.
, (veus) ni PP ni PSOE van canviar en aquell moment, en aquell moment en la línia d'allò que demanàvem del País Valencià.
Per tant, em pareix ara que també és fer l'ola i no buscar solucions.
No anem a col·laborar en tapar responsabilitats.
Cada u assumim les que tenim.

En este moment, hi han coses que se poden fer.
Se poden controlar les ferralleries, per exemple.
Se poden controlar les ferralleries, que sí que és responsabilitat nostra i, aleshores, ahí posaríem final al que són els robatoris del coure en el camp, o com a mínim els limitaríem moltíssim.
O se pot exigir que almenys tinguem la mitjana espanyola en el que és els serveis d'ordre públic, que tinguem eixos 5,3 guàrdies civils per cada 1.
000 habitants en lloc dels tres que tenim al País Valencià, per davall de la mitjana.

Per tant, mire, assumim totalment que cal modificar el Codi penal.
No assumim el que és que cal aplaudir les actuacions que estan en este moment fent-se.

Ja en l'anterior comissió tinguérem també una discussió que digueren que no té res a vore -jo crec que té molt a vore- en el rebuig de les actuacions, perquè és sobre els agricultors jubilats que estan al camp, als quals sí que ha anat la Guàrdia Civil a fer una acta d'inspecció i posar unes denúncies.
Dien: «És que és legal.
» Jo els vaig dir al final: també és veritat que cal tindre.
.
.
, que vostés són responsables de les prioritats, tant a nivell del que és el País Valencià, com a nivell del que és tot l'estat.
Les prioritats se marquen des de la direcció política.
I en este moment van dir que la prioritat era anar a vigilar els agricultors que estan en la seua finca i la prioritat no és anar a vigilar els lladres que van als pous.

Moltes gràcies.

El senyor vicepresident:

Señorías, una vez acabado el debate, voy a dar lectura a lo que vamos a votar, una vez aceptada la enmienda, y es lo siguiente: «Asimismo, Les Corts instan al Consell a: primero, continuar trabajando para impulsar cuantas medidas contribuyan a incrementar la coordinación y la eficacia de la labor de las fuerzas y cuerpos de seguridad tanto del estado, como de los municipios y de La Generalitat en la prevención y persecución de los robos en explotaciones agrícolas y ganaderas.

»Punto dos, reclamar al Gobierno de España que promueva, con la mayor urgencia posible, una modificación de Código penal que dé respuesta a las demandas de las organizaciones agrarias, ampliando la tipificación de delitos y castigando la reincidencia en los robos de cosechas, animales e instalaciones agrícolas y ganaderas.
» ¿Votos a favor?

El senyor Giner Giner:

Senyor president, per què ha omés vosté la part.
.
.
, el paràgraf anterior als dos punts?
(Veus) Clar.

El senyor vicepresident:

Ah, bueno, por votar los puntos.
.
.

El senyor Giner Giner:

No, no, és que l'encapçalament forma part del text que.
.
.
que es considera com a esmena de modificació.

El senyor vicepresident:

Como antes (inintel·ligible) .
.
.
los puntos y no han dicho ustedes nada, pero vamos.
.
.
(Veus) Bueno, les Corts Valencianes.
.
.
, pues añado, tal como está la enmienda.
.
.

El senyor Giner Giner:

Limítese a añadir lo que ha omitido anteriormente.

El senyor vicepresident:

.
.
.
«Les Corts Valencianes manifiestan su apoyo a las actuaciones que está llevando a cabo el Consell en colaboración con la administración del estado y los ayuntamientos de la Comunitat Valenciana para mejorar la seguridad en las zonas rurales.
Asimismo.
.
.
-el texto que he leído anteriormente-.
» Por lo tanto, pasamos a votación.
¿Votos a favor?
13.
¿Votos en contra?
Ninguno.
¿Abstenciones?
2.
Por lo tanto, queda aprobada la proposición no de ley con esta enmienda incorporada.

Señorías, hemos terminado por hoy.
No obstante, ahora, ante micrófono cerrado, la presidenta.
.
.
, comentaremos para la próxima reunión.

(S'alça la reunió a les 11 hores i 34 minuts)