Sector%20Citr%C3%ADcola%2020220207HTML.html





Comissió especial d'estudi sobre la situació actual del sector citrícola a la Comunitat Valenciana i la seua viabilitat futura realitzada el 7 de febrer de 2022.
Comença la reunió a les 10 hores i 3 minuts.
Presideix la diputada senyora Beatriz Gascó Verdier.
Reunió número 3.

La senyora presidenta:

Bon dia, senyories.

Benvinguts i benvingudes a esta primera sessió de compareixences de la comissió d'estudi del sector citrícola i la seua viabilitat futura.

Tenim molt de treball, com vàrem decidir en l'última reunió, en el nostre pla de treball n'hi ha molts compareixents i…, bé, compareixents, que és una paraula neutra.
Hui, tenim un panell de luxe, he de dir, comencem amb el secretari autonòmic Roger Llanes i seguim amb gent molta experta del sector citrícola.

I jo volia, com a primer dia, jo ja després em seure davant, però volia donar la benvinguda, esperar que l'esperit este constructiu amb el que vàrem començar en la l'última reunió continue estos dies.
I també comentar dos qüestions d'ordre: una és que la senyora Anabel Siguan va escriure a la cambra per a dir que per qüestions personals no podia comparéixer, aleshores en perdem una ja, i va escriure també Carlos Baixauli, que va ser -crec- a proposta del senyor Aguirre per a incloure en el pla de treball, com a representant del grup (qu 02:28 Inoland), però, efectivament, ell va escriure per a dir que ell no forma part del grup Inoland.

Aleshores, jo volia proposar a les seues senyories si volen que convidem una persona representant del grup Inoland que treballa en Cajamar, com podria ser Lorena Marco Tudela, que és la persona -diguem- de referència d'eixe grup, si els sembla bé.
Perquè si és així caldria fer…, si no hi ha problema, traslladem i aleshores es pot convidar la senyora Lorena Marco en lloc del senyor Carlos Baixauli.
D'acord?

Moltes gràcies.

I done pas el vicepresident.

(Ocupa la presidència el vicepresident de la comissió, senyor Francisco Gil García)

El senyor vicepresident:

Molt bon dia.

En primer lloc, el número 1 del punt de l'ordre del dia: lectura i aprovació… Ah!
, perdó, perdó, prèviament, prèviament, cal passar llista per vore si hi ha quòrum.

Secretària, quan vullga.

(La senyora secretària passa llista per tal de comprovar si hi ha quòrum)

Doncs, molt bé, sí que volia fer també jo una xicoteta introducció abans del primer punt de l'ordre del dia, era també donar-vos la benvinguda i que comencem hui amb les, segons el pla de treball, les compareixences.
Espere que, i així ho trasllade, que tinguem un interés en escoltar els experts perquè els recorde que aquesta comissió, que és especial d'estudi, precisament té el fi d'extraure les conclusions derivades precisament de la documentació i, sobretot, de les aportacions dels compareixents.
Per tant, sí que els demane rigor i que en les seues intervencions s'ajusten al temps que pertoca.

Per tant, sense més, el primer punt de l'ordre del dia: lectura i aprovació, en el seu cas, de l'acta anterior.
Cap problema?
Per a sentiment?
Molt bé.

Compareixences que se sol·liciten en compliment del pla de treball aprovat per la comissió

El senyor vicepresident:

En segon lloc, d'acord amb el pla de treball, cridem a l'il·lustríssim senyor Roger Llanes Ribas, secretari autonòmic de la Conselleria d'Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica.

Doncs, bé, molt bon dia, senyor secretari autonòmic, li comente de manera breu quin és el procediment.
Vosté ja ha estat en les comissions, però tindrà un temps inicial d'exposició de 15 minuts; després, obrirem el torn de paraula als diferents grups parlamentaris; i per a contestar o aclarir algun tipus de dubte tindrà huit minuts finals per a rematar la seua intervenció.
No cal que li diga que si ha d'aportar algun tipus de suport electrònic, informàtic, i de més, que es dirigisca als serveis jurídics de Corts i ells ens farien arribar qualsevol material que crega convenient.

Sense més, si m'aclarisc…

Doncs, quan vosté vullga.
És el seu temps.

Compareixença del secretari autonòmic de la Conselleria d'Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica, senyor Roger Llanes Ribas

El senyor secretari autonòmic de la Conselleria d'Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica:

Moltes gràcies.

Vaig a ajudar-me d'una presentació que he preparat.

I, en primer lloc, moltes gràcies per convidar-nos a mi i a la resta de l'equip de la conselleria d'agricultura per a comparéixer ací davant de la comissió i poder expressar no sols el nostre punt de vista, sinó sobretot… Se sent o no?
(Veus)

Bé, deia que moltes gràcies a la comissió per la invitació a mi i a la resta de membres de l'equip de la conselleria per a poder donar no sols el nostre punt de vista, sinó també les raons sobre el nostre treball, sobre la qüestió citrícola ara per ara.
Jo he preparat -com deia- una presentació, és una presentació que està basada en treballs anteriors, és molt llarga.
Com que ja em queden menys de catorze minuts, vaig a anar directament als punts que vull mostrar-los en compte de fer tota la presentació.

Aleshores, a vore… (Veus) Me'n vaig a la pàgina per on vull començar i, després, tornarem al principi.

Bé, vaig a començar fent el que seria una radiografia.
Ja que soc el primer compareixent, seria una radiografia on mostraríem les principals dades que representen al sector citrícola valencià dins de l'àmbit nacional i dins de l'àmbit, també, internacional, fent ressò, evidentment, d'aquelles dades sobretot econòmiques, però també volíem les dades físiques referents a superfície, a la distribució de la superfície, a com ha anat evolucionant esta superfície i quin és actualment el nostre context.

Comencem mostrant el valor econòmic, la importància que representen el cítrics sobre el valor econòmic en la producció de la branca agrària.
És un diagrama molt senzill, posa ràpidament de palés la importància que representa la citricultura a la Comunitat Valenciana.
Només el cultiu de cítrics i el comerç de cítrics representa un 35 % de la citricultura.
Cal dir que la fructicultura per contra, la fructicultura, que evidentment inclús també la citricultura, representa el 46 % de la branca agrària, i el 60 % de la producció final vegetal, és a dir, som un país, és evident que ho coneguem, bàsicament citrícola, en la nostra formació de riquesa agrària.
Esta fructicultura, on estan inclosos els cítrics, suposa el 16 % de l'espanyola, és molt més superior al nostre pes tradicional, si tinguérem en compte la superfície que està al voltant del 10 % de la superfície espanyola, si consideràrem només la citricultura, el pes arribaria fins i tot als 33,1 %.
En la taula de baix, com ha dit el senyor president, després els podré fer arribar, si volen, esta presentació, en la taula de baix apareixen totes les xifres i les figures d'una manera més detallada.

Esta és la distribució de la superfície, els conreus llenyosos són 470.
000 hectàrees, al voltant del 72 % de la superfície cultivada de la comunitat, i vegem que la major part percentual són cítrics, seguits d'altres fruites, la vinya i l'olivera.
Som una comunitat mediterrània, clarament mediterrània, i això es veu també en les nostres alternatives de conreu, on estan els cultius típics de vinya i olivar, més la fruita, i sobretot la marcada preponderància dels cítrics en esta distribució.

Quant a les exportacions, que també és un tema importantíssim, ja que la major part, per no dir tota, una enorme part de la riquesa citrícola prové de l'exportació, al mercat interior, com sempre, i segurament és una falta, encara que va pujant, però dediquem molt poc del nostre comerç, ací podem vore com ha evolucionat el valor de les exportacions de cítrics del 2011 al 2020, podem vore que només el valor de les exportacions citrícoles suposen el 35 % de totes les exportacions del sector agroalimentari, no només fructícola, no només vegetal, sinó del sector agroalimentari, i podem vore com, bé, malgrat tot, estem en xifres ascendents, relativament ascendents.
Quan veuen la corba en el 2011, les mandarines, comença ací, on veuen la mà, i on estem ara mateix, en el 2020, i les taronges, tot i la seua evolució, amb pics de serra, estem veient any a any i, per tant, depén molt també de la marcada vecería que tenen la citricultura, vegem com l'evolvent seria totalment ascendent.
Inclús en fruitals no cítrics, on no tenim una especial dedicació, també hi ha una tendència clarament ascendent.

Estes són les superfícies de produccions de fruites no cítriques per a tindre també un context.
Açò representa l'actualitat, veiem com els fruitals de pepida, doncs, bé, tenen una molt reduïda superfície, la poma està molt constreta a certes comarques per a…, anteriorment, fa anys un cultiu relativament estés entre les marjals, ja a penes té preponderància i el nisprer que es localitza fonamentalment en la zona de la Marina i que aguanta en poc més de mil hectàrees.

En fruita d'os tenim un poc més, però tampoc és ni de lluny ja la superfície que n'hi havia.
Magrana, ha pujat.
Caqui, malgrat les últimes dolentes campanyes, té una superfície molt important derivada de fa…, la tendència creixent de fa 20 anys.
I ja vegem com l'alvocat, l'aguacate, ja apareix també una superfície estimable.
Evidentment, la superfície més gran correspon a l'ametla, com no pot ser d'una altra manera.

Esta és la distribució percentual.
Els fruits secs, garrofa i ametla s'emporten el 76 % dins del grup de fruites, mentre que fruiters de llavor, 1 %; d'os, 8 %, i altres fruiters el 15 %.

Quant a la superfície per fruites, com hem vist abans, tenim ahí eixe 64 % d'ara d'ametla o el 12 % de garrofa i l '11 % del caqui i la resta de fruiters tenen distribucions molt reduïdes.
D'eixes altres han tret el subdiagrama de la dreta per vore com l'alvocat, un cultiu nou, ja està superant al nispro i, evidentment, a la poma i a la pera.
Ja apareix un 0 % perquè és un 0,0, però, bé, són cultius ara anecdòtics dins de la l'agricultura valenciana.

I en el context mundial?
Quina és la citricultura valenciana dins del context mundial?
La Comunitat Valenciana aporta el 2 % de la producció mundial de cítrics.
Estem parlant sempre que és el 2 %, però són comerç en fresc.
Això és un fet molt rellevant.

La producció mundial de cítrics total és de 158 milions de tones.
És la xifra mitjana de la campanya 2019-2020, sent els principals països productors: Xina, Brasil, Índia, Mèxic, Estats Units, Espanya, Egipte i Turquia.
El principal de tots, amb moltíssima diferència, és Xina, però Xina se dedica al seu mercat interior, Brasil ha baixat algo la producció, però se dedica sobretot a l'exportació de suc; Índia, mercat intern; Mèxic, també mercat intern; Estats Units, també, encara que exporta un poquet, i Espanya, Egipte i Turquia sí que són països netament exportadors.
Sud-àfrica no apareix, Sud-àfrica no apareix.

La Comunitat Valenciana és la primera regió exportadora de cítrics del món amb un 14 % d'exportacions mundial en volum, tot i que som el 2 %, només el 2 %, som la principal regió exportadora.
I evidentment açò té més valor si pensem que estem exportant cítrics en fresc.

En 2020, eixe volum total varen ser 18,7 milions de tones i me pareix molt rellevant i centre la seua atenció en esta dada, un 30 % d'increment respecte del 2011.
És a dir, uns intercanvis en cítrics que continuen a l'alça.
I el valor encara ha pujat més.
Hem arribat a 16.
400 milions de dòlars, el que suposa un 60 % d'increment.
O siga, el valor ha multiplicat per dos vegades l'increment del volum.

Si la Comunitat Valenciana som el primer exportador, lògicament Espanya és el principal país exportador de cítrics en fresc del món, tant en valor com en volum.
I per tipus, primerament, taronja i després mandarina.

En este cas, Espanya, Sud-àfrica i Grècia són els països amb la producció més exportadora del món.
És a dir, som els països que dediquem més de la nostra producció a l'exportació.
Com he dit abans, els principals països productors com el Brasil, Índia i Xina tenen una orientació exportadora molt més reduïda; alguns, pràcticament inexistents.
I altres productors també són exportadors rellevants en algun producte centrat, per exemple Turquia i Egipte, en les taronges.

La superfície de cítrics a la Comunitat Valenciana és el 34 % de les terres de cultiu en la Comunitat Valenciana, això ja centrant encara més la importància en la citricultura a la Comunitat Valenciana, i suposa el 35 % de la producció de la rama agrària, com hem vist, i el 46 % de la producció vegetal.

El valor dels nostres cítrics representa el 33 % del valor dels cítrics d'Espanya en 2020, mentre que en 2012 -i açò és una xifra apabullant- representem el 63 % del 2012.

Les exportacions de cítrics representen, de la Comunitat Valenciana, el 35,6 % del total d'exportacions agroalimentàries de la Comunitat Valenciana, però, al mateix temps, representen el 67 % de les exportacions de cítrics d'Espanya.
És a dir, tenim una vocació exportadora i un poder exportador molt gran encara.

Segons el cens agrari del 2009, encara no teníem un altre cens agrari, encara no ha eixit el de l'any 2020, però segons el cens agrari, o siga, evidentment està desfasat, però podem vore la tendència.
Existien 103.
000 explotacions citrícoles que ampliaven 45.
828 unitats de treball.
Estes són les xifres que han dit la citricultura seria el 54 % de la superfície.
La valenciana seria el 54 % de la superfície citrícola d'Espanya, això vol dir que Andalusia, evidentment, les altres comunitats autònomes ja abastixen quasi el 50 % de la superfície citrícola, quan fa anys això era impensable i ja arriben al 50 % de la producció espanyola.
En alguns grups ja ens superen.

En el cas de les mandarines, la Comunitat Valenciana representa molt més, representa el 70 % de la superfície i el 64 % de la producció espanyola, i ací tenen l'evolució en el 2012 la superfície de la Comunitat Valenciana 55,9 en el 2020 en campanyes han baixat ja 53,7 en taronja.
Han perdut, ja que tenen més taronja que nosaltres mantenim la mandarina, encara que ha baixat i augmentem els cultius de fa uns anys i, sobretot, moltíssim.
I quant a exportacions com a banc, com a com abans hem dit, som la principal regió exportadora de cítrics en fresc del món, són el 14 % de l'exportació mundial de cítrics i el rànquing el podem vore ací.

A Espanya, en el 2020 ha exportat vora tres milions huit-centes mil tones, el que representa el 20 % de l'exportació mundial i el 56 % en l'exportat sobre producció nacional.
A continuació, ve de Sud-àfrica molt menys, és un 12,50 %.
Després Egipte, després, Turquia i, com dia ja, Xina i Mèxic, Estats Units, etcètera, doncs ja tenen unes quotes d'exportació molt més reduïdes.

I, doncs, quasi no m'ha donat temps, però si me deixa un minut, li podria dir, podríem fer vore uns comentaris sobre quina és l'evolució que han vist ahí.
Voldria apuntar unes xifres sobre els problemes, ja què han vist esta d'estes xifres.
Els problemes, bé, doncs han vist dels cultius de cítrics ha estat molts anys més o menys al voltant de les cent noranta mil hectàrees, però ja presenta símptomes d'esgotament, és a dir, estem en una tendència descendent de les hectàrees; en 2016 ja n'hi havia 65.
000 explotacions citrícoles.
Abans he dit la xifra de 2009 segons el cens agrícola, és a dir, ha baixat molt.
Sé que hi ha altres presentacions que van incidir més en esta distribució i ja teníem com véiem ahí, una superfície molt, molt minvant: 150.
000 hectàrees.

Entre 2007 i 2016 hem perdut una de cada quatre explotacions i, bé, continua tenint presència, és un problema estructural històric, la falta de mobilitat.
El mercat de les terres en la Comunitat Valenciana, encara que estan succeint estes coses de pèrdua d'explotació.

Ací estan les estadístiques, però vaig a anar directament a tendència perquè es puga vore.
Estes són la tendència de la superfície com, entre el 1961 i el 2000, la corba era…, vaja, va ser impressionant la pujada.
Això coincidix en l'expansió citrícola que vam tindre ací, amb totes les noves plantacions, les transformacions del secà, etcètera…, però com del 2001 al 2021 la corba, ahí estan les 190.
000 hectàrees de les quals comentàvem abans i ací com s'han quedat en cent cinquanta i pico mil raspant.

Ací està les mandarines com baixen, ho he dit al principi, mentre que les taronges que pareixia que anaven baixant, doncs tenen ací una lleu recuperació, sobretot les valències, estan tirant d'estar recuperació de la taronja, però la mandarina està baixant.
Fonamentalment podem avançar que on més ha baixat amb clemenules, enguany ho veiem en l'aforament; i la llima, com diem, baixa.
El pomelo, doncs bé, ahí està, és molt residual, però me pareixia molt important que poguérem vore esta superfície.

I problemes que estem veient.
Evidentment, n'hi ha un abandonament, n'hi ha una falta de rendibilitat, hi ha un excés d'oferta en els mercats europeus actualment.
Hem vist com la nostra marca, la preponderància, encara ho és, però ha baixat, ja hi ha altres actors en el mercat europeu, parlem del mercat europeu perquè és on enviem nosaltres el 99 % dels nostres enviaments i com arriben, sobretot Sud-àfrica i Cono Sur, encara que hem vist que Argentina i Uruguai ni apareixen en les estadístiques, però en algun moment puntual sí que representen problemes per a nosaltres.

Tenim un problema de que tot el canal de comercialització està en la gran distribució, és el problema que ens limita sempre els preus, les taronges s'han convertit en una commodity, és evident que hi ha, de cara al nostre client, ni a poca diferenciació entre les taronges valencianes…, no distingix les murcianes i les andaluses, però el problema és que no distingix entre estes o, si distingix és per a malament i la d'altres països tercers, i això ho tenim que millorar amb més promoció i més diferenciació

I un fet importantíssim, que són les carències estructurals.
En fi, per no continuar, estes són les estadístiques de producció, que també són molt interessants i pensava que volia que les vegeren.
De 1960 al 2000 la producció igualment corre paral·lel a l'increment en superfície i en producció açò és per anys i, per tant, es veuen les dents de serra d'un any amb molta producció i a l'any següent baixa.
Però, com veuen, la tendència…, estos pics se mantenen, però estem…, o siga, estan els pics, però la tendència és sensiblement al voltant dels tres milions set-cents mil o per ahí.

I en taronges puja, mentre que en mandarina es manté.
Si vegem en exportacions, i també és molt interessant per centrar, malgrat tota la nostra sensació i realitat de la crisi, continuem sent capaços d'exportar tot el que produïm, encara que tenim esta pressió dels països tercers, però som capaços de continuar exportant i anar continuant a l'alça en funció de les collites que tenim, estes dos últimes d'ací han sigut curtes.
I esta pujada de preu es correspon amb les dos últimes campanyes, que han sigut relativament bones i que varen marcar especialment la de 2019-2020 un increment important en els preus.

I si volen, ho deixem ací.

El senyor vicepresident:

Sí, moltes gràcies.

Jo crec que ha sobrepassat complidament el temps.
Però creem que per a aportar eixa informació necessària, li hem donat eixe temps.

Ara és el temps dels grups polítics i, en primer lloc, intervindrà per dos minuts la diputada Beatriu Gascó, en nom d'Unides Podem.

Un segon.

Quan vosté vullga.

La senyora Gascó Verdier:

Bon dia.

Gràcies, president.

Moltes gràcies, senyor Llanes.

Tanta informació…, un poc massa per a assimilar en tan poc temps, però era necessari crec que per a nosaltres, com a comissió, començar precisament amb estes dades i conéixer millor el sector des de dins.

Com que aquesta comissió d'estudi es diu «sobre el sector citrícola i la seua viabilitat futura», m'agradaria preguntar-li sobretot sobre esta segona part del títol.
És a dir, com a administració, vosté què pensa que hem de fer?
Què s'està fent i de quina manera podem millorar front a dos reptes tan importants com és el canvi climàtic i la crisi del petroli que ens està portant a una pujada de preus de tots els insums derivats del petroli, per una banda, però, sobretot, d'ací a deu, vint, trenta anys, no sabem si podrem continuar exportant com ho estem fent ara, si depenem de mitjans de transport que es mouen amb petroli.

Per això, als nostres llauradors i llauradores hem de donar-los, crec que l'administració té el deure d'anar preparant eixe camí i anar pensant com canviem este sistema de producció amb esta vocació netament exportadora, si hem de qüestionar esta vocació, o si volem continuar arriscant tot cap a eixe model de producció que és cert que ens ha fet una referència mundial a nivell de producció.

Aleshores, també en el canvi climàtic hi ha dos components: un, la quantitat d'aigua que requerix el cultiu, i l'altre la quantitat d'emissions que este cultiu provoca per a exportar-se.
Aleshores, el mercat lliure el que està provocant és que estem movent aigua, que són els productes agraris, que són fonamentalment aigua, i els estem movent per tot el món per a enriquir… no se sap a qui, i l'altre és el paper de la gran distribució, de quina manera l'administració pot jugar un paper per a tractar d'obrir mercats més enllà de la gran distribució.

Moltes gràcies.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies, senyora Gascó.

Ara, serà el torn del diputat José Luis Aguirre, en nom de Vox Comunidad Valenciana.

Cuando usted quiera.

El senyor Aguirre Larrauri:

Muchas gracias, presidente.

Muchas gracias, señor Llanes.

Al escucharle parece que, en general, en el sector deberían ser optimistas los citricultores por el incremento de superficie, aunque algún bajón al final, pero, bueno, parece que las cosas vayan bien; sin embargo, la percepción que tienen los citricultores en general no es la misma.
Entonces, hay una serie de problemas que creo que afectan directamente, que trataré de resumir en este tiempo, y me gustaría conocer las medidas, lo que piensa hacer a ese respecto su conselleria.

Concretamente, hemos sufrido un estrepitoso fracaso del plan de acción del Delottococcus aberiae.
Queríamos saber qué medida se va a tomar para paliar esta plaga, si se va a compensar de alguna manera a los agricultores, si se va a autorizar de una manera excepcional el uso del metil clorpirifós durante los meses de marzo y abril que está demostrado que no producen residuos y, en fin, qué medidas puede proponer su conselleria.

Por otra parte, otro problema que creo que es importante abordar es el que se refiere a la ley de estructuras agrarias.
Se trata de una ley que se aprobó en esta cámara por unanimidad, por los partidos políticos representados en aquel momento, y que sin embargo no hemos visto el entusiasmo esperado para sacar adelante, para desarrollar los reglamentos necesarios, ni se ha dotado quizá de presupuesto suficiente esta ley.
Entonces, hay varios problemas ahí; no existe presupuesto, los proyectos piloto necesitan presupuestos y dinero para poder llevarse a cabo, falta desarrollar figuras como la del agente dinamizador y fomentar con incentivos las prácticas culturales en común de pequeñas parcelas para solucionar ese que es otro de los problemas que hemos visto reflejados en su resumen final.

En cuanto a la reconversión varietal, tenemos variedades de muy difícil salida comercial, deberíamos orientar de alguna manera ese tema.

Y quería hacer referencia también a la ley de cadena.
Se anunció la creación de una ICA valenciana, entonces, quería saber qué funciones podría tener, si tendrá carácter sancionador, quién sancionaría, qué control realizaría sobre la ley de cadena, sobre el cumplimiento de la ley nacional… En fin, está el problema del contrato, que es habitual no utilizar el contrato sino unas simples fichas, y queríamos saber si se va a perseguir ese tema indicando, claro, la fecha límite de recolección, los precios y todas estas cosas.
Y hablando de precios, quién va a fijar estos costes efectivos de producción de referencia para poder llevarlo a cabo.

Y un detalle más -nada más y termino, presidente-, es en cuanto a la prioridad.
¿Qué opina usted como representante de la conselleria sobre la preferencia comunitaria y si van a pedir al gobierno que se aplique ese principio básico de la Unión Europea?

Gracias.

El senyor vicepresident:

Rogaría que se ajustaran al tiempo, más o menos, que teníamos pactado.

Muchas gracias, señor Aguirre.

A continuación, el diputado señor Emigdio Tormo, en representación de Ciudadanos, tiene dos minutos a su disposición.

Muchísimas gracias.

El senyor Tormo Moratalla:

Gracias, señor presidente.

Señor Llanes, una estupenda presentación, no cabe duda.
Da gusto tratar con gente técnica y que sabe lo que realmente se lleva entre manos; en otras ocasiones no ha sido así en representación de la administración autonómica.

En cualquier caso, mire, nada más lejos de mi forma de ver la vida ni de mi partido que pensar que cualquier tiempo pasado fue mejor, al revés; yo creo que está en la genética de todos los que estamos aquí, o al menos gran parte de nosotros, de pensar que lo que nos queda por delante siempre es mejor de lo que venimos.

De la primera parte de su exposición, entendíamos que sí, que reconocía gran parte de lo que no se había hecho bien durante los anteriores gobiernos que les precedieron a ustedes, pero también de los siete años de gobierno que llevan ustedes ejerciendo como tales, como gente que gobierna.

De la segunda parte ya se ha venido un poco arriba, ¿no?
, ha empezado a darnos una serie de datos que no se corresponden muy bien con ese sentimiento que tienen los agricultores y sus representantes en las calles, y también me ha hecho pensar que qué estamos haciendo mal respecto a otras comunidades autónomas como Andalucía y Murcia, que con los mismos problemas internacionales que tenemos nosotros, con las mismas plagas que tenemos nosotros, no quiero pensar que hay una valla en Murcia que impide que determinados bichos pasen el límite y, sin embargo, como usted ha reconocido también en su exposición, ha aumentado la proporción de introducirse vectorialmente en el mercado.
Por lo tanto, también ha reconocido usted que hay una falta de movilidad del mercado de tierras -ya lo ha apuntado también al señor Aguirre-, ¿dónde está esa mejora que se suponía que iba a ocurrir después de la Ley de estructuras agrarias?

Ha reconocido, también, que falta una mejora en la promoción de nuestros productos.
¡Oiga!
, eso es algo que nosotros presentamos ya hace años aquí, que nos costó sangre, sudor y lágrimas que se aprobará, y que les corresponde ustedes, ustedes tienen esa responsabilidad y esa capacidad de mejorar e implementar la promoción de nuestros productos.

Y, cuando, claro, decía usted «con dientes de sierra», bueno, dientes de sierra mínimos sobre la mejora en las exportaciones y tal que han ido en alza.
Pero, entonces, si todo va relativamente bien, ¿de dónde cree usted que vienen esas quejas que continuamente vemos en nuestros agricultores?
Es decir, algo de autocrítica, qué estamos haciendo mal, qué están haciendo ustedes mal.
Les recuerdo que llevan, como he dicho antes, siete años gobernando esta comunidad, y que no veníamos de una situación idílica, sin duda ninguna, veníamos con muchas carencias y muchos problemas, y tenía una herramienta fundamental como era el IVIA, que estaba prácticamente durmiendo el sueño de los justos, y que tampoco han hecho gran cosa para promocionar.

Y me ciño relativamente al tiempo.

Gracias, señor presidente.

Gracias, señor Llanes.

El senyor vicepresident:

Muchísimas gracias.

Ara, té la paraula el senyor diputat Josep Nadal, per Compromís.
Dos minuts.

Quan vosté vullga.

El senyor Nadal Sendra:

Moltes gràcies, senyor president.

Moltes gràcies, senyor Llanes, per la seua exposició, que ens serà de gran utilitat a l'hora de traure les conclusions d'esta comissió d'estudi.
Volíem preguntar-li algunes preguntes, a veure si en tinc temps.

Com valora la seua secretaria autonòmica l'anunci fet per la Comissió Europea que probablement s'aprove el tractament en fred per a les taronges procedents de tercers països?
Creu suficient aquestes mesures que deixen fora altres produccions de cítrics i que no afecten tots els països exportadors de la Unió Europea?
Què es pot fer des de la seua secretaria per endurir més aquestes exigències fitosanitàries a totes les importacions de cítrics?

Estos dies també, a banda d'este tema, ha hagut un altre, i han aparegut algunes notícies de robatoris al camp, però robatoris de comerços que han vingut a comprar-te la taronja o les mandarines i després no te les han pagat.
Volia preguntar-li si és possible conéixer els incompliments de la Llei 3/2013, de 26 de juliol, de la Generalitat, dels contractes i altres relacions jurídiques agràries, quantes denúncies han hagut des que es va modificar esta llei.
I, en concret, ens agradaria saber sobre el títol V de la citada llei que disposa la creació del registre d'operadors, contractes i altres relacions jurídiques agràries.
Aquest registre serviria per a donar més garanties en les nostres produccions, també seria un bon observatori real dels preus que es paguen al preu del camp, cosa que serviria per a demostrar la baixada de preus per l'entrada de producte provinent d'altres llocs.
Quan creuen que pot estar en funcionament aquest registre?

Per últim, entenem, igual que vosté, que el primer punt de problemàtica dels nostres cítrics és la competència deslleial de països tercers de fora de la Unió Europea, i pensem i demanem sempre al Govern d'Espanya que demane una clàusula de salvaguarda per a les nostres produccions i que puguen preservar l'agricultura valenciana; però, també entenem que és molt important buscar altres sectors de mercat com és el de l'agricultura ecològica, la citricultura ecològica en este cas, que ens donen més valor afegit.

Per això, volíem preguntar-li quines mesures han implantat o pensen implantar per a garantir i promoure que aquells que vullguen fer citricultura en ecològic puguen fer-ne, així com que tinguen la possibilitat de continuar tenint accés al reg sense que això els supose fer més inversions que la resta de membres de les comunitats de regants.

Moltes gràcies.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies, senyor Nadal.

I, ara, pel grup Popular té la paraula el diputat Miguel Barrachina.

Cuando quiera.

El senyor Barrachina Ros:

Muchas gracias, señor Llanes, por su explicación que -creo- ha sido muy precisa de la primera parte de esta comisión de estudio, es decir, de la situación actual, creo que la información estadística es precisa.
Y la segunda parte de los objetivos, que es la viabilidad futura, permítame que es descorazonador no haber escuchado ninguna propuesta de futuro desde la conselleria.
Y ciñéndome a sus datos, mis preguntas escuetas son las siguientes.

Ha dicho usted que en solo ocho años la Comunidad Valenciana y el sector citrícola ha pasado de tener el 63 %, 63, del valor de los cítricos nacionales, del 63 % al 33 %.
Por tanto, la estadística que ha sacado usted, donde decía 2012 representábamos el 63 % del valor; 2020 representamos el 33 % del valor, he tomado nota de su información.
Y si me permite, la pregunta: en base a ese dato o al otro donde afirma usted que se han perdido 14.
000 hectáreas, se han perdido 14.
000 hectáreas desde 2013 a 2020, mi pregunta, ¿qué estamos haciendo mal en la Comunidad Valenciana para que hayamos batido récord de abandono de tierras nacional en los últimos años, mientras comunidades autónomas como Andalucía están aumentando sus cultivos?

Pregunta sobre la viabilidad futura: ¿cree usted que el hecho de haber fracasado en ese plan de lucha contra el cotonet, que el hecho de haber fracasado en la Ley de estructuras agrarias, o que la Ley de protección de la huerta no haya frenado el abandono de la huerta, tiene algo que ver?
Y si en las medidas inmediatas, siendo la Comunidad Valenciana récord nacional de abandono de tierra, de cítricos, los anuncios gubernamentales van a tener algún impacto, anuncios gubernamentales como «menos agua trasvasada», como «cuotas a la seguridad social», es decir, si hoy sin pagar cuota la mayoría de los agricultores abandonan tierras, cuando paguen una cuota íntegra, si eso va a tener alguna repercusión.
Y si la inflación de costes eléctricos, del gasóleo agrícola, o de novedosos impuestos como el del plástico sobre los envases, por tanto, y sobre los invernaderos, si esa multiplicación de los costes cree usted que va a tener algún impacto futuro en que el abandono actual de tierras se multiplique.

Gracias, señor presidente.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies, senyor Barrachina.

I, per últim, en este primer torn d'intervencions, té la paraula, en nom del grup Socialista, el diputat senyor David Calvo.

Cuando quiera.

El senyor Calvo Alfonso:

Muchas gracias, señor presidente.

Buenos días, señor Llanes.

En primer lugar, agradecerle esa comparecencia y todo el trabajo que está realizando al frente de la secretaría autonómica de agricultura, una secretaría muy compleja pero al mismo tiempo muy importante para nuestra comunitat.
Me gustaría aprovechar, también, para poner en valor y destacar que ha aumentado su presupuesto un 160 % en estos siete años.

Dicho eso, el movimiento se manifiesta andando y las voluntades políticas se manifiestan presupuestando, y creo que esa máxima la tiene muy interiorizada esta conselleria con medidas como la bioplanta de Caudete, con una inversión de 14,2 millones de euros, para convertirla en un referente mundial de lucha contra las plagas, importantes ayudas a los citricultores para compensar las pérdidas ocasionadas por el Delottococcus aberiae, el maldito cotonet, o la apuesta firme y decidida por la reconversión varietal aprovechando las posibilidades de la Ley de estructuras agrarias.

Pero, si ordenásemos los problemas y las necesidades de mayor a menor prioridad, creo que la situación en los precios costes estaría en la pole.
No es la única de las preocupaciones pero sí consideramos que es de las más importantes, además sería la más inmediata en cuanto a repercusión sobre el productor, por lo que nos gustaría conocer cómo podríamos incidir más en esa cuestión porque muchas de las medidas que se toman son de contingencias, no son medidas de un plan de acción sino de reacción, y nos gustaría saber si se está planteando alguna medida o algún plan de acción frente a esas adversidades.

Otro de los aspectos que hemos destacado en innumerables veces en esta Cámara, como no puede ser, la sanidad vegetal, si bien la entrada de plagas no es competencia directa de la conselleria, una vez que entra una plaga sí que debe asumir esa responsabilidad de facto.
Por tanto, se precisan medidas para evitar la entrada de nuevas plagas y enfermedades.
Y en ese aspecto, el reciente pronunciamiento de la Comisión Europea para obligar al tratamiento en frío en importaciones de cítricos de países sudafricanos demuestra que la eficacia de ir todos a una, sector, la conselleria y el Ministerio, es incuestionable.

Y termino ya.
Nos gustaría conocer qué hoja de ruta existe para la promoción de nuestros cítricos porque consideramos que es primordial.
A pesar de tener altas cuotas de mercado, de forma global no podemos mantener ni incrementar en el tiempo las ventas.

Nada más.
Muchas gracias.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias, señor Calvo.

A continuació, per un temps teòric de vuit minuts, el senyor Llanes té la paraula.

El senyor secretari autonòmic de la Conselleria d'Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica:

Vaig a intentar donar resposta a tots i a totes i a totes les preguntes, però no sé si serà possible, perquè crec que no s'han deixat cap pregunta per fer, i algunes a més, la veritat algunes preguntes que tampoc no pensava jo que anaven a fer, sobretot Beatriu.

Però vaig a començar, intentaré per ordre, tal volta en alguna contestació puga pensar-se que està ja contestat el següent intervinent.

Preguntava la senyora Gascó què podíem, si he arreplegat bé la pregunta, quines serien les mesures per a millorar davant dels desafiaments del canvi climàtic i els augments de costos motivats fonamentalment per l'encariment del petroli, dels combustibles fòssils i, especialment, tenint en compte els mitjans de transport que utilitzem per a fer la nostra exportació.
I preguntava també si hauríem de qüestionar la nostra vocació exportadora o reduir-la, i també la nostra dependència respecte de l'aigua i també tenint en compte l'empremta de carboni i aigua.
Bé, hem de dir que nosaltres sí que pensem des de 2015 -després parlaré de suposats fracassos i dels anys, no duem set anys encara, duem sis i mig, i han passat dos anys de pandèmia, després m'estendré sobre això, que pareix que no haja estat, però en realitat hem tingut dos anys de pandèmia, i després parlaré d'això un poquet més.

Sí que estem molt presents des del principi en els desafiaments del canvi climàtic.
De fet, quan parle, en el poquet que puga dedicar a l'IVIA, vorem com un dels principals punts d'estudi en l'IVIA és precisament augmentar la resiliència dels nostres cultius al canvi climàtic i també, no sols la resiliència, sinó l'adaptació i el canvi varietal.
Ací no ho he mostrat perquè no me dóna temps a tot, però ací veuen com duia una de cultius emergents, precisament perquè entre les nostres alternatives a considerar estan reestructuracions a altres cultius, noves plantacions emergents, reestructuració de cítrics o reconversió varietal, tenint en compte precisament sobretot les temàtiques de canvi climàtic.
No és alié a esta qüestió el canvi climàtic, encara que no a la millor en el mateix sentit que diu la senyora Gascó, que haja s'haja expandit els últims anys el cultiu de l'advocat en les nostres latituds, pensant per part dels cultivadors que en este escenari canvi climàtic té una reducció de les gelades, una reducció de les temperatures negatives, van a poder influir que és els productes tropicals o semitropicals puguen tindre millor implantació de la que tenien.

Com anem a treballar per a millorar els mitjans de transport?
Doncs, evidentment, tenim molta dependència del transport per carretera.
Saben que està el projecte del corredor mediterrani damunt la taula, és una de les coses importantíssimes que mos ajudarien a reduir els temps d'arribada i sobretot també la l'empremta de carboni.
Però sobretot, quant a l'empremta de carboni i l'aigua, el que voldria fer ací és una crida que evidentment tenim per la nostra situació, el que abans se dia clàssicament que teníem una ventaja comparativa i teníem una renda de situació.
És a dir, estem prop i formen part d'Europa, mentre que cap dels altres països tercers que ens exporten està tan prop com nosaltres i en tots els seus carregaments, tant l'empremta de carboni com l'empremta d'aigua, perquè molts d'estos països a més vénen de països àrids o més que àrids, com Egipte, o semiàrids, com algunes de les zones productores de Turquia.
I ahí sí que s'està fent realment un transvasament d'aigua de zones deficitàries a zones excedentàries, com són les europees.
Per tant, nosaltres sí que estem treballant això, però crec que és més important inclús fixar-se d'on estem rebent estes exportacions.

La nostra dependència del regadiu és manifesta.
Quan estem parlant de fruitals no cítrics, encara que el 64 % era, o el 70 %, 72 %, si comptàvem la garrofera, era de cultius de secà, s'oblida que una gran part, sobretot en Alacant l'ametla ja és en regadiu, encara que siga un regadiu semintensiu,o siga, un regadiu intensiu però en poca aigua, en regadiu de recolzament, mentre que la resta de la fruiticultura, i especialment la citricultura, és de regadiu.
Però ara per ara això no ens no ens fa tensions.
En les comarques del sud tenim un equilibri hídric que pot sostindre's sense problemes esta reducció d'aigua.
I, evidentment, no és la falta d'aigua el que està limitant el cultiu, ni tan sols la falta del transvasament.
Si han tingut bona memòria i oït, hauran vist com precisament les taronges, el cultiu de taronges, el cultiu de llimes augmenta la superfície, i, fonamentalment on augmenta és en el sud d'Alacant, en les comarques de la Vega Baixa, del Baix Vinalopó, on suposadament, suposadament, hi haurien problemes en els transvasaments, la qual cosa vol dir que la tesi que després comentarem del senyor Barrachina és absolutament errònia, per no dir falsa.
(El senyor Barrachina Ros intervé sense micròfon) Per altra…

El senyor vicepresident:

Per favor, no té l'ús de la paraula.
(Veus) No, per al·lusions res.
Mentre estiga parlant l'intervinent vosté no té la paraula, no té la paraula.

El senyor secretari autonòmic de la Conselleria d'Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica:

Creo que se han sacado fotos y todo, pero bueno.

Quin és el paper de la gran distribució?
Pues era un dels problemes que teníem.
Estem treballant en una vocació, no sols exportadora, sinó que estem depenent bàsicament de vuit grans distribuïdores a nivell europeu, que són les que estan precisament dirigint esta política d'abastir-se de països tercers, a voltes en millors preus i a voltes en pitjors preus.
I en tindre eixe poder de negociació tan desequilibrat en el seu favor és el principal problema per a la formació dels preus en destí nostre, de tal manera que la translació, i això ho sabem i després ho comentarem, la translació dels preus d'origen no té, efectivament, massa a vore en el preu en destí que es marca, i és degut a eixe desequilibri.

Per tant, un dels problemes també clàssics, on sempre s'està treballant, on creguem que, per exemple, l'agència valenciana que actuarà sobre la cadena alimentària va tindre un paper.
Certament en la gran distribució és de caràcter europeu i multinacional i va escapar a algun d'eixos problemes.
Però estem treballant també d'altres maneres, s'està treballant a nivell europeu en un intent de redefinició de les normes de competència, que també podria fer que això millorarà.
De fet, cal recordar que la recentment aprovada modificació de la llei de cadena en gran part ha vingut per una transposició de la directiva de pràctiques deslleials que venia de la Comissió, de la Unió Europea, i que ja anava apuntant en eixe camí.

Respecte al que apuntava José Luis Aguirre, jo diferenciaria entre una altra cosa que comença també a ser clàssica, i és que la citricultura en les dades que dóna d'exportació, de valor i de producció va bé.
En quin sentit va bé?
Que estem produint més que abans i que el valor que aconseguim d'eixes produccions és millor que abans.
Però al citricultor no li està anant bé, perquè no aconseguim que n'hi hagen uns bons preus per als citricultors, sobretot els citricultors de mitjana, però sobretot de xicoteta producció, que el 90 % dels citricultors valencians són de molt xicoteta producció, però el 80 o 90 % dels citricultors valencians fan tal volta el 30-40 % de la producció.
La resta de la producció ja està en mans dels citricultors molt més grans i també en mans inclús dels propis comercials, que des de fa més de 30 anys han anat prenent posició i fent finques grans, modernes, en molta producció i amb uns costos més reduïts.

Eixa tendència, està dissociació entre que la citricultura continue creixent i continue creant eixe valor i continuant venent en Europa, però al mateix temps els preus en origen als xicotets productors i les pèrdues per als xicotets productors siguen una tònica general, doncs ja fa massa anys que es patix.

Malgrat la qual cosa, sí que vull dir que les últimes dos campanyes, especialment 2019 i 2020, i també una part de 2020 i 2021 foren bones en quasi totes les varietats.
Inclús esta campanya podem parlar de preus, la primera part de la campanya, la campanya inclús clemenules no han sigut roïnes, el que passa és que ha sigut una campanya curta.
I, sin embargo, la navelina, i ara també les nàvels, estan sent prou roïnes.
Però quan dic la sensació és dolenta, efectivament, però nosaltres tinguérem una reunió la setmana passada amb els citricultors i és evident que la navelina està sent un desastre, que la nàvel no s'està agarrant, però en clemenules no ha anat mal a cosa, del que passa és que la producció ha sigut molt reduïda i, per tant, la baixada de producció no és compensada per l'augment dels preus que se dóna, i l'equilibri és molt, molt inestable.

Les altres dos, recorden que la de 2019 i 2020 va ser campanyes curtes, marcades per la covid, i que va ser excepcional, diguem, dins de les últimes campanyes va excepcional perquè va bona.
I la de 2020 y 2021 també va ser prou acceptable, dins del context roïn en general.
Però s'ha de dissociar, per tant, que vaja bé el comerç o que vaja bé les grans xifres a que als xicotets productors ens estiga anant mal.
I això és pel qual estem intentant fer tota una sèrie de coses.

El que siga una tendència estructural no vol dir que hi hagen motius i que hi hagen coses que millorar i que milloren, i altres que no aconseguim.
I tenim uns problemes estructurals en els quals no havíem ficat cap remei fins a 2019 on férem la Llei d'estructures agràries.

També han parlat del fracàs de cotonet.
Jo crec que el cotonet no es pot titllar de fracàs perquè, si no recorde malament, bé, sí que ho recorde bé, i ho sé, el cotonet va entrar en 2009, en Quart de les Valls, i nosaltres aplegàrem al govern en 2015, en juliol del 2015, on la campanya 2015 ja estava passada.
I, per tant, poguérem fer algo en el cotonet a partir de 2016, 2016, 2017, 2018.

En eixes tres campanyes hem fet una cosa que segurament, si estiguérem en altres condicions, tot lo món diria que ha sigut excepcional, que és localitzar d'on provenia el cotonet.
Vam ser nosaltres els que vam determinar, amb els estudis, que provenia de Sud-àfrica, anar allí, localitzar parasitoides, no sols localitzar, sinó trobar-los, ni coneixia quina era la biologia del cotonet, ni on tenia el seu origen ni quins eren els parasitoides.
L'hem localitzat, l'hem dut, l'hem posat en marxa, hem ficat cryptolaemus, hem sintetitzat la feromona, que tampoc estava sintetitzada fins a 2018 que la poguérem sintetitzar.
I tot això s'ha posat en marxa, a més en una despesa important.

I ací volia recordar el que ha dit el senyor Calvo, perquè eixe 160 % que hem pujat el pressupost des de 2015 fins a 2022 ha tingut eixe reflex en eixes mesures, per exemple, que hem pogut posar en marxa, que, si bé no han acabat en el problema del cotonet, un problema que des de 2009 a 2016 va tindre sis anys per a, com es diu vulgarment, campar a sus anchas, sense tindre cap fre, doncs estem ara en vies d'almenys frenar la seua expansió o, almenys, trobar unes maneres de poder conviure en ells.

El metil clorpirifós, i aprofite per a dir-ho, no crec que puguem recuperar-lo mai, està prohibit pels seus efectes cancerígens.
No és cert que no n'hi hagen residus, nosaltres hem fet proves i trobem residus en els actuals, fa uns anys les tècniques analítiques no eren tan bones, però ara les tècniques són capaces de detectar traces del metil clorpirifós en el 2020.
I el que és més rellevant a estos efectes, estes huit companyies grans de distribució a Europa ja ens han dit, no nosaltres sinó als seus subministradors, els nostres productors, que, independentment de si el metil clorpirifós està o no està prohibit, no volen admetre cap carregament que tinga la més mínima traça d'haver estat tractat amb metil clorpirifós.

Per tant, és una finestra que no podem obrir perquè, senzillament, comercialment no la tindríem.
I en això no vull dir que no hi haja hipocresia en altres països, però és el que a nosaltres ens està marcant o als nostres productors i distribuïdors els marquen els seus clients.

Quant la llei d'estructures agràries.
És cert que va ser aprovada en 2019, era el primer intent seriós de fer alguna cosa en la política d'estructures d'esta citricultura nostra i d'este camp en concret, però, clar, va ser aprovada en 2019, va ser aprovada el 18 de febrer, si no recorde malament, del 2019, és a dir, encara no té ni tres anys, però és que el 2020-2021 i el 2021-2022 hem estat molt centrats en la pandèmia, vaja!
, ho recorden de sobra i, per tant, han sigut dos anys molt marcats per una sèrie de situacions excepcionals a les quals haguérem de fer front.

No obstant això, no és cert que no hi haja pressupost.
Ara mateix, n'hi ha una línia de 10 milions oberta per a reconversió i reestructuració dins del PDR que vam modificar en el moment tinguérem aprovada la llei per a poder-la dotar suficientment i que… I eixa línia està oberta i està treballant-se, així com enguany n'hi ha també dos línies destinades a projectes cooperatius, i una altra línia també destinada a reconversió.

És cert, i voldríem trobar i estem treballant en projectes pilots, hi ha projectes en diferents cooperatives i entitats on estem treballant, però és cert que ahí n'hi ha molt de camí fet, però també és de veres que quan es parla de carències estructurals vol dir que duen molt de temps, no són conjunturals, i, per tant, també, és una tendència de dècades, o inclús centenars d'anys, secular, de minifundisme, parcel·lació i individualisme, doncs, no a nosaltres sinó al sector li està resultant molt difícil; no trobarà ni una sola paraula en el sector que no crega que eixe és el camí perquè, a més, han vist com en la resta del país, l'estat nacional, Múrcia i Andalusia, les condicions són diferents i s'està notant.

Aica.
Bé, l'Aica està creada, l'Aica és estatal, nosaltres anem a fer la nostra pròpia agència, i eixa agència, entre les seues competències, tindrà evidentment lluitar contra les pràctiques deslleials, contra les pràctiques de venda a resultes, haurà de millorar el preu, va establir un registre de contractes electrònics que estaran en eixa agència, registre de contractes, volem que siguen electrònics, el mandat estatal establix un registre de contractes electrònics i dins de l'Aica ho anem a fer.

Respecte de la preferència comunitària.
És un dels mandats del tractat de l'any 1050, de la formació, i nosaltres clar que creguem en ella; de fet, a nivell estatal s'està treballant molt intensament amb la presidència francesa, primerament volem establir les clàusules espill, que van a possibilitar o van a determinar que hi haja una reciprocitat efectiva entre tots els països tercers i les produccions europees, i, després, evidentment, volem fer valdre l'efecte que les nostres produccions són nostres.
No obstant això, no podem reclamar exclusivitat europea al mateix temps que estem nosaltres exportant també a altres països de fora de la Unió Europea.
No sé si… És que no em dona temps, no puc anar més a pressa…

El senyor vicepresident:

És que ja més que ha doblat el temps.

El senyor secretari autonòmic de la Conselleria d'Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica:

És que no em dona temps a tot, i ho lamente.

El senyor Emigdio Tormo avançava alguna de les coses que -crec- li he contestat al senyor Aguirre.
El tema d'Andalusia i Múrcia són finques descaradament diferents a les nostres, són estructuralment totalment diferents, uns costos molt més reduïts, unes dimensions molt més grans, orientacions productives diferents, una vocació empresarial o una orientació tècnica econòmica que seria molt més… no tenen minifundisme ni parcel·lació ni agricultura a temps parcial que en molts àmbits de la tradició citrícola valenciana han sigut molt útils però que, ara per ara, no són útils, sinó que més bé són minvaments dels problemes estructurals que estem mostrant.
I això, sens dubte, ha influït.

També és de veres que els valencians vàrem ser qui obrírem el mercat i qui hem fet que, després, nosaltres tenim unes característiques que la nostra superfície agrària útil és la que és, no podem créixer molt més perquè tenim la franja litoral, en els huitanta i noranta vàrem fer una sèrie de transformacions a la franja prelitoral, però tot el que ens queda són ja terres d'interior i, per tant, l'expansió del cultiu a la Comunitat Valenciana era prou més dificultosa que en altres zones i per això comença l'expansiu del cultiu en Las Vegas del Guadalquivir, o en zones on n'hi haguera regadiu de Huelva, on el clima era més o menys acceptable i n'hi havia aigua que possibilitara eixe cultiu.
I no és aliè això que foren famílies valencianes o comerciants valencians els primers que encetaren el cultiu per aquelles terres buscant noves possibilitats de cultiu.

L'aldea ja ho he comentat.

Quant a l'IVIA, hem recuperat, estos anys hem ficat més de cinquanta-quatre investigadors,…

El senyor vicepresident:

Senyor Llanes…

El senyor secretari autonòmic de la Conselleria d'Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica:

…enguany hem augmentat el pressupost, només cal vore el pressupost de 2022 com hem augmentat en un 75 % el pressupost destinat a l'IVIA, hem canviat la direcció física com l'orientació estratègica de l'IVIA, i esperem que, efectivament, l'IVIA torne a ser el que era.

I en promoció, després vindrà el director general de Desenvolupament Rural, la directora general, que els podrà parlar d'això, però han de saber que hem reviscolat Intercitrus, que estem treballant en Intercitrus, Intercitrus ha començat a centrar-se en eixe paper també de promoció, i estem presents en totes les fires que n'hi ha a Europa, però no sols a Europa, amb la marca per exemple IGP i en qualsevol companyia citrícola que està fent-se.

Estem fent un treball que, bé, a voltes és mal dir-ho, però no hi havia treball i estem desenvolupant tota una xarxa importantíssima, fent sinergies per exemple en economia, en la direcció de comerç exterior que dirigisc la senyora Robles.

El senyor vicepresident:

Ho hem de deixar ací perquè ens està esperant el següent intervinent i, aleshores, s'ha superat sobradament.

Entenem que el tema dona per a molt més, però, torne a dir, el pla de treball és el que és i també el respecte al següent compareixent.
Ho hem de deixar ací.
(Veus)

Sí que li demanaria, senyor Llanes, que les contestacions que quedaven pendents, si me les poguera enviar per escrit als grups parlamentaris, crec que seria molt adient i damunt, doncs, deixaria respost totes les qüestions que li havien plantejat i s'havien quedat en l'aire.

Moltes gràcies.

Se suspende momentáneamente la sesión.

(Se suspén la reunió durant uns minuts)

El senyor vicepresident:

Señorías, senyories, anem a reprendre la sessió amb un prec per esta presidència.

Tots saben que hui m'estrenava com a president i la primera advertència no ha tingut massa èxit (rialles), a l'hora de limitar-nos les intervencions.
Sí que els pregaria, i per segona vegada, que el pla de treball -que vam aprovar- és el que és, i sí que els demanaria que s'ajustaren per favor al temps establert d'intervencions, més que res perquè el següent compareixent ha d'estar de manera innecessària esperant-nos per una mala pràctica o un abús quant al temps.
Això els agrairia molt que s'ajustaren al temps establert.

Moltíssimes gràcies.

I ara, sense més dilació, li done la paraula al senyor José Antonio Franco Vila, del Servei de Documentació, Publicacions i Estadística, de la Conselleria d'Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica, per un temps de quinze minuts inicials.

Quan vosté vullga, té la paraula.

Compareixença del cap del Servei de Documentació, Publicacions i Estadística de la Conselleria d'Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica, senyor José Antonio Franco Vila

El senyor cap del Servei de Documentació, Publicacions i Estadística:

Molt bé.

Moltes gràcies, senyor president.

Donar les gràcies a la comissió de les Corts, d'estudi del sector citrícola, per haver-me cridat, convidar-me a comentar alguns dels aspectes de la meua faena en la conselleria d'agricultura.

El Servei de Documentació, Publicacions i Estadística, del qual soc titular, és el responsable de…

El senyor vicepresident:

Pot començar, per favor.
(Se senten veus que diuen: «No s'ha gravat.
»)

El senyor cap del Servei de Documentació, Publicacions i Estadística:

Moltes gràcies, senyor president.

Gràcies, també, a la presidenta de la comissió i a la comissió per haver-me convidat a estar este matí amb vosaltres per a compartir les tasques que faig en la conselleria d'agricultura i que puga redundar açò en benefici del que és el sector agrari i el sector citrícola.

El meu servei té com a funció fonamental la estadística agrària, no vaig a parlar d'organitzar ni de publicar.
Nosaltres som pràcticament el servei productor d'estadístiques, dic productor perquè la majoria de conselleries tenen un servei també d'estadística però són consumidors moltes vegades, nosaltres les produïm.
L'estadística agrària és l'estadística més antiga que hi ha a Espanya, i lògicament estem parlant d'un sector del qual depenia l'alimentació i, pràcticament, a meitat del segle XIX es van començar a muntar els serveis agronòmics a tot Espanya, en totes les províncies, per tal de saber quines són les disponibilitats d'alimentació.
Per això, estos serveis són molt més antics inclús que l'Institut Nacional d'Estadística.

Per a resumir, estadístiques n'hi ha de dos grups: estadístiques conjunturals i estadístiques estructurals.
Nosaltres, en la conselleria d'agricultura, ens dediquem a les estadístiques conjunturals; les estructurals a nivell d'Espanya les porta l'Institut Nacional d'Estadística.
Les dos grans estadístiques estructurals, perquè vostés les coneguen són: l'enquesta d'estructures agràries, l'última de les quals es va fer a l'any 2016, i el cens agrari, que és una gran macroenquesta que es fa al sector, s'ha de fer cada deu anys.
En estos moments, en l'any 2022, estem a punt que se publiquen els resultats del cens de l'any 2020, que es publicaran probablement al mes de abril, i l'última enquesta que tenim correspon a l'any 2009, és a dir, fa molts anys.
La resta d'estadístiques, dins del que és el sistema estadístic europeu i espanyol, ens encarreguem la conselleria d'agricultura perquè tinguem les competències transferides des de l'any 1983.

Dir-vos també que les estadístiques que anem a vore ara -vaig a fer-les d'una manera molt ràpida per a donar temps que després facen algunes preguntes-, tenim les estadístiques oficials, les dades oficials són les que estan publicades a nivell de la Comunitat Valenciana en l'informe del sector agrari valencià; a nivell espanyol, en l'anuari d'estadística del ministeri d'agricultura; i, a nivell europeu, en Eurostat.
Eixes tres línies oficials són la mateixa, és a dir, nosaltres som els primers que publiquem les dades de la Comunitat Valenciana, l'anuari del ministeri amb un retard d'alguns mesos o un any publica les nostres dades, i Eurostat també les arreplega com a part de l'estat membre des de la Comunitat Valenciana.
Per tant, estadístiques oficials, informe al sector agrari valencià.

Vull comentar també dos fonts d'informació per a traure les nostres estadístiques perquè són molt utilitzades a nivell de premsa, inclús a nivell polític també.
Per una part, tenim l'Enquesta de Superfícies i Rendiments dels Cultius d'Espanya, l'ESYRCE, que ve fent-se, pràcticament, i publicant-se dades des de l'any 2000, i que moltes vegades s'utilitzen els resultats de l'ESYRCE en brut, a nivell periodístic o a nivell polític, no són les estadístiques oficials, ho diu la mateixa ESYRCE, la publicació tant del ministeri com de la conselleria que les publiquem, no és una estadística oficial, publiquem els resultats en brut, les estadístiques oficials estan -repetisc- en l'informe del sector i en l'anuari.
Dir que des de fa dos anys disposem d'una font d'informació molt important, que és el REGEPA i la sol·licitud única.
El REGEPA és el registre d'explotacions agràries, i la sol·licitud única, des de fa dos campanyes, este any serà la tercera, arreplega molta informació a nivell citrícola, per exemple, de les varietats que en cada recinte citrícola s'està produint.
Açò enriquix molt la nostra informació a l'hora de determinar, junt amb el que és l'ESYRCE, l'estadística oficial que publicarem cada any de l'informe del sector.

Com els comentava, tota la faena que fem nosaltres, pràcticament tota, la publiquem en la pàgina web.
I vos he posat la portada de la conselleria d'agricultura i podem vore, a la part de baix, això que he posat en un quadret, parla de «Publicaciones y estadísticas».
Ho dic per si en algun moment vullgueren entrar ahí, jo vaig a intentar-ho, a veure si després sé tornar al lloc, crec que sí, doncs, si entrem ahí, tenim «Publicacions i estadístiques»; si entrem en «Publicacions», tenim «Agricultura i medi ambient», i dins del que és agricultura tenim els informes del sector agrari valencià, molt ràpidament tenim publicats…, si entren voran l'últim que ha publicat, que és el del 2020, estem ara elaborant el del 2021, però si baixen cap a baix voran que des de l'any 1998 estan publicats en la pàgina web de la Generalitat.
Si u vol saber què n'hi ha en l'informe del sector agrari, en l'informe del sector estan totes les estadístiques, en el capítol IV, totes les estadístiques agrícoles; en el V totes les estadístiques ramaderes; el capítol VI és de preus, tan preus percebuts pels agricultors com preus pagats pels agricultors, com de salaris i preus de la terra; després, tenim estadístiques de recursos humans i de mitjans de producció, entre ells, un al que em referiré i es referiran els meus companys posteriorment, la comercialització de llavors i plantons citrícoles; tenim també de comerç exterior agroalimentari, que jo també donaré alguna dada, de comerç exterior citrícola; i un capítol important és el relatiu als comptes econòmics de l'agricultura on se determina, se calcula, d'acord amb la metodologia harmonitzada de la Unió Europea, la renda agrària de la Comunitat Valenciana i també de les províncies valencianes.

No vaig a entrar en cadascuna d'estes estadístiques, açò és el informe del sector, tenim butlletins d'informació agrària, i només pel seu interés totes les estadístiques tenen relació amb el més important que és la citricultura, però dir-los que també fem mensualment un informe de campanya, de campanya citrícola.
Poden vore ahí com… Perdone, pensava que estaven veient-ho.
No es veu.
(Els diputats i el compareixent parlen entre ells)

Molt bé, ara que es veu, el que estava dient-vos és que si en la pàgina eixa punxeu, entrarà la conselleria d'agricultura, i si aneu a «Publicaciones y estadísticas» vos ix la pàgina «Publicacions i estadístiques», i ahí si entreu en «Publicacions», en «Agricultura», la primera publicació, com veuen vostés en la pantalla en estos moments, és l'informe del sector agrari, que si punxem, estic repetint el d'abans, tenim tot l'informe del sector on podem vore com el capítol IV parla de les estadístiques agrícoles, ahí tenim un excel, cal punxar l'excel, ahí ixen…, em fa por entrar per si després no podem eixir, si punxen en l'excel ixen moltíssimes pàgines de tota l'estadística agrícola valenciana.
Vaig a fer que no entre perquè si no serà un embolic.
(Veus)

D'una manera molt ràpida, en primer lloc, intentaré ser ràpid, la distribució general de la terra a la Comunitat Valenciana, la distribució en el que són terres de cultiu i altres tipus de terres, esta terra ha de donar sempre la totalitat de la superfície geogràfica de la Comunitat Valenciana; posteriorment, anem detallant eixes terres de cultiu, a quins grans grups de cultius es distribuïxen; després tenim una distribució per comarques de tots estos grups de cultius, comarques d'Alacant, comarques de Castelló, comarques de València, superfície dels principals cultius, superfícies i produccions, a partir del quadre sis, la superfície i producció dels dos últims anys que publiquem en cada un dels principals cultius, com bé diu el títol, «dels principals cultius», perquè tenim molts més cultius dels que ací apareixen però publiquem els més importants.
Ací tenim també el que seria secà, creïlla, superfície de clavells, flors, hortalisses, en cítrics, començaríem a parlar de cítrics on tenim la superfície, la producció i destí de la producció; també, en cada campanya es produïxen unes tones, eixes tones, doncs, una part s'exporten, una altra part van a la indústria, una altra part van al mercat interior, un altra part van a retirades, i una altra part són pèrdues de la producció, es queden en el camp, simplement que no es cullen, o es fan malbé en el que és la mateixa central hortofrutícola.
Ací tindríem el que són els fruitals de poma, però no vaig a entrar, seguix amb el vi i seguix amb tota la sèrie de produccions.

Esta primera estadística són estadístiques agrícoles, en el capítol VI tindríem la dels preus que vos he dit, preus percebuts dels productes agraris, preus pagats pels agricultors, salaris agrícoles, preus de la terra, preus pagats pels agricultors per tots els productes que compra, eh?
, fitosanitaris, etcètera, pinsos… N'hi ha informes de conjuntura però, per a mi, vos destaque els més importants.
Vos he dit que tenim la comercialització de plantons de fruiters, de cítrics, dels quals jo vos donaré alguna dada, però si vos interessa en més detall estaria en este punt.
Després, en el capítol X tenim el comerç exterior, del qual vos donaré només una pinzellada, companys meus vindran que vos donaran més dades, i, al final, tindríem també les subvencions públiques i els comptes econòmics de l'agricultura, que són on se calcula cada any la renda agrària, d'acord en la metodologia harmonitzada de la Unió Europea.

Només volia destacar-vos que hi ha moltes publicacions, però que hi ha una que estava jo contant-vos, que és quan m'he donat compte que no ho veieu, que mensualment traguem un informe de la situació de la campanya citrícola.
Ací, en este últim, que és molt recent, per això voreu que posa «Pendent de traducció» -està en castellà, quan es faça en valencià estarà en valencià-.
Aleshores, bé, ahí comptem cada mes com està la cosa, com han anat les exportacions, dades actualitzades, les últimes dades disponibles per DataComex de les exportacions i importacions de cítrics per temporades, per mesos i per països.
D'estes dades mos parlaran a continuació els meus companys que vénen després.

I es parla també en la part final de com està anant la campanya, són dades d'importacions de Brasil, de Marroc, de Turquia, de Sud-àfrica, etcètera.
I es parla al final dels preus, l'evolució dels preus, per exemple, els preus de la clemenules a Alacant, els preus de la clemenules en Castelló, comparant sempre l'evolució en els preus de les dos campanyes anteriors.
Estos són preus percebuts pels agricultors.
L'evolució del preu de la clemenules en la província de València.
L'evolució de la clemenvilla, etcètera.
Açò ho fem mensualment.
Vos he dit preus percebuts per l'agricultor, també parlem de preus en origen, perquè una altra estadística que traguem és el «Preu eixida almacén», també nosaltres li denominem «preu de reglament», preu de reglament perquè el reglament comunitari obliga a tots els estats membres a donar preus d'eixida almacén.
Moltes vegades quan la Unió Europea parla de preus de cítrics, parla sempre de preus eixida almacén, ells no arriben al preu de l'agricultor.

Bé, vos he insinuat algunes de les coses que estan publicades.
Vos repetisc que procurem publicar tots els informes que fem.
Açò seria publicacions, i després tindríem les estadístiques en agricultura.
També fem la informació setmanal de preus.
Les dades bàsiques del (inintel·ligible) … agroalimentari, població, butlletí.
Bé, no vaig a entrar més en detall perquè… Anem vore si passem a la pàgina…

Per donar algunes dades, que algunes ja les ha donat el secretari autonòmic, estes serien les dades del pes de la citricultura en la… (veus) -li he pegat ahí, però no es fa més gran; a vore, ara, molt bé, ahí sí que es farà més gran i ací més xicotet, val.

Bé, vore que la citricultura de la Comunitat Valenciana ve a ser aproximadament el 35 % de la producció de la rama agrària.
Açò és el que fa molts anys se parlava de la PFA, la producción final agraria.
 Des que en tota Europa ens hem harmonitzat ja no li diem producción final agraria, li diguem producción de la rama.

Jo sintetitzaria el sector agrari, per la meua experiència que porte molts anys portant estadístiques, jo vos diria que per a mi seria el sector de les tres D: és un sector dinàmic, és un sector divers i és un sector discursiu.

És un sector dinàmic en el sentit que té una gran capacitat d'adaptació a les necessitats del mercat, contínuament està reconvertir-se, independentment de les ajudes públiques o no ajudes públiques, és un sector que per allà veu buits de mercat va allà.
Les decisions, com és natural, és un sector econòmic, cada u pren les que pren.
I encara que la navelina vaja mal en un moment determinat, hi ha molta gent que seguix apostant per la mandarina en grans superfícies, i són professionals autèntics i són cosecheros exportadors.

És un sector divers en el sentit que és molt difícil parlar d'un sector sols i diagnosticar el sector.
Si no tenim en compte que dins del sector tenim taronges, tenim mandarines, tenim llimes, tenim pomelos, i que dins de cada una d'estes espècies hi ha diverses varietats i de cada varietat es pot parlar i és un món.
La Conselleria d'Agricultura fa 35 anys va intervindre en una varietat de les mandarines satsumes i, d'alguna manera, entre cometes, va salvar una varietat.
Sabeu que existix una empresa, que es diu Agriconsa, de la qual forma part de La Generalitat, que està fent gallons de satsuma en almíbar, era una varietat que estava condemnada a la desaparició, com contínuament n'hi han varietats que estan condemnades a la desaparició.
En aquella intervenció es va lograr fer una fàbrica que porta ja 35 anys funcionant, té quasi 500 treballadors fixes i uns quants milers temporals.
I eixa varietat que anava a desaparéixer continua.

Vos dic, és un sector dinàmic, és divers…

El senyor vicepresident:

Disculpe.
A títol informatiu, perquè no està veient el rellotge, i ja sobrapassa tres minuts.
Vull dir que…

El senyor cap del Servei de Documentació, Publicacions i Estadística:

Ah!
Vaig a fer-ho molt ràpid.

Val, ací es veu els preus com van variant i com van apareixent noves varietats que es paguen millor.

Els plantons de cítrics comercialitzats també passa el mateix.
En d'anar adaptant-se podem vore varietats, com la que he comentat, la iwasaki, que fa deu o vint anys era molt popular, es plantava molt, i hui ha deixat de plantar-se.
Com la fortuna, la fortuna fa molts anys anava molt bé, es pagava molt bé i hui en dia està desapareguda, no hi ha nou plantons.

Este quadre és una mitjana de la dècada primera, 2000-2010, i de la dècada segona, 2010 a 2020.
Tots les dades anuals estan en l'Informe del sector agrari, en el capítol 9, que vos he comentat.

Ací tenim una dada d'evolució del valor de la producció citrícola on podem vore com el valor de la rama agrària té una tendència més clarament en augment que el valor de la producció, la producció citrícola.
El valor de la producció citrícola, quan traguem el percentatge, veiem com va baixant, si estava en principi per 40 i escaig, ara està pel 35 i escaig.
L'evolució de preus de cítrics vegem com lleugerament va augmentant, tinguem en compte que són preus corrents i són preus anuals, no són preus de campanya.
Estos preus no estan publicats, s'extrauen del càlcul del valor de la renda agrària, de la metodologia harmonitzada d'Eurostat, i serien els preus que estem utilitzant.

Les dades de superfície.
Només que he volgut comparar des de fa cinc anys, veiem com la Comunitat Valenciana va declinant, és una tendència claríssima, ho estem veient contínuament, declina la superfície en la Comunitat Valenciana, augmenta en Andalusia, està augmentant també en Múrcia i, en definitiva, en Espanya està augmentant, encara que en la Comunitat Valenciana està disminuint.
Dins d'açò es pot vore què és el que augmenta i què és el que disminuïx.
Ho tenim després en unes gràfiques.

Només donar-vos dos dades del REGEPA, del registre d'explotacions agràries.
Del Registre d'explotacions agràries observem que n'hi han 36.
700 explotacions citrícoles, és a dir, titulars d'explotació que declaren en el REGEPA i que fan la sol·licitud única.
Esta estadística no està publicada, l'hem treta de les declaracions últimes del Regepa.
La superfície mitjana de l'explotació de cítrics, d'acord amb les dates del Regepa, seria de 2,9 hectàrees.
És a dir, que cada productor de cítrics té aproximadament unes 3 hectàrees, que serien aproximadament unes 36 fanecades de mitjana, els titulars de l'explotació.
Ho dic perquè després també Paco Borrás vos parlarà d'açò.

El que és la parcel·la mitjana, el recinto citrícola, ja és menor.
És a dir, un pot tindre 36 fanecades, però en eixes 36 fanecades tindre satsumes, tindre tangos, tindre clemenules.
Bé, cada una d'estes varietats conforma un recinte citrícola.
La mitjana estaria en 0,5 hectàrees, unes 6 fanecades.
Açò és la devolució de la superfície.
Seria l'evolució açò per espècies.
Es veu clarament en la línia verda com és la disminució de la mandarina.
Tingueu en compte que a principis de 2000, finals del 1999, se va produir la «clementinització» de la citricultura valenciana, s'havien plantat molts clementins.
Va en retrocés.
En canvi, la taronja està recuperant-se els últims anys.
La llima també s'està recuperant en els últims anys perquè els preus van experimentar una millora.

En vocació exportadora no vaig a entrar ja perquè ve Imma després i vos donarà moltes més dades.
De tota manera, estos vos els deixe.
I de moment acabem, així vos done peu a les preguntes.

El senyor vicepresident:

Moltíssimes gràcies.

I ara és el temps dels grups parlamentaris.

En primer lloc, té la paraula la senyora Beatriu Gascó, per Unides Podem, per un temps de dos minuts.
Quan vullga.

La senyora Gascó Verdier:

Gràcies, president.

Moltíssimes gràcies, senyor Franco, per portar tant de coneixement i tanta experiència a esta comissió.
Si no m'enganye, vosté va ser una de les persones que va crear la Conselleria d'Agricultura en els seus inicis amb el senyor Font de Mora, i amb la qual cosa és un luxe poder comptar amb vosté hui ací.

M'agradaria saber també el seu punt de vista personal, ja a partir de la seua feina.
En què creu que ha ajudat l'estadística, i en particular el seu servei, què ha aportat a l'agricultura valenciana?
A qui servixen estes estadístiques, qui les està utilitzant?
I què caldria millorar?
Com pensa que es podria millorar, no sols el seu servei, sinó, com me deia el catedràtic José María García Álvarez-Coque, que em deia que en el nostre pla de treball ell tirava a faltar un capítol desé que hagués treballat sobre recomanacions sobre la millora de la base estadística disponible per al sector, a nivell estructural, agronòmic i geogràfic, per vincular, per exemple, els temes de la terra abandonada, del mapa agronòmic, l'edat dels agricultors, etcètera.
Ell troba a faltar, evidentment no és el seu servei, jo sé que treballen molt junts, sinó que s'ha d'aprofundir en el treball estadístic en la Comunitat Valenciana per treballar per al sector.

I, finalment, vosté, amb tota l'experiència que té, com veu el futur del sector a través de les estadístiques, el que vosté ha vist?
Veu que van augmentant, deia ara, les taronges i llimes, per exemple, i va baixant la mandarina.
Però, clar, hi ha un procés de concentració de terres.
L'agricultura valenciana està canviant completament quan els operadors que la practiquen ja no són els xicotets llauradors i llauradores minifundistes i estem veient un procés de concentració de la terra.
Com veu vosté això?

I, si s'atrevix, ja sé que no forma part de les seus competències, si pensa que tot això pot portar a una visió de futur positiva o negativa?

Moltíssimes gràcies.

El senyor vicepresident:

Moltíssimes gràcies.

Ara és el torn, pel Grup Parlamentari Vox Comunidad Valenciana, del senyor José Luis Aguirre, per dos minuts.

Cuando quiera.

El senyor Aguirre Larrauri:

Buenas tardes.

Muchas gracias por venir, señor Franco, y por exponernos todo el trabajo que hace la conselleria en el tema de estadísticas.

Luego, quería preguntarle una duda.
Para empezar, cuando nos ha enseñado la pantalla de variabilidad de precios, ¿los precios reflejados son los percibidos por el agricultor o son los que hablaba usted, los reglamentarios, a puerta de almacén?

Luego, aparte de esto, como nos ha explicado, ustedes disponen de todos los precios en origen, en destino, a puerta del almacén, como decía.
Estoy hablando del producto.
Con toda esa información que ustedes manejan ¿podrían detectar incumplimientos en la ley de cadena que se acaba de aprobar a nivel nacional?
Y quizá esto podría ser, esa información que ustedes tienen, podría ser el soporte de la ICA valenciana, de la que nos estaba hablando antes el secretario autonómico.

Quizá no debería su servicio fijar o proponer esos costes mínimos de referencia necesarios para poder ejecutar, para poder aplicar esa ley de cadena, porque si las aplica el agricultor pues es una parte como muy interesada.
Pero ustedes son imparciales, recogen los números, son técnicos, y quizás debería ser su departamento, se me ocurre, el que fijará esos precios, esos costes, mejor dicho.

Y nada más.
Gracias.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias, señor Aguirre.

Y, ahora, por dos minutos tiene la palabra el señor Eduardo del Pozo, del Grupo Parlamentario Ciudadanos.

Cuando usted quiera.

El senyor Del Pozo Querol:

Muchas gracias, señor presidente.

Y muchas gracias, señor Franco, por su comparecencia y por los excelentes datos que nos está proporcionando.

A mí me gustaría preguntarle si la conselleria cuenta con todos los datos, es decir, si ustedes les están proporcionando todos los datos para que en este caso analice la situación de la agricultura valenciana, y si esos datos recogen todo lo necesario para que ellos se den cuenta de la situación en la que se encuentra la agricultura valenciana.

Pero no solo eso, también me gustaría saber si ustedes tienen problemas para conseguir datos y para acceder a la documentación, pues, tanto a lo mejor documentación nacional como en este caso datos internacionales.

Y, por otro lado, a lo mejor es una cuestión de entrar ya más en una opinión personal suya porque usted en este caso como profesional de la estadística, de los números, yo estoy prácticamente bastante sorprendido viendo los datos que ustedes hoy han traído aquí, tanto por parte del señor Llanes como usted, donde parece ser que la agricultura valenciana no se encuentra en una situación crítica cuando vemos que los agricultores están continuamente en las calles reclamando la crisis del sector.

Entonces, me gustaría saber qué pasa ahí en este caso.
¿Los datos son buenos de la agricultura valenciana?
Porque, viendo sus estadísticas parece que tampoco estamos viviendo una crisis, pero luego hablamos con los agricultores y la verdad es que dicen que los costes son muy elevados, los salarios son bajos, los precios no son los adecuados para trabajar, no existe relevo generacional, hay abandono de tierras.
Entonces, me gustaría que nos sacara de dudas porque vemos unos datos que ustedes traen por parte de la conselleria que después no se reflejan por la realidad.

Muchas gracias.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies, senyor Del Pozo.

I, ara, seria el torn del senyor Miguel Barrachina per part del grup Popular.
¡Ay!
, perdón, perdonen este lapsus.
Josep Nadal per part del grup Compromís.

Quan vullga.

El senyor Nadal Sendra:

Moltes gràcies, senyor president.

Moltes gràcies, senyor Franco, per la seua presència, per les seues explicacions i per les dades que ens posa damunt de la taula que, evidentment, doncs seran indispensables per a poder fer l'informe d'esta comissió.

Volia preguntar-li si amb els registres que vostés ens ha donat, diu vosté que es podia fer una correlació entre si tenen dades que posen damunt de la taula en temes de producció i de preus, quan han entrat en vigor alguns tractats internacionals com el de Sud-àfrica, si podríem analitzar això des d'un punt de vista de les dades.

Volíem preguntar-li també quines eines tenen al seu abast, exactament com ho fan per a poder conéixer l'evolució dels preus que es paguen amb les nostres produccions, és una informació que ve directament de l'agricultor, o ve dels magatzems, dels comerços.

També volem preguntar-li si creu vosté que seria interessant la posada en marxa del registre que preveu la Llei de contractes valenciana, des de l'última reforma, o què preveu la llei de la cadena alimentària estatal sobre l'agència que s'està parlant, sobre la conselleria, de crear una agència valenciana en el tema de la llei de la cadena alimentària, si creu vosté que seria interessant.

I, després, volia fer-li algunes preguntes més a vore si vosté té dades.
Han aparegut també, relacionat amb el tema dels contractes agraris, si tenen dades o poden tindre-les, o creu que podrien tindre-les sobre temes de fraus en tema de compravenda de cítrics, que moltes voltes no se li paga a l'agricultor el que havia quedat.

També volia si tenen dades sobre superfícies de citricultura ecològica.
Per a nosaltres també seria molt interessant saber això.

I, per últim, n'hi hagut moltes protestes des de fa molts anys que quan comptem la producció i les exportacions de la citricultura valenciana o la citricultura espanyola en general a Europa, n'hi ha moltes protestes que diuen que passen com a taronja valenciana molts cítrics, molta taronja que ve per exemple del Marroc o d'altres llocs del nord d'Àfrica, o per exemple de Sud-àfrica, i que estes taronges, encara que en les dades apareix com que és taronja valenciana o és citricultura valenciana, el país d'origen no és realment el que es marca.
Volia preguntar-li sobre estes dades en etiquetatge, com diferencien vostés, si tenen alguna manera de fer-ho quan tenen estes dades damunt de la taula perquè ja saben que hi ha llocs que, a voltes, doncs, un dels països productors de cítrics d'Europa apareix com que és Holanda.

Seria interessant vore com diferencien vostés estes coses.

Moltes gràcies.

El senyor vicepresident:

Moltíssimes gràcies, senyor Nadal.

I ara sí, sí que sí, és el torn del senyor Miguel Barrachina en nom del Partit Popular.

El senyor Barrachina Ros:

Muchas gracias, señor Franco, por su amable comparecencia.
Dos dudas tan solo.

Ante el evidente retraimiento, el abandono de cultivos de cítricos en la Comunidad Valenciana, me surge una discrepancia que probablemente sea por mi impericia a la hora de buscar los datos.
En esta que aparece en la pantalla hay dos mil hectáreas menos en la Comunidad Valenciana, mientras crece en Murcia, comunidad vecina, o crece en Andalucía.

Los datos del ministerio, sin embargo, que anualmente hacen públicos, y recordando de memoria que los tres últimos años son tres récords nacionales de abandono de tierras, las cantidades me parecían muy superiores a las dos mil hectáreas, el dato, y desconozco esa discrepancia.

Y dos.
Tenemos otro récord nacional que es en el de la edad de nuestros agricultores, 62 años de media, según lo que yo he leído en prensa, pero no he sido capaz de encontrar ninguna estadística, y usted sin duda las tendrá, es sobre la edad de nuestros agricultores en la Comunidad Valenciana y el conjunto nacional.

Muchas gracias.

El senyor vicepresident:

Muchísimas gracias.

I, per últim, en el torn dels grups polític, té la paraula la diputada Sabina Escrig, en nom del Partit Socialista.

Quan vullga.

La senyora Escrig Monzó:

Moltíssimes gràcies, president.

Moltíssimes gràcies, senyor Franco, la veritat és que ha sigut un plaer d'escoltar-lo i ha sigut un descobriment trobar en la pàgina web de la conselleria eixa part d'estadística, veritat?
, he de ser molt sincera, jo no coneixia i per a mi sigut un descobriment.
Dos qüestions.

Primer, vosté ha parlat que, quan ens ha ensenyat l'excel, l'última columna era de pèrdues.
Entenc que en eixes pèrdues estan incloses també les parcel·les afectades per alguna plaga?
No sé si també es distingiran el tipus de plagues i com es fa.

Després, també ha parlat vosté que es comptaria en pèrdues les parcel·les que es queden sense collir, i a mi m'agradaria saber si també hi ha algun apartat que parla sobre els robatoris, perquè ja sabem els robatoris al camp, si també els inclouen dintre de les pèrdues.

I, després, ja ho ha apuntat la companya d'Unides Podem sobre el tema de…, bé, nosaltres el País Valencià es caracteritza pel minifundisme i, clar, eixa baixada, eixa pèrdua de terreny del camp, respecte a altres comunitats que estan augmentant, per exemple Andalusia és un latifundisme, si també en estes estadístiques que vostés fan es posa també si eixa pèrdua és d'eixe minifundisme, és a dir, quan ja la gent es fa gran, hereten els fills, i el camp s'ha abandonat per estes qüestions.

Moltíssimes gràcies.

El senyor vicepresident:

Moltíssimes gràcies.

I, ara, sí que seria el segon torn de paraula per a contestar aquestes qüestions, per un temps de huit minuts.

Senyor Franco, quan vosté vullga.

El senyor cap del Servei de Documentació, Publicacions i Estadística:

Moltes gràcies.

No sé com m'ho arreglaré per a ser tan sintètic i contestar-los a tots perquè tots els temes són importants, alguns d'ells molt importants per a mi.
Vaig a intentar fer un resum.

El servei d'estadística és molt important per al sector, i les estadístiques que fem han estat demandades contínuament.
El sector no és una cosa uniforme, ja vos ho he dit abans, és divers, i el que a la millor li interessa al productor que se sàpiga, a la millor no li interessa al comprador.

Quan vam publicar els primers preus agraris en l'any 1986-1987 -estem pensant quan van ser transferides les competències-, vam tindre fins i tot protestes per escrit de la Cambra de Comerç.
Els agricultors necessitaven conéixer els preus perquè fins aleshores la gent com sabia el preu?
Anava al casino, eh?
, a mi me l'han comprat a 35; em cague en la puta, a este 35… (rialles); jo a 36.
I la gent el que sentia en el casino… Nosaltres vam haver de crear una figura que es deia «l'informador de preus», que era un senyor, que encara ens en queda un, ens en farien falta dos, ens queda un a la província Alacant, que és el que anava pels casinos i anava pels llocs on es feien els tractes per a escoltar com anaven fent-se els tractes, perquè els tractes els feien en els esmorzars, ens els bars.
I donàvem la informació, i eixia publicada en els periòdics, les oficines comarcals les difonien en la ràdio en totes les comarques, i, al final, van traure un programa en Canal 9 que es dia El camp, i per a la vostra informació, era el programa més vist, junt amb l'oratge, la gent estava esperant que isqueren els preus, i quan acabaven els preus, canviava.
Eixes dades… Allò responia a una demanda, o siga, la gent necessitava informació, la gent necessitava informació també dels aforaments, la gent no sabia el que es produïa.
Jo soc el responsable dels aforaments, tot és millorable, eh?
, podem fer molt millor, però no es podeu imaginar la quantitat de pressions i cridades que tinc abans que es publiquen perquè tots volen saber, tots volem saber, el que compra perquè…, perquè cadascú sap el que n'hi ha pel seu costat.
Nosaltres tenim una anàlisi de 10.
000 recintes citrícoles que visitem en 25 dies durant el mes de juliol i el mes d'agost, és a dir, estiguérem donant un servei que la gent necessita.

Què ens falta?
Me preguntava algun diputat.
Com podíem millorar?
Ens faltava molta col·laboració en informació, és a dir, jo en el tema de preus porte molts anys lluitant, i va a ser un tema difícil de continuar si no s'arregla bé açò que heu estat comentant del registre de contractes, a vore si això s'arreglara i tindríem molt més bona informació.
Darrere de mi ve Inmaculada Sanfeliu, que és la presidenta del comité de gestió, és la patronal dels exportadors.

Les cooperatives solen col·laborar prou amb la conselleria donant-me informació, entre altres coses perquè el reglament comunitari els commina, els obliga d'alguna manera, i col·laboren prou.
Però, els exportadors, jo no aconseguisc que em donen preus, i cada vegada són més importants els explotadors, és a dir, el pes del cooperativisme en el que és la comercialització citrícola està baixant; si fa 30 anys estava en el 33 %, hui a penes arribarà al 24 %, la resta és tot comerç lliure que es compra i es ven, però a mi m'interessa que em donaren preus els exportadors, els grans comerços.
I tinc molt pocs col·laboradors, i també es moren, hui s'ha soterrat precisament un dels grans col·laboradors nostres que és un comerciant que es diu Madremia, de Canals; és el tercer germà que s'acaba de morir i ara vorem si els fills en volen col·laborar.
Perquè si n'hi ha alguna cosa que és molt delicada per a una empresa qualsevol és que et done els preus als quals està comprant ell al productor.

Immaculada ve darrere.
A vegades, me demana Inmaculada: «Xe!
, podríeu clavar els preus també de les varietats noves, la tango, l'orri»; xe!
, per favor, dis-me dos o tres tíos teus que em puguen informar; «No et preocupes, José Antonio, jo tels donaré».
A la millor li costa, després em costa que em donen els preus, si no em donen els preus de les varietats bones, les que estan comercialitzant-les, no m'entren en la base de dades, és a dir, necessite col·laboració.
Si hi haguera un registre, seria molt important que totes les operacions es feren, seria molt important per a tindre una informació estadística d'eixos preus més representativa de la que tinc ara que està basada moltes vegades en la voluntat dels comerciants i dels funcionaris, que cada vegada som menys que ens menegem i anem a fer les visites als productors per a, amb bona relació, que ens donen preus.

Millorar les estadístiques, les puguem millorar totes, però jo em donaria per satisfet que s'acabara d'arreglar el tema del registre de contractes per a tindre una base d'informació, amb açò seria fabulós perquè a més entraria tot allò del tema dels costos i vendre per sota dels costos.
Jo li tinc molt poca fe al tema, eh?
He de dir-vos, i no m'agrada donar opinions perquè jo he de vindre ací com un funcionari, tinc molt poca fe perquè sé com està el món, jo és que vaig pel carrer i l'agricultor, quan té la collita, necessita que li la cullen, i si tu me l'has de comprar…, te la venc com siga.
I què és el que està fent-se que no hi ha manera que ens ho llevem de damunt i portem més de 35 anys.

Apuntar, que es diu en el camp, «Jo, mira, apunta-me-la».
Apuntar, que és comercialitzar a resultas, o a com isca.
I jo tinc molts amics que viuen de la terra, eh?
I és molt dolorós, però què vols que faça José Antonio?
Poquet han de fer.
Perquè si no se li queden en l'arbre, i este any s'estan quedant algunes varietats, com la navelina, s'estan quedant.

D'on vénen els preus?
-m'heu preguntat-.
Els preus vénen fonamentalment de la informació que mos donen els que compren, i els que vénen i l'informador de preus que tinguem que va per les llotges, pels casinos i pels mercats.

Informació de retractes?
No en tenim, sé que hi ha, eh.
Retracte és que a principi de campanya el comerciant li ha volgut comprar a un a 500 pessetes l'arrova de navelines, i als dos mesos diu: «Ui!
, me n'he passat, a 300, i gràcies».
Això són retractes.
N'hi ha, eh?
, haver-los n'hi ha.
Nosaltres arrepleguem, en definitiva, el preu final quan les operacions mos arriben, mos informen.
Però ja vos dic que la informació de preus és molt millorable.
També s'hauria de vore, si es fa l'AICA eixa, els retractes com se registren.

D'agricultura ecològica publiquem les dades de superfície ecològica i producció, que mos donen els comitès d'agricultura ecològica corresponents.
Encara és molt poc important respecte al total, va augmentant, va augmentant, però no a la velocitat que ens agradaria.
Estic parlant de les produccions importants, eh.
Si estem parlant de pastos i tot això, pastos és el 50 %.

Sí que, en la mesura que açò avance, estem en conversacions en els comités més importants per a poder obtindré una altra cosa important que de vegades ens han demanat: preus de productes derivats de l'agricultura ecològica.

El tema de l'edat dels agricultors, no sé qui ha comentat que si no hi ha dades, el representant del Partit Popular.
Hi ha una dada molt important, no sé si aconseguirem vore-la, en els informes eixos que vos he dit que tenim publicats en la conselleria -ara no es veu ahí-, en la pàgina -com heu fet abans per a vore la pantalla, el que estic veient jo ací?

A ver.
L'estadística del tema de l'edat, que heu comentat, eixes dades ixen en les estadístiques estructurals que vos he comentat que fa l'INE, que tenim bona part de l'enquesta d'estructures, que l'última és de l'any 2016, i el cens que se publicarà d'ací dos mesos.
Però nosaltres tenim un informe, que també ens ha costat molt, va ser un empenyo personal meu de traure les dades fiscals, d'hisenda.
Aleshores, tenim un informe publicat -a vore si el trobe, publicacions, agricultura, altres informes, fiscalitat agrària-, mireu que ahí baix hi ha dos que parlen de la fiscalitat del sector agrari en 2014 i la fiscalitat del sector agrari en l'any 2018.
Eixa és l'última dada que tenim, perquè hisenda va en molt de retràs; dic en molt de retràs en disposar de les dades de l'IRPF.

Aleshores, nosaltres ací, en este informe -que vos convide a vore'l, no vaig a detallar-ho ara- sí que tenim una anàlisis de les declaracions a hisenda de l'impost de la renda de les persones físiques, de quantes declaracions han hagut?
Jo abans vos parla de 36.
000 titulars d'explotacions citrícoles.
Bé, ací són agraris, no és citrícola, açò és de tot el sector agrari, agrícola i ramader.
125.
000 persones fan declaracions de l'IRPF declarant que tenen rendiments.
I vos parle de quin percentatge hi ha de cada grup quant a nivell i de les edats que tenen els declarants.
Llavors, bé, és una anàlisi que nosaltres anem actualitzant, ahí estan les dades, evolució dels declarants, els que declaren en estimació objectiva i en estimació directa.
Pugueu observar com el 90 %, més del 90 % de les declaracions d'IRPF van per l'estimació objectiva, no arribarà al 10 % ho fa en l'estimació directa, i quants declaren més d'un percentatge respecte al total de les declaracions.

Llavors, ací quadros, nombre de declaracions de rendiments, i més cap a baix tenim declaracions agràries del total.
Ací tinguem d'anys, ahí podem vore d'eixos 125.
000 declarants, quants en són menors de 18 anys, de 19 a 24, de 25.
Val, ahí tenim una distribució per anys del sector agrari.
Com açò és de l'any 2018, tenim els de l'any 2014, es pot anar comparant i es pot anar veient com va evolucionant.
I açò no són dades estadístiques, provenen de registres administratius de declaracions de la renda.
Vull dir, que açò són dades fiables, no és una enquesta que es fa a vore quins estan.

Llavors, jo els convide que miren estos informes que estan publicats, solem actualitzar-los cada tres o quatre anys, perquè ací, a l'Hisenda estatal li costa molt donar-nos-els, però este informe és molt, molt actual.
Si vegem la data de l'informe, està referit, açò ho van publicar en setembre de 2021, eh, és a di que dades no en tenim més.

Acabe ja ahí.

El senyor vicepresident:

Molt bé.
Moltíssimes gràcies, senyor Franco, per la seua explicació.
I sí que li demanem i, bé, ja s'ha oferit, que mos passe en suport…

El senyor cap del Servei de Documentació, Publicacions i Estadística:

L'he deixat pegat, pegat en l'escriptori.
Està en l'escriptori.

El senyor vicepresident:

Doncs molt bé, moltíssimes gràcies.

I suspenem un moment la sessió per a fer el canvi de compareixent.
Moltes gràcies.

(Se suspén la reunió durant uns minuts)

El senyor vicepresident:

Senyors diputats i senyores diputades, reanudem la sessió.

En este cas, amb la compareixença de la senyora Inmaculada Sanfeliu Feliu, d'Intercitrus i representant del comité de gestió de cítrics.
Tindrà una primera intervenció de quinze minuts; després, intervindran els diferents grups; i per a finalitzar i donar resposta a les qüestions que se li plantegen, huit minuts.

Aleshores,…

Un segon, un segon.

Quan vosté vullga.

Compareixença de la senyora Inmaculada Sanfeliu Feliu, d'Intercitrus

La senyora Sanfeliu Feliu:

Bueno, bon dia a tots.

En primer lloc, bueno, puedo hablar en castellano también, ¿no?
(Veus) Vale.

Buenos días a todos.

Primero, quiero agradecer que se haya creado una comisión para tratar la problemática del sector citrícola, y creo que es muy importante porque todos ustedes tienen un papel importante a cumplir para dar visibilidad a la problemática del sector.

Como tengo muy poco tiempo, que tengo quince minutos, voy a ir directa al grano, sí que me gustaría que si alguno de ustedes tienen interés en conocer a fondo la problemática del sector, estoy abierta a cualquier reunión en la que tengan interés en ampliar la problemática.
Voy a empezar directamente.

Bueno, ¿qué ha pasado en esta campaña que ha determinado todo lo que estamos viendo en la prensa -digamos- de lamentaciones del sector en cuanto a campaña desastrosa?
Pues lo que ha pasado sencillamente es que ha habido una entrada masiva de cítricos de países terceros, grandes volúmenes, y además yo creo que lo que ha marcado la diferencia también con otras campañas no ha sido solo el hecho de un gran volumen, sino también de precios bajos de la fruta que venía importada de países terceros.
Eso ha determinado que fruta nuestra pues no haya podido entrar en consumo.

El ministro ha anunciado recientemente que va a reclamar las llamadas «cláusulas espejo» y la declaración de «productos sensibles» de los cítricos en el marco de los acuerdos comerciales con países terceros.

¿Qué significa que un producto sea declarado sensible?
Pues significa que no se van a otorgar concesiones adicionales a las que ya existen -digamos- en la firma de nuevos acuerdos o en la renovación de los acuerdos comerciales existentes.

Y ¿qué significan las «cláusulas espejo»?
Pues, las cláusulas espejos significan que todo lo que entre será a modo de una cláusula que figure en los acuerdos comerciales que se firmen, significa que lo que entre en la Unión Europea procedente de países terceros -en teoría- debiera cumplir las mismas condiciones que se cumplen aquí en las producciones de cítricos en la Unión Europea; por ejemplo, a nivel de legislación laboral, a nivel de derechos sociales, a nivel de protección de medio ambiente, y a nivel de seguridad alimentaria.
Porque, claro, aquí estamos produciendo cítricos en el mercado más atractivo pero también el más exigente de todo el mundo, con unos estándares de todo este tipo de cosas que son también los más elevados del mundo, y aquí vienen las producciones de países terceros sin necesidad de cumplir con todos esos estándares y no pasa nada.

Les puedo decir que me siento orgullosa de pertenecer al sector citrícola porque creo que es el sector por excelencia que ha hecho los deberes.
No voy a poner el power point porque no tengo tiempo para desarrollarlo, pero yo les digo, y créanme que es así, que desde que ingresamos en la Comunidad Económica Europea hemos doblado la producción, en la campaña 1985-1986 producíamos del orden de 3,5 millones de toneladas, y en la actualidad estamos con volúmenes que están en una media de entre 7 y 7,5 millones de toneladas, incluso habiéndose alcanzado alguna campaña de 8 millones de toneladas.
Pero, todo eso lo hemos hecho incrementando a la vez la exportación y doblando también la exportación, multiplicándola por dos desde la campaña 1985-1986, al igual que hemos hecho con la producción.
Es decir, aquí nadie se ha dormido en las subvenciones, no somos comparables a otras citriculturas en cuanto a producto subvencionado, sino que estamos todos los días abriendo nuevos mercados.

Eso creo que es muy importante porque es lo que se utiliza a veces como argumento, la gran producción que tenemos, y efectivamente tenemos una gran producción, no podemos engañar a nadie.
Nuestra producción, aunque no somos los primeros productores del mundo, estamos aproximadamente en el cuarto, el quinto lugar a nivel de producción mundial, pero sí que somos los primeros exportadores del mundo de cítricos en fresco, y no solo como conjunto de cítricos sino también por grupo de productos, es decir, somos los primeros exportadores de naranjas, primeros exportadores de mandarinas, primeros exportadores de clementinas, por supuesto, y primeros exportadores de limones.
Y no solo eso, sino que, tanto en cítricos, como en naranjas, y como en limones, una de cuatro piezas de fruta que se comercializan en todo el mundo es española, y en el caso de las mandarinas, una de cada tres frutas de mandarina que se comercializan en todo el mundo son españolas.

Y por si alguien pierde el sentido de la magnitud, les diré que el comercio exterior de cítricos de España se eleva a 3.
700 millones de euros, y el de la Comunidad Valenciana, de cítricos, se eleva a 2.
600, 2.
700 millones de euros dependiendo de la campaña, es decir, solo por detrás del sector del automóvil y del de los productos cerámicos, por si alguien pierde el sentido de la magnitud del sector.
Pero, lo mejor es que queremos seguir viviendo del mercado; pero, sobre todo, lo que queremos es, para poder seguir viviendo del mercado, poder competir en las mismas condiciones que nuestros principales competidores.
Este es nuestro mercado natural, el mercado de la Unión Europea, después podemos hablar de aventuras fuera de la Unión Europea.

¿Qué exportamos a la Unión Europea?
Pues, ahora que Reino Unido está fuera, estamos exportando a la Unión Europea del orden de 3,5 millones de toneladas, 3.
600.
000.
Eso es tanto como decir que nuestro comercio exterior se eleva a más de la mitad de la producción.
Luego, aparte, tenemos un millón y medio de toneladas que se consumen en el mercado interno, en el mercado de España.
A ver, más cosas.

Dicho todo esto, ¿qué significa…?
Uno podría pararse a preguntar, ¿para quién está legislando entonces la Unión Europea?
¿La Unión Europea está legislando solo para nosotros?
Porque todo lo que viene de fuera… Y me gustaría recordarles que este mercado, en estos momentos, está totalmente abierto al exterior, es decir, con todos los acuerdos comerciales que se han ido firmando, han ido cayendo todas las barreras.
En estos momentos quedan aranceles residuales, y solo en el caso de la naranja de Sudáfrica; pero, si vamos por bloques, tenemos, lo que son los acuerdos euromediterráneos, principalmente con Marruecos, Egipto, Túnez e Israel, no quedan aranceles y los precios de entrada que se ponían a la entrada de esas producciones en el mercado de la Unión Europea no han jugado nunca ni jamás se les ha impuesto un equivalente arancelario, que es una barrera adicional a los derechos de aduana.

En el caso de Turquía tenemos una unión aduanera y también entran con derecho arancelario cero, y en el caso del acuerdo con los estados de África del sur ha ocupado mucho espacio en la prensa, pero también les digo que, primero, en mandarinas ya teníamos derecho cero, y en la última renovación del acuerdo, en el año 2016, se le dio ya el derecho cero a la naranja en un periodo de desmantelamiento de diez años, es decir, la naranja ya tenía derecho arancelario cero desde el 1 de diciembre hasta el 15 de…, a ver, hemisferio sur…, perdón, desde el 1 de junio hasta el 15 de octubre tenía derecho cero, y lo que han hecho es darles desde el 15 de octubre hasta el 30 de noviembre ese período adicional, que también el arancel que tenían, que era del 16 %, se desmantela en diez años, y estamos ya en ese periodo desde el 2016 hasta el 2026 para el desmantelamiento total.

Con todo ese escenario, y siendo el mercado de la Unión Europea el más atractivo del mundo, pues todo el mundo quiere venir aquí, pero tú antes tenías unas barreras y tenías una organización común de mercados, la OCM de frutas y hortalizas, que estaba muy bien diseñada, tenías una ayuda interna que lo que hacía era elevar tu precio respecto al precio mundial; pero, a la vez, tenías unas barreras a la importación que lo que impedían era que el producto que venía de fuera cayera por debajo de ese precio interno, y luego tenías unas subvenciones a la exportación que lo que hacían era compensarte esa diferencia entre el precio interno más elevado y el precio mundial para que fuera atractivo exportar.
Todo eso con el acuerdo GATT del año 1994, hoy Organización Mundial de Comercio, todo eso se fue a cero, con lo cual tenemos un mercado absolutamente abierto donde puede venir todo el mundo de fuera, eso sí, con otras condiciones de producción y de comercialización que no son las nuestras, y, sobre todo, que nosotros tenemos unos costes laborales que no son comparables a ninguno de estos países.

Para que se hagan una idea les diré que Sudáfrica, recientemente, en el sector agrícola ha equiparado el salario mínimo al de otros sectores y se establece en 1,2 euros/hora, 1,2 euros/hora; Egipto tiene un salario de peón agrícola de 5 euros/día.
Nuestros convenios, que además los de la Comunidad Valenciana por ser lo madura que es en citricultura, porque no nos olvidemos que empezamos a exportar desde la Comunidad Valenciana en 1849, este sector es muy maduro y tiene los convenios colectivos, tanto de recolección como de manipulado en almacenes, los más caros del mundo, y estamos hablando de salarios que pueden estar en torno a los 13 euros/hora.
Además, no hace falta que les cuente todo lo demás referido a condiciones laborales, salario y condiciones sociales.

Sudáfrica -digamos- ha sido este año el detonante de lo que ha pasado en esta campaña, pero la problemática ya la arrastrábamos de la campaña anterior y, sobre todo, lo que quiero que ustedes entiendan es que esto no ha venido de manera coyuntural sino que es la punta del iceberg y ha venido para quedarse, y hemos de ser inteligentes para intentar ver cuál es la manera de poder frenar un poco lo que está sucediendo.
¿Por qué digo que ha venido para quedarse?
Pues, digo que ha venido para quedarse porque todas las citriculturas competidoras, que básicamente en estos momentos son, fundamentalmente, Egipto y Sudáfrica, pero también Turquía y Marruecos, todos ellos están creciendo, pero además están creciendo a una velocidad similar a la que crecimos nosotros entre los años 1995 y 2005, que nos llevaron a unos crecimientos entre el 2000 y el 2010 del orden de un millón de toneladas de producción cada cinco años; por ejemplo, ese es el caso de Sudáfrica.
Sudáfrica y Egipto crecen como nosotros; si somos el líder en comercio en fresco, los demás miran lo que hacemos nosotros, y ellos hacen lo mismo, con otras condiciones.
¿Qué hacen?
Pues lo que hemos hecho nosotros: si nosotros teníamos que defender nuestras producciones, nuestros grandes volúmenes, desestacionalizando, es decir, alargando campañas, ellos están haciendo lo mismo.
Con lo cual, lo que antes era una separación nítida entre la campaña del hemisferio norte y la campaña del hemisferio sur, ahora ya no hay separación nítida sino que nos solapamos.

Entonces, veníamos de la campaña de la pandemia, la 2019-2020, que fue una campaña de consumo exagerado, ¿vale?
, empezamos la campaña 2020-2021 y creíamos que iba a ser lo mismo, que ese incremento de consumo había venido para quedarse.
Pues no, no ha sido así, en la campaña pasada, ya durante la campaña mediterránea, saben que los cítricos es fruta de invierno, por lo tanto los mediterráneos coinciden con nosotros, el invierno mediterráneo, Egipto entra en campaña en el mes de enero con sus naranjas tardías, sus valencias, que es su gran producción, y se solapan con nuestras naranjas.
La campaña 2020-2021 ya fue un desastre a nivel del comercio de naranjas porque nos solapamos absolutamente, coincidimos con Egipto, pero ellos con un crecimiento descomunal, con récords de exportación a la Unión Europea todos los meses y además alargando campaña llegando…, si antes llegaban hasta el mes de mayo, ahora con volúmenes cada vez mayor, están llegando hasta el mes de julio.
Con lo cual, nosotros tenemos que competir con esos volúmenes a unos precios de 40-50 céntimos el kilo, que están entrando, para llegar a cualquier puerto de la Unión Europea.
Para que se hagan una idea, si ellos entran a 40-50 céntimos, nuestro forfait de los almacenes de manipulado de aquí es de 35 céntimos el kilo, el forfait, no hablamos ni del beneficio industrial ni por supuesto del precio del agricultor, o sea, el cubrir su coste y su beneficio, es que estamos hablando de una balanza absolutamente desproporcionada.

Eso, Egipto, tradicionalmente ha sido un origen de precio barato, pero además la diferencia este año es que cuando hemos empezado la campaña 2021-2022, por motivos varios -según los sudafricanos- ellos han venido un poco retrasados, más aparte todo su crecimiento; ellos están creciendo tanto en superficie como en rendimientos de plantaciones jóvenes que están realizando en los últimos años, ustedes saben que los cítricos son cultivos leñosos y que tardan cinco o seis años en entrar en producción, por lo tanto, el tsunami viene cinco o seis años después de hacerse la plantación.
Con lo cual, en estos momentos, ellos están creciendo vertiginosamente ocupando nuevas superficies y, además, incrementando los rendimientos de plantaciones que se han hecho en el pasado.
¿Qué ha pasado?
Ellos tradicionalmente, su mes fuerte era septiembre y, luego, terminaban en octubre.
Este año, con un poco de retraso, con volúmenes elevados y con precio bajo, que era lo que no sucedía con Sudáfrica.
El origen de precio bajo era Egipto.
Este año Sudáfrica se ha sumado a eso.
Pero ¿por qué?
No por gusto de ellos tampoco, la gran distribución juega con todos nosotros, cuando tiene donde elegir nos amenaza con que a cualquier origen, con ir a comprar al otro origen, con lo cual esto es una guerra de bajada de precios.
Y eso ha motivado que este año nuestra naranja navelina, que es lo que están viendo ustedes en la prensa, no ha podido entrar en consumo.
Pero nosotros tenemos un volumen tal que, cuando una variedad no entra en consumo, esto es como un dominó y va todo afectando a las variedades siguientes.
Eso nos está provocando problemas en toda la campaña de naranja.

¿Qué pasó con nuestras clementinas precoces?
Exactamente lo mismo, como Sudáfrica se alargó, se comió, ha entrado hasta la cocina, no es que ha entrado en casa en el mercado de la Unión Europea, que es nuestro mercado local natural, sino que se ha metido hasta la cocina de casa porque ha llegado hasta el mes de octubre, noviembre, con volúmenes elevados, sobre todo octubre ha sido un mes de récord de mes de octubre de Sudáfrica, y eso ha determinado el desastre de campaña que tenemos.

¿Con todo eso qué quiero decir?
Pues lo que quiero decir es, qué está pasando: pérdida de ventanas de exportación.
Es decir, momentos de la campaña en que nosotros estamos solos en el mercado ya no tenemos, porque, cuando no está Egipto y Marruecos, está Sudáfrica y otros orígenes del hemisferio sur de menor importancia, pero al final no estamos solos.
Además, todos ellos creciendo y además con precios en los que nosotros jamás podremos ni llegar a cubrir los costes de producción.
Por lo tanto, algo está pasando aquí que hay que cambiarlo.

Dicho todo esto, éste es todo el análisis comercial de lo que está pasando, muy rápido y ya digo que abierta a contarlo con más detenimiento por orígenes, estadísticas tengo todas las que ustedes quieran.
Dicho eso, yo les rogaría, cuando hagan visible la problemática de este sector, que separen el problema comercial de otros problemas muy graves que tenemos, que son el riesgo fitosanitario de nuestras plantaciones citrícolas y la seguridad alimentaria.
Y les quiero pedir que lo separen porque estamos intentando defendernos fitosanitariamente, y sé que se está agravando, pero ustedes saben que si les imponemos medidas de tipo fitosanitario eso supone un gasto adicional para ellos y, por lo tanto, a lo mejor conseguimos que puedan venir con un poquito más de precio a la Unión Europea.
Porque yo creo que todos ustedes son conscientes de que no vamos a conseguir tirar los acuerdos comerciales hacia detrás.
Yo no conozco jamás ningún acuerdo comercial que haya ido hacia detrás, todos los acuerdos comerciales, cuando consiguen una cosa, el siguiente es otra más, esto es como un convenio colectivo, es siempre a más, nunca atrás.
Por lo tanto, hay que buscar defendernos.

Pero no pueden acusarnos de proteccionismo abriéndonos un (inintel·ligible) … en la Organización Mundial del Comercio.
Por lo tanto, tenemos que ser muy cautos a la hora siempre de separar el problema comercial, el problema de los volúmenes de importación y el problema fitosanitario, que lo tenemos.
Los otros dos grandes problemas del sector son: el riesgo fitosanitario, y me remito a las interceptaciones oficiales de la Unión Europea de organismos nocivos en cítricos importados de países terceros.
Esto es muy sencillo: globalización del mercado internacional, se incrementa el comercio agrícola, miles de millones de productos vegetales que se intercambian comercialmente, pero, claro, los productos vegetales no van solos, llevan compañía, arrastran plagas y enfermedades, y cuando llegan aquí lo que se encuentran es una Unión Europea en la que, si ya es difícil implementar unos controles homogéneos en un país, imagínense ustedes en 27 países que lo hiciera todo el mundo igual, pues unos lo harán mejor y otros peor, unos con más interés y otros menos.
Pero lo cierto es que si en un nivel de muestreo de un 1 % o un 2 % o hasta un 5, cuando es reforzado un 10, se están encontrando las interceptaciones de organismos que se están encontrando, imagínense ustedes lo que está entrando de lo que no se inspecciona la muestra.

Por lo tanto, el riesgo es evidente y sobre todo el riesgo es evidente con tres plagas y enfermedades que son cuarentenarias y prioritarias, y que nos llevarían a situaciones peores que las que estamos teniendo la Comunidad Valenciana con el cotonet, que, por cierto, ha venido con una importación de países terceros, eh.
Tenemos ahí las interceptaciones de falsa polilla, las interceptaciones de mancha negra y luego la presencia que se ha detectado de los vectores del greening, uno en una plantación comercial del Algarve y otro en Israel, que al final son condiciones mediterráneas.
El greening es la enfermedad más devastadora, más terrible de los cítricos a nivel mundial.
En Florida ha significado pasar de una producción de 12 millones de toneladas a una producción de 2 millones de toneladas la estimación para esta campaña.
No solo afecta a la cosecha, afecta al arbolado, hay que arrancar los árboles.
Eso, en las condiciones además de minifundio de esta comunidad, significaría la muerte de la citricultura valenciana, porque las medidas son sobre todo medidas culturales, además de tratamiento.
Y, claro, aquí si nos ponemos a hacer aislamientos de zonas de distancia grande, nos quedamos sin campos.

Bueno, ese es el riesgo fitosanitario.
Y en eso hemos avanzado, lo habrán leído ustedes en la prensa, con el tema del tratamiento de frío para la naranja, que viene de países con falsa polilla.
Es insuficiente, pero hemos empezado, hemos metido la patita y hemos trabajado todo el sector conjuntamente en Intercitrus.
Les pedimos que nos ayuden a visibilizar que es insuficiente.
Hay que implementar ya el tratamiento de frío, no hay que dejarle tregua a la Comisión, y sobre todo a Holanda, Bélgica y Alemania, que son importadores natos con intereses portuarios, de importación, de distribución comercial, etcétera.
Estamos perdiendo programas de la gran distribución europea y estamos perdiendo semanas de programas, y eso es un grave problema.

Y luego, además de la emergencia fitosanitaria, una línea, seguridad alimentaria.
Lo mismo, detecciones de residuos de plaguicidas, de plaguicidas que nosotros, en la estrategia «De la granja a la mesa» y con el Pacto Verde Europeo, en ocho años nuestras materias activas de plaguicidas se van a reducir a la mitad, además de que ya tenemos un número de sustancias activas muy reducido para poder utilizar.
Ellos están viniendo con plaguicidas prohibidos, con niveles de residuos, incluso de los autorizados, que exceden los LMR establecidos oficialmente.

Por lo tanto, yo diría que esos tres aspectos son los tres aspectos fundamentales de la problemática actual del sector de los cítricos y que tenemos que ser muy prudentes de separar el aspecto comercial de los aspectos fitosanitarios y de seguridad alimentaria.

Y me paro aquí, tendría horas y horas para hablar.
Y a su disposición.

El senyor vicepresident:

Muchísimas gracias, señora Sanfeliu.

I ara és el temps de les qüestions…

La senyora Sanfeliu Feliu:

Hablo también valenciano, eh, lo que pasa es que me expreso mejor en castellano.
Quiero que me pueden preguntar en valenciano.

El senyor vicepresident:

Bé, ara és el torn de la senyora diputada Beatriu Gascó, per Unides Podem, durant dos minuts.
Té el seu torn.

La senyora Gascó Verdier:

Moltes gràcies, president.

I moltíssimes gràcies, senyora Sanfeliu, per la seua compareixença.
Sabem que està implicada amb el sector des de fa molts anys, té un gran nivell de coneixement

I vosté venia a parlar-nos de les exportacions, efectivament, en nom d'Intercitrus, però també del Comité de gestió de cítrics, ho dic perquè és cert que no ho havíem especificat, però per a nosaltres era important.

I clar, davant la situació actual de sensació d'abandonament dels llauradors, perquè no saben bé com actuar enfront el preu, l'associació a la qual vosté representa conté entre els associats empreses molt grans, que no sols són exportadors de taronja valenciana, sinó que també són importadors de taronja de Sud-àfrica en Europa.

Aleshores, jo entenc el seu discurs ací, però vosté ve ací a representar una patronal, que evidentment els seus interessos són guanyar diners, com dia el Monleón, i aleshores la gran pregunta és: com vostés, primer, han permés que Intercitrus haja sigut, haja quedat reduït a quasi res front al ministeri en les seues reivindicacions.

La senyora Sanfeliu Feliu:

Vaig a agarrar un boli perquè m'està mesclant molts temes i sinó no li contestaré, perdone.

La senyora Gascó Verdier:

Per una banda tenim el paper dels grans comerciants valencians, són valencians que importen taronja sud-africana a Europa i que la produeixen ells mateixos en València i són els que estan també marcant el preu.
Això, per una banda.

Per l'altra, el paper d'Intercitrus com a interprofessional front al ministeri, que se suposa havia de defensar l'interés del sector, però que ha estat dormint en un limbe durant molt de temps i ha estat prou inactiva, per no dir morta.
Quin és el futur d'Intercitrus en esta situació?
-és que s'han anat a pel boli i jo he hagut de parar-.
I el comité de gestió, quin paper juga dins d'Intercitrus?
Quin paper juga en Europa?

I l'última pregunta.
Front els dos elements limitants que tenim, que són el petroli i l'aigua i l'augment de temperatura, com veu vosté i veuen les empreses a les quals vosté representa el futur del sector?
Sobretot tenint en compte que estes empreses, les grans empreses, estan concentrant cada vegada més producció, més superfície, més producció a la Comunitat Valenciana, i que depenen del petroli per a poder continuar exportant els seus productes i, bé, exportar-los i també produir-los, perquè els fitosanitaris molts provinent del petroli.

Li faria moltes més preguntes, però ho faré en una reunió privada segurament.

Moltes gràcies.

El senyor vicepresident:

Moltíssimes gràcies.

Bé, ara li done la paraula al diputat José Luis Aguirre, en de Vox Comunidad Valenciana.

El senyor Aguirre Larrauri:

Muchas gracias, presidente.

Muchísimas gracias, señora Sanfeliu.

Nos ha hecho un análisis de la situación creo que magnífico, creo que muy interesante de cara al trabajo que se pretende.

Usted lleva seis meses al frente del Intercitrus, entonces entiendo que ha intentado rehabilitar Intercitrus sentando una serie de bases, se están reuniendo las comisiones de contratos, de estatutos, etcétera, incluso la de la campaña de publicidad.
¿Puede explicarnos estos trabajos que nos consta que se están haciendo, pero que me da la impresión de que no se visualizan suficiente?

Por otra parte, ha bajado el consumo de cítricos en toda Europa.
Consideramos que es necesaria esa campaña de publicidad y, entre otras cosas, el contrato homologado del que se ha hablado hoy ya en las anteriores comisiones, que garantice de alguna manera, que dé garantías al agricultor.
Entendemos que habría que realizar también una ordenación de la campaña, que a lo mejor podrían coordinar ustedes.
Consideramos que puede ser conveniente, una vez Intercitrus acordara la elaboración del contrato, que este contrato en el que podría hablarse incluso de la campaña, que elevará al ministerio para aprobar una extensión de normas.
No sé qué impresión o qué opinión tiene usted de ese tiempo, así sería una ley de obligado cumplimiento.
Entiendo que así esto obligaría a todos los productores a colaborar en esas campañas.

Y luego una última pregunta: qué considera que ha pasado, nos ha dado un apunte antes, para que la navelina, la que hemos hablado antes, se haya pagado entre 9 y 11 céntimos al agricultor, cuando los precios en Europa, sin embargo, no han bajado tanto; en Portugal, en Grecia y en Italia se ha pagado mejor al agricultor.

Muchas gracias.

El senyor vicepresident:

Muchísimas gracias.

Y ahora es el turno del señor Emigdio Tormo, en nombre del grupo Ciudadanos.
Cuando usted quiera.

El senyor Tormo Moratalla:

Gracias, señor presidente.

Señora Feliu, el análisis, aparte de pormenorizado, es devastador.
Es decir, la esperanza que uno tiene, o tenía o albergaba de que esto fuera a mejor, usted, con ese análisis que ha hecho, que yo entiendo que es preciso, lo ha tirado por tierra.

Es decir, ha empezado usted diciendo: el señor ministro, Planas, ha dicho que quiere, pretende, tiene la esperanza de que se cumplan las cláusulas espejo.
Claro, con esa premisa ya uno, si el señor ministro tiene la esperanza de que se cumpla una exigencia que debería de ser o un requerimiento que es una exigencia total y absoluta a la Unión Europea, pues mire, a partir de ahí ya todas las preguntas que yo tenía preparadas se me caen por tierra.

¿Sabe otra cosa que también me ha dado un punto de pasmo?
Que ha nombrado usted a la Unión Europea, ha nombrado al ministro, pero no ha nombrado en absoluto a la conselleria.
Es decir, tenemos un nivel administrativo, que la pregunta que yo le hago es: ¿sirve para algo?
Y la hago sin la más mínima intención de ofender a nadie.
Es decir, si el ámbito en el que nos movemos, que es la administración autonómica, no lo ha nombrado usted para nada, a mí me da la sensación, me da el pálpito de que, como usted bien decía, algo estamos haciendo mal, pero bastante mal.

Hablaba usted de la entrada masiva de productos de fuera de la Unión Europea.
Mire, yo, que soy un liberal convencido, entiendo que ser liberal no es ser tonto, y cuando uno pretende vender BMW en la República Sudafricana tiene que tener una contrapartida, esa contrapartida no significa eliminar todas las barreras para que entre cualquier cosa, sin ningún control fitosanitario, sin ningún control de los elementos que se utilizan para el cultivo y sin exigir que los trabajadores, los peones, de Egipto, de Sudáfrica, de donde sea, tengan unas condiciones laborales que rayan la esclavitud, la esclavitud de verdad, no como alguna denuncia que se ha hecho en el ámbito de la Comunidad Valenciana y que en ocasiones sale en esta comisión.

Por lo tanto, decía usted: algo hay que hacer.
Ha esbozado o ha puesto sobre la mesa varias de las cosas de las que, según su criterio, hay que hacer.
Lo que yo no sé es si estamos a tiempo, si podemos revertir la situación y si vamos a ser los paganos, como siempre, la agricultura valenciana del beneficio de las grandes industrias del norte de Europa.

Gracias, señora Feliu.
Gracias, señor presidente.

El senyor vicepresident:

Muchísimas gracias.

I ara és el torn del diputat Josep Nadal, en nom del grup Compromís.
Té dos minuts.

El senyor Nadal Sendra:

Moltes gràcies, senyora Sanfeliu, per la seua exposició, pense que ha sigut una exposició molt interessant, que mos pot ajudar molt a la gent que estem en esta comissió a enfocar sobretot el tema del comerç i de les exportacions del nostre cítrics, ens pot ajudar molt bé a tota la gent de la comissió a emmarcar en quina situació estem.

Jo volia fer-li algunes preguntes perquè estem d'acord que els estàndards europeus són els més exigents de tots, la qual cosa, doncs, evidentment, pot donar una dificultat per als nostres productors i per a entrar en preus, però evidentment de cara al consumidor pensem que s'ha de reivindicar que la taronja europea, la taronja valenciana és la taronja europea i per tant és la taronja bona.
I pensem que això ho hem de repetir moltes voltes perquè complix amb els estàndards europeus, a diferència del que ve d'altres països.

Jo sí que volia comentar-li, perquè vosté ha parlat també de jornals, de la producció a Sud-àfrica, a Egipte, del que cobra cada treballador, jo volia saber si tenen dades de l'exportació de taronja sobretot, de cítrics del nord d'Àfrica, a través de comerços d'ací, de comerços valencians.
Jo tinc un vídeo per ahí que m'envia un amic meu de Pego, que treballa en un magatzem, que en teoria es dediquen a la compra de cítrics de la zona, i està tot el magatzem ple d'una taronja de marca Nefertiti i que posa que ve clarament d'Egipte; d'Egipte, vosté mateixa ha dit que es paguen cinc euros al dia, però, clar, tenim un problema: si els magatzems valencians, els comerços estan plens de taronja que ve d'Egipte, pareix que al comercial d'ací ja no li interessa la taronja d'ací, igual que vam tindre fa uns anys molts agricultors i empresaris agrícoles valencians que anaven al nord d'Àfrica, sobretot al Marroc, perquè el rei del Marroc els havia cedit terres, i que també estaven en uns jornals d'escàndol molt semblants als que ha dit vosté a Egipte.
Volíem saber si això ho tenen controlat, com ho poden fer, com es pot vore que la taronja realment, que es compta com a marca de taronja valenciana, és taronja valenciana i no es taronja vinguda d'altres llocs amb eixa etiqueta?

També, per últim, i perquè vosté és representant d'Intercitrus però també es representant del Comité de Gestió de Cítrics, ja que no n'hi ha cap altre representant que vindrà a esta comissió del comité, sí que m'agradaria preguntar-li perquè vostés, des del Comité de Gestió de Cítrics, van recórrer en contra de la Llei de contractes agraris -que es va reformar en esta casa- que obligava que els contractes foren per escrit, per primera volta al País Valencià en tota la història de la nostra agricultura.
Vostés van recórrer este contracte, ens agradaria saber per què el van recórrer, entre altres coses, perquè de cara a demanar la clàusula de salvaguarda, que és el que s'ha demanat de cara a les exportacions a Europa i el que li hem demanat al ministeri…

El senyor vicepresident:

Vaja acabant, per favor.

El senyor Nadal Sendra:

…que demane la clàusula de salvaguarda, el ministeri sempre ha dit que no tenia prou dades i, realment, esta esta llei de contractes agraris que preveu un registre, doncs, serien les dades interessants per a poder demanar la clàusula de salvaguarda davant de la Unió Europea.
Per això li fem esta pregunta.

Moltes gràcies.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies.

I, ara, és el torn del senyor diputat Miguel Barrachina, en nom del Partit Popular.

Cuando usted quiera.

El senyor Barrachina Ros:

Muchas gracias, señora Sanfeliu, por su oportuna intervención, y sepa que el Partido Popular está orgulloso de todos sus productores citrícolas, y nos gusta que nuestros agricultores puedan vivir de la agricultura y ganen dinero; si nuestros agricultores no ganan dinero, sus campos se pierden, y nos gustan los agricultores pequeños, los medianos y los grandes, todos ellos.

Se imponen a veces nuestros colectivos y nuestros representantes batallas que no podemos dar, como es tratar de fijar los precios internacionales.
El ingreso de nuestros agricultores es insuficiente porque el gasto de nuestros agricultores se multiplica año a año.
En ello, una responsabilidad gigante tienen las administraciones, señora Sant Feliu, y, por tanto, hay una comunidad autónoma con competencia exclusiva, por ejemplo en el tratamiento de las plagas, que está multiplicando los costes que individualmente asumen nuestros agricultores, y hay un ministerio con responsabilidades varias.

Por tanto, la Comunidad Valenciana, que bate récords anualmente nacionales de abandono de tierras, mis preguntas sucintas son: ¿qué diferencia hay entre la Comunidad Valenciana, antaño líder en el cultivo de cítrico y ahora líder en el abandono del cultivo de cítricos?
Y perspectivas: el anuncio de que en un sector tan ampliamente minifundista, cuando la mayoría de nuestros agricultores están exentos de pagar la cuota a la Seguridad Social y ya dan pérdidas, ahora se les va a imponer una cuota íntegra completa de la Seguridad Social, uno; dos, subida del salario mínimo; tres, multiplicación de los costes de producción energéticos, gasóleo agrícola y todas las materias primas.
En resumen, ¿no podríamos hacer mucho más desde el sector público por reducir gastos, por bajar costes, para evitar que nuestros agricultores se enfrenten a unos precios que siempre les resultarán injustos?

Muchas gracias.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias.

I, ara, per a contestar a les diferents qüestions plantejades, té… (Rialles i veus)

Disculpeu el lapsus i la confiança.

Disculpa David, sabes que lo he hecho aposta.

Cuando quiera, el diputado David Calvo tiene la palabra por dos minutos.

El senyor Calvo Alfonso:

Muchas gracias, señor presidente.

Buenos días, señora Sanfeliu.

La contribución que las mujeres hacen al liderazgo es fundamental en todos los sectores.
Soy sabedor de que no le gusta destacarlo, pero me va a permitir que lo haga yo por ser la primera mujer en un cargo tan importante en un sector tan dominado por hombres.

Y dicho eso, pocas patronales tienen un nivel de representación como la suya, por lo que en un mercado tan globalizado -como ha comentado insistentemente en su intervención-, con una Europa obsesionada en liberalizar el comercio en materia agraria y con un peligro más que inminente de importación de plagas, hacernos fuertes y estar unidos debe ser nuestro mejor escudo para combatir esas adversidades, para, entre otros asuntos, competir con igualdad de condiciones en la batalla de la competitividad y que nuestros productores no salgan con una mano atada en la espalda.
Y en esa línea de intentar desatar esas cuerdas que anudan la manos de nuestros productores, creemos que la creación -como dijo el presidente Ximo Puig- de un frente citrícola valenciano debe ser una de las claves.

Una gran noticia para el sector pero que también demuestra que cuando el sector, incluida las patronales, el ministerio, y la conselleria, que antes se ha mencionado que estaba ausente, obviamente no está ausente, van en la misma dirección, se consiguen resultados, mejor dicho, muy buenos resultados.
¿Cuál cree que debería ser la siguiente conquista de este frente citrícola valenciano?
Al menos, se ha demostrado que en ese primer partido se ha ganado e incluso tiene gol.

La citricultura valenciana sufre una pérdida de competitividad, como ha dicho, frente a la importación creciente de cítricos de países terceros, con costes muy inferiores a los nuestros y con unos estándares sociales, laborales y medioambientales mucho menos exigentes que los nuestros.
Hasta ahí creo que no descubro nada nuevo.
Pero estamos en una situación en la que consideramos que no estamos disfrutando de ningún privilegio de ser europeo; entonces, nos gustaría ponerle un poco entre la espada y la pared de que si cree oportuno que es momento de desempolvar el comodín del principio de preferencia comunitaria, ya que siempre en los acuerdos internacionales la agricultura, en concreto la agricultura valenciana, es esa moneda de cambio, ese patito feo frente a otros sectores.

Nada más.

Muchas gracias.

El senyor vicepresident:

Muchísimas gracias, señor Calvo.

Y ahora sí, ara sí és el moment que vosté, en huit minuts, i li demane que no s'excedisca més del necessari, que puga contestar als nostres diputats.

La senyora Sanfeliu Feliu:

Necessitaria mitja vida professional per a contestar a tot el que han preguntat, però, bé.

El senyor vicepresident:

Quan vullga.

La senyora Sanfeliu Feliu:

Com és més fàcil, comence per l'última pregunta i, després, torne a la primera, i sobretot perquè s'ha fet al·lusió abans també a l'absència de la conselleria.

Respecte al tema de les dones.
Sí, però jo he de dir que encara que no parega així, este sector és molt madur, i jo mai, mai en la vida he sentit cap discriminació en este sector per ser dona.
I he de dir-ho obertament, no puc dir-ho d'una altra manera.

Després, quant a l'anàlisi que ha fet, em pareix absolutament perfecte, i efectivament en l'assoliment, jo m'atrevisc ja a dir assoliment però no vull dir-ho amb la boca massa gran, l'assoliment que hem aconseguit en la visita que férem junts a Brussel·les, les reunions prèvies ací amb el ministre, però sobretot treballar junts tots els subsectors que estem dins d'Intercitrus, i conjuntament de la mà de ministeri i de conselleria d'agricultura, que també està present, i també ha vingut a Brussel·les, i també ha estat participant en tota l'elaboració de documents tècnics per a referendar la posició del sector, amb tot això jo crec que hem aconseguit una fita històrica, espere, eh?
, que l'hagem aconseguit, perquè he de dir-los que en estos moments el tractament de fred està en exposició pública en l'Organització Mundial de Comerç.

Aleshores, el que hem de demanar, i ahí enllace amb el que m'ha preguntat de les pròximes coses que hem d'aconseguir, doncs, primer hem d'aconseguir que arribe a publicar-se negre sobre blanc el tractament de fred que apareix en la proposta de la Comissió Europea per a taronges importades de països amb falsa arna.
Açò s'ha de publicar.
Una vegada estiga publicat, i és el que hem demanar, és que s'implemente rapidíssimament, i per a això que es posen ja a treballar a Brussel·les en l'elaboració de tots els protocols tant a l'exportació des dels països amb falsa arna, com els protocols ací d'importació per a verificar el compliment d'eixe tractament de fred.
És importantíssim que comencem ja a demanar-ho.
Per què?
Perquè les coses no s'implementen d'un dia a un altre, i el que ens interessa és que per a la pròxima campanya d'hemisfèric sud, que és on s'ubiquen els països que tenen falsa arna, estiga ja en marxa, que no ens diguen dins de dos mesos, quan acabe el període d'exposició pública en l'Organització Mundial de Comerç, «es que no llegamos a tiempo para esta campanya», no, no (colpejant la taula), comencem ja ha demanar-ho.

Nosaltres tenim molta experiència, després els parlarà el següent compareixent, en estos protocols d'exportació; de fet, nosaltres ja estem aplicant el cold treatment per a anar als països tercers, que són productors de cítrics.
Per tant, que ningú vinga a dir-nos que tècnicament no és possible, que…, tonteries, que ens pregunten, que els ho explicarem tot.
Veritat que sí, Paco?

I, després, quina és la següent fita?
La següent fita és que el risc fitosanitari és per taronja en falsa arna, però també ho és per a altres productes cítrics que són portadors i hostes de falsa arna, és a dir, per a la mandarina i per al pomelo, la llima no, la llima ni és portadora ni és hoste.
Per tant, ja estem vigilant el comptador d'intercepcions d'organismes nocius per a seguir matxucant, i quan apareguen noves importacions, que n'hi hauran, els assegure jo que n'hi hauran, per a continuar reclamant el que és de justícia, que no és més que aplicar eixa reciprocitat, és a dir, si a nosaltres per una plaga, en quarantena en altres països, ens fan anar amb tractament de fred, què estem fent ací que no estem demanant per a les plagues en quarantena que el tractament efectiu siga el cold treatment, què fem no demanant-ho i consentint que siga així.
A més, la norma és molt clara, la norma diu «absència d'organismes nocius a la importació», no me val «és que n'hi ha una intercepció o és que n'hi ha tres», no, no importa el número, si n'hi ha, cal aplicar-ho.

Eixos són, des del meu punt de vista, les següents fites i no deixar de treballar en el tema dels plaguicides, de les deteccions de plaguicides també en els productes importats de països tercers.
Ací, cada vegada tenim les mans més lligades en el sentit que ens queden un grapadet de substàncies actives per a fer els tractaments, i n'hi ha compromisos perquè encara siguen menys en l'estratègia de la granja a la taula.
Per tant, qualsevol detecció, o bé a un nivells per dalt dels LMR, dels límits màxims dels residus permesos, o deteccions de productes prohibits a la Unió Europea, que a més ací s'han prohibit per motius cancerígens i motius per a la salut humana, i resulta que el consumidor europeu no es pot contaminar dels residus de tractaments fent-se a la Unió Europea però ¿sí que ens poden morir dels residus dels tractaments de la fruita que ve de fora?
És que açò és una bogeria.
Però açò és geopolítica, aleshores hem d'estar denunciant tots els temes de geopolítica; en temes de residus de plaguicides, això està passant a Turquia, els convide que vegen les deteccions de residus de plaguicides i tots els dies són de Turquia amb tractaments de substàncies prohibides a la Unió Europea.
Però, clar, és que Turquia té la porta que obri i tanca, que deixa entrar els immigrants en la Unió Europea, i a més cobra una quantitat de diners per tindre eixa porta tancada i mantindre els immigrants fora de la Unió Europea.
Al final, ací no hi ha res per casualitat, i el problema és que s'escapa del nostre control, eixe és el problema.

Me'n vaig al principi de tot.
Patronal.
A vore, jo en principi ací m'havien convidat com a presidenta d'Intercitrus.
He de dir-vos que la presidència en Intercitrus és rotatòria.
Per tant, jo estic de presidenta esta campanya, però la pròxima campanya estarà de president algun representant de cooperatives.
En Intercitrus som cinc col·legis i anem canviant la presidència, i està representat tot el sector de la taronja i de la mandarina.

Intercitrus inactiu?
Sí, Intercitrus ha estat inactiu uns anys perquè Intercitrus tingué un període molt actiu, de fet, entre els anys 1998 i 2008 s'estigueren fent campanyes de promocions durant deu anys, se feren extensió de norma per al tema de calibres mínims per a la comercialització en fresc.
Intercitrus va fer moltes coses, però per falta d'acord en alguns temes, però sobretot en el tema de la promoció va ser el detonant perquè en aquell moment no hi hagué acord per continuar finançant la promoció, això dugué, en aquell moment, al trencament de la dinàmica que duia Intercitrus.
Durant, efectivament, diversos anys el tema ha estat latent, però jo crec que ha arribat el moment que tots es donen compte que l'enemic no està ací dins, l'enemic el tenim fora i, o treballem tots junts en anar en les nostres reivindicacions de justícia, o mal ens anirà per al futur.
I jo crec que ara més que mai és quan el sector ha d'anar junt.

I m'agradaria que fóra també, que ho parlarà Paco després, recuperant també la promoció, perquè pense, efectivament, ho heu parlat algú de vosaltres de reducció de consum, pense efectivament que és fonamental.
I la Unió Europea té diners, eixes són de les coses que hauríem d'estar fent, perquè la Unió Europea, que ara està oberta la convocatòria anual que trauen, finança de l'ordre del 80 % d'eixa promoció, però, clar, cal posar-se d'acord en finançar l'altre 20 %.
Cal recaudar-lo i aportar-lo per a continuar fent campanyes de promoció.
Jo crec que no tardarem molt de temps en estar madurs per això, i és anem a anar a fets consumats.
Però, clar, mentre no existisca un acord, no podem tirar endavant.
I sense dubte pense que Intercitrus té un paper molt important per a jugar, ja el tenia, però ha d'exercir-lo sense cap dubte.

Ja m'agradaria a mi poder incidir sobre el cost dels insumos, però realment és impossible, és complicat.

Futur del sector?
Jo sóc una convençuda absoluta que el sector té futur.
Evidentment l'escenari va canviant, això és irremeiable, però haurem d'anar adaptant-nos i haurem d'anar lluitant tots junts per a fer l'escenari que mos toca viure el més, diguem, amigable possible per a la nostra activitat.
Però jo estic convençuda que un sector, el dels cítrics en Espanya, a mi m'agrada parlar d'Espanya, que té un valor de 4.
700 milions d'euros i que té un comerç exterior de 3.
700 milions d'euros, no pot renunciar a la seua supervivència.
El que està clar és que el sector té una diversitat molt ampla i desgraciadament les condicions de supervivència per a uns són millors que per a altres, i el context que vivim no és el més favorable perquè tot el món sobrevisca.
Ojalá siga aixina, eh.

El que sí que tinc clar és que el no podem donar opció és a renunciar ni abandonar perquè, espai que deixem en la producció i en el comerç, va a ser espai que ocupe la nostra competència.
Això està claríssim.

Després, contractes i promoció.
Promoció ja he dit, i jo crec que el sector està caminant de nou a prendre eixe tipus de decisions i ja s'està treballant en Intercitrus en este moment.

Respecte a contractes, s'està treballant també en Intercitrus per a l'homologació d'un contracte.
De totes maneres, no ens enganyem, s'homologue o no s'homologue el contracte, el contracte és obligatori.
Ningú no pot estar comprant i venent els cítrics en el camp sense contracte i sense preu.
Els únics que estan exempts de fer contracte en el camp són les entitats associatives, perquè la interpretació de la llei és que el soci d'una entitat associativa és amo de l'entitat associativa i, per tant, no s'ha de fer un contracte a si mateixa.
Sí que ha de garantir com va a determinar el preu de la liquidació.

Però vinc a dir que el contracte, arribara o no arribara a homologar-se, el contracte és obligatori i ningú ha de vendre ni de comprar sense contracte i sense preu.
I també és obligatori, segons la llei, cobrir els costos de producció.
Però no ens enganyem, els costos de producció són els que són, i ara mateixa, i s'ha parlat de navelina, el mercat no està pagant els costos de producció.
Què ha de fer el llaurador?
Se li deixa la fruita en camp o se li compra al preu que se pot pagar?
Eixa és la gran pregunta.

Ara mateixa, si per la competència de països tercers, la navelina és que ni siquiera està entrant en consum, què fem en la navelina?
La deixem en l'arbre?
La tirem a terra?
Collir-la té un cost important i carregar-la als magatzems té un cost important.
Dur a la industria?
Cal recol·lectar-la i transportar-la.
I la llei de la cadena diu que s'han de cobrir els costos de producció.
Quina és l'alternativa?
No comprar-la?
És que m'agradaria que me donaren també explicació d'això.
I ara estic parlant com a patronal, eh, m'heu preguntat com a patronal, m'heu fet la diferenciació de patronal i d'Intercitrus.
En Intercitrus estem treballant per un contracte homologat, que serà com tots els contractes homologats del món, un contracte recomanat, i que ha d'arreplegar exactament totes les condicions mínimes que establix la llei de la cadena: la identificació de les dos parts, el preu, la data límit de recol·lecció.

Tot això, tot, tot, tot ha de recollir-ho el contracte homologat.
Però qualsevol altre contracte que s'estiga utilitzant i que arreplegue totes les condicions mínimes que marca la llei de la cadena, és igualment vàlid, eh.
El contracte homologat aprofita per a fer una difusió des de la interprofessió de l'ús del contracte, però jo els assegure que qualsevol comerç que se precie hui no pot comprar sense contracte i sense preu, ningun, n'hi haja o no n'hi haja contracte homologat, contracte tipo, eh, exemple de contractes, lo que és un contracte homologat.

Ordenación de la campaña.
Uf, mare de Deu!
, això dóna per a una tesi.
Ordenación de la campaña, en quins instruments?
, m'agradaria saber.

Què vol dir ordenació de la campanya?

El senyor vicepresident:

Li recorde que passen sis minuts ja.

La senyora Sanfeliu Feliu:

Pues me pare.
(Veus)

El senyor vicepresident:

És que portem una hora de retard, eh.
Per tant, li agraïm la seua explicació, la seua presència.

I suspenem el justet per a canvi de compareixent.

La senyora Sanfeliu Feliu:

Ho sent perquè considere que açò és superenriquidor per a tots.

El senyor vicepresident:

Sí que li pregaríem que si mos fera arribar qualsevol documents del que ha explicat, als jurídics, mos ajudaria en el treball.

La senyora Sanfeliu Feliu:

Jo no ho tinc per escrit, ho porte en el cap!
(Rialles)

(Se suspén la reunió durant uns minuts)

El senyor vicepresident:

Molt bon dia, de nou.

Continuem amb les compareixences.

En este cas, tenim ara el torn del senyor Paco Borrás Escribá, consultor expert en sector citrícola, que ja li he indicat que té un primer torn de quinze minuts per a exposar allò que crega convenient.

Quan vosté vullga.

Compareixença del senyor Francisco Borrás Escribá, consultor expert en sector citrícola

El senyor Borrás Escribá:

En primer lloc, bon dia, presidenta, i bon dia, president.

Il·lustres diputats.

Gràcies per donar-me l'oportunitat de prendre part en esta comissió sobre un tema clau de la nostra comunitat i al que he dedicat gran part de la meua vida professional: a les diferents comunitats autònomes espanyoles, però, sobretot en l'exterior intentant vendre.

Algunes coses les vaig a passar molt a pressa perquè les va tractar molta gent, i em centraré en un parell de coses perquè així, doncs, podem arribar més al fons.

Aleshores, ací, en esta primera part, l'únic que vull és que vegeu que la Comunitat Valenciana tenia el 77 % dels cítrics fa quaranta anys i ara només que en té la meitat.
Però, compte!
, això no és de veres del tot perquè continua sent de veres que el 70 % de la comercialització citrícola espanyola ix de València, bé, de València i Castelló, perquè el 75 % dels cítrics d'Andalusia se comercialitzen, i es compren, i es confeccionen a la Comunitat Valenciana.
O siga que una cosa és la producció, que està deslocalitzada, i una altra cosa és on es comercialitza la producció.

Després, l'altre detall que vull que vegeu és que, ara quan s'actualitze el cens citrícola, que segurament serà al 2020, ja més de la meitat de les explotacions citrícoles tindran més de vint hectàrees, o siga, més de dos-centes quaranta fanecades, cosa que no passa a la Comunitat Valenciana perquè a la Comunitat Valenciana encara tenim moltes parcel·les petites.
Un detall important és que sapieu que, encara que en hectàrees s'ha perdut el 2 % de la superfície en l'últim cens agrícola, s'ha incrementat el 10 % la producció.
Per què?
Per les noves varietats, els nous sistemes de cultiu, i sobretot la major productivitat de les explotacions grans.
Sí que és de veres que es bo que sapieu que a Espanya s'han perdut 40.
000 explotacions de menys de vint hectàrees, però és mentira perquè eren totes d'una hectàrea, i una explotació d'una hectàrea no vol dir un camp de dotze fanecades, eh?
, una explotació d'una hectàrea vol dir a la millor quatre camps de tres fanecades escampades per tot el terme.
Açò és una foto aèria, Pobla Vallbona-Benaguasil, i és una foto de com es va crear la riquesa citrícola espanyola, i com eixes zones hui estan en depressió.
Esta també és de València, esta l'heu vista tota, no sé si n'heu adonat.
Eixa foto és l'àrea de servei de Sagunt.
Aleshores, és un exemple del que hui és el futur de la producció citrícola valenciana.

Tot açò és per a dir-vos el que ja sabeu, i és que a la Comunitat Valenciana el 80 % de les explotacions són de menys de 20 hectàrees, que són 240 fanecades, en realitat el 75 % són de menys de dos hectàrees, que són 24 fanecades.
I a Múrcia és el 30 % sols el que és menor de dos-centes quaranta fanecades, i Andalusia és sols un 20 % el que és menor de dos-centes quaranta fanecades.
Eixa és un poc una foto…, però, bé, açò ho tractaran molts dels que vinguen, i alternatives al minifundisme i tot això, doncs, ja ho parlareu.
Però, jo vaig a parlar-vos d'altres coses.

Mireu, quan es parla del cítrics es cau en la trampa de parlar d'exportació, és normal perquè els cítrics són el 55 % que exportem; però, encara que férem el 55 %, si ens matxucaren les indústries o no férem bé el mercat interior, la cagaríem igual.
O siga que, al final, els cítrics tenen tres potes, i de qualsevol arbre al final la foto és eixa: més del 20 % per a indústria, 22 %-25 % per a mercat interior, i la resta exportació.
Bé.

I si parlem d'exportació, esta foto és fixa, però observeu el detall: quan mor Franco i estem deu anys plorant per a entrar en la Unió Europea, Espanya, en aquell moment, el cent per cent ho enviàvem a Europa, o siga que no existien els mercats nous.
I és de veres que el sector és un sector que ha demostrat un gran múscul d'exportació, perquè de fet estem en més de noranta i escaig països en estos moments, però, compte!
, el 91 % és per a la Unió Europea.
Ahí jo encara pose a Anglaterra, eh?
, prompte ja posarem UE más UK perquè és així.

Aleshores, si observeu, fora de la Unió Europea el 3 %, ahí ja sí que, arreplegant el que ha dit Inmaculada, som moneda de canvi, fora de Bielorússia, fora de Rússia, una vertadera putada, encara que l'embargament de Rússia ens ha fet molt més mal en caqui que en cítrics.
Això també és bo que ho sapieu, i a Bielorússia més encara.
Bé.
Però, observeu el detall; detall molt important, vegeu per què perd Amèrica?
Doncs, ara després ho parlarem.
Bé.
Però, 91 %, Europa, val.
I a Europa què passa?
Doncs, mireu, a Europa passa açò, passa que d'octubre a maig en mandarines, passe el que passe a Europa, la culpa és nostra, ja està!
Perquè si tu tens mercat d'octubre a maig el 70 %, si passa alguna cosa mal tu eres el culpable del 70 %.
La corba eixa que vegeu grisa, ahí, que és la resta de l'hemisfèric nord, és el Marroc i Israel, bàsicament, perquè ahí Egipte no juga encara.
Però, bé, el més important, ahí vegeu també les xifres de Sud-àfrica, que apareixen… Bé, perdona, Sud-àfrica és el color roget i en la resta de l'hemisfèric sud la mandarina quasi no pesa res, i, clar, observeu que és en contrastació nostra.
Val.
Ací n'hi ha un detall important, que sapieu que açò és una mitjana de quatre campanyes, 2018-2021, vull que sapieu que és de veres que enguany hem sofert el retard que s'ha produït a Sud-àfrica per culpa dels seus problemes socials, dels atacs al seu sistema informàtic logístic i de la falta de flete.
I, aleshores, de mandarines han entrat 20.
000 tones més que altres anys, però sobretot han entrat acumulades en el mes de setembre i part d'octubre.
Això és de veres.

En taronja, tres quarts del mateix.
En taronja nosaltres tenim el 50 % de tot el que consumix Europa, però el 63 % en el nostre període natural, que és de novembre a juliol.
I ací es torna a produir el que vos he contat del retard de Sud-àfrica en taronja… A més, una cosa curiosa, en taronja, Sud-àfrica enguany, no, perdona, hemisfèric sud, no li tirem la culpa sempre a Sud-àfrica que jo em pose molt nerviós, Sud-àfrica no té tota la culpa, vull dir-ho públic i alt, però és de veres que sofriren el seu retard, i aleshores al mes d'octubre nosaltres no poguérem començar tan prompte la navelina perquè quedava fruita de Sud-àfrica.
El que passa és que en global l'hemisfèric sud ha enviat menys taronja que l'any passat, el que passa és que n'ha enviat més en setembre i octubre.
Això ha sigut així.
Bé.

Una vegada dit això, ja canvie de terç totalment, i ara me'n vaig a la pregunta de per què no exportem més fora de la Unió Europea.
Abans han dit una cosa…, la Unió Europea, sense ella no estaríem ací, i açò vull que ho tingueu clar.
Cap país del món productor de cítrics té cinc-cents milions d'habitants al seu abast sense burocràcia i sense duana, cap país del món!
, ni tan sols els Estats Units, ells tenen els més de tres-cents milions, però nosaltres tenim cinc-cents milions!
I això és un avantatge per al consum.
Però, però, això és el Ying; el Yang és esta altra història, el Yang és que les característiques del comerç citrícola està putejat per esta història, i això és de veres, això és de veres.
Igual com dic primer que sense la Unió Europea no estaríem on estem, també dic que açò malauradament està malparit, i anem a desglossar un poquet per què, i vaig a insistir-vos en un tema.

Açò dels protocols, jo ho he discutit durant anys amb la Unió Europea.
El que vosaltres vegeu ací és una traducció al castellà que vaig fer d'una presentació meua en anglés en la comissió de treball d'obertura de nous mercats a Brussel·les.
Ja em vaig adonar aleshores que la majoria dels eurodiputats de les comissions d'agricultura no sabien el que era els protocols.
Jo vaig a intentar explicar-vos-ho.
Bé.
El protocol és una cosa que van inventar de puta mare l'USDA americà, i era un invent per a dir que eren lliure comerç però s'inventaren un mecanisme per a fer la vida impossible al que li enviara el mateix que tenia.
Ho va desenrotllar l'USDA, que val al ministeri d'agricultura nostre, per allà pels setanta, i s'ho apanyen de manera que tots ho copien i ho peguen.
I ara ve la part negativa: fins i tot el Ministeri d'Agricultura espanyol.

Bé, en què consistix un protocol?
Doncs mireu, un protocol és que tu, i a més jo estic davant la castanya perquè va eixir ahir el protocol d'Espanya en Equador, Equador, señor mío, per l'amor de Déu.
Quatre mesos abans que arribe la campanya jo he de dir quin camp vaig a destinar a Equador, quin sistema vaig a gastar i en quin magatzem ho faré, i quin sistema vaig a gastar per a després treballar-ho en el magatzem, alguns protocols me diuen que treballar-ho a part, és impossible, i quan va el fito espanyol o el Soivre espanyol sap que és impossible i no complix, però si ells vingueren ho hauríem de complir.
I resulta que a més vindran ells a vore-ho, vindran ells a vore-ho, i jo els he de pagar, jo, no el ministeri, el sector ha de pagar la visita dels qui vénen.
I a més, jo me ric molt perquè en Brussel·les se rigueren molt quan dic: menos mal que alguns països parlen castellà i no fa falta posar el traductor.
Però nosaltres hem pagat el traductor pel japonès, pel vietnamés, per a l'hindú i per a l'americà, encara que l'americà parle castellà, nosaltres ho hem de fer i l'ha de pagar el sector.

I després t'han d'auditar.
després ve tot el tema del (inintel·ligible) …, que ahí no em clave, i no em pregunte pel (inintel·ligible) … perquè Inmaculada sap molt més que jo, això està ahí i, val, avant.
Però, bé, al final el que vosatros veieu ahí és que Espanya, Alemanya, Itàlia, França, Holanda, Bèlgica, per a exportar a qualsevol país fora de la Unió Europea ha d'omplir protocols d'estes característiques.
En el fons, en el fons, és com si els productors europeus en tema d'eixir fora de la Unió Europea fórem hijos de Dios menor, perquè els mateixos països per a vindre no tenen protocol, han de complir les normes fitosanitàries, però no han de dir que eixe camp serà per a este país, que eixe magatzem treballa per a…, tot aixina.
Clar, això, per un altre costat, és bo que sapigueu que fer això costa entre 10 i 14 cèntims per quilo, la qual cosa mos tira contínuament d'alguns mercats.

Ací vos he fet un exemple perquè tingueu clar.
Mireu, açò són països que no tenen protocol.
Ací jo tenia abans a Equador i a Perú, i ara resulta que també hem de tindre protocol per a Equador i Perú.
És inexplicable, és inexplicable que per a Colòmbia, o per a Brasil o Argentina, que són productors de cítrics, no tinguem protocol, i ara tenim protocol per a Perú i per a Equador.
Ja vorem el que se fa.

Curiosament un dels protocols més suaus que hi ha és el Sud-àfrica, perquè ells s'ho imaginaven i ells no mos exigeixen compliment.
Jo crec que ells ho feren en tota la idea.
Ara, ací tenim uns protocols tan durs, tan durs.
Perquè tingueu una idea, Xina fa cinc anys, 40.
000 tones espanyoles, dos mil i pico contenidors, enguany dos contenidors, dos contenidors.
Però no és això el més greu, el greu és que jo vaig participar de forma activa en els protocols de Japó.
En Japó no se conformaven que el protocol era per a taronja per un costat i per a mandarines era un altre, mandarines ni entraren perquè ells ja en tenen prou.
Mos feren fer un protocol per a nàvel i un per a valències, un per a taronges de melic i l'altre per a valències.
I això mos passa en molts països.
I això ho ha de negociar cada país.

Hi ha altres països que sense protocol mos toquen el que no està escrit.
Ha comentat abans Inmaculada de Turquia.
En lo de Turquia és que me pose mal, en 54 % de duana, si jo a mi, i zero per cent ells si mos envien, com podeu imaginar eixe acord té un nom, que és: asimétrico, es un acuerdo asimétrico.
Un acuerdo asimétrico.
I dic, bé, però a Turquia?
Vos puc assegurar que a Turquia enviaríem, a zero duana enviaríem segur!
Per què?
Perquè Estambul és una gran massa urbana, en un nivell determinat, i enviaríem; però no podem enviar.
Egipte també té el 30 %.

Però observeu que he apuntat una cosa, que l'ha dita Inmaculada, perquè jo no l'he pogut vore encara, estem tenint problemes en Brasil.
I sabeu quin és?
Que no sé què han fet els egipcis que han fer un acord amb Brasil de zero duana, i l'Unió Europea paga el 10 % de duana.
Vaig a menejar-ho un poquet ara, a vore, perquè si està l'Acord de Mercosur, doncs ara vorem açò.
Bé, és que el 10 % de duana ha fet que perdérem la meitat de les vendes en Brasil.
Per què?
Perquè el 10 % de duana, perquè vos feu una idea, és el producte posat allí.
Si tu carregues a 50 o 55 cèntims, més el flete i descarregar-lo allà, ja són 75, i el 10 % són 7 cèntims, i 7 cèntims més o menys per a la taronja, encara que la d'Egipte no siga tan fina com la nostra, perquè no és, doncs ens ha fet perdre la meitat del mercat.
Aleshores això ahí.

I si seguisc en este tema.
Com és possible que se'ns exigisca a nosaltres tants protocols i des de tants països si la producció agrícola està subjecta als controls fitosanitaris més estrictes que hi ha en tot el món.
Si, comparat amb altres països, tenim els nivells més avançats de residus i mesures ambientals, i el grau de respecte dels drets humans nostre no el té ningú.
I l'explicació és molt simple, que és el que no entenen molts eurodiputats, i és que en este aspecte està mal parida la Unió Europea.
Per què?
Perquè la Unió Europea quan un país vol enviar a Europa va a Brussel·les i negocia en Brussel·les per als 28 països, bé, 27.
Però resulta que si tu vols exportar, resulta que no, tu has de negociar, tu en cada país, producte a producte.
Inclús, com vos he dit a vegades, dins de les mateixes taronges dos varietats.
Està mal parit este punt.
I no ho saben, un muntó d'eurodiputats ni ho saben això.

Entonces, què és el que passa?
Diu, què podem fer?
Els parle més clar que un serrutx.
Dir que el productor de pomes italià, de peres holandés o kiwis francès o el de cítrics espanyol no és hijo de un Dios menor, és com els productors d'altres països.
I per què nosaltres hem de tindre protocols i ells no?
No, no vull que els es posen, vull que mos els lleven.

I que hauríem de fer?
Mireu, és molt senzill, i la solució és molt més senzilla del que pareix, però és molt complicat, i ja voreu per què.
Perquè, primer, fer-li-ho entendre açò als polítics.
Jo estic intentant que ho entengueu vosatros hui, no sé si ho enteneu o no, però jo ho pelearé.

Després, ahí ve el problema, que ministeris i conselleries tenen un tema que ara és competència d'ells, han de fer-se l'ànim que no ha de ser competència d'ells, ha d'anar a Brussel·les; i en Brussel·les han de fer-se l'ànim que viuen molt bé ara perquè només que parlen d'importació, però no parlen d'exportació.
I els que estem tota la vida en el comerç vos puc assegurar que el comerç és en una taula, tu me dius, jo te dic.
Però si en la mateixa taula de Brussel·les se parlara d'importació i d'exportació, se negociaria d'una altra manera.

Penseu, penseu que on no anem ja… Sabeu que a Estats Units hem arribat a enviar 110.
000 tones, ara estem en zero.
Enguany els americans ens han preguntat si teníem albercoc per enviar-los.
Però no poguérem, perquè per això haguérem hagut de donar d'alta albercoc fa cinc mesos, haver fet vindre a l'inspector, i no hem pogut anar.
A Índia zero.
En Mèxic era molt graciós, en Mèxic era, fem un acord, i l'acord era que l'inspector mexicà havia d'estar ell present i vore com confeccionaven el contenidor i revisar-lo ell.
Si això ho férem en tot el que mos envien d'eixos països mos denunciarien davant de l'Organització Mundial de Comerç.
Però nosaltres, cabrons, ho firmarem.
Sabeu el que va passar?
Pues que si havies de pagar els bitllets de l'inspector, l'hotel de l'inspector, el cotxe que l'arreplegara, el cotxe que el duguera al magatzem, tot el dia tocant els collons l'inspector mexicà amunt i avall, doncs resultava que al final valia tants diners que, com només que se feien 300 o 400 tones a l'any, dividint pels quilos no t'eixia.

O igual que en Japó.
En Japó quatre mesos abans havíem de dir-li a l'inspector japonès que vinguera, preparar acompanyant, traductor, hotel i tota la cantà.
Si no feies prou de volum, no t'eixia el cost per contenidor, perquè tot recau en nosaltres.
Llavors al final tota esta història dels protocols són protocols per a no exportar.

Però, clar, què passa?
Jo me moria -com vaig?

El senyor vicepresident:

De moment se n'ha passat ja cinc minuts.

El senyor Borrás Escribá:

Val.
Bé, simplement un xiste ja, ràpid.
Simplement que sapigueu que en la Junta d'Extremadura estaven del més pagats perquè havien fet un protocol per a exportar a un dels estats de la República Federal de Mèxic ciruelos.
Però eixia en la premsa tots els dies.
No se fa res.
I ara, en la Regió de Múrcia estan contents perquè reberen una visita de Vietnam i han fet un protocol per a exportar raïm a Vietnam.
Això és ridícul!
Però s'ha de dur tot ahí.

Bé, i acabe.
Però sols una paraula més, perquè no m'havia donat compte que m'havia passat.

Mireu, açò és terrible.
Estes dades són exactes, vos les dic perquè les guardeu, les taronges han perdut dos quilos per càpita en 14 anys en eixos cinc països, el consum.
I la mandarina està quasi empatada.

Mentrestant, ha pujat la banana i ha pujat l'advocat.
Però en Espanya, en Espanya, és més gros.
Sols el panel del Ministeri d'Agricultura, cinc quilos en taronges i, ojo, perquè observeu que en el 2020, per la covid, remuntà la taronja.
De l'any passat a enguany en taronja hem perdut 8,4 %.
La mandarina està quasi estabilitzada.
Puja l'advocat i la pinya, i les llimes també han pujat.

Ahí simplement dir-vos que és una consciència.
O siga, una consciència que l'oferta eixa de 186 milions d'euros de la Unió Europea, que ha comentat, Inmaculada abans, jo esperaria que Intercitrus demanara algo.
Però s'acaba el 30 d'abril el termini i no sé si estarà a punt per a demanar-ho.

I simplement ja vos deixe en esta gràfica meua, on vos dic que d'ací vint anys hi haurà cítrics a Espanya, molts cítrics a Espanya, eh?
, l'únic que passa és que falta saber qui els tindrà, si seran els fons d'inversió o què és el que serà, eh?

Però, bé.
Moltes gràcies, i no m'imaginava que me'n passava tant.
Perdó.

El senyor vicepresident:

Moltíssimes gràcies, senyor Paco Borrás.

I ara és el moment i el temps dels grups polítics.

I, en primer lloc, intervindrà la diputat Beatriu Gascó, en nom d'Unides Podem.
Quan vullga, dos minuts.

La senyora Gascó Verdier:

Moltes gràcies, senyor Borrás, amb qui tinc el plaer de tindre una comunicació prou continuada des de fa uns anys, perquè, bé, el tinc a vosté com a mentor en este tema, que em sembla que en la seua trajectòria al front de l'exportació en Anecoop, durant no sé quants anys varen ser, més de vint?
(Veus)

El senyor Borrás Escribá:

No, quaranta en Anecoop.

La senyora Gascó Verdier:

Quaranta en Anecoop!
Val.
Anava molt fluixa.

Amb la qual cosa, i a banda vosté sap treballar amb les xifres, treballa molt amb José Antonio Franco en qüestions estadístiques, i és cert que li dóna una visió molt ampla.

S'ha centrat, ha centrat la seua compareixença en la qüestió dels protocols, perquè sé molt bé fins a quin punt per a vosté és important que entenguem precisament, la classe política, la importància de desmuntar esta situació tan injusta.
Però també m'agradaria preguntar-li altres qüestions de les quals sé que vosté té una opinió.

Una.
La World Citrus Organisation, que es va crear a iniciativa, si no m'enganye, de Sud-àfrica fa uns anys, i en la que, bé, estan la major part de països productors de cítrics, i crec que Espanya, i en particular la Comunitat Valenciana, no està jugant un paper.
I voldria saber quina opinió li mereix a vosté eixa organització i perquè hauríem d'estar dins?

L'altra.
Una de les últimes diapositives que ha mostrat em sembla prou preocupant, i és el fet que el consum intern de taronges estiga disminuint.
Què pensa que s'ha de fer des de l'administració, tant des del ministeri com des de la Comunitat Valenciana, la Generalitat Valenciana, la Conselleria d'Agricultura, la de Comerç o la que siga, per a promoure l'ús de taronges.
La consellera Mollà va demanar l'altre dia al ministre Garzón que millorara esta qüestió.
Però hi haurà algo més?

I l'altra és: què ha de fer el sector privat valencià, precisament que cada volta està treballant més en els fons d'inversió, com vosté ha nomenat molt de refiló abans, per a continuar donant molt de treball també als xicotets llauradors valencians, no sols als grans inversors, perquè la nostra agricultura que és minifundista i que ha estat tradicionalment en mans de xicotets, que són amb els que vostés treballaven, com Anecoop, estem deixant-los abandonats, i qui està guanyant efectivament són els grans productors, i els xicotets i els mitjans estan desapareixent.

Moltes gràcies.

El senyor vicepresident:

Moltíssimes gràcies.

Ara, és el torn del diputat José Luis Aguirre, en nom de Vox Comunidad Valenciana, por un tiempo de dos minutos.

Cuando quiera.

El senyor Aguirre Larrauri:

Muchas gracias, presidente.

Señor Borrás, muchas gracias por su exposición, que creo que ha sido muy clara y muy natural, se notaba que defendía con pasión también lo que considera que es y cómo debe ser.

Además, creo que es muy interesante, y creo que aporta una serie de posibles soluciones, como llamaba usted, que deberíamos, quizá, tomar nota para ver cómo podemos desarrollar estas mismas.

Quería preguntarle, ya lo han hecho con el tema de la publicidad, estamos completamente de acuerdo, quizá es algo que se podía añadir en ese famoso contrato sobre el que hay que trabajar, aparte de los precios mínimos, del límite de plazo de recolección, etcétera, de esa serie de condiciones, quizá se debería incluir el tema de la campaña de publicidad, con lo cual se llevaría a cabo y sería de obligado cumplimiento si además luego hacemos una aprobación de extensión de normas, que se podría hacer.

Quería que nos diera su opinión sobre el tema de la prioridad que comentábamos antes y que le hemos preguntado también al secretario autonómico, qué opina de la preferencia comunitaria, no hablo de exclusividad, evidentemente, hablo de preferencia, de preferencia, que tampoco es igualdad.
¿Considera usted que el Consell debería pedir que el gobierno solicite a la Comunidad Europea el principio básico de preferencia comunitaria?

Luego, una pregunta más sobre el tema de…, que le preguntaba a Inmaculada Sanfeliu y no ha podido contestarme, ¿qué considera, a lo mejor usted sí que puede, qué considera que ha pasado para que la navelina se haya pagado entre 9 y 11 céntimos al agricultor, cuando los precios en Europa no han bajado tanto, me refiero a productores como Portugal, Grecia o Italia?
¿Por qué esa diferencia?

Y en cuanto a otro tema, como ha sido usted director comercial de Anecoop, entonces conoce ese tema también muy bien, a ver si nos puede indicar por qué las liquidaciones de las cooperativas durante los últimos años han sido entre un 20 % y un 30 % inferiores a los socios de los que no son socios de las cooperativas.
No sé, da la impresión de que los agricultores cada vez más están saliendo de estas cooperativas y que el número de cooperativistas no crece.
O sea, a lo mejor, a pesar de ser bueno el modelo cooperativo, ¿es posible que falle la cooperación, la gestión, quiero decir?

Bueno, nada más, no me da tiempo.

Gracias.

El senyor vicepresident:

Muchísimas gracias.

Y, ahora, es el turno, por parte de Ciudadanos, del señor Emigdio Tormo.

Cuando usted quiera, tiene dos minutos.

El senyor Tormo Moratalla:

Gracias, señor presidente.

Gracias, señor Borrás, y enhorabuena por esta exposición tan energética que yo creo que es lo que hace falta, es decir, poner energía, poner interés, y poner ilusión y pasión en las empresas que uno acomete.

«España tenía un nombre en el mundo de los cítricos y lo ha perdido».
Esta es una expresión suya, un parecer suyo.
Yo, fíjese, creo que ha habido un momento en la historia de España donde se defendían más los intereses de España en su conjunto que ahora; la cultura de que hay que alcanzar un acuerdo como sea, aquella frase famosa de algún antiguo presidente del gobierno español, hay que ver el daño que ha hecho.
Nosotros siempre hemos defendido que la cultura del acuerdo pasa por la cultura de atornillarse a la silla y no levantarse de ella hasta que se consigue un acuerdo.

Si usted tuviera en su mano poder tomar una decisión respecto a esto, que no fuera declarar la guerra a Japón ni a México, ¿cuál sería?
Porque, claro, tenemos una ámbito de decisión nacional, ministros, embajadas; otro, inferior al nacional, oficinas de representación, consellers; tenemos… O sea, ¿qué más nos hace falta para poder llegar a un acuerdo?
Usted mismo ha dicho, y yo me he queda pasmado, que hay eurodiputados que desconocen cómo funciona el tema de los protocolos, con lo cual yo ya, digo, ¡ostras!
, pues a quién estamos enviando también a representarnos.

Por lo tanto, sé que la pregunta que le hago es una trampa, porque usted ya ha contestado qué es lo que se tiene que hacer, es no ceder ante las exigencias de los países que nos exportan y, a su vez, no tienen una reciprocidad en aquellas cosas que nosotros les exportamos a ellos.

Por tanto, yo creo que estamos enredados en una madeja de difícil solución, a no ser que -y también usted lo ha dicho- cedamos parte de las competencias de nivel nacional y autonómico.
Pero, claro, decir eso en España, ¿usted sabe lo que ha dicho aquí, no?
Ceder competencias, vaya usted al País Vasco, vaya usted a Cataluña, o vaya usted aquí y dígale usted a la consellera que tiene que ceder competencias.

Por lo tanto, yo creo que estamos en una situación tremendamente endiablada, pero la situación es la que es.
Si queremos seguir viviendo de la naranja y por la naranja, y de los cítricos en general, dentro de treinta años, no sé, cuarenta años, no va a haber más remedio que tomar unas decisiones encaminadas a lo que usted ha dicho.

Gracias, señor Borrás.

Gracias, señor presidente.

El senyor vicepresident:

Muchísimas gracias, señor Tormo.

I, ara, és el torn de Josep Nadal, en nom del grup Compromís.

Quan vosté vullga.

El senyor Nadal Sendra:

Moltes gràcies, senyor president.

Moltes gràcies, senyor Borrás, per la seua exposició, per la seua claredat, per la seua vehemència, pense que ens pot ajudar bastant tot el que…, són temes que realment s'han parlat ací en esta comissió des de fa anys, però que crec que amb la informació i l'experiència que té vosté, doncs, pense que ens ajudarà molt.

Ha parlat de diferents temes a nivell internacional, i a mi m'agradaria centrar-me… perquè s'ha parlat prou de Sud-àfrica, i voldria canviar i parlar del tema de Mercosur, com creu que ens afectarà, perquè, clar, vosté ha parlat del tema del protocol d'exportació d'Equador i ha deixat caure que segurament quan entre en funcionament Mercosur serà més fàcil exportar a Equador.
Però, clar, com poden afectar les importacions de Mercosur ací, perquè mirant les balances comercials en temes agraris, doncs, resulta bastant terrorífic com estem ja, i mirar com estarem d'ací a uns anys quan entre Mercosur a nosaltres ens fa una miqueta de por.
Jo volia saber vosté com ho veu.

Volia preguntar-li també que el cas del Marroc és un cas molt especial.
Fa alguns anys, algunes empreses valencianes anaren allí a produir per les facilitats oferides pel rei per a treballar les terres, algunes continuen allí.
Aquestes produccions són etiquetades després com a taronja valenciana, com a voltes es diu per ahí?
Quins són els mercats on exporta el Marroc?
S'ha produït desplaçament en estos dos cítrics valencians?
En quines condicions fitosanitàries i laborals es produïx al Marroc?

Per últim, creu que pot introduir error per a calcular els volums d'exportacions valencianes i en el seu etiquetatge el fet que estadísticament es compte com a origen de l'exportació el domicili fiscal d'una empresa exportadora i no l'origen de la collita?
Quins són estos errors i com es podrien solucionar?

També, dir-li que ha parlat vosté bastant…, m'ha semblat molt interessant que ha anat a Brussel·les, a Europa, i ha estat intentant informar els eurodiputats sobre el tema de protocols i les condicions d'exportació a nivell internacional.
Clar, moltes voltes, ja portem molt de temps ací parlant sobre el fet de tindre un lobby valencià a Brussel·les, jo volia preguntar-li per la seua opinió però també preguntar-li que realment el nostre lobby haurien de ser els eurodiputats, que per a alguna cosa els votem, i a la millor no seria més fàcil o més barat que els eurodiputats s'enteraren i respongueren als interessos de la gent que els vota.

Moltes gràcies.

El senyor vicepresident:

Moltíssimes gràcies, senyor Nadal.

I, ara, sí que és el torn del senyor Barrachina, en nom del Partit Popular.

El senyor Barrachina Ros:

Muchísimas gracias, señor Borrás, por su entretenida y documentada intervención.

El hecho de que la Comunidad Valenciana esté liderando el abandono de campos en el conjunto nacional ¿a usted le supone o le encuentra alguna justificación, al margen de las históricas condiciones de nuestra producción minifundista?
¿Cree que ha aportado algo a frenar ese abandono de campos y esa ausencia completa de relevo generacional la ley de estructuras agrarias, la ley de protección de la huerta, o recientemente el -a mi juicio- fallido plan de lucha contra la plaga del cotonet?
¿Cree que el futuro que se cierne sobre el agricultor valenciano con las anunciadas medidas de cuotas de seguridad social completas, aquellos incluso que están dando pérdidas en sus cultivos y lo tienen como dedicación simplemente de fin de semana o a tiempo parcial, o los nuevos crecimientos en costes que supone el impuesto al plástico y, por tanto, al invernadero, al envoltorio y aumentos, supuestos o anunciados, sobre el gasóleo agrícola y el consumo eléctrico, es decir, esa multiplicación de costes, la administración pudiera o pudiéramos hacer algo para aliviar esa pesada carga sobre los productores?

Y si tiene alguna impresión de que la futura Política agraria común, de que la futura PAC y el nuevo plan estratégico, va a contribuir a aliviar en algo la enorme carga que el meritorio agricultor valenciano tiene que soportar diariamente sobre sus hombros.

Muchas gracias por su comparecencia.

El senyor vicepresident:

Moltíssimes gràcies, senyor Barrachina.

I, ara sí, li done com a últim torn de paraula d'esta compareixença al representant del Partit Socialista, el senyor David Calvo.

Cuando usted quiera.

El senyor Calvo Alfonso:

Gracias, señor presidente.

Buenos días, señor Borrás.

En primer lugar, pues agradecerle su comparecencia, como no puede ser de otra forma, pero también que nos ofrezca la barbaridad de datos que nos ha ofrecido porque demuestra que es un profundo conocedor del sector.
Y me gustaría incidir en el titular que ha comentado el compañero Tormo: «España tenía un nombre en el mundo de los cítricos y lo ha perdido», un titular un tanto grueso pero, por qué no decirlo, también realista, ya que calificaba la situación del sector citrícola nacional y también el valenciano, implícitamente.

Como hemos venido diciendo en otras ocasiones, esta comisión no queremos convertirla, o al menos mi grupo, convertirla en otro informe de diagnóstico del sector, pues, por dos motivos: el primero para no acumularlo en la infinidad de informes existentes, y, segundo, para no hartar más todavía al sector, y la única forma de no caer en otra evaluación del sector es hablar de soluciones y no del diagnóstico.
Y le propongo un pequeño test ya que dos minutos dan para lo que dan, y ya que es un profundo conocedor del mundo citrícola, pues nos gustaría aprovecharnos.

Le menciono los principales problemas, algunos endémicos, que padece nuestra citricultura, y, si le parece bien, me responde con una solución concreta.
De hecho, mencionaré los tres pilares sobre los que debería de sustentarse el futuro sector, y me consta que recurre a ellos con bastante asiduidad.

El primero, el aumento de los precios de la industria.
Desde lo público, ¿cómo se puede ayudar para conseguir ese incremento de precios?

El segundo pilar, la eliminación de los protocolos, que ha dicho en su presentación, a la exportación.
¿Cuál es la fórmula más rápida, teniendo algunos acuerdos internacionales en vigor, algunos negociados a espaldas del sector, y están a plena capacidad?
Ha mencionado antes el de Sudáfrica, pero también el compañero Nadal el de Mercosur.

Y el tercero, la promoción de nuestro producto.
Esa misma cuestión se la he planteado al secretario autonómico de agricultura, que ha estado a primera hora pero no le ha dado tiempo a responderme, por lo que nos gustaría conocer si el objetivo debería ser impulsar la publicidad, en concreto en la figura de calidad diferencia que disponemos, que es la IGP de cítricos valencianos.

Y termino ya con una reflexión: España es el primer destino de la producción española de cítricos, y parece que es algo obvio pero no lo es tanto en otros productos.
Nuestro consumidor está mirando cada día más el producto local y de proximidad, y nuestras naranjas, como ha dicho al final, son de una excelente calidad, y creo que sería importante sacarle partido a esa obviedad porque parece algo de Perogrullo pero en ese quesito de porcentajes ha dicho que solo el 50 % es de exportación, ¿y si trabajamos en el otro 50 % un poco más?

Nada más.

Muchas gracias.

El senyor vicepresident:

Muchísimas gracias, señor Calvo.

Y ahora…

El senyor Borrás Escribá:

Es imposible, voy a contestar algunas cosas pero voy a hacer otra cosa, le voy a enviar a Beatriu…, algunas de las que no podré contestar hoy yo se las voy a enviar, ¿eh?

El senyor vicepresident:

Perfecto.

El senyor Borrás Escribá:

Bé, anem a vore.

Beatriu ha fet un comentari sobre l'Organització Mundial de Cítrics.
És mentira, no és Sud-àfrica la que la va impulsar, la va impulsar Freshfel, que és una organització on estan una sèrie d'empreses espanyoles i on jo he sigut, fins fa dos anys, el president de la comissió d'exportació, Ailimpo i un munt de països; però, al comité de gestió, em sap greu que no estiga ací Beatriu, no li va donar la gana entrar.
I ja està, punt i a la línia.
I no em pregunteu per què perquè no m'aclarisc

El que està clar és que si parleu del WAPA, que és peres i pomes, on està Prognusfruit, i on estan les cooperatives espanyoles a través de Copa-Cogeta presents; si parleu del AVO, Associació Internacional de l'Alvocat, on estan Trops i els principals productors d'alvocat d'Espanya.

Si parleu de l'ICO, que és el kiwi, on Kiwi Atlántico participa cada any; o si parleu del Congrés Internacional de Fruits Rojos, on estan tots els de Huelva.
O siga, no estar en companya de gent que, ojo, ells volen, com nosaltres, tirar-los al carrer d'un mercat, d'acord, però ells també volen que s'incremente eixe mercat incrementant el consum del producte.
Per tant, perdre l'oportunitat d'estar en eixos llocs és un error.
Que en realitat hauria de tindre el comitè de gestió o Intercitrus la presidència de l'Organització Mundial de Cítrics, això és deveres, però per això (inintel·ligible) …, que convences, que el comitè convenç la consellera que això som, i m'ho diuen a mi a la cara, que som uns…, mos fiquen d'alfombra perquè entre Sud-àfrica dins d'Europa, això és mentira.
Vos puc assegurar que jo sóc un defensor a ultrança de l'Organització Mundial de Cítrics i en absolut sóc un defensor que entre… No, ja m'heu sentit.
Per tant, això primer.

Vaig a contestar a la navelina, perquè m'ha fet gràcia.
Mire, en el món citrícola hi ha una cosa que és diu el mercat de futurs.
I vosaltres me direu: això està legislat?
No està legislat.
El mercat de futurs és el jefe de compres del comerç, que té una sèrie de corredors comarcals, que a la vegada els corredors comarcals tenen uns corredors en cada poble i se reunixen en els bars corresponents on se fan els tractes, però eixos tractes sempre se fan a futur.
Per què?
Perquè tu vens la navelina a la millor en juliol i és per a collir en novembre.
I en eixe moment eixe conglomerat ha decidit que el preu serà este.

Normalment el preu sempre funciona de la següent manera: el primer preu és l'últim de l'any anterior; punt, això és regla d'or, val.
Quan comença la campanya enseguida se veu si la campanya ja va.
Si la campanya va, doncs això aguanta.
Enguany havien entrat molts més nadorcott de Sud-àfrica, aparentment totes en el més d'octubre, Espanya en eixe moment estava iwasaki i estava fent les primeres clemenrubí, algunes d'elles algo seques.
Com això ho sabia la distribució, preferia mantindre el temps que poguera la nadorcott, que era millor que la iwasaki i algunes clementines nostres algo seques.
Val.
Però hi havia un 25 % menys de nulera, i a pesar que han entrat 20.
000 tones més de l'hemisferi sud, a pesar que s'han acumulat en el mes de setembre i octubre, resulta que enguany han pogut vendre les clementines 15 cèntims per dalt de l'any passat.
A la millor ha sigut sols perquè teníem el 25 % menys?
Podria ser, no ho sé, però han venut quan inicialment havia de ser al revés.

Què ha passat en la navelina?
Quan han tirat a collir ens hem donat compte que tenien dos calibres menys que l'anterior.
En realitat l'exportació s'ha venut quasi al mateix preu, preu per calibre, però com el calibre era inferior, el preu, el mix, el resultat era inferior; i damunt el que ha dit este senyor del PP, Barrachina, el que ha dit ell és de veres, resulta que l'increment de cost del cartró i de l'energia elèctrica probablement ha fet que el forfait de confecció de la navelina se n'ha anat a dos o tres cèntims per dalt de l'any passat.
Si abaixa el preu del mix, no preu per calibre, el mix, abaixa i damunt tens eixe cost, i estàs parlant d'un preu que era més o menys, vaig a dir-vos una xifra, 50 cèntims venda, mentre que en clemenules era 80 cèntims.
80 dóna per absorbir dos o tres, però 50… I enseguida què passa?
Que automàticament eixe mercat a futurs, que és eixe entorn, anem a dir, de bar, comença a repartir «que açò va mal, que açò va mal, que açò va mal», s'entra en una espiral de por, s'entra en una espiral, primer de por i després de pànic.

Aleshores què va a passar enguany?
Vosté ha dit una xifra que a mi m'agradaria firnar-la, 9 o 11 cèntims que ha dit, veritat?
Jo firmaria que la mitjana fóra de 12, me conformaria en això.
El problema seria que en eixe moment passaria el següent: les finques de 300 i 400 fanecades dutes de navelina d'Andalusia en 12 viuran i els camps nostres de 3, 4 i 6 fanecades, a no ser que el llaurador mig jardiner que va de cap de setmana i no compta les hores, pagarà guano, reg i tota la cantà; podia donar-se el cas que aquell plantara un poquet més, i ací este diguera: «A fer punyetes».

Perquè, tornant a la reflexió, el futur no és el del llaurador jardiner, que era mon era pare, que me va enviar a la universitat i només que tenia 70 fanecades en deu camps escampats, eh?
El futur és el llaurador empresari que ha de tindre almenys, ell, dos o tres tractors per no estar canviant el rotovàtor i l'arreplegador de llenya a cada moment i ha de ser capaç d'almenys tindre per davant, tornant al que heu dit abans, la dimensió que ha marcat la LEA, que per a la IGC ha marcat 400 fanecades.

El problema és que la LEA, que jo me l'he estudiat tres o quatre vegades intentant ficar en marxa alguna IGC, està, en la meua opinió, prou ben feta, i a la millor és hasta massa garantista en el que abandona el camp i li embruta de merda als veïns perquè ell no treballa el camp.
Però, clar, el problema de fons és que ahí te trobes que estem davant un problema mental, un problema mental de la nostra base productiva, que de la mateixa manera -i ara torne a lo de les cooperatives-, de la mateixa manera com en la Comunitat Valenciana teníem 93 cooperatives sòcies d'Aneecop en l'any 1992.
Jo li puc demostrar en documentació que jo ja llavors dia: «O 20.
000 o 25.
000 tones per magatzem o eixe magatzem no serà operatiu».
Dels 93 n'han desaparegut 60.
Dels 60 sols quatre o cinc han sigut fusions.
Els altres, el president, i estic ara immers en una, ara estic immers en la fusió de les cooperatives de Catadau, Llombai i Alfarp, tres poblets, tres cooperatives, a 500 metres un magatzem de l'altre, i vos puc assegurar que la frase del president és: «Preferisc que desaparega la cooperativa que me diguen que sóc jo el que ha tancat la cooperativa per fusionar-me en una altra».
Clar, ahí, ahí sí que me sent impotent, però impotent.

Promet que m'ho repassaré açò i algunes coses intentaré, però és que és impossible.

El senyor vicepresident:

Molt bé.
Moltíssimes gràcies per la seua il·lustrativa compareixença.
I ja mos passarà les respostes que han quedat pendents.

El senyor Borrás Escribá:

Sí, sí, sí.
Jo ho faig i vos ho envie.

El senyor vicepresident:

Molt agraïts, senyor Borrás, per la seua compareixença.

El senyor Borrás Escribá:

Val, gràcies, a vosaltres.

El senyor vicepresident:

Suspenem la sessió el temps suficient per al pròxim compareixent.

(Se suspén la reunió durant uns minuts)

El senyor vicepresident:

(Inoïble) … d'avui, i ja per acabar, l'última compareixent d'aquest matí és la il·lustríssima senyora Maria Dolors Parra Robles, com a directora general d'Internacionalització, de la Conselleria d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball.

Té el seu temps, que són quinze minuts, sí que li pregaria que s'ajustara el màxim possible.

Compareixença de la directora general d'Internacionalització de la Conselleria d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball, senyora Maria Dolors Parra Robles

La senyora directora general d'Internacionalització de la Conselleria d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball:

Doncs, en primer lloc, moltíssimes gràcies per convidar-me a aquesta comissió i per donar-me veu en participar.
La veritat és que m'apassiona el món del comerç internacional i espere que les meues aportacions siguen d'interés també per a la comissió.

Voldria començar explicant una mica quina és la meua doble tasca dins de la conselleria.
Per als que no conegueu com es dividix la Direcció General d'Internacionalització, per un costat, soc directora general d'Internacionalització dins de la conselleria mateixa, i hi ha un grup de funcionaris i funcionàries que treballen dins d'eixa direcció general, i, per altre costat, tenim l'Ivace, l'Institut Valencià de la Competitivitat Empresarial, on soc directora adjunta i on n'hi ha una àrea de l'Ivace que es dedica a la promoció exterior de les empreses valencianes.
Per això, m'agradaria diferenciar eixes dos parts de la meua tasca dins de la Generalitat.

Què contar-vos?
Dins de tot el que fem per al sector citrícola, per una part, m'agradaria començar per la part més senzilla, que és la Direcció General d'Internacionalització, on la majoria de les ajudes que donem són per a la promoció internacional de les empreses, i que les empreses comercialitzadores de cítrics poden demanar aquestes ajudes.
He fet èmfasi una mica en allò de comercialitzadores perquè, com sabeu, la majoria de les ajudes que donem van subjectes a minimis i estan excloses les empreses productores.
Aquestes empreses, com sabeu, tenen el seu propi paquet d'ajudes, que normalment van dins de la PAC, i estan excloses en les ajudes que estiguen subjectes al règim de competència per minimis; però, aquelles que són comercialitzadores sí que podrien demanar tot el que és el seu pla de promoció internacional, poden demanar quan van a fires, poden demanar els seus viatges comercials a l'exterior per a promocionar, podem demanar tota la part de màrqueting digital, etcètera, que puguen fer.
Per a la qual cosa he tret una mica les xifres, perquè vegeu que des dels últims anys tenim unes quinze, vint-i-dos empreses, catorze, segons l'any, que han demanat d'ajudes dins de la direcció general, de l'entorn de la comercialització on estan inclosos els cítrics.
Els hem subvencionat amb vora cent quinze mil euros, elles poden demanar fins a 100.
000, i els donem fins a 50.
000 euros, és el 50 % de la inversió que demanen.

Per altra banda, ja en la part d'Ivace, el que fem és que aquelles empreses, com el que vos estic dient, també va reflectit dins de les ajudes de minimis, volen que els ajudem a buscar clients en l'exterior, els podem ajudar i ho estem fent.
En els últims deu anys, hem tret la mitja, han sigut cinquanta empreses que han vingut a Ivace, antigament Ivex, per a demanar assessorament i els hem acompanyat en eixa recerca de clients internacionals.
A més a més, durant tot l'any fem campanyes d'eixida a fires internacionals del sector agrícola en general, i les empreses també que són comercialitzadores de cítrics poden sumar-se a les nostres accions.

Una vegada ja explicades eixes dos parts, una la que és promoció, visió estratègica, captació de clients, que la fem des de l'Ivace, i les ajudes des de la Direcció General d'Internacionalització, vos conte les novetats.
Fins ara, el que era campanya de promoció internacional de cítrics no hi ha registre, no s'havia fet ni en l'Ivex ni en l'Ivace, jo he demanat la informació i des de 2010, i abans han estat mirant els tècnics, no s'havia fet res, i des de 2019, que vos fique una mica en antecedents què passa ahí, doncs passen moltes coses, passa que comencen les exportacions a minvar, una, per tot el tema de Sud-àfrica, i per tot el tema del cas d'Airbus, vos en recordeu, ens fiquen els aranzels als Estats Units, i la Unió de Llauradors acudix a la meua direcció general molt preocupada i diu: hem de fer alguna cosa.
Les exportacions d'eixe any anaven a caure, del 2019, perquè a l'octubre del 2019 s'aplica eixe aranzel als Estats Units, i hem de buscar mercats alternatius per a eixa taronja.
I els dic, doncs, vinga, arremanguem-nos i anem a fer-ho, i ahí comencem campanyes de consum de cítrics a Europa.
I això és el que avui vull contar-vos.

Davant d'eixa emergència d'intentar pal·liar eixa caiguda de les exportacions que anaven a destinar-se als Estats Units, busquem el soci més immediat que era França, i era el mercat que més estava funcionant.
A gener del 2020, perquè era la reacció més pròxima, això passa a l'octubre del 2019, i a gener decidim fer, consensuada amb el sector, parlem també amb la conselleria d'agricultura, els pareix bé que siguem des de la conselleria d'economia sostenible qui liderem eixa campanya, decidim a França fer una campanya de «Fait le bon choix», com venia tot el tema de Sud-àfrica, no volíem dir: no consumiu taronges d'altres mercats, implícitament dient «faça la bona elecció», de València.
Per què?
Perquè en la mentalitat encara a Europa o quan eixim als mercats exteriors, quan parles de València o de les taronges, diuen: «¡Ah!
, sí, valencianes».
Això encara està, volíem reforçar eixa imatge.
D'on has de fer «le bon choix»?
De València.
Quant et diguen que són taronges valencianes, eixes són les que has de comprar.

I el que vam fer va a ser destinar uns trenta mil euros per a una campanya de consum a França, en diverses ciutats, en les parts de darrere dels autobusos.
En els autobusos de Lió i de Nantes, durant el mes de gener, es van passejar aquest tipus de publicitat.
Per què vam elegir eixes ciutats?
Perquè era on tenia el sector en eixe moment en la gran distribució les taronges ficades, és a dir, si tu a Nantes i a Lió estaves vegent els autobusos, n'hi havia una alta probabilitat que, quan anaren a comprar les taronges, en els supermercats tingueren les nostres taronges valencianes, perquè pense que quan anem a un lineal fica «Espanya», no fica «València», és difícil després identificar-les.
Aleshores, vam decidir, on les fem?
On n'hi haja més percentatge de taronja valenciana en estos moments, i vam decidir fer-los en eixes dos ciutats franceses.

Què va a passar?
La campanya va funcionar però arriba la covid, per a bé i per a mal ens va donar eixe gran salt a la digitalització que jo crec que va ser un encert.
Vam decidir al 2020 continuar eixa campanya que havíem fet al febrer, vam dir: ei!
, anem a continuar, però vam vore que Alemanya era qui ens estava donant resposta a la caiguda, tant de les exportacions dels Estats Units com el cas d'una altra exportació d'altres països tercers, com Egipte, el mercat Sud-àfrica, i vam decidir anar-nos-en a Alemanya a fer una campanya dins d'un panorama, d'una pandèmia mundial, i on no podíem rodar eixos autobusos que havíem fet rodar a França, replicar eixa idea de fer-la a Alemanya.
Vam decidir que seria tota digital, destinada a un sector molt segmentat de consumidors, que estigueren, una, en un estil de vida saludable, que tingueren interés per la cuina, que buscaren productes gourmet, ecologia, medi ambient, família, viatges, preocupació per la salut, i vam crear una etiqueta perquè volíem dir que el producte valencià, les taronges valencianes són «European food».
I sota eixe eslògan de «Menjar europeu» volíem donar d'una forma implícita moltes coses: que els tractaments fitosanitaris que se estan fent tenen la garantia europea; que tenim tota la normativa que la Unión Europea ens garantix per a vetlar per la salut de las persones que consumixen eixos productes, que tenen un paraigües que és l'europeu per a, igual que vam fer en la campanya francesa, dir: els altres que han d'entrar, de vegades, bé, estava tot el tema de Sud-àfrica que es ficava més productes fitosanitaris que tocava, etcètera, volíem arreplegar, sense dir-ho d'una forma molt directa, eixa garantia de qualitat del producte.
I això ho hem repetit a novembre i desembre de 2021; ara, a gener i febrer del 2022 estem en campanya, i està funcionant molt millor del que esperàvem, tenim quasi nou milions de visualitzacions de la campanya, i la idea és tornar a repetir-lo a novembre i desembre d'enguany, després, evidentment, de parlar amb el sector.

No sé si açò és una mica perquè vegeu els banners, el que ens ha passat l'empresa de publicitat, i no sé si em deixa entrar en el web, ací n'hi ha connexió a internet… Entraríem en una web on vos explica una història, no?
, de una cuna inigualable de la citricultura europea, vos dona totes les raons de per què té tal, i després un intent de conscienciar al consumidor que quan vaja al lineal pregunte per les taronges valencianes, intentar que es cree eixe boca a boca de quan vages a comprar pregunta per les taronges valencianes i compra eixes.

Estem intentant millorar eixa campanya per vore quanta gent de la que entra…, punxa el banner, se li obri la web on s'explica la campanya, realment se l'està llegint i podem captar-la per a tindre més (inintel·ligible) … i fer alguna cosa amb aquesta gent que està interessada, doncs portar-los que coneguen el camp valencià, explicar-los de primera mà com es tracta la taronja ací, i que quan se'n vagen facen el boca-orella, que continuem treballant en tots els (inintel·ligible) … que puguem treballar ahí.
Com vos dic, no s'havia fet res per part de la conselleria, ni de l'Ivex, ni de l'Ivace, en temes de sensibilització de consum, i va ser arran de tots eixos impediments que vam decidir que sí que apostàvem per campanyes de publicitat.

Després, jo vos havia preparat una mica una relació d'exportacions de cítrics, si voleu la comentem, jo crec que la persona que ha parlat abans ho ha explicat molt bé.
Dir-vos que des de la direcció general també estem treballant tot el tema de la defensa comercial a Europa, que era una cosa que no s'estava fent en la Generalitat i jo crec que és un tema molt interessant a tractar, i una cosa a remarcar que a la millor en la transposició no sé si ha quedat clar, és que quan mirem les xifres d'exportació hem d'anar una mica amb cura, perquè quan les mirem des d'Espanya, quan exportem a la Unió Europea, encara que apareguen com a Espanya, pot ser que l'origen siga Sud-àfrica.
Aleshores, compte!
quan comparem les dades que vos aporten a la comissió perquè, segons com es faça l'anàlisi, no serà del tot correcte; si agarrem les importacions de la Unió Europea, Sud-àfrica sí que apareixerà, però quan les agarrem des d'Espanya cap a Europa, moltes d'eixes exportacions espanyoles poden tindre origen d'Egipte, de Sud-àfrica o de Brasil.
No sé si m'explique en això.
Després, voreu que quan agarrem les exportacions europees de cítrics dins d'Europa, el segon exportador són els Països Baixos, quan no són productors, i Alemanya, per això, perquè estan arreplegant eixes comercialitzadores que no són productors.
Aleshores, aneu en cura també en això i res.

Jo ací deia que el valor de les exportacions s'ha incrementat un 64 % en els darrers vint, però això té truc, perquè sí que haurem incrementat les exportacions però d'on, encara que apareguen com espanyoles haurien de vore realment l'origen.
Hem perdut pes en el total de l'exportació de la Comunidad Valenciana al exterior, i la Comunitat Valenciana es manté com la primera regió espanyola més exportadora de cítrics, malgrat tot el que hem vist anteriorment de l'anterior company.

Ací vos fem una evolució del comerç exterior, i el mateix, moltes d'eixes xifres darrere no serà producció valenciana.
Vos fica una mica on havíem exportat, més o menys, Alemanya, França, Regne Unit, Països Baixos, Europa continua sent un dels principals mercats per a nosaltres.
I el que volia que véreu, no?
, especialment el cas de les importacions sí que queda claríssim que països que no pintaven res a l'hora de la importació -açò són valencianes-, on ara Sud-àfrica, Egipte, Països Baixos i Marroc apareixen com a principals socis per a nosaltres en la importació.

I ja quede a la vostra disposició per al que necessiteu.

El senyor vicepresident:

Moltíssimes gràcies per haver-se adequat al temps que li pertocava.

Bé, ara és el torn dels grups polítics.
I comença, en esta última ronda, la senyora Beatriu Gascó, en nom d'Unides Podem, per dos minuts.
Quan vullga.

La senyora Gascó Verdier:

Gràcies, president.

Moltíssimes gràcies, senyora Parra, per la seua compareixença i les dades i l'esforç que s'està fent des d'esta direcció general.

M'agradaria saber quin és el pressupost que s'ha destinat a les campanyes de França i Alemanya.
Jo sóc mig francesa, i no entenc molt bé el que vosté ha dit que la taronja valenciana anava (inintel·ligible) …, perquè se suposa que no se concentra en dos ciutats, anirà per tot el país, perquè jo, que sóc del sector a més agrari i que he treballat en exportació, sé que els que importen després vénen allà on poden i no saben moltes voltes el mateix camió pega vint voltes el mateix dia, amb la qual cosa no se sap on acaba.
Per això no entenia molt bé la selecció de les dos campanyes.

I la d'Alemanya he entés, si he entés bé, és una campanya que es fa en xarxes socials, perquè és una publicitat, he entés, que parla de «Sabor i salut», no?
, sobretot, i a quin públic, bé, va dirigit al públic general, m'imagine, perquè estarà l'increment del consum.
Entenc l'esforç que s'està fent i està visió positiva, donat que venim del zero, del nul, de la nul·la inversió abans, però sí que m'agradaria saber si pensa que necessitem invertir més, quins resultats s'estan veient reals, és cert que fa molt poc que han començat estes campanyes, estem parlant de 2020 i de 2021, però si ja tenen xifres que puguem corroborar la importància de continuar invertint en campanyes com aquestes.

És que, efectivament, a principi del segle XX hi havia campanyes molt importants del Ministeri d'Agricultura i d'altres entitats promovent el consum de taronja valenciana en tota Europa, quan no existia la Unió Europea, etcètera.
Amb la qual cosa és cert que és un esforç que s'ha deixat de fer.

I, per últim, m'agradaria saber de quina manera els protocols dels quals parlava el senyor Borrás, que ens permetrien anar més enllà d'Europa, si la seua Direcció General d'Internacionalització està treballant junt amb els ministeris espanyols, el de Consum i el d'Agricultura, per veure com anul·lar eixos protocols per a poder abastir altres països, més enllà de la Unió Europea.

Moltes gràcies.

El senyor vicepresident:

Moltíssimes gràcies.

I ara és el torn del senyor José Luis Aguirre, en nom de Vox Comunidad Valenciana.
Por un tiempo de dos minutos.
Cuando usted quiera.

El senyor Aguirre Larrauri:

Muchas gracias, presidente.

Gracias, señora Parra, por su comparecencia.

Pues, efectivamente, yo creo que un poco hemos dado en el clavo.
Estamos hablando todo el rato que dedicamos a exportaciones a la Unión Europea en torno al 92 %, no sé si es exacto.
Y, sin embargo, a países terceros es testimonial.

Evidentemente, nos han explicado antes los grandes problemas que tenemos con esos protocolos para superarlos, y creo que deberíamos trabajar en eso, porque evidentemente parece que es excesiva la dependencia en el mercado europeo, la dependencia que tenemos con nuestros cítricos respecto al mercado europeo.
Entonces, sí quería, pues eso, ver la posibilidad, si nos puede incidir sobre las gestiones que se pueden estar haciendo en ese tema, además de la publicidad, pues supongo que de la mano del ministerio y de la conselleria correspondiente.

Desde luego, habría que enfocar eso a diversificar estos mercados, porque tenemos una oferta citrícola pues importante.
Entonces, no sé si es posible, sabemos que hay mercados que por problemas políticos nos afectan a los agricultores, como el cierre del mercado de Rusia, el conflicto de Ucrania y el problema que teníamos con el mercado británico al salirse de la Comunidad Europea, que prácticamente absorbía toda la primera naranja, la satsuma, etcétera.

Entonces, en resumen, vamos, sería ver qué propone para mejorar la situación citrícola de estos productos, que desde su punto de vista entiendo que sería esa comercialización, esa apertura de mercados, o que nos contara un poco lo que están haciendo y cómo cree que se puede mejorar.

Muchas gracias.

El senyor vicepresident:

Muchísimas gracias.

Y damos paso ahora al senyor Josep Nadal, en nom del grup Compromís, per un temps de dos minuts.

Perdó, perdó.
Perquè vegen que no és una qüestió ideològica.

Bueno, señor Eduardo, perdone usted, y tiene dos minutos para su exposición.
Disculpe.

El senyor Del Pozo Querol:

Muchas gracias, señor presidente.

Y muchas gracias, señora Parra.

A mí me gustaría preguntarle si de verdad tienen éxito estas campañas de publicidad que usted hoy ha traído aquí, porque antes nos han dicho que se reduce el consumo, el consumo de la naranja por parte incluso de los españoles y de los consumidores de la Unión Europea.
Es decir, qué resultados están dando estas campañas de publicidad cuando realmente reduce el consumo de la naranja en los clientes.
Y si cree de verdad que el consumidor sabe diferenciar el producto, porque al final es muy importante.
Y cómo podríamos nosotros, los valencianos, diferenciarnos para ganar más calidad y para ganar más valor.

Después, me gustaría que mencionara a ver cómo realizan esas campañas de publicidad, a qué empresas, qué coste tienen, si les proporcionan informes sobre los resultados que tienen estas campañas de publicidad.

Y luego, por otro lado, me gustaría preguntarle qué podemos hacer para no depender tanto del mercado europeo, porque estamos totalmente sometidos al mercado europeo.
Qué acciones están ustedes llevando a cabo.
Qué medidas están haciendo ustedes para no tener esa dependencia.
Y si, por supuesto, están llevándolas de la mano con el sector.

Después, qué previsiones tienen ante la tensión que está produciéndose entre Rusia y Occidente.
Y también, qué consecuencias tiene en este caso la decisión de imponer a terceros países el tratamiento en frío.

Por otro lado, respecto al Ivace, qué acciones en concreto está realizando para ayudar a nuestras empresas valencianas a exportar.

Y, por último, preguntarle cómo está afectando la plaga del cotonet a las exportaciones de los cítricos valencianos.

Gracias.

El senyor vicepresident:

Muchísimas gracias.
Perdonen y miren con benevolencia hacia esta presidencia, pero después de cuatro horas y media, y la bisoñez, pues no, no ha sido con intención.

Bé, dit açò, li done la paraula al senyor Josep Nadal, en nom del grup Compromís, per un temps de dos minuts.
Quan vullga.

El senyor Nadal Sendra:

Moltes gràcies, senyor president.

Moltes gràcies, senyora Parra, per la seua exposició.
Han quedat clares algunes coses que pense que són importants.

Abans de res, agrair-li la defensa comercial que fa dels nostres cítrics a Europa.
Agrair-li també les campanyes de promoció.
És curiós perquè ací nosaltres solen donar per fet que no és fan campanyes de promoció.
Però m'ha semblat molt interessant, sobretot m'ha semblat molt interessant el lema del «European food», com que els cítrics valencians són els cítrics europeus i el cítric bo i saludable, no?
m'ha semblat molt interessant.

Però després ha dit vosté algunes coses que també crec que són interessants.

M'agradaria que mos explicara quina ha estat l'agenda de contactes que ha tingut vosté en l'àmbit europeu per defendre els interessos del sector citrícola valencià.

Dins d'esta agenda, i per descomptat, quin creu que és el principal obstacle per a demanar la clàusula de salvaguarda per a les nostres produccions davant dels tractats internacionals.
El ministre Planas una volta va vindre i va dir que és que no tenien prou informació per a donar a Europa, perquè justificara l'aplicació de la clàusula de salvaguarda.
I vosté, per un costat, estem demanant i parlant tot el matí que s'hauria d'implementar un registre de contractes per a saber el que n'hi ha; però també vosté obri un altre flanc, i és que diu que no mos podem fiar de les dades d'exportacions que estem donant tot el matí, que van a Europa, perquè, malgrat que el 64 % es diu que si s'augmenten les exportacions, clar, si no sabem realment si són d'ací o vénen del nord d'Àfrica o venen de Sudàfrica, realment, no sabem molt bé al que estem jugant.
Això, evidentment, seria un altre greuge a l'hora de demanar la clàusula de salvaguarda, perquè si les exportacions no han baixat, sinó que han pujat perquè vénen de fora, és pràcticament impossible demanar-la, no?
En això doncs també era curiós allò que Països Baixos siga una potència exportadora de cítrics, quan allí no se'n poden fer.

La pregunta també seria: creu vosté que es pot avançar en les exigències de les etiquetes dels productes perquè indiquen, efectivament, el país de producció de la fruita i no de l'empresa que el prepara i l'importa?

Quines propostes es farien per a solucionar açò que realment vosté ha dit ací, i que realment mos sembla una de les coses més importants que s'han dit en esta comissió.
Si no sabem les dades d'exportació realment quines són, si, com jo he dit abans, em toca un amic meu, que treballa en un magatzem, i em diu: més de la meitat del magatzem està ple d'unes taronges que ahí posa Nefertiti, que vénen d'Egipte.
Però, clar, si eixes taronges després compten com a valencianes, quan diem que estem defensant les taronges valencianes, a què ens estem referint, no?

Moltes gràcies.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies, senyor Nadal.

Ara és el torn del senyor Miguel Barrachina, en nom del grup Popular.

El senyor Barrachina Ros:

Moltíssimes gràcies, senyora Parra, per la seua documentada exposició.

Volia fer-li una pregunta.

Los problemes habituales de oferta y de encarecimiento de nuestros costes que padecen diariamente los citricultores valencianos, hemos escuchado en anteriores intervenciones un problema, no solo de oferta, sino de demanda, de caída en el consumo, singularmente en España y, en lo que a usted respecta, en su ámbito competencial, fuera de España, en el ámbito internacional.
Y celebramos, naturalmente, cualquier campaña de promoción de nuestros productos por nosotros y por ellos, para que sepan y disfruten de los mejores productos del mundo, que son los nuestros y los más seguros.

Yo recuerdo campañas de todo tipo y por parte de todas las administraciones a lo largo de mi vida.
Sin embargo, he escuchado que hay algunas que son novedosas y, si fuese así, lo celebro.
Y me gustaría conocer sus perspectivas.
Es decir, este año, y dado que nosotros estamos enclavados en la Comisión de Agricultura y no conocemos tanto sus compromisos en el ámbito de la Conselleria de Economía, sus perspectivas para estas futuras campañas y para el actual ejercicio, y la progresión o la regresión, si la hubiese habido, en la promoción y en las campañas que singularmente en favor de los cítricos, pero también del conjunto de la agricultura valenciana se producen en el conjunto de la Unión Europea o fuera de ella, ¿no?
, en todo el ámbito internacional.

Reiterándole de nuevo mi agradecimiento, concluyo.

El senyor vicepresident:

Moltíssimes gràcies, senyor Barrachina.

I ara sí, és l'última intervenció, per part dels diputats.

En nom del grup Socialista, té la paraula la diputada senyora Sabina Escrig.
Dos minuts.

La senyora Escrig Monzó:

Moltíssimes gràcies, president.

Benvinguda, directora general, i moltíssimes gràcies per la seua intervenció, perquè ha sigut molt il·lustrativa, i és deveres que hem escoltat qüestions molt interessants, com el que ha explicat el portaveu de Compromís sobre l'exportació de les nostres taronges, si són nostres o no són nostres, que això és molt important.

Durant aquest matí hem estat escoltant diferents compareixents i crec que la tònica general, o el resum que podríem fer, és que la situació és complicada, però sobretot és complicada per al nostre sector perquè no juga amb les mateixes condicions que altres països productors, i és que juguem en desavantatge.
Aleshores eixes campanyes que vosté ens ha explicat jo crec que és una ferramenta més, una ferramenta més, però encara falta molt més per a impulsar el nostre sector.

Però tampoc vull deixar a banda, jo crec que l'esforç titànic i econòmic junt amb el sector que ha fet el govern del Botànic, que s'ha fet des de la Conselleria d'Agricultura, però també des de la seva conselleria que vosté representa.
Aleshores no hem d'oblidar tot el que s'ha fet i el que s'està fent, perquè això serà l'anàlisi i les conclusions que farà aquesta comissió per a buscar aquelles mesures o trobar aquelles mesures per a beneficiar el sector citrícola del País Valencià.
Aleshores, si li dóna temps, perquè vuit minuts per a contestar és impossible, si li dóna temps.

A mi el que sí que m'agradaria saber és el que se va trobar vosté quan va ser nomenada, d'ara fa sis anys i mig, directora general respecte al punt en què estem ara en la internacionalització respecte al sector citrícola.

Moltíssimes gràcies.

El senyor vicepresident:

Moltíssimes gràcies, senyora Escrig.

I ara sí que, per a finalitzar aquesta comissió d'avui, per temps de vuit minuts, té la paraula la senyora Parra.
Quan vosté vullga.

La senyora directora general d'Internacionalització de la Conselleria d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball:

Moltíssimes gràcies.

Vaig a intentar sintetitzar tot per blocs, voré si no me deixe res.

Comence, si voleu, per la part de la campanya de comunicació.
Ràpid.
La campanya de comunicació va iniciar-se a França i en eixes dues ciutats: una, perquè no teníem diners suficients per a fer-la en tota França, només teníem 25.
000 euros, és ridícul, el meu pressupost anual és de 300.
000 euros per a promoció de tots els sectors valencians.
Vam intentar fer eixe esforç, em sap mal, però va ser aixina, van decidir on hi havia més presència per part de les cooperatives, ens van donar cinc, cinc ciutats, vam intentar eliminar les grans ciutats, com Lyon i París, perquè sinó el pressupost en autobusos ens arribava a dos carrers.
Aleshores vam pensar que eixes ciutats eren interessants per relació qualitat-preu i vam apostar per ahí.

Després les altres campanyes en digital són de 30.
000 cada vegada que fem eixe mes de campanya.
És una campanya de compra programàtica, que vol dir que a les persones que hem dit que complixen amb eixos interessos els apareixerà eixe bàner, és a dir, persones que la intel·ligència artificial detecta que tenen interés perquè en Pinterest estan buscant temes de salut i covid, cuina, naranjas, Espanya, naranjas, me preocupa la salut, li eixirà un bàner, i eixe bàner que vos he dit d'orange ta-ta-ta-ta… I després analitzem qui del que ix eixe bàner ha punxat.
Això és el que vos dic que hem arribat a 9 milions de persones o 9 milions de clics, no de persones, a la millor la mateixa persona ha clicat moltes vegades.
I ara estem analitzant, justet demà tinc en la reunió en l'empresa que és una adjudicatària, tots els anys fem una licitació de comunicació per a tot el que fem en Ivace, i és la que guanya, és la que ens fa la compra de l'espai en els mitjans de comunicació.
Ells el que han fet en eixa subhasta de compra programàtica fan com d'intermediaris, diuen, volem 30.
000 euros en estos perfils, i són ells els que s'encarreguen, i ens fan després l'anàlisi.
I demà tinc la reunió per a avaluar què hem de fer per a millorar, per a tindre més clics o per a intentar tindre like concrets, perquè jo puc saber què hem arribat a 9 milions de persones, que són no sé quantes dones, no sé quants hòmens, en estos mitjans de comunicació i en estes característiques, però després què fem?
com fem que siguen partícips nostres perquè continuen promocionant això?

Incrementar el consum de cítrics?
És la nostra aposta.
És complicat?
Bé, ho estem intentant.
Què passa en Europa i també en casa nostra?
Que degut que ara és més fàcil tindre de productes alternatius al consum de cítrics, i no vaig a posicionar si és bo o és dolent els tractats de lliure comerç, bla, bla, bla, eixe és un altre discurs que podem parlar en una altre moment.
Ara se dóna que en Europa, en Espanya, anem a comprar al lineal i tenim raïm de Perú, no sé, pinya de no sé què, cireres de Xile.
I nosaltres a la millor sí que estem conscienciats, pues diu, pues jo fruita de temporada.
Però això no té per què tindre un en França, un en Polònia ni un altre en el Regne Unit.
Va i diu: hui m'abellix menjar-me açò, i s'ho compra i punt, no mira d'on és.

Aleshores això què fa?
Que tingues més competència a l'hora que un consumidor elegisca una taronja.
Aleshores hem de continuar matxacant el missatge que el consum de les taronges és bo per açò, per allò, per l'altre i perquè és un tema de ficar en valor el producte front a uns altres, no per l'origen del producte, sinó per les pròpies condicions de les mandarines.

Com podem incrementar que siguen les valencianes les que se consumisquen?
Una, a mi el que em preocupa és que se menge taronja, que en Europa qui vaja a lineal demane la taronja, i després apostar que a les nostres cooperatives, els nostres comercials, les comercialitzadores, siguen els primers en buscar eixos clients en el mercat i reforçar la idea que, evidentment, si és de València que els continues donant quan diguen: naranja, valenciana.
Que te'n vas a la Xina: ah!
, naranja, valenciana.
Tornar a matxacar eixa idea.

Perquè al final quan vas al lineal l'origen en el lineal sí que està, diu Spain, o Espagne o on estigues.
On no ho diu és en les dades estadístiques de duana, en la duana, quan diem València…, perdó, en València t'eixirà valenciana en l'exportació, però serà d'un altre lloc.
En el lineal sí que te diu Espanya.
Ahí serà molt difícil que diguem de València, has d'apostar, o per una denominació, una IGP, o qualsevol altre tipus d'estratègia.

Quant al tema de la campanya de comunicació, evidentment s'ha de reforçar el pressupost.
Com vos dic, enguany seran 60.
000 euros.
Si tinguérem més diners doncs evidentment podríem fer més coses, però és on arriben els diners.
Sé que des de la Conselleria de Cultura o des d'Intercitrus, etcètera, abans teníem diners per a fer campanyes de posicionament.
Vull dir, que hem d'intentar sumar tots, entre tots els poquets diners que tinguem, doncs intentar apostar per continuar eixes campanyes de promoció.

Jo crec que s'ha avaluar tot el que se fa per vore si efectivament s'està tenint impacte o no, en això estem, i sinó millorar-lo.
Vull dir, hem de ser autocrítics, i jo crec que ara hem arribat molt millor en esta campanya, que no en la dels autobusos, perquè no podíem mesurar en una campanya de presència d'autobús tu no saps quantes persones han llegit o han mirat l'autobús en la pancarta.
Ara sí que te dona peu a tindre indicador.
Jo crec que en això sí que hem millorat.

Després el tema dels protocols.
Això és així.
Vull dir, quan se negocien els tractats de lliure comerç, justet en el capítol de l'agricultura, si sabeu, se negocia en conjunt en els nous tractats de lliure comerç, ja s'inclou agricultura, indústria, tot dins de la mateixa partida, i això és tradicional des de fa molts anys, no és d'ara, vull dir, sempre s'ha negociat, perquè abans no s'incloïa l'agricultura dins dels tractats de lliure comerç i se feien protocols.
Això s'arrossega i amb els nous tractats de lliure comerç se continua la mateixa dinàmica.
Cada país de la Unió Europea ha de negociar els seus propis protocols per a l'exportació en eixos mercats.
La justificació és per què s'entén que en les plagues o característiques -jo done l'explicació que diuen, eh- de cada país pot ser diferent a l'afectació en el mercat en concret.
Per exemple, Estats Units pot dir que a la millor les condicions del camp valencià no és el mateix que el camp d'Itàlia, perquè no el considera un país com a todo, como un territorio único, considera que cada país s'ha tractat d'una manera singular.
Però això ve heretat de conforme negociaven abans perquè separaven la partida agrícola dels tractats.
La reflexió, bé, crec que estem en una altra dinàmica, és moment de revisar això.

El que ha dit l'altra persona que ha parlat abans de mi, jo crec que si no hi ha protocol no pots exportar, hauria de revisar-me eixa part en la legislació.
Si no hi ha protocol, per exemple, el caqui està ara en revisió en el protocol de Xina, perquè si no hi ha protocol no pots enviar caqui.
Aleshores, entre no poder enviar i poder enviar, evidentment preferim tindre un protocol.

Nosaltres en el tema dels protocols no hem entrat, hem entrat en una cosa que no s'estava fent -i aixina també conteste una mica com me vaig trobar les coses quan vaig arribar-, no hi havia ningú que avançara el posicionament de la postura valenciana als sectors productius, ni als ministeris, ni la Comissió Europea.
És a dir, eren reactius.
Quan ja anàvem a ratificar el Tractat de lliure comerç, estàvem a favor o en contra.
Ja arribàvem tard, tu vas a votar ja un text definitiu.
Aleshores vam decidir: canviem la mentalitat i els que estan en negociació anem a fer la pressió per a, una, que els interessos, que el que mos va bé a nosaltres estiga liberalitzat per a les importacions i el que mos va malament que mos entre doncs que li fiquem traves allà on no volem.

I després, en els tractats de lliure comerç n'hi ha un annex curt, llista curta, que es diu de denominacions d'origen, que s'ha de treballar ja, perquè després quan vas a votar ahí ja no pots ficar res més.
I vam intentar fer eixe treball.
Vam crear, el 6 de setembre de 2019, vam crear la comissió de seguiment per a la defensa dels interessos dels sectors productius valencians.
I el que fem ahí, des de la direcció general, és avaluar quina és la nostra postura ofensiva i defensiva, i li la fem saber al ministeri perquè el consejero de Comerç que tenim en la REPER per part del ministeri, almenys els valencians li hem dit el que volem i esperem que això se defense quan se'n vagen a les negociacions d'Espanya.
I quan ell vaja a dir: pues, como España no quiero que tal, tal, tal.
Ell ja té la nostra, després el que fem és parlem en ell, això com ha anat, en el de Nueva Zelanda, en Mercosur, en tants, estem dialogant, no?
, constantment per vore com van eixes negociacions.
Perquè després Espanya, o té pes, o no té pes o això ja són temes més polítics.
Però això que no s'estava fent, ara s'està fent dins de la direcció general.

És cert que qui envia la llista curta de les denominacions d'origen i de productes agrícoles és la Conselleria d'Agricultura, però és veritat que ells també formen part d'aquesta comissió i intentem sensibilitzar perquè eixa llista s'intente ampliar cada vegada més.
(Pausa)

No sé si me deixe algo?

Després me preguntaveu també pel tema de l'Ivace i les campanyes que anàvem a treballar quan a continuar en la diversificació dels mercats, que érem molt dependents d'Europa.
Fem una reflexió, quan a una empresa li dius on vols anar a vendre, «on més fàcil me siga», això el primer.
Ara, és veritat que el mercat europeu, com s'ha dit abans, són molts països, és un mercat molt gran.
No passa res tindre una forta dependència si dins de la Unió Europea els països estan ben repartits.
No pensen que és roín vendre en la UE com a sigles, el que dóna por és dependre de França o dependre d'Alemanya o dependre d'un únic país.
El que hem de lluitar és que eixa diversificació dins de la UE siga més real.
Hui per hui, França i Alemanya no hi ha problema.
Regne Unit hem estat bé, el Brèxit jo tenia més por que ens poguera fer més mal, però ho estem portant bé.
Però com pot ser que en Bèlgica no tinguem un pes significatiu i el tinga els Països Baixos?
És que no s'entén que en els mateixos Països Baixos no tenim pes perquè s'ho mengen els propis importadors, no?
Aleshores, això sí que és preocupant, de com poder fer créixer eixe consum, que sí que consumix taronja i mandarina, però que no és nostra.
Aleshores en això sí que estem treballant, estem treballant en vore en les oficines comercials d'eixos països com poder conscienciar al consumidor que s'ha de demanar eixe producte de quilòmetre zero europeu, eixe «European food» del què estàvem parlant.

El senyor vicepresident:

Molt bé.
Moltíssimes gràcies per la intervenció.

I amb aquesta, donem per finalitzada la sessió d'avui.
Els emplace al proper dilluns.

La senyora Escrig Monzó:

President, una qüestió.

Seria possible demanar els compareixences els powerpoints que han anat posant.

El senyor vicepresident:

Ja se'ls hem demanat i els penjaran en jurídics de tot allò que puguen aportar.

La senyora Escrig Monzó:

Moltíssimes gràcies.
Aleshores ja està, moltíssimes gràcies.

El senyor vicepresident:

Bé, la qüestió, que és closa la sessió i quedem el dilluns, dia 14.

(S'alça la reunió a les 14 hores i 55 minuts)