RTVV%2020200626HKTML.html





Comissió de Radiotelevisió Valenciana i de l'Espai Audiovisual realitzada el dia 26 de juny de 2020.
Comença la reunió a les 10 hores i 5 minuts.
Presideix la diputada senyora Estefania Blanes León.
Reunió número 6.

La senyora presidenta:

Bon dia.

Si vos sembla i estem totes preparades més o menys, comencem.

Abans de res, a les que crec que més o menys ens hem vist pràcticament tots o totes, però alguns encara no els havia vist, m'alegre de vore-vos a tots i que crec que esteu totes i tots bé.

I bé, anem a reprendre un poc les sessions de comissions en tota la normalitat possible que, bé, amb les mesures de seguretat, com bé sabeu, i per això ha sigut un poquet el com organitzar-nos i com seure'ns.

Ara, sense més, la secretària vorà si estem totes.

La senyora secretària:

Gràcies, presidenta.
I bon dia, senyories.

(La secretària passa llista per tal de comprovar si hi ha quòrum)

Gràcies, senyories.
Hi ha quòrum.

La senyora presidenta:

Molt bé.
Moltíssimes gràcies.

Havent quòrum ja, anem a donar per iniciada aquesta comissió.

El primer punt de l'ordre del dia, com saben, és aprovació, si escau, de l'acta anterior.
Si no hi ha cap cosa a dir, s'aprova per assentiment.

Compareixença del director general de la Societat Anònima de Mitjans de Comunicació de la Comunitat Valenciana, senyor Alfred Costa i Folgado, per a informar sobre els comptes anuals i l'informe de gestió corresponents a l'exercici 2019, sol·licitada pel Grup Parlamentari Popular (RE número 17.
340); a la qual s'acumula la sol·licitada pel Grup Parlamentari Ciudadanos per a realitzar un balanç dels primers 100 dies en el càrrec i informar sobre la situació dels informatius, la situació motivacional de la plantilla, la situació de les oposicions, els projectes iniciats, les modificacions sobre el seu projecte inicial o la justificació de contractes realitzats, entre d'altres (RE número 17.
432); a la qual s'acumula la sol·licitada pel Grup Parlamentari Socialista per a informar sobre la cobertura informativa de la COVID-19 realitzada des de la televisió, la ràdio i les plataformes web i les xarxes socials, els canvis implementats en el treball presencial per les mesures de protecció dels treballadors i les noves dinàmiques informatives establides (RE número 17.
919, amb correcció d'errades RE número 17.
924); a la qual s'acumula la sol·licitada pel Grup Parlamentari Unides Podem per a explicar quins han sigut els canvis que s'han hagut de fer en la programació de la ràdio i la televisió pública durant el temps de confinament de la població i de cobertura de la crisi pandèmica motivada per la COVID-19, com també els resultats d'audiència respecte al mateix període de l'any anterior, la repercussió que ha pogut tindre en els ingressos per publicitat i la valoració general per part de la direcció (RE número 17.
920); a la qual s'acumula la sol·licitada pel Grup Parlamentari Compromís per a explicar la gestió dels primers mesos com a director general (RE número 17.
923) i a la qual s'acumula la sol·licitada pel Grup Parlamentari Vox Comunidad Valenciana per a informar de les actuacions que s'han dut a terme durant el període de l'estat d'alarma (RE número 17.
926)

La senyora presidenta:

I bé, i sense més, anem a donar-li la benvinguda evidentment al senyor Alfred Costa, que ha vingut hui ací a comparèixer novament a aquesta comissió.
L'última comissió precisament va ser també per a la seua compareixença i, com bé saben, per a la presa de possessió del seu càrrec.
Supose que hauran sigut uns mesos un poc complicats per al seu inici, però bé, ara ens comentarà tot allò.

Com saben, hi havia peticions de compareixença per part de tots els grups, que s'ha decidit per part d'aquesta mesa, i així s'ha comunicat a tots els grups d'unificar-les en un únic punt.
Per tant, el senyor Costa tindrà una primera intervenció sense límit per a exposar com corresponga el debat de totes les seues explicacions, respecte als punts que es comentaven i que es demanaven per part de tots els grups parlamentaris.
I, a partir d'ahí, després la resta de grups tindrà una intervenció de menor a major, per un temps inicial de 6 minuts, perquè tots són peticionaris de la compareixença en este cas.
Després el senyor Costa tindrà temps per a poder fer la rèplica, donar les explicacions en una segona intervenció, i la resta de grups, si així ho creuen convenient 3 minuts per a la rèplica i ja després el senyor Costa tancarà.

Per tant, si no hi ha res més.
També comunicar-los que, com saben, i com s'ha fet sense que haja hagut cap oposició en aquesta comissió, hem fet habitualment quan hi ha compareixences jo així els ho trasllade i els demane si hi ha alguna oposició que es comente que en este moment, de poder baixar per tal d'intervindre en el punt que correspon per part d'aquesta presidència, perquè sóc la portaveu a més de la comissió i si algú té algun inconvenient pues cap problema, que ho expose en estos moments.

Val, comencem.
Senyor Costa, quan vosté vullga.

El senyor Costa Folgado, director general de la Societat Anònima de Mitjans de Comunicació de la Comunitat Valenciana:

Bé, bon dia a tots.

I abans que res me n'alegre de vore-los a tots sans i estalvis, i espere també que les famílies i amics ho estiguen.

Bon dia.
Ho hem fet a la tele, la ràdio i al web pràcticament a diari des de les primeres setmanes de març, oferint el so i les imatges d'esta realitat, les imatges més dolentes, però també les més generoses i solidàries.
I ho hem fet com a institució sumant-nos als moments de dol i als agraïments, però trobe que no serà mai suficient, i per això m'agradaria que les meues primeres paraules de hui foren per traslladar el nostre condol a totes les famílies que han perdut alguna persona estimada, víctima del coronavirus, i per reiterar l'agraïment al personal sanitari i a la resta de treballadors i treballadores essencials que han estat bregant amb la més agressiva i dolorosa cara de la COVID-19.

El 9 de març em vaig incorporar a una encoratjadora aventura professional que tenia com a principal objectiu acostar els mitjans públics de comunicació a la societat valenciana, internament posant en pràctica atrevides dinàmiques laborals i motivacionals entre els equips de la casa, que en aquell moment, com vostés deuen recordar, es trobaven sense direccions departamentals, uns treballadors i unes treballadores als qui des d'ací vull agrair, com ho faré detalladament durant la intervenció, la seua entrega i esforç durant la crisi sanitària.
Dos factors que potser són la clau per la qual afortunadament no ens hem vist afectats per cap positiu intern a la plantilla i per la qual hem aconseguit sintonitzar amb l'audiència que hem acompanyat minut a minut en un relat rigorós, de proximitat als esdeveniments.

En una societat confinada, en un estat d'alarma, en una situació de màxima tensió sanitària per la pandèmia, de por humana, d'incertesa davant el virus, quan ningú volia ni havia d'eixir al carrer, igual que altres col·lectius, també els treballadors i les treballadores d'À Punt se la jugaren literalment al carrer, a les nostres instal·lacions, a les delegacions per complir amb la seua obligació de donar servei públic, que és al que estem obligats.

Vostés saben que en situacions d'emergència màxima, com la que hem viscut, les persones ens fem la foto.
I la foto del servei públic d'À Punt quedarà sempre en la memòria de tota la societat valenciana per la seua contribució a la difusió de tot el que estava passant.
I externament iniciant la transició cap a la implantació de nous projectes audiovisuals destinats a establir una base de creixement, unes alternatives estratègiques, que ja vaig exposar ací en la primera compareixença.
S'enrecorden?
Sembla que fa vint anys, però fa només cent dies això.

Però m'agradaria pensar que tot el que nosaltres hem tret en positiu de l'experiència, també la deuen haver treta vostés, en la mesura que han pogut estar de primera mà com a oients i espectadors i espectadores, l'exercici de responsabilitat periodística, empresarial i institucional que s'ha desenvolupat a la SAMC i que això haja esvaït els prejudicis que en aquella primera sessió poguérem tindre sobre este nou projecte.

De prevenció, seguretat i higiene hem aprés tots, tant els que hem estat al peu canó, a la seu de Burjassot, a les delegacions de Castelló, Alacant, Madrid o Barcelona, com els qui des de les productores associades han fet possible de manera excepcional mantindre en l'aire pràcticament el cent per cent de la programació.
Ja des de la primera setmana establia la direcció de recursos humans la dinàmica de reunions diàries abans del migdia amb els representants dels treballadors i de les treballadores per tal d'avançar, conforme anàvem rebent les indicacions de les autoritats sanitàries, en un pla d'acció preventiu, al qual incorporàvem contínuament les novetats que anaven sorgint.
Lògicament, això no ens lliurà d'haver de gestionar les emocions i les tensions dels equips que havien de complir amb el servei informatiu en condicions no sempre fàcils.

Aquell pla de contingència és hui un escrit d'unes cinquanta pàgines on es recullen tots els acords i mesures preses per aquella comissió de prevenció, que encara es reunix ara setmanalment i que ha estat clau en el compliment de les obligacions, i creuem els dits, en l'èxit a l'hora de plantar cara al coronavirus.
Vam haver d'acomodar les dinàmiques laborals a la realitat canviant en departaments com maquillatge i perruqueria, on es van suspendre parcialment els serveis per passar a l'automaquillatge de locutors i de locutores.
També en l'eixida als rodatges per les limitacions d'ocupació de vehicles i la dispersió especial del personal, amb les complexitats de comunicació que això representa en un mitjà d'informació, com, per exemple, la desaparició del públic en els programes.

Voldria també lloar la tasca dels equips del departament tecnològic que posaren a l'abast dels treballadors i de les treballadores que es consideraren possible sensible les eines necessàries per a implantar el teletreball en 48 hores.
Tant als programes de la casa com les productores independents valencianes que mantenien la programació en marxa, van aplicar escrupolosament les mesures de seguretat i prevenció: distanciament, màscares, guants, neteja d'elements de treball o implantació d'estrictes mesures de repartiment d'espais estancs per tal d'evitar compartir-los i minvar el potencial risc de contagi.
Tot amb una absoluta transparència i la major de les complicitats entre els diferents estaments de la casa, un exemple de col·laboració transversal entre l'equip directiu i la plantilla.

El còmput aproximat de teletreball ha sigut, sumant la corporació i la societat, d'una mitjana que rondava el 40 %.
Si bé és cert que, atés el pes de l'àrea informativa, la xifra pot portar a confusió, perquè l'anàlisi el fem per departaments, algunes àrees, com programació, emissions, continguts, màrqueting, publicitat, s'acostaven al 90% en el teletreball, que és un percentatge molt pròxim al de l'àrea administrativa, jurídica o econòmica.

Entre el 19 de març i el 22 de maig la Comissió informativa de seguiment de la COVID-19, formada per representants del consell d'informatius, membres del comité d'empresa i la direcció de recursos humans, s'ha reunit en quaranta ocasions.

Tant el Consell Rector de la Corporació com la direcció general del SAMC s'ha marcat l'objectiu prioritari de la desescalada per tal que siga segura i consensuada, un pla de continuïtat prudent.
Per això s'han incorporat mesures generals, tant organitzatives com de protecció col·lectiva i individual i d'altres específiques que afecten a cada departament.

A més, l'arribada de l'estiu i la necessitat de planificar els recursos per al juliol i l'agost en torns de vacances i els condicionats de la nova normalitat, ens obliguen a fer un nou exercici de coresponsabilitat a l'hora de resoldre la reincorporació, la conciliació o el teletreball, estudiant cada cas en funció de les necessitats departamentals.

Tot i que la pandèmia ha tingut costos econòmics per a la SAMC, estos no han compromés en cap cas ni la continuïtat del servei ni les previsions pressupostàries per a la propera temporada.

Pel que fa al personal, les substitucions de companys i companyes de baixa per trobar-se en eixos paràmetres de col·lectius sensibles, ha representant un total de 64.
000 euros.

Amb motiu de l'estat d'alarma es posaren en marxa contractes d'urgència relatius a la compra de productes higiènics, servei de neteja de vehicles per als centres de producció i les delegacions, o separadors de metacrilat per a les oficines.
A poc a poc alguns d'eixes serveis que tenen costos afegits aniran suprimint-se, no sense substituir-los per altres mesures homologades.
Al voltant de cent trenta mil euros entre la corporació i la SAMC han sigut els costos aproximats.

No els puc amagar, perquè seria injust, que darrere d'esta aparent èpica es van viure moments de molta tensió i que només l'entesa, la recerca del consens per a aconseguir travessar la crisi i el sacrifici de totes les parts fan possible contar l'experiència amb tan poques ferides.
Fou en aquell mateix moment en què tots i totes vam prendre consciència.
Era el moment de fer-nos imprescindibles, ens havia arribat l'hora de demostrar la transcendència de poder comptar amb una radiotelevisió pública.
En el mateix moment en què en mig del confinament els pilars de l'estat de benestar són sacsejats, i sabent que parle de sanitat, educació i acció social, esdevé imprescindible una quarta pota, la dels mitjans de comunicació, que mantinguen viu el relat veraç i plural per comptar des de la proximitat a la ciutadania el que ocorre més enllà dels seus balcons, convertits durant l'aïllament en el millor termòmetre social, o més enllà dels Skype i altres plataformes semblants que per a tots han sigut l'antídot a la societat i per als mitjans de comunicació la finestra per a la divulgació mèdica, econòmica, social i, per què no, emocional.

Fet el diagnòstic, tocava aplicar el tractament.
Ho vàrem aconseguir triplicant les hores de directe cada dia, més de cent seixanta hores al mes, de set del matí a deu de de la nit, amb programes especials, acudint a totes les compareixences i sessions de control, posant les infraestructures tècniques de la casa a l'abast de les institucions per tal de facilitar l'accés a la informació de la resta de mitjans de comunicació públics o privats.
Oferint-los senyal pool i connectant també de manera continuada amb les rodes de premsa i compareixences del govern espanyol per traslladar a la ciutadania una anàlisi amb una mirada valenciana d'allò que ocorria.

En eixe ecosistema es colava a les cases de milers de valencians Clara Castelló i el seu equip de matinada per la ràdio, la tele i el web, i manteníem els directes en col·laboració amb l'edició de migdia que, per motius de prevenció i neteja, havien d'abandonar la redacció abans de les 15:20, moment en què es netejava el departament.

El torn de la vesprada preparava el butlletí de les 18:30, una cita que encara hui congrega un bon grapat de seguidors i seguidores per a donar el relleu a l'edició de la nit, de les 20:30.

Al contrari que altres cadenes, algunes d'elles molt importants, que han vist trastocades les seues programacions, la ràdio i la tele d'À Punt, en una pirueta creativa, fruit de les negociacions de la direcció de continguts amb les produccions externes i internes executives, van acceptar el repte de no renunciar a seguir oferint a oients i a espectadors les propostes d'entreteniment que teníem en la graella.

Destacat és l'esforç dels equips de reporters del magazine de la vesprada, l'À Punt directe mantenia una finestra a l'actualitat poble a poble, posant en antena taules de manteniment físic per a persones majors, amb la coreògrafa Sol Picó o l'actriu i periodista Esther Collado, com hauran pogut comprovar.
Sense passar per alt consultoris amb especialistes en conceptes de nutrició, consum, higiene, psicologia i sanitat.

D'igual manera va prendre protagonisme l'espai que focalitza els seus continguts en el sector primari i el medi ambient, Terra viva, i que posa en valor la tasca de l'agricultura, la ramaderia, el comerç i la logística, que tan destacable funció han complit en l'abastiment de la població.

Altres franquícies televisives han viscut una segona joventut amb les seues versions de confinament, com ara el programa d'humor i nostàlgia, No tenim trellat, l'actualitat d'Assumptes interns o el zàping de Tot À Punt, i amb tot ens hem atrevit amb experiències ben arriscades com slow tv amb un producte com Ciutats en confinament, on mostrarem la realitat solitària dels carrers de les grans capitals, imatges úniques que formaran part de l'arxiu i patrimoni audiovisual de la Comunitat Valenciana pel seu valor extraordinari.
Sense oblidar Punt docs, el programa de reportatges que ocupà les últimes setmanes la franja del diumenge i el debat d'actualitat La qüestió, que cada divendres aportava l'anàlisi en profunditat de la situació que vivíem de la mà de veus autoritzades en tots els àmbits: sanitari, turístic, econòmic i laboral, i educatiu.

I parlant de l'àmbit educatiu, vull subratllar l'excel·lent col·laboració que també hem assolit amb la Conselleria d'Educació per tal d'enllestir cada matí, mentre els xiquets i les xiquetes patien també el seu propi confinament, un atractiu newsletter baix el paraigües de La colla, com saben la marca que recull tots els continguts infantils de la cadena.
L'oferta lúdica amb cançons, jocs interactius, etcètera, es completava amb activitats i exercicis educatius cedits i conveniats amb els Cefire, editorials, diputacions o fins i tot professionals d'educació física per incentivar l'activitat esportiva dins de casa.
En els mesos de març, abril i maig el web de La colla ha registrat més de mig milió de visites, 541.
978 visites.
Tot plegat incrementant l'oferta matinal dirigida a menuts i menudes quan se'ls apropaven campanyes de conscienciació relatives a higiene, hàbits, etcètera, complint amb un registre ben entretingut per trobar la seua complicitat en productes com La colla a casa, on per primera vegada ells i elles eren els protagonistes i ens enviaven vídeos explicant-nos com de responsables estaven sent a les seues cases.

En homenatge a ells i a elles, als més xicotets, este mateix cap de setmana passat es va emetre un programa especial fi de curs, de seixanta minuts, per demostrar que també ells s'han portat com a herois i que no han de baixar la guàrdia.

Però l'esforç també es traslladava a la ràdio.
Podíem haver plegat les veles i baixar la pressió sobre ella, davant l'ajornament de l'EGM que, com saben, mesura les audiències radiofòniques.
Més bé al contrari, als programes enllaunats, que s'emeten en diferits, se'ls injectaven nous recursos per tal de fer possible una major quantitat d'emissions en directe.
Això es va fer efectiu amb un creixement exponencial durant el cap de setmana.

Davant la desaparició dels continguts esportius que tradicionalment són protagonistes, els equips de la casa acceptaven el desafiament d'enllestir un nou magazín de producció pròpia, que ha estat un repte per la rapidesa amb què va nàixer i la situació en què ha eixit a les ones, millorant els espais dedicats a les bandes de música de la Comunitat Valenciana i donant més difusió als continguts culturals, davant la sobrevinguda i complexa situació laboral i econòmica d'uns sectors, com estos, que tanta riquesa social, patrimonial i creativa ens aporten i agraint-los l'esforç de mantindre de manera virtual tantes propostes com ens han atorgat.

La contribució d'À Punt al servei de les persones més dèbils, més necessitades, en una situació extrema de necessitat també ha estat evident.
La difusió de totes les iniciatives solidàries que ens han arribat de tots els col·lectius per a ajudar les persones, això també és servei públic.
La mateixa campanya del Resistirem, la versió valenciana del Dúo Dinámico, on participaren tants i tantes músics valencians, que llançà À Punt, amb la col·laboració de la diputació, i que va penjar a la plataforma de Youtube, ha aconseguit una recaptació de 3.
000 euros per a Creu Roja i Cáritas, dos entitats amb qui ja tenim acord de col·laboració, a través d'un conveni que es visibilitzarà en breu, la seua taxa solidària amb els més desvalguts.
Igual que amb la plataforma d'ONG de la Comunitat Valenciana, formada per més de huitanta associacions, amb qui també anem a tancar un conveni de col·laboració per la mateixa raó.
El servei públic de radiotelevisió ha de donar també suport a la societat civil, a través de les seues organitzacions, en moments de màxima necessitat.

Hem estat confinats, però no hem deixat de planificar el futur immediat.
Ens hem preocupat, però també ocupat de ser àgils i tindre preparada tota la documentació necessària i els tràmits previs per a la posada en marxa de nous projectes només entrar la nova normalitat.
Que la nova normalitat no fora el punt de començament, sinó que ens pillara ja amb la velocitat necessària per posar en antena noves produccions.
Ho hem fent convocant i estimulant, amb la conselleria de turisme, una crida per a llançar productes audiovisuals que fomenten, lògicament, el nostre turisme, el de la Comunitat Valenciana, però també el teixit audiovisual del sector de la comunitat.

Programes divulgatius i entretinguts que puguen emetre's en horaris de gran consum, al prime time de la cadena, competint cara a cara amb la resta de les programacions, fomentant internament, entre els valencians i les valencianes, l'oportunitat de descobrir la nostra comunitat en vacances, però, a més, que disposen de les ferramentes idiomàtiques i televisives necessàries per tal de poder viatjar a altres plataformes nacionals o internacionals on mostrar l'excel·lència, la qualitat i la seguretat de l'oferta turística valenciana.

I això mateix volem fer si, en breu, materialitzem una col·laboració semblant que estem treballant amb la conselleria de cultura i la secretaria de comunicació, des de l'àmbit públic.
Però també les que puguen sorgir fruit de les trobades institucionals i sectorials que hem estat fent durant la pandèmia, en l'àmbit privat, on, a més de promoure, publicitar i promocionar el teixit industrial, comercial i empresarial de la comunitat, s'ajude a potenciar el consum de proximitat.

Grans marques valencianes amb les quals compartim molts valors: territorialitat, cultura empresarial i objectius de responsabilitat social i amb les quals volem enllestir una nova etapa de retrobament.
Marques que han confirmat, tot i la crisi sanitària, la seua aposta comercial i publicitària amb À Punt, mantenint les seues campanyes, en un gest pel qual estem immensament agraïts.

I, com que parlem de publicitat, aprofite este punt per posar damunt de la taula les dades que algunes formacions també ens han sol·licitat en l'últim trimestre.
Són el que anomenen els ingressos en temps de pandèmia.

El mes de març arribava amb les prediccions de la major recaptació en projecció, amb campanyes que podien haver-nos situat al voltant dels cent quaranta mil euros.
Campanyes vinculades, lògicament, a festes, amb preus molt competitius i on l'entrada de la publicitat nacional ens anava a ajudar.
Tot i el colp, la recaptació va ser de 96.
300 euros.
Vam créixer un 13 % respecte al març anterior, en un mercat on les televisions nacionals perdien un 27 % i la FORTA un 18 %.

Al mes d'abril, la facturació va rondar els huitanta-sis mil euros, sis mil més que al 2019, amb un creixement del 8,22 %, mentre la inversió nacional queia un 62 % i la de FORTA un 47 %.

Al mes de maig, vam estar al voltant dels setanta mil euros, on es va reflectir de veritat l'efecte COVID que, aïllat, haguera representat una facturació estimada de cent quaranta mil euros, però, en positiu, hem de dir que una desena de nous clients es van sumar a la cartera d'anunciants, vist l'increment d'audiència.

Juny reflexa la tímida recuperació, amb quasi cent trenta mil euros d'ingressos, on els indicadors de mercat marquen una caiguda del 32 % en les televisions, un 18 % en FORTA i només un 3,6 % en À Punt, tot i la pèrdua d'alguna inversió vinculada, lògicament, a les campanyes de turisme.

Vull posar de relleu la posada a disposició de totes les institucions públiques, de totes les finestres dels mitjans de la SAMC durant la pandèmia per a difondre cadascun dels missatges de prevenció, informació i divulgació de les campanyes destinades a la ciutadania.
Com saben, totes han sigut incorporades com a campanyes d'utilitat pública i, per tant, no s'han facturat.

Com vostés també saben, s'hagueren de paralitzar els procediments administratius en marxa, cosa que també implicava un hàndicap perquè alentia la posada en marxa de projectes que són estratègics per a la casa i que ja estaven iniciats molt abans de la incorporació de l'actual equip de la direcció de la cadena.
Estic parlant, com segurament deuen saber, del nostre portal web, que ha de resoldre les mancances digitals que encara arrossega la SAMC i que ens agradaria tindre operatiu al mes de novembre.

Este portal ha de marcar un punt d'inflexió clau en la competitivitat de l'entorn on line de la casa a tots els nivells; informatiu, per retrobar-nos amb l'audiència digital en un espai de referència.

Quant als comptes d'À Punt Notícies, per exemple -els comptes dic de xarxes i de consum on line-, destaquem el creixement d'Instagram, que ha aconseguit un cent per cent més de seguidors entre els mesos de març i juny.
En xarxes, on ja arribem a comunitats de quasi setanta-tres mil seguidors en Facebook, cinquanta-set mil en Twitter, cinquanta-huit mil en Instagram i vint-i-dos mil sis-cents en TikTok, on som líders ara mateix.

En innovació i projecció, pel que significa a l'hora de formar nous perfils laborals especialitzats i pel retorn social que poden tindre experiències digitals, com ara les estratègies de col·laboració amb el 112 o les moltes implicacions educatives que esta pandèmia ens ha fet reflexionar sobre l'accés a l'aprenentatge.

En relació a la FORTA, que agrupa la resta d'espais públics autonòmics de comunicació, aquestes xifres suposen la segona posició en nombre de seguidors en Instagram, la cinquena en Facebook i la setena en Twitter.

Parlem també de la convocatòria del nou plec d'unitats mòbils, que era vital per cobrir tota l'activitat festera que teníem compromesos per a este setembre o la contractació del servei de subtitulació i audiodescripció.
Volguérem destacar l'esforç que s'ha fet per incrementar també la presència d'intèrprets de llengua de signes durant la programació d'estos mesos per garantir els drets de les persones amb disfuncions auditives, fent de l'accessibilitat una fortalesa i una bandera per als mitjans públics.

El futur immediat.
El futur immediat passa per la graella de continguts de ràdio i tele per a l'estiu, aprovada recentment pel consell rector, a qui aprofite, a títol col·lectiu, però també individual, per a agrair públicament que hagen mantingut durant este període el grau de complicitat, acompanyament i fluïdesa en la presa de decisions, per tal d'atorgar major eficiència a la maquinària de la societat en conjunt, però també la corresponsabilitat i comprensió que han manifestat amb esta direcció general a l'hora d'empatitzar i trobar consens en tantes i tantes matèries que són objecte de la seua tasca.
Des de la comissió de seguiment del llibre d'estil, que té preparada, per cert, una nova edició amb una vessant digital nova, que aporte major utilitat als usuaris, o la comissió de màrqueting i publicitat, on actualitzant-se les innovadores fórmules del sector i on estem treballant perquè nasquen accions de futur per a anar implementant la marca d'À Punt arreu del territori.

Algunes propostes de programació llançades han obert debats molt interessants durant esta pandèmia.
Parle de propostes de programació d'impacte, amb molta repercussió, no només entre els mitjans de comunicació, que han aportat la seua mirada polièdrica sobre elles, sinó també entre la societat valenciana.
Això s'ha reflectit en l'acció intermediadora i vigilant del consell de la ciutadania que, si no m'equivoque, presentarà també prompte el seu informe.

Cada vegada arriben al consell de la ciutadania més propostes interessants i innovadores de millora de la qualitat de la programació.
I eixe increment en el registre d'entrada de suggeriments vol dir que molts valencians i valencianes han incorporat als seus hàbits de consum radiofònic i televisiu les freqüències d'À Punt.
Però a més, afortunadament, repetisc, eixes queixes i suggeriments tenen només relació amb allò que veuen o escolten, cosa que trau dels debats i dels conflictes estèrils que porten a la confrontació a esta cadena.

Amb transparència, lliures de prejudicis, molta humilitat i respecte, amb l'objectiu estratègic de convertir-nos en un mitjà de referència, hem de guanyar-nos l'estima d'eixa audiència.

I vull anar concloent, aprofitant esta última paraula, l'audiència.
Ja vaig dir en la meua primera compareixença que, parlant d'audiències, calia ser molt prudents i conservadores.
En cap punt del projecte que es va presentar es feia un exercici d'endevinació, primer perquè segur que han llegit el llibre d'estil i saben que esta pràctica no està permesa i, en segon lloc, perquè les tendències del mercat i el pressupost de la casa ens situen en un entorn de creixement moderat.

És cert que la resposta professional i admirable dels treballadors i treballadores de la societat i la corporació durant la pandèmia, obrint continues finestres informatives i d'entreteniment, han permés a milers d'espectadors i espectadores descobrir, localitzar i fidelitzar la radiotelevisió valenciana.
Però eixe aparent superpoder comporta una gran responsabilitat, la de mantindre a pic i pala eixe compromís de qualitat, lògicament durant l'estiu que, com saben, baixa el consum audiovisual, però, sobretot, a la tardor, quan arribe la nova programació, que serà el nostre repte, per a la qual ja comptem amb la col·laboració de les empreses valencianes del sector audiovisual, amb les quals hem mantingut durant la pandèmia nombroses reunions amb totes les plataformes de les associacions per a assegurar-nos que, recuperada la nova normalitat, estiguen en la situació més favorable per a enllestir nous productes competitius amb els que comptarem de seguida.

Pel que fa a la web, i no m'estendré, el mes de maig també ens ha portat 434.
000 nous usuaris, duplicant les xifres del mes anterior i permetent que la lògica caiguda posterior haja comptabilitzat les xifres per damunt de les aconseguides en la fase preCOVID-19.

El canvi de paradigma del futur web, amb un disseny més centrat en l'usuari de dispositius mòbils, és a dir, doncs, aportant verticalitat, menys text, fugint del telecentralisme, amb continguts propis i exclusius, haurà d'ajudar també a consolidar eixe creixement.

Pel que fa a la tele, més enllà de les xifres i per deixar la pirotècnia als professionals, només incidir en algunes dades que ens permeten ser optimistes.
D'una banda, que aquestes xifres s'han tret arribant a l'abril i maig amb un total de dos milions i mig d'espectadors, és a dir, connectant amb el 50 % de la població potencial; que s'ha situat la mitjana diària al voltant dels trenta mil espectadors; que la franja de migdia, entre les 13 i les 17, ha vist incrementat el trànsit d'espectadors de majors de quaranta-cinc i seixanta-cinc, cosa que ha aportat estabilitat, almenys a eixe segment horari i l'ha situat en determinats moments com a opció competitiva, davant les generalistes nacionals.
Ara és el moment de posar en marxa estratègies que traslladen eixe mateix creixement a la franja de les 20:00 a les 22:00 hores.
I en això estem.
Són dues franges on els programes informatius han de fer d'efecte de demostració d'esta oferta plural, veraç i contrastada.

Que els serveis informatius de migdia hagen arribat a congregar més de dos-cents mil espectadors i que les propostes d'entreteniment de la sobretaula i algun prime time freguen sovint els cent mil espectadors també són notícies esperançadores, l'efecte de demostració a què em referia fa uns moments.

Seguim treballant per trobar la fórmula màgica amb la qual anar creixent amb les ofertes de sèries i cinema doblat al valencià.
A poc a poc, estabilitzem les ofertes del cap de setmana, vist des de la perspectiva trimestral, i estem experimentant amb gèneres de comèdia algunes nits, tractant de marcar algunes alternatives de consum.

A l'estiu, es programarà un cicle de títols de Berlanga, com a pròleg de la programació especial que dedicarem al cineasta l'any que ve.
I estem preparant alguns títols clàssics, moderns, que puguen guanyar-se de manera estable l'estima d'un bon grapat d'espectadors i espectadores que, definitivament, sintonitzen À Punt i memoritzen el canal en un dels botons principals del comandament.

I ja es deuen haver imaginat quin és l'objectiu de la campanya que ben prompte llançarà el departament de màrqueting.
Ara està en procés de presentació d'ofertes, mentre es concreta la creativitat final.
Si tenen una antena individual, pose's en contacte amb un antenista i, si és col·lectiva, que el president de l'escala es pose en contacte amb l'administrador de finques col·legiats perquè li envie un antenista homologat.
Este és un missatge que hem de llançar perquè el ball de freqüències que va a motivar la migració al 5G farà que a tots ens toque tornar a sintonitzar els canals de la tele.
I ara no tenim excuses.
Tenim l'oportunitat de fer-ho i memoritzar la radiotelevisió valenciana al botó d'on mai havia d'haver eixit.
À Punt al 9.

Senyories, À Punt ha entrat en una altra fase, en la fase de la il·lusió, de compartir amb tots els valencians i les valencianes el projecte, amb humilitat, repetisc, però amb la convicció, creguem, que sabem on anem i sabem que podem tindre les ferramentes de fer-ho possible i ser el referent informatiu de tots els valencians i valencianes i que tots i totes estiguen orgullosos de la seua radiotelevisió pública.

Moltes gràcies, senyories, per la seua atenció.
I, gustosament, respondre les preguntes que vostés consideren.

La senyora presidenta:

Bé, moltíssimes gràcies per tota la seua exposició.

Ara, com supose que tots els grups tenim moltes preguntes, si em permeteu, baixaré un moment baix.

(Ocupa la presidència el vicepresident, senyor Fernando Llopis Pascual)

El senyor vicepresident:

Té la paraula la portaveu d'Unides Podem.

La senyora Blanes León:

Moltes gràcies, senyor vicepresident.

Val, nosaltres… Bé, moltíssimes gràcies, senyor Costa.

I nosaltres havíem registrat aquesta petició de compareixença perquè entenem que, com hem pogut comprovar, han hagut molts canvis per l'estat d'alarma i per l'estat de la pandèmia que hem estat patint aquestos mesos.
I sí que volíem un poc saber com han pogut ajustar tot allò, com bé sabem i com bé ens ha comentat, donant molta prioritat, com era normal i lògic, a tot el tema informatiu.
Sobretot, també, sempre estant alerta i sempre estant al punt de totes les compareixences que des del govern, tant des del govern valencià com des del govern de l'estat, han anat convocant-se.
I, per tant, jo crec que ahí, totes i tots, hem tingut com a referència informativa À Punt a les nostres llars.

També eixa programació especial que s'ha fet per als infants.
Que jo crec que ha sigut un punt important perquè, bé, si totes hem hagut de patir aquest tancament, molt especialment els xiquets i xiquetes amb un programació que, jo pense, sí que ha estat eixa combinació entre el lúdic i l'educatiu que era necessària.

I, per tant, un poc vore de quina manera han pogut canviar de manera tan ràpida i tan àgil tota la seua programació.
Perquè de la compareixença que vam tindre en l'última comissió fins ara, doncs bé, no ha pogut ser el que tot allò que ens contava en aquella compareixença.
Però pensem que, evidentment, no quedava altra i s'ha estat a l'alçada en tot el que s'ha pogut fer de la manera més àgil possible.

Després també, clar, evidentment hi ha hagut un paró en tot el que és la producció i la creació de continguts.
De quina manera han tingut que adaptar aquesta programació?
Sé que, com han pogut vore totes i tots, han tingut que reposar programes ja emesos, com és normal, després altres que s'han fet d'una manera molt diferent, des de les cases dels presentadors i presentadores d'aquests programes.

Un poc, com, si estaven preparades per a fer aquest canvi sobretot a nivell tècnic i a nivell de mitjans que disposaven, tant des de la casa com inclús els propis treballadors i treballadores, per a poder-ho dur endavant.
Doncs, si ens pot explicar un poc com ho han pogut dur endavant.
I, bé, si hi ha hagut grans canvis o si, de cara al futur, pensa que hi ha que fer algunes altres adaptacions per a, bé, no abandonar este format perquè pot ser útil en alguns moments determinats -i esperem que no- si hi haguera un possible rebrot.

Després, també, ha hagut canvis substancials en la programació.
Per exemple, en una cosa que no havia ocorregut fins ara i que pense que va ser una decisió que es va prendre per part de la cadena i del consell rector, que era l'emissió de les misses i dels evangelis.
I ahí sí que, doncs, m'agradaria preguntar, com es va decidir fer açò, de quina manera es va prioritzar o es va donar per bo.

Perquè sabem que no és una cosa ni que s'havia fet abans ni que, a més, en principi entra dins del que el codi d'estils marca.
Perquè sabem que el codi que ens ha de marcar com ha de funcionar la nostra radiotelevisió pública doncs marca -com no pot ser d'altra manera- l'estat aconfessional.
I, per tant, vore de quina manera es va decidir i, sobretot també, quines són les previsions que es tenen.
Perquè entenem que en aquests moments tot pot ser excepcional però açò no ha de donar peu o no hauria de canviar almenys eixos mínims que els tenim marcats, que al final ho hem fet entre totes i tots i que estan en aquest llibre d'estils.

I poc més.
Simplement, en el tema de dades d'audiència, jo pense que dins de totes les dificultats que s'han tingut ens dona una visió de que els valencians i valencianes cada vegada més tenim com a referència, sobretot informativa, la nostra radiotelevisió.
Però també és cert que malauradament ha sigut un poc a colp de desgràcies, perquè va ser a través de la DANA, del Glòria, ara també la pandèmia, simplement, evidentment, açò no és res per alabar.

Però sí que crec que hi hauria que, d'alguna manera, com bé ha comentat, fidelitzar eixa audiència que ha vist eixa utilitat de la seua radiotelevisió i, sobretot, per a que de futur siga el referent.

Esta campanya que ha comentat de resintonitzar, si ens pot dir un poquet com pensa que va a fer-se?
I, sobretot, per això pel que s'ha comentat sempre d'eixes…, de que es parla en quin número tenim la nostra cadena, doncs és important a l'hora d'utilitzar-la i a l'hora de donar-li eixa importància i eixa…

I, sobretot, la web.
Sí que és una llàstima que hàgem tingut que aturar, almenys momentàniament, esta modernització i esta adaptació de la web.
I també en qüestions de -com ha comentat- subtitulació, a nosaltres això ens preocupa i molt, i pense que sempre s'han de marcar unes prioritats.
Però precisament aquesta ha de ser una d'elles i no hem d'aturar-ho, tot el contrari, més encara quan volem ser referents informatius no hem de deixar a ningú fora i, per tant, que siga accessible per a tots i totes, per a nosaltres pensem que és una cosa fonamental.

I, de moment, res més.
Moltíssimes gràcies.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies.

És el torn de paraula del portaveu de Vox.

El senyor Pascual Pérez:

Muchas gracias, señor vicepresidente.

Antes que nada, señor Costa, agradecerle su comparecencia aquí, en esta comisión de radiotelevisión valenciana.
Y me alegra ver que está usted bien y espero, como ya le he dicho antes, que su familia también lo esté.

En este aspecto, en la cuestión de salud, una parte substancial por la que hemos pedido su comparecencia desde mi grupo parlamentario en esta comisión es, precisamente, para que usted nos explicase como han afrontado a nivel interno, desde la sociedad anónima, la crisis del coronavirus, que no ha sido fácil para nadie.

Y le agradezco que durante su intervención haya narrado fehacientemente las medidas que han adoptado desde la empresa y desde el comité de seguridad laboral de la misma.

También me gustaría saber, haciendo hincapié en ello, si se han realizado test dentro de la empresa fomentados, me refiero, por la propia empresa.
Porque ha comentado que no han padecido ningún positivo, de lo cual me alegro enormemente.
Pero también me gustaría saber si desde la empresa tienen previsto…, si ya se han hecho test o si se van a hacer nuevos test a la plantilla para continuar con ese seguimiento.
Porque como sabe -y hablo porque lo he sufrido yo también- hay muchos positivos que son asintomáticos y según parece…, según se vuelcan las cifras, no es un porcentaje pequeño.

Por otro lado, debido al tema de la crisis sanitaria en que ha derivado esta pandemia, como sabe, se aprobó el Real decreto 463/2020 del 14 de marzo por el que supuso una serie de limitaciones y restricciones a los ciudadanos como es el confinamiento domiciliario.
Esto también ha supuesto que los ciudadanos consumamos más cantidad de recursos audiovisuales entre los que están las emisiones televisivas.

Pues bien, el Consell aprobó el 17 de abril del 2020 la declaración institucional de luto por víctimas del COVID-19 donde se decretó el luto oficial en la Comunidad Valenciana para el día 19, así como un luto oficial posterior una vez superada dicha crisis sanitaria.
Por otro lado, el Gobierno de España también dictó luto nacional de 10 días desde el 27 de mayo hasta el 5 de junio.

Y es que, a fecha del 18 de abril, como le comentaba, se alcanzaron en la Comunidad Valenciana más de mil fallecidos por coronavirus, más de 20.
000 en el Reino de España.
Y ahora en la actualidad son más de mil quinientos -bueno, ya veremos si son más de mil ochocientos, si la consellera Barceló se digna a darnos respuesta- y más de cuarenta y tres mil en el resto de España.

Y es por ello que yo quería preguntarle, ¿qué se hizo para mostrar este luto oficial desde la cadena?
¿Qué criterios y directrices siguieron para hacerlo?
Porque yo lo que le estoy exponiendo son varias fechas y también rangos de fechas, no solo una jornada.
Porque, según he podido comprobar, ustedes tuvieron diferentes criterios con respecto a otras cadenas públicas.

Y es que, además, durante el mes de marzo vimos, precisamente, cómo determinados espacios litúrgicos obtenían incluso mayor audiencia que parte de los propios servicios informativos.
Creo que este es un hecho que debe hacerle reflexionar y creo que sería conveniente que expusiese -como también ha comentado la compañera de Podemos- en esta comisión ¿cuál es la valoración que hace usted de este hecho?

Y no quiero dejar pasar por alto que À Punt se gaste 90.
000 euros de su presupuesto en saber si cumple o no cumple con el contrato programa.
Algo cuanto menos curioso cuando se supone que el punto de partida de las iniciativas que se tomen en la cadena debe estar, precisamente, regulado por esta normativa.
No deja de ser chocante que la propia cadena tenga que contratar estos servicios, cuando ustedes deberían de saber de antemano si cumplen o no cumplen con la normativa que les da forma.

No deja de ser cuanto menos preocupante que, además, este servicio de consultoría no incluya ni el análisis de indicadores de gestión y deficiencia económica del presupuesto que maneja la sociedad anónima, cuando precisamente nos cuesta en total 65 millones de euros al año a todos los valencianos.

En definitiva, ustedes mismos se redactan las normas y ustedes mismos, pues, no saben si las están cumpliendo.
Eso yo ya no sé si es ineficacia, es malversación o es una tomadura de pelo a todos los ciudadanos.
Por lo tanto, no estaría de más que usted -ya que está en esta comisión- nos aclarase por qué la propia cadena no sabe si está cumpliendo la normativa vigente -reitero- su propia normativa.

Y es que, tal vez, o no se fían ni entre ustedes y precisan que venga un tercero a decirles lo que ya saben y así tener más material para echarse sobre la cabeza, más material para echarse en la cabeza, para…, bueno, echarse en cara su propio sectarismo partidista y para intentar no perder ni un segundo de la cuota de pantalla de los diferentes partidos políticos.

En definitiva, y a mi entender, nada de nueva normalidad, la misma normalidad y partidista y sectaria de siempre.

Muchas gracias.

(Ocupa la presidència la presidenta, senyora Estefania Blanes León)

La senyora presidenta:

Bé.
Moltíssimes gràcies, senyor Pascual.

Ara tindrà la paraula la portaveu de Compromís, la senyora Álvaro.

Quan vostè vullga.

La senyora Álvaro Cerezo:

Gràcies, presidenta.

I gràcies, senyor Costa.

Un plaer retrobar-lo en esta casa on, no dubte, serà cridat sovint.
Felicitar-lo per eixa recent revisió del llibre d'estil d'À Punt i encomiar-lo a complir els valors que allí es prodiguen, li seran molt útils en la seua tasca.
I clar que recordem la seua anterior compareixença, espere que tan nítidament com vostè -tampoc fa tant de temps d'allò.

Entrant en qüestions més mundanes, el meu grup parlamentari i jo mateixa, tenim diverses qüestions que vostè ha esmentat en les quals ens agradaria que aprofundirà.
En principi començaré per qüestions econòmiques i atenent als informes de la Sindicatura de Comptes que existeixen, dels quals ací hem parlat llarg i estés en altres ocasions, no podem passar per alt un punt important: la publicitat.

És cert que aquesta ha augmentat considerablement en el darrer any -vostè ens ha donat les xifres- però tampoc podem oblidar que dit augment ve en consonància amb els seus esforços, com vostè ha detallat, però també amb el contracte amb la FORTA que tant va tardar en materialitzar-se.

I tampoc seria just oblidar que aviat caldrà reformar el contracte programa i ací pot aprofitar vostè per explicar com és el contracte programa i com es reforma el contracte programa -ja que hi ha alguns grups que tenen una gran confusió en el que és el tema del contracte programa- que té una validesa caduca com vostè sap.

Per la qual cosa, jo li pregunte si exigirà vostè, en la mesura que li pertoque- que en dita revisió la publicitat institucional es pague.
Vosté ho ha recordat ací, la publicitat institucional no es paga i a mi m'agradaria saber quina és la seua postura al respecte.

Per altra banda, també voldria preguntar-li per l'oferta pública d'À Punt i pels canvis de l'organigrama que de vostè depenen, eixa aposta que vostè ha descrit ací com atrevida.
Ens agradaria que ens detallara una miqueta més en els canvis de l'organigrama.

I pel que fa a les audiències, són bones dades les que vostè relata.
Bones dades dels informatius del migdia que en el confinament han sigut claus per a la ciutadania i que continuen amb xifres més altes del que era habitual abans del confinament.
Com també Atrapa'm si pots, un programa netament en valencià que no té males xifres d'audiència, ans al contrari.

I no obstant sembla ser que La qüestió, un programa summament interessant, ha tingut alguna davallada darrerament.
A què creu que es deu eixa davallada en les xifres d'audiència de La qüestió?
La veritat és que seria una llàstima que un programa de màxima actualitat com aquest tinguera problemes que fàcilment es podrien resoldre.
Però vostè ens concretarà, a què creu que es pot deure?

Per altra banda, transmetre-li queixes que ens arriben respecte a la paritat, ja que en alguns programes no es veu del tot complida pel que fa als convidats i convidades.
I en l'ús del llenguatge inclusiu, vostè ací ha fet un bon ús, un bon exercici del que és l'ús del llenguatge inclusiu, i m'agradaria encoratjar-lo que això fóra extensible a tota la corporació.

També voldria preguntar-li com van els esforços pel que fa a la xarxa amb els municipis.
A la tele trobem a faltar informació i xarxa amb altres cadenes locals i autonòmiques.
I a la ràdio, vostés continuen amb l'única emissió del Rall, que està molt bé, però en les quals apareixen emissores majoritàriament de les comarques centrals.
I, com vosté sap, senyor Costa, hi ha país al nord i al sud.

Això pel que fa a les oportunitats de col·laboració, que crec que haurien d'aprofitar-se.
Però concretar també, pel que fa a la ràdio, quines mesures té previst vosté per a donar-li un impuls.
No ha esmentat les audiències.
Ha parlat d'espectadors, però no de persones oients, i a mi m'agradaria saber quins plans té vosté per a la ràdio i quines previsions té per a la ràdio més immediates.

I per últim, voldria preguntar-li per a quan un nou informe sobre pluralitat política.
El darrer, al qual jo he tingut accés, si no m'equivoque, és de febrer, i òbviament este és un document molt important que posa negre sobre blanc el compliment de la llei, i obvia altres especulacions.

Com sempre, un plaer, senyor Costa.

La senyora presidenta:

Moltíssimes gràcies, senyora Álvaro.

Ara serà el torn del portaveu del Grup Parlamentari Ciudadanos.

El senyor Llopis Pascual:

Muchas gracias, señora presidenta.

Buenos días, señor Costa.
Bienvenido otra vez aquí.

Bueno, en primer lugar, me gustaría agradecerle que esté usted aquí, en esta comparecencia, que también, entre otros, creo que fuimos nosotros los primeros que pedimos que nos gustaría que hiciera usted la valoración de los cien primeros días.
La verdad que han sido unos cien primeros más intensos de lo razonable.

Pero quizá, y en base a lo que usted ha dicho, yo me he quedado con una idea, que quizá uno de los lugares donde ha llegado primero la nueva normalidad ha sido en las relaciones entre el consejo rector y la SAMC, porque había algunos que me decían que antes las reuniones tenían más tensión que el bautizo de un gremlin, y que ahora parece que se han normalizado bastante, que ya parece que es normal.

Y entendemos que son necesarias esas buenas relaciones para funcionar, porque si no, es bastante complicado.

Nosotros estábamos repasando, cuando empezamos a hablar de convocar esta comisión, Ciudadanos es el grupo que más propuestas ha presentado dentro de esta comisión, y queríamos conocer su opinión sobre alguna de ellas.
Y también, las dudas que nos había generado en algunos sentidos.

También obviamente, claro, una de las cosas que más nos interesaba conocer es: usted vino aquí a presentarnos un proyecto y ahora han pasado cien días, ya conoce más la cadena, pues también saber si ese proyecto tiene validez o ha cambiado bastante.
Hemos visto algunas cosas que usted nos ha dicho.

Una de las acciones que nosotros habíamos planteado desde el Grupo Ciudadanos era precisamente potenciar esa promoción del turismo valenciano para los valencianos, que creo que ustedes, no sé si antes o después, pero el caso es que sí que hemos visto que se está plasmando esa idea, porque entendemos que es muy importante.

No podemos olvidar que gran parte de los valencianos hacemos turismo en la Comunidad Valenciana, y los que no lo hacen, deberíamos hacer todo lo posible para que lo hicieran, y más en estos momentos donde es más difícil moverse.

Otra de las peticiones que nosotros, desde el Grupo Ciudadanos, habíamos hecho, era precisamente de qué forma À Punt podía ayudar a la formación de jóvenes y de no tan jóvenes.
Y también, obviamente sí que se ha hecho algún intento en algunos programas educativos.
Ahora mismo es muy necesario, porque estos rebrotes pueden volver y deberíamos utilizar muchas veces el servicio público para intentar ayudar a esa formación.

Y también hablábamos del conocimiento del valenciano.
Creo que es bueno que incluso desde À Punt nos pudiéramos plantear ver cómo ayudamos a que los valencianos puedan sacar esos certificados de valenciano, que a veces también desde la administración se piden.
No sé si tiene alguna posibilidad.

Recientemente hemos lanzado también una propuesta para ver si À Punt pudiera ceder espacios publicitarios gratuitos para pequeñas y medianas empresas que han sido afectadas por la COVID.
Es muy difícil que estas empresas puedan optar a espacios dentro de la televisión pública, y creemos que ahora mismo es fundamental ayudar a la promoción del pequeño y mediano comercio o mediana y pequeña industria en la Comunidad Valenciana.

Después, obviamente, a pesar de que algunas personas tienen dudas, yo quiero felicitarle por el acierto de retransmitir la santa misa en valenciano, que a veces es un programa muy valenciano.
Que a mí me comentaban hace poco, decía una señora mayor, familiar mía, me decía que ya que este año, por el tema de su salud, echaba de menos la misa en valencià, en Atzeneta, pues que ahora podía seguirla de otra forma.

Y creo que estas cosas son buenas, y aunque algunas personas, desde el punto de vista dogmático, lo vean mal, creo que ayudan muchísimo a esa promoción del valenciano, este conocimiento, a veces, de la cultura valenciana.

Porque cada vez que visitamos una ciudad, acabamos visitando su iglesia, que es parte de nuestra historia.
Más allá de los sentimientos religiosos que pueda tener cada uno, creo que muchas veces la historia, en este caso del Reino de Valencia, a veces se cimenta en esas iglesias o en esas catedrales, que a veces eran fortalezas, y tienen muchísima historia que creo que es bueno conocer.

Por eso, les felicito, que han sido capaces de soportar las presiones dogmáticas para intentar mantener esa emisión, y espero que me comente si tienen previsto continuar esa emisión.

También, lo ha comentado usted, tenemos un problema de que a veces no llegamos a todos los valencianos.
Pero por problemas técnicos.
Hay veces que, por problemas de que la gente no quiere sintonizarlo, pero hay veces que por problemas técnicos.
Nos gustaría saber a qué gente no llegamos y qué podemos hacer para llegar, por lo menos para que todos y cada uno de los valencianos y valencianas puedan por lo menos sintonizar la cadena.

Y también me permito felicitarles por el acierto de recuperar el nou, el número nueve, porque es algo muy importante, y alguien que pensó en el nombre de À Punt debería haberse dado cuenta que el resto de cadenas generalistas todas tienen un número en su nombre que les ayuda a ubicarlas en un dial.

Entiendo que es una buena idea y espero que tengan suerte… Espero que tengamos suerte, porque eso nos va a beneficiar a todos en esa promoción de que la gente resintonice À Punt en el número nueve.

Me gustaría saber cuál es, si lo tienen, por las acciones de marketing, el grado de conocimiento de À Punt en la Comunidad Valenciana, y sobre todo, a ser posible, por provincias.
Porque ya sabe que los que somos de Alicante, por muchas cosas, a veces tenemos un conocimiento menor.
Y es importante, yo creo, dentro de la labor de unir toda la Comunidad Valenciana, llegar a veces también a la provincia de Alicante.

No solo es una cuestión de idioma, sino es una cuestión de ver cómo podemos conseguir que todos los alicantinos también nos sintamos parte o un pequeño trocito de esta cadena.

Otra de las cosas que también usted ha comentado, que quieren hacer una información plural, veraz y contrastada, han sido sus palabras.
Cuando hablamos de información política en medios públicos, es como el bar en los partidos de fútbol cuando juega el Madrid, que siempre hay muchas dudas, y más últimamente.

Hay dudas sobre ese pluralismo informativo.
Y entonces, en algunos casos, los pocos informes que tenemos nos dicen que no todos los partidos políticos son tratados de la misma forma.
Incluso, en alguna Diputación Permanente, en alguna emisión, se dejaba al equipo de gobierno hablar, y cuando hablaba la oposición, desaparecía del dial.

Son cosas que seguramente serán casualidades, pero insisto, es como el bar, que a veces el árbitro parece que siempre decanta los momentos de corte en el mismo momento.
Es decir, si conoce usted los motivos de interrupción de estas retransmisiones cuando hablaba la oposición.

Y ya para ir acabando, muy brevemente, si de alguna forma van ustedes, en los próximos presupuestos, a ajustar esos ingresos publicitarios, que sí que han mejorado.
Pero usted hablaba mucho antes de porcentajes de incremento, tanto de audiencia como de publicidad.
También es cierto que era un desastre antes, es decir, que evidentemente habrá que hablar también en números absolutos, más que en porcentajes, porque cuando es prácticamente menos uno, pues subir…

La senyora presidenta:

Senyor Llopis, vaja finalitzant…

El senyor Llopis Pascual:

Sí, acabando ya.

Y por último, y para acabar ya, simplemente me gustaría preguntarle sobre el tema del personal de À Punt, en el sentido de que si sabe qué porcentaje de personal ha estado presencialmente trabajando y qué porcentaje ha estado teletrabajando.

Y quería saber cuál es la situación de las oposiciones previstas, y si usted considera, una vez conocida la estructura de la cadena, si es necesario un cambio en esa oferta de plazas.
Si es necesario rediseñar cuáles son las características que debe tener ese personal que se va a incorporar en À Punt.

Muchísimas gracias, señor Costa.

La senyora presidenta:

Moltes gràcies, senyor Llopis.

Ara serà el torn, per part del Partit Popular, de la seua portaveu, la senyora Ortiz.

La senyora Ortiz Vilella:

Muy bien, muchas gracias, señora presidenta.

Señor Costa, bienvenido a esta comisión, que creo que visitará mucho, pero eso es bueno.
Eso no es malo.
Que nos visite está muy bien, y así seguro que vamos a poder aclarar muchas dudas.

En el caso del Grupo Parlamentario Popular, pedimos su comparecencia tras publicarse los resultados del ejercicio del 2019, en cuanto a las cuentas anuales y el informe de gestión de la corporación de la sociedad que usted dirige y del grupo, que me atrevo a empezar diciendo que confirman un fracaso importante en un tiempo récord, desde que se aprobó la ley, que ya estamos viendo cómo la modificamos y cómo la cambiamos.

A mí me parece, luego le preguntaré sobre esto, que todo ha ido muy rápido y que se ha visto muy pronto que era un fracaso.
Pero bueno, vamos a empezar por los datos.

Al finalizar el ejercicio de 2019, nos encontramos con un panorama de la sociedad que usted dirige, con unas pérdidas de más de sesenta y cinco millones, que se han visto incrementadas en un 35 % respecto al ejercicio anterior.
En el 2018, eran más de cuarenta y ocho millones de euros.

Yo sé que usted lleva poco tiempo, pero cada uno de nosotros, cuando llegamos a nuestros cargos, no hacemos una tabla rasa y el que llega no se ocupa de lo anterior.

Las pérdidas del grupo, corporación y sociedad, ya superan 67,5 millones de euros.
Sin embargo, la cifra de negocio de la empresa, lo que genera, y usted ha hecho referencia al tema de la publicidad, digamos, externa a la que viene a través de la Generalitat, es en torno a 1,2 millones de euros.

Cuando hay una previsión en el 2018 de cuatro millones, en el 2019, de seis millones, y en el 2020, si no me equivoco, otra de seis millones.
Aunque usted nos ha contado que hay algunos aumentos en los porcentajes en los períodos de la pandemia, sabemos la dificultad que tiene el momento con el tema de la publicidad externa, pero o rebajan la previsión en esas cuentas o aumentan la captación de capital fuera de lo que tiene que ver con la Generalitat.
No sé por qué van a optar.

Pero evidentemente parece que la previsión está muy por encima de las posibilidades que tiene la tele, o por lo menos de las que tiene hasta ahora.
¿Qué van a hacer para mejorar eso?
Es una de mis primeras preguntas.

Además, el informe señala de nuevo que la sociedad vuelve a incurrir en una de las causas de disolución previstas en la ley de sociedades de capital, el artículo 327 y 363, del texto refundido de la ley de sociedades de capital.
Nuevamente, vemos que los fondos propios al finalizar el ejercicio ascienden a 3.
906.
614 euros, y están por debajo de la mitad del capital social, que es de 18 millones, 19 millones casi.

Todo esto lo han arreglado hasta ahora con ampliaciones de capital.
¿Van a seguir haciendo ampliaciones de capital permanentemente cada vez que suceda esto, que es por desgracia cada vez con más frecuencia?
¿Hay otra fórmula que no sea la de ampliaciones de capital?

Otro incumplimiento que arrojan las cuentas del 2019 y que el informe de gestión destaca es que la ley de creación de À Punt establece que los gastos de personal no pueden superar la tercera parte del presupuesto total de la sociedad, circunstancia que, según este informe, mantiene bloqueada la convocatoria de las oposiciones para la televisión pública valenciana.

¿Nos puede hablar de esas oposiciones?
¿En qué punto se encuentran?
¿Qué problema tienen, si lo tienen?
Un poco, detalles respecto a eso.

El capítulo de gastos de personal del 2019 ya supera con 18,7 millones de euros, y en total del grupo, con 21 millones, y a 31 de diciembre son 489 personas contratadas, si mis datos no están mal y si no me corrige, y 549 en total del grupo.

Aquí se llevó en la ley de acompañamiento una enmienda por la puerta de atrás, a finales del año pasado, introduciendo una modificación para saltarse este límite.

Igual que lo he dicho con las ampliaciones de capital, ¿a usted le parece razonable que todos los años tengamos que llevar, a través de la ley de acompañamiento, una enmienda de tapadillo para solucionar algo que yo entiendo que es un parche y que habla de trabajadores, y que tienen que tener una cierta estabilidad, tanto el proceso como la normativa?

Y no podemos estar esperando, desde mi punto de vista, pero quiero saber su opinión, respecto a todos esos parches, tanto la ampliación de capital como las enmiendas a través de la ley de acompañamiento, para saltarse los límites que ha puesto encima de la mesa una ley aprobada por el Botànic.

A los malos datos económicos, sumamos el tema de la audiencia.
Me puedo haber perdido, pero no he escuchado el porcentaje de audiencia media.
Sí he escuchado el número de espectadores que han tenido en esta pandemia.
Es cierto que hay picos en el tema de las Fallas, o de la DANA, como decía alguna compañera anteriormente, me parece que ha sido la presidenta, no se puede estabilizar con las desgracias, entre comillas, de este tipo de situaciones.
Me gustaría saber cuál es la audiencia media.

Y también qué piensa con el tema de franjas, programas, situaciones, con el tema del castellano.
Yo vengo de una zona castellanohablante donde no se sintoniza À Punt porque no la entienden.
Yo entiendo perfectamente el valenciano, no lo podría hablar, pero lo entiendo perfectamente, pero le puedo asegurar que hay mucha gente que allí no lo entiende, no es que no quiera, es que no lo entiende.

Qué cree que se puede hacer para mejorar la implantación en esa zona, que sí que es verdad que por ejemplo con la DANA se han informado mucho, pero se echa en falta un poco esa sensibilidad, porque dentro de cinco millones de alicantinos, valencianos y castellonenses, pues hay gente que no entiende el valenciano y que hay que darle también, creo yo, la oportunidad de que su televisión pública le ofrezca alguna situación en castellano.

También me gustaría saber, cuando habla de implantar nuevos proyectos, a qué se refiere, porque los datos del 2020 me temo que no van a ser mejores en el informe de lo que estamos relatando del año 2019.
Entonces, no sé si hay alguna medida, aparte de esos nuevos proyectos, o alguna situación, que cree que puede mejorar de aquí a final de año, porque si no, los datos del 2020 tampoco van a ser sensiblemente mejores a los que hay.

Y, por último, le haré varias preguntas.

¿Cómo nos podría explicar que una ley de 27 de julio del 2016 y un contrato programa de abril del 2018, formalizado en junio del 2018, se tenga que modificar tan pronto y se haya quedado absolutamente fuera de la realidad.

Ya le he dicho antes, ¿cómo piensa mejorar los resultados del 2020?

Y el tema de los 90.
000 euros en la consultoría.
Yo no puedo entender, como ha dicho el compañero de Vox, y me uno en parte a su pregunta, ¿cómo dejan fuera el tema del análisis de la gestión y de los presupuestos para hacer una especie como de auditoría o consultoría?
¿Qué va a decir este documento?
Si no hablamos de gestión y no hablamos de presupuesto, difícilmente será rentable esos 90.
000 euros, que yo no entiendo por qué se ponen.

Y, de momento, esas son las preguntas que tengo que hacerle.

Muchas gracias, señor Costa.

La senyora presidenta:

Moltes gràcies, senyora Ortiz.

Ara serà el torn per a la portaveu del Grup Socialista, la senyora Caballero.
Quan vosté vullga.

La senyora Caballero Hueso:

Gràcies, presidenta.

Gràcies, senyor Costa, per una volta més vindre ací a les Corts a donar compte de com ha sigut la situació durant la crisi del COVID.

Jo vull començar la meua intervenció donant les gràcies al director general, al consell rector, però, sobretot, als treballadors i les treballadores.
No tant pel seu compromís professional, sinó també pel seu compromís personal.
Jo crec que han donat la talla, més enllà del que qualsevol treballador pot estar en el seu treball, i això és d'agrair.

I després vull que se felicitem.
Que se felicitem els grups que, com jo, que com el Partit Socialista, apostàrem per tindre un mitjà públic.
Perquè hui, amb la crisi sanitària, els valencians i les valencianes han tingut una televisió, una ràdio, una web, unes plataformes, perquè el Botànic apostà per obrir el mitjà públic valencià que ens havien furtat.

Perquè si la sanitat és important, és fonamental; si l'educació és important, és fonamental, per a este grup, per a mi la informació també és un dels pilars bàsic pers a la democràcia en este país.
Però no qualsevol informació.
Patírem al principi de la pandèmia… -i ha anat a menys, però s'ha mantingut- una gran quantitat d'informacions falses que mos donaven la necessitat de tindre un mitjà, entre altres, però un mitjà nostre en el qual les informacions tingueren els pilars bàsics del que és realment la comunicació, el periodisme i la informació: veracitat, credibilitat i, sobretot, proximitat per al nostre territori.

Senyor Costa, durant la… -i s'ha dit ací-, durant la pandèmia ha pujat el consum audiovisual.
Això jo crec que no és notícia.
Òbviament, a banda de la gent que estava teletreballant o no, n'hi havia un temps que, en condicions normals, l'utilitzem els ciutadans per a altres coses, per a la nostra vida.
I la nostra vida se tancà en les nostres cases, en els nostres entorns.

Òbviament, n'hi ha molta pluralitat de mitjans i jo vull felicitar-lo per eixa audiència que sí hem aconseguit en À Punt.
És veritat que… podem dir, és una desgràcia i la gent se volca en els mitjans per a tindre informació.
Clar que sí.
La incertesa te dóna l'obligació de tindre informació.

Però també és veritat que les bones dades d'audiència venien d'abans.
Perquè en el mes de març, per exemple…, que si la portaveu del PP no ho tenia, jo ara li dic l'audiència.
El 3,2 % del mes de març.
(Veus) Bé, t'ho dic, perquè jo sí que els tinc.
(Algú diu: Â«Se lo agradezco, pero no hace faltaÂ») El 3,2 % del mes de març és de tot el mes.
Ja veníem amb un increment d'audiència important.

És veritat que en altres ocasions, com en la DANA o en la Gloria, se pujà l'audiència, però estem parlant d'uns tants per cent molt més superior.
Perquè jo vull recordar que en setembre-octubre de l'any passat estàvem en el 2,7 %-2,3 % i ara estem per damunt del 3%.

No veges mala intenció.
Simplement és que com açò és públic, pensava que…

La senyora presidenta:

No entaulen diàlegs, per favor.

La senyora Caballero Hueso:

Perdó.

A partir d'ahí, podem parlar i parlar de dades i vore com inclús…, però ja no nosaltres, la informació que d'À Punt ha tingut ressò en altres mitjans, parlava d'això: Â«Dos años de À Punt: la radiotelevisión valenciana supera la borrasca fundacional y consolida espacios informativos en tiempos de crisisÂ», Â«La audiencia de À Punt crece un 44 % en el primer cuatrimestre del año y alcanza los 2,4 millones de espectadores en abrilÂ», etcètera.

Què vol dir això?
La bona premsa també ajuda.
Perquè la bona premsa també fa que els ciutadans i ciutadanes valencians que no estaven connectats en À Punt també pot ser un revulsiu perquè sintonitzen en l'1 o en el 9 À Punt.

Jo m'atreviria a dir que el pla Costa funciona, que el pla Costa de potenciar connexions en directe, el pla Costa de fer informació de proximitat, el pla Costa d'apostar també per l'entreteniment, el pla Costa de reforçar continguts propis, que això està funcionant.
Ara té vosté la tasca…, i nosaltres a recolzar-lo, però té vosté la tasca de fidelitzar eixa audiència.

I molt ràpid.
Jo tenia tres preguntes.
En la programació d'estiu que ara començarà, en altres ocasions i en altres televisions i ràdios fonamentalment s'aposta per programes d'entreteniment reduint temps d'informatiu.
La meua pregunta és si se va a reduir el temps d'informatiu en À Punt, si els recursos personals se voran afectats per acumulació d'hores treballades durant la pandèmia i les vacances, òbviament.
I, què conseqüència tindrà per a la cobertura i el coneixement d'À Punt el desenvolupament del segon dividend digital.

Gràcies, presidenta.

La senyora presidenta:

Moltes gràcies, senyora Caballero.

Ara el senyor Costa tindrà un torn d'intervenció per a intentar, en la mesura de tot el que ha anat prenent nota, anar donant resposta a tot el que s'ha plantejat ací.

Lo bo que tenim és que només tenim aquest punt.
Per tant, sé que… no s'estendrà més del degut, però sí que té el temps suficient per a donar resposta sense cap limitació a tot el que s'ha plantejat.

Quan vosté vullga.

El senyor Costa Folgado, director general de la Societat Anònima de Mitjans de Comunicació de la Comunitat Valenciana:

En la mesura que siga possible, també entenc que potser vaja donant resposta a algunes preguntes que han coincidit en les diferents intervencions, amb la qual cosa, de totes maneres, després, si hi ha algun aclariment, també es pot fer.

Jo, en resposta a totes les preguntes que m'han fet, ja veuen el pla Costa com costa de portar-lo endavant.

Comencem per les primeres… És veritat, parlem de la part infantil, que no hem obviat que eren els principals damnificats, que anaven a patir-ho no només des del punt de vista educatiu, sinó també psicològic.
Estem parlant de xiquets i xiquetes que no han viscut mai una situació d'estes característiques, que tampoc els seus pares o familiars que estiguen amb ells els podien explicar massa bé que estava passant, amb la qual cosa era una responsabilitat molt gran, que allò que les autoritats sanitàries ens traslladaven els arribara d'una manera completa.

Allò de Â«anem a rentar-mos les mans més que maiÂ» sembla un missatge molt infantil, però ha calat entre la gent i també això és responsabilitat d'obrir moltes finestres des del punt de vista de l'espot institucional, però també obrint moltes finestres de divulgació durant els programes en directe.

Vull dir, s'han disparat també les interaccions dels oients i espectadors que han volgut participar.
És a dir, sí que hem notat que, quan obríem un whatsapp o… una ocasió perquè la gent participara, s'ha trobat amb la necessitat que li donaren resposta.
I no que li donaren una resposta sobre què estava passant a Alemanya; no, el que estava passant al seu centre sanitari, al seu voltant o al seu municipi.

El paró de producció de continguts del qual parlava efectivament va ser una complexitat.
Només en la Pasqua vam tindre una situació molt particular sobrevinguda per l'aturada dels estudis de doblatge.
Perquè això sí que se van entregant els materials conforme se'ls va aportant a ells, amb la qual cosa ens van trobar que teníem un material, que nosaltres anomenem Â«producció alienaÂ», que no disposàvem.

Però, excepte això, totes les productores externes que han estat treballant de la mà amb la direcció de continguts van fer l'exercici de: un, econòmic, és a dir, de reconduir tots eixos pressupostos per a adequar-los a la nova realitat.

Això ens ha portat, perquè tingam una situació de gestió interna, que molts dels contractes que havíem fet per 13 programes, hem aconseguit portar-los a 20.
És a dir, eixos programes, amb la reducció i sense superar el volum total del contracte, ens han aportat major número de capítols.
¿Com se fa això?
Ajustant els pressupostos a la realitat d'eixe capítol.

I hem aconseguit també que molts d'ells tingueren contacte via a eixes xarxes amb els valencians que estaven fora, que també era important -que de vegades ens oblidem…, que estem pensant només amb la territorialitat-, i teníem moltes entrades de gent que estava confinada fora de casa, que no podia tornar, que moltes vegades no tenia possibilitat de connectar amb la seua gent, i això també ha sigut un vehicle per a la societat de comunicacions.

Com ho hem fet?
Doncs ací s'ha parlat del personal de la casa, amb molt de talent i molt de coneixement.
Vull dir, l'última intervenció parlava d'agrair al personal de la casa, però és veritat que només i en aquella primera presentació del projecte jo parlava de traure la màxima rendibilitat a l'eficiència d'eixe personal, i així ha segut.
És a dir, hem aconseguit generar equips autònoms que generaven molts minuts d'informació, tots estancats en el sentit espacial de la paraula, perquè no coincidiren.
Després, si volen, baixe algun detall sobre com hem articulat les dinàmiques d'higiene i prevenció, per no estendre'm massa.

I és veritat que sí que han fet un esforç importantíssim i és molt de lloar.
Però és veritat que n'hi havia molta gent que ja venia, com han dit, d'enfrontar-se a tres situacions de crisi abans, amb la qual cosa no ha sigut massa complicat enllestir dinàmiques de treball intern estratègiques.

Pel que fa al tema de les celebracions litúrgiques del diumenge pel matí.
És veritat, com deia, que s'han obert debats molt interessants -alguns de molta altura- a la Comunitat Valenciana, al voltant no només d'este fet, sinó de molts altres.
Això què ha fet?
Ha apartat À Punt dels conflictes estèrils fora d'allò que s'escolta per la ràdio o es veu per la tele, i ens ha posicionat en altres debats socials.
Alguns a favor, altres en contra.

A nosaltres ens arriba l'oportunitat de posar en marxa estes emissions perquè se'ns trasllada que n'hi ha un grup molt delicat per edat, que no només té uns problemes de mobilitat, que van afegits al reial decret i tot açò que hem estat parlant, sinó també per una qüestió de responsabilitat.
No hem de deixar eixir a eixes persones de casa.

I, en segon lloc, perquè n'hi havia una demanda que ens havia arribat per poder fer este tipus de serveis.
Lògicament, altres confessions se posen en contacte amb nosaltres per sol·licitar, durant la limitació de mobilitat i l'estat d'alarma, estes celebracions.

Nosaltres…, el consell rector fa un estudi, observa que la laica França, la protestant Alemanya i moltes de les televisions autonòmiques, siguen quines siguen, tenen esta mateixa programació, ara mateix, en les seues graelles.
Se porta a votació i s'entén que el procés d'aïllament afavoreix la possibilitat de també convertir este servei en servei públic.

I sobre el futur, només els puc dir el que ha dit el consell rector, que és mantindrà mentres hi haja limitacions a la mobilitat -esta és l'expressió.

Jo també els vull dir, perquè ací no consta, però açò també forma part del pla Costa, que és vertebrar, que també hem fet els nostres intents per portat este mateix servei a altres comarques que ens havien sol·licitat eixa possibilitat.
Soc conscient que s'ha estat fent en una població, però altres poblacions també s'han interessat perquè acostarem, com acostem qualsevol altre producte audiovisual, a les seues poblacions.

Respecte…, perquè m'ho ha preguntat, respecte a la campanya que estem fent.
La creativitat encara no l'hem acabada perquè estem treballant en paral·lel amb la licitació dels equips que ens han de posicionar eixa campanya en entorns externs, banners, que han de fer la campanya publicitària lògicament, però la distribució d'eixe missatge…

Però l'anàlisi és molt fàcil: la major part de les plataformes digitals tenen memoritzat este canal de manera automàtica en eixe botó.
L'últim informe, jo crec que ho vaig dir ací, que havíem fet les televisions de FORTA en el territori valencià, crec que més d'un 18% havia mantingut, tot i el negre, eixa freqüència… -el negre me referisc a l'espai en què no va a haver emissió- eixa freqüència en negre a eixe mateix botó, amb la qual cosa hi ha públic molt fidel que ens té ja sintonitzats.

I el tercer factor és, lògicament, com estàvem comentant, l'oportunitat del simulcast o el segon dividend, perquè quan canviem de freqüència moltes de les altres cadenes nacionals també hauran de ser buscades.
Eixe imaginari col·lectiu del que tots estem parlant fa que la gent probablement ens puga trobar i fidelitzar en un botó, hem escollit el 9 perquè no tenim un número físic, si tinguérem un número en el nom de la cadena doncs a la millor haguérem jugat a una altra alternativa, però com no és el cas, hem apostat per buscar en l'imaginari col·lectiu d'eixos segments de població que, repetisc, ens tenen en referència i que segurament ens han trobat ara.
El que toca és que els seus fills, o els seus nets o les nebodes, o les nores o qui siga pues faça l'exercici de sintonitzar això.

En resposta al Grup Parlamentari Vox, jo voldria obrir, perquè va haver una demanda d'informació en la primera i última compareixença que vam tindre ací, en la que el portaveu em preguntava la seua vinculació a segons quins grups ideològics i per què se'ls posava en paral·lel.
Jo he demanat eixa data, per portar-li-la hui, i li diré que de més de 420 al·lusions que s'han fet entre -jo parle del meu- l'11 de febrer, val?
, que és el dia que a mi se me nomena, i el 4 de juny, han aparegut vostés en 410 intervencions.
Vox no ha aparegut referenciada en cap vinculació ideològica en 369 i ha aparegut vinculada a l'espectre ideològic de l'extrema dreta només en 40.
Jo he demanat que me feren l'anàlisi qualitatiu d'això i m'han dit que ha sigut sempre en els vincles que mantenia el partit espanyol amb el Front Nacional francès, el Partit de la Llibertat holandés, la Lliga Nord italiana, quan s'han aportat informacions relacionades amb migració dins de l'àmbit europeu, feminisme.
I sí que m'han fet una al·lusió, que ha sigut que moltes d'eixes referències no eren de la pròpia cadena, sinó de terceres persones, tertulians, entrevistats i persones que participaven en el contingut.
Però com que en aquell moment vosté sí que em va demanar que li donara la informació, esta és la detallada que jo tinc en el curt recorregut.

Val, respecte als test PCR, nosaltres, com qualsevol altra empresa, hem seguit les indicacions de les autoritats sanitàries.
És a dir, en cap moment a nosaltres ens ha arribat una nota obligant-nos, com m'imagine a moltes de les institucions o empreses, a efectuar test PCR massius.
És veritat que, com li he dit, hem tingut al voltant d'un 40 % de l'equip informatiu teletreballant.
I en les àrees administratives, econòmiques, que tenien més facilitat per a desenvolupar eixe treball, ha arribat al 85 i el 90 %.
Això implica que totes les estratègies que hem fet de distanciament social nosaltres l'hem multiplicat.
És a dir, ahí ha hagut gent a la qual li hem impedit tindre relacions fóra de la casa, lògicament, perquè si formaven part dins d'un equip estanc de matí o de vesprada, eixa gent no podia fóra del seu entorn ni compartir serveis públics, màquines de café, corredors, sales comunes.
De fet, en aquell moment van fer desaparèixer, que trobe que és important, els torns partits, de tal manera que el torn del matí i el de la vesprada, que estaven segmentats en dos parts, més d'una tercera pota teletreballant, és a dir, nosaltres en cada torn teníem tres equips treballant.

Per què volíem un tercer equip?
Senzillament per una qüestió de reforç.
Si s'haguera donat el cas d'algun positiu i ens haguérem d'haver aïllat 14 persones, val?
, ens haguera resultat -entre cometes- fàcil posar en quarantena 14 d'eixes persones i fer entrar estes altres 14 persones.
Va estar tot…, i sí que vull dir-ho, que ho hem fet amb absoluta transparència, sobretot perquè enteníem també que ningú de tots els que estàvem en aquelles reunions dels comités de crisi que desenvolupàvem a la una del migdia sabíem a què estàvem enfrontant-nos.
Sí que és veritat que tots van complir, i jo ací, de veritat, que la col·laboració que hem tingut dels comités d'informatius i de treballadors van ajudar i molt que tots entenguérem esta situació.

Sobre el confinament i l'increment del consum de televisió, efectivament, no podem negar-ho.
Vosté ha afegit a esta situació, i si vol m'explica el per què m'ha afegit ací el tema del luto.
El dia que es declara el dol autonòmic, nosaltres anem al real decret i posem en escena, escenifiquem, allò que ens ha demanat eixe real decret, que era banderes a mig pal, concentració… -ja ho diré- minut de silenci, val?
, i a tots els presentadors i presentadores, que pot ser una tonteria, els van demanar roba, van demanar al departament d'estilisme que aportara roba de color fosc i que durant eixos dies intentara d'alguna manera transmetre també eixa sensació.

I el dia de dol nacional, del que parla vosté, efectivament nosaltres, seguint el real decret i tenint coneixement com teníem també el dia del dol autonòmic respecte a quines eren les accions, la diferència és que nosaltres el dia que el real decret nacional de l'Estat espanyol ens diu, estes són les mesures que s'han de prendre, ja estem en contacte amb les altres televisions autonòmiques, sabem què van a fer les televisions nacionals, hi ha un quòrum de quines accions s'han de prendre des del punt de vista de marcar la pantalla en segons quins llaços o missatges.
I vosté se n'adonaria de la diversitat de missatges que cadascuna de les cadenes va escollir per a eixos moments de dol.

I li vull recordar que el dia del dol autonòmic esta cadena feu un exercici molt important, que és, a l'hora que se'ns demana, fer una connexió en directe amb totes les persones d'alta representació autonòmica perquè des dels seus balcons -tot el món estava confinat- nosaltres poguérem donar en directe eixe mosaic de totes les institucions, les Corts entre elles, transmetre i fer un acte oficial de totes les institucions de totes les ideologies transmés en directe.
Això són molts recursos econòmics, això són motxilles, càmeres, equips, desplaçaments.
Podíem haver fet alguna altra cosa, però pensàvem que el més respectuós era transmetre a la societat la unitat de totes les forces i de totes les institucions en eixe moment, i que només nosaltres podíem oferir eixa imatge.

Jo crec que això té un valor, si més no, de quina és la unitat que hem de mantindre i anar tots de la mà en esta lluita, i no buscar en eixos detalls un element de distorsió, perquè, ja li dic, que si en eixe real decret ens hagueren dit Â«i és obligatori que els mitjans de comunicacióÂ», i cadascú va executar, i nosaltres en el primer apartat, que era el que ens preocupava, de prevenció, vam seguir les indicacions diàries, perquè venien diàries, no només de les autoritats valencianes, sinó les que venien de Madrid, havíem de reunir-nos a la una, què sabeu, què no sabem.
Ja vam fer un exercici, per això li deia de piruetes creatives, vull dir, vam pensar, enviem totes les motxilles necessàries i que estiguen tots representats.
És l'única manera que la Comunitat Valenciana entenga que ahí, sense distincions territorials, estaven tots representats.

Vosté ha fet una al·lusió al tema de les misses, jo vaig a fer només una al·lusió tècnica.
Quan parlem d'audiència vull que entenguem que una cosa és la quota de pantalla, és a dir, allò que tu pots obtindre en funció del número d'audímetres que estan en eixe moment en marxa, val?
, de tal manera que si hi ha molts poquets audímetres, amb molts pocs audímetres que tu tingues acompanyant-te, pots tindre molta audiència.
És a dir, en una zona com el prime time tens 150.
000 espectadors, però pots estar marcant un 3 %.
I un diumenge pel matí, ho dic perquè estem fent també un esforç, com saben, per la pilota valenciana, que ja els anuncie també i faig la meua promoció si pertoca, el dia 4 de juliol tornen les competicions, dissabte de vesprada en directe tindrem una molt bona partida, per cert, lamentablement sense públic a les grades, però el diumenge pel matí estem lluitant també d'assolir de veritat que tot el món vaja entenent que eixe és l'horari del nostre esport autonòmic.

Té moltes audiències?
Mire, jo ahí torne on venia, no li podem posar al servei públic unes exigències d'audiència especialment quan el projecte d'esta cadena, que vostés tenen des del primer dia publicat, va ser molt prudent i molt caut.
És a dir, estem caminant en la línia que vam marcar, no hem fet ningun exercici d'endevinació, perquè ja els ho ha explicat.
Vull que distingim una miqueta eixes coses perquè després alguns mitjans de comunicació no fan la interpretació correcta d'estes coses.

Respecte als 90.
000 euros, que ho han preguntat, jo no he signat personalment eixe contracte.
Això és un contracte que signa la corporació perquè un tercer, lògicament, faça una avaluació independent dels criteris de validació, que estan en el contracte-programa.
Se'ls demana una sèrie de criteris i hi ha empreses especialitzades en el sector per a donar-nos els resultats.

Nosaltres obrim tota la documentació, i ells amb la documentació ho analitzen i ens aporten eixa solució.
De fet s'enrecordaran que en l'últim anàlisi, si no recorde jo mal, sobre pluralitat política, va coincidir amb tres convocatòries electorals, amb la qual cosa donava igual que haguera fet eixe exercici de pluralitat, que anava a estar distorsionat, perquè hi havia durant totes les hores de programació electoral gratuïta molts minuts que no corresponien a la realitat valenciana, corresponien a presència de representants polítics i polítiques que apareixien durant eixes tres campanyes.
És molt probable que el futur estudi ens done una miqueta més eixa perspectiva que vostés estan demanant.

Després, no m'agradaria que posara en paral·lel, i això sí que li ho demane, ineficàcia i malversació, sobretot perquè pel mig està el Codi penal.
O siga, la ineficàcia es pot corregir i la malversació directament se denuncia.
I sí que li agrairia que en eixe sentit, sobretot perquè corren temps molt convulsos i no estan els jutjats com a per a damunt omplir-los de denuncies innecessàries.
I jo sí que li agrairia que en eixe sentit no barrejarem conceptes tant distants.

I respecte al sectarisme partidista.
Mire, ací han parlat contínuament de la llei, el contracte-programa, el mandat marc.
Miren, la Societat Autonòmica de Mitjans de Comunicació té tantes particularitats respecte a altres mitjans autonòmics que són d'estudiar.
I jo alguna volta ja ho he dit.
En eixe apartat m'agradaria que es fixaren amb la quantitat de garanties, i tantes que toca votar, perquè no es complisca esta sospita que vosté posa damunt la taula.

Nosaltres tenim un comité d'informatius que cada sis mesos -crec que he dit que està a punt d'entregar-lo- fa una valoració de quina és la qualitat, pluralitat, veracitat de les informacions, en quins temes ens hem passat més del que tocava, quins hem descuidat.
Que açò ens ocorrerà sempre, és a dir, el dia a dia ens porta que de vegades algunes notícies tenien un recorregut molt ample i altres, que havies d'haver-li dedicat l'estima i el temps necessari, passem desapercebudes.
Però sí que li vull dir que sí, el primer entrebanc és votar la validesa i els informes del comité d'informatius.
Després està el consell rector, que, com vosté sap, també executa informes d'estes característiques.
En tercer lloc, està la fiscalització que fa el consell a la ciutadania.
I, en quart lloc, està la fiscalització que fan vostés, no només demanant la lògica presentació de documents o de donar comptes, a través d'escrits o en compareixences d'estes característiques.

Per això dic jo que hem volgut i intentarem que la casa estiga el més allunyada possible d'este tipus de conflictes, perquè això ens posiciona sempre en les pàgines de política, i on a nosaltres ens agrada estar és en les pàgines de cultura, patrimoni, societat, que és al que hem vingut.
Si estem en les de política, eixa és una batalla que nosaltres només amb la transparència podem guanyar.

Desconec si m'he deixat algun punt dels que vosté m'ha posat damunt la taula.

Se n'ha anat Mònica, però no passa res, no passa res, jo li conteste igualment.

Efectivament, Mònica parlava del factor de la publicitat, de l'entrada de Forta, de la validesa de la cadena en estes coses.
Nosaltres, jo vull posar una nota en una cosa, la publicitat institucional no es paga sempre que el Consell Rector accepta i assumix que és d'utilitat pública.
Quan el missatge parla de campanyes de prevenció -d'ací a quatre dies, esperem que no toque fer ús massa d'elles, vindran les campanyes antiincendis, de prevenció-.
Totes estes campanyes sempre seran gratuïtes perquè el Consell Rector… Ara, hi ha molta publicitat institucional, lògicament, que té una vessant promocional, i esta cadena, com molts altres mitjans de comunicació, lògicament ha d'accedir als plecs de licitació d'eixes campanyes publicitàries; no estic dient res que no estiga dins de la legalitat.

I açò sí que no és una qüestió de tindre una opinió o no sobre estes coses, perquè cada campanya té la seua sensibilitat i el Consell Rector la interpreta com a tal i l'aprova.
I poden haver debats interns sobre si està més prop o no d'això.
Però és veritat que hi ha una xifra damunt la taula que té a vore, que jo entenc que la diputada feia la pregunta en eixe sentit, d'ocupació d'espai publicitari que no s'ingressa.
És a dir, quan ve el tancament de l'any -i ara després, quan entrem més en detalls de caràcter comptable, que també se'ns ha demanat-, en algun apunt comptable ha de figurar: no ingressos, ja està, que això no ha d'anar ni a pèrdues ni a amortitzacions.
Vull dir, els que saben d'economia saben on van eixos conceptes econòmics.
I la nostra realitat, perquè som una empresa pública molt particular, té estes distorsions o anomalies, ja està, però són tècniques, són anomalies tècniques.

Val, en contestació, que ho han fet alguns altres compareixents, el tema de l'oferta pública d'ocupació.
Com saben, la RPT de la corporació està aprovada, els llocs de treball de l'OPO de la corporació també estan aprovats, amb la qual cosa ara és qüestió de posar en marxa la maquinària.
Entenc que hi ha algunes qüestions de caràcter tècnic perquè hi ha algunes categories compartides entre la corporació i la societat.
Per tant, a la millor, els tècnics veuen més viable totes eixes categories fer l'examen el mateix dia, que seria de Perogrullo, val?
, ho dic per no examinar dos vegades…, però val.

S'està caminant ara mateix en resoldre eixa segona pota de la societat que té a vore amb l'escenari del terç que parlava també la diputada del Partit Popular al respecte del compliment del terç en eixe sentit.
(Soroll de papers)

I jo sí que volia, perquè també és una anomalia… Vull dir, som l'única empresa pública que té esta situació, val?
, i que… Bé, com tots saben, el terç és una particularitat que s'aplica a la corporació i a la SAMC, no?
I deu ser analitzada sempre en el context de quin escenari pressupostari estem parlant per a la seua aplicació.
I este és el primer punt.

Com bé saben, ser va aprovar la RPT per al 2020, entra en vigor la moratòria de què parlava la portaveu del Grup Popular, i el projecte d'esta direcció general, presentat fa cent dies, s'assentava en la projecció a tres anys d'eixos mateixos recursos.
I en això confie.
En funció dels paràmetres pressupostaris que finalment s'admeten i tenint en compte les obligacions del contracte programa, que ha eixit ací reiterades ocasions, o dels marges que existixen per a enfrontar-se, per exemple, a situacions extraordinàries… Que és que, clar, és que esta casa ha viscut…, amb eixe personal, té situacions extraordinàries que altres televisions autonòmiques hagueren demanat un reforç extraordinari per a fer això o hagueren comptat amb recursos externs, i no ha sigut el cas.

És a dir, podíem haver entrat en una altra dinàmica de crítica que haguera sigut: heu necessitat gastar-vos… No, hem fet un exercici intern d'eficiència i eficàcia de distribució del personal, però amb este personal és com ha sigut possible.
És molt probable que sense este personal no haguérem aportat la quantitat d'hores que hem pogut aportar i ara la crítica en esta compareixença haguera sigut: com és possible que, en una situació tan crítica, no heu tingut informatiu pel matí o no heu tingut… I ara explicaré, perquè sí que hem mantingut el pes específic en informatius i, com preguntava la portaveu del Grup Socialista, anem a mantindre'l en estiu, perquè no hem eixit de la pandèmia i som molt responsables en eixe sentit.

Per tant, per intentar contestar, en el moment es tinga clar quin és l'escenari final pressupostari, es faran els ajustos necessaris d'eixa RPT, que jo confie, perquè el projecte necessita de tot eixe personal, perquè, si no, no seria este projecte.
Jo em vaig presentar a este projecte comptant amb eixos recursos tècnics, humans i pressupostaris, val?
És un segon escenari.
D'eixe segon escenari, ara mateix, encara no disposem de la informació completa.

Respecte a l'organigrama.
No sé quina classe d'informació concreta, però, bé, ja els puc traslladar que, en aquell organigrama que se va presentar al projecte, el primer pas era la casella de convocatòria pública de mèrits que, com saben, les direccions que s'anaven a presentar havien de passar per elles.
A diferència d'altres procediments administratius, vàrem entendre que, clar, mantindre sense les direccions departamentals tota la casa durant una pandèmia que no sabíem el que anava a durar era disparar-nos als peus, directament.
Amb la qual cosa, este fou un procediment que vam mantindre obert.
Per què?
Perquè permetia que fora telemàtic.

Aquells primers dies sense convocatòria, sense direcció d'informatius, sense direcció de màrqueting, sense direcció tecnològica va ser, la veritat, per a escriure un llibre que no contarem.
Per això jo parlava que hi ha molta èpica en l'exposició que jo he fet, però ací només hem vingut que a treballar.
I, sota la responsabilitat del treball, se resolen estes coses.
Però és veritat que vam mantindre oberta la convocatòria.

I, com vostés saben, també esta casa té la particularitat, com molts altres departaments de l'administració pública, que demana una participació de gent que es presenta, de manera oberta, presenta un projecte, ha de superar una entrevista i un currículum.

I, en el cas de la direcció d'informatius els terminis temporals encara eren més complicats, perquè només en esta casa la direcció d'informatius s'ha d'enfrontar a: eixe projecte, eixa avaluació per un tribunal, la convocatòria final, la decisió se li proposa al comité d'informatius que fa un informe, el comité d'informatius la proposa per a assemblea -ja sabem tots els que estem ací la complexitat perquè unes assemblees, en mig d'una pandèmia i de manera telemàtica, puguen funcionar-.
Bé, doncs, la gent, que és molt responsable, va decidir participar i hi va haver una participació del cens, de la gent que votar a la direcció, d'al voltant del 60 %, 65 %.
I, d'eixe 60 %, 65 %, un 65 % va votar a favor.
Amb tota esta informació, eixa direcció d'informatius puja al consell rector i allí l'han de votar també per a aprovar-la.

Vull dir, m'agradaria també que la gent entenguera que els procediments a què estem sotmesos entenem que són lògics, però no són fàcils, val?
Ho dic perquè quan parlen de… L'organigrama que vosté té, ara mateix, només s'han convocat tres direccions.
La resta del personal -ho dic perquè això està en la llei i està escrit en mil llocs- no es pot canviar; s'han guanyat eixes places i hi ha unes borses de treball.
Amb la qual cosa, no ha lugar.

L'única ferramenta de canvi per a aplicar estos projectes innovadors i…, jo he posat agressius, agressius en el sentit que ha hagut de fer molta espenta i molta necessitat durant la pandèmia per a aconseguir xicotetes coses que en una situació estàndard no costen gens de feina, però en este cas ha costat molta feina.

També ha fet una incidència respecte a l'audiència.
Jo continue parlant de precaució i cautela.
Jo he posat en el projecte, com saben, una xifra i, coneixent la realitat del mercat, trobe complicat pujar-la.
Els projectes que vindran a la tardor venen a reforçar eixa mateixa xifra.

Ha fet també algunes al·lusions al tema de la paritat i de l'ús del llenguatge inclusiu.
Amb tota l'estima, nosaltres estem damunt de…, tant la producció pròpia com la producció externa.
El llibre d'estil és el nostre vademècum i tots el tenen, tots són coneixedors, se fan contínues revisions.
Nosaltres, dins de la casa, disposem també de ferramentes de comunicació d'aquelles xicotetes coses que se van implementant; però, lògicament, també tenim errades, que de vegades és una retolació o de vegades és una locució feta per personal propi o, de vegades, per algun convidat, val?
En eixe sentit, sí que… I ho treballem, eh?
, en la mesura del possible.
No m'agradaria que…

I, en eixa mateixa línia, per exemple, i lligant-ho amb la següent al·lusió que ha fet, nosaltres hem mantingut… De fet, crec que fou en la primer reunió en fase poder vore'ns.
Fou amb la federació valenciana de municipis per preocupar-nos per la xarxa de municipis, per això que parlaven de si, definitivament, anàvem a posar en marxa eixe engranatge amb les emissores de ràdio públiques, a vore què fem amb les televisions de caràcter local o comarcal.
I, entre altres coses, vam entendre, amb la federació valenciana de municipis i amb els coordinadors de la xarxa, que era important la formació.

I, en el conveni que estem preparant, en l'annex al conveni, els hem demanat, entre altres coses, no només donar formació de caràcter tècnic, sinó també incloure dos elements molt importants de què som referents com a empresa i institució, que són: el llibre d'estil i el pla d'igualtat, perquè anem a traslladar a un tercer que s'incorpore al nostre relat informatiu o d'entreteniment.
És imprescindible que eixos tercers coneguen quin és el relat que nosaltres tenim establert dins de la casa.
No sé si… Vull dir, que forma part, que pot ser ningú…

Això no formarà part mai d'un titular de: Â«À Punt incopora a l'acord de la federació valenciana de municipis un curs per a totes les persones, homes i dones, que treballen en les emissores municipals o en les televisions locals i comarcals, perquè assumisquen com a propi també el llibre d'estil, el pla d'igualtat i el pacte de la violència de gènereÂ», per exemple, que ens ha arribat ara la…, fa no res va arribar la sol·licitud perquè el complim, perquè n'estem adherits i, lògicament, hem de fer un compliment de dossier sobre el grau de compliment que estem fent nosaltres en eixe sentit.

Sobre la ràdio.
No he parlat d'oients, ja ho explicat, perquè, malauradament, ens hem quedat sense Estudi General de Mitjans.
És a dir, no disposem…, disposarem en novembre.
És a dir, no tenim una dada ara mateix per a saber-ho, perquè no s'ha fet l'enquesta.
Això va per onades i l'onada que corresponia a la primavera no s'ha fet.
Aleshores, no tenim dades.
M'haguera agradat donar-les, per a bé o per a mal, però no les disposem.

Per això deia jo que l'exercici ha sigut: podíem haver-nos retirat d'eixa batalla en la ràdio, haver dedicat molts recursos a la tele, haver-la deixat en una situació molt més blana i algú haguera dit: la germana xicoteta s'ha quedat en una situació no sé què o vaig en el cotxe i, quina llàstima!
, estan posant música; quan vinc de Dénia o vaig d'Orihuela a Alacant, en eixos desplaçaments, haguera dit: per què estan posant música?

I no, al revés, vam mantenir el reforç matinal, vam tindre totes les compareixences en la ràdio.
Al ras va duplicar l'esforç informatiu, renunciant a una part que tenia de l'entreteniment.
La vesprada es va convertir en un espai de participació ciutadana, és a dir, l'entrada al Pròxima parada durant la vesprada ha notat que hi havia molta gent per la vesprada que consumia ràdio i deia: però ja puc eixir?
, no puc eixir?
, el meu net quan puc anar a vore'l?
Totes estes coses que a nosaltres ens semblen ara, a noranta dies vista, normals, en aquell moment eren un drama.

I, insistisc, no sabíem d'audiències.
No teníem l'EGM.
I vam dir: tots els programes enllaunats, per favor, posem-los recursos, a directe; no volem que passe qualsevol cosa a la Comunitat Valenciana i nosaltres estem parlant sobre si Kant era millor filòsof que Plató.
I això és un exercici que hem fet, que no ha vist ningú, però que ha escoltat molta gent segur i hem arribat a moltes llars, a molts cotxes, a molts llocs de treball en eixe sentit.
No tindrem el retorn, no el sabrem, no ho sabrem, però la nostra obligació era estar ahí.
Vull dir, que això és de lloar, l'esforç tècnic i humà que s'ha fet.

I crec que ja havia parlat de l'informe de pluralitat política quan estava la seua companya.
No sé si ho dona per respost o li torne… (Remors) Torne a repetir el que he explicat?
(Se sent una veu que diu: Â«Si és tan amable, per favor.
Â») Val.
(Veus) Val, no passa res, ací estem per a posar-ho tot fàcil.

Explicava que l'últim informe de pluralitat que fa una empresa de fora, que ens fiscalitza, ens analitza i ens audita, ja va donar errades perquè se va enfrontar a una anàlisi de presència de tres convocatòries electorals.
Allí hi havia espais electorals, amb la qual cosa apareixien noms, cognoms i formacions polítiques que no formen de l'àmbit de l'arc, tant si vol, parlamentari autonòmic; i apareixen allí, en els llistats, per percentatges.
I ara, quan arriben el següent, que és el que està encomanat, tindrem una data sobre això.

Però, jo repetisc, hi ha infinitat d'òrgans on podem fer la intermediació, on podem presentar les nostres sol·licituds d'informació -i parle del consell de la ciutadania, el consell d'informatius- per a sol·licitar eixa informació en el curt recorregut.
És a dir, si esta setmana ha hagut alguna cosa que, entenem, demana d'alguna explicació, se demana o bé via parlamentària o se demana, directament, als altres òrgans d'intermediació.

Per això dic que no esperem tampoc l'anàlisi final, que serà una foto que, de vegades, pot tindre un element de distorsió.
I jo ja soc conscient que quan diguen quins noms i quins cognoms apareixen en eixe llistat, ja li dic que hi va a haver algun amic periodista d'algun mitjà de comunicació que ha tingut tants minuts en Skype en rodes de premsa que no s'ho esperava ni ell.
I no és una broma.
Vull dir, van a aparéixer persones molt distorsionades perquè han tingut molta presència institucional.
I això serà així.

I eixa serà la foto que farà l'empresa.
Perquè l'empresa no baixa el qualitatiu; el qualitatiu el baixa quan eixa persona parla com a institució, com a representant de, com a membre d'una comissió… El nom, en quantitatiu, apareixerà, que serà…, 250 vegades; però fa un qualitatiu, que és on hem de baixar, és a dir: esta persona ha fet un ús extraordinari, o no, dels mitjans de comunicació, com a què?
Val?
Vull dir que analitzen també eixos informes qualitatius, que són molt professionals i són els que porten endavant eixes mateixes fiscalitzacions a altres empreses, val?

No sé si ho he explicat prou.
Ho dic perquè com venim d'una experiència en què hem sol·licitat a una empresa que ens fiscalitze i la foto que ix és com si haguérem corregit el focus de la càmera -mire que soc analògic, eh?
, perquè ara, si haguera sigut digital, haguérem dit que el mòbil ens ho fa automàticament-.
Però és que la foto que podem obtindre en la pròxima compareixença o la següent segurament també me la demanen i no serà del tot aproximada a la realitat.
Però és que este és l'escenari canviant i absolutament embogit que estem vivint.

Molt bé.
Intente contestar amb la major fluïdesa que puc als membres.

Al portaveu de Ciutadans, a Fernando.
Sí, esta és la resposta a la relació entre el consell rector y la societat anònima, però, com no pot ser d'altra manera, entre dos institucions que estan condemnades a entendre's.

Vull dir, que tota la tasca que fa el consell rector i que delega en la direcció general convida a ajudar a agilitzar els procediments, que ja són de per sí prou complicats en una empresa de les nostres característiques.
I -ho he dit en el text- no només com a col·lectiu, com a òrgan de treball, sinó també des del punt de vista individual.

Vull dir, eixes persones formen part d'altres comissions amb les quals tenim relació constant per qüestions més sectorials: publicitat, igualtat; amb la qual cosa hi ha una relació constant, molt oberta.
I, bé, si alguns dels membres del consell rector no pensa igual, per whatsap que li envie a alguns del compareixents la resposta i així jo també tindre una foto (rient) de si el que estic dient està allunyat de la realitat i algú pensa que estic en Los mundos de Yupi, que diuen els adolescents.

Vosté em preguntava per la validesa del projecte.
El titular amb el que jo done resposta és que el projecte que jo vaig presentar ací al mes de febrer i març volia treballar el talent i el coneixement de la casa.
I continua sent vàlid perquè eixos treballadors i treballadores ens han demostrat que estan capacitats, si tenen la motivació i els recursos necessaris, per traure la seua feina endavant.
Aleshores, continua sent vàlid, per mi.

Ara, això vol dir que ara quan vinga la tardor, amb l'aprenentatge que hem tingut, doncs anirem executant algunes modificacions que tenen a vore amb horaris, continguts, distribució d'algunes cares, ocupació d'altres entorns; tenen més a vore amb qüestions de programació que no…

Sobre el turisme, molt d'acord.
Jo crec que tots els ací presents saben que es va llançar una convocatòria a la qual van respondre d'una manera espectacular totes les empreses que fan producció audiovisual, més de seixanta projectes.
Ara mateix està analitzant-se, estem intentant que la taula de decisió siga el més ràpida possible perquè en la taula mixta amb la conselleria de turisme entenguen o decidisquen quins són els tres millors productes.

Però hem fet un pas endavant que no es veu, que és demanar a eixes productores que assumisquen, que generen coproduccions, que formen empreses amb major múscul, que no es presenten en solitari a eixa convocatòria.
Que és important que eixes mateixes empreses entenguen que hem d'anar units a estes aventures per poder proposar projectes de major rendibilitat, perdó, de major pes pressupostari.
Eixa una.

I la segona, que anem a prime time.
O siga, se'ls ha demanat que el turisme no és eixe documental de 25 minuts de rutes que va un diumenge pel matí acompanyant la programació matinal del diumenge.
No, no, que volem anar a lluitar on estan tots perquè entenem que és imprescindible que en eixa franja, on la major part dels valencians i valencianes fan ús de la tele, es troben eixe producte i no un altre.

I això és servei públic perquè no sabem, perquè no ho hem experimentat mai, quina serà la rendibilitat en audiència que tindrà.
Però és que no és el moment de pensar en quotes de pantalla o en milers d'espectadors, és moment de traslladar eixe concepte de nou producte audiovisual.

I, en tercer lloc, que jo ho he detallat, però vull que quede ací manifest: plurilingüisme.
És a dir, si nosaltres fem un producte que va al prime time només en valencià, home, doncs acabarem tots visitant els hotels de màxima seguretat, les platges més netes, els balnearis, les esglésies.
Acabarem visitant molts indrets que no coneguem, eh -que els valencians i les valencianes també som una miqueta aixina, de vegades no sabem que hi ha molt més enllà.

Però els hem demanat a eixes productores que ens presenten un projecte que incloga, si pot ser, castellà, anglès, alemany i francès.
Perquè eixe producte si només s'emet per les plataformes d'À Punt, bé, tindrà el seu recorregut, intentarem que tinga la màxima difusió; però ací no hem vingut només a tindre share, hem vingut a potenciar eixes productores perquè els seus productes es puguen vore en altres finestres.
Estem fent política audiovisual i empresa.
Però això no es veu perquè formar part del quart o el cinquè element, digam, dels requisits que es demanen al projecte.

Parlava vosté de formació.
Doncs, efectivament, joves i no tant.
És veritat -i ja ho vàrem dir ací- que la població infantil cada volta és més complexa de tindre-la asseguda davant de la pantalla.
Jo…, tot el món és conscient del que hem viscut i els més menuts com han tingut que enfrontar-se a esta realitat.
Però tots sabem que els més xicotets volen vore el que veuen els més majors i els més majors el que volen els més majors.

Vull dir, que de vegades pensem que els més xicotets estan pegats a un producte molt, molt, infantil i el que estan és pendents d'eixa sèrie on ix gent que fa coses de més majors.
I ho dic perquè és així, i ho dic perquè és així.
Doncs, en eixa preocupació estem.

I estem també en eixa preocupació a efectes de formació.
És a dir, nosaltres en eixe futur web, que esperem per a la quinzena d'octubre o primeries de novembre estiga en marxa, volem que hi haja una pestanya on algú puga trobar-se una plataforma d'aprenentatge, val?
I no només…, quan tu obres una plataforma d'aprenentatge obris un univers i este serà el valencià, però pot ser l'anglès.

I ahí sí que necessitarem, lògicament, de tota la col·laboració de la conselleria de cultura i d'educació -que l'hem tinguda durant la pandèmia- i que segur que té molts projectes per a reforçar eixa part de…, perquè nosaltres no som especialistes en pedagogia, aprenentatge curricular, no sabem quines són les matèries que han d'estar penjades.

Però sí que és veritat que se'ns ha demanat que si això es repetirà, què passaria amb les escoles oficials?
Què passa amb la gent que es presenta a exàmens oficials?
On estan eixos materials?
Bé, pot ser que la societat seguisca a eixe entorn en el qual puguen trobar eixos materials.
Lamente baixar al detall però crec que es perquè entenguen que no hem estat 90 dies darrere d'una mascareta i uns guants, val?
Que hem estat treballant estes coses.

Vosté parlava de continuar amb les misses.
Jo ja li he dit que nosaltres, a banda d'això, també hem parlat de si açò continua la nostra responsabilitat és vertebrar.
O siga, que es quede en la capital de l'Horta Sud -a la qual li tinc molta estima- que ha sigut una casualitat, que no hem decidit nosaltres, que no hem decidit nosaltres, sinó que ha decidit un tercer perquè donava la casualitat que qui oficiava tenia l'aval de tots els sectors lingüístics i eclesiàstics, doncs benvinguda siga.

Vull dir no…, ha sigut una casualitat, però la nostra obligació és vertebrar.
És a dir, portar este mateix servei com portem les partides de pilota cada volta que un propietari d'un trinquet o un ajuntament demana que la Fundació de Pilota o la federació moga les partides, siga quina siga la modalitat.

Sobre els problemes tècnics i cobertura tècnica.
Vosté sap que està ara en procés de formació l'empresa pública que ha de gestionar, bé, la vigilància de que totes les torres i les emissores que tenim per tot el territori complisquen amb els condicionants tècnics.
No obstant això, hem obert dins de la casa un equipo perquè s'encarregue, en eixir de la pandèmia, de fer una auditoria més concreta, per comarques, de quina és la fortalesa del senyal, no només de la tele sinó també de la FM.

Hi ha ferramentes tecnològiques molt avançades que ens permeten en molt poc de temps tindre les corbes que ens marquen on estem emetent de manera feble i tal.
I volem aprofitar-nos d'esta campanya del 2DD per saber com estem entrant en eixos domicilis.
Perquè en alguns dels canals anirem a negre, si ens tenen sintonitzats en eixe canal perdrem a estos espectadors i espectadores.

Sobre el coneixement d'À Punt per les províncies.
Doncs, els recorde també que es va paralitzar un plec que volia treballar sobre açò perquè el tribunal independent -jo encara no havia arribat a la direcció general- va considerar que ninguna de les empreses que s'havien presentat complia eixe objectiu.

I una de les nostres principals estratègies era, com dia la portaveu del Grup Popular, saber, detectar, diagnosticar, quines polítiques audiovisuals d'acostament podem fer a la província d'Alacant.
I, clar, este és un objectiu que va ajornant-se i que, al final…, jo esta setmana he baixat a Alacant per començar a treballar relacions públiques, comercials.
Estem baixant a trobar-nos amb moltes empreses perquè ens coneguen, que entenguen que els nostres valors i els d'ells també van en comú, que podem ajudar-los.
Vull dir, eixa tasca l'estem fent de manera personal, personal, i així i tot tindre un diagnòstic, que és el que ens agradaria.

Parlava, també, sobre la pluralitat i la veracitat contrastada.
Doncs, nosaltres sempre hem respectat a l'àrbitre, que és el que té el VAR, ens agrade o no.
Clar, vull dir, és que si nosaltres atorguem tota l'autoritat a una entitat i després no la validem, doncs tenim un problema nosaltres mateixos.
I jo repetisc, que hi ha una comissió de seguiment que fa estes coses i hi ha infinitat d'òrgans que fiscalitzen esta informació i de la qual tenen vostés informació puntual quan vulguen.
La poden demanar i se'ls pot aportar.

També m'ha preguntat pel personal en teletreball.
Jo, de nou, pose damunt la taula l'exercici que ha fet la direcció tecnològica per posar en sa casa el 80 % de la plantilla administrativa, econòmica i jurídica.
És a dir, tot allò que tenia un component no necessari en la casa va anar a casa.
Eixos en segon lloc, eh.

En primer lloc, se n'anaren totes les persones a les quals preguntarem si eren personal sensible.
Entenent per personal sensible no només per la qüestió sanitària sinó també familiar: mares lactants, mares gestants, homes que tenen al seu càrrec als fills, homes que tenen als seus pares a casa o que tenen xiquets xicotets i tenen problemes de conciliació.
Això en 72 hores, de divendres a dilluns.

Efectivament, el múscul informatiu hagué d'executar-se d'una manera estratègica diferent, val?

I respecte als pressupostos, ingressos, publicitat.
Doncs, com que ja hem vist que la pandèmia ens portarà un escenari…, no només a nosaltres sinó a la resta dels mitjans de comunicació, als quals des d'ací també els faig una lloança pel treball que han fet mantenint obertes les seues finestres digitals per informar-nos.
Perquè en el menú informatiu dels valencians i les valencianes no només està À Punt sinó també la necessitat de tindre altres mirades sobre la nostra realitat.

Doncs, esta realitat, en setembre i octubre, els indicadors econòmics ens diran en quina situació estem.
Diuen que el pessimista informat dona més fidelitat que un optimista embogit.
No serà fàcil enguany.
Però per això -com he dit fa 30 segons- estem ocupant-nos personalment de visitar eixes empreses perquè entenguen que el projecte és nou, que és encoratjador i que possiblement és el moment de que se'n pugen per a reforçar això que les pròpies empreses entenen que és fonamental: que és tindre finestres on en elles estiguen representades.

Espero responder a todas las preguntas con la misma diligencia, ¿de acuerdo?
A ver, yo sobre las cuentas del 2019.
Bueno, ahora mismo, si no me equivoco, el informe anual con todos los detalles creo que está en trámites de cierre y puede que esté incluido en el próximo consejo rector, que será el 3 de julio, si no pasa nada, para su aprobación.

En términos contables…, bueno, de todos modos -desde el mayor de los respetos- preguntarme por las cuentas del 2019 es como preguntarme si yo estuve en el Dealey plaza de Dallas aquella aciaga tarde de noviembre de 1963.
¿Vale?

Pero si la pregunta va relacionada con lo que leemos en los medios de comunicación respecto a algunos titulares, la información que le podemos trasladar es idéntica a la que hubiesen dado esos mismos medios de comunicación si la noticia en lugar de salir en la sección de política sale en la sección de economía.
Si esa misma información la hace alguien de la sección de economía, que sabe algo de economía, y no alguien que hace una interpretación política del asunto.

¿Por qué le digo esto?
Porque estamos ante una interpretación contable que computa directamente como pérdidas la aportación de la Generalitat y esto es una interpretación contable, que no tienen otras televisiones autonómicas ni creo que otras empresas públicas tampoco, que está establecida en los presupuestos anuales y que es la principal fuente de ingresos.

Si se hace una lectura netamente económica, À Punt no tiene pérdidas ni tiene deudas.
Tiene gastos realizados por la prestación del servicio público, como las que tiene cualquier otra entidad, como las que tiene un hospital.
¿De acuerdo?

No es nuestro caso, en el que ya hemos trasladado que los gastos realizados con motivo del COVID no tendrán repercusión grave alguna sobre la radiotelevisión.
Pero en ese paralelismo, que algunos tratan de incidir de manera constante, en como si en ese hospital del que hablo superase su prepuesto anual del 2020 por los gastos derivados de la pandemia, ¿computará el gerente de ese hospital como pérdidas los gastos extra?

Pues ese análisis quiero que se traslade desde el punto de vista contable también a la tele.
Si a nosotros se nos aporta un presupuesto y no nos pasamos un euro de ese presupuesto, desde el punto de vista político es, quizás, que se haga una interpretación contable de esto.
Pero si alguien cambia la interpretación de esto estaríamos cumpliendo con el presupuesto que nos han otorgado.

En cualquier caso, el consejo rector, como decía, adopta las medidas necesarias dentro de la legislación mercantil.
Por lo tanto, sería importante que trasladásemos a la ciudadanía que esa interpretación que se hace no es del todo correcta y que nosotros cumplimos con el presupuesto que nos otorgan.
Y que, bueno pues, tenemos que ser muy responsables porque las cuentas están publicadas, cada contrato que nosotros realizamos está subido y el informe de necesidades que lo acompaña también.

Me gustaría que, en algún momento, cuando alguien habla de 60 millones de pérdidas.
No, es que 60 millones es lo que tiene presupuestado el ente y con eso tratamos de levantar la más rica y la más vertebradora de las programaciones.

¿Cómo mejorarlo?
Me pregunta usted.
Pues, claro, ya me gustaría.
Ahora, en lo personal, me estoy volcando en eso.
Me gustaría tener empresas aliadas que me buscasen ingresos, pero tampoco le voy a ocultar la particularidad de empresas como las nuestras que tienen una fiscalización pública excepcional y que no pueden acceder a líneas de ingresos publicitarios, como pueden tener otras empresas.
Y hablo porque se puede entender que hay financiación paralela, hay según qué ingresos que no los podemos computar como publicidad nosotros, cada uno de estos detalles.

Y luego, también me gustaría añadir aquí, porque eso está en nuestro libro de códigos, que nosotros nos hemos puesto, como empresa puntera, muchos objetivos de valor relacionados con productos que hay en el mercado, que entendemos ahora mismo, con esta ley que está en manos de ser cambiada por sus señorías, la posibilidad de que algunas empresas puedan publicitar sus productos en…

No, hablo, ¿eh?
, de cosas extraordinarias como el juego on line y estas cosas que de entrada ya hemos dicho que no formarán parte.
Pero hablo de detalles de interpretación que la comisión de publicidad y de marketing está analizando ahora mismo y que efectivamente implica que algunos productos que nosotros compramos con absoluta naturalidad en los lineales de los supermercados, algunos con mucha dificultad durante la pandemia, a nosotros, nuestro código de valores nos impide el anuncio de esos productos.

Por lo tanto, estamos renunciando desde el punto de vista del servicio público a muchos ingresos.

Entonces, o nosotros hacemos un análisis entre todos y analizamos que eso se puede cambiar o se puede aligerar o se puede…, o nosotros mismos jugamos contra… Salimos al mercado buscando cosas muy particulares, ¿De acuerdo?

Sobre la masa salarial.
Lo he explicado ahora mismo.
Estamos a la espera de que nos informen sobre el escenario presupuestario sobre el que trabajar con ese tercio, que sigue siendo una anomalía que sólo se aplica sobre sobre esta entidad.

Si afortunadamente alguien considera que, antes de las oposiciones, se puede llevar a cabo una moratoria de ese tercio para que se estabilice el proyecto y, a partir de ese nuevo contrato-programa, en ese futuro inmediato podemos encontrar de verdad el entorno en el que todos estemos satisfechos, que asegure la estabilidad de la empresa y el futuro de la misma, adelante.

He hablado aquí de otras muchas particularidades que tienen que ver mucho con el aparato legislativo que rige esta casa y la corporación.
Claro que sé lo de la enmienda de la ley de acompañamiento, pero es que esto tiene poca solución, quien la ejecuta.
A nosotros se nos lanza la oportunidad de, con la mejor de las intenciones, la mayor eficiencia, aplicar eso.
Nosotros tenemos poco recorrido ahí.

Podemos elevar nuestras propuestas, facilitar muchos porcentajes en géneros, ayudar a según qué sector audiovisual en mejoras o no, y distribuir el presupuesto de una manera diferente.
Pero es que ahora mismo los porcentajes y los indicadores están en el contrato-programa.
Y estamos obligados, porque luego, cuando se cierra el año, y piden el informe del 2019, bajarán al detalle y esos porcentajes tienen que estar cumplidos.
Entonces, está más en manos del legislador que…

Ya nos gustaría ayudar, en la medida que pudiese ser, a poner encima de la mesa lugares de encuentro para resolver estas anomalías.

Los datos económicos del 2020, pues es un poco incidir en lo mismo.
No me gustaría llevar esto a un terreno gris.
Me gustaría, pues eso, colaborar en la medida de lo posible en no poner ahora el acicate en los ingresos, y a final de año, el 31 de diciembre, que en esa comparecencia final previa a Navidades, pues el aguinaldo lo de dé yo, poniendo en ese apartado de ingresos no contables cuánto hemos favorecido el turismo, las empresas valencianas y no hemos facturado por ellas.

Me gustaría pensar que eso que nos están pidiendo otros grupos también será tenido en cuenta la hora de hacer el balance de ingresos.
Porque es que hablamos de realidades diferentes.
A mí me gustaría tener los ingresos por valor de 1,8, que está en el en el proyecto, no de seis.

No, no, pero yo puse 1,8 (rient).
Ya, pues a eso me refiero, bajaremos al contrato-programa, y alguien que nos haga un análisis socioeconómico de qué realidad estamos viviendo, y nos marque esos márgenes de actuación en lo que nosotros, con la mayor de las responsabilidades, atacaremos.

I, per últim, a la representant del PSPV, Mercedes Caballero, ací hi ha hagut un compromís molt personal de tota la plantilla, no ho vaig a ocultar.
I sense ells no haguera sigut possible.
Vosté li ha donat les gràcies.
Nosaltres l'endemà ho vàrem fer per escrit, el president del consell rector, en nom de l'òrgan, i jo personalment.

Respecte de les audiències, el que hem dit, no m'agradaria pensar que açò és una bombolla, però és veritat que eixa baixada que nosaltres estem tenint, els més agressius en el mercat també la tenen.
Amb la qual cosa, nosaltres no tenim les ferramentes que tenen ells per a capgirar açò, però van a intentar mantindré el nivell de pressió.

I per això, quan vosté dia: Â«Què fareu este estiu, que és un espai normalment de baixada de pressupost?
Â».
Anem a mantindre les tres franges informatives amb la mateixa durada i anem a reforçar la vesprada que, com tot el món sap, és una zona de consum molt més habitual en estiu que no la nit, que la gent té tendència lògicament, i després d'una pandèmia, que li pegue una miqueta l'aire.

Amb la qual cosa, anem a reforçar la vesprada amb un producte molt fresc, que mantinga lògicament la finestra oberta per si passa qualsevol cosa que nosaltres no tingam, i anem a afegir també un programeta molt curiós de cuina, que comencem convertits tots en xefs i amics de la massa mare, doncs ajude també la gent des de casa a posar en pràctica, abans de l'informatiu, un component d'humor, un programeta de cuina molt atractiu.

I jo crec que he respost tot el que m'havia preguntat.

La senyora presidenta:

Bé, doncs, ara tindrem un torn per a qui ho sol·licite de 3 minuts, exactament.
Sí?
Tots volen fer la seua intervenció?
Val.
Sí que si pot entrar la persona de neteja i així… (Se sent una veu que diu: Â«Crec que ho han netejat jaÂ».
Sí, no, ho dic per si vols ocupar tu el lloc o… Val.
És més que… Exacte, doncs… des d'ahí, només pel temps, aixina no fem tant… És més que res, tampoc, a l'hora dels canvis, que no interrompem la persona que està parlant.

(Ocupa la presidència el vicepresident, senyor Fernando Llopis Pascual)

El senyor vicepresident:

Quan vullga.

La senyora Blanes León:

Val, moltes gràcies.

Senyor Costa, jo, matisant algunes de les qüestions que s'han plantejat, sí que m'agradaria deixar clar, que pareix que cal repetir-ho cada vegada que es parla d'aquest tema, el meu grup no té cap problema en les confessions religioses de ningú.
Jo crec que això cal deixar-ho ben clar.
Ni hi ha ninguna animadversió per a les creences ni per a la pràctica de les seues creences religioses.

Però sí que és cert que cal fer una diferenciació, crec que important, i que és així, és que no és el mateix una activitat cultural i de tradició, que això jo crec que sempre s'ha fet i evidentment moltes d'elles van relacionades amb un credo religiós, i això sempre s'ha cobert, amb la retransmissió i el que són en si mateix els actes litúrgics, com és la santa missa.

Crec que això ha de quedar clar.
I evidentment, que siga en valencià, doncs bé, pot ser un punt a favor, i més tractant-se d'una radiotelevisió en què la seua llengua vehicular ha de ser el valencià, vull dir que això tampoc és tant mèrit afegit, sinó que és una cosa normal.

Però sí que és cert que entenem que, com bé dic, són actes litúrgics, i no d'aquesta religió, de la catòlica, sinó de qualsevol confessió religiosa, entenent que en el llibre d'estil en la mà, no és el que toca.
No perquè ho diga el meu grup ni perquè ho diga ningú, ni per sectarisme, ni per cap tipus d'ideologia.
Simplement pel que he comentat, per l'aconfessionalitat de l'estat, que ve recollit en la Constitució, i açò jo crec que ha de ser així.

Ho dic perquè a més vosté mateix ha mencionat que el llibre d'estil per a vostés és com el vademècum.
Doncs en este tema, en el tema d'igualtat i en qualsevol altre tema.

Sí que m'agradaria saber un poc, perquè ha comentat que seria mentres es mantinga la situació de limitació de mobilitat.
A dia de hui, hem eixit de l'estat d'alarma de manera oficial.
Sabem que tenim unes limitacions i unes formes d'actuar que tots hem interioritzat, o devíem interioritzar en qüestions de seguretat.
Però a dia de hui no existixen eixes limitacions de mobilitat, i per tant no sé com quadra una cosa en l'altra.

Sí que sé que s'està també estudiant per part del Consell de la Ciutadania, tinc entès, i pense que és qui haurà també de pronunciar-se sobre açò.
Aleshores, és un poc si pot comentar-ho.

I després, quant al tema que s'ha comentat, en qüestions de personal, comentar-li que evidentment una petició per part d'algun grup va ser el tema de la limitació pressupostària quant a personal per al tema de la llei.
Però que, des del meu grup, així ho defensem o volem de cara al futur en eixa possible modificació de la llei que, com bé sap, estava prevista treballar i que possiblement a data de hui haguérem tingut una proposta damunt de la taula, però hem hagut també d'aturar-la.

I per tant, sí que entenc que ens trobem també en este sentit en un moment d'excepcionalitat en què probablement per a un proper any caldrà adaptar-se a aquestes situacions.

I simplement, vore un poc com ho veu, si deuríem fer eixe canvi de cara al futur i de quina manera, perquè saben també que està també la proposta damunt de la taula d'unificar tant la SAMC com la corporació.
I això possiblement, a l'hora del personal, doncs també tindria una influència.
I sabent que açò no influïx realment en personal…

El senyor vicepresident:

Vaja acabant, per favor.

La senyora Blanes León:

Sí, sí, acabe en seguida, senyor vicepresident.

Per tant, no significa un increment pressupostari sinó una reorganització dels recursos i del personal.

Moltes gràcies.

El senyor vicepresident:

Té la paraula el portaveu de Vox.

El senyor Pascual Pérez:

Muchas gracias, señor vicepresidente.

Señor Costa, con respecto a lo del luto oficial, yo, a lo que me refería era a la colocación de un crespón negro en las pantallas de À Punt, independientemente de las medidas oficiales que a ustedes se les exigiesen, desde las diferentes administraciones.

Yo creo que debería haber sido algo que debería haber partido directamente de ustedes, ya que una imagen es un símbolo y tiene mucha fuerza para la gente, y más cuando es la peor pandemia que hemos sufrido en España en nuestra época reciente.

Usted, en una entrevista que hizo hace pocas semanas, aseguraba que la cuota media de pantalla de À Punt estaba entre el 2 y el 3%, pero no nos ha aclarado mucho si los datos se han mantenido.
Tampoco creo que sea de rigor que diga que no haya que valorar también el nivel de audiencia, porque los 65 millones de euros al año que cuesta a todos los valencianos sí que está valorado.
Y es más, cuando usted pidió más fondos para la televisión pública.

Es que usted, vamos, siguiendo otra vez con la entrevista que hizo, resulta ya un poquito hasta provocativo que usted venda que À Punt es la cadena con el presupuesto más barato por espectador, ante la actual crisis económica que se está dando.

Porque, si hacemos los cálculos, pongamos, siendo generosos, usted ha comentado aquí, 30.
000, pues vamos a ponerle como en época de pandemia, entre 30 y 60, pues vamos a ponerle de 45, la mitad, y eso lo dividimos entre el coste anual, pues nos sale que el coste de À Punt por espectador al mes supone 120 euros.

Considerando que una suscripción media a una plataforma de pago está en torno a los siete euros al mes, À Punt cuesta diecisiete veces más que HBO, Netflix, Disney Plus o cualquiera que quieran poner ustedes.
Entonces, dándole la vuelta, con esos 65 millones de euros a fondo perdido, que no, como ha comentado la compañera del Partido Popular, que usted también lo ha dicho, es a fondo perdido, podríamos pagar la suscripción a una plataforma de pago a más de 750.
000 valencianos.

Mire, desde mi partido no nos escondemos.
La Corporació Valenciana de Mitjans de Comunicació y la sociedad anónima nos parecen sinceramente un despropósito, un absurdo estar manteniendo este gasto que dista mucho de ofrecer un servicio público, por mucho que lo ponga una ley.
Y esto, a nuestro entender, es un gasto político a todas luces.

Desde Vox luchamos y lucharemos por eliminar este tipo de gastos que no aportan nada, y creemos que los 65 millones de euros, donde de verdad estarían haciendo un verdadero servicio público a los ciudadanos, sería por ejemplo en impulsar la economía de la Comunidad Valenciana, en dotarnos de servicios sanitarios o incluso en pagar ERTE.

Muchas gracias.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias.

Té la paraula la portaveu de Compromís.
(Veus) Vale, correcto.

(Ocupa la presidència la presidenta, senyora Estefania Blanes León)

La senyora presidenta:

Disculpe, així no té interrupció la senyora Álvaro per a la seua intervenció.
Quan vosté vullga.

La senyora Álvaro Cerezo:

Gràcies, presidenta.

I disculpar-me per les meues repetides absències avui.
Li puc assegurar que no era per falta d'interés en allò que vosté estava explicant.

Evidentment, pot haver algun problema en la retolació.
Nosaltres, a Compromís, l'hem patit.
Vostés han canviat de síndic i no passa res.
És un error que qualsevol pot entendre i és totalment comprensible.
No sé si els altres grups pensaran el mateix.
Però per la nostra banda considerem que és un error.
Però jo no em referia a eixes qüestions puntuals.
Jo em referia simplement a queixes que ens han arribat i que ens agradaria que les tingueren en compte per a futures ocasions, si així vosté ho veu convenient.

M'alegre també del conveni amb la Federació Valenciana de Municipis i Províncies, que s'exigisca certa formació, eixe llibre d'estil i eixe pla d'igualtat.
Però, també, assumir-ho com a propi pot resultar massa, fins i tot, uniforme.
No ho oblidem que som país i el país és plural, i està bé que s'assumisca com a tal.
Si estes xarxes han de participar…, si estes emissores han de participar, evidentment han de conéixer, però tampoc m'agradaria que s'obviaren les especificitats de cadascuna de les nostres comarques i localitats.

Posar música, ni en la ràdio ni en la tele, mai és una llàstima, senyor Costa.
Mai és una llàstima posar música.
I més, enguany.
Més enguany, que a les persones que ens agrada la música en viu estem patint.
Estem patint una manca.
Sé que vostés van a programar alguns programes que tenien fets respecte de festivals, cosa que és molt lloable, ja que, desafortunadament, no podrem viure'ls en directe.
Però posar música mai, mai pot ser una llàstima.
Però la pregunta no era eixa, sinó, ¿què van a fer en la ràdio?
Eixa era la meua pregunta.

Tenim informe detallat de la tele, però no sabem de la ràdio.
I jo no vull vindre ací a tornar a dir que és la germaneta pobra.
Això ja ho vaig dir durant l'elaboració de la llei.
Això ja ho vaig dir en diverses ocasions i, afortunadament, crec que va quedar prou complit el que és la ràdio en la llei.
A mi el que m'agradaria saber és quina proposta hi ha en el pla Costa per a la ràdio, perquè vosté avui no l'ha detallada.

I, per últim, quan li parlava de l'informe de pluralitat, li demanava quan és el següent, la data del següent.
No li demane que me l'explique.
No li demane que faja futur.
No li demane la foto.
Evidentment, cadascú podrà traure la seua interpretació.
Jo l'únic que vull saber és quan preveu que podrà veure la llum el proper informe de pluralitat.

Moltes gràcies.

La senyora presidenta:

Moltes gràcies a vosté, senyora Álvaro.

Disculpeu… ara.

Ara, per al seu torn d'intervenció, el senyor Llopis té la paraula.

El senyor Llopis Pascual:

Moltes gràcies, senyora presidenta.

La verdad, que a mí me encanta escucharle, señor Costa, porque, la verdad, hemos tenido yo creo que una conversación fluida con todos…, usted con todos los grupos, ha intentado responder a todos, y la verdad es que este ambiente de normalidad creo que se agradece bastante.

En primer lugar, le voy a pedir un pequeño favor, un pequeño favor, y es que le pase el teléfono del técnico que ha generado el teletrabajo a la señora Gabriela Bravo, que no ha conseguido ese teletrabajo del personal de la Generalitat, que creo que ha sido un poco más bien escaso, pero, en fin, si le pasa el teléfono creo que se lo agradecerá para ver si puede decirle cómo lo tiene que hacer.

Dos cosas.
Ha salido otra vez el tema de la santa misa.
Hay una cosa más allá de los…, yo, como soy ingeniero y mi mundo son los unos y ceros, y… Claro, si quitamos los programas que tienen una audiencia por encima de la media, inevitablemente bajamos la media de la audiencia.
Yo creo que hay que intentar respetar esos programas que, a veces, han sido los segundos más vistos en el día y que además han hecho una cosa que para mí es muy importante, que es fidelizar a personas que a veces no estaban dentro del espectro de À Punt.

Yo creo que es bueno que no nos dejemos llevar nunca por el dogmatismo.
Creo que es bueno que seamos más pragmáticos.
Y a veces hay programas…, incluso hasta es posible que la realización que han hecho sus técnicos, que ha sido fantástica, y hasta el cura que habla, que ha sido también sorprendentemente bueno, pues han hecho una especie de mezcla, una magia, que en la televisión a veces da que tienes un resultado a lo mejor muy por encima de lo esperado.

Y aunque no haya pandemia, creo que no es recomendable que a veces personas de riesgo acudan a su lugar de culto.
Creo que es bueno que demos ese servicio público.
Y muchas veces, que es lo que la gente no entendemos, o que la gente no quiere entender, que esos 65 millones a veces consiguen dar un servicio público que no se puede pagar directamente a través de un canal de suscripción.
Lo que no impide que tengamos que ser más cuidadosos con el dinero público.

Servicios, como yo le comentaba.
También me gusta que lo haya comentado.
Esa posibilidad de dar esos cursos en valencià.
Ese portal web que puede ayudar a dar formación… Lo del inglés puede ser interesante, pero fundamentalmente a mí lo que me preocupa es esos servicios que solamente podemos dar nosotros como servicio público.
Y en nuestro caso no tenemos muchas veces competencia en el sentido de formació en valencià, obviamente en colaboración, como usted bien ha dicho, con la conselleria de educación.

En cuanto a la modificación de la ley, que yo ya le he pedido a la presidenta que empecemos esta comisión, porque creo que es una cuestión que puede a lo mejor evitar algunas disfunciones y a veces las complejidades de que ustedes tienen que ser revisados por ustedes, por el consejo, por el rector, por no sé quién y por todo el mundo, que a veces podemos intentar, vista la experiencia, ver de qué forma podemos hacer más rentable a la cadena.

Sí que me gustaría que me dijera dos cosas.
Una de las cosas que le he preguntado es…, es decir, tenemos una oferta pública de empleo una RPT, ¿cree que esa oferta pública de empleo o esa RPT que se hizo en un momento determinado por las personas que se hicieron se corresponde con las necesidades reales de À Punt?

Dos.
Me gustaría que me contara cuáles son las ideas sobre el portal web, que creo que nos puede dar muchísimo juego.
También es necesario mejorar las redes sociales, darle más visibilidad.

Y tres, una pregunta: si sería razonable cambiar el nombre de la cadena y llamarle Â«À Punt 9Â», para que ayudáramos a fomentar esa fijación en un dial determinado.

Muchas gracias.

La senyora presidenta:

Moltes gràcies a vosté, senyor Llopis.

Per 3 minuts la portaveu del Partit Popular.
Quan vosté vullga, senyora Ortiz.

La senyora Ortiz Vilella:

Muchas gracias, señora presidenta.

Señor Costa, le agradezco la extensión en sus respuestas, pero algunas de ellas no la he terminado de entender.

Yo no he leído la prensa para venir aquí a hablarle aquí de la contabilidad.
Tengo aquí el informe de la sociedad.
Y el informe de la sociedad dice: Â«Resultado del ejercicio de la cuenta de pérdidas y ganancias: -65.
199.
990Â».
Comprenderá que yo le tengo que preguntar por lo que dice el informe de la sociedad, que, si no me equivoco, incluso lo firma usted.

Entonces, no sé si tiene que ir en la parte política, en la parte de economía o en la parte de sucesos.
No lo sé.
Lo dice el informe de la sociedad.
Por tanto, si eso lo pasamos por alto en una comparecencia del señor Costa, pues creo que tampoco sería responsable por parte de los grupos parlamentarios.

Insisto, es un servicio público, pero no entiendo por qué me pone un ejemplo con el de un hospital, que no es una empresa pública.
Yo le hablo de la contabilidad de una empresa pública, de un informe que dice que está la publicidad por debajo de lo que está presupuestado.
Puedo comprender que tienen que cambiar parámetros, porque al final hay mucha publicidad que llega de la GVA y no contabiliza como tal, pero al final estas son las reglas del juego que se ha puesto el gobierno a través de una ley con una televisión pública, que ya dijimos que era un fracaso.

Por cierto, le he preguntado su opinión…, igual yo me he despistado y usted me lo ha dicho.
¿Qué piensa que en tan poco tiempo esto haya resultado un fracaso y tengamos que cambiarlo prácticamente todo?
Porque si tenemos que ir a ampliaciones de capital permanentemente, si tenemos que ir a situaciones de publicidad que no están claras, si para hacer oposiciones como dice el contrato programa tenemos que estar esperando el último día en la ley de acompañamiento, creo que al final toda esa sensación y toda esa situación conllevan a reconocer que en un tiempo récord hay un fracaso importante.
Consideramos imprescindible el cambio de la ley -pero es que nosotros ya dijimos que esto no era funcional-, pero sí que es verdad que no podemos tirar balones fuera.

El tema de la audiencia.
Hombre, yo no sé las empresas privadas cómo funcionarán.
Pero si una televisión en audiencia no es… una audiencia alta, no es rentable en audiencia, no será rentable entrar en publicidad.
Creo que también puede tener que ver el tema de la rentabilidad para esa empresa a la hora de entrar a la publicidad de la televisión.
No lo sé.

Y el tema del castellano.
Me puedo haber despistado.
No he entendido si van a meter algún programa más en castellano, si se va también a dar esa posibilidad, ya que también pagamos impuestos, a tener una mayor… Yo comprendo que tiene que estar favoreciéndose el tema del valenciano y de las señas de identidad, etcétera, etcétera.
Pero insisto en lo mismo, si el ciudadano de esta comunidad, de todas las partes de esta comunidad no se termina bien de identificar en su televisión pública, probablemente será muy difícil penetrar en según qué zonas.

No me ha quedado del todo claro de qué manera concreta se va a afrontar esa situación.
Y creo que no me dejo nada.

Muchas gracias.

La senyora presidenta:

Moltes gràcies a vosté, senyora Ortiz.

Senyora Caballero, tindrà tres minuts per a fer la seua intervenció.

La senyora Caballero Hueso:

Sols m'ha quedat una pregunta, que se m'ha passat.

Dins del foment de l'audiovisual valencià, a banda de la col·laboració amb altres televisions autonòmiques a través de la FORTA, ¿n'hi ha negociació amb plataformes com Netflix, com HBO, etcètera per a productes com el que ja s'ha fet, per exemple, el d'Alcàsser?
Que malgrat que no siguen plataformes d'informació, que són de producció, però eixa col·laboració amb eixes plataformes per a la producció audiovisual valenciana, des del nostre punt de vista, és interessant també com a explotació i com a suport a les empreses externes a À Punt, però que al final són el sector audiovisual també.

Gràcies.

La senyora presidenta:

Moltes gràcies a vosté.

Ara el senyor Costa podrà donar resposta.
Esta vegada, sí, en un temps més limitat.
No vaig a posar el cronòmetre, evidentment, i vosté utilitza el temps que corresponga, però sí que com a resum o com a resposta a les preguntes.

Quan vullga.

El senyor Costa Folgado, director general de la Societat Anònima de Mitjans de Comunicació de la Comunitat Valenciana:

Per contestar al Grup Unides Podem.
Efectivament, la reflexió… la reflexió que hem fet sobre el servei litúrgic és el que ara mateix disposem damunt de la taula, que és que el consell de la ciutadania l'ha votat per unanimitat mentres existisca limitació de moviments i el consell rector ha referendat eixa posició.

En el moment la laxitud de poder moure'ns o l'ocupació dels llocs de culte estiga d'alguna manera alliberat, entenc que hi haurà certa modificació.
Ho desconec.
Me demanen vostés terminis, però jo ara mateix no els tinc.
La meua obligació ara mateix… la meua obligació ara mateix és eixa encomanda mantindre-la en antena.
Quan això es decidisca, desapareixerà el producte.

Després, al Grup Parlamentari Vox.
Mire, és que abans ja m'ha posat en la mateixa balança eficiència i malversació i, ara, me posa vosté cost per espectador.
Eixa mateixa translació, ja que vosté ho posa damunt dels números, m'agradaria que la traslladara, lògicament, a les altres televisions autonòmiques, perquè, per regla de tres, li anava a eixir el mateix número, i és que som la cadena, ara mateix, més barata.

I faça vosté la translació.
L'Excel és molt fàcil de manejar, fa el sumatori i se n'adonarà que la aportació que fem per habitant és la que és, perquè és que tenim eixe pes demogràfic.
I la despesa que té una casa com la nostra, en un territori tan gran i una població tan gran, amb un pressupost molt, molt xicotet, no arribaria a complir el contracte programa directament.

És a dir, els que van analitzar açò en el primer minut de la jugada van pensar que ací n'hi havia unes distàncies i unes poblacions i una distribució sociodemogràfica que necessitava d'uns recursos.
Si tinguérem una entitat territorial uniprovincial, segurament açò seria molt més fàcil d'executar.
Però no és la nostra realitat.

Nosaltres tenim una delegació en Alacant, perquè toca tindre un múscul important en una de les províncies de pes demogràfic, econòmic i patrimonial més important, i tenim una delegació en Castelló, però, senzillament, per eficàcia de recursos.
Perquè, quan ocorre alguna cosa, nosaltres estem molt a prop de la notícia i perquè fan seua com a pròpia la cadena els propis habitants d'aquelles comarques, perquè saben que tenen allí gent que els acompanya en això.

Per tant, no m'agradaria que quedara la confusió que som una cadena cost per espectador molt cara, quan eixa mateixa ràtio no la traslladem a l'altre entorn.
Quan jo parle que som la més barata per habitant, faig la ràtio per habitant amb la resta de televisions autonòmiques.
Fem eixa regla de tres també quan fem una afirmació d'estes característiques.
No ajuntem en la mateixa balança conceptes que no ens aporten res.

I incidir que jo no considere que siguen a fons perdut, vaja.
Ací n'hi ha una política audiovisual molt interessant, que genera un impacte econòmic, que en algun moment també posarem damunt de la taula, que és que cada euro que s'ingressa en la societat quina repercussió té en la creació de llocs de treball, manteniment d'empreses, fins a on arriben eixos productes audiovisuals… Totes estes coses s'han de tindre també en compte.
Això és política audiovisual pública.
No és només el que apareix per pantalla.

Nosaltres estem formant professionals del futur… Quantes vegades hem dit quants professionals passen per la nostra casa i fan el salt a empreses molt més importants.
Estem formant professionals, estem generant talent.
És que hi ha coses que és molt difícil de materialitzar des del punt de vista només economicista.
I m'agradaria que això també ho tinguérem clar en alguna ocasió.

A vore, per respondre al Grup Compromís.
¿Què anem a fer a la ràdio?
Ho estava explicant.
La graella que anirà acompanyada al consell rector, el 3 de juliol, comporta una recuperació de la producció pròpia molt important durant tot el matí fins a la franja de mig dia, que estaran els informatius, des de les set del matí.
La vesprada l'ocuparà un magazine amb molta participació pública de gent, participació des de tots els indrets de la Comunitat Valenciana.
Dos hores d'informació i debat, més dos hores d'esports.
La gent d'esports va a ocupar la franja de la nit, va a fer la seua, però a més ha agafat el repte de fer un carrusel els caps de setmana, durant tota la vesprada, i ens anem a ocupar no només dels esports majoritaris, sinó que anem a intentar també que en eixe macrocontenidor entren altres alternatives esportives.

I no només allò, també anem a posar en marxa un magazine hibridat de producció pròpia, amb alguna ajuda externa, el dissabte i el diumenge pel matí, aprofitant les mateixes inèrcies que tenim ara, però fent un contenidor únic que tinga un relat únic durant el matí.
És a dir, que anem a implementar, la veritat, que moltes possibilitats nostres, internes, també per rendibilitzar el personal i els recursos, i anem a demanar ajuda lògicament fóra amb col·laboradors i empreses que ens puguen ajudar a això.
Però esta més o menys és la proposta, li la dibuixe, se concretarà, si no passa res, el 3 de juliol, però ha de passar pel Consell Rector, amb la qual cosa açò que estic dient igual el dia 3 de juliol no se materialitza amb esta especificitat, i anem a preocupar-nos per això.

No sé si he respost o… No li he contat que sí, que hi haurà un espai de música en una franja nocturna, val?
(Veu) Sí.
Sí, però és que molt possiblement tindre un espai de música nocturn no li lleva pes que en el magazine de la vesprada se li done tot el recorregut de difusió als cantants, artistes, hòmens i dones valencians, grups que estan per tot el territori i que ara s'han quedat orfes, i este estiu tindrà vosté un programa de quatre hores de música per la vesprada.
Però és que els magazine són llocs de difusió d'eixos grups, que poden interpretar el seu èxit.
És que el programa de matí, de producció pròpia, pot ser l'entorn perfecte.
És que el magazine de dissabte i de diumenge pot ser l'entorn perfecte per difondre eixa actuació que té eixe artista per la vesprada.
És que de vegades confonem que tindre una finestra, o un sector o nínxol de contingut té dóna més recorregut que disseminar la teua pròpia difusió en altres entorns.

M'agradaria que tinguérem en compte estes coses, que el minifundisme en uns horaris no ajuda a interpretar que la realitat està en el tot plegat.
Vull dir, eixe mateix artista, a la millor, si apareix en l'informatiu del migdia i té una entrevista en el magazine de la nit li fas molta major difusió i promoció que si poses un concert en segons quines hores.

I jo he dit música, com podia haver dit programa de cuina.
(Se sent una veu que diu: Â«o cant.
Â») O cant, vaja que no… Val?
En eixe sentit vull dir que no oblidem que quan se fan propostes de continguts no se van buscant els nínxols, no es tracta de tindre el teu programa sobre no sé què o el teu programa… No, que de vegades és molt més fàcil filar durant la setmana eixos continguts, perquè en això generes fidelitat.
Tu este dissabte saps que pots escoltar el programa, però el dissabte que ve a la millor tens una -no parle de vosté, sinó que parle de tu en genèric-, qualsevol persona pot tindre un compromís familiar i ja no està davant, però quan tu generes fidelitat en una franja és on has d'aconseguir eixes coses.

Si no és així, m'estic equivocant i la teoria que jo vull implementar en la tardor no serà la correcta.
Però esta és la proposta, o siga, generar grans espais de contenidors on entre gent buscant una proposta generalista i es trobe alternatives de continguts diferenciades, que poden ser de cultura, de pintura, d'art, promoció de museus, i després la promoció d'un grup de música o de qualsevol altra cosa.

I després, parlava vosté de la data del següent pla.
Això és una encomanda que s'ha fet, jo ara mateix no li puc donar una data, si vol li puc contestar per escrit a esta pregunta, com li he contestat al Grup Parlamentari de Vox d'altra pregunta, li podem donar resposta de quina és la planificació.

La senyora Álvaro Cerezo:

(Inoïble perquè intervé sense micròfon)

El senyor Costa Folgado, director general de la Societat Anònima de Mitjans de Comunicació de la Comunitat Valenciana:

Sí, però ara mateix no tinc eixa dada…

La senyora presidenta:

Intenten no fer diàlegs, perquè…

El senyor Costa Folgado, director general de la Societat Anònima de Mitjans de Comunicació de la Comunitat Valenciana:

Disculpe la portaveu, però eixa dada no la tinc ara, li la puc fer arribar el més breu possible.
D'acord?

Bé, respecte a les últimes aportacions que ha fet el portaveu de Ciutadans, eren afirmacions sobre moltes de les coses que jo he dit.
Efectivament parlava de la modificació de la llei.
Jo ens els encoratge a tots i a totes que facen un exercici de consens per portar endavant este projecte de radiotelevisió pública, que jo entenc que ens farà guanyar a tots com a poble que som.

Sí m'ha fet una pregunta, que és si l'OPE i la RPT respon a les necessitats reals.
Respon a les necessitats reals de compliment del contracte-programa actual que tenim damunt de les mans, perquè ens obliga a fer unes hores d'informació, unes hores de divulgació, unes hores d'entreteniment, unes hores… Això està escrit.
I hem de respondre, amb estos recursos podem respondre.
No estem fent altra cosa que aplicar eixos recursos.
Si damunt d'això multipliquem per 1,5 l'eficiència d'eixos recursos i damunt això també ens fa dubtar, ja no sé en quin entorn de balanç econòmic anem a situar-nos en l'últim moment.

Sobre el portal web, traslladar-li que, com vostés saben, la direcció d'informatius, la persona que ocupa ara la direcció d'informatius, prové efectivament de l'entorn digital, i esta va a ser una estratègia i un puntal per a la posada en marxa en novembre d'un portal web d'informació que siga suficientment atractiu també per a… El que passa és que jo no ho he explicat, però també se van a millorar les possibilitats de consum de vídeos.
Això que alguns estan preocupats per eixe portal, eixa OTT que tinga vídeos, nosaltres millorar la usabilitat, és a dir, que siga fàcil, que qualsevol que preferix de manera gratuïta accedir a una plataforma com la de la SAMC, que en este cas serà À Punt Mèdia, i pot vore un programa sobre les tradicions del seu poble, no haja de pagar per elles.
Vull dir, que estes coses també són importants.
I estem intentant urdir i armar una ferramenta d'estes característiques, i la direcció d'informatius en especial té especial preocupació en açò.

I sobre el nom de la cadena li diria el mateix que en lo de la llei, això no és una discussió que jo tinga oberta.
Vull dir, he dit que en estos tres mesos s'han obert debats molt rics, molt intel·ligents, molt enriquidors en premsa.
Bé, si volen obrir vostés este debat, hi ha un muntó de mitjans de comunicació disposats a oferir espai perquè també tot el món que tinga alguna cosa a dir es manifeste sobre el tema.
Però, com en qualsevol altra cosa, però parlarem, repetisc, d'aquelles coses que es veuen o s'escolten per À Punt, no de gestió interna i coses d'estes, parlarem de veritat d'allò que li preocupa a la gent, que és què està oferint la meua la radiotelevisió pública.

Val, respecte a les observacions que ha fet el Grup Popular.
Lo que dice el informe de la Sociedad a mí me continúa afirmando que es una interpretación contable.
Si es que basta con cambiar esa interpretación para que eso no sea así.
Por lo tanto, el síndic entiendo que está haciendo una interpretación de esos datos.
Si se cambia el concepto de esos datos, como existe en otras entidades públicas, nosotros estaríamos en la misma situación, en el mismo escenario presupuestario que esas entidades, no hay más que ponerse.

Nosotros, en los sucesos quizá de algún medio, en el nuestro es difícil porque, como saben, el Libro de estilo también es muy restrictivo en cuanto a lo que tiene que ver con el género de los sucesos.
Por lo tanto, será difícil que nosotros aparezcamos alguna vez en el entorno de esos contenidos.
Pero eso no quita que nos preocupemos.
Es verdad que la publicidad va a ser un acicate muy importante para nosotros y será un talón de Aquiles.

Yo, repito, no puedo más que ponerme personalmente a abanderar esa captación, generando las empatías necesarias con todas las patronales de todas las provincias y hacerles llegar que ésta es una ventana muy propicia, que tiene precios muy competitivos y que es capaz de llegar a entornos que ellos quizá no conocen, que es que nosotros con la oferta que les hacemos de tele, porque nos centramos en eso, también van ofertas muy atractivas en radio y web.
De hecho, tenemos muchos clientes que quieren estar en la web, porque saben a quién quieren dirigirse.
Pero nosotros estamos tratando de jugar.
Yo cuando llegue aquí también comenté que la web permite muchas posibilidades de monetización, vamos a jugar con ellas, lo vamos a intentar, si no lo conseguimos estará usted en todo el derecho de volver a poner encima de la mesa este asunto.

Y sobre todo, una cosa importante, nosotros estamos generando a esos anunciantes, lo digo por el concepto técnico que ponen encima de la mesa algunos grupos parlamentarios, estamos generando GRP muy atractivos, porque tenemos un público muy atractivo, y eso el anunciante lo sabe, que es con menos trayectoria en la difusión consigue mayor número de impactos.
Pero eso en el cualitativo no se dice, se habla solo de los ingresos.

Después, en cuanto al castellano.
Mire, nosotros emitimos ayer uno de los mayores éxitos del cine en español.
Este verano emitiremos un ciclo de cine del cineasta Berlanga, que, como sabe, el año que viene, si todo va bien, lo celebraremos.
Con el mayor de los respetos, vamos a encontrar lugares de consenso y escenarios de entendimiento.

Yo también empatizo con esa situación que usted me está comentando, la ley dice lo que dice y lo que hay que llegar es a acuerdos que muchas veces están más de nuevo en sus manos que en las nuestras.
Ahora mismo nosotros sólo cumplimos la ley.
La ley ahora mismo nos dice que podemos emitir producciones originalmente rodadas en castellano, pues hacemos algunos ejercicios de comedia o tal, pero ahora mismo nosotros estamos invirtiendo en el sector del doblaje, que tiene mucho músculo y tiene mucha prescripción fuera de aquí, un dinero muy importante, estamos haciendo política pública audiovisual con un sector que otros territorios autonómicos tienen como talentoso y traen aquí sus producciones para ser dobladas aquí.
Estamos manteniendo muchos puestos de trabajo, trasladando cada euro y multiplicándolo por un retorno social y laboral muy importante.

Por eso digo que muchas veces todas estas decisiones que están en sus manos debemos bajarlas al terreno de los detalles reales, ¿vale?
, de los detalles reales.
Pero, bueno, yo creo seguro que encontraremos lugares de encuentro ahí.

I per últim, l'última intervenció de Mercedes Caballero.
Efectivament estem, com que som xicotets, que està a la vista, no tenim altra alternativa que aliar-nos amb els grans.
I estem de manera estratègica intentant fer molts llaços amb els nostres socis principals i naturals, que són les televisions autonòmiques i Televisió Espanyola.
I estem obrint algunes línies d'actuació, perquè Televisió Espanyola també té una política audiovisual molt important, i per tant de vegades no té eixe component d'exigència de proximitat que tenim nosaltres, i per tant està en condicions d'injectar diners en bons projectes.

I ara ací ve la segona part, igual que els hem demanat a eixes associacions de productors que s'unisquen internament per presentar-nos bon projectes, els hem traslladat la necessitat que viatgen fóra i porten bons projectes per a ser coproduïts.
És a dir, eixe exercici que els hem demanat internament ja hi ha productores valencianes, i aixina altres entorns autonòmics o nacionals o plataformes, és a dir, que porten plans de finançament del 20 o el 22 % amb una plataforma com HBO o com Amazon, on ells tenen poqueta inversió, nosaltres poqueta perquè no som una entitat que puga injectar molts diners, però entre tots anem elevant projectes, que és el gran problema de l'audiovisual, que és que necessites molt de finançament per elevar-lo, i d'això hem de ser conscients, que les coses valen molts diners, valen molts diners, i estem buscant aliances i estem fent-ho.
Quant fructificaran?
Bé, si tot va bé, a la millor a la tardor podem anunciar alguna cosa.

Crec que això és el que m'havia preguntat.

Gràcies.

La senyora presidenta:

Bé, moltes gràcies, evidentment al senyor Costa, a tots els diputades i les diputades pel to de la comissió i per les seues intervencions, i més o menys per ajustar-se també al temps.

I simplement, bé, fins la propera convocatòria, s'alça la sessió.

El senyor Costa Folgado, director general de la Societat Anònima de Mitjans de Comunicació de la Comunitat Valenciana:

Moltes gràcies a tots.

(S'alça la reunió a les 12 hores i 47 minuts)