Untitled Web Page



**Ple de les Corts Valencianes celebrat el dia 20 de desembre de 1999.
Comença la sessió a les 10 hores i 13 minuts.
Presidix la Molt Excel·lent Senyora Marcela Miró Pérez.
Sessió plenària número 18.
Segona reunió.**

 

 

***Debat i votació del dictamen de la Comissió d'Economia, Pressupostos i Hisenda sobre el Projecte de llei de pressupostos de la Generalitat Valenciana per a l'exercici 2000 (BOCV número 22).
Continuació.***

 

**La senyora presidenta:**

 

Es reprén la sessió.
*(Pausa)*

 

Señorías, vamos a esperar tres minutos porque están terminando unas enmiendas transaccionales los tres grupos parlamentarios.

*(Se suspén la sessió a les 10 hores i 14 minuts)*

*(Es reprén la sessió a les 10 hores i 28 minuts)*

 

Anem a començar la sessió, a reprendre-la.
I comença amb el debat de les seccions, i d'acord amb allò decidit amb els tres grups parlamentaris, les esmenes a les seccions tindran deu segons per a la seua defensa i el torn en contra, incloent el temps per a rèplica.
Evidentment, com van a ser agrupades per a la seua defensa, hi ha temps suficient per a expressar les opinions dels distints grups parlamentaris.
Les votacions seran durant el matí a partir de la una, i en la vesprada a partir de les set de la vesprada.
Per tant, al llarg del matí hi haurà defensa de les esmenes.

Comencem per la secció 05, Presidència de la Generalitat.
L'esmena, la número 109, del Grup Parlamentari d'Esquerra Unida.
Té la paraula el senyor Oltra.

 

**El senyor Oltra Soler:**

 

Gràcies, senyora presidenta.

Senyores i senyors diputats.

En primer lloc, volia dir que hi ha dos esmenes que van a ser retirades.
Una d'elles és la 112, perquè la petició que demanàvem està aprovada per una esmena del Partit Popular, que per això té majoria, a més.
Hi havia una diferència quant a d'on llevar la quantitat, però el fet important és que s'han tornat a dotar els 100 milions de pessetes per a la cooperació internacional, que jo crec que era un error que no estigueren.
Per tant, nosaltres retirem eixa.
I la 121, perquè considerem que també està inclosa en dues esmenes que van ser acceptades en la comissió.
Per tant, quedaria la resta, totes per a debatre a continuació.

Dit això, podríem començar dient que Presidència de la Generalitat és una àrea de les que probablement més ha crescut en aquestos pressupostos.
Arriba ja a tenir un pressupost propi superior inclús a conselleries tan significatives com Indústria i Comerç o com Medi Ambient, cosa que jo crec que diu bastant.
Ja sabem que per distints motius han hagut de crear dos vicepresidències, supose que ells sabran per què, la resta de la població encara té dubtes de per a què servixen.
Han hagut d'afegir determinades àrees que fins ara estaven en altres conselleries, probablement també per la limitació estatutària que marca un màxim de deu conselleries.
Però en definitiva, la veritat és que està creant-se una macroàrea, una megapresidència dins de l'estructura de la Generalitat.
Així es dóna una sèrie de dades, com per exemple que la despesa en sous d'alts càrrecs creix un 14% i ja supera els 800 milions de pessetes; que en Presidència s'apuja un 18% les despeses de personal, front al 8% de mitjana; que les despeses de funcionament arriben a pujades fins i tot del 31% en aquesta àrea.

I després, n'hi ha alguns exemples que jo crec molt cridaners, i per a nosaltres absolutament injustificats.
Per exemple, la cèlebre Oficina a Madrid, que a banda del que es ve dient per ahí que puga preparar determinat *desembarco* de algú en la capital, no trobem una raó que justifique ni la seua existència ni molt menys un augment tan significatiu com té en aquestos pressupostos, que passa de quatre a deu persones.
Pareix un augment simplement exagerat.
Això es fa amb diners públics, i pensem que eixos diners no tenen justificació per a eixe augment.
S'acosta prop al 300% de pujada en eixe sentit.
Després, això mateix passa en algunes àrees de direcció i serveis generals.
Un altre tema també del qual volem posicionar-nos en contra perquè no trobem cap justificació és l'Oficina de Grans Projectes.
Dóna la sensació que siga també per a col·locar algú ahí.
De moment ja es posen 40 milions de pessetes.
No trobem, insistisc, cap justificació que puga dir que això té alguna cosa a vore.
Per tant, demanem la supressió, per una banda, de l'augment tan important en l'Oficina de Madrid i la supressió també de l'oficina d'aquests Grans Projectes, i que en concret aquesta, si de veritat es vol fer alguna cosa per l'urbanisme i per l'ordenació del territori, que passen a la partida pròpia, que per cert està molt justeta de fons.

Hi ha també algunes altres esmenes referides a la potenciació del valencià, algunes han sigut admeses però altres no.
Per tant, insistim, creem que seria important fer eixa pujada també, eixe compromís major en, per una banda, descentralitzar la Llibreria Institucional de la Generalitat Valenciana, i per altra banda també, impulsar més, amb més força, amb més credibilitat, la utilització del valencià en les diferents àrees de la Generalitat Valenciana.

Gràcies.

 

**La senyora presidenta:**

 

Moltes gràcies, senyor Oltra.

Torn en contra?

 

**El senyor Pérez Fenoll:**

 

Bon dia.

Amb el seu permís, senyora presidenta.

Senyores i senyors diputats.

Senyor Oltra.

Dir-li que, en primer lloc, ha començat vosté utilitzant una sèrie de percentatges al seu aire.
Evidentment, quan s'utilitzen uns percentatges i no es parla d'on vénen eixos percentatges els números li ixen al seu favor.
Però en qualsevol cas, quan s'utilitzen percentatges s'ha de dir on van destinats cada tipus de percentatge; llavors, li eixirien millor els comptes i no voria eixe augment desproporcionat que vosté veu en cada moment cada volta que parla dels pressupostos i concretament dels pressupostos per a Presidència.

Dir-li que vosté es centra sobretot en l'Oficina de Madrid.
L'Oficina de Madrid, com vosté sap, el passat mes de juliol es va convertir en un òrgan administratiu de la Sotssecretaria de Relacions Institucionals.
Té una entitat pròpia.
I si abans esta Oficina de Madrid les seues despeses estaven incloses en el programa de relacions externes ara ha aparegut un nou programa, i per això eixe augment que per a vosté és desproporcionat i per a nosaltres es considera l'adequat perquè puga realitzar esta oficina les funcions que se li van a encomanar.

També fa incidència en l'Oficina de Grans Projectes.
Els Grans Projectes jo crec que són allò que més mal els fa al seu grup i als altres grups de l'oposició.
Evidentment, si nosaltres tenim uns grans projectes que van a realitzar-se, ens interessa, i evidentment li interessa al Consell de la Generalitat, que tinguen un desenvolupament i una rendibilitat cara a tots els ciutadans valencians, que servisquen com a font de riquesa per a tots els valencians.
Per això cap que esta mínima estructura per a poder potenciar estos grans projectes tinga esta previsió de despeses al final per a poder funcionar.

Fa també incidència novament en el tema de la Llibreria Institucional.
Li vaig dir que existixen els estudis pertinents, i si es creaven noves llibreries a nivell de les tres províncies les despeses augmentaven desconsideradament en proporció al benefici que ens duia.
Evidentment, la llibreria Llig hui en dia proporciona llibres a més de cinquanta llibreries de la Comunitat Valenciana i inclús a moltes llibreries de tota Espanya.
Particulars poden dirigir-se a esta llibreria i fàcilment tenen el seu llibre per correu.
O siga, que no hi ha ningun problema ni cal augmentar les despeses d'esta llibreria per a donar bon servici a tots els valencians.

En definitiva, dir-li que nosaltres considerem que les despeses, el pressupost que du esta partida de Presidència, són les adequades perquè ens duen a dur el desenvolupament que nosaltres considerem adequat.
Dir-li que sempre vostés veuen fantasmes, i quan el títol és de Presidència encara més.

Res més i moltes gràcies.

 

**La senyora presidenta:**

 

Moltes gràcies, senyor Pérez Fenoll.

Té la paraula per a rèplica el senyor Oltra, per un minut quaranta-huit segons.

 

**El senyor Oltra Soler:**

 

Moltes gràcies.

Els números són els que són.
Es poden donar com es vulga, però els números estan ahí, els augments estan ahí i la veritat és que continuen sent absolutament injustificables.

La Oficina de Madrid vosté podrà adornar-la i intentar sobre el paper donar-li les funcions que vulga, però un augment de passar de quatre a sis persones una cosa que pràcticament no té cap justificació, que va a tenir més personal.
.
.
Com ja vaig dir en una ocasió ací, alguns països en les seues ambaixades a Madrid tenen menys personal que va a tenir aquesta oficina de la comunitat allí.
Per tant, és molt difícil de creure que açò servisca per a alguna cosa més que allò que havia dit en la primera intervenció.

Allò dels Grans Projectes, jo és que crec que més que grans projectes en alguns casos són uns projectes eixits de la voluntat a voltes no desitjada per tot el món, o en tot cas no són els projectes, per a nosaltres, insistisc, que el País Valencià necessitaria com a més prioritaris.
Probablement siguen prioritaris per a algú, però creem que no per al conjunt del País Valencià.
I les despeses que ahí es destinen, o la inversió si volen en el seu llenguatge, probablement invertida en altres coses que els valencians i valencianes estem patint des de fa ja massa temps estarien molt més rendibilitzades, serien més útils al País Valencià, i és qüestió d'establir prioritats.
Vostés han elegit allò que diuen Grans Projectes, que nosaltres creem que són merament en alguns casos projectes faraònics, i estan deixant de costat resoldre problemes urgents per a tota la gent que viu i treballa al País Valencià.

Gràcies.

 

**La senyora presidenta:**

 

Moltes gràcies, senyor Oltra.

Per a rèplica, el senyor Pérez Fenoll té la paraula, per un minut i quaranta-cinc segons.

 

**El senyor Pérez Fenoll:**

 

Gràcies, senyora presidenta.

Senyor Oltra.

Jo entenc que a vostés els facen mal els Grans Projectes.
Els Grans Projectes tots han sigut anunciats abans de les últimes eleccions passades, i els valencians han decidit si els agradaven eixos grans projectes o no els agradaven.
Vostés quan parlen jo entenc que vulguen acaparar l'atenció parlant en nom dels valencians, dels valencians que estan malament, però afortunadament per al nostre partit, per al Partit Popular, hi ha molts més valencians que estan bé, i seguirem treballant i lluitat perquè tots estiguen bé, i en les pròximes eleccions es voran els resultats.
L'única enquesta en la qual els valencians poden dir si estan d'acord o no d'acord amb els Grans Projectes i amb les altres coses que fan els equips de govern són les eleccions.
Quan un ix amb la bandera abanderant i dient: "jo represente a tants valencians" només pot dir-ho quan han passat unes eleccions, i les últimes estan propet.
Jo sempre dic que a l'oposició els sap malament que nosaltres recordem permanentment açò, però com és tan poc temps el que ha passat de les últimes eleccions hem de recordar-ho.

Ja dic, jo entenc que a vosté li facen mal sobretot els Grans Projectes, sobretot els Grans Projectes, però dic: abans de les últimes eleccions estaven anunciats, i prompte tots seran una realitat.
I això és el que els fa mal a vostés, que no poden fer incidència, no poden clavar la dent, com vulgarment es diu, en ninguna de les actuacions importants que ha tingut, que n'han sigut moltes, el Govern Valencià en estos últims temps.

Res més i moltes gràcies.

 

**La senyora presidenta:**

 

Moltes gràcies, senyor Pérez Fenoll.

A continuació, l'esmena número 125, del Grup Parlamentari Socialista­Progressistes.
Senyor Colomer, té la paraula.

 

**El senyor Colomer i Sánchez:**

 

Senyora presidenta.

Senyories.
Bon dia a tots i a totes.

Vaig a defendre les esmenes 125 fins a la 159, i de la 161 fins a la 169, tota la secció 05 de Presidència.

Volíem començar dient, senyories, que si una gestió política pot consistir o pot descansar sobre la base de mirar-se ella mateixa, sobre l'endogàmia, com se sol dir, sobre acumular aparat en allò que significa l'ús i l'abús dels alts càrrecs, assessors, tot el seguici, no una estructura racional per a governar sinó una estructura per a crear parafernàlia política i desenfocar les prioritats, estarem parlant de la secció 05 de Presidència, on es troben els dos vicepresidents, com vostés saben.

Una nova estructura per a una causa espúria, per a una pobra il·lusió.
Un pressupost, el de la secció 05, per a lubrificar la maquinària propagandística del govern ­per a què buscar altres paraules­, per a cultivar, en definitiva, la vanitat política dels que manen en estos moments.
Una estructura, a la que donarà vida la secció 05, espessa, construïda per a persistir en el govern, per a l'autoprestigi, l'autobombo i per a prolongar-se en les institucions.
Una estructura, per contra, que desatén programes tan importants com la cooperació internacional, que és un programa que s'executa poc i malament.

Nosaltres, senyories, hem fet un esforç per tal de millorar i dignificar la consignació econòmica que dóna vida als projectes de cooperació.
Hem fet l'esforç, sempre complicat des de l'oposició, de fer onze moviments per tal de retocar allò que era l'abús d'uns diners per a, com he dit, incrementar i insuflar vida al *boato* institucional, i per contra, hem entés que és més interessant, és més prioritari, intentar donar cobertura als programes de solidaritat, que sempre seran una causa molt més noble.

De manera que jo no voldria tampoc portar el debat del 0,7 o el de la cooperació al que és el terreny de la moral, on hi ha bons i roïns, però sí voldria portar-lo al terreny de la responsabilitat institucional, de la responsabilitat política, perquè és absolutament necessària la sintonia del govern amb la societat.
I en este moment a ningú se li escapa que tenim la joventut més solidària de la història, eixe és un fet constatable, i que tenim una societat civil molt dinàmica, molt engrescada i amb moltes ganes, amb molta inquietud per tal d'afrontar estes polítiques de solidaritat, per tal d'encaminar-les.
I per contra, tenim un govern que no està, com he dit, ni en sintonia ni en sincronia, és un govern que no està a l'alçada de les circumstàncies d'eixa societat.

Nosaltres tenim unes esmenes que tenen en compte.
.
.
Perquè també és important no sols la quantitat que es dedica sinó també la qualitat dels programes que presumptament es van a substanciar als països i a les destinacions necessitades.
No volem que els programes de solidaritat, de cooperació valencians ajuden a reproduir la discriminació de gènere; per tant, hem lliurat una sensibilitat especial en esta qüestió.
No es poden encoratjar en programes de cooperació les dinàmiques socioeconòmiques o socioculturals que reproduïsquen els problemes o que deixen de contemplar tota la perspectiva dels dos gèneres, de manera que pensem que s'ha de tindre una cura molt especial.
Quan un gènere no està adequadament tractat, i mai millor dit, es degenera globalment.
Per tant, nosaltres pensem que eixa és una perspectiva que cal considerar.

El debat sobre turisme ­em queda molt poc de temps­ el reservarem per al dimecres, crec que serà la discussió de les esmenes de l'Agència Valenciana de Turisme, que com en comissió es va comprovar, són molt semblants.
Però sí que vull dir que hem presentat tota la nostra alternativa també com calia, que és en la secció 05, pel que fa a la competència de turisme que té Presidència.
Tota la nostra alternativa preservant el que de positiu té el projecte de llei del govern, que cal dir-ho tot, nosaltres hem posat l'accent en la sostenibilitat, en la inversió en capital humà, perquè eixe és el futur i no altre, en els nous productes, etcètera.

I acabe dient que nosaltres sí hem creat, senyories, una partida extraordinària d'ajuda a les ciutats i als municipis turístics.
És notícia estos dies que el govern Zaplana ha dedicat, suposadament, 1.
400 a les ciutats turístiques per a donar cobertura sota el pretext de complir la llei.
Nosaltres diem que han suprimit ­diem i demostrem­ que han suprimit programes de turisme, i han fet un canvi de diners.
una reorientació i punt.
Han desvestit, com se sol dir col·loquialment, un sant per a vestir-ne un altre.
I el sant que està, senyories, despullat ­si em permeten l'expressió­ el sant que està en les vergonyes a l'aire, ja era un sant protector dels pobles turístics.
Perquè en definitiva el que han fet és fer minvar el capítol I, de turisme; el capítol IV, de turisme; el capítol VI de turisme; el capítol VII, de turisme.
I en els mateixos diners, ni una pesseta de més, portar-los al capítol II i fer creure a algú, i fer creure ­als municipis no s'ho creuen ni s'ho creuran­ que estan complint la llei d'ajuda al municipi turístic.
Nosaltres pensem que no és seriós ni elegant fer creure que estem davant d'un fet positiu, més bé pensem que estem davant d'una de les actuacions més demagògiques que s'ha vist mai en política turística.

Res més i gràcies.

 

**La senyora presidenta:**

 

Moltes gràcies, senyor Colomer.

Torn en contra.
Té la paraula la senyora Cervera.

 

**La senyora Cervera Mañas:**

 

Bueno.
A mí me gustaría iniciar la intervención comentándole al señor Colomer que, bueno, me sorprende el tono de su intervención después del brazo tendido por el Grupo Parlamentario Popular.
Pero, bueno, en materia de cooperación con el tercer mundo, el Grupo Parlamentario Popular considera necesario incorporar a los presupuestos algunas de las enmiendas presentadas por el Grupo Socialista, pero con alguna matización.
No es el caso de la enmienda que hace referencia a destinar el 0,7% de los presupuestos a ayudas al tercer mundo, enmienda que directamente les vamos a aceptar.
En este sentido, apostamos por alcanzar este porcentaje, pero de manera gradual.
Es necesaria una adecuación progresiva de los recursos a la capacidad de gestión de las ONG.

Respecto a la enmienda 163, planteamos su inclusión en los presupuestos como una línea del objetivo 1.
12, quedaría como 1.
12.
3.
Por último no creemos que la creación de una línea de subvención para situaciones de emergencia incremente nuestro grado de solidaridad.
Primero, porque cuando existe una situación de emergencia, es clara y patente la solidaridad del pueblo y del Gobierno Valenciano, y en segundo lugar, por la dificultad que supone concretar o determinar cuáles son esas situaciones de emergencia, que nos llevaría a la inclusión de unas y a la exclusión de otras igualmente susceptibles de necesitar tal ayuda.
Por ello lo que proponemos es apoyar la participación de los agentes de la cooperación, para acercarnos a estas situaciones de emergencia y para mejorar nuestra capacidad de actuación.

En materia de turismo, de las treinta y cinco enmiendas planteadas en materia de turismo, treinta y tres son de adición y dos de modificación.
Le puedo garantizar que las hemos estudiado con mucha atención y vemos que utiliza los mismos argumentos que año tras año.
Todas ellas no aportan nada ni enriquecen el texto, porque redundan en obviedades que vienen recogidas en todas las líneas de actuación de toda la administración de la Generalitat Valenciana.
Como el desarrollo de la ley, como la colaboración con las distintas consellerias, e incluso se intenta inmiscuir en la autonomía de los municipios a través de la Generalitat, cosa que no podemos realizar desde estas Cortes.

La Ley de turismo es una realidad totalmente desarrollada, y tenía usted la oportunidad, en la comisión, de haber votado favorablemente la enmienda 178 que sí desarrolla alguno de los objetivos que usted plantea y, sin embargo, votó en contra.
Por lo que rechazamos todas sus enmiendas.

Muchas gracias.

 

**La senyora presidenta:**

 

Moltes gràcies, senyora Cervera.

Per a rèplica, té la paraula el senyor Colomer.

**El senyor Colomer i Sánchez:**

 

Gràcies, senyora presidenta.

Senyora diputada.

Bo, dir-li que conceptuar o qualificar les nostres esmenes com a una obvietat, sempre serà un anàlisi molt subjectiu, està en el seu dret.
Però la obvietat és que.
.
.
i poques coses hi haurà més òbvies que la que vaig a dir, és que el que vostés dediquen al 0,7% és el 20% del 0,7%, val?
Hem fet els números, m'he assessorat pel company, il·lustre senyor Daniel Gozalbo, catedràtic *a la sazón* de matemàtiques.
Vull dir, crec que no m'he equivocat, 0,0145%, és a dir, el 20% del 0,7%, val?
Eixa és la obvietat que en el frontispici d'este debat brillarà.
Brillarà per dir alguna cosa.
.
.
vull dir, que és tot el contrari.
Deixarem de complir una de les recomanacions més volgudes i més sentides per la societat civil i per la joventut.
I crec que invocar la joventut quan la interlocutora que tinc ocupa la responsabilitat que té en l'àmbit del moviment juvenil, crec que no sobra per a res.

De manera que pensem que eixa és la realitat, perquè quan vostés parlen de 2.
500 milions per a solidaritat, el que estan fent és adreçant-se a l'Institut Valencià de Finances, i a un crèdit que es podrà habilitar, i tots sabem el que és un crèdit, que s'ha de tornar; habilitar fins a 2.
500 milions, que com he dit en la primera intervenció, ni s'executen i el poc que s'executa, s'executa poc, tard i mal.
Vull dir, 2.
500 d'eixa naturalesa, front al 0,7% en subvencions en una altra manera, que és el que significaria sintonitzar amb la vida real i amb el que és el compliment de la nostra autonomia, davant d'un repte internacional, un repte recomanat per les institucions humanitàries internacionals.

I estes coses cal fer-les quan toca, no a des d'hora i a desgana, perquè quan ens aproximarem, quan ens animarem a dedicar el 0,7, a la millor el món ha decidit, les instàncies internacionals han decidit que es tracte ja d'una altra magnitud, d'un altre percentatge.
Vull dir, és el seu temps, és el seu dret i el seu deure, la cara i la creu, ara estan governant i han de situar eixa quantitat si volen estar a l'altura de les circumstàncies.

I pel que fa a turisme, dir que, efectivament saben que tenim raó, i acabaré en un argument.
No sols han dedicat una pesseta de més per a les ciutats turístiques, sinó que en tota la tramitació parlamentària, des que està en seu parlamentària el projecte de llei estes setmanes, haurem perdut ­i el dimecres ja discutirem sobre el tema amb més profunditat, com m'assenyala l'amic portaveu de turisme­ hem perdut cent milions.
L'Agència Valenciana de Turisme en tot este procés haurà perdut cent milions; és l'esmena 177, totes les senyories tenen el butlletí, l'esmena 177 del Partit Popular, que va ser aprovada en els seus vots en comissió, que significava reduir en cent milions, en cent milions la partida global de turisme.
I per a les ciutats, com he demostrat abans i ningú em podrà dir el contrari, no dediquen una pesseta de més.

Senyories, acabe dient que estic evidentment disposat a perdre esta votació, l'aritmètica canta, però no estic disposat ni molt menys, no ho estem, a acceptar qualsevol mal argument.

Res més i gràcies.

 

**La senyora presidenta:**

 

Moltes gràcies, senyor Colomer.

Senyora Cervera.

 

**La senyora Cervera Mañas:**

 

Muchas gracias, señora presidenta.

Bueno, yo vuelvo a dirigirme al señor Colomer, y simplemente quiero decirle, bueno, que me sigue pareciendo muy cruel y muy despiadado el tono que usted utiliza, cuando ahí tiene usted una Dirección General de Cooperación, creada en el seno de la administración de la Generalitat Valenciana.
Y ahí tiene usted los cien millones de pesetas incluidos en una enmienda presentada por el Grupo Parlamentario Popular, fruto de las negociaciones con la coordinadora de ONG y el Gobierno Valenciano.

Nada más y muchas gracias.

*(Remors)*

**La senyora presidenta:**

 

Moltes gràcies, senyora Cervera.

Senyor Colomer.
Senyor Colomer.
.
.
*(Remors)* Senyor Colomer, hi ha tres esmenes transaccionals.
.
.
a les esmenes número 163, 164 i 165.
Retira vosté les esmenes.
.
.
?
*(Remors)* Retira les esmenes, senyor Colomer?

 

*(Remors)*

 

Senyor Colomer, per a la lectura de les esmenes transaccionals ha d'haver una retirada de les esmenes plantejades, 163, 164 i 165.

El texto dice lo siguiente: "A la enmienda transaccional a la enmienda número 163, sección 05, programa 134.
10, cooperación internacional al desarrollo, FP­4, primeras líneas de actuación, añadir una nueva línea, línea de actuación 1.
12.
3, desarrollo de medidas encaminadas para facilitar a las funcionarias y los funcionarios de la Generalitat la posibilidad de prestar servicios temporales en programas de cooperación, bien en actuaciones propias de la Generalitat o de ONG".
Está firmada, por supuesto, por su grupo parlamentario.

 

**El senyor Colomer i Sánchez:**

 

Senyora presidenta, moltíssimes gràcies.

Agrair l'esforç que ha fet el Grup Parlamentari Popular, que hem dedicat uns minuts a intentar posar-nos d'acord.
Anem a acceptar-les totes, excepte la que fa desaparéixer la nostra esmena 161.
Com jo no tinc els papers i vosté sí, si és tan amable li ho explique d'esta manera.
Les acceptem totes menys la que significaria fer caure la nostra esmena 161.
O siga.
.
.

 

**La senyora presidenta:**

 

Senyor Colomer.

La 161.
.
.
no existe una transaccional.
*(Remors)* Están a la 163, a la 164 y a la 165.
*(Remors)*

 

Voy por orden, señor Colomer.
¿A la 163, retira usted la enmienda número 163?

 

**El senyor Colomer i Sánchez:**

 

Sí.

 

**La senyora presidenta:**

 

Por lo tanto, la enmienda transaccional número 163, que acabo de leer y que va firmada por los tres grupos parlamentarios se acepta.

A la 164, la enmienda transaccional firmada también por los tres grupos parlamentarios dice lo siguiente: "Al programa 134.
10, de cooperación internacional al desarrollo ­es una enmienda de adición que dice­ 1.
14, apoyar la participación de los agentes de la cooperación en situaciones de emergencia en los países del tercer mundo".
¿Retira por lo tanto la enmienda 164?
El senyor Colomer indica con la cabeza que sí.

Y a la 165, la enmienda trasaccional firmada también por los tres grupos parlamentarios, al programa 134.
10, de cooperación internacional al desarrollo, principales líneas de actuación para alcanzar el objetivo, es una enmienda de adición, que es 1.
14.
1, realización de convenios y acciones institucionales.
¿Retira la enmienda también a la 165?
Luego se incorporan estas tres enmiendas transaccionales.

Pasamos a continuación al debate de las enmiendas correspondientes a la sección 06, Economía y Hacienda.
La enmienda número 181, del Grupo Parlamentario Esquerra Unida, senyor Oltra té la paraula.

*(Remors)*

**El senyor Oltra Soler:**

 

Gràcies, senyora presidenta.

Senyores i senyors diputats.

En primer lloc, per a dir que les esmenes que duem a debat, tenim la 185 i 186, que han sigut transaccionades en el Grup Popular i en el Grup Socialista; per tant, les retirem.
La 187, que figura com una esmena que estaria pendent de debat, està aprovada en la comissió, per tant deu tractar-se d'un error, és la 188.
I la 189 i la 190, que van estar retirades i així es va comunicar; incomprensiblement continuen figurant ací.

Dit això volia començar defensant les esmenes dient bo, que un objectiu bàsic per a nosaltres està en promoure l'actualització de la Llei d'hisenda pública valenciana.
Això és un compromís de tots vostés, del seu anterior responsable, que ho va dir públicament que era un compromís necessari.
El temps ha passat, anys fins i tot han passat.
Aquesta llei en aquestos moments és quasi una loteria trobar l'article que estiga en vigor, perquè com tots els anys va canviant-se, una espècie de tele novel·la.
Però pareix que no hi ha interés en tenir ja un text definitiu, actualitzat i posat al dia.

Això està donant qüestions com per exemple, que apareixen articles fins i tot distints depenent del grup parlamentari que siga, com va ser el tema del benefici d'exclusió.
I eixa llei també es podria aprofitar per a ficar més garanties en temes per exemple perquè no torne a passar el tema de l'Ivex, per exemple.
Qüestions d'eixe tipus, crec que l'experiència deu donar-nos a tots matèria suficient per a poder redactar eixa nova llei.
I incomprensiblement alguna cosa que vostés mateix van anunciar, es neguen, es van negar en la comissió a admetre'l ni tan sols com un objectiu.
Per tant, insistim, creiem que no té excusa per part de vostés el que ni tan sols com a objectiu, o és que de veritat no volen fer eixa actualització de la llei?
Perquè si és així, valdria la pena que ho digueren clarament i ens evitaríem més històries.

Després hi ha també una sèrie d'esmenes que lògicament mantenim, alguna d'elles ha estat aprovada quant a la major utilització del valencià.
Però també, bo, que en un dels objectius es faça, per exemple, l'avaluació del previsible impacte ambiental en l'economia valenciana.
Crec que és un objectiu que no es pot dir que siga cosa solament de la Conselleria de Medi Ambient, sinó que també té incidència.
.
.
i valdria la pena que per part dels tècnics de la conselleria es prestara més atenció a això.

Igual que també més atenció estimem a la defensa del patrimoni de la mateixa Generalitat Valenciana.
Hi ha casos que estan ahí i que jo crec que es mereixen una resposta immediata.
Per exemple, les notícies que estan sobre la taula d'ocupacions il·legals, en concret, al Montgó.
Pensem que la Generalitat Valenciana, en defensa dels interessos de tots els valencians i valencianes, ha d'intervindre amb major contundència d'aclarir què és el que està passant ahí per a evitar qüestions que puguen ser irreversibles el dia de demà.

I lògicament també volem defensar una major potenciació del Consell Valencià d'Estadística.
Pensem que és una mesura de participació dels sector interessats.
I, en eixe aspecte, la veritat és que vostés creen a voltes els organismes, però a voltes els deixen ahí pràcticament hivernats o no els donen participació.
Pensem que és important, i més davant de tot el que ha caigut últimament.

Moltes gràcies.

 

**La senyora presidenta:**

 

Moltes gràcies, senyor Oltra.

Torn en contra?
Té la paraula la senyora Sancho.

 

**La senyora Sancho Vicente:**

 

Gracias, señora presidenta.

Señor Oltra, con respecto a la enmienda número 187 del Grupo Parlamentario Izquierda Unida, que hace referencia a favorecer un crecimiento sostenible de la economía valenciana, fue aceptada en comisión ­es verdad­, ya que es uno de los objetivos básicos de cualquier sociedad moderna, por lo cual el Partido Popular de la Comunidad Valenciana ha estado trabajando desde su llegada al gobierno de la Generalitat Valenciana, con resultados claramente satisfactorios.

Rechazamos ­sí que es cierto­, su enmienda sobre la evaluación de los impactos medioambientales en la economía valenciana no porque no hayamos demostrado suficientemente nuestro apoyo y preocupación por dicho tema, sino por considerar que la Conselleria de Medio Ambiente debe ser la competente para tratar todos estos asuntos.

El gobierno valenciano persigue, como objetivos básicos plasmados claramente en los presupuestos del año 2000, la creación de empleo, el impulso a la competitividad a través de la investigación y el desarrollo y el fomento del bienestar social, pero estas metas no puedan estar reñidas con la mejora de la calidad del medio ambiente.

El gobierno valenciano ha sido sensible al hecho de que las políticas medioambientales han de formar parte de cualquier política sectorial.
Programas como la mejora en la gestión de residuos, la potenciación y utilización de tecnologías que disminuyen la contaminación ambiental y la producción de residuos, así como la concienciación de la sociedad para el reciclado de materiales, ponen de manifiesto la política activa que en temas medioambientales se está llevando a cabo por el gobierno de la Generalitat.

Lógicamente, esta preocupación por el medio ambiente se ha visto también reflejada en una mayor dotación al presupuesto de la Conselleria de Medio Ambiente, que aumenta un 7,5%, lo que supone un incremento de más de 1.
000 millones de pesetas con respecto al año 1999.

Sobre las enmiendas 181, 182 y 183, referidas a la Ley de hacienda pública valenciana, quiero señalar que el compromiso del gobierno valenciano es mejorar la legislación vigente para adaptarse a la realidad social y avanzar con el desarrollo de la sociedad valenciana.

Desde este punto de vista, estamos estudiando la posibilidad de presentar este proyecto de ley, al igual que muchos otros.
La necesidad de revisar las leyes en ciertas materias no puede considerarse como problemática, por lo que rechazamos dichas enmiendas, al no creer oportuno incluir la redacción de una nueva ley de hacienda pública valenciana en los presupuestos.

El Grupo Parlamentario Popular ha propuesto una enmienda transaccional, que ha sido aceptada por su grupo parlamentario, mediante la cual queremos seguir impulsando y fomentando el uso del valenciano en la administración.

Con respecto a dos de sus enmiendas, la 189 y 190, que planteaban reducciones presupuestarias en las ayudas a las organizaciones empresariales a favor de las sindicales, estos presupuestos son los que más dinero dan a las organizaciones sindicales, ya que se han incrementado las aportaciones no sólo con respecto a los presupuestos anteriores, sino también a las organizaciones empresariales.

El objetivo del gobierno es fomentar el diálogo social y los acuerdos sociales entre los sindicatos y las organizaciones empresariales, y podrían verse perjudicados si les quitásemos parte de estas dotaciones económicas a unas organizaciones en beneficio de otras.

Las consignaciones previstas en el marco del Acuerdo Valenciano para el Empleo y la Formación, inicialmente firmadas en 1996, se han visto incrementadas en más de 20.
000 millones en los presupuestos del año 2000, superando ampliamente las dotaciones que se acordaron en el proceso de negociación.
Gracias, entre otros, a este impulso para el desarrollo del Avef, se prevé crear trabajo el próximo año un total de 42.
000 nuevos puestos de trabajo.

Nada más y muchas gracias.

 

**La senyora presidenta:**

 

Senyor Oltra, té la paraula.

Simplemente esta presidencia quería indicarle que usted como el resto de los diputados de esta cámara deben tener en su mesa la corrección de errores del *Boletín* en relación a las enmiendas que usted ha indicado al principio de su intervención.

 

**El senyor Oltra Soler:**

 

Gràcies.

Bé.
En tot cas, la companya diputada del Partit Popular acaba inclús de replicar a unes esmenes que ja havíem retirat.
O siga, que estava per escrit.
.
.
Però això no té massa importància.

El que sí volíem continuar destacant és que jo puc tenir fe que allò que vosté acaba de dir puga ser veritat, que ja és tenir fe, a més.
Però, clar, li estranya a un quan es nega a posar-ho per escrit com a un objectiu, que és el tema de la reforma, que jo crec que vosté inclús ha reconegut que és necessària, d'eixa llei d'hisenda pública valenciana.

I hi ha altres exemples en els pressupostos en el quals vostés sí que reconeixen per escrit la necessitat d'actualitzar o inclús de redactar noves lleis.
Si és així, si es veritat el que vosté acaba de dir, que en principi he de confiar que siga així, allò lògic seria que, com a un objectiu d'aquesta conselleria, estiguera la redacció.
.
.
promoure la redacció i l'actualització d'aquesta llei.
Això faria que fóra més fiable per a tots que de veritat va endavant, perquè és que hi ha declaracions de gent molt important, de responsables de l'època en la Conselleria d'Hisenda, que públicament ho van dir i no es va fer.
I estem patint les conseqüències negatives de tenir un text legal absolutament a trossos i que pràcticament ocasiona moltes dificultats a tot el món per a poder funcionar.

No m'ha contestat res quant a una major atenció per part de la conselleria quant a la defensa del patrimoni que puga estar almenys en qüestió, com pot ser l'exemple que li he citat del Montgó.

I en el tema del valencià, a pesar que han acceptat alguna transaccional, cosa que m'alegra, però la veritat és que ens agradaria molt més que continuaren en eixa línia, i no sols quedara en una transaccional, sinó fins i tot en la utilització cada volta més freqüent.

Gràcies.

 

**La senyora presidenta:**

 

Gràcies, senyor Oltra.

 

**La senyora Sancho Vicente:**

 

Señor Oltra, con respecto a la enmienda sobre el valenciano, la conselleria ha estado haciendo suficientes esfuerzos, como ya comentamos en la comisión y como usted ha aceptado en la transaccional.

Con respecto a lo que me acababa de repetir, que en su enmienda decía "reclamación de las ocupaciones privadas ilegales", nosotros debemos añadir que la conselleria no distingue entre ocupaciones ilegales privadas o públicas, sino que reclama por igual los derechos que le corresponde, actuando contra las ocupaciones ilegales.

Con respecto también a su enmienda.
.
.
que solicitaba potenciar el funcionamiento del Consejo Valenciano de Estadística, decirle que el Consejo Valenciano de Estadística es un órgano consultivo que está fuera del marco presupuestario.

Y ya finalizando, con respecto a la Ley de hacienda pública valenciana, el parlamento valenciano, en la pasada legislatura, fue el que más leyes aprobó.
Y no hace falta que lo ponga en la ley de presupuestos para que se haga un proyecto de ley.

Muchas gracias.

 

**La senyora presidenta:**

 

Moltes gràcies.

La enmienda transaccional correspondiente a las enmiendas números 185 y 186, que he entendido ha retirado el Grupo Parlamentario Esquerra Unida, dice: "Sección 06, programa 611.
20, centro de cálculo.
En objectiu bàsic afegir un nou punt: continuar impulsant l'ús del valencià en el sistema econòmic i financer de la Generalitat".
Firmada pels tres grups parlamentaris.

A continuació, correspon la defensa de l'esmena número 197 del Grup Parlamentari Socialista.

Té la paraula la senyora Moreno.
*(Remors)*

 

**La senyora Moreno Fernández:**

 

Gracias, señora presidenta.

En primer lugar, decir que a las enmiendas 206 y 207 hay aceptada una transaccional de los tres grupos.
Y, en ese sentido, decir que desde mi grupo lamentamos que, en la transaccional aceptada en materia de medio ambiente, no se haya aceptado también aquella que habíamos presentado relativa a los indicadores medioambientales.

*Malament* se podrá hacer una buena programación económica en temas medioambientales si no se ha aceptado la propuesta que planteábamos de la existencia de indicadores medioambientales que pudieran medir esa programación económica.
No obstante, más vale algo que nada, que se dice, y empecemos por ahí.
El año que viene intentaremos que convenzan.

Nosotros queremos decir, a la sección 6, que las enmiendas presentadas son pocas, en tanto que desde la Conselleria de Economía no es tanto lo que se dice que se hace, sino lo que se hace y no se dice.
Mucho más, cuando desde el pasado viernes, las enmiendas que había presentado mi grupo pidiendo más información no fueron aprobadas.
Y, por tanto, sigo diciendo que es más peligroso lo que se hace y no se dice y no se informa, que lo que se dice que se hace, que es poco cuestionable.

En ese sentido, de lo que se ha dicho que se hace, decir que nosotros tenemos presentadas unas enmiendas que entendemos que lo lógico sería que igual que otras se han aprobado porque se consideraban técnicas, se aprobaran también.
Es difícil que aprueben evidentemente.
.
.
si no están haciendo mucho caso, por el mareo, pero si los compañeros de su grupo callaran un poco, ustedes serían conscientes de que han planteado como objetivo básico, por ejemplo, potenciar la participación del programa económico valenciano.

Señor conseller, que ahora sí que está usted atento, difícil es que lo potencie algo que no está en vigor.
El programa económico valenciano tenía vigor 94­99.
Yo creo que sería más correcto, y aún están a tiempo de transaccionar, un objetivo que fuera el volver a empezar un nuevo período de concertación y una nueva programación, porque ­insisto­ el programa económico valenciano no está vigente.
Era un programa para el año 94­99.
Y, por tanto, es difícil la existencia como objetivo básico de ese programa y como línea de actuación después.
Por eso ­repito­ creo que se puede hacer.

Otra enmienda que desde mi grupo tampoco entendemos cómo es posible que no se haya aceptado, es aquella referente a la convocatoria y provisión.
.
.
Desde la Conselleria de Economía ­y aquí está el conseller de Administración Pública­, desde la Conselleria de Economía pretenden convocar y proveer los puestos de trabajo de la administración tributaria.
Dos temas que yo creo que al gobierno valenciano, y a la Conselleria de Administración Pública en este caso, le debe resultar llamativo, por un lado, lo que es la convocatoria de provisión.
.
.
En este gobierno, y mientras no se diga lo contrario, creíamos que dependía de la Conselleria de Administración Pública la convocatoria y la provisión de puestos de trabajo.
Por tanto, no entendemos cómo la Conselleria de Economía convoca y provee puestos de trabajo.

Pero es que además ­insisto, y lo digo para conocimiento de todo el gobierno­, la Conselleria de Economía ha creado una nueva administración, la administración tributaria.
Nosotros conocíamos su reforma de la ley de función pública por las cuales creaban cuerpos.
Ustedes saben que mi grupo está en contra de la creación de los cuerpos, entiende que es una administración antigua, retrógrada, que es volver al pasado.
Pero además que cree la administración tributaria es algo que nos ha sorprendido, que no nos ha gustado y que creemos que está totalmente equivocado.

Por eso les decía desde el principio que desde mi grupo entendemos que la labor de la Conselleria de Economía.
.
.
la labor de lo que se pone.
.
.
lo que ponen en las líneas, excepto aquellos errores que son importantes.
.
.
Porque, claro, es importante que desde la Conselleria de Economía se hayan cometido errores que han significado la fotocopia pura y dura de los objetivos del año pasado.
Y es importante, digo, porque demuestra, y lo lamento, la poca importancia que se le ha dado desde la Conselleria de Economía a la elaboración de presupuestos, cuando ustedes se han limitado a copiar lo que presentaron el año pasado, a copiarlo respecto a otro en varios programas.
Hecho que evidentemente provocó que el Grupo Popular tuviese que aceptar las enmiendas que aceptaron en comisión ­repito­, porque, claro, elaborar el presupuesto de 2000 era un poco difícil hacerlo en el mes de febrero o marzo de 2000.
Eso ustedes fueron conscientes, lo cambiaron.

Y repito que las enmiendas que hoy les dicho, creo que también es un error suyo.
Creo que también pueden cambiarlas, a tiempo estamos todavía, aunque estemos en este momento, porque difícil es que hagan concertación económica en algo que ya no está vigente.
Pónganse como objetivo volver a concertar, pónganse como objetivo volver a hacer programación económica con los agentes sociales, pero no pretenden continuar lo que no está en vigor.

Nada más y muchas gracias.

 

**La senyora presidenta:**

 

Moltes gràcies, senyora Moreno.

Torn en contra?
Té la paraula la senyora Sancho.

 

**La senyora Sancho Vicente:**

 

Gracias, señora presidenta.

Señora Moreno, siento mucho que en su intervención no se haya dirigido a mí para nada y se haya dirigido la mayor parte de la intervención al gobierno.
Bueno, eso significa que no me ve una importante interlocutora.

Con respecto a sus enmiendas, da la sensación, cuando se estudian las enmiendas presentadas por el Grupo Parlamentario Socialista, que se han dedicado más a buscar las minucias y erratas irrelevantes que a aportar soluciones positivas para la sociedad valenciana.
Nos llama la atención la escasez de contenido de las mismas y la falta de coherencia en algunas de ellas, como cuando pretenden la supresión de la administración del programa operativo de la Comunidad Valenciana 2000­2006, que debe administrar los más de 3 billones de pesetas procedentes de los fondos europeos y de los fondos de cohesión.

Para conseguir el objetivo básico de coordinación de los fondos estructurales comunitarios, como son las iniciativas comunitarias cofinanciadas por los Fondos de desarrollo regional, Feder, y el fondo de cohesión, se ha creado de forma paralela el programa operativo de la Comunidad Valenciana 2000­2006, con cuatro líneas de actuación que comprenden: la administración, seguimiento, desarrollo y elaboración de las propuestas.
Como ustedes deben saber, la importancia de dicho programa radica en reflejar en los presupuestos la administración de dichos fondos, por lo que la supresión de la administración dejaría sin fundamento el resto.

Con respecto a la enmienda número 208, no entendemos por qué la negativa a incluir en el presupuesto del año 2000 la convocatoria y provisión de los puestos de trabajo de la Administración Tributaria Valenciana, ya que lo único que pretende es dotar a la Administración de un cuerpo de inspectores que vele por el cumplimiento de las normas tributarias valencianas.
Una de las principales líneas de actuación de la Conselleria de Economía y Hacienda en materia de política tributaria para el próximo año está constituida por las actividades tendentes a la mejora en la dotación de personal destinado a las labores de gestión tributaria.

Este proyecto comprende tanto la habilitación y dotación de los puestos a ocupar por el personal del cuerpo de inspectores de tributos de la Generalitat como la creación de unidades tributarias específicas de información y atención al ciudadano, tanto en los ámbitos de información general tributaria como de asistencia a la cumplimentación y presentación de declaraciones tributarias, descongestionando y racionalizando la actual situación de las dependencias de atención al contribuyente de la Generalitat Valenciana.

Respecto a su enmienda número 198, que pretende fijar el plazo de puesta en marcha del plan valenciano de estadística en el primer semestre del año 2000, creemos que ajustar un plazo en este marco no se considera una aportación valorable para la línea de actuación propuesta, ya que es de elaboración y tramitación compleja por los requerimientos de nuestro marco normativo.
El Instituto Valenciano de Estadística está multiplicando los contactos institucionales para conseguir un anteproyecto del plan valenciano de estadística consensuado y de amplia cobertura, al tiempo que intenta armonizarlo sin comprometer este objetivo básico con la rápida operatividad del plan.

La sensibilidad del Gobierno valenciano por un tema tan importante como la protección del medio ambiente ha sido demostrado de manera clara en mi anterior intervención.
Además, respecto a la introducción de indicadores ambientales en las estadísticas de la Comunidad Valenciana, a la que usted hacía referencia, debo decir que el Instituto Valenciano de Estadística es un órgano que se ocupa de la coordinación, impulso y organización de la actividad estadística de interés general para la Generalitat Valenciana.
La función estadística está descentralizada para permitir un mayor control y análisis de los datos obtenidos, dejando a cada conselleria el desarrollo de sus propias competencias, por lo que incluir los indicadores que ustedes pretenden duplicaría el trabajo realizado sin ninguna mejora en los resultados.

Para finalizar, otra de las enmiendas que más nos han llamado la atención es la número 212, por la que pretenden la supresión del nuevo programa de implantación de un sistema tendente a la normalización de las adquisiciones de suministros y servicios por parte de las consellerias.
En línea con este programa se ha creado una dirección general para mejorar la gestión de adquisiciones de suministros y servicios de las consellerias, con lo cual se obtendrá una mayor eficacia y eficiencia, al igual que mejoras económicas sustanciales.

Le da la sensación a este grupo parlamentario que, en vez de mejorar la gestión de la Administración, prefieren seguir con los viejos sistemas menos ágiles y eficientes.

Nada más y muchas gracias.

 

**La senyora presidenta:**

Moltes gràcies, senyora Sancho.

Les esmenes 206 i 207 han estat retirades pel Grup Parlamentari Socialista­Progressistes.
Hi ha una esmena transaccional a estes esmenes que diu el següent: Sección 06, programa 612.
10, problemática en la que se actúa.
3.
Potenciar las medidas de protección de medio ambiente.
Objetivo básico 3.
1, potenciar la reordenación ecológica de la economía.

Passem a continuació al debat de la secció 07, justícia i administracions públiques.
Esmena 215.

Té la paraula, en representació del Grup Parlamentari d'Esquerra Unida, el senyor Ribó.

 

**El senyor Ribó i Canut:**

Gràcies, senyora presidenta.

Anem a defensar totes les esmenes del Grup Parlamentari d'Esquerra Unida del País Valencià amb dues excepcions: la primera, retirar l'esmena 226 i, en segon lloc, també retirar l'esmena 218 perquè ha estat objecte d'una esmena transaccional.

Bé, voldríem comentar algunes de les idees generals i fer un comentari general respecte a les mateixes.
Primer element, un grup d'esmenes relacionat amb el tema dels ajuntaments.
Nosaltres, a partir d'una assemblea de la Federació de Municipis i Províncies del País Valencià, una assemblea que va tenir lloc el 27 de febrer d'enguany, tres mesos i mig abans de les eleccions, una assemblea que va arribar amb un acord general per part de tots els alcaldes i tots els representants, en aquesta assemblea es plantejava el compromís votat, votat ­repetisc­ per tots els representants, molts d'ells del partit que en aquest moment governa, el compromís d'un fons de cooperació municipal, la creació i la dotació amb 5.
000 milions de pessetes d'aquest fons de cooperació municipal.

El primer element que nosaltres pensem que és important és que els compromisos ­a més compromisos no fets per qualsevol, sinó per representants escollits en els diferents ajuntaments­ s'han de complir.
I, per desgràcia, per desgràcia, no hem vist res ­ja que està vosté, senyor conseller, ací, li hem de reiterar, perquè vosté va ser una part activa d'aquesta assemblea­, no hem vist res d'aquest tema, absolutament res.
És un compromís manifestament incomplert en els pressupostos del 2000.
M'atreviria a dir que descaradament incomplet en els pressupostos del 2000.
I a nosaltres ens sembla greu, ens sembla molt greu, perquè nosaltres entenem que els ajuntaments, per desgràcia, en les administracions de l'Estat espanyol, s'estan convertint en el "patito feo", en el sentit que hi ha una nivell de transferències important, i s'ha de reconéixer en l'àmbit de la comunitat autònoma, però els ajuntaments dia rere dia estan perdent pes en el seu finançament.
Jo crec que aquest era un crit unànime de tots els alcaldes, també dels seus, i aquest crit unànime no s'ha vist reflectit en els pressupostos.

Per això, nosaltres plantegem que és imprescindible complir els compromisos, compromisos preelectorals, compromisos que tenen a veure amb la voluntat d'aquest govern d'una descentralització també econòmica que no hem vist.
I em sembla important remarcar-ho.
Els municipis són molt importants per al nostre País, i els municipis no són importants en aquestos pressupostos.
No es compleixen ni els compromisos adquirits.
Em sembla lamentable i és el primer element que voldríem ressaltar.

Segon element.
Tema d'extinció d'incendis.
Nosaltres presentem un conjunt, una bateria d'esmenes, en el sentit d'una cosa que, fins i tot, s'ha dit des d'aquest mateix lloc, la necessitat de millorar el servei d'extinció d'incendis.
Perquè s'ha avançat.
És cert que s'ha avançat.
Però, igual que s'ha avançat, s'ha de dir que respecte als últims anys estem pitjor.
Les dades objectives posades de manifest en aquesta mateixa trona parlen de més de 6.
000 hectàrees cremades durant el 99.
Esperem que no cresquen ja.
No és probable que cresquen.
Però, el que està clar és que açò és més que els tres últims anys.
I, si això és així, està clar que alguna cosa està fallant.
I no hem vist cap voluntat de millora en aquest sentit.

Nosaltres proposem la creació d'un cos de bombers forestals perquè ens sembla imprescindible avançar.
Nosaltres proposem que quan hi ha grans incendis, concretament, s'ha de fer auditories per a veure què és el que ha passat, perquè coses han passat, i incendis pràcticament apagats s'han tornat a reviscolar per errades del funcionament de l'extinció d'incendis.
I açò s'hauria d'investigar.
Un gran incendi és una gran desfeta.
I s'ha d'investigar des de fora de la mateixa manera que es fa, per exemple, quan cau un avió i s'ha d'investigar des de fora què és el que ha passat, encara que només siga per a no caure una altra vegada en les mateixes errades.
I no és pot fer des dels mateixos que estan dirigint l'extinció d'incendis.
Hi ha greus problemes en aquest tema, hi ha greus problemes en aquest tema.
I, una altra vegada li he de reiterar, amb pocs recursos es podria avançar decididament en la professionalització de l'avantguarda en l'extinció d'incendis.
No hi ha prou amb la cavalleria, amb els serveis aeris, no n'hi ha prou.
Fa falta també que la gent que està a peu de foc estiga millor preparada, estiga en situació d'emergència constant, i tot açò no s'està resolent.

Volíem comentar també un altre aspecte que ens sembla important.
Hi ha una data que jo crec que és clara.
El Govern valencià crec que en aquests moments és l'únic ­i hi ha molts governs, fins i tot del mateix Partit Popular en l'Estat espanyol­ que no ha fet res per avançar en els temes de reducció de jornada, que no ha fet res per disminuir la precarietat en els treballadors públics, que està augmentat.
Mentre la general disminueix molt poc, la precarietat en els treballadors públics està augmentat.
I és un dels apartats d'esmenes en els quals plantegem.

I, nosaltres, per acabar, ens congratulem que s'haja aprovat una esmena transaccional en el tema del valencià.
Però, jo vull ser molt clar, jo vull ser molt clar.
En els plantejaments de la seua conselleria nosaltres hem vist elements secessionistes.
Quan es parla de "idioma valenciano", nosaltres entenem que és un plantejament secessionista.
I ho volem deixar clar.
Altres vegades es parla de valencià, i em sembla raonable i compartim la idea.
Però, plantejar "idioma valenciano" és anar en contra del que s'ha plantejat d'una manera molt clara des d'un punt de vista científic.

Nosaltres entenem que s'hauria d'anar a la denominació de valencià, que és la raonable, on es podem posar d'acord i, en definitiva, no generar confrontació.
El contrari seria que vostés estan apostant per una altra cosa.

Res més i moltes gràcies.

 

**La senyora presidenta:**

Moltes gràcies, senyor Ribó.

Torn en contra, el senyor Díez té la paraula.

 

**El senyor Díez Cuquerella:**

 

Gràcies, senyora presidenta.

Senyors consellers.

Senyores i senyors diputats.

Faig este torn en contra de les esmenes presentades pel Grup Parlamentari d'Esquerra Unida, si bé he de d'agrair que, efectivament, haja reconegut este grup parlamentari la bondat del pressupost que es presenta a aprovació perquè cal reconéixer, i vosté, senyor Ribó, estarà d'acord amb mi, que només està vosté dissentint d'alguns aspectes molt concrets i molts determinats, però que, en definitiva, crec que a causa d'un cert confusionisme o a una certa falta d'informació que vosté té, que, a la millor, quan intente aclarir-li-ho jo, puga vosté modificar la seua opinió.

Primer, ha aprofundit vosté ­diria jo­ en el tema de l'acord de Castelló, del mes de febrer, en l'acord que es va prendre en l'assemblea de la Federació Valenciana de Municipis i Províncies, on estava vosté, i on estava jo també, per cert.
I he de dir-li que vosté repasse bé el projecte concret, el projecte de pressupostos, concretament el d'esta conselleria d'Administració Pública, i vorà vosté com en la problemàtica sobre la qual s'actua s'està parlant de la creació de fons autonòmics de cooperació local, i s'està dient que es potenciaran les vies adequades per tal d'afavorir un nou sistema de relacions entre la Generalitat Valenciana i l'Administració Local.
I, fixe's vosté també que entre els objectius bàsics figuren les subvencions als ens locals a través del fons autonòmic de cooperació municipal.

Podrà dir vosté que són paraules i que eixes paraules no es reflecteixen en unes quantitats concretes en el pressupost.
Però, jo voldria aclarir-li, com ja vaig fer en la comissió tractant este punt, que, efectivament, estem en una llacuna legal, estem en una llacuna legal que fa falta cobrir-la.
És imprescindible que per al desenvolupament del pacte local, primer, debatem ací i aprovem en estes Corts una llei valenciana de règim local que establiria els paràmetres, els barems, de redistribució d'eixe fons autonòmic, on es faria un estudi de tots aquells municipis que hagen de ser afavorits, naturalment, tots els municipis valencians, que hagen de ser afavorits, integrats en eixe fons de cooperació municipal i en eixa base, en eixa normativa bàsica per al desenvolupament d'eixa cooperació entre la Generalitat i els ajuntaments, poguérem parlar, aleshores, de dotacions pressupostàries.
No oblide que està previst ­el que li he dit­ en el programa d'administració territorial.

Fa vosté també menció al problema de l'extinció d'incendis.
Mire, està declarat ací en estes Corts pel conseller del ram que en el projecte d'esta conselleria es preveu la transformació de les brigades forestals actuals en servicis d'emergències rurals, així com també està prevista la creació de parcs rurals.

Quant a allò que es refereix vosté que es facen auditories, auditories externes d'aquells incendis que es produisquen en una mesura important, caldrà recordar-li que eixes auditories es realitzen des de l'Administració per a tots els incendis forestals, absolutament per a tots, que superen un determinat nombre d'hectàrees i es realitzen informes sobre eixa actuació.
No es considera per part del Govern valencià recórrer a unes auditories, a intervencions d'auditories externes, l'auditoria és contínua, és el dia a dia, i quan es produeix un incendi important l'Administració fa el seu examen, el seu anàlisi, i emet el seu informe corresponent.

Quan parla vostés de temes laborals, i estic referint-me, naturalment, al programa de Funció Pública, està parlant vosté que rebutgem una esmena que proposa la reducció a 35 hores de la jornada laboral, i vosté afegeix: "per a crear ocupació".
Demostre vosté, diga vosté perquè i com es crea ocupació reduint la jornada de 35 hores i començarem a plantejar-nos este grup parlamentari la seua esmena.
Però és una afirmació la que vosté fa, de reduir 35 hores per a crear ocupació, que no la fonamenta amb cap raonament.

Pel que fa a la precarietat dels treballadors públics, sembla ser que vosté ignora l'acord que es va signar el dia 9 d'este mes de desembre entre l'Administració i els treballadors.
A ell li remitisc perquè vosté tinga una contestació complida dels dubtes que vosté ha plantejat en esta trona.
Llisca-se'l i vorà vosté com existeixen compromisos per part de l'Administració, compromisos per a este any 2000 que li llevaran els dubtes que vosté té.

Quant al valencià, li hem aprovat a vosté una esmena transaccional, precisament en un programa on no estava, perquè vosté coneix que en la resta de programes d'esta conselleria està promocionant-se, està dotant-se pressupostàriament la formació per al millor coneixement i ús del valencià.
Si hi havia un programa on estava inclosa, ho hem inclòs de conformitat amb la seua proposta.

Gràcies, senyora presidenta.

 

**La senyora presidenta:**

Moltes gràcies, senyor Díez.

Té la paraula per a rèplica, el senyor Ribó.

 

**El senyor Ribó i Canut:**

 

Gràcies, senyora presidenta.

Senyor diputat, la primera cosa que li vull asseverar és que la bondat del pressupost nosaltres la direm amb números en la nostra votació, el que pensem d'aquest pressupost.
De moment, li vull avançar que en funció de la votació a les seues esmenes nosaltres condicionarem la votació al seu pressupost.
I, per tant, no crec que siga molt positiva.

Mire, vosté, en el tema de la creació del fons, jo m'he llegit els pressupostos.
Està clar que està aquí, però la pregunta és: on estan els diners?
On estan els diners?
Eixa és la pregunta.
La resta són bones paraules.
I vosté ho sap.
I vosté sap que va haver un acord.
I vosté sap que.
.
.
I poden haver criteris perfectament des de la federació per a la distribució coordinadament amb la conselleria corresponent.
La pregunta és: on estan aquests diners que es van comprometre concretament amb l'assemblea?
*(Remors)* Vostés no compleixen el compromís.
Jo crec que és molt clar.

 

**La senyora presidenta:**

Senyor Ribó, un moment.

Per favor, pregue silenci als diputats.
Gràcies.

Continue.

 

**El senyor Ribó i Canut:**

 

Descomptem el temps un poquet.
Val, gràcies.

Mire vosté, respecte als serveis d'emergència i parcs rurals, li repetisc la mateixa.
Jo he vist aquesta idea que està aquí, però, on estan els recursos per avançar en aquesta direcció?
On estan, que no els veiem?
No estan.
O siga, són bones intencions, s'han explicitat ací, però els recursos no estan.
Eixe és el problema que nosaltres ens plantegem d'una manera molt clara.
A nosaltres ens agradaria coincidir amb vostés en aquest tema.
Coincidim teòricament, però els recursos no estan enlloc.
Eixe és el problema real, com millorar la contractació, com avançar en infrastructures en aquest sentit.

Li reitere, no és bo que el mateix que apaga un incendi faça després l'anàlisi.
No és bo.
És bo, i es fa habitualment d'aquesta forma, fer-ho des de fora, perquè és l'única manera de veure els problemes.
Açò és una pràctica habitual en els sistemes mediambientals, de gestió mediambiental, en el món econòmic.
Per què no es fa també en el tema d'incendis?
És que tenen por que els descobrisquen els defectes?
No li demanem a tots els incendis.
Nosaltres sabem açò, i ens sembla bé que es faça un control, però, a més, en els grans incendis s'ha de fer un control extern perquè aquí és on fallen coses.
Eixe és el tema que li plantegem amb molta claredat.

Mire, el tema de les 35 hores.
Demostració.
Vaja a França, que s'està implantant aquesta llei, i veurà les conseqüències.
I li pregunte: vaja vosté a Galícia, que governa el Partit Popular, o a Madrid, que també governa el Partit Popular i que s'han introduït línies de treball de reducció de jornada, i els pregunta vosté.
És que vostés són pràcticament l'única federació del Partit Popular, o com li diguen vostés, federació o el que siga.
.
.

 

**La senyora presidenta:**

Senyor Ribó.

 

**El senyor Ribó i Canut:**

 

.
.
.
que no han tingut cap plantejament en aquesta direcció.

Res més.

 

**La senyora presidenta:**

Gràcies, senyor Ribó.

Senyor Díez.

 

**El senyor Díez Cuquerella:**

 

Gràcies, senyora presidenta.

Senyor Ribó, comence pel seu final.
Mire, la creació d'ocupació ací a la nostra comunitat, doncs, no necessita tindre mires cap altre lloc, i menys fora d'Espanya.
Nosaltres, i vosté ho coneix, estem en un nivell de creació d'ocupació suficient, quasi, quasi que li diria, si vosté m'ho permet, que deixem la jornada de 35 hores fora, no siga cosa que tinga vosté raó que creem més ocupació i haguérem de recórrer a la importació de treballadors, que ja estem creant suficient ocupació.
Però, fixe's, és que són raonaments els que vosté em fa que no estan exposats ací.
Vosté està referint-se a altres zones d'Espanya i altres zones de l'estranger.
Li rebutgem, naturalment, eixa esmena.

Fa vosté molta insistència en l'existència, valga la redundància, del fons autonòmic de cooperació.
Està llegint vosté, i diu que són paraules, però està llegint vosté compromisos d'este govern amb els seus objectius d'esta conselleria, de crear i dotar eixe fons autonòmic.
Vosté pot dir, i és de veres, que en este moment no existeix eixa dotació pressupostària, però existeix el compromís per la raó que li he explicat, que primer cal establir unes bases i, després d'eixes bases, arribar a concretar els diners.
Per què diu vosté 5.
000 milions de pessetes?
No hi ha cap compromís en l'assemblea de Castelló de 5.
000 milions de pessetes.
Es va esmentar, es va esmentar, que una xifra aproximada podria ser la de 5.
000, però no es va concretar en absolut, i en l'acord que es recolleix no existeix en absolut cap quantitat, cap quantitat.
També podria dir jo que eren paraules de l'acord de Castelló, però no, existeix el compromís i s'ha reflectit en el pressupost de la conselleria.

Per últim, mire, es fan les auditories per especialistes en la matèria dependents de diferents administracions públiques.
Què vol?
M'estranyaria que vosté m'estiguera plantejant que foren auditories externes contractades amb empreses privades.
M'estranyaria que vosté precisament ho plantejara, i així vull no entendre-ho.
I, per tant, li he de dir, senyor Ribó, estan fent-se les auditories per especialistes de diferents administracions públiques.

Res més.
Pense que discrepem.
Dubte que vosté poguera acceptar el pressupost, però, adone's que les esmenes que vosté planteja són realment subsanables perfectament al llarg de l'exercici 2000.
Hui comença un pressupost, el pressupost està viu al llarg de tot l'any, i tinc la seguretat que vosté al llarg d'eixe any vorà complits els compromisos que esta conselleria assumeix.

Moltes gràcies.

**La senyora presidenta:**

Moltes gràcies, senyor Díez.

A l'esmena 218, que ha estat retirada, l'esmena transaccional, diu el següent: Secció 07, justícia i administracions públiques.
Programa 121.
30, formació i estudis.
En línies d'actuació afegir: "cursos específics de valencià per al personal de la Generalitat Valenciana".
Signat pels tres grups parlamentaris.

Passem a continuació a l'esmena 267 del Grup Parlamentari Socialista­Progressistes.

La seua representant té la paraula.

 

**La senyora de Andrés Barea:**

 

Señora presidenta.

Señoras y señores diputados.

No me cansaré de repetir, tanto en comisión como en el pleno, que el espíritu de estas enmiendas, que van encaminadas a la conselleria de Justicia y Administración Pública, que sea eso, pública.
Tampoco me cansaré de decirles que la problemática, los objetivos y las principales líneas de actuación deben ir encaminadas a que la Administración, que es un servicio pagado por todos, o sea, de todos, que deberá de ser desde la gestión del gobierno, que en estos momentos es del Partido Popular, tenga también un carácter público.

Todo es porque la justicia, la policía, los bomberos, los funcionarios de la Administración y también la Administración Local, todo aquello que compartimos los ciudadanos, independientemente de los ingresos de donde vivamos y de la ideología que tengamos, todos utilizamos estos servicios y todos los necesitamos.

Por tanto, insisto, la Administración, que es todos y pagada por todos, tiene que encontrarse al servicio de los ciudadanos y no a la gestión particular del conseller del Partido Popular ni de las empresas contratadas.
Y cuando me refiero a la gestión no me refiero a lo valorable o vendible por un equipo directivo, cargo público o de libre designación, sino a la buena y adecuada utilización de los recursos contando también con los administrados.

En Justicia, la falta de medios e instalaciones ­ya lo sabemos porque nos lo dijo el señor Rovira­ es que los ayuntamientos socialistas perversos y no colaboradores no quieren ceder terrenos y, por eso, ustedes no pueden mejorar la justicia.
Debe de ser que Castellón también es socialista y por eso figura en el presupuesto del año pasado y también en el de éste.
La falta de juzgados del contencioso­administrativo en Alicante, segunda ciudad de la Comunidad Valenciana, es responsabilidad también de los socialistas.
Todo el mundo sabe que allí gobernamos.

Supongo que la falta de juzgados específicos, recogiendo las demandas de los malos tratos que la sociedad está pidiendo a gritos, también es culpa de los ayuntamientos gobernados por los socialistas.
Pero, sin embargo, así podremos hacer programas *reality show* en Canal 9.
Tampoco la creación de juzgados específicos para la prevención de riesgos laborales y del medio ambiente.
Como eso no vende para lo que van a realizar ustedes, no les interesa.
Que exista un accidente laboral diariamente, que tengamos el macabro honor de tener una de las tasas de accidentalidad y mortalidad de las más altas, eso es luto de un día para ustedes.
El medio ambiente sólo le preocupa a los ecologistas.

Dicen ustedes que no tienen competencias en la creación de juzgados especiales.
Entonces, ¿qué tipo de transferencias tenemos?
¿Aquellas que sólo son vendibles en el período preelectoral y aquellas que no implican la opinión pública?

 

Ya sé que le inquieta cuál es mi afán por mejorar la medicina forense, al señor Rovira.
Pues, le diré que no más que aquello que le pertenece a la Administración y que se encuentra en una situación tan surrealista como se puede encontrar la medicina forense.
Pero esto, que parece que sólo va con los muertos, la medicina forense, también es del mundo de los vivos, y hoy en día precisa como prueba testifical en importante número de juicios, como, por ejemplo, para determinar las lesiones de un accidente de tráfico y para la concesión de pensiones.

Señores del Partido Popular, esta es la falta de atención que ustedes les prestan a estos temas.
La falta de rigor con la que tratan los temas hace que una de las banderas que el conseller Castellano quiere vender, continue siendo la administración de justicia, una de las peores valoradas por los ciudadanos.

En protección civil y extinción de incendios, la realización de planes y programas y la adecuación del mapa de riesgos, el realizar prospecciones estacionales, la necesidad de crear parques de bomberos rurales les importa muy poco.
La formación de profesionales y de voluntarios, el dar cobertura con seguros y equipamiento a los voluntarios, y compensar a los ayuntamientos en sus gastos, tampoco les importa.
Esto, ¿saben ustedes qué fin tienen?
El que no caigan en el intento permanente de privatizar estos servicios a través de compañías privadas.
Están ustedes dando pasos incansables en pasar todo lo público a manos privadas.
¿De dónde sacamos este dinero?
Del capítulo II, que es gastos de funcionamiento, trabajos realizados por otras empresas, 428 millones presupuestados, más los concursos que van saliendo.

En cuanto a la policía autonómica tiene de autonómica el nombre, las transferencias se produjeron pero se sabe que con ellas no miran la concepción de un ejercicio de autogobierno, sino la continuidad de lo que había.
Nuestra policía no está reconocida porque el reconocimiento viene dado por una mayor profesionalización, y como en el resto de las comunidades transferidas, mayor reconocimiento económico.
A las competencias de atención del medio ambiente le dedican ustedes doce policías para toda la comunidad.
Y a la atención al menor cinco policías.
Por supuesto, me parece utópico pedirles, aunque se les ha pedido, la creación de otro cuerpo especial, en este caso para la atención de mujeres maltratadas.

A la policía local le pedimos más profesionalización, como consecuencia de la formación que se les da, que sea homogénea y equilibrada ante poblaciones similares.
Les suscita poco interés este programa, ya les dije que era como la canción de Julio Iglesias, una repetición exacta del presupuesto del año pasado.
En formación y estudios, la formación debe ir encaminada a los empleados públicos, no a los cargos directivos nombrados por ustedes.
Y preparándolos para que se nutran por tanto y engorden su curriculum, mientras que para los empleados públicos el presupuesto de formación es de 40 pesetas/persona/día.
Esto es lo que se dice una buena formación.

En la función pública, cada vez menos, se dedican ustedes a pasarla a manos privadas, salvo por la voluntad de algunos funcionarios, y de pública, por tanto, no le queda casi nada.
Tampoco le han dedicado mucho interés, lo mismo que el año pasado, la creación de un estatuto básico de la función pública, que esperemos que los agentes sociales les tengan informados y lo pacten, por lo menos con ellos.
Por cierto, en este punto nos gustaría hacerle un ruego al gobierno del Partido Popular: que pida para los funcionarios de la Comunidad Valenciana una denominación de origen, para diferenciarnos de los demás funcionarios del resto de la comunidad, ¿no le parece idea un poco original?

La organización y sistemas de información, el tríptico enunciativo de este programa, nos recordaba a Telefónica.
Ya se lo dijimos nosotros al señor Rovira; a él le recordó las ganancias de Telefónica, cosa que le pareció muy bien.
Pero este programa es increíble, da soluciones a toda la administración en temas de organización, con un presupuesto de 459 millones.
Nuestras enmiendas van encaminadas a introducir nuevos conceptos que no aparecen en él, como por ejemplo a quién va a ir dirigida la administración, al usuario, aunque su texto va referido a ellos, dice algo así como "sociedad civil", todo un grado de comprensión de lo que es la administración.

En cuanto a la administración territorial, parece que nos encontramos en un salto en la gestión, porque desde el Consell de este gobierno del Partido Popular no se quiere dar mayor nivel de autogestión a la administración local, que es la administración más cercana al ciudadano, como se desarrolla en los principios básicos de suficiencia financiera consagrados en nuestra Constitución y en la Ley reguladora de bases de régimen local y en la Ley de haciendas públicas.

La creación de un fondo de compensación municipal con una cantidad de 5.
000 millones, que dé crédito al acuerdo realizado en la séptima asamblea de la Federación Valenciana de Municipios y Provincias.
Otra vez se le repite: ese fondo de compensación es un elemento de reequilibrio y dota de mayores recursos a las haciendas municipales.
Esa falta de cumplimiento del acuerdo y la falta de reconocimiento en los presupuestos aleja la administración de los ciudadanos haciéndola más inaccesible.
Espero que aleje al Partido Popular de las opciones electorales en la próxima legislatura.
Una sociedad democrática es aquella que respeta las distintas partes que componen la sociedad, que establece negociaciones y acuerdos, bajo un punto de vista de acercamiento hacia el consenso.
Les recuerdo que los acuerdos se hacen para cumplirlos.

Muchas gracias.

 

**La senyora presidenta:**

 

Gracias, señora Andrés.

Torn en contra, el senyor Rovira té la paraula.

 

**El senyor Rovira Jover:**

 

Gracias, señora presidenta.

Bien, pues las enmiendas que ha presentado el Partido Socialista, si empezamos por el primer servicio, que sería el de Secretaría General de la conselleria, vemos que claramente lo único que hacen es repetir básicamente lo que dice el proyecto de ley, el texto del proyecto de ley, pero con otras palabras.
Pero hay una cuestión a destacar, téngalo en cuenta.
Todos los asuntos relativos a prevención de riesgos laborales y seguridad en el trabajo, están ya recogidos claramente como una línea de actuación principal dentro de la Dirección General de Función Pública.
Se lo dije en la comisión, se lo vuelvo a repetir, sepa usted dónde ubicar sus enmiendas.
Sepa dónde ubicarlas.
Pero es que además este servicio se ha recogido entre los acuerdos firmados recientemente con los sindicatos.

Bien, en cuanto a la Dirección General de Justicia, que usted ha tratado, pues mire, no entendemos cómo no han retirado las enmiendas que solicitan creaciones de salas y juzgados específicos.
Se lo dijimos claramente: no son competencia nuestra, son competencia del Ministerio de Justicia, son competencia del Ministerio de Justicia.
Y en cuanto a la construcción de las ciudades de la justicia y de diversos juzgados, mire, la Ciudad de la Justicia de Castellón hace muy pocos días se decidió la ubicación, los terrenos, y ahora lógicamente hay que hacer todo un proceso administrativo.
Pero, ¿por qué hay que hacerla?
Porque no está hecha.
Pero no está hecha ni la de Castellón, ni la de Alicante, ni la de Valencia, ni la de Elche.
Ninguna.
Y no está hecha porque ustedes no hicieron ni una sola.
Y en esta legislatura pasada y en esta que estamos comenzando, se van a acabar las cuatro ciudades de la justicia, las cuatro previstas.

En cuanto a los juzgados de Orihuela, los juzgados están sobradamente adecuados para el trabajo, cuando además, con la creación del partido judicial de Torrevieja, su trabajo, digamos, se ha visto disminuido.
Los juzgados de Gandia también se van a mejorar, y se van a mejorar porque además se va a situar allí el primer juzgado de lo penal fuera de Valencia capital.
Pero esa no es una línea de actuación principal, es una de tantas actuaciones que venimos realizando.

Mire, desde 1995 el Partido Popular ha realizado más de doscientas actuaciones de mejora en distintos juzgados, más de doscientas actuaciones.
¿Por qué?
Pues mire, los juzgados, cuando llegamos en el año 95 se caían de puro viejos, se caían de puro viejos.
Y mire, en cuanto a los juzgados de San Vicente, que había un error con la aprobación de enmiendas que ya se ha subsanado, si ustedes hubieran leído la ficha de presupuestos 6, pues verían claramente que están incluidos; pero no sólo los de San Vicente, porque si aprobábamos su enmienda y los pusiéramos, tendríamos que poner otros.
Tendríamos que poner los de Picassent, los de Quart de Poblet, los de Benidorm, los de Denia, los de Moncada, y lógicamente los de San Vicente del Raspeig también.

Y mire, hay sitios que no podemos poner, hay sitios que no podemos poner, como usted decía, y no por los perversos ayuntamientos, que es una palabra que yo habitualmente no utilizo, es que hay sitios donde por ejemplo en Alzira, nos ceden un terreno que está creo que un par de metros sobre el nivel del río.
¿Cuando haya una crecidita qué, juzgados inundados, no?
Pues mire, no, esos terrenos no sirven para que realmente se haga allí un palacio de justicia.
Y creo que en Alzira gobierna no sé si gobiernan ustedes, creo recordar, ¿eh?

Mire, en cuanto al resto de enmiendas, tienen una serie de enmiendas relativas a medicina forense, que la verdad es que, mire, son meras puntualizaciones al proyecto que presentamos.
Y le recuerdo una cuestión: hemos sido los primeros, los pioneros en España, en realizar un nuevo diseño de la medicina legal y forense con los decretos de creación de los institutos de medicina legal de Alicante, Valencia y Castellón.
Pero es que, además, ya para ir finalizando con justicia, ustedes hacen otra serie de enmiendas que son muy curiosas.
Porque, mire, pretenden excluir de la formación, e incluso de la promoción del uso del valenciano, a aquellos funcionarios de la administración de justicia que no han sido transferidos, como son los jueces, los fiscales y los secretarios judiciales.
Sólo pretenden que la promoción del uso del valenciano alcance a los funcionarios transferidos y no a este colectivo no transferido.
Pues mire, nosotros creemos que la promoción del uso del valenciano se haga globalmente en la administración de justicia, no sólo para unos cuantos.

Mire, las actuaciones de justicia que ha realizado este gobierno, pues mire, han servido para reducir más del 50% de los asuntos judiciales pendientes en asuntos contencioso­administrativos, han servido para que este próximo año de las sesenta nuevas plazas de magistrados el 28% vengan a esta Comunidad Valenciana, y han servido para que se creen doce nuevos órganos judiciales en la Comunidad Valenciana, y le recuerdo que hay otras comunidades, como por ejemplo la andaluza, que no va a crear ninguno.

Bien, pasando a otras cuestiones, como sería la Dirección General de Interior, en asuntos como protección civil y extinción de incendios, pues bien, simplemente reiteran líneas de actuación, y solicitan como cosa curiosa la construcción de un parque de bomberos que ya está previsto y aprobado por el consorcio provincial de Castellón, y de otro que tiene, digamos, atención suficiente con otras dotaciones en los alrededores.

Pero hay un segundo bloque, y son las únicas enmiendas que tiene el Partido Socialista con dotaciones económicas, con efectos económicos reales, donde ustedes pretenden aumentar toda una serie de partidas destinadas a las agrupaciones de voluntarios de protección civil.
Por ejemplo, pretenden aumentar de seis millones a cien millones el pago para los seguros de las agrupaciones, pretenden aumentar de diez millones a cien millones las subvenciones para equipamientos, y otras así.
Pues mire, las agrupaciones de voluntarios de protección civil, a pesar, le digo, a pesar de que desde la Dirección General de Interior se está potenciando su creación y desarrollo, no son aún todo lo numerosas que nos gustaría.
Y de hecho, durante 1999, donde las cantidades reflejadas en los presupuestos eran básicamente similares, todas las subvenciones que se solicitaron por parte de los ayuntamientos no llegaron a agotar el crédito disponible.
Por lo tanto, la dotación presupuestaria existente es sobradamente suficiente.

Pero le digo más, y es que ustedes todos esos aumentos los hacen con cargo a la disminución de 243 millones en la partida 225, se cargan casi más de la mitad de la partida.
Y es una partida que, mire, está prácticamente dedicada a pagar cuestiones como la explotación del teléfono de emergencias 112, a pagar contratos de mantenimiento de instalaciones esenciales de protección civil, de extinción de incendios forestales y de red radiológica.
Usted, con su propuesta de disminución, crearía graves riesgos en protección civil y en seguridad, graves riesgos.

Mire, en cuanto a la policía autonómica valenciana, yo creo que, bueno, presentar enmiendas que ustedes plantean que lo único que pretenden es que incumplamos el acuerdo que hace recientemente prorrogamos con el Ministerio del Interior, y que es el mismo acuerdo que ustedes firmaron en el año 92, el mismo acuerdo que se ha prorrogado en el año 97 para tres años.
Y por otro lado, lo único que pretenden es que se recojan en todas las líneas de actuación todas las competencias que tiene la policía, que no hace falta ponerlas ahí, no hagamos el *Libro de Petete* de los presupuestos.
Porque usted se va a la Ley 2/86, de fuerzas y cuerpos de seguridad, y verá claramente cuáles son todas las competencias, son todas las que usted cita en las enmiendas, pero si está en la ley no creo que sea necesario repetirlo.

Y ya para acabar con Interior nos quedaría seguridad pública.
Mire, en seguridad pública nosotros vamos a continuar con la política de apoyo a los ayuntamientos, en cuanto a la formación de sus policías y de coordinación a nivel autonómico de todos los objetivos y funciones.
Las enmiendas que presentan ustedes, yo creo que sólo pueden surgir del desconocimiento profundo de la problemática de las policías locales, problemática que desde el gobierno se ha canalizado lógicamente a través de la Comisión de Coordinación de Policías Locales y a través de los cursos de formación en el Ivasp.

Mire, en cuanto a función pública, todas las propuestas que hacen ustedes y se observa claramente, son propuestas hechas solamente para la galería, solamente para la galería.
Yo creo que pretenden venderles a los sindicatos que ustedes son los únicos que se preocupan de los funcionarios públicos.
Pues mire, eso no es así.
, eso no es así, y no son ustedes.
De los funcionarios públicos hay que preocuparse firmando acuerdos, acuerdos como el que se ha firmado recientemente el pasado 9 de diciembre con el Cesif, con Comisiones Obreras y con el Cemsatse, donde además del incremento general del 2% en la ley de presupuestos para todos los empleados públicos se constituye un fondo adicional de 800 millones de pesetas para mejorar las retribuciones de dichos empleados públicos.

Mire, en cuanto a la modernización y racionalización, yo creo que el problema que tienen ustedes con estas cuestiones de modernización es que no las entienden, desgraciadamente, no las entienden.
Ustedes viven anclados en modelos obsoletos de administración, lejos de una administración valenciana moderna, racional, eficiente y eficaz.
Cada vez que ven la palabra eficacia la intentan eliminar en las enmiendas.
Parece que les dé miedo.

Y, por último, en la administración territorial, mire, la cifra que usted daba para la creación del fondo autonómico de cooperación municipal ­cooperación, no compensación; yo supongo que habrá tenido un error­, ya está.
.
.
es decir, la creación del fondo ya está recogida como una de las cuatro problemáticas sobre las que tienen que actuar esta dirección general.
Pero lógicamente para cuantificar ese fondo, que no está aprobado en ningún momento, habrá que desarrollar una ley valenciana de régimen local que establezca esos criterios, para después una vez establecidos los criterios.
.
.

 

*(Ocupa la presidència el vicepresident primer, senyor José Cholbi Diego)*

**El senyor vicepresident primer:**

 

Senyor Rovira.

 

**El senyor Rovira Jover:**

 

.
.
.
y el volumen en el reparto del fondo.
.
.

 

**El senyor vicepresident primer:**

 

.
.
.
termine.

 

**El senyor Rovira Jover:**

 

.
.
.
poder dotar ese fondo.

Muchas gracias.

 

**El senyor vicepresident primer:**

 

Muchísimas gracias.

Para réplica, señora Andrés.

 

**La senyora Andrés Barea:**

 

Vamos a ver.
Yo creo que aquí el concepto es un problema ideológico, lo que hemos abordado es un concepto ideológico diferente de lo que ustedes presentan, de lo que es una Conselleria de Justicia y Administración Pública.
A ustedes les interesa muy poco lo que son los servicios públicos, atienden poco a los usuarios y, por supuesto, nada a los trabajadores de la administración pública.

En cuanto al tema de que ustedes no pueden realizar mejoras en las instalaciones de justicia por lo perversos y malvados que somos, con el ejemplo que ha puesto a la orilla de un barranco, me parece exagerada esa situación.
Me parece que le he dado ejemplos de cantidad de pueblos que están en manos del gobierno del Partido Popular y que ustedes tampoco lo mejoran.

Ahí cabe un tema muy importante, y es: ¿para qué se han realizado las transferencias?
¿Se han realizado las transferencias para mejorar el sistema de la justicia, para darle mayor credibilidad a una administración tan poco valorada por los ciudadanos?
O ¿para qué han querido ustedes las transferencias de justicia?

Tampoco recogen un tema muy importante, que son las oficinas de víctimas del delito, la atención específica a las mujeres maltratadas y los juzgados específicos, que ustedes mantienen y afirman que no es competencia suya.
Se afirma y se mantiene que no es competencia suya, pero tampoco tienen la sensibilidad de crearlos y de iniciar un proceso de creación.

En cuanto a la protección civil y extinción de incendios, yo creo que algo falla, aparte de que ustedes no recogen, en el tema de la extinción de incendios, que la gente debe ir perfectamente preparada y debe tener la cobertura necesaria en cuanto a seguros y en cuanto medios.
Si usted me dice que presupuestos como un millón de pesetas no se gastan, falla verdaderamente lo que es la iniciativa de un gobierno de hacer una participación social y una concienciación social.

En cuanto a una función pública eficaz, es evidente que ustedes están sacando a la administración de la administración constantemente.

En cuanto a la administración territorial, ustedes lo que están haciendo es un salto de lo que es la administración del Consell a cualquier tipo de administración que tenga capacidad autónoma, que no exista nada más que pueda dirigir que lo que es el propio Consell.
Y si no, no se hubieran ustedes dado tanta prisa en deshacer el Consell Metropolità de l'Horta.

Gracias.

 

**El senyor vicepresident primer:**

 

Moltes gràcies, senyora Andrés.

Senyor Rovira.

 

**El senyor Rovira Jover:**

 

Gracias, señor presidente.

Bien.
Cuando usted ha hablado de un concepto ideológico, no sé a qué se refiere exactamente, porque realmente, lógicamente, es normal que tengamos distintas concepciones ideológicas, distintas concepciones ideológicas.

Mire, la nuestra se basa en una administración que lógicamente.
.
.
digamos los empleados públicos estén bien tratados, bien considerados, pero que al mismo tiempo sean eficaces.
Y le repito: hemos firmado hace unos días un convenio con los sindicatos, con la mayor parte de los sindicatos, que va en ese camino de mejora de retribuciones para empleados públicos.
Y además, quizá nuestro objetivo fundamental son los usuarios, los usuarios.
Y, desde hace cuatro años, ya se empezaron planes de modernización de esa administración, pero fundamentalmente dirigidos a los usuarios de la administración valenciana.

Mire, decía que, en justicia, para qué habíamos querido las transferencias.
Yo se lo he dicho, lo que pasa es que creo que no me debe haber entendido.
Hemos reducido más de un 50% asuntos judiciales pendientes en contencioso­administrativo, más de un 50%.

Y sobre si lo de Cullera no se lo termina de creer que están al lado de un barranco, mire, le digo: al menos en Cullera nos los han ofrecido.
Hay otros ayuntamientos donde.
.
.
Mislata, que aún los estamos esperando.
Hay otros ayuntamientos, también no sé por quién están gobernados, que aún estamos esperando que nos cedan los terrenos.

Mire, nadie ha dicho que en los juzgados, que ha hablado usted de menores, de mujeres maltratadas, nadie ha dicho que en ningún momento se haya planteado no su creación.
.
.
simplemente le decimos que no lo podemos incluir en los presupuestos porque no son competencia nuestra.
Entonces, no podemos comprometernos en una ley de presupuestos a realizar aquello que no es competencia.

En definitiva, esta es una conselleria nueva, de nueva creación, que sus presupuestos han tenido un aumento mayor, si vamos sumando y comparando con años anteriores, han tenido un aumento mayor que la media general y que no viene más que a reflejar cuál es el objetivo del gobierno del Partido Popular, una administración valenciana moderna, eficaz, volcada a los usuarios, pero no, como estuvieron ustedes, enfrentada con los empleados públicos.

Muchas gracias.

 

**El senyor vicepresident primer:**

 

Moltes gràcies, senyor Rovira.

Senyories, iniciem la secció 08, d'Obres Públiques, Urbanisme i Transports, per l'esmena número 409 i següents.
*(Pausa)* El Grup d'Esquerra Unida.
*(Remors)*

 

Senyor Oltra, té vosté la paraula.

 

**El senyor Oltra Soler:**

 

Moltes gràcies, senyor president.

Senyors consellers.

Senyores i senyors diputats.

Hem fet una agrupació de totes les esmenes presentades a la secció 08, que és la Conselleria d'Obres Públiques.
Lamentem que el conseller no estiga ací.
.
.
Aquesta és una de les grans conselleries i, per tant, lògicament motiva un gran nombre d'esmenes.

Lamentablement en la comissió, excepció feta d'una que s'ha fet transaccional ara mateix, la resta no han sigut admeses.
I tan sols puc dir que anem a retirar la 476, perquè eixa sí que ha sigut admesa mitjançant una transaccional.
Tractava d'un tema que crec que és important.
Per part d'Esquerra Unida hem fet molta força en la mateixa.
I s'ha acordat entre els grups fixar una transaccional en el sentit de recolzar la instal·lació del sistema terciari en la depuració de les aigües.
És un tema que crec que és important anar recolzant-lo, perquè cada volta serà més necessari.

Bé.
Dit això, començar dient que la Conselleria d'Obres Públiques, efectivament, és una de les grans conselleries que, per la seua capacitat inversora, més deu contribuir a la vertebració territorial del País Valencià.
En l'any 2000, a pesar d'això, apuja menys que la mitjana de la resta de conselleries, solament el 6,04%, quan la mitjana està en el 6,85.
Lamentablement quan açò li ho férem vore al conseller en la seua compareixença en la comissió.
.
.

 

 

**El senyor vicepresident primer:**

 

Senyories, guarden un poc de silenci ­ perdone, senyor Oltra­, o si no, hauré d'apujar la veu dels micròfons.

Moltes gràcies.

 

**El senyor Oltra Soler:**

 

Gràcies, senyor president.

.
.
.
lamentablement el conseller no estava precisament en.
.
.
no compartia eixa idea.
Fins i tot venia a dir que estava quasi content perquè el que ahí faltava, si comptem l'entitat de sanejament, l'Institut Valencià de la Vivenda, etcètera, etcètera, per ahí hi havia apujades que compensaven, fins i tot sobraven.
Al final, estava quasi.
.
.
quasi no, estava content amb eixa apujada per davall de la mitjana de tota la resta.
Així passa el que passa, lògicament.
L'any que ve, amb tota seguretat, encara li donaran menys.
.
.

 

**El senyor vicepresident primer:**

 

Un momento, señor Oltra.

Senyories, acabe de dir que guardaren silenci i estic notant que hi ha alguna diputada o diputat que no sols no guarda silenci sinó que està parlant.
Señora Montesinos, ¿quiere sentarse, por favor?

Siga, señor Oltra.

 

**El senyor Oltra Soler:**

 

Gràcies, senyor president.

I damunt d'això, és una conselleria que també es troba molt afectada pels cada volta més freqüents i cada volta més importants retalls pressupostaris.
Gran part de les inversions previstes per a l'any 2000, lamentablement, li passaran com a les inversions per a l'any 99, es quedaran en el paper, per la qual cosa moltes de les coses que vénen fent falta al nostre país, i que vénen sent demandades, de nou quedaran en meres declaracions, en meres intencions, però que no quallaran.
I això és un problema que afecta especialment a aquesta conselleria per eixe caràcter inversor que abans havíem fet referència.
Té alguna partida absolutament molt preocupant quant a apujada de l'1,34 en ordenació del territori, per exemple.

Bé.
Dit això, un paquet d'esmenes nostres anaven en la línia d'intentar afavorir un tema que considerem important.
Creem que és necessari destinar més recursos a la rehabilitació dels diferents centres històrics de les nostres poblacions.
En les esmenes es citaven alguns casos que són jo crec prou emblemàtics a Elx, Alcoi, etcètera, etcètera, que es troben necessitats d'eixa inversió si se vol mantenir el caràcter d'eixos centres històrics amb una vida suficient perquè no es convertisquen en barris degradats, com ha passat en altres llocs.
També partides específiques per a la rehabilitació de barris on es donen situacions d'una certa marginació o de degradació urbana.
Per exemple, el barri de Palmerars, que és un barri prou conegut.

En sanejament i depuració d'aigües, a banda de l'esmena transaccional que s'ha admès, creiem que cal fer molt esforços, sabent també que existeix l'entitat de sanejament, però el problema que tenim ahí és que com no.
.
.
a l'hora de presentar-nos els pressupostos als grups de l'oposició, no figura quines són les previsions d'actuació.
Per tant, tenim que suposar, merament suposar el que va a ser, confiar que el que ens diu el conseller o el representant del Partit Popular que després conteste siga això, però no tenim constància escrita de quin va a ser el seu pla d'inversions.
I, en eixe sentit, tenim problemes seriosos de necessitats de més depuradores, de necessitat que moltes de les depuradores que hi ha funcionen correctament i lògicament que implanten sistemes de depuració moderns, com estan es aquests moments, que dóna una solució correcta tant a l'aigua depurada per a la seua millor reutilització agrícola com el tema dels fangs.
En eixa línia va un poc l'esmena transaccional, que esperem que no es quede solament ahí.

Després també hi ha un paquet d'esmenes en el sentit de recordar compromisos en alguns casos molts concrets, inclús signats en convenis per part de la conselleria.
Pose el cas de Petrer, per exemple.
Ens queda el dubte si és que allò es va signar i es van comprometre a dur-lo endavant, perquè en aquells moments el Partit Popular formava part de l'equip de govern de l'Ajuntament de Petrer.
Això ara no és així i s'ha obviat.
I lamentablement són coses que fan molta falta i que tenen inclús compromisos signats mitjançant convenis.

Després tenim també un paquet d'esmenes que fan referència a la necessitat de reorientar la voluntat inversora en el tema de carreteres de la conselleria.
Ens preocupen molt determinades actuacions que estan previstes.
Per exemple, la cèlebre carretera Orpesa­Cabanes, que no la considerem, en primer lloc, prioritària i, en segon lloc, la considerem inclús agressiva amb l'entorn.
Per tant, proposem la seua substitució per una millora en la xarxa viària d'aquestes mateixes comarques del nord, perquè considerem que de veritat existeixen, i de veritat estan demandades per la gent i és de veritat on tenen els problemes.

També això mateix requerim eixes inversions per a alliberar de trànsit determinades poblacions del nostre país, fent les variants que ja vénen sent demandades des de fa molt de temps.
La creació de xarxes de carril bici amb més força del que fins ara està fent-se.
Alliberar de trànsit de pas moltes de les nostres poblacions.

El tema, per exemple, del vial Elx­Alacant, una zona molt important, i que ens diuen, i és cert, que està promès en eixe celebre Patemae, però també és cert que hi ha 24 milions de pessetes, que amb això pràcticament no hi ha per a res.
I necessitem concretar això, que eixe Patemae deixe de ser poc més que una il·lusió òptica i es transforme de veritat en alguna cosa seriosa, si és que ha de ser alguna cosa seriosa, i passar ja de la promesa un poc als fets.

I hi ha també un capítol molt important en el qual Esquerra Unida demana molts recursos per a potenciar la xarxa ferroviària, tant en el tema de rodalies com en el tema inclús urbà de potenciació d'un transport com pot ser el tramvia.
Creem que hi ha massa poblacions del nostre país, en concret al voltant inclús de la ciutat de València mateixa, de l'àrea metropolitana de València, que requerixen un reforç important quan a facilitats d'utilització del tren, i això, lamentablement, a l'únic que assistim és any darrere any a vore la mateixa promesa, que ja està vella, en els pressupostos.

A això el Partit Popular no li dóna la prioritat que es mereix.
En canvi, lamentablement, les prioritats van per altra banda.
Sí que figura, i segur que es farà, el cèlebre abaixador Terra Mítica, que serà molt interessant que la gent vaja a un parc d'atraccions en tren, això serà segurament molt interessant, però per a nosaltres és molt més interessant que la gent puga vindre a treballar o a passar el dia si és menester a la ciutat de València o a altres ciutats que vénen demanant aquesta millora des de fa ja massa temps.

Per tant, demanem un reequilibri en eixes inversions.
Prou ja de centrar la qüestió en l'esforç d'inversió en carreteres.
Caldrà fer-ne algunes, lògicament, però també considerem important una millora substancial en la xarxa ferroviària.

Moltes gràcies.

 

**El senyor vicepresident primer:**

 

Moltes gràcies, senyor Oltra.

Pel Grup Popular, senyor Ortuño.

 

**El senyor Ortuño Cerdá­Cerdá:**

 

Gracias, señoría presidente.

Señor Oltra.

Una vez más tengo que reiterarle lo que tantas veces en la comisión le he manifestado, que en principio y en espíritu estamos de acuerdo, faltan muchas cosas por hacer, muchísimas cosas por hacer, pero que todo nos viene dado, esta situación nos viene dada tanto a usted como a mí, tanto a nuestros grupos parlamentarios, a la ciudadanía valenciana, por el negligente actuar del Partido Socialista durante tantos años que han gobernado aquí en la Comunidad Valenciana.
Eso les consta a ustedes y les consta a ellos, aunque ellos realmente no tengan la responsabilidad actual por lo que hicieron quienes les precedían.

Eso lo hemos sufrido nosotros durante muchos años, y cuando en este debate de presupuestos presentábamos las enmiendas puntualmente por los temas necesarios, de una forma singularizada y pormenorizada, en los distintos pueblos de la Comunidad Valenciana, entonces nos decían que pecábamos por aportar, por pedir, por reivindicar tantísimas enmiendas, por presentar enmiendas que prácticamente eran enmiendas de campanario, porque circunscribíamos nuestra actuación a todo el ámbito de la comunidad pueblo por pueblo.
Ahora lo viene haciendo el Partido Socialista, lo viene haciendo cayendo en el error de que antes criticaban esta situación, estas actuaciones, este debate, y ahora sin embargo reiteran y repiten lo que nosotros estábamos haciendo, pero con una salvedad: nosotros en su día pedíamos y exigíamos obras concretas en determinados pueblos de la Comunidad Valenciana y no se hacían, y nunca se hicieron.
Ha llegado el gobierno popular, el Partido Popular, y desde el 95 a aquí quizá tenga usted razón en que hay muchas cosas que faltan, pero hemos abordado muchísimas más que no se hicieron durante catorce largos años.
Y eso es evidente, esto está ahí.

Yo le podría enumerar, como hemos hecho en la comisión y en distintas ocasiones, obra por obra, puntualmente, cuáles han sido las inversiones de nuestro gobierno en los distintos pueblos de la comunidad, pero creo que hoy no es el momento para pormenorizarlo, para singularizarlo, porque sería un poco un debate estéril.
Eso sí, reconocemos, como le estábamos diciendo, que falta mucho por hacer, pero que no podrá ni usted ni su grupo ni ningún miembro del Partido Socialista, ningún ilustre compañero parlamentario que pueda aducir, que pueda denunciar públicamente que se ha dejado de ejecutar algo acordado por nuestro gobierno en esta última legislatura en los distintos pueblos o que se hayan abandonado las reivindicaciones y las peticiones de cualquier ayuntamiento en cualquier municipio o de los propios grupos parlamentarios, jamás.
Se ha cumplido en sus términos, sus justos términos, o bien unas obras están pendientes de ejecutar, otras están pendientes de licitar, otras están realizándose y hay partidas presupuestarias, o son plurianuales, pero en todo, tanto en infraestructura de carreteras como en saneamiento como en depuración de aguas, en lo que fuere, aquí está, y está plasmado, o sea, que no es cuestión.
.
.
Claro, su señoría acaba de aterrizar en el parlamento, y su postura es loable y su inquietud le honra, pero tiene que reconocer, tiene que reconocer porque lleva muchos años en la política, en el mismo grupo, que todos no pueden decir lo mismo, en el Psoe quiero decir, en el Partido Socialista, y sin embargo sabe y le consta que es difícil abordar los temas, abordar todos los temas.
Hay que dotar a unos de ciertas prioridades y a otros, no por falta de necesidades, también hay que posponerlos en momentos determinados.

Y efectivamente, esto es lo que estamos haciendo.
Señor Oltra.
No hay ninguna obra que esté pedida por cualquier municipio en la Comunidad Valenciana que el gobierno popular, el gobierno del señor Zaplana, no haya sido sensible a sus justas y legítimas reivindicaciones para abordar con rigor y con seriedad todas las infraestructuras; si no todas, al menos las que se han podido.
Eso es así.
Eso es una realidad.
Ya digo que podría enumerarles la innumerable cantidad de obras de infraestructuras que hay en todas las poblaciones, pero creo que es innecesario, señor Oltra.
Es innecesario porque a usted le consta, le hemos dado la contestación, pero que esté absolutamente tranquilo que esto es así.
Y efectivamente, también en las redes ferroviarias.

Hay un tema que es de especial sensibilidad para los ciudadanos, sobre todo en las ciudades importantes, y es la rehabilitación de los cascos históricos.
Bien, pero no es menos cierto que usted, precisamente usted, señoría, usted, señor Oltra, al igual que el diputado que le dirige la palabra, tenemos más, más y especial sensibilidad por aquellos barrios marginados, por aquellos barrios que nos dejó el Partido Socialista no solamente inacabados sino mal estructurados y hasta el extremo de que estamos procediendo a los derribos, a las reformas ­no a las reformas, más bien a derribos­ para construir nuevos barrios de viviendas sociales precisamente por el mal hacer del anterior gobierno socialista, del anterior gobierno socialista y dirigentes del Partido Socialista también diputados en aquella época que hoy afortunadamente no están aquí, y no quiero citar a los Burriel, etcétera, con todo cariño, respeto y consideración, pero los señores Burriel y compañía, que fueron un desastre en llevar adelante la ejecución de proyectos en toda la comunidad.
Digo el señor Burriel por no decir los Emèrit Bono de turno, sino que le estoy hablando de carreteras, le estoy hablando de infraestructuras.
Un desastre, señoría, un desastre su paso en un gobierno aquí en la Comunidad Valenciana.

Y ahora estamos pagando todos, pero todos, ustedes y nosotros, el mal hacer, la falta de saber hacer, el negligente actuar de aquellas personas que se erigieron en Gobierno Valenciano, por supuesto democráticamente, pero que lo hicieron tan mal y estos son los resultados.
Estos son los resultados que tenemos: tener que rehacer, tener que intentar realizar nuevas infraestructuras para dar cobijo a aquellas personas humildes que necesitan vivienda, al igual que todos nosotros, igual que todo el mundo, y sin embargo se les adjudicó, se les dio, se les vendió unas viviendas indignas, indignas.

Usted sabe perfectamente el Barrio de los Palmerales, 2.
000 y pico viviendas, donde allí la gente, hombre, no le voy a decir que ha estado casi muriéndose por la fiebre del moquillo en pleno invierno en la calle por falta de atenciones y de infraestructuras, pero usted sabe que se ha cogido allí tifus, se han cogido enfermedades importantes porque hasta el agua del subsuelo, el agua del saneamiento, estaba en las mismas calles.
Y así lo hemos padecido durante veinte largos años.
Y ahí está el gobierno municipal, ahí ha estado el gobierno del Partido Socialista y no ha subsanado nada.
No solamente no ha subsanado sino que no ha reparado, y era un foco de delincuencia terrible.
Eso lo hemos reivindicado al unísono su señoría y yo desde la oposición en el ayuntamiento.

Y lo podemos circunscribir a otras actuaciones de la Comunidad Valenciana también con un desarrollo urbanístico infradotado, y que las consecuencias las estamos sufriendo.
Me he referido a ese porque lo conocemos perfectamente y sabemos que aquello fue un negligente actuar, pero además de una forma intencionada o preterintencionada del propio gobierno socialista por actos electoralistas, y ahí tenemos el resultado.
Ahora tenemos, a través ­que lo estamos haciendo­, a través del Ivvsa estamos derribando los bloques aquellos, igual que en otras ciudades, y estamos intentando hacer nuevas viviendas, realizándose, reubicando a la gente para darles una vivienda digna, como todos pretendemos y todos ansiamos.

Y ese es el tema, señoría.
No se preocupe, que el gobierno, especialmente el conseller de Obras Públicas y Urbanismo, tiene especial sensibilidad, que ya no es una cuestión de tipo personal sino de entidad gubernamental, se está preocupando muy mucho en este tema, y hay presupuestos suficientes como para abordar con rigor y seriedad cualquier carencia que ahora tenga cualquier ciudad, cualquier municipio por pequeño que sea en toda la Comunidad Valenciana, sino en las grandes infraestructuras, de las que también son necesarias y que jamás el Partido Socialista las ha abordado también con el rigor y seriedad con que lo está haciendo en nuestro gobierno.

Y usted se refiere muchísimo, su señoría se refiere muchísimas veces al parque temático, a Terra Mítica, y a muchas cosas más, pero mire usted, ahí están.
Un éxito envidiable.
Somos el centro de atención no de España, de toda Europa.
Y mire usted los puestos de trabajo que tenemos ahora mismo fijos allí, más de 2.
000 puestos de trabajo, que en definitiva ese es el mensaje que usted siempre ha venido reivindicando, la izquierda, me refiero a Izquierda Unida, y nosotros también: puestos de trabajo, puestos de trabajo.
De los puestos de trabajo emana la riqueza y el futuro de una comunidad o de una población.
Y en eso estamos, señoría.
Eso es lo que manifestamos en su día en la comisión, se lo he dicho personalmente en distintas ocasiones y lo que venimos a reiterarle aquí.

En definitiva, le hemos aceptado una transaccional que nos parece correcta, nos parece ecuánime, nos parece justa.
Hemos tenido bien a hacerlo, como estaríamos en disposición, si su señoría hubiera querido antes de este momento, de aceptar otras muchas en relación con las que ha pedido, que en cualquier caso son reiteración de lo que nuestro gobierno está realizando.

Muchas gracias, señoría.

 

**El senyor vicepresident primer:**

 

Muchas gracias, señor Ortuño.

Senyor Oltra, per un temps d'un minut quaranta­huit segons.

 

**El senyor Oltra Soler:**

 

Gràcies, senyor president.

En primer lloc, saludar al conseller d'Obres Públiques, que s'ha incorporat a la sessió.
Estàvem comentant precisament el pressupost de la seua conselleria.

Per allò que es dia abans, els llocs de treball precisament nosaltres sí lluitem per ells, però no és precisament Terra Mítica l'objectiu en el qual els considerem més realitzats.

Per altra banda, es diu també allò de la qüestió esta recurrent dels socialistes i això.
Sí, segurament serà cert.
Nosaltres en l'època que el Partit Socialista manava també presentàvem esmenes i lluitàvem i reclamàvem i tot este tipus de coses, però això no ha de deixar perdre la perspectiva que ja va per a cinc anys que mana el Partit Popular en la conselleria, que hi ha promeses que són de l'època socialista, és cert, però hi ha promeses seues, del Partit Popular, que ja cobren un trienni i s'acosten al segon trienni, i a això també se li ha de donar solució, perquè clar, arribarà un moment que l'excusa ja no val.

I allò que tenim clar és una qüestió: si les coses que es posen en els pressupostos, i tenim experiència i la llista és llarguíssima, no sempre es fan, i especialment en aquesta conselleria i a voltes per desgràcia, m'imagine que sense culpa del conseller sinó serà culpa d'altres tipus de raons, imaginem allò que ni tan sols figura en els pressupostos, cal tenir una fe que menege muntanyes per a creure que això anirà endavant.
Si allò que consta en pressupost, en partida específica, en promeses, en convenis inclús no s'ha fet, lògicament allò que no figura ni tan sols la veritat és que és molt poc fiable.
Jo puc estimar la bona voluntat, però ací en política amb bona voluntat només no anem a cap lloc.

Per tant, jo esperava que en la comissió i inclús ací avui haguera pogut ser possible l'acceptació d'alguna de les esmenes, perquè precisament és això que dia el senyor Ortuño abans.
Si hi ha qüestions que jo fins recorde que ell mateix les presentaria en la seua època ací de concretar algunes actuacions!
I ara en acabant dius: esta és la diferència que hi ha d'estar a la millor en estos bancs a estar en els altres, que a voltes cal fer allò que cal fer, però eixes necessitats que llavors, legítimament, es defensaven és que en molts casos i per desgràcia continuen vigents, i hi ha una gent darrere d'elles.
.
.

 

**El senyor vicepresident primer:**

 

Moltes gràcies, senyor Oltra.

 

**El senyor Oltra Soler:**

 

.
.
.
patint per això.

Gràcies.

 

**El senyor vicepresident primer:**

 

Moltes gràcies.

Señor Ortuño, once segundos.

 

**El senyor Ortuño Cerdá­Cerdá:**

 

Gracias, señor presidente.

Señor Oltra.

Coincidimos en el planteamiento.
Tiene mucha razón.
Ambos coincidimos que efectivamente el Partido Socialista durante catorce años no ha hecho nada.
Ha sido nefasta, ha sido nefasta.
.
.

 

**El senyor vicepresident primer:**

 

Muchas gracias, señor Ortuño.

 

**El senyor Ortuño Cerdá­Cerdá:**

 

.
.
.
la actuación.
.
.
*(El senyor vicepresident desconnecta el micròfon del senyor diputat)*

 

 

 

**El senyor vicepresident primer:**

 

Ha terminado el tiempo.

Senyories, hi ha una esmena transaccional a la secció 8, all programa 442, la FP­4, principals línies d'actuació, esmena de modificació substituir el text 1.
1.
1 pel següent: "1.
1.
1, Redacción del segundo plan de saneamiento y depuración de la Comunidad Valenciana, en el que se recogerán actuaciones de ampliación y/o mejora de las instalaciones de depuración existentes, impulsando la introducción de sistemas de tratamiento terciario, así como actuaciones orientadas a maximizar las posibilidades de reutilización del agua depurada y de los fangos resultantes del proceso de depuración".
Firmat pels grups parlamentaris.
Moltes gràcies, senyories.

Continuem.
.
.
*(Pausa)*

 

El Grup Socialista.
Senyor Peris.

*(Remors)*

 

El senyor Peris té la paraula per a defendre les esmenes de la 512 a la 648, ambdues incloses, per un temps de quinze minuts.

 

**El senyor Peris i García:**

 

Gràcies, senyor president.

Començaré dient que retirem les esmenes 593, 566, i la 555 i 587, perquè acceptaríem unes transaccionals que serien del mateix contingut que eixes dues esmenes darreres.

Aquestes esmenes són les esmenes del nostre Grup Socialista­Progressistes que es refereixen als programes 4.
4.
2.
10, de sanejament i depuració d'aigües, i al programa 512.
10, de gestió i infrastructura de recursos hidràulics, és a dir, als programes del cicle integral de l'aigua.
Són unes cent trenta esmenes, des d'un plantejament polític general que l'aigua és un recurs essencial evidentment per a la vida, i que és un recurs escàs i molt valuós.
I que ha de tenir.
.
.
i que ha de ser una de les prioritats fonamentals de qualsevol política des d'un plantejament de sostenibilitat.
Des d'eixe plantejament global de sostenibilitat, nosaltres hem plantejat ­això ho hem fet en les esmenes de Medi Ambient­, hem plantejat la necessitat que hi hauria de donar-li tota una mateixa direcció política d'una conselleria al cicle integral de l'aigua tenint en compte eixa necessitat de fer una política global.
Però això encara està en la Conselleria d'Obres Públiques i per tant nosaltres anem a defensar els nostres plantejaments.

Estem davant d'uns pressupostos de l'any 2000 on globalment la Generalitat valenciana creix un 6,85%, mentre la Conselleria d'Obres Públiques solament ho fa en un 6,04%; és a dir, no arriba a la mitjana d'augment de creixement dels pressupostos de la Generalitat Valenciana.
I en alguns casos com és el programa de sanejament i depuració d'aigües, hi ha un retall de 620 milions de pessetes.
Hi ha una baixa del 4,03%.

I l'any 2000 no estarà resolt el problema de l'aigua.
I l'any 2000, com deia el senyor conseller el 4 d'agost a un diari local, no estarà resolt el problema de l'aigua.
És a dir, que seria una de les polítiques, la política de l'aigua, que no solament hauria de com a mínim en uns pressupostos tindre la mitjana d'augment, sinó que seria una de les conselleries que hauria d'estar per damunt de la mitjana d'augment de les conselleries, de la resta de conselleries.
L'execució pressupostària, les darreres dades que tenim està en el 57,86% del capítol sisé, i el 53% del capítol seté.

 

Però hi ha més xifres globals.
Els pressupostos que es presenten per a la seua aprovació tenen 1.
000 milions menys d'inversions dels que vostés mateix havien previst l'any 99 que invertirien l'any 2000, en estos dos capítols.
Vostés, en els pressupostos de l'any 99, deien que en estos dos capítols invertirien 13.
131 milions de pessetes, i ara han portat ací a l'aprovació 12.
135; és a dir, vostés mateix incompleixen les seues previsions de l'any 99 en aquestos dos capítols.

A més a més, són uns pressupostos molt difícils de seguir per part de l'oposició, són molt difícils de seguir per part dels ajuntaments i comarques que reivindiquen tota una sèrie d'actuacions que tenen a veure en aquests programes, són uns pressupostos molt obscurs.
Perquè, efectivament, ens n'anem a l'entitat de sanejament, quan no trobem una de les obres o de depuració d'aigües o d'abastiment, i ens n'anem a l'entitat de sanejament, ens trobem que allí se'ns diu que l'entitat de sanejament farà allò que li dirà la Conselleria d'Obres Públiques.
I quan nosaltres reivindiquem que en el programa propi estiguen eixes obres, diuen: "no, és que això ho farà l'entitat de sanejament", i per tant això vol dir que queda a la pura discrecionalitat política de la Conselleria d'Obres Públiques, fer aquesta infrastructura del cicle integral de l'aigua o aquesta depuradora o aquell col·lector.
Hi ha un problema complet, global, de pura discrecionalitat política i no de planificació.

I això que passa ací està passant també en altres àmbits i hui tenim clara resposta que els propis enginyers del Ministeri de Foment estan plantejant que efectivament, les polítiques d'infrastructures del Partit Popular no tenen a veure en una planificació objectiva de les necessitats, sinó que es fa o no es fa determinada canalització en qualsevol barranc, segons depenga de la voluntat política del moment determinat.

Són uns pressupostos que l'altre dia en comissió ja es caracteritzava com són els de "l'any que ve".
Són uns pressupostos, com alguns equips de futbol, que sempre guanyaran la lliga l'any que ve i acaben mai guanyant-la.
Al senyor conseller d'Obres Públiques li passa això: l'any que ve estarà resolt el problema de l'aigua, l'any que ve farem aquesta obra, es posa en el pressupost, i l'any que ve es torna a passar perquè ve en agost i li agarra retall la paralització de les inversions.
I ens veiem com hi ha obres que passen, sense fer-se, d'un any a altre any.
Per exemple, el col·lector de la zona industrial de Nules, per posar un exemple.
O la canalització del barranc Fosc de l'Alfàs del Pi, per posar-lis exemples concrets per a que no diguen que no diem exemples.

I el problema del retall que ha tingut en el cicle integral de l'aigua el senyor conseller, els pressupostos del Partit Popular, és que a més a més enguany li han arribat 2.
500 milions de pessetes del fons de compensació interterritorial.
En el que el retall de 1.
000 milions sobre les seues previsions encara és més preocupant.
És a dir, venen diners del fons de compensació interterritorial, hi ha un retall de 1.
000 milions del que vostés preveien gastar-se això, i no sé on haurà anat, no a una política tan estratègica com la de solucionar el problema de l'aigua.

Perquè clar, la realitat del cicle integral de l'aigua no és per a riure's, senyor conseller, no és per a riure's.
En un informe del conseller, que per a nosaltres hauria d'estar també ací, ha estat ací este matí i quan ve a tractar-se el problema de l'aigua, per allò de la transversalitat de Medi Ambient, se'n va ­és el conseller de Medi Ambient­ en un informe de la Conselleria de Medi Ambient del 22 de novembre, es recorda que quaranta­sis municipis de la Comunitat Valenciana superen la quantitat màxima de nitrats fixada per la OMS.
Això són xifres.
I ja pràcticament es planteja que unes 400.
000 persones al País Valencià, quan obrin la seua aixeta a casa no tenen aigua potable perquè estan per damunt dels 50 mil·ligrams que la OMS diu que és aigua potable.

Mentre, eixe problema que l'any 2000 estarà resolt, era un problema en el cas de la Ribera, en el cas del Camp de Morvedre i en el cas de la Plana, que el Pla operatiu 1994­1999 deia que havia d'estar resolt, i que vostés no han resolt, i que no és culpa del govern socialista anterior, que és un acord del primer Pla de desenvolupament regional del 94 al 99.
Com la depuració de les aigües.
Que vostés són en pràcticament tota la seua trajectòria, des del 95, responsables d'haver resolt i no l'han resolt.
Vostés no han prioritzat el problema de llevar-li l'aigua roïna, l'aigua potable, millorar la qualitat de l'aigua, no han prioritzat ací el seu govern.
No dic vosté, com a conseller, sinó el govern del senyor ­també tampoc està normalment ací el gran absent­ senyor Zaplana.
*(Remors)*

I tenim més problemes, i nosaltres hem fet una esmena que volem que pose com a objectiu de la seua conselleria impulsar en el Pla hidrològic nacional el transvasament de l'Ebre.
Perquè altres comunitats estan posant problemes a eixe transvasament, i nosaltres tenim responsabilitat com a objectiu de dir-ho, de dir-ho.
Nosaltres necessitem el transvasament de l'Ebre, sobretot per a eixos cinquanta­tres hectòmetres cúbics de dèficit anual de la zona Peníscola­Vinaròs, és a dir, les comarques més al nord de Castelló.
Nosaltres ho hem de posar com objectiu, vostés s'han oblidat d'eixe objectiu, de posar-lo, d'escriure'l el transvasament del riu Ebre.

I vostés s'han negat en comissió a què fem un gran acord per l'ús racional de l'aigua al País Valencià.
S'han negat a l'esmena del pacte de l'aigua dient que si estava obsoleta.
¿Com ha d'estar obsolet?
El gran debat del segle XXI en aquesta comunitat, i d'una gran part de territoris mediterranis, és el problema de l'aigua, senyor conseller.
I vostés s'han negat a eixa esmena.

Tenim moltes incerteses, els usuaris del Xúquer, els llauradors valencians usuaris del Xúquer, tenen moltes incerteses sobre l'ús del pantà d'Alarcó, sobre si seran de veres eixos estalvis que vostés diuen que van a fer-se, però clar, en eixa opacitat també d'objectius mai diuen: "enguany en les inversions que farem de reutilització d'aigües d'estalvi estalviarem el 20% o 12 hectòmetres cúbics".
Mai, mai xifren, mai posen els objectius en números, perquè efectivament, així no hi ha manera de controlar.
Si esta obra no es fa, s'acaba no fent, és igual, no hi ha manera de controlar-los.

Hi ha grans incerteses si s'estalviaran eixos 80 hectòmetres cúbics en la conca del Xúquer per al transvasament Xúquer­Vinalopó.
Hi ha grans problemes, i hi ha gran malestar quan a Alacant s'estan tirant més de dotze hectòmetres cúbics tots els anys a la mar, aigua que no es reutilitza.
Quan, mentre, s'estan salinitzant els aqüífers perquè no es paralitzen les dessecacions dels pous, per exemple.
És a dir, hi ha un gran debat de l'aigua necessari i cal anar a un gran pacte sobre l'aigua, un pacte polític, un pacte amb els agents econòmics i socials, i això s'ha de fer, s'ha de fer possible, s'ha de fer possible eixe gran pacte.

I vostés s'han negat a eixa esmena, per posar-li un exemple, s'han negat.
No.
Està obsolet el debat, està obsolet el debat.
Ací el més important és que una gran empresa constructora travesse el Caroig i portar l'aigua a Sochantres per arribar l'aigua on toca.
Això és el més important, això és el més urgent.
Ja no és l'estalvi que farà la gran presa de Tous, com dien vostés en el seu programa electoral: "la gran construcció de la presa de Tous possibilita ara el transvasament d'aigües al Vinalopó"; això ho diu, en negre sobre blanc, el programa electoral del Partit Popular.
Ara ja no està ací, ara la gran urgència és des de la Muela de Cortes invertir 38.
000 milions de pessetes.
Sense discutir els estalvis.
Sense discutir si hi ha dret a eixa especulació urbanística global que apareixerà no sobre el parc, no és el problema el parc de Terra Mítica, el problema són les més de 100.
000 persones que aniran allí a viure quan hui el que rauxa per a aquelles aixetes de la Marina és aigua salada.
Eixe és el problema.
Per això fa falta un pacte sobre l'aigua que vostés es neguen.

I eixe és el nostre plantejament: ús racional de l'aigua; no oblidar-se dels cabals ecològics dels rius; discutir la necessitat d'estalvis; discutir la necessitat del transvasament sobretot per a l'ús de l'aigua potable; quantificar que en xicotetes inversions en les actuals xarxes d'abastiment de moltes ciutats, com li deia en el tema d'Alacant, possiblement en molts menors inversions que eixes grans obres públiques, estaríem estalviant hectòmetres cúbics d'aigua.
Eixe és el plantejament.
Eixe és el plantejament que vostés no volen entrar.
Sembla que no hi ha necessitat d'un gran pacte.

I mentres, diuen que quasi està acabat el primer pla director de sanejament d'aigües.
Això vosté ho ha repetit mil vegades: està acabadíssim.
Però mentre el seu Ministeri de Medi Ambient ens diu: "Estacions classificades segons la qualitat en funció del valor ambiental", i ens diu: "Confederacions hidrogràfiques inadmissibles: en la confederació hidrogràfica del nord, cap inadmissible; en la del Duero, cap inadmissible; en la del Tajo, tres inadmissibles; en la del Guadiana, sis inadmissibles; i el Xúquer, setze inadmissibles; i el Segura, cinc inadmissibles; i l'Ebre, sis.

Evidentment, vosté sap que de l'Ebre al Segura.
.
.
és a dir, està solucionat el problema, el primer pla director està acabat, anem a fer el segon pla director.
Però efectivament tenim les aigües més brutes del conjunt de l'estat espanyol, les aigües amb més nitrats de l'estat espanyol, les aigües més salades de l'estat espanyols i els rius amb menys cabdal ecològic de l'estat espanyol.
Però vostés han acabat, han prioritzat i fan una gran política del cicle integral de l'aigua.
I, a més a més, no cal un pacte en este país per l'ús de l'aigua.
Efectivament, vostés han resolt tots els problemes, tots els problemes d'algunes poques empreses privades.
*(Remors)*

 

**El senyor vicepresident primer:**

 

Moltes gràcies, senyor Peris.

Senyor Maluenda, té la paraula.

 

**El senyor Maluenda Verdú:**

 

Senyories, hem assistit al debat de la demagògia.
Senyor Peris, no es pose nerviosa la seua senyoria, no es pose nerviosa la seua senyoria, que ara tindrà contestació puntual a eixa demagògia que vosté ha vingut a fer ací a la trona, que no sé qui li haurà donat les dades per a fer una defensa tan gran del transvasament Xúquer­Vinalopó, quan el seu grup està en contra del transvasament Xúquer­Vinalopó.
I ara li ho explicaré.

Vosté ha vingut ací a mentir descaradament a la trona ­permeta'm­, a mentir descaradament.
O excepte que en la rèplica em reconega que no sap interpretar els pressupostos, que vosté no sap llegir els pressupostos, perquè si es manté que sap llegir-los, hauré de mantindre jo la meua afirmació que ha vingut a mentir a la trona.

Mire, la política de l'aigua del Partit Popular està clarament reflectida en eixos pressupostos.
En la partida 442.
10, conforme vosté ha dit, sanejament i depuració d'aigües, i en la 512.
10, gestió i infrastructura de recursos hidràulics.
Entre ambdues, la Generalitat va destinar 27.
457 milions en el 99, i ara genera un increment del 9,5% sobre eixa quantitat.
Quadre vosté bé els números.
Sobre els 27.
457 milions del 99, es millora la situació en un 9,5%.
Quadre vosté els números o que li deixen una calculadora.

Mire, el programa d'infrastructura de recursos hidràulics, el 512, augmenta en un 31,7% respecte al 99.
31,7%.
Vosté ha dit ací que hi ha menys diners.
Demostre-ho, diga'm a quines partides s'ha acollit per a fer eixa afirmació.
Açò ve a confirmar la prioritat que este programa rep per part del Partit Popular i que s'incrementa, com he dit abans, en un augment global del 9,5% sobre el pressupost del 99.
Amb això, el creixement acumulat respecte al 98, dos anys abans, és ni més ni menys que el 44,2%.

Les actuacions més destacades que tenim previstes en estos programes són: l'assignació a les infrastructures d'abastiment quasi arriba 3.
985 milions de pessetes, un augment del 77%.
A això cal afegir l'assumpció per l'entitat de sanejament dels plans d'abastiment de la Ribera, Camp de Morvedre, Marina Alta i una esmena transaccional que els hem acceptats a vostés en comissió, que també fica la Safor, també la Safor, perquè per primera volta es farà abastiment de poblacions.

Entre les obres a executar directament per la conselleria cal destacar l'abastiment a la Plana, amb una anualitat per al 2000 de 1.
341 milions; les actuacions d'emergència per abastiment dels municipis de l'interior de Castelló, 780 milions.
Actuacions en la província d'Alacant, 580 milions per a obres d'emergència, dipòsits a Xàbia, conducció a Xixona, etcètera.
I la planta potabilitzadora de Sagunt, 4,7 milions per al 2000 i que estarà finalitzada en este mateix mes en què ens trobem.
L'actuació de canalització i defensa contra avingudes arriba a 6.
135 milions de pessetes, amb un creixement del 14,2% respecte al 99.
No sé on s'ha inspirat vosté per a fer eixes afirmacions que ha fet ací.

Entre les obres destacades, cal incloure el pla de defensa d'Alacant contra les avingudes, per un import de 4.
179 milions de pessetes; el desdoblament del col·lector general d'Alacant; col·lector de Sant Agustí, Via Parque i Rambla de Méndez Núñez; evacuació aigües pluvials de la platja de Sant Joan i canalització dels barrancs de Juncaret i Orgegia.
S'estableix una actuació de reutilització d'aigües, modernització de regadius de la Vega Baixa, dotada amb 82,5 milions de pessetes en el 2000 per a redactar un projecte, un important projecte.

Quant al capítol VII, augmenta un 32,5%.
I així la línia 701, arriba a 1.
515 milions, amb un augment del 37%.
Atén a tres convenis: un sobre la Marina i sobre Alcoi, un firmat amb el ministeri i l'ajuntament i l'altre exclusivament amb l'ajuntament.
Mentre que la 702 són 550 milions de pessetes, que creix un 37,5%.

Quant al programa 442.
10, que és construcció de depuradores i altres obres de sanejament, la inversió directa del capítol VI són 1.
760 milions de pessetes, una partida exactament igual a la de 1999.
No ha disminuït tampoc.

Les actuacions més significatives són: el col·lector sud de València, 713 milions; els col·lectors de la zona industrial de Nules, 434 milions.
Augmenten les partides destinades a assistència tècnica i expropiacions necessàries per a atendre les obres previstes en el nou pla i que executarà l'entitat de sanejament.

En el capítol VII, la línia de subvenció a les diputacions provincials per a finançar els convenis de construcció de depuradores en xicotetes municipis arriba a la xifra de 1.
490 milions, front als 2.
496 milions de pessetes que estaven prevists per al 99 i que en part s'estan executant.
Per tant, jo no li parle de l'acumulació d'ambdues xifres, però si del respecte als projectes i del compliment dels projectes que ja estaven iniciats.

En l'explotació i manteniment de depuradores, el capítol IV, del programa de sanejament, té per objecte finançar les activitats de manteniment i explotació de les depuradores que realitza l'entitat amb els recursos que proporciona el camp de sanejament.
Ahí hi ha un increment de l'1,3%.

Però és que què és el que han fet vostés al respecte?
Què ha fet vosté en les esmenes que ha plantejat?
Mire, hi ha hagut una falta de seriositat total ­i he de dir­ho i no està en el meu ànim molestar-lo.
Mire, vosté ha presentat a esta secció, al programa 512.
10, 50 esmenes.
30, tres zero, 30, estan repetides, 30 estan repetides.
9 les ha retirat, però 30 estan repetides.
Mire, estan repetides als col·lector d'aigües pluvials Elda­Petrer, la 599 i la 637, la 600 i la 614 i la 638.
Unes es refereixen a la primera fase, que es va acabar en juny de 1998, amb un cost de 232 milions de pessetes, i vostés ara porten la novetat que es faça eixa obra.
I les altres es refereixen a la segona fase, que està redactat ja el projecte i està en fase de licitació.
N'han retirat una, sí, però n'han mantingut les altres tres.

Estan repetides també la 613 i la 639, que es refereix a la canalització d'aigües pluvials en Monfort del Cid; la 619 i la 630, el mateix de Pilar de la Horadada; la 586 i la 645; la 620, 622 i 628, que es refereixen a la canalització del barranc de Beniopa a Gandia; la 621 i la 626, que es refereixen al riu Serpis a Gandia; la 625, del col·lector de l'Avinguda de la Constitució de Borriana, que coincideix amb la 551, que és de la línia 442.
10; la 546 i la 644, que és de prevenció d'inundacions a Alacant.

No han fet un treball seriós.
Han agafat el *troquel* i han posat el paper i han tallat.
*Cataplam*!
I han ficat un disquet en l'ordinador i han dit: anem a omplir a mà, sense controlar si són obres fetes o si són esmenes repetides, que aquí anem a la carrera de justificar.
Jo no sé d'on l'han tret a vosté ­i li ho dic amb el màxim respecte­, però vosté ha vingut aquí.
.
.
Jo no sé si és que aspira que en eixe embolic que tenen de candidatures per a les generals a vore si poden trobar­li un lloquet, perquè ha vingut a fer aquí el discurs de la demagògia i ha fet un plantejament d'esmenes que no són serioses.

Mire vosté.
Vosté ha parlat ací del transvasament Xúquer­Vinalopó.
Què han fet vosté pel transvasament Xúquer­Vinalopó?
Mai han fet res.
Però ara que hi ha un govern seriós, que té com a objectiu prioritari eixe transvasament, vosté ve aquí a defensar-ho.
I diu la 648: "transvasament Xúquer­Vinalopó, Marina Alta, Marina Baixa i l'Alacantí".
La Marina Alta vostés mai han volgut que es beneficiara del transvasament.
Si les iniciatives que legislatura rere legislatura presentava el Grup Parlamentari Popular vostés excloïen la Marina Alta.
I, finalment, l'únic compromís polític que adquirien era la Marina Baixa, l'Alacantí i el Vinalopó.
Però la Marina Alta deien que no, que no havia d'entrar.
I ahí estan els *Diaris de Sessions*, que no tinc inconvenient en treure'ls la pols.

Però què estan fent en estos moments?
Mire, presenten l'esmena, però el Psoe està oposant-se al transvasament Xúquer­Vinalopó.
Vostés estan presentant esmenes en les poblacions de la Ribera en contra del transvasament Xúquer­Vinalopó i estan votant-les a favor.
Per favor, lleven-se la careta, que ja està bé!
Ja està bé el doble llenguatge.
Lleven-se la careta!
O és que el vosté diu ací o el que els seus companys fan allà no ho recolza el seu grup parlamentari?
Possiblement siga això, que el seu grup.
.
.
­ *(remors, adreçant-se a un diputat)* usted lo primero que tiene que hacer es meter la pala­, el grup parlamentari seu no recolza ni el que vosté diu ací ni el que diuen els de Madrid, ni el que diuen tampoc en les poblacions respectives.
Què fa vosté ací en la trona?
Quina demagògia és eixa?
Això quant al Xúquer­Vinalopó.

Mire, la 554, conveni Diputació de Castelló, abastiment d'aigües amb Generalitat i Ministeri de Foment, els Ports i el Maestrat ja està executat el projecte en la pràctica totalitat.
Estan les obres executades.
L'abastiment a la Plana, conveni de gener del 97 amb el Ministeri de Medi Ambient, i començarà en breu, perquè està en fase de licitació.

La 555, que l'hem transaccionat, no em referiré a ella.

La 556 i 647, ampliar resposta de la Generalitat als greus riscos d'inundació a Alacant.
La Generalitat ha donat la resposta adequada i ha posat en marxa, immediatament després de les inundacions de la tardor de 1997, un pla d'emergència, però un pla d'emergència real.
Totes les actuacions estan en marxa.
I en els pressupostos apareixen 6.
135 milions de pessetes amb este fi.
Vosté només diu que es facen coses, però no les quantifica econòmicament.
Vosté vulnera el Reglament de les corts, l'article 125.
*(Remors, protestes)* Sí, senyories.
No es posen nervioses, senyories.
No es posen nervioses.
*(Remors)* Per favor!
No es posen nervioses.
Vulnera el Reglament de les Corts, que exigeix que els projectes es quantifiquen econòmicament i es compensen dins de la mateixa secció.
Vostés això s'ho passen per l'arc del triomf.
Sí, senyories.
No es posen nervioses.
És la realitat.
Jo sé que això els sufoca escoltar-ho.
M'alegre que els sufoque, a vore si rectifiquen pel successiu.
*(Remors)* Deia que vulneren el Reglament, el vulneren per complet.

 

*(Ocupa la presidència la presidenta, senyora Marcela Miró Pérez)*

 

**La senyora presidenta:**

 

Senyories.

 

**El senyor Maluenda Verdú:**

 

Totes les actuacions estan.
.
.

 

**La senyora presidenta:**

 

Senyor Maluenda, un moment.

Senyories, per favor, pregue silenci.
Gràcies.

Continue, senyor Maluenda.

 

**El senyor Maluenda Verdú:**

 

Gràcies, senyora presidenta:

Totes les actuacions, li deia, del pla d'emergències d'Alacant estan en marxa.
I ja ho sap la societat civil alacantina, que està acudint a visitar eixes obres dels col·lectors, que està percebent que hi ha una política, per primera volta en la Generalitat des de que governa el president Eduardo Zaplana des de l'any 95, que és real a les necessitats de les tres províncies valencianes, que contempla amb el mateix interés els projectes de tots els pobles.
No com abans, que tan sols es dedicaven a fer cosetes en aquells llocs on tenien el mateix nucli de vots.

I parlen vostés d'impulsar el pla de l'Ebre, l'esmena 585.
Jo no crec que siga possible que vostés siguen immunes a la realitat i ignoren que el pla de l'Ebre es va aprovar en l'estiu de 1998.
Ara vostés demanem que s'aprove.
En l'estiu de 1998.
Però, clar, com resulta que han copiat les esmenes d'anys anteriors, ara resulta que es troben en eixa situació, i algunes d'elles han de retirar-les.

La 646, sol·licitud transvasament Ebre, i la 586 i 645, Xerta­Càlig.
Jo no sé si creure el que es diu en els corredors de les Corts, però en els corredors de les Corts diuen els companys del seu grup parlamentari que estes esmenes, que són d'actuacions, d'impulsos, d'actuacions del govern d'Espanya, les han presentat vostés perquè, com no s'entenen amb els diputats i senadors que tenen a Madrid, no tenen més remei que fer de caixa de ressonància plantejant aquí qüestions que res tenen a vore amb estos pressupostos.

El pressupost de la Generalitat és l'execució d'un programa polític quantificant-lo econòmicament.
Reclamar al *maestro armero*, o reclamar al govern de Madrid, o fer una manifestació davant el parlament autònom de.
.
.
­no sé­ de Catalunya, *(remors)* o d'Andalusia, si li agrada més a la senyora diputada ­gràcies per recordar-m'ho­, si li agrada més, és fer pura demagògia.
Ací estem en un moment important: aprovar els pressupostos de la Generalitat per a l'any 2000.
I els pressupostos de la Generalitat han sigut presentats pel govern del president Zaplana.
I si vostés tenen un model alternatiu tenen l'obligació de no fer malversació del Reglament de les Corts i presentar eixe projecte alternatiu quantificat econòmicament.
I quan diuen que cal fer col·lector o que cal fer la depuració o que cal construir l'Edar de tal població han de dir d'on detraure eixos diners, i si fa falta que algun altre poble per eixa alternativa de vostés es quede sense la possibilitat de dur endavant el seu projecte, tenen l'obligació de dir que no es faça.
Han de quadrar-se.
Mentre que vostés no quantifiquen econòmicament els projectes que plantegen en les seues esmenes alternatives, mentre que vostés no quadren dintre de la mateixa secció, estan fent malversació del Reglament de les Corts, estan fent un mal ús del Reglament de les Corts.
Jo sé que a vostés això els sona a música celestial, perquè tantes coses han malversat en esta vida que malversar el Reglament, encara que siga la norma que entre tots ens hem creat per a entendre'ns, no els preocupa en absolut.

El transvasament Xúquer­Vinalopó.
Per què no li acceptem les esmenes?
Primera, perquè no és competència d'ací.
Si allò de què es tracta és d'impulsar les gestions que el govern de la Generalitat i el president Zaplana estan fent davant el govern de Madrid, estiga tranquil·la la seua senyoria que això està fent-se.
I estiga tranquil·la la seua senyoria que després de l'aprovació del Pla de conca de l'Ebre, després de l'acceptació pel Consell de Ministres i per la Comissió Nacional de l'Aigua de la inclusió en el projecte del Pla hidrològic nacional, el transvasament Ebre­Comunitat Valenciana serà una realitat, una autèntica realitat, perquè consta en el programa de govern del Partit Popular, perquè és el compromís del president Zaplana i perquè és una necessitat que té la societat civil valenciana i un dret adquirit perquè formem part de la conca de l'Ebre.
I no falta que vosté faça ací una esmena que diga que s'impulse a Madrid o que es diga, en absolut.
Està molt bé com a debat polític, està molt bé que vosté mitjançant una proposició no de llei plantege estes qüestions per saber quina és l'expressió de la voluntat política de la cambra, però no mitjançant el projecte de llei, que té com a objectiu quantificar econòmicament aquells projectes que ha de realitzar el govern de la Generalitat i que es plasmen.

Els falta eixa alternativa, els falten eixes esmenes alternatives al projecte de govern del president Zaplana, i com no són capaços de tindre vostés un propi projecte es limiten a dir: "açò és la carta dels Reis Mags, anem a demanar tot allò que calga demanar i no ens preocupem, que com de totes formes ningú pot fer miracles, ens rebutjaran les esmenes i explicarem en els pobles que no han volgut posar el projecte per a esta població".
Mire, jo aniré darrere de vostés dient que vosté ha fet eixa malversació reglamentària, que vosté no ha sigut capaç de quantificar econòmicament els projectes que plantejava com a alternativa i de dir d'on havia de detraure'ls.

Per tant, senyor Peris, li ho he dit abans, no es pose nerviosa la seua senyoria que ací hi ha contestació per a tot.

Res més i moltes gràcies.
*(Remors)*

 

**La senyora presidenta:**

 

Moltes gràcies, senyor Maluenda.

Per a rèplica i per cinc minuts té la paraula el senyor Peris.

 

**El senyor Peris i García:**

 

Gràcies, senyora presidenta.

Intentarem respondre a una intervenció tan centrista com la que ens ha.
.
.
*(rialles)* .
.
.
donat el senyor Maluenda.

Jo al que no m'atreviré, senyor Maluenda, és a dir en els mitjans de comunicació que l'any 2000 el problema de l'aigua estarà resolt, a això és al que jo no m'atreviré, i el senyor Antón sí.
Això és el fet de mentir al poble valencià, al conjunt del poble valencià.
Perquè vosté ha tret ací dos o tres esmenes que puguen estar duplicades, eixe és el seu problema, però no m'ha contestat en absolut a si en eixos pressupostos i en quina planificació quantificada va a resoldre el problema dels nitrats el govern del PP del poble valencià, o el problema del sanejament de les aigües, o el problema de la contaminació dels rius per les indústries, que en els tres anys darrers ha augmentat, el Cànyoles, el Magre, el Vinalopó, per exemple, o el problema del Segura, que es veu que també estarà resolt en el 2000, en el 2000 estarà resolt el problema de l'aigua del Segura.
Això és al que vosté no contesta.
I jo no m'atreviré, efectivament, a fer eixa afirmació.
A això és al que no ens atrevim els socialistes i els progressistes, a fer afirmacions en els mitjans de comunicació que controlen intentant emmascarar que les seues polítiques no prioritzen les polítiques d'infraestructures, les polítiques de tots els dies dels nostres ciutadans, dels nostres llauradors, les polítiques de resoldre el problema de les avingudes.

I s'atrevix a dir obres que ja estan fetes, que estan en els pressupostos del 99 i resulta que ara, en una addicional de la Llei d'acompanyament per al 2000, han de dir que s'ocupen urgentment els solars.
Si ja estan fetes, com va ara a aprovar-se l'addicional que al partir del 2000 es faça l'ocupació urgent?
No estaran fetes, no estaran fetes quan l'addicional de la llei que anem a aprovar ara diu que s'han d'ocupar de manera urgent les terres.

I jo les xifres del retall no les he tret de cap maquineta socialista, les he tret d'allò que escriuen vostés, vostés.
En el seu pressupost diu claríssimament, si no és que a l'oposició els donen uns altres fulls, en este pressupost: "presupuesto de la Generalitat Valenciana 2000", secció 08, programa 442.
10, sanejament i depuració d'aigües, diu: variación absoluta 2000/1999, ­620 milions de pessetes" Senyor Maluenda, el seu pressupost.
Això és el que he dit jo ací, que han retallat en 620 milions de pessetes el programa de sanejament.
I quan dia jo el retall global és molt senzill, els números són molt senzills.
Perquè jo no vinc ací a malversar la meua funció de diputat, vinc a treballar i vinc a fer el seguiment de les seues polítiques, que és l'obligació de l'oposició, i a donar-li alternatives.
I vostés en el pressupost de l'any 99 digueren, estimaven que l'any 2000 amb la suma dels dos programes anaven a gastar-se 13.
131 milions.
Vaja a als fulls i sume.
I enguany proposen amb la suma dels dos programes 12.
135 milions.
Vostés estimaven que anaven a gastar-se en el 2000 13.
100 milions, i ara en pressuposten per al 2000 12.
100.
Per tant, hi ha un retall de la seua voluntat política en cicle integral de l'aigua de 1.
000 milions de pessetes objectius, senyor Maluenda.
Sume vosté, no malverse el seu temps, sume abans de pujar ací a esta tribuna.

I li torne a dir: allò més important no és la tècnica parlamentària, no és el regateig ací.
Allò més important és que no ha contestat al problema de nitrats, al problema del sanejament, al problema de l'aigua salada, al problema de la canalització i al problema del transvasament Xúquer­Vinalopó.
Que nosaltres no estem en contra del transvasament de recursos hídrics de la conca del Xúquer al Vinalopó, estem en contra que es faça de qualsevol manera pensant en el benefici de les grans constructores.
Nosaltres volem que s'utilitze l'actual transvasament que existix Tajo­Segura i es donen alternatives que no destrossen el Caroig.
Estem a favor de transvasar aigua però no a qualsevol preu, no de qualsevol manera, i sobretot pensant que una gran constructora guanye 38.
000 milions de pessetes, que és allò que a vosté li preocupa en el transvasament.

Gràcies.
*(Remors.
Aplaudiments des d'un sector de la cambra)*

 

**La senyora presidenta:**

 

Moltes gràcies, senyor Peris.

Té la paraula per a rèplica el senyor Maluenda.

 

**El senyor Maluenda Verdú:**

 

Molt.
.
.
*(Pausa)* ­Senyor Peris, que la seua senyoria va perdent els papers, eh?
­ Molt excel·lent senyora presidenta.

Senyor Peris.

Jo sé que li ha molestat que li recorde la contradicció que estan tenint en el Pla del transvasament Xúquer­Vinalopó, perquè és veritat que sempre que ací hem debatut esta qüestió vostés han sigut solidaris amb el govern.
Vostés ­vosté no estava ací, perdó, el grup parlamentari a què vosté ara pertany, abans no sé en quin estava­ han sigut solidaris sempre amb la política del Govern Valencià, del Govern Valencià conforme l'oposició en altres èpoques també érem solidaris amb el Govern Valencià de torn, amb els legítims governs que este poble elegix cada quatre anys, i recolzàvem totes les actuacions tendents al transvasament Xúquer­Vinalopó.
Però en estos moments la contradicció de vostés és que a Alzira, a Sollana i a altres pobles de la Ribera estan presentant mocions on tenen vostés majoria absoluta oposant-se al transvasament Xúquer­Vinalopó.
No em diga que si és per no sé què o.
.
.
, vostés estan oposant-se al transvasament Xúquer­Vinalopó, i això és una autèntica irresponsabilitat, perquè este és un tema d'estat, i en els temes d'estat cal aparcar la política, les sigles polítiques cal aparcar-les a la porta de les institucions i cal ser solidaris, i vostés no estan sent-ho.
I algun dia ho pagaran com es paguen les coses en democràcia, davant l'electorat, perquè aplegarà el moment de traure's la careta, eixe doble llenguatge que tenen: ací sí perquè està la premsa però en els pobles no perquè estan els votants.
Als votants caldrà dir-los que les polítiques de solidaritat passen per poder fer una redistribució millor dels recursos que tenim.

I tots els regants de la ribera del Xúquer estan beneficiant-se de la política que la Conselleria d'Obres Públiques està duent endavant.
Hem començat per demanar que siguen solidaris amb les comarques del sud de la Comunitat Valenciana sent solidaris també nosaltres amb ells, sent solidari el govern i donant solució als problemes que tenen.
Per això en gener de 1997 el president de la Generalitat, el senyor Eduardo Zaplana, va firmar eixe importantíssim conveni amb la ministra de Medi Ambient, la senyora Isabel Tocino, que és la que ens dóna porta a totes estes actuacions de racionalització i millora de l'ús de l'aigua, de millora de les plantes de depuració, d'utilitzar el sistema terciari.
Perquè, conforme li vaig dir en la comissió, les aigües depurades ja no siga una despesa depurar-les, conforme era quan governaven vostés.
Ara és una inversió, perquè a més que s'ha millorat la qualitat d'eixes aigües depurades, estan situant-se en llocs estratègics que ens permeten poder-les reutilitzar.
Ja no van a parar als barrancs i després al mar, conforme passava anys anteriors.
Això ha sigut gràcies a eixa política de racionalització i millora de l'ús de l'aigua que està duent endavant este govern des de 1995, i que ha tingut un suport econòmic importantíssim des del govern d'Espanya.
I com ho demostra també que el transvasament Xúquer­Vinalopó hui siga una realitat a pesar que vostés continuen utilitzant eixe doble llenguatge.

Em diu que jo no li explique el perquè de les seues.
.
.
És que vosté s'equivoca en el procediment.
Li he dit de la malversació del Reglament, que he citat anteriorment, i si no s'ho creu apel·le a la lectura de l'article 125 i següents per part de la presidència, que vosté estaria en el seu ús si té dubte del que jo li dic.
Em diu que no, que està d'acord.
Li ho agraïsc, que crega en la meua paraula, però ahí està el Reglament.
I dic que si hi ha un projecte de llei que és un programa d'un govern que pertany a un partit polític i està quantificat, l'alternativa és la que ha de demostrar les excel·lències d'eixa alternativa.
Jo no he de justificar-li a vosté les excel·lències d'este projecte, que està comprovant-les el poble valencià dia a dia, perquè és continuació d'allò que vam iniciar en 1995 i serà continuació, si Déu vol i així ho estima el poble valencià, a partir també de la pròxima legislatura.
És vosté el que ha de vindre ací a convéncer-me per què cal modificar una partida pressupostària o per què hem d'anul·lar un objectiu o per què cal anul·lar un projecte o substituir-lo per un altre.
Quan vosté faça la defensa d'eixe projecte i em convença serà quan el meu grup parlamentari podrà reconsiderar eixa qüestió.
Però vosté no ha donat arguments ací per a parlar de les excel·lències d'allò de vosté.
És que a cas no creu vosté en allò que ha defensat?
És que a cas no creu vosté en allò que ha plantejat?
O és que està convençut, com jo i com la majoria d'esta cambra, que el projecte idoni, el projecte adequat, és el del pressupost de la Generalitat que ha presentat el govern del senyor Eduardo Zaplana?
Si és així, mire, igual que ha retirat tanta esmena i n'ha deixat tantes repetides haguera pogut retirar-ne alguna més, per a no crear la confusió davant la societat.

Ací estem fent un debat polític sobre un projecte que ha presentat el Govern Valencià, que té les sigles del PP.
Vosté vol plantejar una alternativa; vinga aquí i convença'ns de les excel·lències d'eixa alternativa.
I diga'ns quina és la quantificació econòmica, perquè podrien demanar.
.
.
Mire, per demanar que no quede.
"Anem a demanar *todo lo habido y por haber*".
"I això que val?
" "Ah!
, el que valga.
Si de totes formes no anem a respectar el Reglament i no anem a quantificar-ho econòmicament.
.
.
" Eixa és la realitat, senyor Peris.
Per dura que li parega, eixa és la realitat.
I lamente enormement que vosté ací no ens haja convençut de res del que planteja i s'haja limitat a parlar de qüestions que vosté sap que no són veritat, qüestions que no són veritat, perquè el Partit Socialista no defensa ja el transvasament Xúquer­Vinalopó.

 

**La senyora presidenta:**

 

Senyor Maluenda.

 

**El senyor Maluenda Verdú:**

 

Hi ha uns diputats ­acabe, senyora presidenta­ del Grup Parlamentari Socialista que en les Corts Valencianes les defensen, però hi ha uns concejals i uns alcaldes, que són tan representants legítims del Partit Socialista, que en els ajuntaments estan oposant-se.

Res més, senyories, i moltes gràcies.
*(Aplaudiments des d'un sector de la cambra)*

 

**La senyora presidenta:**

 

Moltes gràcies, senyor Maluenda.

En dos minuts s'iniciaran les votacions d'allò que ha sigut debatut este matí.
*(Pausa)* Perdó.
Falta la lectura de las dos enmiendas transaccionales que han sido presentadas.
Mientras se hace la llamada a los diputados para votación, voy a proceder a la lectura.

"Los portavoces de los grupos parlamentarios abajo firmantes, al amparo del artículo 116.
3 del Reglamento de las Cortes Valencianas, presentan la siguiente enmienda transaccional a la enmienda número 555, del Grupo Parlamentario Socialista, al Proyecto de ley de presupuestos de la Generalitat para el 2000.
Enmienda transaccional sección 08, programa 512.
10, objetivo básico 1.
1.
Enmienda de modificación.
Substituir el texto por el siguiente: 1.
1 Contribuir a lograr para todos los municipios de toda la Comunidad Valenciana un abastecimiento de agua potable en cantidad y calidad suficientes".

Asimismo, los portavoces de los grupos parlamentarios abajo firmantes presentan la siguiente enmienda transacccional a la enmienda 587 del Grupo Parlamentario Socialista.
Enmienda transaccional sección 08, programa 512.
10, principales líneas de actuación.
Enmienda de modificación.
Substituir el texto 1.
1.
1 por el siguiente: "1.
1.
1 Llevar a cabo directamente, o a través de la entidad de saneamiento, sistemas de abastecimiento en alta de carácter supramunicipal para comarcas y zonas de la Comunidad Valenciana con especiales deficiencias de cantidad o calidad de agua potable".

Quedan incorporadas, por la tanto, al texto a someter a votación.
*(Pausa i remors)*

 

Anem a procedir a començar la votació de les esmenes de la secció 05, Presidència, defensades pel Grup Parlamentari Esquerra Unida, tenint en compte que hi ha dues esmenes retirades, la 112 i 121.
Hi ha inconvenient en votar-les conjuntament?
Senyor Maluenda.

 

**El senyor Maluenda Verdú:**

 

Sí, senyora presidenta.

Per una qüestió d'ordre.

El meu grup demana que es vote per separat en esta secció la 161, 164 i 165, que són les que hem transaccionat, i era obvi que havia de ser així.
Però a més ­és l'observació que vull fer­, la 163 que es vote separadament de la resta.

Gràcies.

 

**La senyora presidenta:**

 

Votació separada per a la 161, 164 i 165.
*(Remors)* Està clar.
La resta, votació conjunta?

 

Anem a començar la votació per a les esmenes 161, 164 i 165 conjuntament.
Està clar?
Senyories, comença la votació.
El resultat de la votació és de 87 vots a favor, cap en contra, cap abstenció.
Queden aprovades les esmenes.

Votació corresponent a l'esmena 163.
Senyories, comença la votació.
El resultat és de 86 vots a favor, cap en contra, cap abstenció.
Queda aprovada l'esmena 163.

Per a la resta d'esmenes del Grup Parlamentari Esquerra Unida, de la secció 05, Presidència.
Senyories, comença la votació.
El resultat de la votació és de 40 vots a favor, 47 en contra, cap abstenció.
Queden rebutjades les esmenes.

Correspon la votació ara a les esmenes, secció 05, Presidència, defensades pel Grup Parlamentari Socialista­Progressistes, tenint en compte que hi ha tres esmenes retirades i hi ha incorporació de tres esmenes transaccionades.
La votació per a les tres esmenes transaccionades en primer lloc.
Votació per a la resta conjunta?
No hi ha inconvenient?

Comença la votació per a la resta de les esmenes del Grup Parlamentari Socialista­Progressistes.
Senyories, comença la votació.
El resultat de la votació és de 40 vots a favor, 47 en contra, cap abstenció.
Queden rebutjades les esmenes.

Ara la votació corresponent a la secció 05, Presidència.
Senyories, comença la votació.
El resultat és de 47 vots a favor, 40 en contra, cap abstenció.
Queda aprovada la secció 05, Presidència.

Correspon ara la votació de la secció 06, Economia.
Correspon les esmenes defensades pel Grup Parlamentari Esquerra Unida, on han estat retirades la 185 i 186, i hi ha una esmena transaccional, la 4.
Votació de les.
.
.
Sí, senyor Oltra.

 

**El senyor Oltra Soler:**

 

La 189 i 190 tampoc es voten, encara que figuren ací.
Estaven retirades.

 

**La senyora presidenta:**

 

Estaven retirades, senyor Oltra.
És la correcció d'errors que té en el seu escó.

Correspon, per tant, la votació de l'esmena transaccional 4, corresponent a les esmenes retirades 185 i 186.
Senyories, comença la votació.
El resultat de la votació és de 86 vots a favor, cap en contra, cap abstenció.
Queda aprovada l'esmena transaccional.

A continuació la votació per a la resta d'esmenes defensades pel Grup Parlamentari Esquerra Unida.
Senyories, comença la votació.

Un moment, senyories.
Senyor Maluenda.

 

**El senyor Maluenda Verdú:**

 

Senyora presidenta, pregue de la seua benevolència repetisca l'anunci de la votació.

 

**La senyora presidenta:**

 

La votació era per a la resta d'esmenes defensades pel Grup Parlamentari Esquerra Unida.
*(El senyor Maluenda Verdú parla sense micròfon)* Gràcies, senyor Maluenda.

Senyories, comença la votació.
El resultat de la votació és de 38 vots a favor, 48 en contra, cap abstenció.
Queden rebutjades les esmenes.

Senyories, també han sigut retirades les esmenes 206 i 207 del Grup Parlamentari Socialista, i hi ha una esmena transacccional, la número 5.
Correspon la votació a l'esmena transaccional que acabe de dir.
Senyories, comença la votació.
El resultat de la votació és de 85 vots a favor, cap en contra, cap abstenció.
Queda aprovada l'esmena transaccional 5.

Votació per a la resta d'esmenes defensades pel Grup Parlamentari Socialista­Progressistes dins de la secció 06.
Senyories, comença la votació.
El resultat és de 40 vots a favor, 47 en contra, cap abstenció.
Queden rebutjades les esmenes.

Correspon a continuació la votació de la secció 06.
Senyories, comença la votació.
El resultat de la votació és de 46 vots a favor, 39 en contra, cap abstenció.
Queda aprovada la secció 06.

Passem a continuació a la secció 07, Justícia i Administracions Públiques.
Correspon la votació a les esmenes defensades pel Grup Parlamentari Esquerra Unida.
Ha sigut retirada l'esmena 218, i hi ha una esmena transaccional, la 6.
També està retirada la 226.

Votació per a l'esmena transaccional 6, corresponent a la 218 retirada.
Senyories, comença la votació.
*(Remors)* Señor Maluenda, en la enmienda que ha llegado a esta presidencia pone retirada de la enmienda 218, y la enmienda transaccional corresponde a la enmienda 218.
Votació de l'esmena transaccional corresponent a la 218.
Senyories, comença la votació.
El resultat de la votació és de 87 vots a favor, cap en contra, cap abstenció.
Queda aprovada l'esmena transaccional 6.

Votació corresponent a la resta d'esmenes del Grup Parlamentari Esquerra Unida a la secció 07.
Hi ha inconvenient en votar-les conjuntament?
*(Pausa)* Senyories, comença la votació.
El resultat de la votació és de 41 vots a favor, 46 en contra, cap abstenció, queden rebutjades les esmenes.

Senyor Maluenda.

 

**El senyor Maluenda Verdú:**

 

Senyora presidenta.

Faig el *mea culpa* de l'error anterior, quan jo demanava, en la 217, per separat, intentava demanar-la, però se m'ha aclarit, he hagut de reconéixer que es estava en un error.
Però ara lamente veure que no, que la meua intenció era bona, volia demanar la 217, i la 218 ja estava clar que estava la transaccional.
Com encara no s'ha votat la secció, el que pretenem és recolzar l'esmena 217 directament.
Si no hi ha cap inconvenient, si la seua senyoria ho sotmet a la consideració de la cambra.
.
.
si hi ha un mínim inconvenient, la deixem com està, tampoc té major transcendència, però la voluntat era d'acceptar-la.
Vosté mateixa, senyora presidenta.

 

**La senyora presidenta:**

 

Si no hi ha inconvenient, votem la 217.
Passem a votació, sotmetem a votació l'esmena 217, del Grup Parlamentari Esquerra Unida.
Senyories, comença la votació.
El resultat de la votació és de 85 vots a favor, cap en contra, cap abstenció, queda aprovada l'esmena número 217.

A continuació, la votació de la resta d'esmenes.
Senyories, comença la votació.
El resultat és de 40 vots a favor, 47 en contra, cap abstenció, queden rebutjades les esmenes.

Correspon la votació a les esmenes del Grup Parlamentari Socialista­Progressistes.
Hi ha inconvenient en votar-les conjuntament?
*(Pausa)* Sotmetem a votació conjunta les esmenes defensades pel Grup Parlamentari Socialista­Progressistes a la secció 07.
Senyories, comença la votació.
El resultat és de 40 vots a favor, 47 en contra, cap abstenció, queden rebutjades les esmenes.

Correspon per tant la votació a la secció 07, justícia i administracions públiques.
Senyories, comença la votació.
El resultat de la votació és de 47 vots a favor, 40 en contra, cap abstenció.
Queda aprovada la secció 07, justícia i administracions públiques.

Se suspén el ple que es reprendrà a les quatre i mitja.

 

*(Se suspén la sessió a les 13 hores i 35 minuts)*

*(Es reprén la sessió a les 16 hores i 35 minuts)*

 

 

*(Ocupa la presidència el vicepresident primer, senyor José Cholbi i Diego)*

 

**El senyor president:**

 

Senyories, reprenem la sessió.

Continuem en la secció 08, de la Conselleria d'Obres Públiques, Urbanisme i Transports.
I va a intervindre, pel Grup Parlamentari Socialista­Progressistes, el senyor Daniel Gozalbo.
Té la paraula l'il·lustre diputat.

*(Pausa)*

 

El senyor Gozalbo té la paraula, i les esmenes són de la 601 i següents.
Si hi ha alguna variació?
.
.
.
Pot fer ús vosté de la paraula.

 

 

**El senyor Gozalbo Bellés:**

 

Moltes gràcies.

Bona vesprada a tots, senyores i senyors diputats.
Vaig a intentar defendre una quantitat d'esmenes molt nombrosa, però per a evitar el cansar a les seues senyories, ho fem en una intervenció única, global, jo pretendré que política, posarem dos o tres exemples.
Però jo crec que el que interessa en lloc d'anar esmena per esmena, era vore el fons del programa, el fons del projecte.

Li he passat ja al senyor president les cinc esmenes transaccionals, senyor portaveu, que ja les retirem nosaltres per a després.
.
.
Les té ja ell, les cinc esmenes que ens faltaven.
.
.

 

**El senyor president:**

 

Esta presidència anuncia que les ha rebudes ja, per a què ho sapien els altres grups.

 

**El senyor Gozalbo Bellés:**

 

Molt bé, senyor president.

Per tant, iniciaré la defensa de les esmenes de tota la conselleria, em limitaré a defensar tres grans capítols de la conselleria que per a mi són fonamentals: carreteres, ferrocarrils, transports, vivenda, etcètera.
Però lamentablement, senyor conseller, lamentablement la despesa pública que tota la Generalitat dedica ara a açò, no aplega a superar el que dedica a Terra Mítica.
Més haguera valgut que haguera defensat jo altres capítols.
*(Remors)* Però, malgrat tot, per a mi i jo crec que per a la majoria de les seues senyories i per al senyor conseller, és un capítol fonamental, perquè representen les venes del teixit valencià, social valencià.

 

Em limitaré fonamentalment a defensar les esmenes, la filosofia de les esmenes en respecte al gran capítol de la costa, el litoral i els ports, un gran capítol.
Posteriorment al tema de carreteres, i posteriorment al tema de ferrocarrils.
Eixos tres grans projectes.
I si ho consideren oportú, senyories, el tema d'arquitectura i vivenda, com posteriorment hi haurà una empresa de la Generalitat, un institut de la Generalitat que tracta el tema, ho tractaré globalment allí i no entraré ja en eixe tema, pel que em centraré en els tres primers capítols.

En primer lloc, el tema del litoral, de la costa i dels ports.
Lamentablement he de dir que ja vaig tindre ocasió al senyor conseller.
.
.
que va acceptar en el seu talant habitual la crítica, que el litoral, la costa és una de les grans oblidades del pressupost valencià, una de les grans oblidades.
Malgrat que després ens omplim la boca dient que el litoral és una font d'ingressos fonamental, és una part del patrimoni fonamental, i és una part del que més atractiu.
Si algú fera una enquesta respecte a l'exterior: què veuen més atractiu vostés dels valencians?
Estic segur que el litoral, la costa, tota eixa infrastructura natural tan impressionant, seria el més important.

Però el litoral encara m'atreviria a dir ­jo ja sé que és una frase periodística­, però que és una terra de conquesta; ací anem a veure el que ens queda de litoral per a anar a fer-nos-el.
Hi ha alguns municipis que tenen el cent per cent del litoral ja totalment classificat com a territori residencial, i alguns altres que tenien una reserva d'un milió de metres quadrats a la platja, en primera línia, el senyor conseller està a punt d'autoritzar-los, transformar-ho tot això en terreny residencial.

Vull dir, no sé si és intel·ligència o és un gran error històric, perquè si el poquet que tenim ens ho mengem ara, que és la política que el Partit Popular està fent, ja ho vorem en altres temes, el poquet que tenim ens ho mengem, els qui venen darrere haurà d'aguantar.
I ara, menjar-se tota la costa que ens queda ens sap una mica mal.
Miren, en este moment el senyor conseller és conscient que el 83% de la costa valenciana està totalment ocupada, classificada com a residencial.

Miren vostés que la conselleria en este pressupost que presenta per a l'any 2000, exclusivament presenta un projecte de costes, un únic projecte de costes en tot el tema de regenerar la costa, d'intentar ordenar-ho una miqueta, intentar protegir zones que són especialment.
.
.
Només hi ha un projecte, la platja de Pinedo, de 293 milions de pessetes.
M'atrevisc a dir, perdone'm que ja sé que és un absurd, però que és encara la tercera part del que dediquem al 0,7%, la tercera part.
O siga, que encara dediquem menys a la costa i al litoral valencià, que és el principal recurs, que dediquem a l'exterior.
Ja sé que és de justícia dedicar coses a l'exterior, però dediquem alguna cosa a la nostra costa, que també és frontera almenys en l'exterior.

No dediquem res, 293 milions de pessetes.
Tota la regeneració dels espais litorals representen molt poquet per a la Generalitat.
Nosaltres hem fet moltes esmenes demanant que n'hi hagen des de plans especials de protecció del litoral de la costa que encara ens queda verge, fins a protegir moltíssim.
I he de dir-los que de l'any passat a enguany no hem millorat gens, senyor conseller, de l'any passat a enguany hem rebaixat notablement, l'any passat teníem cinc o sis projectes, i enguany no en tenim cap.
El tema del litoral, per tant, continua sent el gran oblidat de la conselleria.
No ens han aprovat ni una sola de les esmenes que hem presentat.

I la costa?
La costa no té cap estratègia, diu els problemes grans que té, que ha d'afrontar greus problemes, de regressió de costa.
Jo li he portat, el senyor conseller els coneix perfectament, però li he portat titulars de periòdic, informes que diuen: el sud de Castelló, per posar un exemple, des de Castelló fins Sagunt, perd a l'any sis metres de platja, el litoral més perjudicat de tota Espanya.
No hi ha ni una pesseta dedicada.
No hi ha a tot el tema possible d'inestabilitat de les platges, no tenim ni una sola pesseta dedicada.
Senyor conseller i senyors membres del Partit Popular, açò no ha de continuar, hem de dedicar esforços i diners.
Una conselleria que en total no aplega a gastar-se pràcticament ni 1.
000 milions de pessetes, en este projecte de tota la costa de tots els ports de la Generalitat Valenciana, no anem a cap lloc.

Miren que, per exemple en el tema de ports, que també ens afecta en el tema que estem parlant, ens gastem, la Generalitat Valenciana, 1.
200 milions de pessetes a l'any, 13.
000 se'n gasten a la comunitat catalana, enguany, en l'any 2000, 7.
000 ­en menys ports que nosaltres­ se'n gasta la comunitat andalusa.
No podem anar així.
La gran inversió que fa la Generalitat són uns molls nous a Dénia, 716 milions de pessetes.
Per cert, eixa inversió és de l'any passat, és del 99, que l'han traslladada a l'any 2000.
O siga, no tenim política dels ports d'interés general.
Vam presentar un esmena que deia: iniciar un estudi per a vore una estratègia conjunta dels ports d'interés general; ni això ens han acceptat.
I no tenim cap estratègia dels ports locals, estem totalment, en este tema, estem totalment abandonant les nostres obligacions.

I això és un gran error, perquè els ports de la Comunitat Valenciana d'interés general són fonamentals.
Sense anar més lluny, el port de València, el port d'Alacant i el port de Castelló generen unes riqueses fonamentals per a la nostra economia.
Són el lloc on la nostra economia es llança com una autèntica plataforma cap a l'exterior.
Estem important totes les matèries primes de sectors decisius per a l'economia valenciana, i en canvi no estem fent res, no estem ajudant-los a tindre uns accessos dignes.
Vam presentar una esmena d'instar al govern central per a què tinguen el port de Castelló i el port de València tinguen accessos pel nord, en un cas, pel sud i pel nord.
No res, automàticament desqualificada.

Senyor conseller, senyors membres del Partit Popular que sustenten el govern, la política de ports és una política decisiva per a la Comunitat Valenciana, el nostre front marítim ha de ser un front que ens recolze per a llançar la nostra economia cap a l'exterior.
Hem d'aconseguir.
.
.
Tinc ací informes que diuen que determinades indústries importantíssimes del sector, per exemple, de l'automòbil de Saragossa, han decidit no exportar pel port de València per motius d'infrastructures, etcètera, etcètera.
Això ha d'acabar-se, això ha d'acabar-se si volem la nostra comunitat que tinga unes expectatives de futur.

Però, però, però, el que més ens estranya és que en esta situació de deixadesa en canvi en el tema dels ports esportius, que vostés saben que ací hi ha molt de negoci, ací no fem deixadesa.
Ací hem tret el 5 d'octubre un primer decret, que lamentablement jo vaig posar al senyor conseller en antecedents que nosaltres no el veiem en bons ulls, ell va donar seguretats que açò no era obrir la porta d'una manera generalitzada; però que ens preocupa molt que de manera així amb subterfugi, sense discutir-ho ací, en seu parlamentària, en frase ja tan agradable d'algun company, no presenta de nou una autèntica modificació, una nova llei de ports, que la presente ací a la seu i la discutirem.
Però no ens agrada que ara comencen a donar-se ales a determinades iniciatives privades en diferents llocs del país, i que pareix que ara *todo el monte sea orégano*, que puguem fer ports esportius en qualsevol lloc.
Fins i tot, ja li ho vaig dir l'altra vegada en opinió contrària d'alguns municipis i d'alguns ajuntaments respectius.
Primer tema per tant, en el qual totes les nostres esmenes lamentablement no han sigut acceptades.

Segon tema que vull parlar-li és el tema fonamentalment de carreteres, que és un tema que com vostés saben per a una comunitat que és molt estirada és un tema fonamental.
Mire, dedicaré exclusivament dues reflexions, dues perquè encara que el senyor president l'altra vegada ja va tindre l'amabilitat de donar-me una miqueta més de temps, però no vull cansar-los.
Miren, primer de tot, dos punts fonamentals.
Crec, hem defensat en les esmenes que hem presentat, una cooperació lleial, responsable però lleial, entre les administracions centrals i la Generalitat.
Reivindicant competències, clar que sí, això faríem bé, que una comunitat autònoma no reivindicara permanentment competències, però exigint una lleial cooperació.

Bo, el senyor portaveu, que supose que ara després m'ho tornarà a repetir, encara que l'argument per a mi no és suficient, sempre em diu que la Llei de pressuposts no és el lloc oportú per a reivindicar que l'administració central actue d'una manera determinada y concreta.
Bo, doncs jo crec que sí, jo crec que la Llei de pressupostos és un lloc on exigir al govern central que complisca les seues obligacions, lleialment, jo no vull cap ximpleria de baix mà, no, no, lleialment.

I mire, lamentablement, senyor conseller, a nosaltres en el tema de comunicacions l'administració central té molt a dir ací al país, perquè la majoria dels nostres problemes, el 50% dels morts es produeixen en carreteres que són competència de l'estat en la nostra comunitat.
Ja sé que no devem utilitzar este argument mai en un debat polític, però vull dir en això que el pes, i som tots conscients, de les carreteres, de les comunicacions d'àmbit estatal que ens travessen la Comunitat Valenciana, és un pes decisiu en la nostra comunitat.
Per tant, ací ens falten moltes coses, i el senyor conseller és conscient, i supose que el senyor Maluenda, que ja sempre em diu que té moltes legislatures, és conscient perquè fins i tot les haurà defensades en algunes ocasions.

Miren, la comunicació entre València­Almansa i Alacant­Almansa, ens falta fer, i eixa ens l'hem de fer; la comunicació entre Madrid i Alacant i Múrcia­Alacant, el famós camí, ens toca acabar-la, hem d'exigir que ho facen.
La N­225, que comença a adjudicar-se ara, haguera hagut ja fa quatre anys d'estar feta.
Doncs cal continuar en una exigència del que ens falta per a comunicar els grans eixos vertebradors nostres.
L'eix coster està totalment congestionat, tot el món és conscient.
L'autopista A­7 està totalment congestionada; la N­340 i la N­332 que ens travessen el país de dalt avall passen encara per dins de ciutats i de pobles, i tenen uns ritmes que sobretot estacionalment són insuportables.

Què ha fet la conselleria en estos anys?
Què hem proposat nosaltres en este debat de pressuposts al respecte?
L'A­7.
Hem demanat que facen una gestió pública, que sol·licite cada vegada més la gestió pública de l'A­7.
Més encara, ens hem atrevit a sol·licitar que en tres trams de l'A­7 s'alliberen de peatge.
O siga, que no estem fent tampoc cap invent.
Això de demanar que l'autopista A­7 al seu pas per la Plana, o al seu pas per la Safor, o al seu pas per la Marina Baixa, faça de ronda comarcal, jugue un paper en el nostre transit no és cap novetat.
Que no he fet ­i això és una cosa que jo he de dir i trobe en falta d'esta conselleria, i d'este govern, i d'este president de la Generalitat­, no hem fet utilització de les nostres possibilitats d'influència en els temes de l'estat.
Catalunya sí que ho ha fet.
Catalunya en estos moments, en el tema de l'autopista A­7, en lloc de rebaixes selectives o del 7% globalitzat, etcètera, ha aconseguit tres passos comarcals fonamentals, al seu pas per Girona, per Tarragona i per Barcelona, la famosa B­40, etcètera.
Nosaltres no hem fet res, estem deixant que facen, tinc ací tota la documentació, no hem sabut intervindre en eixe procés.
Ni tan sols hem aplegat a dir si és bo que tinguen un 7% de descompte tots els que passen o només aquells que facen més de vint viatges a l'any.

Conseller, senyores diputades i diputats.
Estem fent *dejación de funciones* en el tema de l'A­7.
No sols això, estem actuant, permeten-me la ironia, més que com a uns gestors públics, com si fórem quasi uns membres del Consell d'Administració d'Aumar.
Per què?
Perquè estem en una prodigalitat, que ja pagarem després, donant llargues i llargues a l'A­7, i hem passat ja del 2003 o 2004 al 2019 i ara a saber on passarem.
Eixa política d'ampliar la concessió per a després guanyar un 7% o un 6% és pa per a hui, fam per a demà, fam per a demà.

I les travessies, enguany anem inaugurar com una cosa extrema i importantíssima la travessia de Nules de la nacional 340, per cert, amb dos carrils, que va ser summament criticat, i no completa.
Però ens queda la d'Oliva, la de Benissa, la d'Altea, la de la Vila, la de Vinaròs, la de Benicarló.
Ens queden travessies de la nacional 340 i de la 332 suficients per a dedicar-los un *carinyo* més important.

I les penetracions a l'interior?
Ha reivindicat alguna cosa la conselleria de les penetracions a l'interior?
Continuem tenint els mateixos punts, la nacional 235, la nacional.
.
.
, totes les nacionals que van cap a l'interior igual de col·lapsades i igual que les teníem abans.
No hem sigut capaços de demanar ni tan sols que s'actue amb urgència.
Més encara, una esmena que hem presentat en els pressuposts nacionals de l'estat els grups parlamentaris del Partit Socialista i progressistes ni tan sols han tingut l'amabilitat en el tema de Sogorb d'acceptar-la, ni tan sols.

En definitiva, en primer punt, no hem reivindicat suficientment la cooperació de l'administració central amb nosaltres, i en segon lloc, les competències, com podrien ser, ja li he dit, algunes de l'autopista A­7, etcètera, no les hem reivindicades suficientment.

En segon lloc de carreteres, el tema de vertebració del territori.
Nosaltres hem demanat al llarg d'estes esmenes que hem presentat que a l'autovia central se li done un tracte d'urgència.
La conselleria, com vostés saben, ha actuat molt bé, i enguany fa un altre trosset de l'autovia central, fa Canals­Agullent.
Ja sé, conseller, que és costosa.
Home, de 1.
552 milions que val el Canals­Agullent, dedicar-ne 110 en l'any 2000 no és massa, i 87 en l'any següent tampoc és massa, i la majoria tot al 2002, la majoria, després m'ho dirà el senyor conseller.
L'autovia de la Plana, amb dades ací concretes, està vosté en el 10% de la seua execució, en el 10% de la seua execució.
Mire, tant l'autovia central com l'autovia de la Plana ajuden a vertebrar el territori.
Vosté sap que l'eix coster està molt malament, per tant, necessitem fer inversions per dins, però no al ritme que estem tenint, que tardarem deu anys a tindre-ho.
Necessitem una miqueta més d'alegria en inversió.
Per a això a la millor no haguera hagut d'haver alegria en altres capítols.
L'autovia central, per tant, i l'autovia de la Plana, que hem demanat en moltes esmenes que es licitaren una miqueta més ràpidament, vosté encara continua veent que no és prioritari, creu que no és prioritari.

I hi ha voluntat de les comarques de l'interior comunicar-les una miqueta més?
Hem fet una proposta simbòlica que jo no sé si al senyor conseller li ha aplegat, però bé, ja li arribarà, que era que anem a llançar, diguem-ne, la segona circumval·lació.
La primera és l'autovia de l'interior i l'autovia de la Plana, un eix de circumval·lació més a l'interior, per a vertebrar les comarques ja, diguem-ne, amb menys possibilitats de la Comunitat Valenciana, en què les comunicacions són més necessàries.
Hem demanat que la nacional 330 Utiel­Almansa, que comunicaria les tres autovies, central i transversals, i un eix interior de Castelló que li donaria continuació es reflectiren d'alguna manera.
Fins i tot en una esmena només dia: "iniciar els estudis perquè eixe eix interior.
.
.
" Tot són carreteres de la Generalitat, tot són carreteres.
.
.
alguna d'elles de la diputació.
Doncs bé, no hem tingut la menor sort.
Tant la nacional 330 des d'Utiel a Almansa com la de Castelló, que anava des de Xèrica fins a Sant Rafel del Riu connectant la 232 i la 235, no hem tingut la menor sort en la conselleria.
Jo sé que hi ha moltes altres prioritats.

Tercer punt ­i amb açò acabaré, senyor president­, la política de transports.
No existix lamentablement una política integrada de transports, i això es veu en el fet que estem fent esmenes nosaltres d'una forma, com dia el senyor Rafael Maluenda, alguna vegada demanat quasi *el oro y el moro*, una carta quasi als Reis Mags, perquè en tots els llocs estem demanant cosetes, però vostés també en el pressupost estan fent una política totalment dispersa de transports.
No és això, és que ni tan sols són capaços de coordinar la política territorial de transports que té el ministeri central ací en el país.
No existix ni tan sols una anàlisi integral de les necessitats que nosaltres tenim de ferrocarril, per exemple, interurbà.
El ferrocarril, lamentablement, des del nostre punt de vista, s'ha marginat.

S'han abandonat quatre línies que poden ser i deuen ser molt importants per al país: la línia València­Saragossa, la línia València­Cuenca, la línia Alacant­Múrcia i la línia Alacant­La Encina; esta última, com saben, sense doble via no val pràcticament per a res.
S'han abandonat totalment.
No s'exigix davant del govern central que hi haja inversions.
I ens temem que la famosa alta velocitat signifique un motiu més per a invertir tots els diners amb això i deixar-les abandonades les quatre línies estes per a sempre.

Les línies de rodalies, *las cercanías* famoses, en les quals nosaltres hem demanat en diverses esmenes que tinguen una gestió autonòmica una miqueta més decisiva, entenem que la conselleria, que d'este tema té molt a dir i molt a parlar, deuria tindre més capacitat de decidir.
I ahí tenim la línia València­Bunyol, francament malament; València­Segorbe, Castelló­Segorbe, francament malament, tres trens al dia, i Vinaròs­Castelló, tres trens al dia.
Així no podem vertebrar la comunitat ni crear una política de transports alternativa a la carretera.
El ferrocarril està, en este punt de vista, totalment marginat.
El Gandia­Dénia, un forat ahí absurd que no va a cap lloc.
O siga, que l'hora del ferrocarril encara no ha arribat ací al país.

I en els nostres ferrocarrils?
En els nostres ferrocarrils, la xarxa de la Generalitat Valenciana, hem demanat en diverses esmenes ampliar el metro d'una forma decisiva i el tramvia a València, la línia 5, que aplegarà ja fins el mar en este pressupost.
Cal alegrar-se, però encara falta connectar-lo pel nord, tirar-lo cap a dins, cap a Quart, Manises, Riba-roja, cap a Xirivella, Alaquàs, cap a l'altra direcció.
Picassent­Llíria, sense desdoblar-ho no va a cap lloc.
Vostés ara han tingut jo crec que cartes, els grups parlamentaris i nosaltres, alguna allí.
Paterna­L'Eliana es contempla, però per exemple, Picassent endavant Torrent no es contempla.
Falta una connexió ferroviària ràpida entre Alacant i Elx, que no existix.
Ahí hauria la Generalitat d'invertir, ser valenta.
Falta modernitzar Alacant­Dénia, que tampoc s'ha fet.
Falta soterrar Alacant definitivament.
I falta tindre imaginació i a l'àrea urbana de Castelló estudiar un transport també col·lectiu de plataforma reservada que agarrara Benicàssim, Castelló fins i tot Vila-real i Onda.
O siga, que en el transport de Ferrocarril de la Generalitat Valenciana no hem tingut tampoc suficient valor per avançar més allà de l'immediat.

I en transport terrestre?
Hem continuat fent una política, com he dit abans, de pa per a hui i fam per a demà.
Mire, una *tontería* solemne, però hi havia en un capítol 88 milions.
.
.

 

**El senyor vicepresident primer:**

 

Senyor Gozalbo, vaja acabant.

 

**El senyor Gozalbo Bellés:**

 

Ja he acabat.
Mire, senyor conseller ­em deixa dir açò i acabe­, fem la mateixa cosa que hem fet en tots els llocs: "Anem a ampliar les concessions que les empreses privades tenen, en base a una norma que ens deixe fer-ho, i en base a ampliar concessions anem a disminuir el cost, però per exemple per als majors de seixanta­cinc anys.
" Això no ens pareix correcte.
Creem que la política d'ampliar concessions i obtindre pa per a hui, en este cas per als jubilats, no és una bona política per al transport de la Comunitat Valenciana.

 

**El senyor vicepresident primer:**

 

Gràcies, senyor Gozalbo, moltes gràcies.
Ha acabat el seu temps.

Pel Grup Popular, senyor Maluenda, l'il·lustre diputat.

 

**El senyor Maluenda Verdú:**

 

Molt excel·lent president.

Senyories.

Senyor Gozalbo.

En primer lloc, vull agrair-li el to de la seua intervenció.
Que es puga discrepar o no d'allò que vosté ha dit és una altra qüestió, això és la democràcia, però la forma d'expressar-se en vosté mereix el meu reconeixement i el meu elogi, i vaig a intentar fer-ho de la mateixa manera.

Vosté ha fet ací una reivindicació de determinades infraestructures que unes són competència de la Generalitat i altres no són competència de la Generalitat.
Inclús s'ha atrevit a dir, ho ha dit molt clar, que una carretera en concret fa més de quatre anys havia d'haver estat acabada.
Efectivament.
Havia d'haver estat feta.
Efectivament.
Jo no sé.
.
.
Sí, sí que ho sé, estic confós.
Anava a dir que no sé si vosté coneixia, però estic confós.
Sí, vosté sí que sap que mentre que hi ha hagut un altre signe de govern al front de la Generalitat i al front del govern d'Espanya les infraestructures valencianes han estat totalment abandonades.
Vosté sap perfectament que hi havia un ministre, que era el senyor Borrell, i un conseller, que era el senyor Burriel, que eren coneguts en la Comunitat Valenciana com els botxins de les infraestructures valencianes.
I això no era de forma gratuïta, era perquè no tenien ningun interés a dur endavant eixes necessitats.
I vosté ho ha reconegut molt bé.
Una carretera que fa més de quatre anys que havia d'estar.
Efectivament.
Però no la van fer.

Vosté ha fet una selecció de temes.
Ha començat per costes, i diu que hi ha pocs diners.
Mire, per a costes hi ha en el pressupost 2.
436 milions de pessetes, 2.
400 milions de pessetes.
Ara, això sí, coincidim amb vosté i amb el seu grup en la importància i la necessitat que té per a la nostra comunitat aconseguir les competències sobre els ports d'interés general de l'estat, clar que sí.
Vostés plantegen, de les trenta­tres esmenes que plantegen a este programa, hi ha huit, nou, des de la 687 a la 698, que es referixen totes a esta qüestió.
Mire, coincidim en el contingut.
El que ocorre és que, com molt bé vosté ha dit que jo li contestaria, no és el pressupost de la Generalitat el llibre de reclamacions davant el govern de Madrid.
Si no, el convertiríem en el Libro Gordo de Petete, i això no podem fer-ho.
Cal seleccionar allò que són competències de la Generalitat.
Ara bé, sí que vull per a la seua tranquil·litat que sàpiga que la Comissió Mixta de Transferències Estat­Comunitat Valenciana està ocupant-se ja d'este tema, està demanant eixes transferències i eixes competències.

Aquí hi ha una altra esmena a què vull referir-me, que és com a mínim curiosa.
És la 690.
Diu: "Afegir ­o siga, és una esmena d'addició­ un nou objectiu", i copia literalment el que figura en els pressupostos en l'objectiu 1.
2.
Deu ser una confusió, que no ho han vist.
Li ho dic perquè puga comprovar-ho.

Un programa important, importantíssim, vosté ho ha destacat, és el de carreteres.
Nosaltres sempre estarem disposats a demanar i a exigir a Madrid la defensa dels interessos de la Comunitat Valenciana.
Sempre ens trobarà disposats a recolzar tot allò que siga demanar més competències o més solucions per als nostres pobles.
Ara bé, això no s'expressa en el Projecte de llei de pressupostos.
Per a això el Reglament preveu les proposicions no de llei i les mocions subsegüents a les interpel·lacions, que és l'expressió de la voluntat política de la cambra, i sempre ens trobarà en eixe tipus de reivindicacions.
Clar, per això ens veem obligats a rebutjar-li algunes esmenes que vosté planteja i que no són competència nostra.

Fixe's, de 145 esmenes que vostés han presentat a este programa, n'han retirat quinze, n'hem acceptat una, n'han repetit vint-i-tres i n'hi ha dos que són competència de la Conselleria d'Indústria i Comerç, però tan sols n'han quantificat econòmicament dos, la 743 i la 744, projecte de nova carretera Penyíscola­Benicarló, amb 200 milions, i projecte ronda carretera Sant Joan de Moró, 200 milions.
El primer projecte ja s'està redactant i el segon es troba en formació pública.
Per això figuren en els pressupostos tan sols amb una partida de 10 milions de pessetes cada un.
Per què?
Perquè no té sentit que bloquegem xifres importants en estos pressupostos quan el procediment de l'administració, governe qui governe, és tan lent ­jo dic moltes voltes que no solament és que és lent, és que és desesperant, però així estan les lleis­ per a poder fer l'adjudicació de les obres i iniciar-les.
Si nosaltres plasmarem en els pressupostos els diners necessaris per a fer eixes dos obres, els tindríem bloquejats i no s'utilitzarien en l'exercici del 2000.
Per això tenim una partida mínima que ens permetrà al llarg de l'any, si és necessari perquè s'agilita el procediment, poder ampliar-les i poder executar-les.
No es preocupe que no van a retardar-se.

L'esmena 875 diu: "acuerdo con el Ministerio de Fomento, mejora conexión Alicante­Altet".
Estava també la 968 que era igual i l'han retirada.
Ja existix un acord i està formalitzat mitjançant un protocol firmat el 13 d'octubre del 98, per a realitzar actuacions d'infraestructures viàries en l'entorn metropolità Alacant­Elx.
Contempla el desdoblament de l'accés a l'aeroport, que és allò que vosté demana, i va a ser executat pel ministeri.

L'esmena 904, de l'autovia de la Plana entre Almenara i Vall d'Uixó, que vosté ha destacat, el projecte ja està aprovat i inclòs en el conveni amb el ministeri, en el protocol a què em referisc, i consta en els pressupostos de l'estat per a l'any 2000.

L'esmena 952, de la via parc de la nacional 332 entre, diu, Guardamar.
.
.
No especifica, no sé si es referix a Guardamar o a Alacant.
L'actuació està prevista en el protocol firmat també en octubre del 98, tant si és la de Guardamar com si és la de l'entorn de l'aeroport a què m'he referit anteriorment.

La 919 es referix a la via parc d'Alacant.
També està en el protocol firmat i figura en els pressupostos de la Generalitat en el codi 1.
037/918, amb una dotació de 30 milions de pessetes, a l'espera que es coordine en el Pla general d'ordenació urbana d'Alacant.
La ronda d'Oliva també està en eixe protocol.
La ronda de Novelda, l'esmena 942, també està, i en estos moments estem redactant el projecte.

N'hi ha una que amb *carinyo* vaig a dir-li que la catalogue de ciència ficció, que és la 906, ampliació de la carretera CV­320 i millora accés a Rugat.
Dic que és de ciència ficció perquè seria de molt difícil acompliment, ja que genera un problema de magnitud incalculable.
Fixe's realitzar i executar este projecte què significaria, i és que la carretera CV­320 està al nord de Sagunt, en la zona de les Valls, mentre que Rugat està en la Vall d'Albaida; per tant, deu ser un error.

Esmenes d'actuació en carreteres competència de la diputació.
Mire, catorze n'han presentat, la carretera CV­200, Castellnovo­Aín; la CV­13, Canet­La Jana, Rossell­San Rafael, carretera d'Anna, Castellnovo­Segorbe, carretera Caudiel.
.
.
Catorze, que són competència de la diputació.
Això es fa mitjançant els convenis que firmen les diputacions provincials amb la Generalitat; per tant, no és motiu de fer esmenes als pressupostos.

Després n'hi ha dèneu esmenes concretes de projectes que s'estan executant.
La 922 i 923, que és la variant de les Valls, acabarà en el primer trimestre de l'any 2000 l'obra.
La 924, ronda d'Alaquàs, està pressupostada en la línia 1.
037/262, amb 627 milions de pessetes.
La 932, la CV­20, Onda­Vila-real, té consignació pressupostària.
La travessera de Villafranca, també.
La 956, 57, 58 i 59 ja estan realitzant-se amb el ministeri, que són de l'autovia de la Plana.
La 963, la variant d'Almazora, ja s'ha adjudicat per part del ministeri.
La 964 és de la nacional 340, Moncófar; el ministeri ja ha redactat el projecte.
La 891, travessera de Figueroles, CV­190, ja s'ha adjudicat.
La 892, 93, 94, 95, 96, 97, 98, ronda i nacional 340 a Castelló, està en execució en el II Pla de carreteres.
La 925, del carril bici de l'àrea metropolitana de València, ja hi ha uns trams acabats, per exemple València­Albal, València­Saler està en execució, València­Picanya en execució i està preparant-se en estos moments la licitació de Picanya­Paiporta.
La 936, de l'autovia central, s'està executant, i excepte Alcoi­Barranc de la Batalla, per problemes mediambientals, estarà acabada en la present legislatura.
L'esmena 1.
016, millora de la carretera CV­140, Penyíscola­Benicarló, està en fase d'informació pública.
La 1.
018, variant de Benaguacil, està en declaració d'impacte ambiental.
La 1.
004, Benaguacil­Pobla de Vallbona, projecte pendent de declaració d'impacte ambiental.
La 1.
010, carril bici Algemesí­Alzira, pendent de la cessió dels terrenys per part de l'ajuntament.

Hi ha un altre grup d'esmenes que considerem innecessàries perquè estan plasmades en els pressupostos.
En són dihuit.
La 878, noves variants de la nacional 340 i 332, que està en l'objectiu bàsic 1.
3 dels pressupostos.
La 879 i 890, Morella­Sorita, ja apareix en els pressupostos en objectius i inversions, i vosté sap que ahí va haver un problema perquè va ser una esmena que nosaltres mateixos vam presentar l'any passat als pressupostos i un problema mediambiental, la declaració d'impacte ambiental, és la que ha retardat l'execució d'este projecte, però afortunadament en estos moments està prou avançada, dins del que cap.
L'esmena 900, carretera CV­20 i carretera CV­10, Onda­Villareal, està en licitació i apareix en els pressupostos en la línia 1.
037/417.
La 902, Castelló­Borriol, apareix en el punt 1.
1.
2 en els pressupostos i està en fase de supervisió el projecte.
La 903, que és la carretera CV­10 i CV­20, Vilavella­Betxí, apareix en el 1.
1.
2 i està també en fase de supervisió.
La 916, carretera CV­18, rotondes, està en l'annex d'inversions.
La 924, ronda Alaquàs, ja li he dit abans que era la línia 1.
037/262, amb una dotació de 627 milions.
La 965 i la 66, millora de senyalització de les carreteres comarcals, estan en l'annex d'inversions.
La 981 i 982 estan en l'objectiu bàsic 1.
3; la 984, objectiu bàsic 1.
4.
1; la 990, el 1.
2.

La 1.
020, accés a la nacional 340, platja d'Almenara, ja està en els pressupostos generals de l'Estat per a l'any 2000, perquè és competència de l'Estat.
La 960, 67 i 69 apareixen en la línia 1.
4.
1.
La 1.
003, abrir línea de colaboración para las circumvalaciones, ja apareix en l'objectiu bàsic 3.
1, en el 4.
1 i en la línia d'actuació 3.
1.
2.

N'hi ha altres que jo diria amb *carinyo* que són *rocambolesques*, perquè no sé quin *pito* toquen ­i perdone'm l'expressió­ en estos pressupostos.
La 877, 977, 978, 979 i 980, transferència de la titularitat de l'A­7 en el seu llarg recorregut o en trams parcials.
Mire vosté, deuen des d'eixe grup parlamentari que tenen a Madrid, precisament ara que estan preparant les llistes, exigir als candidats que es comprometen a presentar una proposició de llei que reforme la Llei 25/1988, del 29 de juliol, la de carreteres d'interés general de l'Estat, perquè mentre no es modifique eixa llei no serveix de res aquí que toquem la trompeta i demanem eixes competències, perquè seria anar en contra de l'ordenament jurídic, i cal respectar-lo mentre que no es reforme.

La 879 i 985, eliminació del peatge Alacant­Cartagena.
Mire, és gratuïta eixa autopista en el major llarg de la seua extensió.
I en estos moments ja està adjudicada.
Però dins de la província d'Alacant, excepte un tram molt reduït, en la resta és gratuïta.
Per tant, crec que si volen insistir cap el tram reduït que queda, deuen fer-ho a Madrid i no ací.

La 880, 883 i 992, autovia Vinaròs­Vitòria­Gasteiz.
El ministeri ja està actuant en el tram Vinaròs­Serp­Morella.
I quant a l'autovia Vinaròs­Vitòria­Gasteiz, s'inicia l'estudi del projecte d'alguns altres trams que queden pendents.

La 881, que el govern d'Espanya elimine els punts negres en la Comunitat Valenciana.
Anem a vore.
En la 881 diuen que el ministeri elimine els punts negres en les carreteres que hi ha a la Comunitat Valenciana, i en la 990 diuen que ho faça la Generalitat.
És que el ministeri ha de fer-ho en totes les carreteres, siguen competència de les institucions que siguen?
O és que la Generalitat ha d'assumir també la modificació de les que són competència de l'Estat?
Són tot temes molt interessants que podem compartir i que també ens preocupen, però que són motius de proposicions no de llei, l'expressió de la voluntat política de la cambra.

La 948, fixe's, esta no correspon a cap carretera.
És una actuació urbanística, Sagunt­Borriana.
És un tema urbanístic municipal dels respectius ajuntaments.

La1.
021, programa carreteres, gestions pressupostàries.
No sé el que vol dir això.
En el programa de carreteres, demanen gestions pressupostaris sobre l'Ave.
Jo això, francament, no sé el que vol dir.

La 986, sol·licitar del govern central que l'autovia Vinaròs, Vitòria­Gasteiz.
.
.
Altra volta!
Quatre abans i ara una, cinc.

La 1.
006, sobre seguretat en indústries extractives.
Això és competència de la Conselleria d'Indústria, les indústries extractives.

La 1.
007, normes de salut en les indústries extractives.
Competència de la Conselleria d'Indústria.

Després hi ha un altre grup que és rebuig al segon pla de carreteres que va fer el govern del senyor Lerma.
Una, dos, tres.
.
.
onze en total, que són modificacions puntuals del segon pla de carreteres.
Cap d'eixos projectes que vostés volen prioritats figuraven en eixe segon pla de carreteres.
Per exemple, la 876, eix vertebrador de la nacional 234 i 232 a Castelló.
La 905, carretera 16, Castelló­l'Alcora, i la 160.
La 928, ronda de Xest; la 941, carretera de Borriana; 971 i 72, eix vertebrador ­novament­ de la.
.
.
en esta ocasió la 232 en la 340, i la carretera de la Comunitat Valenciana 190 i 1.
740; la 973, 74, 75, 76, es refereixen a la carretera 200 de Castellnovo.
O siga, que tampoc figura en el segon pla de carreteres.
Ja no hi ha prioritat del segon pla de carreteres.
Ens deien: "han de complir el segon pla de carreteres; està molt ben planificat i el que deuen fer vostés és anar endavant".
Ara, com ja no volen al senyor Lerma, ara com el senyor Lerma ja no és candidat, ara resulta que ja no podem recolzar el segon pla de carreteres.
No ho entenc.
Bé.
Són problemes interns de vostés en els quals jo no vaig a entrar en cap cas.

Mire, altres esmenes: competència del Ministeri de Foment.
La 901, accés Almenara; la 953, accés a Traiguera; la 960, 67 i 69, travessera de la 340 en l'Alqueria; la 961, travessera de la 340 en el Baix Maestrat.
.
.
així fins a vint, competència del Ministeri de Foment.

Després n'hi ha onze que són temes urbanístics competència dels respectius ajuntaments.

En definitiva, no sé, de 145 esmenes que vostés han plantejat al tema de carreteres, què és el que podríem aprovar, tenint la màxima voluntat d'acceptar-ne, mire, senyor Gozalbo, amb el màxim *carinyo*, el programa 513.
10, de carreteres, té una assignació pressupostària per a l'any 2000 de 32.
098 milions de pessetes.
Ha experimentat un increment de 2.
183 milions, cosa que representa un creixement del 7,3% respecte del pressupost de 1999, i un 22,6% en relació a l'any 1998.
Este increment s'ha vist reflectit clarament especialment en el capítol VI, inversions reals, que ha augmentat 2.
001 milions de pessetes respecte del passat exercici i que representa un 8% més.
Per la seua part, el capítol VII continua creixent, encara que en menor mesura, però en 1999, que va experimentar un increment espectacular del 120%.
Per tant, fixe's si estàvem situant-lo a un nivell adequat.
En el pròxim exercici augmenta un 4,8%, a pesar d'això, si bé cal destacar que entre els anys 1998 al 2000 este capítol s'ha incrementat en un 132,75%.
Mai s'havien destinat en esta comunitat tants diners per a carreteres com en els pressupostos de la Generalitat actual, des del 98 fins el 2000.

Les nombroses actuacions previstes per carreteres jo volguera destacar les compreses en els grans eixos estructurals, que són les autovies de la Plana, l'autovia central i l'eix transversal Albaida­Gandia.
En el pressupost per a l'any 2000 es contemplen anualitats, entre altres, per al tram Vilavella­Betxí­Borriol, la Pobla Tornesa, en l'autovia de la Plana, el tram Aielo Malferit­Agullent en l'autovia central, Palma­Ròtova en l'autovia Gandia­el Morquí, les actuacions en l'àrea de Castelló i les àrees metropolitanes de València i Alacant­Elx.

Es pot citar també, entre altres, Castelló­Sant Joan de Moró, l'accés a l'hospital comarcal de la Plana, la ronda de Borriana, els accessos a l'escorxador comarcal de la Plana, la ronda nord d'Elx, el nou pont, camí de Castella, ronda San Vicent del Raspeig­Sant Joan, el desdoblament Asp­Elx, la ronda nord de València tram de Paterna, Maestro Rodrigo, Avenida de los Naranjos tramo Beteró, carril bici València­Picanya, etcètera, etcètera, etcètera, etcètera.

Les actuacions de supressió de travesseres, millores d'accessos urbans i de les seues xarxes viàries, així com les millores d'accessos a Villena, Beneixama, Camp de Mirra, variant de les Valls, Algemesí, la Pobla Llarga, Sant Fulgenci, Vilafamés, travessia de Catadau, la ronda est d'Alaquàs, la ronda nord de Xàtiva, la ronda Port de Sagunt i Canet d'En Berenguer, la ronda Granja de Rocamora, Cox, Callosa del Segura, l'avinguda de la Ribera, etcètera.

Altres actuacions importants que cal destacar són: Benidorm­Guadalest, condicionament de l'A­330, Oriola­límit de província, carretera Bétera­Olacau, l'acondicionament Llosa del Bisbe­Yesa, Cabanes­Orpesa, la connexió amb la 340, etcètera, etcètera, etcètera.

El pressupost per al 2000 destina 4.
107 milions de pessetes al manteniment de les infrastructures de carreteres i priorització de la seguretat vial.

Quant a infrastructura ferroviària, continuen equivocant-se vostés en plantejar temes de declaració política.
Per un costat, ara resulta que l'Ave, vostés que van donar com a prioritat que l'Ave fóra Madrid­Andalusia, i nosaltres som els que hem garantit a la societat civil valenciana que l'Ave Madrid­Comunitat Valenciana és una realitat, vostés ara s'encaboten en posar esmenes imaginàries que no tenen res a vore amb el que és l'execució d'eixe projecte.

Diuen: "Instar a la administración central a que considere prioritario el corredor mediterráneo para la alta velocidad".
No procedeix acceptar-los esta esmena tampoc en el pressupost de la Generalitat, ja que no és matèria pressupostària.
Si el que pretenen és l'expressió de la voluntat política de la cambra, presente vosté una proposició no de llei, i a pesar que l'hem aprovat any darrere any, continuarem aprovant-la.
No ens agarraran mai en un *requiebro* en un tema de defensa del interessos valencians.
"Cal exigir a Madrid.
.
.
.
" Nosaltres no som corretja de transmissió de ningú.
Nosaltres estem compromesos seriosament amb el poble valencià, no fem com feien anteriors governants.
"De manera que l'Ave connecte amb les tres capitals valencians en la mateixa fase d'execució".
Per favor!
No es donen compte que és esmena ridícula?
Què vol dir això?
Que al mateix temps que arribar la via a les tres capitals de província?
Vosté no sap que estos grans projectes es fan per fases?
Ahí tenen l'Ave Madrid­Catalunya.
Ara, n'hi ha una, que era d'expressió de voluntat política, que sí que els vam acceptar en comissió, que era que arribara a Castelló.
Bé.
Una volta que vostés vénen a recolzar el que president de la Generalitat està fent, no serem nosaltres els que ens neguem, a pesar que també era improcedent consignar-la aquí en els pressupostos, a pesar que també no era aquí el motiu d'englobar-la.
Però, clar, tampoc volíem que vostés feren malversació de la nostra decisió i digueren que ens oposaven que l'Ave arribe a Castelló, quan és públic i notori que l'Ave arriba a Castelló per expressa voluntat del govern de la Generalitat, que ha sabut exigir davant el govern de Madrid les millors solucions per als problemes d'infrastructura de la Comunitat Valenciana.

El temps ja no em permet explicar-li més, però espere que en la rèplica li podré contar alguna cosa que no li he contat en esta intervenció.

Repetisc.
Li agraïsc enormement el seu talant i el seu to i quede a l'espera de la rèplica.
Res més i moltes gràcies.

 

**El senyor vicepresident primer:**

 

Moltes gràcies, senyor Maluenda, per la seua brevetat.
*(Remors)*

 

Per a rèplica.
*(Remors)* Senyor Gozalbo, té vosté la paraula per un temps de deu minuts.

 

**El senyor Gozalbo Bellés:**

 

Moltes gràcies.

Senyor president.

Senyores i senyors diputats.

Bé.
No m'ha contestat a cap de les preguntes, cap de les qüestions que li he suggerit i que li he plantejat.
Ha entrat en una casuística, però jo crec que, a més a més, no ha sabut encertar-la, crec jo.

Mire, li'n llig una que vosté diu que no entén.
Esmena número 1.
006: "Cal afegir una nova línia d'actuació: conveni amb els ajuntaments afectats del Baix Maestrat i amb les conselleries responsables per a unes normes mínimes de seguretat viària i equilibri mediambiental per l'extracció de graves, àrids i caolins".
Sap a què ve açò?
Açò ve perquè les graves s'aconsegueixen en uns llocs determinats, que són les rambles.
Tota la construcció de totes les grans ciutats depenen de les graves que es trauen de les rambles.
Eixes graves dóna la casualitat que són carreteres normalment totes locals; alguna n'hi ha de la diputació i alguna n'hi ha de la Generalitat.

Bé.
Hi ha problemes greus de seguretat vials, problemes greus, li ho assegure, perquè passen 4.
000 i 5.
000 camions de terra per a les fàbriques dels taulellers o de grava per als fonaments, etcètera, del formigó de les cases per unes carreteres.
Li fem qüestions i li fem preguntes al senyor conseller demanant que actue i ens diu: "La Guardia Civil que pose ahí un membre i que no els deixe passar".
I si no passen per ahí, per on hauran de passar?
Per això li diem: conveni per arreglar les carreteres eixes almenys.
Mire, tota la terra que en este moment esta sorgint de Sant Joan de Moró, que s'han posat en l'últim any tres fàbriques, tres empreses extractores de terra, que trauen el 70% de totes les fàbriques, passen per una carretera que li hem fet una qüestió d'honor al senyor conseller i no ha tingut l'amabilitat tan sols d'escoltar-nos.
I vostés tampoc, perquè el seu Grup Popular en Sant Joan de Moró els ha demanat a vostés que per favor aproven que no hi hagen 10 milions de pessetes simbòliques i ridícules a Sant Joan de Moró, i vostés no han tingut l'amabilitat d'això.
O siga, que esta esmena que vosté ha posat com a exemple contradictori, és una esmena real i important.

En segon lloc, ha parlat d'altres carreteres, que vosté té una voluntat magnífica.
Però escolte, lliure'm vosté de tindre eixa voluntat i que Morella­Sorita estiga com està.
Lliure'm.
Vull menys voluntat i més realitat.
Perquè eixa carretera està pràcticament tallada i vostés ahí estan posant una quantitat diners ridícula que no demostra la voluntat de poder actuar.
Més encara.
El fet d'haver posat tantes esmenes no ho he aprés de ningú, ho he aprés ­anava a dir lamentablement, però no­ de tots els que han passat per esta cambra, entre altres, de Rafael Maluenda, en l'oposició, que en posava.
.
.
si li'n llegira dos, s'avergonyiria.
*(El senyor Maluenda Verdú, des d'el escó:* Llegisca*)* Llig.
Demana vosté un cementeri en un poble.
*(El senyor Maluenda Verdú:* Un què?
*)* Un cementeri.
*(Rialles)* O siga, que tot el món podem fer esmenes.
Vaig a dir-li una veritat.
Mire, ací quan s'està en l'oposició es fan les esmenes.
.
.
*(Remors)* No, de fa set o vuit anys, quan vosté estava en l'oposició.

**El senyor vicepresident primer:**

 

Senyories.
Senyor Gozalbo.

Senyor Gozalbo, senyor Maluenda, la presidència dirigeix el debat i li prega que vostés s'adeque a la qüestió.
.
.

 

**El senyor Gozalbo Bellés:**

 

D'acord, senyor president.

 

**El senyor vicepresident primer:**

 

.
.
.
i el senyor Maluenda mantinga silenci.

Continue amb l'ús de la paraula.
.
.

 

**El senyor Gozalbo Bellés:**

 

D'acord, senyor president.
Excuse, senyor president.

 

**El senyor vicepresident primer:**

 

.
.
.
i anem a complir l'objectiu marcat.

 

**El senyor Gozalbo Bellés:**

 

El que vull dir amb açò és que quan s'està en l'oposició es fa un catàleg moltes vegades exhaustiu.
.
.
segur que hi ha duplicacions.
Home, si n'hi ha en el mateix projecte de pressupostos de la Generalitat.
Si el conseller ha copiat textualment totes les línies d'actuació del 99 al 2000, textual.
Si les ha copiat el senyor conseller, com no van a copiar-ne alguna els membres de l'oposició!

Si li conte una altra anècdota, serà curiosa.
L'altre dia, quan ens vam alçar tots de la mesa de la comissió, ens vam alçar ­xe quina casualitat!
­, i vaig vore jo totes les esmenes defensades, estudiades, seleccionades, puntejades amb el *membrete* d'una conselleria.
Això no ho pot fer l'oposició.
No tenim conselleries al nostre abast ni tècnics per a seleccionar-nos una a una cada una de les esmenes.
Així també m'agradaria a mi treballar, eh?

Bé.
Al que anàvem.
Miren vostés ­continuem­, a mi el que em molesta i em preocupa és el següent.
Mire, els llig textualment una notícia.
El conseller de política territorial de Catalunya ha aplegat a un acord amb la concessionària Acesa i davant el govern central per a alliberar un tros de l'autopista A­7 de peatge.
La forma selectiva de generar una rebaixa del 30% en unes tarifes no és com ací, selectiva, com ha fet ací directament Aumar i Foment, i nosaltres hem passat la mà per la paret.
El govern de la Generalitat haguera hagut d'estar ahí negociant, perquè el problema de les autopistes, el problema de les rebaixes de les autopistes, la gestió de les autopistes, deu este govern cada vegada tindre més voluntat de tindre-la en les seues mans.
Perquè la política de les autopistes és una política d'ordenació del territori, perquè la política de les autopistes forma part d'una política integral de transport.

Per tant, fer *dejación*, entre cometes, de funcions en la política d'autopistes, per posar un exemple, és fer *dejación* de funcions de valencians, és fer *dejación* de funcions de poder valencià.
Clar!
Damunt resulta que després ens diuen que fem no sé quantes coses a Madrid.
No podem fer-les, no podem fer-les perquè no tenim ni veu ni vot en coses tan fonamentals com eixa.
S'ha discutit en esta cambra el preu que ens va a costar alliberar Sagunt?
No s'ha discutit.
S'ha negociat conselleria.
.
.
No s'ha discutit en esta cambra.
Miren vostés, s'ha discutit en este moment que l'objectiu dels 7.
000 milions de l'Iva de Catalunya on s'ha deixat?
Clar que s'ha discutit.
S'ha discutit el impost de societats que va a dedicar-se a alliberar autopistes?
Ací s'ha discutit això?
No s'ha discutit.
Això és el que vull que fem, senyor conseller, i al senyor president, vull que discutim com els valencians podem manar del nostre territori.
Poquet a poquet, que açò no som independentistes ningú, Però home, que en autopistes puguem avançar.
.
.
no tenim que deixar de vore.
Definitivament creem que en este tema de pròrroga hem tingut una prodigalitat, tenim la mà una miqueta foradadeta, una miqueta.
.
.
i açò ho pagaran les legislatures posteriors.

I finalment, i per acabar ­tres minuts que em queden­, he de dir-los que les seues prioritats en matèries normalment no coincideixen amb les nostres.
Evidentment.
Miren, no coincideixen perquè si l'autovia de la Plana per a nosaltres és molt important o l'autovia central és molt important, no podem tindre, quatre o cinc anys després d'haver-les planificat i haver començat les obres, menys del 10% d'ella feta, 2.
300 dels 20.
000 milions.
Però no sols això.
No tenim dret perquè ahí es genera una quantitat de riquesa impressionant.
I en estos moments en què hi ha una hora més de viatge de manera sistemàtica en totes eixes ciutats industrials, això significa una hora més de retard per a la nostra competitivitat.
I nosaltres volem competitivitat perquè volem guanyar, que la Generalitat Valenciana, que el País Valencià tinga cada vegada més possibilitats i més recursos.
Per això volem que els recursos es dediquen allà on siguen necessaris.

Fa dos dies, amb nocturnitat i traïdoria, el senyor conseller va adjudicar una carretera que no fa falta per a res i ens gastarem 3.
200 milions de pessetes.
I els que ens gastarem, senyor conseller, perquè mire que li ha eixit mala sort, li ha eixit una gambeta que només esta més que ahí.
I l'altre conseller ha dit que si de veritat existeix eixa gambeta, i està en els estudis científics, vosté no fa la carretera.
O siga, que si primer va tindre que fer un túnel perquè pogueren passar les espècies perquè ell ho va dir, ara, perquè l'aigua no vaja dins, haurà de gastar-se el doble de diners en una carretera que no fa falta més que per a uns interessos particular.
Jo, com sempre, ací vinc a defensar els interessos generals de tots els valencians, i en concret, en esta carretera, en les autopistes, en l'ampliació de totes les concessions dels transports per carretera dels autobusos, que va a ampliar-lo a quatre o cinc anys més.
Així baix mà, sense notar-ho, en el capítol VII d'infrastructura del transport, on està també altres coses importants, pareix ser.
Doncs en tot això vosté està defensant no els interessos de la majoria, sinó els interessos de la minoria.
Per això li dic que la mà la té una miqueta foradada.

Moltes gràcies.

 

*(Ocupa la presidència la presidenta, senyora Marcela Miró Pérez)*

 

**La senyora presidenta:**

 

Moltes gràcies, senyor Gozalbo.

Per a rèplica, té la paraula el senyor Maluenda.

 

**El senyor Maluenda Verdú:**

 

Molt excel·lent senyora presidenta.

Senyories.

Senyor Gozalbo, en la màxima estima, a vore on estan les capçaleres de les conselleries.
Ací, pot arrimar-se al meu escó i vore tots els papers que tinc, esmena per esmena, contestació per contestació, a vore si en troba alguna en capçalera oficial.
Ara, jo que he tingut l'honor de presidir este ple en moltes ocasions, en la meua època de vicepresident de les Corts, sí que tenia la possibilitat de des d'ací vore les capçaleres de les conselleries que el seu grup utilitzava.
Però en cap cas vaig dir que no fóra correcte, perquè si pertanyien al mateix partit, aleshores pertanyien al mateix partit els qui estaven en les conselleries i el grup parlamentari, no és com ara, és normal que els assistiren, faltaria més.
I no hi ha perquè sufocar-se, jo ho entenc perfectament.

Mire, vosté m'ha dit no sé què de dos exemples que anava a posar-me d'un cementeri.
.
.
Mire, estàvem parlant de carreteres, l'altra per cert no m'ha dit el que era.
Cementeri, no ho recorde.
Però jo sí que li vaig recordar a vosté l'altre dia en comissió que en els passats pressupostos, vostés, el Grup Socialista va demanar una carretera d'Asp a Montfort, i ací està el *Diari de Sessions*, i ací estan les esmenes publicades, i una altra de Montfort a Asp.
No sé si era una per a anar i l'altra per a tornar, però ací estan les dues.
Vosté aquí ve a demanar, este matí li deia al seu company ­company de tots, senyor Peris­ que aquí se li omplia la boca de goig parlar del transvasament Xúquer­Vinalopó, i en els ajuntaments estan votant en contra, a la Ribera.

Vosté ací demana la carretera Segorbe­Castellnovo, i els seus companys en l'ajuntament l'han votada en contra.
Perquè crec que els afectava la parcel·la de l'horta o alguna cosa així, no ho sé, això és cosa de vostés.
Però alguna cosa d'eixes crec que va haver.

Mire, el peatge, el peatge, el peatge és este govern de la Generalitat el que ha aconseguit que es desplace el peatge per a què els de Sagunt no paguen, és este govern.
I és este govern el que ha aconseguit que el *by­pass* de València siga gratuït, i també la disminució ja anterior del 39 i el 49% per a vehicles lleugers o vehicles pesats en els peatges de l'autopista.
Mentre que quan el botxí de les infrastructures valencianes va deixar de tindre responsabilitats en el ministeri, en el Moptma, el senyor Borrell, i aquí manava el senyor Burriel en estes qüestions, sabem que hi havia un document ja preparat, perquè el tenim i el tinc a la seua disposició ­vosté també el té­ en el que prorrogaven vostés a molt més termini que ara s'ha acordat la concessió de l'autopista, i la disminució era insignificant.
Ací estan les hemeroteques i ací estan els documents.
Per tant, no parlem d'eixes coses, perquè vostés podrien sufocar-se.
Crec que podrien sufocar-se.

Mire, aquí hi ha que tindre en compte que hi ha un grup parlamentari que sustenta a un grup de govern, un grup parlamentari i un grup de govern que s'inspiren en la mateixa font, s'inspiren en la promesa d'un programa de govern que van presentar a la societat civil valenciana, i que va meréixer l'acceptació per part d'eixa societat.
I que tenim l'obligació de desenrotllar en totes les seues conseqüències.
Jo sé que a vostés no els agrada; bo, en uns casos concrets ho entenc perfectament, perquè vostés tenen una filosofia distinta a la nostra.
Però quan estem parlant en matèria d'infrastructures no entenc que existisca eixa discrepància.

Segur que vostés hagueren donat la prioritat a altres carreteres, o hagueren donat la prioritat a altres actuacions.
Però per eixa mateixa regla de tres, deuen de respectar que nosaltres plasmem en els pressupostos tot allò que és el compliment de la nostra promesa electoral, i l'impuls que fem dia a dia a l'execució d'eixos grans projectes que hem compromés en la societat civil valenciana.

Vostés estan en el seu dret legítim de vindre ací a les Corts i fer un plantejament alternatiu, i dir estan equivocats, és més prioritari, oblidant-se del segon Pla de carreteres perquè considerem que no és l'adequat, que està obsolet o que cal autoritzar-lo, o no facen vostés eixa actuació i facen esta.
Però deuen de dir-ho banyant-se, banyant-se, banyant-se, vosté m'entén el que vull dir-li; banyant-se, que no siga dir ­i ja ho deia este matí­ anem a escriure la carta als Reis Mags i anem a demanar *todo lo habido y por haber* i ja se l'apanyaran com puguen.
No, no, no.
Hi ha que ser conseqüents, hi ha que ser seriosos.
I cal dir, si vostés tenen.
.
.
perquè estan aprovats, vosté crec que ho sap i sí que ho sap, sinó el seu il·lustre síndic ho sap perfectament, que quan es van rebutjar les esmenes de totalitat a la Llei de pressupostos, van quedar fixats els imports de cada secció i l'estat de despeses i ingressos.

Què vol dir això?
Que ja *no hay más cera que la que arde*, i vosté té la possibilitat de dins d'eixes seccions menejar els diners a un costat o a altre.
Però ha de mullar-se, ha de dir: jo no vull que es faça eixa carretera, i eixos 300 milions o 600 milions s'utilitzen per a esta altra.
Perquè eixa és la política, cal tindre un risc.
No es pot venir a fer eixa declaració de dir: no, no, no, el que vostés posen i totes estes més.
Escolte, no, per favor, el Reglament, i no vull insistir en eixe tema, el Reglament és claríssim, diu que les esmenes deuen d'anar quantificades i compensades econòmicament.

Estes esmenes, i li ho dic també i ací estan les hemeroteques, estan els *Diaris de Sessions,* quan el Partit Socialista tenia majoria absoluta en estes Corts, eixes esmenes no es tramitaven, senyor Gozalbo, eixes esmenes no es tramitaven, perquè jo he sofrit el fuet del senyor Bru ­i ho dic en el màxim respecte­ o del senyor Guardiola, o d'altres il·lustres representants del Grup Parlamentari Socialista d'aquella època, que entenien i entenien que si les esmenes no anaven quantificades no es podien tramitar.
Nosaltres, tanmateix, els permetem a vostés, faltaria més, que facen l'expressió política de la seua intenció, que vostés vinguen ací a la trona i puguen utilitzar en els temps d'eixes esmenes el criticar al nostre govern; faltaria més, si és el paper que el poble valencià els ha dit que deuen complir en estos quatre anys.
I cal assumir-lo en la màxima dignitat.
O siga, que no impedim que vostés puguen exercir eixe paper de l'oposició.
I hem sofrit anteriorment en condicions similars, hem assistit a plantejaments totalment contraris dels que vostés fan en estos moments.

Esmenes de campanar?
Clar que sí que cal presentar-les.
Cal presentar esmenes de campanar, perquè jo entenc i jo he sigut dotze anys oposició.
Jo també he anat pels pobles, faltaria més, a dir, mire, nosaltres hem volgut fer açò i els socialistes no han volgut fer-ho.
Jo supose que vosté això és el que vol, el que passa que jo aniré darrere dient: però mire, jo els quantificava econòmicament i els socialistes no ho fan, i la norma diu el que diu.
Vosté vendrà el seu producte i jo vendré el meu.
Però cal ser respectuosos en els procediments de la cambra.
I el Reglament ho diu clarament com cal fer-ho.

Clar, la seua voluntat política és canviant, canviant deu ser sempre la voluntat política de qualsevol grup.
El que nosaltres tinguen un programa que hem compromés en la societat civil valenciana, no vol dir que no estem disposats al llarg de la legislatura a actualitzar-lo i a incorporar altres actuacions prioritàries que vagen plantejant-se durant eixe temps.
Ara, el que no farem mai és intentar modificar, per la via de l'esmena, un projecte importantíssim com és el segon Pla de carreteres, que ha fet el propi govern.
El govern dels valencians, el legítim govern dels valencians, quan vostés tenien la responsabilitat de presidir la Generalitat, va fer un segon Pla de carreteres.
Que nosaltres en aquell moment en algunes qüestions vam intentar modificar, vam intentar presentar alternatives a aquell contingut, però qui tenia la majoria absoluta en ús legítim d'eixa majoria, entenia que era el seu projecte i el nostre no li preocupava.

Bo, jo crec que això és el que deuen fer vostés també en este moment.
I reconéixer que hi ha una voluntat enorme, reconeguda per part del govern actual de la Generalitat, que un segon Pla de carreteres que va fer el Partit Socialista, com considerem que hi ha actuacions ací importants i bones per a la societat valenciana, estan executant-se; altra cosa és que en la prioritat de l'aplicació coincidim o no coincidim.
I això és discutible.
Vostés saben que en eixe segon Pla de carreteres no es marca la prioritat, es marquen els projectes i es marquen les quanties econòmiques.
Dins de les possibilitats econòmiques, la Generalitat, la Conselleria d'Obres Públiques en este cas, la Direcció General d'Obres Públiques, marca la prioritat d'eixos projectes, que són discutibles.
Ara, que vostés vinguen ara a discutir el segon Pla de carreteres, crec que no pertoca, eixe segon Pla de carreteres que vostés van fer i que hui tracten de modificar en una sèrie d'esmenes.

Quant a l'expressió política que eixes carreteres són necessàries, doncs mire, la majoria de les que vostés plantegen, considerem que poden ser necessàries i que poden ser convenients.
Però hi ha un ordre, ningú té la vareta màgica que de la nit al matí diu el segon Pla de carreteres i l'annex o la modificació que ara ens fa el Grup Parlamentari Socialista.
Conseqüents en eixa realitat que vosté no ignora, perquè vosté ha sigut alcalde d'una important ciutat, de Castelló, i vosté sap que té els mitjans que té, i ha de marcar un ordre de prioritats.
Molt bé, el govern legítim en estos moments dels valencians ha marcat eixa prioritat, i eixa prioritat diu que eixos projectes.
.
.

 

**La senyora presidenta:**

 

Senyor Maluenda.
.
.

 

**El senyor Maluenda Verdú:**

 

Acabe, senyora presidenta.

.
.
.
que estan plasmats en els pressupostos són els que van a dur-se endavant, i a continuació intentarem altres iniciatives com algunes de les que vosté ha plantejat, el poder portar-les endavant.
Però la prioritat és la que ha marcat el govern i vostés deuen de respectar.

Res més, moltes gràcies.
Moltes gràcies, senyora presidenta per la seua benevolència.

*(Remors)*

 

**La senyora presidenta:**

 

Moltes gràcies, senyor Maluenda.

Han aplegat a esta presidència diverses esmenes transaccionals que són les següents.

Esmena transaccional número 10, del grup parlamentari a la enmienda número 725 del Grupo Parlamentario Socialista al proyecto de ley de presupuestos de la Generalitat para el 2000.
Enmienda transaccional, sección 08, programa 513.
30, problemática sobre la que se actúa; añadir, en el punto 6, deterioro del medio ambiente por el uso masivo de medios de transportes contaminantes.

Enmienda transaccional 11, presentada a la enmienda número 727, del Grupo Parlamentario Socialista al proyecto de ley de presupuestos de la Generalitat para el 2000.
Enmienda transaccional, la sección 08, programa 513.
30, principales líneas de actuación; añadir, punto 6.
1.
3, colaborar con los ayuntamientos para la implantación y promoción de modos de transporte público poco contaminantes.

Enmienda transaccional 12, a la enmienda número 728, del Grupo Parlamentario Socialista al proyecto de ley de presupuestos de la Generalitat para el 2000.
Enmienda transaccional a la sección 08, programa 513.
30, objetivo básico; añadir, el punto 6.
1, contribuir a la prevención y reducción de la contaminación atmosférica a través de las políticas del transporte.

Transaccional 13, a la enmienda número 740, del Grupo Parlamentario Socialista al proyecto de ley de presupuestos de la Generalitat para el 2000.
Enmienda transaccional, sección 08, programa 513.
30, principales líneas de actuación; añadir, 6.
1.
1, fomentar y apoyar las políticas de transporte que disminuyan la contaminación atmosférica.

Transaccional 14, a la enmienda número 741, del Grupo Parlamentario Socialista al proyecto de ley de presupuestos de la Generalitat para el 2000.
Enmienda transaccional, sección 08, programa 513.
30, principales líneas de actuación; añadir, 6.
1.
2, impulsar en el ámbito de las competencias de la Generalitat la implantación y extensión de modos de transporte público no contaminantes.

Con esto finaliza la secció 08, i comença la secció 09, Cultura, Educació i Ciència.
La primera esmena correspon a l'esmena 1.
023, del Grup Parlamentari Esquerra Unida.
Té la paraula el senyor Cardona.

 

*(Remors)*

**El senyor Cardona Pla:**

 

Senyora presidenta.

Senyors diputats, senyores diputades.

Vaig a defensar agrupades tot un conjunt d'esmenes que passe a relatar-los.
De la 1.
023 a la 1.
041, de la 1.
043 a la 1.
045, de la 1.
047 a la 1.
061, la 1.
063, 1.
064, 1.
113, 1.
224, 1.
242, i de la 1.
290 a la 1.
310.

Vull començar aquesta intervenció des d'una esmena concreta que hem fet a l'Institut Valencià d'Avaluació i Qualitat Educativa.
Ahí consta que aquest institut s'encarregarà d'avaluar la qualitat, valorant només, tal com fica en els pressupostos, l'adquisició dels ensenyaments.
Ja vaig expressar en diverses intervencions ací en esta trona i en comissió que eixe concepte de qualitat educativa, de qualitat de l'ensenyament, no coincidix per a res amb el que nosaltres tenim.
Pensem que la qualitat de l'ensenyament té a vore no només amb l'adquisició d'ensenyaments sinó també amb l'adequació a l'entorn del centre, atenció a la diversitat, integració, grau d'adquisició dels ensenyaments ­és un element més entre tots eixos que parlen de la qualitat­, pluralisme, grau d'experimentació i innovació pedagògica, etcètera.
I per tant, des d'eixa visió de qualitat de l'ensenyament, des d'eixa visió que es confronta o que està confrontada amb la visió que té el Partit Popular, és des del punt de vista que vaig a fer aquesta intervenció.

Aquesta concepció que jo plantege, que el nostre grup planteja, del tema de la qualitat educativa és una concepció àmpliament reconeguda i àmpliament acceptada per la comunitat educativa abans i després de la Logse.
La Logse d'alguna manera l'únic que va fer va ser ficar en la llei un concepte de qualitat que ja tenia la comunitat educativa.
I per tant, em sembla fonamental i em sembla bàsic que en aquests pressupostos aparega aquesta visió de qualitat i no una visió reduïda, una visió escassa i que a més no permetria realment valorar els centres públics d'una manera adequada.

Segons diu la Logse, el que pretén l'educació és.
.
.

**La senyora presidenta:**

Un moment, senyor Cardona.
Per favor, pregue silenci.

 

**El senyor Cardona Pla:**

 

Segons diu la Logse, el que es pretén és formar ciutadans autònoms, no només algunes persones que sàpiguen molt, que també, però és una cosa afegida.
A partir d'ahí és quan ens apareix que la qualitat esta educativa no s'aconseguix amb una vareta màgica, no és ja una cosa donada simplement perquè hi haja escoles, sinó que s'ha d'aconseguir amb esforç i amb accions concretes.

Pensem que l'esforç i les accions concretes calen en els aspectes de formació del professorat, calen en els aspectes de participació, en la gestió correcta dels recursos humans, la gestió correcta de material.
També es veu la qualitat en l'atenció als aspectes integrals de l'educació i també es veu en la dotació de recursos materials i d'infraestructura necessaris.
I és en eixe sentit en el que hem presentat tot un seguit d'esmenes, que no vaig a relatar-los una per una sinó que vaig a agrupar en blocs i dir-los a quins aspectes es referixen fonamentalment.

En primer lloc, en el tema de l'ordenació, innovació educativa i formació del professorat, pensem que els que s'han de beneficiar d'aquesta formació són els centres públics i els concertats, i per tant, quan apareixia "centres públics i centres privats" hem suggerit el seu canvi per "concertats".
A més, pensem que esta formació s'ha d'oferir des de les entitats públiques o des de les entitats que no tenen aquest caràcter però sí el de ser sense ànim de lucre, i així hem presentat unes altres esmenes.
Per una altra banda, pensem que, quan algun aspecte d'estos es queda reduït als centres escolars concertats, nosaltres pensem que ha de ser als centres escolars concertats i als centres públics.

A continuació hi ha un altre bloc que fa referència a la formació del professorat, i per tant, nosaltres pensem que cal fomentar, cal augmentar la consignació a les entitats col·laboradores per a la formació, cal augmentar les ajudes individuals a la formació permanent del professorat, cal augmentar la consignació al conveni entre les universitats i altres entitats per a la formació del professorat.
I a més afegim una línia nova que té a vore amb els moviments de renovació pedagògica i amb les associacions de renovació pedagògica, perquè pensem que són agrupacions que han fet molt per l'augment de la qualitat de l'ensenyament i que no figuren en aquests pressupostos en cap apartat concret.
Per altra banda, nosaltres pensem que la formació també es deu donar en centres concertats, i la consignació que figurava en els pressupostos de 4 milions de pessetes la considerem molt escassa, i per això l'apugem a 13 milions de pessetes en una de les nostres esmenes.
És a dir, pensem que cal una formació molt més dotada i creem que cal una formació oferida des dels centres públics i els centres sostinguts amb fons públics exclusivament.

A més d'això hi ha una altra esmena a què vull fer una especial referència, que és la que es referix a les ajudes per activitats d'integració d'alumnes d'educació especial.
La integració d'alumnes d'educació especial és una cosa molt complicada, molt complexa, que obliga a gastar recursos, i en canvi ahí només figuraven 4 milions de pessetes.
Pensem que hi ha molts de projectes d'integració que es poden tirar avant si tenen alguna dotació afegida, i per això pensem que és fonamental destinar més recursos a la integració d'alumnes d'educació especial.

Un altre aspecte fonamental de la qualitat és el tema de la participació, i en eixe tema de la participació és quan ens referim al Consell Escolar Valencià.
Pensem que no només ha de fer l'informe de la situació educativa dels cursos 96/97 sinó també del 97/98.
És hora que ens fiquem una miqueta al dia i que tinguem informes realment actualitzats sobre la situació real.
I suggerim un augment a les associacions d'alumnes d'EPA, perquè l'educació permanent d'adults és una qüestió bastant oblidada en aquests pressupostos.
Però, fonamentalment, en aquest tema de la participació ens volem referir a les confederacions i federacions de pares d'alumnes i a les associacions de pares d'alumnes.
Hi ha dos línies pressupostàries que tenen els mateixos beneficiaris, apareixen les confederacions i federacions.
Nosaltres pensem que això és una redundància i que a més amaga dins d'eixa idea, amaga dins d'això, la possibilitat que tots els recursos vagen a parar al final a les federacions i a les confederacions i no a les associacions individuals.
Per tant, nosaltres suggerim que desaparega "confederacions i federacions" d'una de les línies.
I a més, volem que figure que l'ajuda a les confederacions i a les federacions exclourà el pagament d'honoraris i de sous als pares d'aquestes confederacions, és a dir, volem que conste en els pressupostos la idea que açò és per a pagar activitats per a totes les APA, per a tots els pares i totes les mares d'alumnes, i no sols per al funcionament burocràtic, no sols perquè uns pares s'obliden que la seua missió és defensar l'escola pública i la qualitat de l'ensenyament.

Un altre aspecte important de la qualitat de l'ensenyament és el tema de l'administració de personal, i ahí només insistim que es cobrisquen ràpid les substitucions.
Ara estan tardant.
Fins que no està més de quinze dies un professor fora del seu lloc de treball no es substituïx.
I a més, demanem que es dote de tot el personal d'administració i serveis a tots els centres.
Demanem que hi haja els bidells necessaris, que hi haja els educadors que facen falta, que hi haja les persones d'administració sobretot en els centres de primària, que ara estan totalment abandonats en aquest sentit.
I també demanem la funcionarització del personal laboral dels centres educatius, és a dir, que tot el personal laboral dels centres educatius acabe finalment sent funcionari de l'administració de la Generalitat.

Finalment, en un altre apartat ens referim a la direcció i serveis generals en alguns aspectes que ens semblen rellevants.
Vull fer referència a una esmena que és la 1.
024, perquè en el text dels pressupostos.
.
.

 

**La senyora presidenta:**

 

Senyor Cardona, un moment.
Per favor, pregue silenci.
Gràcies.
Continue.

 

**El senyor Cardona Pla:**

 

.
.
.
en el text dels pressupostos apareix que es valoraran les causes i efectes del deteriorament de la convivència i participació i es farà la seua quantificació i avaluació, i tanmateix, no diu absolutament res de què es farà per a prevenir-lo i què es farà per a reduir-lo.
I en eixe sentit, la nostra esmena l'única qüestió que pretén és que no es quede únicament en quantificació i avaluació sinó que a més quede constància que també, així com les mesures per prevenir-lo i les accions per reduir-lo.
Ens sembla que quantificar un problema sense indicar les maneres de corregir-lo no ens servix absolutament de res.

I així arribem a l'últim tema, que té a vore amb la nostra concepció de la qualitat de l'ensenyament i que inclou les infraestructures i les dotacions per a alguns aspectes que pensem que estan desatesos, que no estan suficientment atesos en els pressupostos.
I és en eixe sentit que presentem una sèrie d'esmenes perquè s'augmente la dotació a algunes línies pressupostàries.
Pensem que han d'augmentar les despeses de funcionament dels centres de primària i de secundària, que el menjador de primària i de secundària ha d'estar suficientment cobert, que han d'haver més inversions en primària i en secundària.
Proposem en inversions en primària una quantitat de 3.
000 milions de pessetes i una quantitat en secundària de 5.
000 milions de pessetes, i en eixe sentit nosaltres hem intentat vore de quina manera podríem traure aquests diners.
Per això hem ficat una esmena, la 1.
113, i una altra, la 1.
224, que suggerixen una possibilitat: l'aprovació d'esta esmena faria que la Generalitat poguera traure un crèdit extraordinari destinat a pagar aquest tema de les inversions reals.
És a dir, estem intentant introduir algunes esmenes que permeten, per una part, atendre les necessitats de l'educació pública, i per una altra part, quede constància, quede clar que sí que es poden traure d'algun lloc.
La conselleria té possibilitat de traure un crèdit extraordinari, i eixa és la que li estem ficant ahí, que faça una llei de crèdit extraordinari perquè puga cobrir aquests aspectes d'inversions reals.

Podria optar encara per no traure eixa llei de crèdit extraordinari, però nosaltres també volem presentar-li alguna alternativa.
És a dir, eixes inversions en inversions reals, en infraestructures de primària i de secundària, eixos aspectes que hem comentat que falten en primària i secundària, la necessitat de més despeses de funcionament, la gratuïtat dels llibres de text, l'augment, la progressió cap als llibres de text gratuïts, el tema dels programes de garantia social, les beques universitàries, el transport per a universitaris, la investigació científica i tècnica ­que en estos pressupostos patix una retallada grandíssima, nosaltres suggerim afegir 1.
600 milions de pessetes per arribar a la mateixa inversió que l'any passat i un poquet més, no més­, i per tant, considerem que tots aquestes apartats, que són necessaris perquè l'escola pública tinga realment cobertes les seues necessitats, suggerim que es faça a partir d'una esmena general de 12.
909 milions de pessetes.
És a dir, suggerim que cal augmentar el pressupost d'educació de la Conselleria d'Educació i Ciència en esta quantitat, simplement per a aconseguir que l'educació pública siga cada volta més una educació de qualitat i no es quede en estes carències que duraran i duraran si no es prenen mesures, si no es prenen mesures ràpides i completes per a intentar superar-les.

Moltes gràcies.

 

**La senyora presidenta:**

 

Moltes gràcies, senyor Cardona.

Torn en contra?
Senyor Ortega, té la paraula.

 

**El senyor Ortega Marhuenda:**

 

Muchas gracias, señora presidenta.

Señorías.

Señor Cardona.

De todas las enmiendas que ha presentado en este primer bloque, le vamos a aprobar la 1.
056 y vamos a transaccionar la 1.
242 con el Partido Socialista.
Si ustedes también quieren firmar lo pueden hacer.

En la intervención que su señoría acaba de hacer ha puesto de manifiesto que la educación es uno de los instrumentos más importantes para contribuir a hacer menores las desigualdades sociales.

La preocupación de Esquerra Unida es compartida plenamente por este diputado, por su grupo parlamentario y por el gobierno del presidente Zaplana.
Cuando su señoría analiza el borrador de la ley de presupuestos del año 2000 criticando las propuestas que hace el gobierno valenciano, desmenuza línea a línea y expone las modificaciones que su grupo haría, se hace patente la diferencia en cuanto a filosofía política de las dos formaciones a las que representamos.

En su exposición resalta las carencias que su grupo observa en temas como política de conciertos, falta de profesores, deficiencias en las relaciones de la conselleria con los colectivos que participan en la educación ­sindicatos, padres, profesores y alumnos­, falta de interés por la escuela pública.

Me va a permitir que en mi intervención en defensa de este borrador de la ley de presupuestos haga algunas consideraciones.

El gobierno del presidente Zaplana se plantea mejorar el sistema educativo y cumplir los plazos de generalización de la aplicación de la Logse.
Para ello considera que es indispensable contar con la colaboración de todos los sectores que intervienen en este proyecto, y por eso está consensuando permanentemente los temas importantes con ellos.

Le voy a exponer algunas actuaciones de la Conselleria de Educación en donde se da prueba del talante del gobierno valenciano en cuanto a consenso y participación.
El 7 de julio del 96 se firmó, con los sindicatos de enseñanza, el acuerdo de plantillas de primaria por el que se incorporaban 3.
615 profesores en el sistema público de infantil y primaria.
Por ese acuerdo se ha hecho efectiva la incorporación en todos los centros públicos de infantil y primaria de los especialistas Logse en audición y lenguaje, lengua extranjera, educación física y educación musical.

El 26 de mayo de este año, la Conselleria de Educación firmaba con las organizaciones sindicales de enseñanza un acuerdo sobre dotación de plantillas y condiciones de trabajo del profesorado de instituto y secciones de enseñanza secundaria para aplicación de la Logse, que supondrá la incorporación de 3.
200 profesores de secundaria, de los cuales se han incorporado en el curso actual 1.
464, además de otros 1.
198 profesores de formación profesional específica, lo que supondrá un total de 4.
398 profesores más de Eso, bachiller y formación profesional.

El próximo miércoles, el día 23, presumiblemente el conseller de Educación firmará un nuevo pacto con la totalidad de los sindicatos docentes que garantizará la estabilidad salarial de los profesores de la enseñanza pública en los próximos cuatro años y garantizará también otros aspectos, como la mejora de contenidos, una educación que se adecue a la necesidad del mercado, con una formación profesional moderna.

En este acuerdo tienen una gran importancia los salarios, pero también se podrán encima de la mesa las mejoras que el profesorado ha de tener con el reciclaje permanente.
Todo lo preciso para que la educación cumpla los objetivos que persiguen todos los sectores, padres, sindicatos y administración.

Los gobiernos del Partido Popular han incrementado la participación de los padres en la educación.
En 1966 se creó la mesa de padres.
En 1999, el 27 de mayo, un día después de haber firmado el acuerdo de plantillas de secundaria con los sindicatos docentes, la Conselleria de Educación firmó otro pacto, ahora con las confederaciones de APA, para impulsar la participación y mejorar la calidad de la enseñanza en la Comunidad Valenciana.

En estos presupuestos se contempla una nueva línea presupuestaria de 100 millones de pesetas destinada a la realización de actividades de formación de padres.
También la Conselleria de Educación quiere garantizar una participación efectiva de los alumnos en el proceso educativo.
Por eso se ha previsto destinar en estos presupuestos 10 millones para subvencionar las actividades de las asociaciones de alumnos.
En breve se creará la mesa de alumnos.

En cuanto al Instituto Valenciano de Evaluación y Calidad Educativa, es un programa que aparece por primera vez en unos presupuestos del gobierno, por ser un instituto de nueva creación, que será una realidad el 1 de enero del año 2000, con una dotación de 56,4 millones de pesetas, y cuya finalidad es la de evaluar el sistema educativo regulado por la Logse en el ámbito de la Comunidad Valenciana, el análisis de los resultados y la propuesta de medidas correctoras en función de esos resultados.

Las enmiendas 1.
063 y 1.
064 las vamos a votar negativamente porque en la redacción del punto 1.
1, de principales líneas de actuación, se recogen ya todos los extremos contemplados en el futuro decreto de creación del Instituto Valenciano de Evaluación y Calidad Educativa.

En cuanto a investigación científica y técnica, en el programa de educación se han presupuestado 175 millones en gasto corriente, 75 millones en inversiones.
Y este organismo tiene como objetivo promover y realizar programas de investigación humanística, científica y tecnológica y potenciar el uso más racional de los recursos naturales.
Cuando estoy hablando de esta línea presupuestaria, quiero decir también que la Conselleria de Industria, en un programa conjunto de investigación y desarrollo, va a emplear 47.
000 millones de pesetas.
Entonces, esto es una partida aislada.

Las enmiendas 1.
295 y 1.
315 las vamos a rechazar.

El resto de enmiendas giran, un gran grupo de ellas, giran alrededor de dos grupos de enmiendas: uno que se basa en la enmienda 1.
023 y otro que basa en un grupo de enmiendas que modifican la línea 401, los programas 422.
20, de primaria, y 422.
30, de secundaria.
En total, totalizan 12.
909 millones.
La enmienda que presenta, la 1.
023, que presenta a cargo de los presupuestos, es a cargo de la sección 09, lo que a la conselleria le supone un endeudamiento.
Particularmente lo quieren destinar a construcciones y a otras líneas que la conselleria considera que están suficientemente cubiertas.

En cuanto a las construcciones ­normalmente lo solicitan directamente­, solicitan la creación de un centro directamente de esa partida que se debe presupuestar o que en teoría el gobierno tendría que presupuestar, la ley de presupuestos tendría que presupuestar, cosa que por supuesto no va a hacer, porque no se puede endeudar.

Otra forma que tienen es por medio de líneas de actuación.
Es otra forma incorrecta de solicitar que se cree o que se construya un centro.
No se puede pedir por este concepto esas líneas.

Luego, el otro grupo de líneas, donde se modifica la línea 401, y que la encabezan enmiendas como la 1.
312, 1.
311, 1.
316, 1.
397, la detraen de ayudas a alumnos de centros concertados, por valor de 10.
850 millones de pesetas.
Tampoco se le va a aceptar porque supondría incumplir un compromiso del gobierno, o sea, cargarse la enseñanza concertada.

También es una cosa ilógica, es una contradicción, que por una parte ustedes quieren detraer, por medio de las enmiendas 1.
311 y 1.
312, quieran detraer 10.
850 millones de pesetas de la línea 401.
Y, por otra parte, presenten unas enmiendas, la 1.
111 y la 1.
311, donde piden la homologación de profesores de la concertada con la pública.
La verdad es que son completamente opuestas.
Si por una parte se detrae, se hace menor el fondo para enseñanza concertada, cómo se va a pagar esa subida a los profesores y cómo se va a conseguir esa homologación entre los profesores de la pública y de la concertada.
*(Pausa)*

Ahora, si acaso, voy a acabar, y después, como el señor Cardona va a utilizar un turno de réplica, yo le replicaré también.

 

**La senyora presidenta:**

 

Moltes gràcies, senyor Ortega.

Per a rèplica, té la paraula, per un minut i 16 segons, el senyor Cardona.

 

**El senyor Cardona Pla:**

 

Gràcies, senyora presidenta.

Bé.
El senyor diputat m'ha contestat a algunes esmenes que no anaven en aquest bloc.
Perquè en aquest bloc, primer, no he detragut ni una sola pesseta dels concerts educatius, sinó que simplement he suggerit a la conselleria la manera en què podria aconseguir els recursos necessaris per a cobrir estes necessitats sense llevar una pesseta als concerts educatius, cosa que anirà en el segon bloc clarament, perquè tot parteix del mateix i voldria tornar a repetir-lo.

La concepció de la qualitat de l'ensenyament que figura en els pressupostos no és una concepció que nosaltres compartim.
I ens agradaria que ja que la conselleria diu que tampoc la comparteix, ens agradaria que figurara.
Per tant, és sobre eixes dues esmenes, la 1.
063 i la 1.
064, sobre les quals depèn tot.
Si resulta que nosaltres només creem que la qualitat és l'adquisició d'ensenyaments, no fan falta totes les altres coses.
Però si creem que la qualitat es alguna cosa més, les altres línies d'actuació són necessàries, i com són necessàries, la conselleria tindria l'obligació de vore de quin lloc trau els recursos per a cobrir-lo.

Per tant, en aquest punt.
.
.

 

**La senyora presidenta:**

 

Senyora Cardona.

 

**El senyor Cardona Pla:**

 

.
.
.
ni una sola pesseta detraguda als concerts, però sí suggerim les línies, de manera que la qualitat de l'ensenyament siga autèntica i real i no simplement una frase.

 

**La senyora presidenta:**

 

Senyor Ortega.

 

**El senyor Ortega Marhuenda:**

 

Señor Cardona, a mí me gustaría contestar a gran parte de las enmiendas que ha presentado, lo que ocurre es que no hay tiempo, no tenemos tiempo.

Entonces, podríamos enumerar alguna.
Me parece que se ha referido anteriormente a la 1.
024.
No se la vamos a aceptar, consideramos que no es necesaria.
Se corresponde con los objetivos del programa de fomento y convivencia en los centros educativos creados por orden de la Conselleria de Cultura, Educación y Ciencia, el 19 de octubre del 99.

Tampoco se le va a aceptar la 1.
028, de supresión, porque es voluntad de las APA, expresada en los distintos foros, en el consejo escolar valenciano, en las mesas de padres, en el consejo escolar municipal, en los consejos territoriales, la voluntad la han expresado y no están de acuerdo con lo que usted propone.

En la normativa reguladora.
.
.
en la 1.
029, es en la normativa reguladora donde se debe determinar la exclusión que propone la enmienda, no en la descripción y finalidad de la línea 406.
Para ello habría que tener también en cuenta la consideración de la mesa de padres.

La 1.
023 es una enmienda importante también.
Pensamos que no se puede integrar el personal de formación de personas adultas de la diputación en la Conselleria de Cultura, Educación y Ciencia, porque el acuerdo sería nulo.
El decreto que en el año 95 firmaron deprisa y corriendo Clementina Ródenas y el entonces conseller Joan Romero, que pretendía integrar a los docentes en el cuerpo de maestros, fue rechazado por un informe jurídico en el 96 diciendo que era nula la integración propuesta.

Es tal el número de enmiendas que hay, que se podría estar mucho más tiempo dando explicaciones del porqué no se le admiten, pero por ahora esperaremos un nuevo turno.

 

**La senyora presidenta:**

 

Moltes gràcies, senyor Ortega.

Hi ha una esmena, pareix que hi ha una esmena transaccional a l'esmena número 1.
242, del Grup Parlamentari Esquerra Unida, defensada en este bloc.
*(Pausa)*

Enmienda transaccional a la enmienda número 1.
242, del Grup Parlamentari Esquerra Unida del País Valencià al proyecto de ley de presupuestos de la Generalitat para el 2000.
Enmienda transaccional, sección 09, programa 422.
70, principales líneas de actuación; añadir 1.
2.
1, quinto párrafo y 1997/1998.

Corresponde a continuación la defensa de las enmiendas del Grupo Parlamentario Esquerra Unida a partir de la 1.
042.
Senyor Cardona, té la paraula.

 

**El senyor Cardona Pla:**

 

Senyora presidenta.

Senyors diputats, senyores diputades.

Aquestes esmenes són totes les que resten d'educació, encara que vaig a llistar-les totes perquè tinguen coneixement d'elles.
Són la 1.
042, 1.
046, 1.
062, de la 1.
065 a la 1.
087, de la 1.
089 a la 1.
112, de la 1.
114 a la 1.
197, de la 1.
199 a la 1.
201, la 1.
203, des de la 1.
205 a la 1.
241, exceptuant la 1.
224 que l'he defensada en el bloc anterior, la 1.
244 i de la 1.
311 a la 1.
319, que inclou totes les que fan referència a educació en les esmenes presentades a aquesta conselleria.

Bé, jo en la intervenció anterior no m'he referit de cap manera al conflicte o al desacord que hi ha clarament entre el Partit Popular i Esquerra Unida del País Valencià.
En aquest apartat sí que em vaig a referir d'una manera concreta.
I el desacord està en la coexistència de centres públics i centres concertats, és a dir, tots els centres sostinguts amb fons públics, però sense que quede clar que els centres concertats són subsidiaris de l'ensenyament públic.
És a dir, nosaltres considerem que no hi hauria, no hauria d'haver centres concertats allí on els centres públics cobreixen de manera sobrada la escolarització dels alumnes.

A part, nosaltres pensem que els centres concertats haurien d'acomplir determinats requisits legals, i determinats requisits de qualitat de l'ensenyament, que ja hem expressat des d'aquesta trona en moltes vegades.
El tema de la gratuïtat, el tema de la pluralitat, el tema de l'atenció a la diversitat, el tema de l'atenció a l'alumnat de la seua zona, són temes rellevants.
Sobre este tema, clar, podrien haver graus d'acord i graus de desacord.
I en este sentit nosaltres només hem d'expressar que el grau de desacord d'Esquerra Unida en la política educativa del Partit Popular no ha fet més que augmentar des del principi de la legislatura.

És a dir, cada volta la distància entre el model d'educació que defensa Esquerra Unida i la pràctica de la política educativa de la conselleria estan més allunyades.
Fonamentalment perquè ha donat concerts a centres que no ho necessitaven.
Ha donat concerts a centres segregadors.
Perquè ha tingut controls molt relaxats dels requisits legals que tots els centres concertats han de complir.
De manera que al final sembla ser que es permet un engany als contribuents, un engany a la gent implicada en l'educació pública, ja que en estos centres, o en molts d'estos centres concertats ­no voldria ajuntar-los a tots dins del mateix pot, n'hi ha molts que sí que ho fan, n'hi ha uns altres que no­ però n'hi ha molts que segueixen cobrant despeses.
I això és una cosa clarament il·legal.

A part se subvenciona el segon cicle d'infantil, cosa que nosaltres creiem absolutament inútil, simplement perquè als pares no els resulta una rebaixa de cost.
I tot açò conviu en unes necessitats de l'escola pública sense cobrir: aules prefabricades, ensenyament en llocs inadequats, un gran percentatge del primer cicle d'ESO encara en escoles de primària, i a més, carència de recursos humans i materials, carència a l'hora de considerar la tasca social i a l'hora de considerar l'educació integral, carències en recursos per a atenció a la diversitat, etcètera, etcètera.
Nosaltres pensem que n'hi ha concerts, i no vaig a quantificar-los, però n'hi ha bastants concerts que haurien de ser revocats i n'hi haurien subvencions que no haurien de donar-se; simplement perquè es donen d'una manera que contravé l'esperit i la lletra de la llei.

És en eixe sentit en el que ara, en este conjunt d'esmenes, sí que toquem els concerts educatius.
Moltes de les transferències, molts dels canvis de recursos, en este bloc d'esmenes, sí que es donen detraient-los dels concerts educatius, fonamentalment perquè pensem que la conselleria no té un control suficientment correcte, per a assegurar-nos que eixos concerts estiguen realment ben concedits, i que l'educació que es done en eixos centres responga realment a un servei d'educació públic i no a uns interessos privats.

Una vegada dit açò, general, no cal que diga en cada moment d'on detrac les quantitats que suggereix ficar en un altre lloc.
No totes són de concerts, però moltes sí; fins arribar a una quantitat semblant a la que s'ha comentat dels 12.
000 milions de pessetes.

En primer lloc, nosaltres pensem que calen 3.
000 milions de pessetes per a primària i 5.
000 per a centres de secundària.
Pensem que ho calen tant que insistim, som cabuts, i encara que en l'anterior bloc no se'ns hagen aprovat les esmenes que fan referència a açò, vosté ha dit que no se'ns aprovaran, nosaltres seguim insistint en què això són necessitats fonamentals i bàsiques per a què l'educació pública siga de qualitat.
On estan pressupostats?
No estan.
Per això no tenim més remei, tenim l'obligació d'intentar que eixes necessitats es cobrisquen.
I per això també posem un llistat de centres que es necessita construir, tant en infantil com en primària.
Clar que els hem posat en principals línies d'actuació.

La gent que s'ha llegit els pressupostos, igual com nosaltres, a voltes ha vist que el seu centre consta que es va a construir en tres milions de pessetes, en quatre milions de pessetes.
Evidentment com el conseller fa, no és així, però la gent implicada, la gent que està preocupada perquè el seu centre realment es construïsca , no sap que a la millor el seu centre es construirà per part de l'Ivvsa o estarà finançat per l'Institut Valencià de Finances.
I com no ho saben i estan molt preocupats, per això ens fan arribar a nosaltres la voluntat d'intentar transmetre-la a aquesta cambra.
Intentar transmetre-la per a vore si així es fan sentir, si així finalment se'ls construeix el seu centre.
Per això els vull insistir en què ens hem llegit els pressupostos, i sabem que alguns d'eixos centres que estan en el llistat figuren ací, però eixes quantitats fan que la gent caiga en eixe desgavell pressupostari que tenen, que ens impedeix saber quines són realment les previsions per a l'any que ve.

No vaig a fer-los un relat de tots els centres perquè seria molt avorrit, més avorrit encara, i per tant només vaig a ficar-los alguns exemples.
A Alcossebre, els xiquets d'infantil i primària s'han de desplaçar a Alcalà de Xivert.
Tots els dies fan més o menys vint quilòmetres de distància.
Són xiquets d'infantil i primària, és a dir, xiquets de quatre fins a dotze anys.
I són molts xiquets, és una població, és un nucli de població que té 2.
000 habitants, i ells diuen que és l'únic a tota Europa que estarà en eixes condicions, probablement a tota Europa n'hi ha uns altres centres en uns altres llocs que estan en eixes condicions.
Però pensem que ací, al País Valencià, i en el lloc en què estem, no es deuria permetre que més de cent xiquets facen aquest trasllat tots els dies.

Els voldria comentar el centre per exemple de Villar del Arzobispo, de secundària, que fa anys que l'esperen, i ara encara sembla que conselleria els ha demanat un altre solar, un solar diferent.
Per tant, la gent no sap què fer en les quantitats que veu en els pressupostos.
Els podria comentar el centre de Burjassot, el Federica Montseny, que l'any passat constava en 498 milions de pessetes, i enguany consta en 172 milions de pessetes.
És a dir, hi ha realment una greu deixadesa de la conselleria a l'hora de complir, a l'hora de construir centres públics, mentre dóna concerts educatius sense tindre massa garanties que aquests són correctes.

Clar que no podem quantificar-los.
Els fiquem esta quantitat general: si vostés tenen a bé acceptar-la tenen 3.
000 milions de pessetes per a fer centres de primària i 5.
000 per a fer-ne centres de secundària.
Només en un cas concret, en un institut a Elx, hem indicat que els diners poden eixir perfectament de l'adquisició de l'edifici Calahorra, que sembla que no és una operació financera que estiga molt clara, i d'instituts, a Elx, en fan falta molts.

Per tant, cap a eixe destí, cap a eixa voluntat que es construïsquen centres d'infantil, de primària, de secundària, van adreçades moltes de les esmenes d'aquest bloc, i també en el sentit que aquests centres s'adapten a les normes habituals, a les normes adequades, és a dir, al decret 1.
004, que s'adapten a les exigències de la Logse, que s'adapten a totes les normatives legals necessàries.

A banda d'infrastructures calen moltes més coses en l'escola pública.
Nosaltres pensem, en primer lloc, que els centres han d'escolaritzar a la gent que està en eixes etapes educatives, no pensem que els centres de primària hagen de servir per a escolaritzar a gent d'EPA, hagen de servir per a escolaritzar a gent d'ESO, etcètera, etcètera.
Per tant, algunes esmenes van adreçades simplement a què en les línies d'actuació no es facen un embolic de centres, i que cada centre atenga als alumnes que té assignats per la seua denominació.

I per una altra banda, és ací on ve tota una sèrie d'esmenes que intenten cobrir allò que l'educació pública necessita.
Cal augmentar els recursos humans i materials perquè l'educació pública faça una educació de qualitat.
Cal augmentar els recursos humans i materials per portar la tasca educativa en condicions adequades.
Per això demanem un increment dels serveis psicopedagògics escolars; demanem que els centres tinguen les substitucions en el termini màxim de set dies; demanem que tinguen tota la plantilla adequada a la Logse i que no els falten els especialistes, sobretot en el tema de secundària; demanem que hi haja una atenció a les necessitats de tots els centres.
N'hi ha una línia concreta que només figura atendre les necessitats de primària i d'EPA, i es deixa fora, per exemple, educació especial.
Opinem que cal una gestió financera molt més àgil, potenciar una gestió financera molt més àgil.
I també pensem que cal una millora de les despeses de funcionament, sobretot de subministrament i de reparació i conservació de béns, i que no passe com el curs passat que no es podia pagar en un trimestre les aportacions que els centres necessitaven.

Pensem que cal tendir cap a la gratuïtat; per tant, pensem que també cal que els llibres de text siguen pagats en més quantitat.
Nosaltres proposem 300 milions de pessetes d'augment en el pagament de llibres de text per anar avançant cap a eixe objectiu.
I pensem també que hauria de ser gratuït el transport i el menjador, i no només de primària, sinó també d'infantil i d'Educació Secundària Obligatòria.
I en eixe sentit també fem algun canvi en la disposició dels recursos, i suggerim que en secundària obligatòria s'han de disposar 400 milions de pessetes per a transport i menjador dels alumnes que assistixen a aquest nivell d'ensenyament.

Però és que a part resulta que pensem que cal considerar l'educació com una educació integral, i per això pensem que cal considerar l'educació ambiental, l'educació esportiva, la introducció d'aspectes culturals que tenen a vore amb la nostra cultura ­teatre, teatre en valencià, visites a llibreries, visites a biblioteques tant en primària com en secundària, les visites d'autors valencians als centres educatius­ com una manera de fomentar eixa educació integral, que no sols inclou les classes, les assignatures sinó que també inclou molts altres aspectes que deurien tindre's en compte.

Cal, en atenció a esta educació integral, consolidar i augmentar l'oferta en valencià, i cal també atendre la funció social que té l'educació.
Fiquem unes esmenes tant en primària com en secundària perquè es facen campanyes específiques per a la prevenció de la ludopatia, per a la prevenció de la bulímia i de l'anorèxia, per a la prevenció de l'alcoholisme i de les drogodependències.
Perquè l'educació, com he comentat abans, no s'ha de limitar a les assignatures sinó que ha de tindre en compte els problemes socials i intentar donar-los una eixida des d'allí.

Finalment, també pensem que caldria subvencionar les activitats complementàries que es facen als centres educatius, les activitats que fan moltes vegades les associacions de pares d'alumnes, fan associacions sense ànim de guany o fan els ajuntaments, i per tant, considerem que tant en primària com en secundària caldria una consignació per a fer aquestes activitats.

En aquest tema de l'educació infantil, primària i secundària, finalment vull fer referència a l'atenció a la diversitat i al tema de la integració, que em sembla molt important, i per això presentem esmenes destinades a l'eliminació de barreres arquitectòniques i a l'accessibilitat.
Hui en dia molts dels nostres centres no tenen un accés adequat per a persones que van en cadires de rodes o no tenen, per exemple, una atenció a persones que poden patir alguna discapacitat sensorial.
En eixe sentit, també insistim que es fique una línia d'actuació perquè el llenguatge de signes forme part d'aquelles escoles que tenen alumnes amb hipoacúsies o sords que puguen necessitar-ho.

Fem referència a la integració dels immigrants.
Pensem que és important que tant en primària com en secundària els immigrants tinguen accés als serveis educatius en igualtat de dret que les altres persones originàries d'ací, d'este país, i que a més tinguen accés a la nostra cultura, i pensem que calen programes d'educació compensatòria i la dotació de mòduls específics, de materials específics per a aquells centres que tinguen necessitat d'ells per tindre alumnes amb necessitats educatives especials.

És a dir, tot este bloc d'esmenes, aquí hi ha tot un bloc d'esmenes que estan referides al fet que perquè la infantil, la primària i la secundària pública funcionen bé cal que es destinen més recursos i d'una altra manera a totes aquestes necessitats que he intentat transmetre'ls en aquest parlament.

Hi ha encara alguns altres aspectes a comentar.
Està la formació de persones adultes, que és una gran oblidada en aquests pressupostos.
Hi ha una llei, està la Llei 1/95 sense desenvolupar, i inclús que ha pegat moltes passes enrere a l'hora de posar-se en marxa.
Per tant, nosaltres en el tema de la formació de persones adultes considerem que caldria, en primer lloc, crear el Consell Valencià de la Formació de Persones Adultes.
Després, veem la necessitat de l'actuació de la comissió interdepartamental per a atendre aquest aspecte de l'educació, és aquella comissió interdepartamental que afecta a la Conselleria d'Educació, a Benestar Social i a Ocupació.
Pensem que cal donar concreció pressupostària al conveni general multilateral amb ajuntaments i conselleria, indicant a aquesta denominació una línia de transferències concreta i augmentant-la de 300 milions a 675 milions, que creem que és el mínim que caldria per a això, i aportant recursos a programes formatius i a la creació d'entorns educatius i formatius que aquesta llei promou i fomenta.
Finalment, per a valencià per a adults, també proposem que es cree una línia de 319 milions de pessetes perquè els adults també tinguen accés a l'aprenentatge del valencià.

Finalment, cal també en aquest cas la construcció de centres.
El Giner de los Ríos d'Alacant ja fa anys que l'estan esperant, ja seria hora que se'ls construïra finalment.
I després també fem una consignació pressupostària de 647 milions per a altres centres de formació de persones adultes.
Aquesta quantitat no cal detraure-la dels concerts educatius sinó que es detrau d'aquelles línies de construcció de centres a Castelló, a València i a Alacant que no tenen una especificació determinada, i certament no les anul·la fins arribar a zero, sinó que intenta traure una xicoteta quantitat de cada una d'elles perquè esta quantitat es destine a la construcció de centres de formació de persones adultes.

I finalment, una referència a les universitats.
Cal un augment de les beques públiques, evidentment, i proposem un augment de 275 a 425 milions de les beques per a estudiants per als estudis universitaris i un augment de les ajudes al transport d'alumnes universitaris de 100 a 200 milions de pessetes, que són quantitats que en els pressupostos consten de manera molt escassa i molt reduïda i que no cobrixen realment la demanda que n'hi ha.
Finalment, en la investigació científica i tècnica proposem l'augment dels 1.
600 milions, que igualarien la inversió de l'any actual a l'any passat.
Pensem també que les universitats, que els centres d'investigació, reclamen que no es considere la seua tasca com una qüestió subsidiària o merament paral·lela a la investigació que puguen fer les empreses privades, sinó que la investigació pública siga realment una qüestió important i fonamental des de les tasques d'aquesta conselleria.

Moltes gràcies.

 

**La senyora presidenta:**

 

Moltes gràcies, senyor Cardona.

Torn en contra?
El senyor Ortega té la paraula.

 

**El senyor Ortega Marhuenda:**

 

Señora presidenta.

Señorías.

Señor Cardona.

Usted ya me ha dicho que no cree que la conselleria tenga control de nada.
Nosotros pensamos que sí, que la conselleria tiene control de todo lo que mueve el sistema educativo, y tanto la conselleria como el Partido Popular han demostrado a lo largo de estos cuatro años su interés por la educación.
Y tampoco tenga miedo a la falta de especialistas, puesto que ya ha visto que, por los pactos que ha hecho la Conselleria de Educación con las organizaciones sindicales, las plantillas se han aumentado hasta que ha sido necesario.

La Dirección General de Centros ha realizado un esfuerzo presupuestario que se traduce en más de 260 millones de pesetas, con incremento en los presupuestos del 99 en un 12,2%.
De esta forma apuesta por una educación de calidad que permitirá a los padres y a las madres de la Comunidad Valenciana escolarizar a sus hijos en centros públicos y concertados y puedan ejercer así su derecho constitucional a la libre elección de centros.
Con este elevado presupuesto se garantiza la gratuidad de los niveles obligatorios en centros concertados, se garantiza la mejora de infraestructuras y equipamientos de los centros públicos, la dotación de personal docente y no docente en los centros públicos con arreglo al acuerdo de plantillas, la escolarización de los alumnos en los niveles obligatorios a través de los servicios de transporte y comedor, la oferta de enseñanza en valenciano en la red escolar.

El programa 422.
20, que se refiere a enseñanza primaria, en el que está la dirección general, el programa de enseñanza primaria está dotada con 137.
521 millones de pesetas, un 11,4% más que en el año 99.
Las líneas más importantes dotadas en el capítulo IV son la línea de comedor escolar, con un aumento del 9%, dotada con 2.
055 millones de pesetas; la formación de personas adultas, con un 10% que en el 99 y una dotación de 375 millones de pesetas.
En ayudas para libros de texto figuran 1.
005 millones de pesetas, con 155 millones más que en los presupuestos del 99, un incremento del 18%.
Ayudas a gabinetes psicopedagógicos, 236 millones de pesetas.
La línea de subvención destinada a instituciones que atienden a la población menor de cuatro años, dotada con 175 millones de pesetas, un 17% más que en los presupuestos del 99.
Ayuda a alumnos de segundo ciclo de educación infantil de preescolar, de tres a cinco años, con un 69% más y 300 millones de pesetas de dotación.

El programa 422.
30, enseñanzas secundarias de régimen especial, está dotado con 122.
930 millones de pesetas, un 12% más que en los presupuestos del 99.
Las líneas más importantes de este programa son la 401, con dotación de 13.
042 millones de pesetas, que se refieren a la ayuda de los centros concertados y conveniados que imparten ESO, y la ayuda a los conservatorios de grado medio y superior, línea 406, que aumenta el 21%, con 300 millones de pesetas.
En las infraestructuras educativas hay programadas una inversión, en primaria, de 5.
271 millón y medio de pesetas, y en secundaria, de 13.
184 millones, lo que quiere decir que por este concepto se han presupuestado un total de 18.
855 millones de pesetas.
Además, a través del Ivvsa, por convenio firmado el 19 de abril del 99, se añaden 13.
247 millones de pesetas, de los que ya se han licitado más de 6.
000 millones.

Nunca anteriormente un gobierno de la Comunidad Valenciana ha hecho un esfuerzo económico de esta magnitud.
A pesar de ello, Izquierda Unida dice que tenemos una red de centros en malas condiciones.
Lo que no aclara es que cuando el Partido Popular se hizo cargo del Gobierno Valenciano la red de centros de nuestra comunidad era, con mucho, la peor de todo el territorio nacional.
Hay que valorar de dónde se partía en el año 95, con una Logse aprobada cinco años antes y sin desarrollar, ni siquiera estaba hecho el mapa escolar, no se sabía ni los centros que era necesario construir para que la Logse pudiera implantarse con garantías.
Ahora sabemos que hay en marcha 345 actuaciones en algunas de las fases por las que ha de pasar necesariamente la construcción de un centro: terminadas, en ejecución, licitación, en redacción de proyecto o en fase de contratación de redacción de proyecto.
Ahora sabemos que el gobierno del presidente Zaplana va a cumplir con el compromiso de hacer realidad el mapa escolar y que la aplicación de la Logse supondrá una inversión superior a los 100.
000 millones de pesetas.

El programa 422.
50, de promoción y uso del valenciano, se incrementa en un 3,69% en el área de Política Lingüística, y está destinado a garantizar el desarrollo de las convocatorias que realiza la Junta Calificadora de Conocimientos del Valenciano, aumentar las subvenciones a asociaciones sin ánimo de lucro, al fomento del uso del valenciano en fiestas, mantenimiento de convenios con instituciones y entidades colaboradoras para la promoción del valenciano en distintos sectores de la Comunidad Valenciana y las ayudas a empresas, comercios e industrias para potenciar el uso del valenciano.

En enseñanza universitaria, la Dirección General de Universidades está dotada en los presupuestos del año 2000 con 54.
226 millones de pesetas, con un incremento con respecto a los del 99 de 3.
878 millones.
Con esta dotación se asume la puesta en marcha del proyecto del Libro Blanco de las Universidades de la Comunidad Valenciana, junto con la implantación del sistema de información universitaria.
La subvención a universidades es de 4.
765 millones de pesetas, 14% más de incremento sobre los presupuestos del 99, y suponen 5.
765 millones de pesetas.
El nuevo modelo de financiación supone un incremento del coste medio total estándar que sirve como parámetro para el cálculo de la subvención en función del número de créditos matriculados, por lo que se supone un incremento de la subvención corriente a las universidades valencianas.
Todo ello en aplicación del libro blanco y del acuerdo del Consell, de fecha 15 de junio de 1999.

Hay una nueva línea de financiación adicional de 1.
190 millones de pesetas, derivada del acuerdo del Consell, por el que se aprueba el programa plurianual para la financiación del sistema público universitario en función de la consecución de objetivos por parte de cada universidad, con el objeto de promover la calidad en las actividades universitarias.

Los gastos financieros del plan plurianual de inversiones universitarias ascienden a 1.
622 millones de pesetas.
Se inician las ayudas para el programa Erasmus, con 35 millones de pesetas, y se continua con la política de becas, 275 millones, y transporte universitario, 100 millones, y con la conmemoración de los cinco siglos de la Universidad de Valencia.
La Uimp tiene 95 millones para la programación de sus seminarios y la Fundación Hombre 18 millones para la universidad de la experiencia.

Como ve, con esta exposición prácticamente se contesta a una gran cantidad de enmiendas de adición que ha presentado el Grupo Parlamentario Izquierda Unida.

Y ahora podemos ir viendo alguna otra enmienda.
Por ejemplo, dentro del programa de promoción y uso del valenciano, en el que para el año 2000 existen las mismas líneas y cantidades similares a las que se han destinado y que se consideran suficientes.

La enmienda 1.
132, que habla de una nueva línea de actuación, no se puede aceptar esa enmienda, ya que la formación profesional más que un plan de choque, lo que necesitaba y ha hecho, y se seguirá haciendo, es una continuación de acciones dirigidas a su revitalización, adecuación y modernización, que nos ha permitido situarla en unas condiciones que no tenía hace muchos años, tanto a nivel de reconocimiento de distintos sectores empresariales como perspectivas de inserción laboral, y dentro de lo que debe constituir un programa serio y riguroso de potenciación de la formación profesional.
Y es lo que está haciendo año tras año desde el 96, continuando incrementándolo cada año, como se aprecia con sólo estudiar con un poco de atención los actuales presupuestos que estamos debatiendo.

Hay una serie de enmiendas, la 115, 16, 17, 18, 26, 27, 28, en donde el Partido Izquierda Unida del País Valencià expone que se debe realizar teatro en las escuelas, visitar librerías o bibliotecas, o que los centros docentes reciban la visita de autores valencianos.
Son actividades ordinarias de los centros docentes que se realizan bien para poner en práctica los contenidos teóricos del curriculum, bien para completar dicho curriculum.
Estas actividades las realizan los centros docentes en uso de la autonomía pedagógica y de gestión que les reconoce la Logse, decidiendo qué teatro o cine debe hacer en un centro, sea del nivel que sea, qué librerías o qué bibliotecas han de visitar, qué autores deben visitar.

Otra enmienda, la 1.
133, es una enmienda de adición que, como ya sabe su señoría, el segundo plan valenciano de formación profesional para el período 2000­2004, corresponde su elaboración al Consejo valenciano de formación profesional, y tal y como se indica en el Avef, firmado recientemente, una de sus acciones prioritarias ya enmarcadas en su elaboración.

Se propone también por parte de Izquierda Unida, en una de esas principales líneas de actuación, añadir una para la creación, dentro de estructura organizativa, de una nueva dirección general de formación profesional.
La formación profesional se halla contemplada dentro de las competencias de la Dirección General de Ordenación e Innovación Educativa y Política Lingüística.
En esta dirección general existe una área de ordenación, innovación y formación profesional.
Consideramos que esta área funciona perfectamente y que se le da a la formación profesional la atención y cobertura que precisa.
Prueba de ello es el incremento de ciclos formativos, que ha pasado de 98 a 924 desde el curso 94­95 al curso 99­2000.
Asimismo, la adaptación de la formación profesional al nuevo sistema educativo se ha llevado a cabo con total normalidad desde la Dirección General de Ordenación e Innovación Educativa y Política Lingüística.

En enseñanza secundaria y régimen especial, Izquierda Unida propone, entre las principales líneas de actuación, añadir una nueva: la puesta en marcha de campañas de divulgación general para potenciar y dar a conocer las nuevas enseñanzas de formación profesional a toda la sociedad y, en particular, a los posibles destinatarios de estas enseñanzas, en colaboración con las organizaciones sindicales.
Tampoco se la vamos a aceptar.

Ahora está esta enmienda.
.
.
ya en la exposición que se ha hecho del programa ha quedado contestada.

La 38 es una enmienda larga en donde toca muchos puntos, muchas.
.
.
en las principales líneas de actuación, una nueva, y ahí hay una serie de puntos ­dos, cuatro, seis, siete puntos­, a los que voy a intentar contestar.

El cupo de acceso a la universidad de los alumnos de formación profesional II sigue siendo el 30%.
No debe confundirlo su señoría con el acceso a la licenciatura de alumnos de la nueva formación profesional, ciclos formativos de grado superior, que no existía anteriormente y que en el curso 98­99 fue del 5%, y en el curso 99­2000 ha sido del 7%.

Las ayudas económicas para la capacidad emprendedora se están realizando y dependen de otras consellerias, entre ellas, la de empleo.

Las nuevas titulaciones del alumnado se están recogiendo y actualizando en las oficinas de empleo, y dependen también de otras conselleria, la de empleo, el Inem.
.
.

Las becas y ayudas al estudio, transporte escolar, libros, se contemplan en la convocatoria anual de ayudas al estudio, donde están integrados los alumnos de la formación profesional.

La formación profesional de base se contempla en los curriculum de la Eso y del bachillerato en las asignaturas de tecnología y las de modalidad, respectivamente, así como en las optativas de iniciación profesional, que se están supervisando, como el resto del sistema educativo, por las inspecciones educativas.
Como verá, la respuesta es larga, pero es que la enmienda también era muy larga.

La Dirección General de Ordenación e Innovación Educativa y Política Lingüística tiene dos programas: ordenación e innovación y formación del profesorado, que es la 421.
30, y la 422.
50, que es promoción y uso del valenciano.

Ordenación e innovación educativa es un programa que dota a esta área de ordenación de 4.
631 millones de pesetas, con un incremento global del 5,27%, y en el que destaca la formación profesional y la formación del profesorado.

En la formación profesional, se incrementa en un 8% la línea de prácticas formativas en centros de trabajo, dotada con 388 millones de pesetas.
Se incrementan en un 10% distintas líneas destinadas a convenios con universidades, asociaciones y federaciones empresariales y cámaras de comercio, para la formación profesional específica y formación del profesorado, pasando de 142 millones de pesetas en el año 99, a 1.
058 millones de pesetas en el presupuesto del año 2000.

En el programa 421.
30, las líneas que dotan acciones conducentes a propiciar la innovación educativa y la educación en valores aumentan en un 40%, y pasan de 40 a 56 millones de pesetas.
Hay una línea de 25 millones para garantizar el funcionamiento del consejo de formación de personas adultas, otra de 10.
768.
000 pesetas para la elaboración de material curricular y otra línea de 34.
901.
000 pesetas para la elaboración y distribución de material didáctico específico de formación profesional de base y pruebas de acceso a los ciclos formativos para la formación de personas adultas presencial y a distancia.

Destacar también que la educación compensatoria se ha dotado con 124.
.
.

 

**La senyora presidenta:**

 

Senyor Ortega, un moment, per favor.

Pregue silenci, senyories,

Continue, senyor Ortega.

 

**El senyor Ortega Marhuenda:**

 

Destacar también que la educación compensatoria se ha dotado con 124 millones de pesetas, lo que supone un incremento del 20% respecto a la cifra gastada en el año 1999.

También con esta exposición, señor Cardona, supongo que le he dado respuesta a muchas de las enmiendas que ha presentado.

En una enmienda que presenta Izquierda Unida del País Valencià, y que habla de otra principal línea de actuación, que es la creación y organización de un curso puente entre los ciclos de formación de grado medio y los de grado superior, le digo que no se puede aceptar la enmienda, ya que su señoría debe saber que la creación de un curso puente que permita el acceso de los ciclos de grado medio a superior es norma básica y, por tanto, su regulación depende del gobierno de España.

No obstante, nos alegramos que defienda esa posibilidad que siempre ha defendido el Partido Popular y que ustedes, junto al Partido Socialista, han estado censurando, e incluso están rechazando en Andalucía, en Aragón, en el momento actual, cuando parece ser que en la ley de acompañamiento de los presupuestos del gobierno de España del año 2000 se contempla esta posibilidad.

La enmienda 1.
135, que había citado anteriormente y que la había contestado globalmente en la exposición primera, la voy a precisar.
En los tres últimos años, las campañas de divulgación de la nueva formación profesional, tanto a nivel general como de la Comunidad Valenciana, han sido muy intensas y no cabe duda que han calado en la sociedad valenciana.
Ya hoy en día la formación profesional, en el ámbito de la Comunidad Valenciana, ha mejorado notablemente su reconocimiento social y ha mejorado la inserción laboral de sus alumnos, que en el último informe de Fondo Social Europeo lo sitúa en el 67,3% de media ­en algunas especialidades es del cien por cien­, que supone una mejora de 20 puntos con respecto al informe de Fondo Social Europeo del 95.
No obstante, pensamos que en este campo hay que seguir incidiendo en beneficio del empleo en nuestra comunidad y de un aumento del reconocimiento social de la formación profesional.

Contestando a la enmienda 1.
163, como sabe su señoría, la formación en centros de trabajo tiene principalmente tres finalidades: complementar las cualificaciones ya adquiridas por el alumno en el centro educativo en situaciones reales de trabajo, favorecer la inserción laboral del alumno que en muchas ocasiones se incorporará a la misma empresa donde ha realizado las prácticas y manejar y conocer máquinas e instrumental que por su tecnología muy sofisticada no es propia del centro educativo.

Para desarrollar todas estas finalidades, esas tres finalidades, se necesita que el alumno tenga ya una cualificación adquirida en el centro educativo que le sitúa al finalizar los módulos que se imparten en el centro.
Por lo tanto, no se acepta la enmienda.
Y, no obstante, le indicaremos que en ciertos ciclos en donde la situación así lo requiere, se pueda efectuar en otros períodos distintos al de la financiación en el centro educativo, como es la familia agraria ­que depende del tiempo de siembra, tratamiento, recolección­, la familia de hostelería y turismo, en cuyo caso únicamente tienen que solicitar la modificación a la Conselleria de Cultura, Educación y Ciencia aduciendo los motivos.

Hay una enmienda de adición, también pidiendo una línea de actuación, añadir una nueva línea de actuación, la creación y potenciación de una red de centros específicos de formación e innovación del profesorado de FP, para desarrollar sus actividades de formación y reciclaje en los centros docentes.
No se puede aceptar esta enmienda, ya que el Centro de Formación e Innovación y Recursos Específicos de Formación Profesional ya está creado y en funcionamiento en Cheste; que tiene como ámbito de actuación toda la Comunidad Valenciana, y con él se atiende a las necesidades de la formación profesional.
Y en estos momentos, más que crear una red de centros de este tipo, se debe continuar mejorando y potenciándolo para lograr un centro de formación de los docentes de formación profesional, adecuando a las necesidades de las nuevas tecnologías que aparecen constantemente tanto a nivel educativo como en las empresas.

Así, una tras otra, podíamos ir desgranando todas, y contestando a todas y cada una de las enmiendas que ha propuesto.
Pero ya ve usted que no hay tiempo.
Vamos a ofrecer transaccionar unas enmiendas que son la 1.
094, la 1.
106, la 1.
216, y la 1.
234.

Nada más.

 

**La senyora presidenta:**

 

Gràcies, senyor Ortega.

Per a rèplica, té la paraula el senyor Cardona.

 

**El senyor Cardona Pla:**

 

Senyora presidenta.

Senyors diputats, senyores diputades.

Nosaltres és clar que no compartim esta idea que tot està bé i que si no està bé no es pot fer.
És a dir, pensem que el que cal és una voluntat política a part d'una disponibilitat de recursos o no.
I en eixe cas, nosaltres pensem que no és acceptable que simplement es diga que s'està fent un gran esforç, quan hi ha tanta gent que està en condicions tan increïbles.
És a dir, no es pot permetre que n'hi hagen alumnes que estiguen en una aula prefabricada durant vuit anys, no els mateixos, cada vegada uns passant.
És a dir, no es pot permetre que es transporte a xiquets de primària i infantil durant anys i anys sense fer res per a resoldre-ho.

I d'alguna manera, encara que nosaltres considerem molt important, molt important, la construcció de centres i d'infrastructures, perquè és la base on es pot donar l'educació, considerem que tampoc es té prou en consideració uns altres aspectes que probablement no són tan cars ni tan cridaners, però que són molt necessaris.
No estem d'acord en què tot està cobert i tot està la mar de bé.
Pensem per exemple que els professionals dels serveis psicopedagògics escolars han d'atendre a una població escolar massa extensa, pensem que no arriben a cobrir realment eixa població, que caldria augmentar els recursos.

¿Què fan els centres de secundària, que no tenen un conserge, una persona a la porta per vigilar l'entrada, per fer unes determinades tasques?
¿Què fan els centres de primària i d'infantil, que tenen xiquets en necessitats educatives especials i no tenen educadors per a atendre'ls?
¿Què fan els centres que no tenen serveis administratius, i tanmateix tenen una quantitat de papers administratius que omplir realment impressionant?
És a dir, ací és on pensem que estos pressupostos no arriben realment a cobrir eixes necessitats, que realment caldria fer l'esforç d'una altra manera.

¿Què passa en totes eixes xarxes de transport, fins i tot per exemple el transport de centres d'educació especial, que no està adequat per a què pugen allí cadires de rodes?
És a dir, sí que hi ha moltes necessitats que estan encara sense cobrir, i que realment pot ser que sí que hi haja un tipus de prioritats, però caldria que les indicaren millor o caldria que indicaren clarament com van a cobrir-les totes.
Jo ací sí que agrairia la planificació en diversos anys, de com van a llevar totes les barreres arquitectòniques dels centres o dels llocs o dels transports.
És a dir, que esta idea que tot va bé, i que jo he de mirar el que haurien fet uns altres governs, això a mi no em toca mirar-ho ara.
Jo estic mirant els pressupostos de l'any 2000, i respecte a això és respecte al que actue, respecte a la situació que està ara i respecte a les carències que veig que n'hi ha.

¿Què passa, per exemple, en la manca de voluntat per portar endavant una formació de persones adultes realment adequada i correcta?
Tant l'alumnat d'estos centres com el professorat, tenen queixes molt fortes sobre el tema, sobre el que s'està fent la desgana que hi ha per a què la formació d'adults vaja endavant.
És que resulta que es queixen de vici?
Que no tenen raó en eixa petició de nous centres?
¿Que no tenen raó en la petició de noves subvencions, de noves ajudes per a tirar endavant la seua tasca?

Clar que hi ha aspectes de la formació professional que depenen d'unes altres administracions i d'uns altres entitats.
¿Però no podria la conselleria actuar de manera que vaja fent eixes demandes, que eixes coses vagen poc a poc suplint?
¿Hi ha prou per a reciclar a tot el personal a tots els professionals de FP, dels cicles formatius, hi ha prou en un centre a Xest?
No caldria que n'hi hagueren uns altres centres escampats per tot el País Valencià?

És a dir, que nosaltres pensem que sí que hi ha carències, i que eixes carències sí que estan en mans de conselleria el intentar cobrir-les o no.
I que estos pressupostos realment no cobreixen les necessitats primordials i les necessitats principals que la gent espera.

 

**La senyora presidenta:**

 

Moltes gràcies, senyor Cardona.

Senyor Ortega, per a rèplica.

 

**El senyor Ortega Marhuenda:**

 

Señorías.

Señor Cardona.

Usted ha dado unos cuantos mensajes, en donde nos pone de manifiesto que a usted le gustaría tener todas las instalaciones precisas, toda la red de centros completa, le gustaría que hubiese abundancia en todo lo que es el sistema educativo.
Y a nosotros también, en eso hemos dicho que hemos coincidido desde un principio.
Pero yo también le haría una reflexión, y le pediría que me dijese cómo estaba la enseñanza en el año 95.

Nosotros tuvimos que partir de una realidad, una realidad en donde no había mapa escolar, en donde no estaba implantada la Logse.
La Logse que había sido aprobada en el año 90 llega el 95 y está sin implantar.
La red de centros hecha un desastre.
Y a partir de ahí se tiene que empezar a edificar y se tiene que empezar a sacar el mapa escolar.
Con valentía.
Anteriormente sí es un desastre, era un desastre, la verdad que era un desastre.
Era un desastre porque no me digan a mí, señores, cuando se llegó a la conselleria de Educación, en el año 95 se llega a la conselleria de Educación y el mapa escolar el Partido Socialista no se había atrevido a sacarlo a la luz pública.
No se había atrevido.
¿Por qué?
Porque había unas elecciones y temían que en cada pueblo le montaran una pirula porque en su municipio no había un centro que necesitaban.

Claro, fueron ofreciendo centros por todos los sitios.
Resulta que cuando el Partido Popular llega a la Conselleria de Educación, tiene que hacer el mapa escolar, y lo tiene que poner en práctica y se encuentra con que hay una red de centros deficiente.
A partir de ahí el esfuerzo que ha hecho el gobierno del presidente Zaplana, ha sido un esfuerzo inverosímil, *(remors)* inverosímil, se lo digo yo que he conocido la educación y la conozco la educación desde hace muchísimos años.
Muchos años hace que conozco la educación, y no me van a contar lo que había en el 95.
¿Por qué?
Pues porque yo lo había vivido durante muchos años *(Se sent una veu*: Muy bien*)* Y lo viví también, entrando en conselleria y viendo lo que había.
Y aquí hay personas, en esos bancos, que efectivamente tuvieron responsabilidades en esa época, y tienen que reconocer que cuando entró el Partido Popular la enseñanza estaba muy mal.

Es una opinión particular.
Efectivamente es una.
.
.
Pero si yo le digo que no hay un mapa escolar, que el Partido Popular lo tiene que poner a la luz, y que tiene que completar no solamente en construcciones, sino que además tuvo que hacer acuerdos de plantillas, ampliar el número de profesores en unas cantidades enormes, enormes, de tal manera que se ha hecho acuerdos con padres, con sindicatos, con todos los sectores de la enseñanza, y todos los sectores de la enseñanza han reconocido el esfuerzo que el Partido Popular ha hecho desde el gobierno.

Nada más.

 

*(Remors)*

 

**La senyora presidenta:**

 

Moltes gràcies, senyor Ortega.

S'han presentat les següents esmenes transaccionals.
.
.

Senyories, pregue silenci.
*(Pausa)*

Esmena transaccional a las enmiendas 1.
638, del Grupo Parlamentario Socialista­Progressistes y 1.
094 del Grupo Parlamentario Esquerra Unida, enmienda transaccional a la sección 09, programa 422.
20, principales líneas de actuación para alcanzar el objetivo; añadir al final de la línea 2.
1.
4, incrementando progresivamente el número de beneficiarios.

Enmienda transaccional a la enmienda 1.
106, del Grupo Parlamentario Esquerra Unida, a la sección 09, programa 422.
20, principales líneas de actuación para alcanzar el objetivo; añadir una línea de actuación 1.
1.
8, fomentar la integración de los emigrantes al sistema educativo y en nuestra cultura, en igualdad de derechos con el resto del alumnado prestando atención a su cultura de origen.

Enmienda transaccional a la enmienda número 1.
684, del Grupo Parlamentario Socialista, y número 1.
216 del Grupo Parlamentario Esquerra Unida, a la sección 09, programa 422.
30, principales líneas de actuación para alcanzar el objetivo; añadir una línea de actuación 1.
1.
6, fomentar la integración de los emigrantes al sistema educativo y en nuestra cultura, en igualdad de derechos con el resto del alumnado prestando atención a su cultura de origen.

Enmienda transaccional a la enmienda 1.
680, del Grupo Parlamentario Socialista, y 1.
236 del Grupo Parlamentario Esquerra Unida, a la sección 09, programa 422.
30; añadir nuevo código de línea, código de línea 410.
000.
00; denominación: comedores escolares; beneficiarios previstos: alumnos de educación secundaria; importe: 400.
000 en miles de pesetas; descripción y finalidad: garantizar la escolarización del alumnado de ESO y de los IES, la escolarización del alumnado disperso; normativa reguladora: Logse, artículo 65; aportación Generalitat Valenciana no condicionada, 400.
000 miles/pesetas.
Disminución programa 422.
20, FP­7, código de línea 404, disminuye en 400.
000 miles/pesetas.

Estas son las enmiendas transaccionales al bloque de enmiendas defendidas por Esquerra Unida.

A continuació, el bloc d'esmenes que comença en la 1.
245, del Grup Parlamentari Esquerra Unida, té la paraula el senyor Cardona.

 

**El senyor Cardona Pla:**

 

Són el bloc d'esmenes corresponents a cultura i esports.
Vaig a fer-lo junt, encara que indicaré quan canvie de tema, si no es nota.
Les de cultura són de la 1.
245 a la 1.
251, de la 1.
256 a la 1.
275, la 1.
277, de la 1.
285 a la 1.
289 i de la 1.
320 a la 1.
322.

Simplement no els cansaré relatant-los tampoc el llistat de peticions d'auditoris, cases de cultura, remodelacions de centres culturals, la necessitat d'ampliació i remodelació de museus arqueològics, de restauracions de béns en mal estat, etcètera.
Només indicaré, per exemple, en este últim cas la necessitat de rehabilitar algunes coses que, si no es fan ràpidament, es perdran totalment, com poden ser, per exemple, l'ermita del Puig a Xàtiva.

Però sí que em pararé un poc en el tema de la Llei de patrimoni cultural valencià, que aquesta llei té poc desenvolupament, ha tingut molt poca concreció a l'hora de fer reals les seues estipulacions.
Per tant, les nostres esmenes van adreçades al fet que existisca una dotació suficient per a posar en marxa la Llei de patrimoni cultural valencià, al fet que es creen els òrgans d'inspecció i vigilància que facen possible la protecció, que estos béns realment no es destruïsquen i no s'espolien, i una realització de convenis amb xicotets i mitjans ajuntaments que no tenen prou recursos per a portar avant el tema del catàleg dels seus béns culturals o dels seus espais protegits.
Per tant, pensem que és molt important posar en marxa estes coses perquè els municipis puguen realment aportar el seu patrimoni artístic a tota la cultura valenciana.

Per altra banda, pensem que és necessari un pla específic i la realització de convenis per a soterrar el cablejat, per a netejar les façanes, per a llevar els rètols de tots aquells edificis d'importància artístics que estan ara hui en dia tapats per aquests elements que són impropis de la seua ubicació.

Finalment, caldria un pla específic i una dotació econòmica per a l'estudi i la recuperació del patrimoni històric rural ­de les alqueries, dels assuts, dels *apriscos*­ i del patrimoni arqueològic industrial, que encara que és molt recent també està patint agressions que l'estan destruint.

Quant a les aportacions econòmiques a este aspecte de la Llei de patrimoni, de cultura, de promoció cultural i patrimoni artístic, pensem que cal promocionar, que cal patrocinar el Museu de la Festa d'Elx, que cal promocionar el Patronat del Misteri d'Elx i que, per exemple, cal donar una ajuda al Museu Salvador Allende, que considerem que ha estat molt lligat a aquestes terres, i proposem una aportació de 5 milions de pessetes.

Respecte al tema d'esports, tampoc vaig a relatar-los les diverses obres que ens han demanat i que pensem que són necessàries.
Figuren en les principals línies d'actuació.
Però sí que volem fer destacar que hi ha unes quantes línies que fan referència a la promoció d'esports de dones, a la promoció dels esports alternatius i d'activitats en la natura i a activitats que promoguen la integració del poble gitano en l'esport.

Més enllà d'aquesta línia, hi ha una línia que considerem important, que és la de redactar una normativa específica que previnga i sancione les manifestacions racistes i xenòfobes en l'esport, perquè últimament l'esport s'està convertint a voltes en la pantalla, en l'escenari on aquestes manifestacions racistes i xenòfobes estan apareixent amb molta virulència.
Per tant, pensem que caldria fer una normativa, una llei, que tinguera en compte aquestes conductes i que mirara la manera de pal·liar-les i la manera de corregir-les i superar-les.

Moltes gràcies.

 

**La senyora presidenta:**

 

Moltes gràcies, senyor Cardona.

Torn en contra?
Té la paraula la senyora Martínez.

 

**La senyora Martínez Zaragoza:**

 

Muchas gracias, señora presidenta.

Señor Cardona.

Voy a contestarle a su explicación en la tribuna también distribuyendo mi tiempo en promoción y patrimonio cultural y, por último, la sección de los deportes.

En cuanto a la primera, todas las enmiendas que ha presentado en materia de promoción y patrimonio cultural las hemos rechazado excepto una que ya la debatimos en el Pleno y la aceptamos, que fue el fomento del valenciano en las producciones cinematográficas audiovisuales de la Comunidad Valenciana.
Esa estaba aceptada, y el resto de ellas han sido rechazadas especialmente por cuatro razones.

La primera de ellas porque el contenido, objetivo y presupuesto de cada una de las inversiones que han solicitado específican determinadas inversiones en los municipios en materia de infraestructuras culturales, pero las han solicitado de manera incógnita, es decir, han expresado en el texto literal de la enmienda añadir una instalación de una infraestructura más, pero no han especificado ni el *quantum* ni de dónde lo podemos extraer para restárselo a otra inversión de los presupuestos.
Entonces, por lo tanto, ha sido rechazado.

También su grupo no especifica en el texto de las enmiendas el *quantum* de la inversión, de cuánto sería esa cifra, de manera que no es posible llevar a cabo de manera prioritaria el desarrollo de la Ley de patrimonio.
Porque si hacemos una suma de todo el cúmulo de solicitudes de instalaciones e infraestructuras culturales que han solicitado para los distintos municipios o ciudades de la comunidad no sería posible desarrollar de manera plena la Ley de patrimonio cultural, la Ley 11/98.
De esa manera, esa ha sido la razón por la que hemos rechazado la enmienda.

Por ello quiero hacer hincapié en que los objetivos y líneas de actuación de la Ley de los presupuestos se ha realizado para desarrollar en materia de cultura, de manera sectorial, la promoción y el mantenimiento del patrimonio histórico cultural de la Comunidad Valenciana.
Así expresamente en los objetivos de la ley se especifican planes concretos para restaurar o rehabilitar castillos, planes específicos para rehabilitar catedrales o partes parciales de ellas, planes específicos para la arquitectura del agua, es decir, todo lo que ya se recoge dentro de la Ley de patrimonio, unos planes concretos que recogen las actuaciones de la recuperación de conjuntos significativos del patrimonio cultural de la Comunidad Valenciana.
Sobre todo se ha procurado, señoría, subsanar los desequilibrios territoriales que en materia cultural aún existían en nuestra comunidad, y de esta manera consolidar una oferta cultural de máximo orden que en muy poco tiempo vamos a disfrutar plenamente los ciudadanos y ciudadanas de la Comunidad Valenciana.

Respecto a la promoción del Palmeral de Elche, el patrocinio del Museo de la Fiesta, considero que no se pueden quitar esos 5 millones de pesetas u 8 millones de pesetas que ustedes pretenden de unas infraestructuras que están ya comprometidas por parte de la Generalitat, para volcarlas en aumentar las partidas que ya se han preestablecido en la ley para apoyar, como no podía ser de otra manera que lo está haciendo, el Gobierno Valenciano a estos lugares tan majestuosos y bonitos de la Comunidad Valenciana.

Y respecto al Museo Salvador Allende, señoría, señor Cardona, le vuelvo a reiterar lo que le comenté en la comisión, y es que la mejor manera de exportar la cultura de la Comunidad Valenciana no es cogiendo dinero y decirle a un país: "tenga aquí dinero y organice una exposición", sino el esfuerzo que ha hecho la Conselleria de Cultura en promocionar la cultura valenciana ha sido organizando exposiciones fuera de nuestras fronteras, como ha sido la del Museo Salvador Allende.
Y le repito una vez más aquí en la tribuna del Pleno que la mejor manera de ayudar es seguir colaborando y organizando exposiciones, como las cuatro que están previstas organizarse en el próximo año 2000 en este museo.

Así que, señor Cardona, el patrimonio histórico, artístico y monumental que tenemos en la Comunidad Valenciana actualmente es muy variado y está presente en los diferentes municipios y ciudades de la comunidad, y es por su extensión, calidad y diversidad un enorme tesoro del que los actuales valencianos somos custodios.
Así que preservar, proteger y difundir el conocimiento de la enorme riqueza cultural es tarea del Gobierno Valenciano, que ha asumido y está interviniendo con decisión desde que en 1995 llegó a la Generalitat.
Así que la Generalitat, directamente o bien en colaboración, a través de convenios con la iglesia, los ayuntamientos y otras entidades o instituciones titulares de un extenso patrimonio, está planteando y ejecutando numerosísimas actuaciones, algunas de ellas, como es evidente, por su complejidad y extensión se encuentran aún en diversas fases de realización, o algunas de ellas, como la tan importante realización del monasterio de San Miguel de los Reyes, que va a ser la sede de la Biblioteca Valenciana, están a punto de finalizar.

Por lo tanto, señor Cardona, rechazarle sus enmiendas en materia de promoción cultural, pues no corresponde de la manera en que ustedes lo han hecho, presentar enmienda o añadidos así sin más.
Hay que hacerlo expresando el concepto, el *quantum* y de dónde lo sacamos, porque tenemos que llegar a todos los sitios y poco a poco, pero a todo de golpe no se puede.
Es decir, que las cosas cuando se hacen se presentan y se hacen del todo, pero no hay que dejarlas a medias.

Y respecto a la recuperación.
.
.
Porque usted hacía referencia a unas enmiendas en materia de bibliotecas, archivos y promoción editorial de la recuperación de los escritores valencianos, y quiero reiterarle una vez más, señor Cardona, que esas enmiendas son totalmente innecesarias y están fuera de lugar, porque la Generalitat y el resto de instituciones públicas de la Comunidad Valenciana, cuando promocionan o abren a la luz pública una oferta para que puedan presentarse proyectos o bocetos de libros o de ofertas culturales se hace para todos, no se diferencia: "pues vamos a citar a los señores por un lado y a las señoras por otro", no.
Ahí se abre un abanico para que entren todos, porque todos pueden escribir igual de bien.
Así que cuando pretendan desde su grupo presentar este tipo de enmiendas sería necesario que expresen en qué frase de la ley se incurre en discriminación de género, porque yo desde luego lo he leído y no he encontrado ninguna discriminación en esta materia.

Y pasando al apartado de los deportes e infraestructuras, quiero destacar que el Gobierno Valenciano tiene como uno de sus objetivos prioritarios el fomento y la extensión del deporte a todos los ciudadanos de la comunidad.
Esta potenciación se basa en la práctica del deporte como un elemento vertebrador, con una especial atención al deporte autóctono valenciano.

Respecto a la enmienda que ha presentado.
.
.

 

**La senyora presidenta:**

 

Señora Martínez.

 

**La senyora Martínez Zaragoza:**

 

Sí, termino.
Gracias, presidenta.

No es necesaria una normativa expresamente que desarrolle que haga falta integrar a las mujeres en el deporte, porque al igual que le he dicho en materia de los escritores y escritoras valencianos, nuestra manera de gobernar, la manera de gobernar del Gobierno Valenciano, no es sexista, es para todos.
Además tengo que decirle que estamos siguiendo las directrices de la Constitución Española y el Estatuto de Autonomía.
Y además, para más inri, la Comisión Nacional contra la Violencia en Espectáculos Deportivos ya está sancionando estos supuestos y otras conductas incívicas recogidas en la normativa relativa a la prevención de la violencia en espectáculos deportivos, tanto a nivel autonómico como estatal.
Entonces, considero que no es necesario, y por eso hemos rechazado su enmienda.

Muchísimas gracias.

 

**La senyora presidenta:**

 

Moltes gràcies, senyora Martínez.

 

**El senyor Cardona Pla:**

 

Gràcies, senyora presidenta.

Només una referència al tema dels senyors i les senyores, és a dir, quan es demana la potenciació de les escriptores en valencià, concretament de les escriptores, és precisament per establir una discriminació positiva.
És a dir, els escriptors i escriptores en valencià ja tenen prou problemes per a publicar les seues obres i tenen prou dificultats, però és que a més resulta que a les dones se'ls afegix un problema greu, i és que moltes voltes no se'ls reconeix la seua obra o la seua obra es publica molt menys.
No és una qüestió de sexisme sinó al contrari, nosaltres pensem que cal recolzar les dones que escriuen en valencià específicament, perquè, la veritat, ho tenen molt malament.

 

**La senyora presidenta:**

 

Gràcies, senyor Cardona.

Anem a començar la votació a la secció.
.
.
Senyora Martínez és que ha esgotat tot el temps i un poc més en la primera intervenció.
Gràcies.

Deia que comença la votació corresponent a la secció 08, Obres Públiques, Urbanisme i Transports, començant la votació per les esmenes defensades pel Grup Parlamentari Esquerra Unida.
En estes esmenes, en primer lloc, correspon la votació a l'esmena transaccional corresponent a l'esmena 476.
Senyories, comença la votació.
El resultat de la votació és de 86 vots a favor, cap en contra, cap abstenció.
Queda aprovada l'esmena.

A continuació la resta de les esmenes defensades per Esquerra Unida a la secció 08.
Senyories, comença la votació.
El resultat de la votació és de 39 vots a favor, 49 en contra, cap abstenció.
Queden rebutjades les esmenes.

Correspon la votació a les esmenes transaccionals presentades per tots els grups a esmenes del Grup Parlamentari Socialista­Progressistes.
Se poden votar conjuntament?
Esmenes transaccionals a les esmenes números 555, 587, 725, 727, 728, 740 i 741.
Votació per a totes conjuntament.
Senyories, comença la votació.
El resultat de la votació és de 88 vots a favor, cap en contra, cap abstenció.
Queden aprovades les esmenes.

El Grup Parlamentari Popular ha sol·licitat votació separada per l'esmena 730.
Votació separada.
Senyories, comença la votació.
El resultat de la votació és de 84 vots a favor, cap en contra, cap abstenció.
Queda aprovada l'esmena 730.

Votació conjunta per la resta.
.
.
*(Pausa)*

 

**El senyor Oltra Soler:**

 

Gràcies, senyora presidenta.

Voldríem demanar votació separada de les esmenes 646, 652 i 1.
021.

**La senyora presidenta:**

 

Per separada cada una o de manera conjunta les tres?
*(Pausa)* De manera conjunta, votació de les esmenes 646, 652 i 1.
021.
Senyories, comença la votació.
El resultat de la votació és de 34 vots a favor, 54 en contra, cap abstenció.
Queden rebutjades estes esmenes.

Votació conjunta per la resta de les esmenes defensades pel Grup Parlamentari Socialista­Progressistes.
Senyories, comença la votació.
El resultat de la votació és de 38 vots a favor, 49 en contra, cap abstenció.
Queden rebutjades les esmenes.

A continuació, la votació de tota la secció 08, Obres Públiques, Urbanisme i Transports.
Senyories, comença la votació.
El resultat de la votació és de 49 vots a favor, 39 en contra, cap abstenció.
Queda aprovada la secció 08, Obres Públiques, Urbanisme i Transports.

Senyories, se suspén la sessió, que es reanudarà demà a les deu del matí.

 

*(Se suspén la sessió a les 19 hores i 40 minuts)*