Untitled Document

<!--
body {
color:black;
}
.text1 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:12px;
font-weight:bold;
text-decoration:none;
color:black;
}
.text2 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:12px;
text-decoration:none;
color:black;
}
.text3 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:12px;
font-weight:bold;
font-style:italic;
text-decoration:underline;
color:black;
}
.text4 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:12px;
font-style:italic;
text-decoration:none;
color:black;
}
.text5 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:12px;
font-weight:bold;
font-style:italic;
text-decoration:none;
color:black;
}
.para1 {
text-align:justify;
}
.para3 {
text-indent:35,4px;
text-align:justify;
}
-->



Comissió d'Agricultura, Ramaderia i Pesca
realitzada el dia 28 de febrer de 2007.
Comença la reunió a
les 11 hores i 2 minuts.
Presidix la il·lustre diputada senyora
Dolors Pérez i Martí.
Reunió número 11.

Pregunta 41/07 al conseller d'Agricultura, Pesca
i Alimentació, senyor Juan Gabriel Cotino Ferrer, sobre unes
declaracions del president de la Junta d'Usuaris del Vinalopó
en relació amb l'aigua del riu Xúquer, que formula el
diputat Antoni Lozano i Pastor del GP Socialista (RE número 62.
431).

La senyora presidenta:

Bon dia, senyores diputades i senyors diputats.

Anem a iniciar aquesta Comissió
d'Agricultura Pesca i Alimentació.

Si ho té a bé la senyora
secretària comprovarà si hi ha quòrum.

(El senyor secretari passa llista per tal de comprovar
l'existència de quòrum)

Gràcies, senyora secretària.

Primer punt de l'ordre del dia: lectura i
aprovació, si escau, de l'acta de la comissió anterior.
Si tenen vostés a bé supose que se l'han repassada i si
ho consideren, per assentiment, podem donar-la per aprovada.
Vostés
diran?
Senyor Soler, sí; senyor Lozano, també.
Moltes
gràcies.
Queda aprovada l'acta anterior.

La senyora presidenta:

Passem primer punt de l'ordre del dia, que
és la pregunta 41/07, que formula l'il·lustre diputat
del Grup Socialista, el senyor Lozano.

Senyor Lozano, té vosté la paraula.

El senyor Lozano i Pastor:

Gràcies, senyora
presidenta.

Senyor conseller, el passat 21 de novembre de 2006, el
senyor Andrés Martínez, president de la Junta d'Usuaris
del Vinalopó, l'Alacantí i la Marina Baixa, en la seua
compareixença davant la Comissió de Peticions del Parlament
Europeu va definir l'aigua del riu Xúquer com a verí,
donant a entendre que els cultius que es reguen amb ella no són
aptes per al consum.

Vista la importància que té que els
responsables de les administracions, en este cas l'agrària, no
desmentiren estes afirmacions i que no va haver cap comentari, que este
diputat almenys conega per part del conseller d'Agricultura,
m'agradaria saber quina opinió li mereixen les declaracions
fetes per este senyor.

Moltes gràcies.

El senyor conseller d'Agricultura, Pesca i
Alimentació:

Moltes gràcies,
senyor Lozano.

Vosté sap, com jo crec que sabem tots, que
l'aigua de qualsevol riu és de més qualitat quan
més prop del naixement està i de menys qualitat quan
més en la desembocadura està.
Jo crec que la pregunta que
vosté em fa va al voltant de la defensa que el president de la Junta
Central d'Usuaris del Vinalopó, de l'Alacantí i
de la Marina Baixa, que representa tant l'aigua que es va a consumir
per al reg, com l'aigua per al consum humà, defenia la presa
d'aigües per al transvasament del Xúquer al
Vinalopó per Cortes de Pallás.

Eixa presa d'aigua que, com vostés
comprenen, tenia els seus estudis corresponents mediambientals, els seus
estudis quant a les possibilitats que sempre que hi hagueren sobrants en el
Xúquer es podia traslladar eixa aigua al Vinalopó amb els
acords que tots coneguem, és una aigua que tots coneguem, i
així està reconegut, de més qualitat quan més
d'alt l'agarres.
Eixe és el fet.

Per tant, jo crec que les declaracions del president
de la junta central d'usuaris es marcaven en una actuació,
podíem dir més o menys encertada, però per a la
defensa de la presa d'aigua perquè poguera servir per al
consum humà, que en la presa que, pareix ser que ara està
decidida, segons els estudis no val per a consum humà.

(Ocupa la presidència la vicepresidenta, senyora
María del Carmen Nácher Pérez)

La senyora vicepresidenta:

Moltes gràcies,
senyor conseller.

Te la paraula el senyor Lozano.

El senyor Lozano i Pastor:

Senyor conseller, la
veritat és que em deixa més preocupat que abans estava,
perquè jo creia que tan sols havia sigut un oblit o, en tot cas, una
apreciació que no compartim la va preferir callar.
Però donar
els arguments que hui me dóna vosté, la veritat és que
m'ha deixat molt preocupat.
Perquè me fa l'efecte que
vosté no és el conseller també de la Ribera i a mi que
de veritat també m'agradaria que ho fóra de la meua
zona; no de la meua zona sinó d'una part important
d'esta comunitat.

I me preocupa especialment la Ribera, perquè,
clar, la seua capacitat d'opinar i fins i tot interpretar i manipular
quan els interessa tot allò relacionat amb l'aigua, cal vore
com en la comissió de la sequera no deixaren que personalitats, que
no eren del seu parer, les vetaren per a comparéixer en la
comissió.
O siga, que l'efecte que me dóna és
que una vegada més estan jugant a una part i no al tot.

Per contra, comprovàrem com el conseller no
exercia per tots els territoris ni per totes les persones de la Comunitat
Valenciana.
I, al nostre paréixer, no deia absolutament res
d'unes opinions que tan de mal podien i han fet als interessos
econòmics de la Ribera Alta i Baixa.

Senyor Cotino, els cultius de la Ribera del
Xúquer tenen un merescut prestigi internacional, fruit del bon saber
fer dels llauradors i dels recursos naturals utilitzats.
I quan dic dels
«recursos naturals i utilitzats» me referisc, perquè
vosté sap que en les anàlisis que se feien de les aigües
en la presa de la Marquesa eren d'una qualitat òptima per a
regar.
I, lògicament, haurà d'explicar vosté
perquè eixa aigua és bona per als llauradors de la Ribera
Baixa i Alta i no és bona per als del Vinalopó.

Estos productes, senyor conseller, són
exportats a tot el món, com vosté sap, constituint un sector
estratègic per a la Comunitat Valenciana.
Les declaracions del
senyor Martínez han ficat dubtes sobre la qualitat i seguretat dels
cultius que es reguen en aigües del riu Xúquer, així com
de la professionalitat de les cooperatives i altres agents que intervenen
en la producció, distribució i comercialització.
Perquè, a més, li ho recorde en esta cambra, les declaracions
les va fer en el centre d'Europa, allà on més
s'estan consumint estes produccions.

Vosté, senyor Cotino, ha de ser el conseller de
tots, com abans li he dit, també de la gent de les riberes.
Vosté ha de desmentir, amb rotunditat, estes declaracions i
inclús hauria de fer alguna cosa per restablir els danys que han
produït aquestes manifestacions tan impròpies
d'algú que diu representar els regants del Vinalopó i
d'Alacant.

El 27 de novembre de 2006 hem presentat, li
donaré alguna idea del que creguem que caldria fer, hem presentat
una proposta de resolució que, com vosté sap, per motius del
canvi de Reglament de les Corts i dels papers no s'han pogut
incorporar, que era la nostra idea, haver-se pogut discutir hui en esta
comissió.

Jo li apunte quins són els temes que jo crec
que vosté hauria de fer.
Primer, fer una campanya de difusió
de la qualitat dels productes de les riberes en els països on
s'exporten majoritàriament, perquè el dany que
s'ha fet ha sigut greu.

Segon, que faça vosté una
declaració pública, i li ho demane per favor, senyor Cotino,
una declaració pública mostrant la satisfacció que
l'agricultura valenciana de la Ribera siga una de les nostres
principals senyes d'identitat i declare el reconeixement al bon
treball dels agents del sector agrari de les riberes del Xúquer,
manifestant el seu recolzament, perquè ho necessiten, per seguir
creant riquesa i prestigi a la nostra comunitat.

I, tercer, senyor Cotino, que l'aigua del
Xúquer supera, com vosté sap, àmpliament, com han
demostrat les anàlisis fetes a la universitat, els paràmetres
de qualitat exigits per la FAO per al seu ús en el regadiu i, en
conseqüència, contribuïx a la producció de cultius
d'extraordinària qualitat.

Senyor Cotino, per una vegada li ho demane, siga el
conseller de tots, defenga els interessos de tots, perquè aixina
anirem millor.

Moltes gràcies.

La senyora vicepresidenta:

Moltes gràcies,
senyor Lozano.

Té la paraula l'honorable conseller.

El senyor conseller d'Agricultura, Pesca i
Alimentació:

Moltes gràcies,
senyor Lozano.

Mire, jo crec que no he de fer cap declaració
perquè les estic fent tots els dies.
Jo, la meua obligació
com a conseller, com a valencià, com a persona que forma part
d'un govern que defén els interessos de la Comunitat
Valenciana, i defendre els interessos de la Comunitat Valenciana és
defendre els interessos dels agricultors molt especialment, perquè
és el que més arrelat està a la nostra terra.
I
d'eixos agricultors que per suposat en la Ribera són exemple
de treball en el món i d'eixos agricultors de qualsevol altre
poble o de qualsevol altre producte de la nostra comunitat.
Perquè
tots els agricultors d'esta comunitat treballen amb productes
excel·lents, de qualitat, que els podem vore en tots els mercats del
món.
I qualsevol altra cosa, si jo la fera, no estaria ací,
perquè jo estic ací per a defendre especialment allò
pel que estic convençut no per a fer altre tipus de
demagògies.

I respecte al tema de l'aigua, li llig
textualment un informe del mes d'abril de 2005 d'Aigües
del Xúquer, que diu: «La conductividad con el cambio de toma
sufre un incremento significativo de aguas abajo de Tous, como consecuencia
del aporte del agua del río Sellent.
Los valores que hasta este
punto se mantenían por debajo de 1.
000 microsiemens por
centímetro, se elevan hasta cerca de 1.
500 microsiemens por
centímetro, para acabar en la desembocadura con un valor medio de
1.
150 microsiemens por centímetro, superior al mínimo exigido
para el agua potable.
Esto es debido a la geología y .
.
.
(inintel·ligible) de
la cuenca de este río, con valores de conductividad generalmente
superiores a 3.
000 microsiemens centímetro».

Res més.

La senyora vicepresidenta:

Moltes gràcies,
senyor conseller.

Compareixença del conseller d'Agricultura,
Pesca i Alimentació, senyor Juan Gabriel Cotino Ferrer, per a
informar sobre la situació de l'assignació dels nous
fons europeus i de l'Estat per al desenrotllament rural en el
període 2007-2013 a la Comunitat Valenciana, sol·licitada a
petició pròpia (RE número 62.
011).

La senyora vicepresidenta:

Passem al tercer punt de l'ordre del dia:
compareixença del conseller d'Agricultura, Ramaderia i Pesca
per a informar sobre la situació de l'assignació dels
nous fons europeus i de l'Estat per al desenrotllament rural en el
període 2007-2013 a la Comunitat Valenciana, sol·licitada a
petició pròpia.

Té la paraula el senyor conseller.

El senyor conseller d'Agricultura, Pesca i
Alimentació:

Moltes gràcies,
senyora presidenta.

Senyores i senyors diputats.

El pasado 31 de diciembre de 2006, la Comunidad
Valenciana dejó de ser objetivo 1 de los fondos estructurales y
comenzó una nueva etapa como región objetivo de
competitividad.
Sin lugar a dudas, nuestra salida natural del objetivo 1 es
de fiel reflejo de uno de los éxitos colectivos más
importantes de las últimas décadas al que se ha contribuido
desde todos los ámbitos social, económico y político.

Entre los muchos fondos estructurales que ha recibido
nuestra comunidad durante los últimos 18 años, se ha hecho un
esfuerzo importante en el desarrollo rural.
Evidentemente, las ayudas
recibidas por la Unión Europea han servido, y mucho, para que
nuestra comunidad haya crecido hasta situarse entre las más
importantes de nuestro país y una referencia en toda Europa.

Ahora bien, siempre he defendido y seguiré
reivindicando en todos los foros que sea necesario que debemos hacer frente
a los nuevos desafíos marcados para este nuevo período
2007-2013 con el mismo esfuerzo inversor, respondiendo adecuadamente a los
retos que se nos plantean en una Europa cada vez con más estados
miembros y, por lo tanto, una Europa mucho más competitiva y
globalizada.

Atendiendo a esta circunstancia, desde la Conselleria
de Agricultura, Pesca y Alimentación ya planteé hace
más de un año que el gobierno central debía negociar
el reparto de los fondos europeos de una manera clara.

Disminución de los fondos europeos por pasar a
ser de objetivo 1 a objetivo de competitividad.
La propuesta que en su
momento yo realicé en este planteamiento y una propuesta en sede
parlamentaria, en el Senado de Madrid, además de llevarle la
información requerida al gobierno central, se trataba que conociendo
que íbamos a perder una cantidad importante de fondos europeos que,
tanto el gobierno central como el gobierno de la Generalitat, esa cifra que
se podía perder de Europa en el porcentaje correspondiente la
invirtiéramos ambos gobiernos con el fin de que en el sector se
siguiera invirtiendo al menos la misma cifra.
Ese período, la cifra
en nuestra comunidad que se invirtió fue de 1.
154 millones de euros.

Estos fondos han permitido que nuestros pueblos hayan
invertido, que hayamos mejorado los recursos hídricos, que se hayan
mejorado las explotaciones agrarias y ganaderas, que jóvenes
agricultores se hayan incorporado a trabajar estables en el sector, se
hayan modernizado nuestras cooperativas y nuestras industrias
agroalimentarias, se haya diversificado la economía en las zonas
rurales, se hayan preservado montes y ríos de incendios y
contaminaciones, etcétera.

Las zonas de interior de nuestra comunidad,
garantizadas por dedicarse principalmente a los sectores de la agricultura
y de la ganadería, su escasa densidad poblacional y por la elevada
edad de sus habitantes cuentan con una población cercana a 700.
000
habitantes, repartidos en 345 municipios del interior de Castellón,
Valencia y Alicante.

Los 345 pueblos que forman parte de los 18 grupos de
acción local superan el 63% de la totalidad de las localidades de
nuestro territorio, aunque sólo un 14,5 de la total de la
población.

La importancia y el crecimiento de las zonas de
interior de la Comunidad Valenciana han sido posibles gracias a las
inversiones en los programas de desarrollo rural en el período
2000-2006.

El pasado 7 de diciembre, vísperas del
día festivo, recibí un fax del Ministerio de Agricultura en
el que se me informaba del reparto de fondos comunitarios de desarrollo
rural para la Comunidad Valenciana para el período 2007-2013.

¿Cuánto tiempo tengo, presidenta?

La senyora vicepresidenta:

El que quiera.

El senyor conseller d'Agricultura, Pesca i
Alimentació:

En la Comunidad Valenciana
queremos seguir por este camino, y por ello no podemos aceptar bajo
ningún concepto el reparto de los fondos que se nos ha asignado para
este período que acaba de comenzar.

Es cierto que, con el esfuerzo de todos, nuestra
comunidad ha creado mayor riqueza y por ello ha salido del objetivo 1,
pasando al objetivo de competitividad.
Ahora bien, el sector de la
agricultura, la ganadería, la pesca y nuestros pueblos de interior
siguen necesitados para los próximos siete años del esfuerzo
de las administraciones públicas con el fin de alcanzar el mismo
nivel de financiación que en el período anterior, como antes
citaba.

Es conocido, y así pienso que cada uno puede
tener su opinión, pero la mía es que la negociación de
estos fondos en Europa se ha hecho mal y que España ha salido mal
parada en su conjunto en la bajada de fondos europeos.
Concretamente, en
nuestra comunidad hemos pasado de recibir 567 millones en el período
anterior, a 161 más 23 para los próximos siete años.
Esta cifra supone que los pueblos del interior tienen, y también
para invertir en fondos europeos, un 73% menos de financiación
europea que en este período que hemos comenzado; bueno, en
teoría.

Para paliar.
.
.
Digo hemos empezado en
teoría porque, y como les podré explicar más adelante,
los documentos todavía no están presentados en Europa.

Para paliar la pérdida de fondos ya
anuncié, como les decía anteriormente, cuál es la
propuesta del gobierno de la Generalitat.
Y creo que es una propuesta
razonable y que espero que el gobierno de España así la
recoja y la haga.
Es decir, de todos estos fondos, de este dinero que hemos
perdido, pongamos el 50% el gobierno de España y el 50% el gobierno
de la Generalitat, con el fin de que las inversiones en el campo se
mantengan proporcionalmente, como creemos que debe de ser.

Hay una realidad, y es que esta pérdida en este
período de los fondos que de momento ha asignado el gobierno central
a la Comunidad Valenciana, en total perdemos 628 millones de euros, de
dinero público, quiere decir más de 100.
000 millones de las
antiguas pesetas.
Por ello hemos calculado que la frivolidad en la
gestión de estos fondos de desarrollo rural para el período
2007-2013 va a suponer una pérdida real de fondos en la comunidad de
1.
518 millones de euros.
Los ciudadanos, creo, de nuestra comunidad, pasan
a recibir una cantidad media de dinero más baja que ninguna
comunidad española.
Y es, yo creo que, en parte, una cierta
injusticia que un agricultor que viva, por ejemplo, en un conjunto o un
pueblo que esté, pues, vamos a citar comarcas, en la comarca de
Requena-Utiel que linda con Cuenca, o en la comarca de Els Ports que pueda
lindar con Teruel o con otra comunidad del entorno, las ayudas a esta
tierra sea en este caso el 50% menos.
.
.
, o más del 50% menos
según qué provincia, que las provincias colindantes.

Creemos que esto es un agravio con la Comunidad
Valenciana, creemos que nosotros tenemos que saber, tenemos que seguir
exigiéndole al gobierno que este déficit de pérdidas
lo sufraguemos entre los dos gobiernos.
Creemos que es una propuesta
razonable, que no estamos, como algunos de ustedes a veces dicen, que todos
los males los tiene Madrid.
Pues, mire usted, los males, quien ha negociado
con Europa, ha sido Madrid, quien no ha sacado los fondos europeos ha sido
Madrid y a quien nosotros le pedimos ahora que esa pérdida de fondos
que tenemos los sufraguemos al 50% tiene que ser Madrid.

Esa es la propuesta de la Comunidad Valenciana, que en
la Comunidad Valenciana se siga invirtiendo el mismo dinero de fondos
públicos en el desarrollo rural que se invirtieron en el
período anterior.
Los agricultores y nuestros pueblos lo necesitan.
Y que ese dinero que Madrid no ha sabido negociar adecuadamente en Europa
que lo sufrague al 50% ellos y nosotros.

Muchas gracias.

La senyora vicepresidenta:

Muchas gracias, señor conseller.

Té la paraula la senyora Pérez, del Grup
Esquerra Unida.

La senyora Pérez i Martí:

Gràcies, senyora
presidenta.

Senyor conseller, el problema de l'agricultura i
les ajudes al sector agrari no és un problema local solament, i quan
dic que no és un problema local em referisc que després de
tants estudis, tantes investigacions, la veritat és que
hauríem de pensar un poc més globalment per actuar localment.
Una frase molt repetida en molts fòrums, però que a mi em
sembla que en estos moments té un sentit adequat.

La meitat del món es dedica a
l'agricultura.
I dintre del que és la liberalització,
la globalització, concretament, l'únic problema que jo
veig afegit a tota esta situació són les greus
polítiques neoliberals que fora de context, perquè ja no
s'hauria de portar, s'estan aplicant en matèria de tot
tipus.
Però en este cas, ja que parlem d'agricultura, en
matèria agrària.
Eixa és la gran problemàtica
que tenim.
Un problemàtica que s'hauria d'afrontar per
tots i totes, perquè les conseqüències són per a
tots i per a totes.

Basant-nos concretament en eixes
conseqüències ací, al País Valencià,
vorà, senyor conseller, a mi m'haguera paregut
increïblement positiu que uns anys abans de saber que anàvem a
deixar de ser objectiu 1, conforme ja havíem parlat en algunes
ocasions, s'hagueren pres les mesures adequades per,
mitjançant els estudis necessaris, presentar els plans que calguera
tant a la Unió Europea com a l'Estat espanyol.
I dic als dos
perquè Europa ha d'enviar diners per a sustentar una economia
agrària, però realment és Madrid qui fa el repartiment
de tot el que ve d'Europa.
Però nosaltres havíem
d'haver presentat tot tipus de projectes necessaris sabent com
estaven els sectors.
I això veníem parlant-ho sobretot en un
sector que en estos moments té crisi, com és la citricultura,
i que des de l'any 2004 sabíem quines anaven a ser les
conseqüències, tot allò que mos havia passat feia poc de
temps en les exportacions als Estats Units, de la qual cosa vam eixir un
poquet escamats.
Però també sabíem quin era el grau de
producció elevada que anàvem a fer.
I tot això
és un ploure sobre mullat.

Què passa?
Que el que fa falta és en
estos moments solucionar problemes.
Tot i vosté havent arribat tard
a posar-se en contacte amb Europa i a l'haver-se posat en contacte
també en l'Estat espanyol, i el que tenen fet doncs ho tenen
fet, a mi me sembla que poca cosa és va a rascar.
Sí que
voldria recordar, senyor conseller, que per molt que l'actual Estatut
d'autonomia del País Valencià, en l'article 18
diu que tenim plenes competències en matèria
agrària.
.
.
I plenes competències significa no desenvolupar
solament un departament camperol o solament desenvolupar el que signifiquen
les zones rurals, sinó tindre la capacitat que per una vegada per
totes ens fem sentir de veritat en Europa i mitjançant els projectes
que siguen ens vinguen diners, si és possible de forma directa.
Ja
sé que això no pot ser.
Dic simplement si és possible.

I en eixa tessitura podríem enfrontar-nos en el
govern central d'Espanya per a no ser novament una comunitat agredida
per aquells que manen un poquet més alt.

I bé, senyor conseller, a mi m'agradaria,
després d'esta breu exposició, preguntar-li: eixe 50%
que vosté li diu a l'Estat espanyol -que a mi me pareix
bé, encara que tard, però me pareix bé-, eixe
50% per a compensar el que ja no som objectiu 1 perquè hem
d'entrar en un món globalitzat i lògicament de
competitivitat molt ferotge, a quants, quants vosté es referix?
Quants diners suposa eixe 50%?

I després, m'agradaria també que
es tinguera en compte que eixe pla Millorar que es va posar en
funcionament, i que opine que per la seua part amb molt de convenciment que
anava a sortir bé, no ha sortit bé.
Si vosté té
expectatives de fer una revisió d'aquest?
Si té
expectatives per a fer canvis qualitatius en referència a aquest?
I
de quina forma?
Aportant el 50% la Generalitat Valenciana i el 50% el
govern d'Espanya, quina capacitat de repartiment produiria
vosté si això arribara a bon fi en esta legislatura?
No el
que queda de legislatura, perdó, en tot este any.
Tot i sent un
projecte que es fa del 2007 al 2013, com en el moment que això
fóra acceptat per l'Estat -que jo ho dubte- com
s'anava a fer eixe repartiment?

Gràcies, senyora presidenta.

La senyora vicepresidenta:

Moltes gràcies, senyora Pérez.

Pel Grup Parlamentari Socialista, té la paraula
el senyor Lozano.

El senyor Lozano i Pastor:

Gràcies, senyora
presidenta.

Senyor Cotino, al final no m'ha contestat si
està d'acord o no que l'aigua del Xúquer
és verí o no.
Se n'ha anat por los cerros de Úbeda, però no m'ho ha dit.
Bé, agrairia que
ho intentara.

Mire, senyor Cotino, vosté parla que els
valencians més i més, lògicament mos meresquem tot el
que tenim i més.
Jo en això estic d'acord, que cada
vegada tenim més necessitats, sí.
Però vaig a intentar
explicar-li algunes coses.

Mire, vosté ha anat a Europa a fer-se la foto i
allí no li han fet cas, i vosté ho sap.
Però vaig a
dir-li per què?
Perquè encara s'enrecorden de
l'informe que encomanà la comissió i que ficava la
Comunitat Valenciana, governada per vostés, com exemple del que no
s'havia de fer en desenvolupament rural.
Ací en esta
comissió es va traure el document on això venia.

Vull fer-li un poc d'història
perquè vosté me fa la impressió que no vol recordar o
no li ho han explicat quin han sigut el comportament del Partit Popular en
termes d'aplicació dels fons rurals en els programes anteriors
Leader i Proder.
Senzillament, en els últims anys, la creació
dels programes europeus Leader Plus i Proder han servit descaradament per a
controlar el vot rural fent vertaderes artimañes a l'hora de constituir les juntes rectores.
Vostés elaboraren una ordre totalment contrària a les
directrius comunitàries que frenava la possibilitat que la
presidència estiguera en mans de la societat civil a través
dels representants de les seues associacions.
I l'artimaña consistia que
finalment el president sempre, sempre, era una persona del Partit Popular
de les administracions.
Amb aquesta actitud el que se feia era anar en
contra de la filosofia de la Unió Europea que deia «sigam
capaços de fer que la societat civil participe amb majoria en la
formació dels grups d'acció local perquè siguen
ells els qui decidisquen el seu futur».

Per contra, l'ordre que vostés feren
estava pensada clarament en interés del partit i no dels ciutadans.
En resum, en l'any 2002, senyor Cotino, el govern del Partit Popular
va fer una ordre de funcionament dels Leader i Proder contrària a
les directrius de la Unió Europea, crearen nous grups exclusivament
partidistes del Partit Popular, provocaren la divisió dels grups de
desenvolupament rural comarcal i se difuminaren els escassos fons que
destina el Partit Popular als plans de desenvolupament rural.

Senyories, el Partit Popular des que governa, i va ja
per a dotze anys, no ha aconseguit frenar l'èxode cap a la
costa dels habitants de l'interior, amb el que açò
comporta de risc per al conjunt dels ciutadans, ja que els incendis, la
degradació de les aigües, els problemes que comporten la
concentració de persones en grans ciutats finalment perjudica a
tots.
En l'actualitat el 77% de la població viu en el litoral
de la Comunitat Valenciana.
Quin ha sigut el resultat d'esta
política?
Lògicament, al nostre parer, el desenvolupament
rural que vostés han fet, la desaparició, senyor Cotino, de
81 nuclis rurals i 76 tenen en estos moments menys de 5 habitants.

I una vegada més, la seua incompetència
la intenten amagar responsabilitzant els altres de la seua incapacitat per
resoldre els problemes del món rural valencià.
I si per a
tapar esta incompetència cal fer viatges, gastar-se els diners de
tots els valencians, fer de sindicalista -que també se li
dóna molt bé- i si fa falta de lagarterana, doncs no passa res, se fa i
punt.
Pel que es veu és el plantejament que vostés se fan.

Per tant, la notícia és: «El
señor Cotino se entrevistó ayer, por espacio de media hora,
con la comisaria de Agricultura y Desarrollo Rural, Mariann Fischer,
acompañado del consejero de Agricultura de Castilla y León,
José Balín».
Quina coincidència que són
les.
.
.
!
Quina coincidència, senyor Cotino, que són les dos
comunitats autònomes que més mal han gestionat els Leader i
Proder de tota Espanya!
Les dos comunitats que han tingut problemes amb els
grups d'acció local per manipulació i control del vot
rural, amb demandes judicials presentades pels grups d'acció
local.

Senyor conseller, no s'ha resolt ningun dels
problemes que ocasionaren els seus antecessors, quan ficaren en marxa els
programes Leader Plus d'una manera partidista, totalitària i
sense participació dels agents socials, on inclús la
Comissió Europea va fer una denúncia contra la Generalitat
per i-rre-gu-la-ri-tats en la normativa d'aplicació.

I la notícia continua, senyor Cotino, conseller
d'Agricultura, «Juan Cotino denunció hoy a la
Comisión Europea el reparto que ha hecho el gobierno de José
Luis Rodríguez Zapatero del fondo europeo agrícola de
desarrollo rural, Feader, dado que en su opinión se ha distribuido
de manera desigual entre las comunidades autónomas, atendiendo
más a ideologías políticas que a la realidad del
territorio».
Ho fiquen entre cometes i ho diuen com que ho ha dit
vosté.
Jo no estava.

Vosté parlant que s'ha fet un repartiment
ideològic o perquè governa un determinat partit en un
territori -quina broma!
-, venint d'un govern que cada dia
discrimina els territoris, com ha fet en la pregunta anterior, en el cas de
la Ribera.
O als ajuntaments rurals a l'hora de fer camins, senyor
conseller.
Perquè si vosté ho analitza, i té les dades
allí, mire a qui estan concedint els camins que s'estan
realitzant.
I al final, vostés estan enfrontant els territoris, en
este cas, el de la Ribera contra el Vinalopó, Vinalopó contra
la Ribera.

I vull dir-li ací molt clar, davant de tots,
que som els més solidaris que n'hi han, perquè a pesar
que tenim un riu que té dificultats, estem dispostos a fer un
sacrifici perquè aplegue aigua al Vinalopó.

Estes declaracions, senyor Cotino, són les que
el desqualifiquen a vosté com a interlocutor lleial, perquè
sempre busca la confrontació, la crispació entre les
persones, per a fer debats que no aporten absolutament res, però que
vostés creuen, pel que es veu, que els va a aportar algun vot ara en
les eleccions.
De veritat, indignant, senyor Cotino.

Miren, senyories, el Partit Popular porta dotze anys
governant, i durant este temps han disposat de tots els recursos que la
Unió Europea ha destinat per a la Comunitat Valenciana per ser
objectiu 1 i no han sigut capaços de solucionar els problemes de les
comarques de l'interior i del medi rural.
Si vostés hagueren
invertit en el món rural i en l'agricultura, segurament ara no
estarien plorant ni demanant el que no se'ls pot donar.

La Comunitat Valenciana era objectiu 1, i vosté
ho sap, en l'any 2000 perquè els nivells de renda de les zones
rurals permetien calcular la renda total perquè estiguera per davall
del 75%.
Qui produïa eixe fet era el món rural, senyor
conseller.
Per tant, se suposa que era allí on s'havien
d'haver fet les principals inversions perquè ara
estiguérem al mateix nivell que la resta de la societat.

S'han dedicat a gastar-se'ls i
malbaratar-los en grans esdeveniments i en no solucionar els problemes dels
hòmens i dones del camps, i per això estem ara on estem.
Durant el període 2000-2006, el govern del Partit Popular ha sigut
incapaç de preparar, en les comarques de l'interior i del medi
rural, perquè, com ja es veia vindre, el 2007 tinguera una
reducció de fons europeus, perquè deixàvem de ser
objectiu 1.
Així és que com sempre, per amagar la seua
incompetència, busquen culpables.
I vosté també ho ha
dit.
Com no!
Ara és molt fàcil dir «Zapatero».

Ara tenen l'atreviment d'enganyar els
destinataris dels fons europeus, els seus habitants del medi rural, que el
govern va a reduir les ajudes adscrites al desenvolupament rural.
I
vosté sap que açò no és cert.
En l'any
2000, el govern del senyor Aznar destinà per a la Comunitat
Valenciana a desenvolupament rural 127,4 milions d'euros, per a tot
el període 2000-2006.
I la resta de fons venia d'Europa, i el
Partit Popular, en eixe mateix any, en ficà uns altres 127,4 milions
per al mateix període.
No protestaren, senyor Cotino, no protestaren
contra el govern del senyor Aznar, ni anaren a Brussel·les a
protestar, i ja sabien que en l'any 2007 deixaríem de ser
objectiu 1.

Vostés són tan enredadors que quan els
interessa diuen, com vosté hui ho ha dit, que deixem de ser objectiu
1 gràcies a la bona gestió que ha fet el Partit Popular en
esta comunitat.
I quan no els interessa, aleshores resulta que la culpa la
tenen els altres, que no mos donen el que mosatros mos mereixem.
Ens ho
mereixem tot, senyor Cotino, però amb dignitat.

Si vostés hagueren utilitzat els recursos del
món rural en el món rural, i a més de forma
eficaç, ara no ens voríem amb la necessitat d'estos paripés que.
.
.
per
amagar el fracàs que han tingut les seues polítiques en
l'interior de la Comunitat Valenciana.

El govern del president Zapatero, en eixe repartiment
que el Partit Popular diu que ha sigut desastrós, ha destinat per a
la Comunitat Valenciana 210,75 milions d'euros, pràcticament
el doble del que va destinar el senyor Aznar.
No els 167 que vosté
diu, perquè vosté allà no pot dir que ací se
n'havien ficat 43 més, a més dels 167 que vosté
ha dit allà.
Però això vosté ho amaga.

La senyora vicepresidenta:

Senyor Lozano, vaja acabant.

El senyor Lozano i Pastor:

Vosté va a Brussel·les i després
diu als valencians que són 167 i no diu absolutament res
d'eixe esforç de 43 milions.

Per tant, senyor Cotino -i acabe-, el
resultat de la seua incompetència, dels seus dotze anys de govern,
allunyats de les necessitats i de la realitat dels hòmens i dones
del camp, és el despoblament, com abans li he dit, de 81 nuclis
rurals i 76 tenen menys de cinc habitants.
I això és un greu
problema per al conjunt de la societat.

Vosté critica un govern que és sensible
amb el desenvolupament rural de la Comunitat Valenciana, a la inevitable
reducció dels fons europeus, ha entés que s'havia de
compensar, i vosté sap que ha fet un esforç de 43 milions
addicionals.
Hui el seu amic .
.
.
(inintel·ligible) dia este matí que eixe fitxatge no ha servit per
a res i que, en tot cas, la discriminació respecte a vosté i
el senyor Balín ha sigut positiva en 43 milions d'euros.

La senyora vicepresidenta:

Senyor Lozano, vaja acabant, té després
torn de rèplica.

El senyor Lozano i Pastor:

Senyora presidenta, acabe ja donant-li les
gràcies per donar-me estos moments, però tinga segur que el
desenrotllament rural i el món rural valencià, quan governem
els socialistes, estarà millor.

Moltes gràcies.

La senyora vicepresidenta:

Moltes gràcies, senyor Lozano.

Té la paraula pel Grup Parlamentari Popular, la
senyora Marcos.

La senyora Marcos Puig:

Gracias, señora presidenta.

En primer lugar, señor conseller, darle la
bienvenida de nuevo y agradecerle su presencia hoy aquí para
explicarnos el nefasto reparto que nos ha correspondido a los valencianos
en temas de desarrollo rural.

Y, bueno, en primer lugar, decirle, señor
conseller, que para este grupo parlamentario, usted es conseller de todos
los agricultores valencianos, desde Els Ports hasta la Vega Baja.
Algún portavoz de algún otro grupo parlamentario quizá
solamente sea portavoz de su comarca, pero yo entiendo que tanto usted como
nosotros, los parlamentarios de las Cortes Valencianas, debemos representar
a todo el pueblo valenciano, desde Els Ports a la Vega Baja.

Y, bien, yo, en primer lugar también, quisiera
lamentar que no se haya cumplido absolutamente nada de las reivindicaciones
de los agricultores con los que usted se reunió el pasado 18 de
diciembre, que proponían trasladar al Ministerio de Agricultura,
Pesca y Alimentación, pues eso, que se nos dé lo que nos
corresponde, ni más ni menos.

Y, por otro lado, señor conseller,
también decirle que siempre contará con este grupo
parlamentario para buscar las alternativas necesarias para tapar el agujero
que nos han hecho desde el gobierno de España en los fondos de
desarrollo rural.
Me refiero concretamente a que siempre encontrará
a este grupo parlamentario para apoyarle en ese 50% al que usted se ha
comprometido, porque aunque muy a pesar de algunos, muy a pesar de algunos,
les gustaría que tiráramos balones fuera.
Pero no.
Ahí
está su compromiso de financiar ese 50% que nos han quitado desde el
gobierno de España, para dárselo -por cierto, me
parece.
.
.
, y me gustaría que usted hiciera esa aclaración en
su segunda intervención- a otra comunidad autónoma,
quizá a lo mejor no gobernada por el Partido Popular y que
quizá no tenga un consejero de agricultura que sea capaz de armarse
de valor y de ir a Europa a defender los intereses de su comunidad
autónoma, porque a lo mejor no lo necesita, porque quizá ha
tenido un trato (remors) de favor por parte del señor Rodríguez Zapatero y no
le hace falta (remors) ir a Europa.

Mire, señor Cotino, lamento, lamento que se
haya hecho aquí tanta demagogia y tanta mentira.
Porque yo quiero
aclarar una cosa.
Mire, desde que gobierna el Partido Popular, en los
programas de desarrollo rural se han impulsado los grupos de acción
local para.
.
.
, con porcentajes paritarios entre la administración
local y los agentes sociales.
.
.
Incluso se han dejado las presidencias
-y le voy a poner un ejemplo, por ejemplo, en el Baix Maestrat y la
Plana Alta- en manos de los agentes sociales.

Pero me gustaría a mí que quizá
algún portavoz de otro grupo parlamentario dijera cómo
repartió el señor Ximo Puig los fondos de desarrollo rural
cuando fue presidente de los fondos de desarrollo rural, en su
época.
Yo creo que, además, ese señor, el señor
Ximo Puig, que además es compañero nuestro en las cortes, no
quería dejar la presidencia de los fondos de desarrollo rural,
porque, por lo visto, él consideraba que lo gestionaba muy bien,
cosa que me parece perfecto y que no denuncio, pero que sí que me
gustaría aclarar.

También, señor conseller, lamentar que
quizá algunos quieran hablar y tirar balones fuera de otros temas
que no competen en este momento a su comparecencia hoy aquí, como,
por ejemplo, también a lo mejor en algún otro punto de la
comisión han defendido una proposición no de ley que ha
decaído por dejadez, porque quizá podía haberla vuelto
a presentar y la podríamos haber discutido aquí.

Pero, en cualquier caso, demostrar también mi
indignación, como representante del Grupo Parlamentario Popular, por
las declaraciones de la señora Espinosa y del señor
Rodríguez Zapatero acerca de que la OCM es beneficiosa incluso para
el sector citrícola y que aquí todo va de maravilla.
Quizá a lo mejor algún portavoz de otro grupo parlamentario
también de estas cortes debería decirle que él
aquí siempre dice que esto va fatal y que el señor
Zapatero.
.
.
ha venido aquí una ministra del gobierno del
señor Rodríguez Zapatero que todo va sobre ruedas.
En mi
opinión, yo creo que no vive en este mundo y que, desde luego, lo
que sí que va sobre ruedas a lo mejor es la agricultora en las
comunidades autónomas a las que sí beneficia por estar
gobernadas por su partido, el Partido Socialista.

En cualquier caso, a nuestro entender, señor
Cotino, la reforma de la OCM también es perjudicial.
Una vez
más hemos salido perjudicados, a pesar de haber firmado un documento
también con comunidades autónomas gobernadas por el Partido
Socialista y haber llegado a un acuerdo.
Yo creo que, desde luego, si es
por incompetencia de una ministra que no sabe negociar para el bien de
todos los españoles.
.
.
Me gustaría pensar que es
incompetencia y que no es uno de los agravios más de este gobierno a
la Comunidad Valenciana.

En cualquier caso, si es una cosa de incompetencia o
si es cosa de que.
.
.
es un agravio más a la Comunidad Valenciana, en
mi opinión, esa señora debería dimitir y el
señor Rodríguez Zapatero debería llamarle la
atención.

De todos modos, señor conseller, volver a
decirle que yo sé que los valencianos están muy
representados, incluso en Europa, porque usted y el gobierno del Partido
Popular.
.
.
y el presidente Camps también la semana pasada
viajó para defender los intereses de los agricultores valencianos,
muy a pesar de algunos.
Y yo no entiendo que algunos, algunos, lo
interpreten como una mera foto el ir a defender los intereses de los
valencianos.
Porque la que sí que se hace fotos aquí para no
defender nuestros intereses, llamarnos derrochadores y, además,
decir que todo va sobre ruedas, sí que es una señora ministra
que viene aquí a hacerse la foto, que se llama señora
Espinosa y que no tiene ni idea de negociar para con los intereses de los
valencianos.

Nada más y muchas gracias.

La senyora vicepresidenta:

Muchas gracias, señora Marcos.

Té la paraula l'honorable conseller.

El senyor conseller d'Agricultura, Pesca i
Alimentació:

Moltes gràcies.

Mire, jo crec que quan estem parlant de diners que
són sumables, cal parlar de poques coses més.

Mire, el govern del Partit Popular negocià per
al període 2000-2006 amb la Unió Europea uns fons per a la
Comunitat Valenciana que varen suposar 567 milions d'euros de la
Unió Europea.
I el Ministeri d'Agricultura, Pesca i
Alimentació invertí en la Comunitat Valenciana 419 milions
d'euros.
Amb la qual cosa, el total entre fons de la Unió
Europea i el Ministeri d'Agricultura varen ser 986 milions
d'euros.

El govern actual, presidit pel senyor Rodríguez
Zapatero, ha negociat amb la Unió Europea 161 milions d'euros.
Bé, ha confirmat amb la Unió Europea.
.
.
Segons me confirmaren
ahir, la Unió Europea no ha repartit els diners.
Qui ha repartit els
diners és el Ministeri d'Agricultura i el govern del senyor
Rodríguez Zapatero.
I a la Comunitat Valenciana, on abans mos
donaven, amb el govern d'Aznar, 567 milions, ara, 161 milions.
On el
govern de Madrid mos donava 419, ara 210.
La suma d'abans, 986; la
suma actual, 371.
La diferència al voltant de 800 milions
d'euros de diferència del període anterior al
període actual, mosatros tenim una proposta concreta: sufraguem-los
al 50%.
Esquerra Unida dóna suport a eixa proposta, el Partit
Popular dóna suport a eixa proposta.
L'única cosa que
m'agradaria saber és si els socialistes de la Comunitat
Valenciana volen que el govern central fique 400 milions d'euros junt
amb altres 400 de la Generalitat, almenys per a poder invertir els mateixos
fons públics de desenvolupament rural que abans.
Aixina de senzill
és açò.

La senyora vicepresidenta:

Moltes gràcies, senyor conseller.

Té la paraula pel grup d'Esquerra Unida
la senyora Pérez.

La senyora Pérez i Martí:

Gràcies, senyora presidenta.

Senyor conseller, i senyories, a tots, és
evident que estem en campanya electoral, que mos tenim de tirar en cara
totes les coses que fem bé i que fem mal, i que la veritat és
que per a ser l'última comissió d'agricultura,
una comissió que ha funcionat, des del meu punt de vista, bé,
doncs, anem a tindre un final de traca.
Però si és necessari,
doncs, (veus) ho
fem.

Vejam, vosté, senyor conseller, el que no pot
fer mai en la vida és tirar balons fora.
(Veus) Vosté té la responsabilitat, li ho he dit
en l'anterior intervenció que he fet.
Vosté té
plenes competències en matèria d'agricultura i
té de ser la Conselleria d'Agricultura la que done el pas
endavant ficant les peles damunt la taula, en este cas, els euros.
Això és el que té de fer el senyor conseller.

Però jo li dia, el carro s'ha perdut.
Clar que estic a favor, clar que estic a favor que es traguen diners
d'on siga i com siga, i dic, mitjançant plans, com anem a
repartir-los, quins són eixos plans, a on estan.
.
.
No mos van a
enviar diners perquè sí, perquè som els més
guapos i perquè havem deixat de ser objectiu 1, quan no havem
planificat que deixàvem de ser objectiu 1.

Jo estic d'acord amb el que exposa el senyor
Lozano sobre les zones rurals.
N'hi han hagut algunes zones rurals,
senyor Lozano, bastant més desenvolupades que altres pel color
polític que representaven.
I jo he vixcut eixa problemàtica
aquí, en esta casa.
Per tant, això deuria quedar com en un
marge.

Realment, si nosaltres tenim competències,
nosaltres posem diners, ¿d'a on es poden traure diners
d'ací, del País Valencià, d'un departament
a un altre, per a cobrir la diferència?
¿D'a on?
¿Es poden traure?
Perquè no solament la conselleria.
.
.
Vosté com a responsable de la conselleria es té
d'assentar amb el Govern de la Generalitat i dir: «Jo tinc un
dèficit de 800 milions d'euros i els tinc de fer bons,
perquè tinc plenes competències».
I a partir
d'ara les coses van a fer-se d'una altra forma, perquè
havem aplegat tard, senyor conseller, perquè estic diguent-li,
s'ha aplegat tard, se té de previndre, i el deure no
s'ha fet correctament.
No és totalment acceptable, no han fet
les coses com calia i s'ha repetit una i mil vegades en els debats
que havem tingut, en les propostes de resolució, en preguntes
concretes sobre temes molt puntuals, i sempre ha segut llançar
balons fora.

El que u no és capaç de realitzar no li
ho pot demanar a un altre, i el treball des de la conselleria no ha segut
òptim, no s'ha fet bé.
Ara, en vespres
d'eleccions, eixir ràpidament per una proposta de
resolució que votàrem a favor el Partit Popular i Esquerra
Unida, i s'hi abstingué el Partit Socialista per un punt
concret d'aquella proposta de resolució, (veus) que també me va
paréixer molt bé.
.
.
Que arran d'aquella proposta,
vespres d'unes eleccions, ixquen vostés tornant-se bojos a
Europa per a vore com donen solució a un tema.
.
.
Quan no s'ha
donat en quatre anys, ¿com se va a donar ara?
És impossible,
senyor Cotino, no se pot solucionar.
I, torne a repetir, jo estic a favor,
clar que sí, que aconseguixca vosté els diners d'a on
siga.

Vosté estava parlant, i ho recordava, a
l'exconsellera Maria Àngels Ramón-Llin, i quan jo li
dia «ser objectiu 1 és ser dependents d'Europa»,
no estem donant les dades adequades, perquè ja no mos deuria tocar
ser objectiu 1, i si som objectiu 1, tenim de previndre quan deixem de ser
objectiu 1 què és el que pot passar, i Maria Àngel
Ramón-Llin solia contestar: «Ara voràs, Dolors,
és que a mi me dóna igual vinguen els diners d'on
vinguen, si mos vénen, jo no vaig a dir que no».
(Veus) D'acord.

Doncs, si mos vénen 161 milions d'euros
dels fons europeus que mos ha assignat l'Estat i el tallament que mos
ha fet, de veritat, crega-s'ho que a mi me dol moltíssim,
perquè també deurien estar en el seu objectiu, com a zona
privilegiada en la situació de crisi que ara tenim, si del mateix
Ministeri d'Agricultura tenim un retall quasi al 50% i solament mos
envien 210 milions de pessetes, nosaltres, que tenim plenes
competències, vosté, en este cas, senyor conseller, deu
tindre la capacitat per a traure d'on siga els 800 milions
d'euros que falten, com a compensació.

I després.
.
.

La senyora vicepresidenta:

Senyora Pérez, vaja acabant.

La senyora Pérez i Martí:

Acabe, acabe, senyora presidenta, disculpen-me
vostés.

I després, senyor conseller, crega-s'ho,
faça projectes, presente projectes i done la guerra
necessària, si és que continuen vostés governant, per
a tirar endavant un sector que cada vegada li fa més falta
l'ajuda, perquè no pensem globalment.
.
.
Pensen globalment per
a poder actuar aquí, concretament, aquí, unes
polítiques que mos afecten a tots, a la mitat d'este planeta.

Gràcies, senyora presidenta.

La senyora vicepresidenta:

Gràcies, senyora Pérez.

Pel Grup Parlamentari Socialista, té la paraula
el senyor Lozano.

El senyor Lozano i Pastor:

Gràcies, senyora presidenta.

Ja m'agradaria a mi, de veritat, que foren el
govern de tots, ja m'agradaria.
El que passa és que quan no
n'hi han arguments, doncs, allò lògic és tirar
balons fora i intentar inclús, per falta de coneiximent o de
desconeiximent, doncs, apuntar situacions com la que si no se tracta una
PNL és perquè no l'hem tornat a fer, (veus) quan això no
és veritat, perquè està tornada a fer des del dia 7 de
gener i hui, a més, presentada perquè s'incloguera en
la comissió de hui.

De totes maneres, vosté ha dit una cosa que
és veritat, senyor conseller, les xifres són radicals, en
això estic jo d'acord amb vosté, i la xifra és
que en els dotze anys que vostés porten, el 60% de llauradors se
n'han hagut d'anar del camp.
Això també és
real.
Per tant, el que no poden dir és que és degut als dos
anys de Zapatero, quan ací han estat vostés dotze, i huit
allà els altres.

I quant a les xifres, senyor conseller, vosté
partix del final, del pressupost final o dels diners que entraren finalment
l'any passat ací, que foren més de 1.
000 milions,
però el que no diu és que més de 400 milions van ser
gràcies a l'esforç que férem els socialistes
valencians portant fons d'altres coses i d'altres comunitats,
que anàvem arrapant perquè vingueren a este país.
I
vosté també ho sap que s'han invertit sobretot en
regadiu.
(Veus)

I vosté sap que en compte d'agarrar-se al
pressupost inicial, que era de 600, li convé agarrar-se al dels
1.
000 i tants, perquè aixina la desproporció és molt
més gran!
, ¡mos han robat el 75% dels fons que mos pertoquen!
,
i, per tant, jo no puc estar d'acord amb vosté, perquè
vosté diu les veritats a mitges, que és pitjor que una
mentira.

La realitat, i vosté ho sap, i és que
eren 600 i tants i que d'eixos 600, en la reducció, per ser
objectiu 1, acabem tinguent una xifra que està rondant el 60%.
Per
tant, hem tingut una disminució del 40%, que si vostés
haveren fet en el món rural el que tenien d'haver fet amb els
recursos durant dotze anys, ara no estaríem plorant, ara no
estaríem pidolant.
Perquè, ¿com no anem a estar
mosatros d'acord que se demane més?
, ¿a on vol que
l'acompanye jo per a anar a demanar més?
¿Per
què en l'OCM, quan estiguérem parlant ací no se
va voler aprovar que també la responsabilitat que teníem
ací en la solució dels problemes estiguera contemplat en la
PNL?
Perquè, lògicament, això no convé en estos
moments.
L'única cosa que els convé a vostés
és l'enfrontament, és donar les culpes als altres,
perquè el resultat de la seua gestió és tan nefast.
.
.
El resultat de les polítiques del Partit Popular en estos anys ha
segut tan contundent, (veus) tan contundent negativament, que ja no saben per a on eixir.

Perquè això no els passa a uns altres
sectors.
Altres sectors, que sí que s'hi ha anat invertint i,
sobretot, s'han modernitzat, en este moment no van a demanar per a
eixos sectors diners a un altre lloc.
Lògicament, no van a plorar,
perquè estan en unes condicions que poden passar a deixar de ser
objectiu 1 i, per tant, tindre les possibilitats de seguir avançant,
com deurien haver seguit avançant els nostres territoris.

I al pas que anem, ja parlarem a l'any que ve.
Encara sort que estarem mosatros i llavors discutirem al revés.

Moltes gràcies.

La senyora vicepresidenta:

Moltes gràcies, senyor Lozano.

Senyora Marcos.

La senyora Marcos Puig:

Simplemente para aclarar una cuestión,
señora presidenta, un segundo.

El nuevo reglamento dice.
.
.

La senyora vicepresidenta:

Senyor, senyor.
.
.
(El
senyor Lozano i Pastor parla sense micròfon:«No, senyora
presidenta, jo no hi estic d'acord.
»)

La senyora Marcos Puig:

Señora presidenta, usted lo puede aclarar.

El nuevo reglamento dice (veus) que cuando termina el periodo de sesiones, un periodo
de sesiones, decaen todas las iniciativas legislativas.
El periodo de
sesiones anterior terminó el 31 de enero y para volver a debatir una
proposición no de ley debía haberse presentado nuevamente el
1 de febrero.

Simplemente, señora presidenta.

La senyora vicepresidenta:

Vale, muchas gracias, señora Marcos.

El senyor Lozano i Pastor:

I està presentat.

La senyora vicepresidenta:

Té la paraula el senyor conseller.
(La senyora Marcos intervé sense micròfon:
«En enero»; Veus)

El senyor conseller d'Agricultura, Pesca i
Alimentació:

Moltes gràcies.

Senyora diputada, mire, jo simplement li ho dic per al
seu.
.
.
No estic jo ací per a donar consells.
Cada u que faja el que
vullga, però és molt important conéixer el
funcionament de la Unió Europea respecte al plantejament de
l'agricultura.
Mire vosté, els fons de desenrotllament rural,
qui marca la normativa és la Unió Europea, i eixa normativa
se marca en la Unió Europea a proposta de l'estat membre.
(Veus) L'estat
membre.
.
.
Sí, però, per això, quan vosté
està comentant que vosté té exclusivitat.
.
.
Mire
vosté, jo tinc l'exclusivitat dins de la legislació
vigent europea en matèria d'agricultura, i perquè
això s'aprove, el primer que fa falta és que el Govern
del Regne d'Espanya, que aixina se denomina en la Unió Europea
quan va un membre del Govern d'Espanya a defendre qualsevol
interés, doncs, resulta que en el tema de fons de desenrotllament
rural cal fer, entre altres coses, a més d'haver repartit els
diners de la forma que s'han repartit, que ara ho vorem, presentar
dos temes: un pla estratègic nacional de desenrotllament rural i un
marc nacional de desenrotllament rural.

A data de hui, o, millor dit, d'ahir, a les onze
del matí me confirmà la comissària que el Regne
d'Espanya encara no ha presentat eixe pla, i com no ha presentat eixe
pla, la Comunitat Valenciana, que sí que li presentà la
proposta de diners i de pla en el mes d'abril de l'any passat
al Govern del Regne d'Espanya, eixe govern encara no ha fet els
deures en Europa.
L'única cosa que ha fet eixe govern
és repartir els fons, i ho torne a dir ací, ho diguí
ahir i ho torne a dir ací, «a las pruebas me remito».

Mire vosté, els fons de la Unió Europea
que mosatros tenim assignats pel govern del senyor Rodríguez
Zapatero, assignats i no negociats, perquè la ministra
d'Agricultura mos digué en la reunió a tots els
consellers que estàvem allí que allí no anàvem
a negociar res ni a votar res, que era el que s'havia repartit i
això és el que mos tocava.

Doncs, mire vosté, mos donen 161 milions
més 23 del Feder, la qual cosa, 184, a on abans n'hi havien
567.
Hem perdut 382 milions d'euros d'eixos fons, el 67% menys.
Mentrestant, a Andalusia, en el període anterior tenia 1.
594 milions
d'euros, i ara té 2.
107 milions d'euros, 423 milions
d'euros més.
Vol dir, a la Comunitat Valenciana li han llevat
382 milions d'euros, que els han destinat clarament a Andalusia.
Si
això no és una decisió política del Partit
Socialista, doncs, que.
.
.
no sé qui ho té de vore,
perquè ací estan les dades claretes.
I lamente
moltíssim que el Partit Socialista de la Comunitat Valenciana no
done suport que li demanem a Madrid que eixe dèficit el pague el
50%.

La senyora vicepresidenta:

Moltes gràcies, senyor conseller.

Senyories, s'alça la sessió.

(S'alça la reunió a les 12 hores i
3 minuts)