RTVV%842905.11.15%20macro.html





Comissió de Radiotelevisió Valenciana i de l'Espai Audiovisual realitzada el dia 15 de novembre de 2017.
Comença la reunió a les 10 hores i 13 minuts.
Presideix la diputada Mercedes Caballero Hueso.
Reunió número 20.

La senyora vicepresidenta:

(Inoïble) .
.
.
va a començar la comissió.

Primer, demanaria al secretari que passe llista, a vore si n'hi ha quòrum, per favor.

(El secretari passa llista per tal de comprovar si hi ha quòrum)

El senyor secretari:

Hay cuórum, presidenta.

La senyora vicepresidenta:

Gracias, señor secretario.

Abans de començar en la comissió, volia donar les gràcies perquè, en cadascuna de les nostres carpetes tenim.
.
.
mos ha remés la societat el llibre de la carta de valors per als continguts infantils i juvenils, que espere que s'estudien tots i totes, els qui estem ací i els qui esteu allà també, els mitjans de comunicació.

Moltes gràcies.

Passem al punt 1, que és lectura i aprovació, si escau, de l'acta de la reunió anterior.
Si algun membre d'algun grup parlamentari vol fer alguna anotació o alguna suggerència o.
.
.
, si no, donem per aprovada l'acta.
Donem per aprovada l'acta.

Compareixença de la directora general de la Societat Anònima de Mitjans de Comunicació de la Comunitat Valenciana, senyora Empar Marco Estellés, per a informar sobre les actuacions mampreses en la posada en marxa dels mitjans públics valencians, sol·licitada a petició pròpia (RE número 76.
906), a la qual s'acumula la compareixença per a explicar la gestió al front d'aquesta societat des de la darrera compareixença, sol·licitada pel Grup Parlamentari Popular (RE número 79.
540)

La senyora vicepresidenta:

Passem ara al punt 2, que és la compareixença de la directora general de la societat anònima de mitjans de comunicació per a informar sobre les actuacions mampreses en la posada en marxa dels mitjans públics valencians, sol·licitada a petició pròpia i acumulada a la sol·licitada pel Grup Parlamentari Popular.

Per això, li passe la paraula a la directora, a la senyora Empar Marco, sense límit de temps.

Quan vullga.

La senyora directora general de la Societat Anònima de Mitjans de Comunicació de la Comunitat Valenciana:

Molt bé.

Gràcies, presidenta.

Senyores diputades, senyors diputats.

Comparec davant vostés, a petició pròpia, per a informar-los sobre les actuacions que estem duent a terme per a la posada en marxa dels mitjans públics de comunicació valencians, des de la societat anònima de mitjans de comunicació.
I, amb esta compareixença, respondré també a la petició que ha fet el Grup Parlamentari Popular, que té el mateix objectiu.

En estos quatre mesos hem avançat molt, en estos quatre mesos des de l'última compareixença que vaig fer ací en seu parlamentària.
Tots els temes que els vaig exposar en aquella ocasió van verificant-se en els terminis, amb més o menys puntualitat; van complint-se amb més o menys puntualitat.

En l'última compareixença ja els vaig informar de quines eren les dificultats amb què ens estàvem trobant per a aconseguir l'objectiu, que no era un altre que retornar el servei públic a la ciutadania valenciana.
I recordaran també que els vaig explicar, fil per randa, l'estat de les necessitats tecnològiques.

Es tracta d'inversions importants que s'han fet en base a concursos públics que requerixen un estudi previ, l'elaboració de plecs, l'exposició pública, la resolució, el període d'al·legacions i, finalment, l'inici de l'execució.
Inversions que, pressupostàriament, s'estan duent a terme des de la corporació valenciana -quan dic des de la corporació, vull dir des de la corporació i no des de la societat de mitjans.

Per a fer tot això, es necessita personal, es necessiten enginyers, especialistes en diverses matèries relacionades amb les telecomunicacions, els sistemes multimèdia, la radiodifusió, etcètera, etcètera.
També es necessita un bon departament administratiu, jurídic i econòmic per a supervisar que no es cometa cap errada en cap dels processos que els he detallat.
Tot ha de ser clar i tot ha de ser transparent i tot s'ha de fer a la vista i tot es publicita a través dels mitjans que marca la llei, a més de la pàgina web de la corporació i el compte de Twitter de la societat.

Els vaig parlar de les licitacions d'equipament que teníem obertes o pendents i que, com dic, els ha gestionat la corporació.
S'han fet unes 24 licitacions; algunes ja estan adjudicades, altres s'estan adjudicant, s'estan executant i hi ha altres que estan en procés d'avaluació.

Precisament, les que tenen un cost més elevat possiblement s'adjudiquen hui mateix, són: les de contractació dels sistemes de producció i edició de programes, la contractació dels sistemes per al funcionament de la plataforma multimèdia, el contracte per a l'actualització del sistema de documentació per a l'arxiu i el contracte per a actualitzar els sistemes de control central i el tràfic de senyals.
Alguns altres s'estan executant.

L'empresa adjudicatària de la multicontinuïtat, Datos Media, ha instal·lat els equips, els està revisant i ha començat ja a fer alguns cursos de formació que, conforme s'incorpore la plantilla, els anirà repetint.

Els vaig parlar també de la necessitat de posar al dia l'edifici de Burjassot, i estem fent-ho.
S'està rehabilitant la façana, per a evitar filtracions d'aigua que danyaven espais tan sensibles com la redacció; i s'estan executant les obres de la redacció.
Hi va haver una licitació oberta, i va ser adjudicada la contracta d'obres a una empresa de Paterna, que es va comprometre a fer les obres en 38 dies, i ja han començat.

La redacció, senyories, ha d'acollir totes les persones que treballaran en la informació diària i no diària dels mitjans que tindrem: la ràdio, la televisió, la web.
S'implanta una nova forma de treballar, integrada, que requerix un espai ample, diàfan.
S'ha de poder treballar de forma cooperativa.
I, per això, tombem els envans prefabricats i convertim els quasi 600 metres quadrats del primer pis de Burjassot en un hàbitat modern i funcional, un hàbitat que s'ha de poder vore per la pantalla, perquè hi haurà un plató per poder fer connexions.
Aquell espai necessita un canvi de cablejat, un canvi de llums, de sistema de refrigeració, etcètera, etcètera.

S'ha executat l'adequació dels estudis de sonorització en ràdio provisional.
I està licitada l'obra per a adequar la ràdio definitiva al costat de la redacció.
De fet, ja s'està avaluant la part tècnica i, divendres, la mesa de contractació obrirà l'oferta econòmica d'esta obra de la ràdio definitiva.

S'està treballant per a iniciar les emissions de la ràdio i una web d'ací unes setmanes.
Ara, després, els parlaré d'este inici d'emissions.

El consell rector ha aprovat el llibre d'estil, una vegada supervisat per l'Acadèmia Valenciana de la Llengua.
Els ho vaig ja detallar en l'anterior compareixença, és un manual que és molt complet, que ha rebut nombroses lloances i es va elaborar en un temps rècord, amb la col·laboració desinteressada de tots els qui hi van participar.
Totes les entitats i persones que han volgut han aportat idees i millores i sempre estarà obert a l'actualització

També es va elaborar la carta de valors perquè tots els continguts infantils i juvenils d'À Punt Mèdia complisquen la legislació en matèria de drets i protecció dels menors i, per tant, puguem confiar tots que es transmeten valors que facen millors persones les noves generacions.
El tenen vostés.
Ací també n'he dut uns quants, per si algú ne vol.

S'ha ampliat el conveni de col·laboració amb les cinc universitats públiques a la Universitat CEU Sant Pau.
Ja s'havia signat el de les cinc universitats públiques; ara s'ha signat també amb el CEU Sant Pau.

Hem elaborat un model de col·laboració obert amb les xarxes de ràdios municipals i amb les TDT, que també ha aprovat el consell rector.

És la nostra voluntat arribar a acords, com marca la llei de creació dels mitjans.
Formava part del projecte amb què em vaig presentar a la direcció general.
Considerem que és una aposta i que ha de ser un intercanvi que siga productiu.

En els últims mesos també s'ha représ la relació amb FORTA, pràcticament en totes les àrees, per poder rendibilitzar els esforços entre les emissores autonòmiques.
I, a més, ja saben que el passat més de setembre vam presentar públicament la marca À Punt, i això ens ha permés avançar en les sintonies que necessitem per als mitjans, en els logos per als continguts i també en les veus que publiciten la marca en la ràdio, que va començar a escoltar-se dilluns passat, fa un parell de dies, en les proves tècniques.

A més, en esta relació que els faig de fronts oberts i camins que recorrem, també s'han obert i executat una part important de les borses de treball per al personal directiu.
Algunes altres estan ara en procés d'avaluació.

S'han obert també les borses de treball en les 35 categories laborals per als treballadors temporals.
Encara no s'ha incorporat cap persona, ningú.
Les comissions d'avaluació estan iniciant el seu treball i és un procés que resulta molt lent, però ja està fent-se.

En la corporació hi ha incorporades també una trentena de persones, a través de les borses que se van obrir en la corporació.
Són persones que s'han incorporat dels departaments econòmic, jurídic, recursos humans i també algunes persones de l'equip tècnic, tècnics electrònics, operadors d'equip, alguna part d'esta plantilla.

Pel que fa al departament de continguts i programació, es treballa ininterrompudament en l'elaboració de continguts, per a emetre tant en televisió com en ràdio com en web.
La finestra de projectes està sempre oberta, sempre, permanentment.
El personal del departament els rep -els projectes-, els analitza, els valora i respon a totes les empreses que fan propostes.

En este sentit, els he de dir que, des de la posada en marxa del registre de projectes audiovisuals per a À Punt Mèdia, el passat 28 de juliol, hem documentat un total de 343 projectes de diferents gèneres.
Això ho hem anat rebent en les successives convocatòries que s'han fet des de la societat i a través de la finestra que, com els dic, està sempre a disposició de les productores.

D'esta finestra general, s'han registrat 84 projectes, a la crida específica de desenvolupament de ficció se presentaren 68 projectes i se'n presentaren 155 a la de coproduccions.
Com veuen, hi ha moltes ganes, per part del sector, de treballar i d'engegar els mitjans públics.

Hi ha una quarantena de contractes que ja s'han signat, la majoria de produccions que van ser elegides per l'alt consell consultiu.
I, abans que acabe l'any, esperem que se'n signen moltes moltes més.
I això, senyories, mostra una xifra que m'encoratja i que m'agrada i és ja la constatació que també, des de la indústria audiovisual, s'està treballant amb molt bon ritme.

Entre els contractes signats i els que estan a punt de signar-se, podria haver en el sector ja prop de mil persones treballant.
No és una xifra que els diguem sense calcular-la.
Pensen que 6 documentals signats, amb 10 persones que treballen de mitjana en els documentals, són 60 persones; per a les 9 ficcions associades que hi ha previstes, amb 70 persones de mitjana per ficció, són 630 persones; per a 10 sèries d'animació i sèries documentals, que van ser elegides per l'alt consell consultiu, amb 15 persones de mitjana, són 150 persones treballant; per als 8 projectes d'entreteniment ja signats per l'alt consell consultiu, a 15 persones de mitjana, són 120 persones treballant; el que se signarà en les pròximes setmanes, uns 13, donarà peu a quasi 200 persones més treballant.

I, a més a més, a més a més d'estos, són els programes de ràdio, que també s'estan encomanant, i els magazins de ràdio i televisió, tant de matí com de vesprada, que també donaran faena a molts grups d'equips de gent.

Per tant, senyories, estem dinamitzant el sector, sense dubte.
Estem reactivant la creació i el talent.
Això vol dir que tots estos professionals o bé reprenen l'activitat i tenen continuïtat en un sector, que ja vostés saben que ha patit molt en els últims anys, o bé s'incorporen al mercat de treball.
Això vol dir que comencem a reviscolar.
És un motiu de satisfacció per a totes i per a tots, i estic segura que per a vostés també és un motiu de satisfacció.

Des de la direcció d'informatius, s'estan preparant els fluxos de treball i quines són les sinèrgies que cal establir entre els diversos actors que conformaran la redacció.
S'investiguen nous formats també per a les notícies i com aplicar continguts transmèdia també en esta àrea que distribuirà informació tant en televisió, en ràdio com en web.

A més, s'estudien i es redacten informes pertinents sobre el comportament que ha de tindre la redacció en les xarxes socials i com, des de programes, s'ha d'aplicar una política conjunta per donar informació també en les xarxes socials.
 Tot això mentre s'explora quina imatge tindrà el plató d'informatius i, com els he dit abans, es decidixen sintonies, es busquen noms per a programes, presentadors, presentadores, es negocien continguts, equips, pressupostos, etcètera, etcètera.

Gràcies a la incorporació de nou personal a la direcció, s'han pogut també diversificar una miqueta totes estes feines, que són necessàries, i també es pot dissenyar el contingut d'àrees com esports.
En esta àrea s'estan fent tots els contactes que calen perquè hi haja una bona informació esportiva en la mesura del nostre pressupost.
Hi ha hagut entrevistes i contactes amb equips de futbol, amb la federació de pilota valenciana i amb altres modalitats esportives.

Senyories, els he dit abans que els parlaria de la ràdio i la web que arriba i ho faré també per a acabar.
En la compareixença anterior, si recorden, els vaig expressar els meus desitjos d'iniciar les emissions en tots els mitjans alhora, amb totes les finestres que desitgem presentar a la societat valenciana, però també els vaig dir que buscaríem alternatives si véiem que no era possible fer-ho prompte i calia esperar massa, digam, per a obrir la totalitat dels mitjans d'À Punt Mèdia.
Les hem buscades les alternatives, modestes però dignes, rigoroses i serioses per a uns continguts frescos i nous.
I estem en este escenari.

Obrirem el mes que ve, com vaig avançar en la presentació de la marca el passat 12 de setembre, obrirem la ràdio i la web.
La ràdio amb una programació encara menuda però significativa, un magazín de tres hores al matí i programes culturals i de medi ambient de vesprada.
I en reservarem donar espais informatius per a quan entre plantilla a la societat.
El magazín estarà externalitzat, com també la resta de programes, però supervisat pel control que hi ha ara.
.
.
pel personal que hi ha ara a À Punt, bàsicament personal de direcció.

A la web hi haurà programació infantil i s'escoltarà la ràdio.
Hi ha haurà sèries d'animació, curtmetratges, programes i per a edats més menudes i més mitjanes, i inclourem també material en valencià i en anglès.

Bé, senyories, totes i tots ens podem donar per satisfets, per satisfetes.
Des de dilluns passat s'estan fent proves tècniques en les freqüències de ràdio, estem treballant per fer possible que la ràdio estiga en condicions òptimes per a la major part del territori.
Són proves tècniques per a fer estes comprovacions.
Ara només emet música i indicatius.

Els puc assegurar que hem constatat que hi ha una gran expectació -crec que vostés també- i molta gent espera que posem en marxa els mitjans.
Molts ciutadans s'estan posant en contacte amb nosaltres i ja participen dient-nos si al seu poble arriba o no arriba el senyal.

Estem treballant de valent, els ho assegure.
Sabem de la nostra responsabilitat i sabem que hi ha ganes i necessitat.
I, per això, hem optat per guaitar i oferir allò que pensem que ara està en la mida de les nostres possibilitats.

Moltes gràcies.

La senyora vicepresidenta:

Moltes gràcies.

Ara té el torn de paraula el Grup Popular per un temps de huit minuts.

Senyor Bellver, quan vullga.

El senyor Bellver Casaña:

Moltes gràcies, senyora presidenta.

Senyora Marco, benvinguda una vegada més.

¡Home!
, la veritat és que m'he quedat un poc sorprés de la seua compareixença perquè ha vingut ací a dir-nos que estan en marxa processos de selecció de programes, de continguts, de magazins, cosa que ja sabíem.
.
.

Però, ¡home!
, ací se suposa que vosté.
.
.
, jo haguera volgut que vosté haguera vingut a parlar de quina és la situació, quants estan adjudicats ja, quants programes n'hi han adjudicats, si els magazins ja estan finalitzats, que açò ja és una pregunta que li faig, si els magazins, tant de vesprada com de matí, de la tele i de la ràdio -de la ràdio ja ho sabem-, però de la tele, fonamentalment, si ja estan presentats els projectes, quants projectes s'han presentat (La senyora Marco Estellés diu: Â«Ja li ho he ditÂ»), quins.
.
.
, si està ja presa la decisió de per a qui va ser eixe magazín, perquè després parlarem d'informacions que mos arriben i que mos agradaria que vosté ens poguera confirmar.

Però, el que més ens crida l'atenció de tot açò, senyora Marco, és com ho està fent vosté i en base a què ho està fent vosté, atenent-se a què ho està fent vosté.
Perquè ho està fent, des del nostre punt de vista, atenent exclusivament les indicacions que vosté puga rebre tant governamentals com partidistes.
I m'explique, i m'explique per què li dic açò.

Mire, la disposició addicional sexta de la llei de radiotelevisió valenciana diu que des del moment de l'aprovació del mandat marc, hi ha un termini màxim -ho especifica-, màxim, de nou mesos per a l'aprovació del contracte programa, un contracte programa que és el que ha de definir moltíssimes qüestions.
I jo li pregunte a vosté, senyora Marco: ¿quin contracte programa regix la seua actuació?
Jo li pregunte: ¿quins objectius específics està vosté desenrotllant?

També m'agradaria que em diguera ¿què indicadors de gestió i eficiència econòmica està aplicant, què mecanismes de correcció de desviacions en l'execució pressupostària?
¿Què efectes es derivarien dels possibles incompliments?
¿Quins objectius i quines obligacions concretes ha de complir la programació que vosté està dissenyant?

També m'agradaria que em diguera, senyora Marco, quin percentatge de gènere de programació han d'emetre's.
¿Quins criteris va a aplicar vosté, per exemple, per a l'obtenció d'ingressos en publicitat?
Seria interessant que ens diguera, senyora Marco, què sistemes d'indicadors de qualitat, amb paràmetres objectivament quantificables, està aplicant vosté.

I també m'agradaria que em diguera què conseqüències duran l'incompliment de totes eixes obligacions que li estic plantejant, senyora Marco.
Són deu les preguntes que li acabe de fer i les deu sobre obligacions que vosté ha de fer complir.

Mire, una de les funcions, una de les seues funcions, senyora Marco, és decidir sobre els continguts i la programació de la televisió, de la ràdio i dels servicis en línia, d'acord amb les directrius bàsiques del contracte programa.
Ja me dirà vosté com ho està fent, perquè si totes estes decisions i totes estes obligacions, les ha de prendre en base al que diu el contracte programa i no existix el contracte programa, vosté em dirà com ho està fent.

Jo em pregunte també.
.
.
Una de les seues obligacions és informar.
.
.
, o una de les seues funcions és informar de les obligacions relatives a la programació i continguts que establix eixe contracte programa.
I jo, al final, només puc arribar a una conclusió -i estic segur que no vaig a errar massa-: per això no n'hi ha contracte programa.
No pensen vostés, senyories, que no hi ha contracte programa per casualitat, no n'hi ha contracte programa precisament per això, perquè vosté puga fer i desfer el que vullga i com vullga i, damunt, sense tindre de donar explicacions específiques sobre el compliment o l'incompliment d'allò que marca la normativa.

Mire, el contracte programa, senyora Marcos, garantix i permet comprovar l'ús adequat de les aportacions de fons públics d'una manera transparent i proporcionada en les emissions de servici públic encomanades pel mandat marc.
Es el que garantiza y permite comprobar el uso adecuado, señora Marco.
I això no ho diu Jorge Bellver ni el Grup Parlamentari Popular, això ho diu l'article 25.
2 del mandat marc.

És a dir, que la garantia per a poder comprovar que tot allò que s'està fent en estos moments en la societat que vosté dirigix no existix.
I -torne a dir-li- açò no és casual.
Vostés no han aprovat el contracte programa, la corporació no ha aprovat el contracte programa i el Consell no ha demanat el compliment d'eixa obligació perquè el que vostés volen és fer el que estan fent, manga ancha, poder fer el que vullguen fer sense tindre de complir la normativa, sense tindre uns paràmetres establerts.

I, clar, podríem dir: Â«Sin contrato programa, aquí vamos a hacer lo que podamos, confíen ustedes en nuestra buena fe…Â» Però, clar, senyora Marco, és que vosté no pot demanar-li, és clar, al meu grup parlamentari que confiem plenament en la seua actuació.

El govern valencià, membres del govern valencià, grups que sustenten al govern valencià parlen d'una estratègia clara per a aconseguir la independència de València i ho diuen (sorolls i veus).
Lean ustedes al señor Amadeu Mezquida que lo tiene escrito y es una de los ideólogos del Bloc.
I parlen de pas a pas, any rere any.

I, senyora Marco, és que vosté no és el problema, però vosté forma part del problema.
Vosté forma part d'una estratègia perfectament arbitrada.
Ho ha demostrat també en l'equip de persones de les quals s'ha envoltat.
Jo mirava estos dies la premsa i veia les notícies respecte a la senyora Camps, quan deia: Â«Tiene que salir necesariamente de Baleares porque el proceso de catalanización que se está llevando adelante es insoportable.
Â»

Li faig una altra pregunta, senyora Marco.
Apareixia estos dies en els mitjans de comunicació que Â«la abogacía ve extraño que Mediapro claudicara al perdonar la deuda al Consell.
Â» Tots sabem que Mediapro té una societat acordada amb un productor valencià, una productora que ja ha rebut algunes adjudicacions: Maniseres, El meu iaio.
.
.
però a mi m'agradaria preguntar-li pel Jaume I.
¿Sap quina és la producció més cara que en estos moments.
.
.
, és Jaume I possiblement una de les produccions més cares?
¿Sap de quin és?
¿Quina és l'empresa que està portant açò endavant?

Ens arriba també que a Mediapro -vosté ha parlat dels magazins matinals.
.
.

La senyora vicepresidenta:

Senyor Bellver, quan puga.

El senyor Bellver Casaña:

.
.
.
i de vesprada, mos arriba que un d'eixos magazins va a ser per a Mediapro.
Ens agradaria saber que ens poguera dir alguna cosa d'açò.

¿Quantes persones té contractades en estos moments la societat a dia de hui?
¿Quantes d'elles són extreballadors del grup Radiotelevisió Valenciana?

La senyora vicepresidenta:

Senyor Bellver, vaya acabando, por favor.

El senyor Bellver Casaña:

I concloc ja en una última pregunta: ?
quan va a firmar vosté tots eixos contractes que s'estan parlant, eixos programes que estan seleccionats, però que no estan firmats encara i que les productores els estan demanant ansiosament poder-los firmar?
Vosté imagine que sap que té de termini fins el 31 de desembre.

Res més i gràcies.

La senyora vicepresidenta:

Anem a donar el torn a la resta dels grups parlamentaris.

Comencem per Ciudadanos.
Senyor Subiela, quan vullga.

El senyor Subiela Chico:

Gracias, presidenta.

Buenos días, señora Marco.

Yo quisiera que me concretara un poquito sobre las inversiones tecnológicas de las que usted ha hablado.
Saber si las inversiones en continuidad, en producción ya están terminadas, ya están finiquitadas, porque creo son las licitaciones primeras que se hicieron y más costosas.

Y también quisiera saber si… -porque el proyecto suyo ya está ahí, ya lo tenemos, ya se sabe-, saber si también se ha empezado a invertir o se ha licitado ya el tema de número de cámaras, unidades móviles, vehículos… Esa parte más final de lo que necesitará usted para hacer real la idea de televisión y de radio que tiene que implantar.

También me gustaría que nos comentara por qué esa inversión y por qué el cambio que realiza en el sistema de producción y edición, que se comentó aquí en la anterior comparecencia del señor Vidal.
Por qué eligen un sistema de producción y edición que no es el mayoritario, que se utiliza solamente en dos o tres televisiones, por lo menos de este país.

Quisiera que me comentara también sobre las obras, las obras de la redacción.
Me ha dicho que se han iniciado, quisisera saber cuándo… Ha comentado que tardarían treinta y ocho días, ¿no?
Las de la radio, ¿cuándo tienen previsto empezarlas y qué duración van a tener?
¿Cuándo tienen previsto que la radio esté funcionando al cien por cien?

Han empezado las pruebas técnicas, pero usted comentó de tener la radio funcionando antes de final de año.
No sé si se refería a las pruebas técnicas o a tener ya la radio funcionando.
¿Cuándo prevé ya tener una programación completa de radio?

Y también se lo pregunto respecto a la tele.
Comenta usted de tenerla abierta para el primer trimestre del año que viene, del 2018.
¿En qué porcentaje la va a tener abierta?
O sea, ¿va a haber una parrilla completa ya?
Con las producciones que ya hay contratadas y con las que prevé contratar de aquí al final de año, ¿tendremos una parrilla completa de televisión o van a empezar a emitir una parte del día y luego cómo completarían el resto?
¿Qué idea llevan de cómo va a ser el inicio y si tienen ya previsto una fecha concreta de inicio?

Y ya que le pregunto por la radio y por la tele, le preguntaré por la plataforma digital.
¿Cuándo va a estar en funcionamiento?
¿Cuándo prevén que esté en funcionamiento y con qué contenido concreto?
Porque usted ha hablado mucho de contenido, sobre todo, de información…, producción infantil.
¿Esa producción infantil ya es producida?
¿Es de la que se ha contratado actualmente?
¿Va a ser enlatada de la anterior radiotelevisión valenciana?

Ha hablado usted también de deporte -y esto es algo que se me quedó a mí en el tintero de hablarlo en anteriores comparecencias-, y es que en el presupuesto que usted presentó se destinaba a deporte un millón y medio de euros.
A mí se me olvidó comentarle aquí, pero me pareció siempre muy poquito.
Más que nada porque siempre hemos hablado mucho…, se nos ha llenado la boca a todos por el tema del deporte, del deporte autóctono.
Y me preocupa que usted hable del presupuesto siempre en términos de que Â«en la medida de nuestras posibilidades, de un presupuesto modesto.
Â»

Yo creo que 55 millones más el presupuesto acumulado del año anterior que se mantuvo para las producciones, yo creo que no es un presupuesto modesto.
Yo creo que es un presupuesto real, un presupuesto adecuado para una televisión potente y una radio potente y me preocupa que hable usted en esos términos.
En cambio sí que me gusta cómo ha hablado del sector, de dinamizar el sector.
Creo que es importantísimo, creo que es necesario e imprescindible crear empleo en el sector.

Y termino con una última pregunta, preguntándole por una parte de ese sector que es las TDT.
La red de TDT que en la ley establecemos, establecemos en el mandato marco, que es necesario para optimizar recursos, vertebrar el territorio y crear empleo.
¿Cómo se va a concretar esa relación con las TDT?
Porque las buenas propuestas, si no van acompañadas de un presupuesto y de un…, digamos, de dinero se queda en eso, en buenas propuestas, y de eso usted sabe muy bien que el sector no puede vivir.

Gracias.

La senyora vicepresidenta:

Gracias, señor Subiela.

Ahora pasamos al siguiente grupo parlamentario, el Grupo Podemos.

Señor Montiel, cuando quiera.

El senyor Montiel Márquez:

Buenos días.

Benvinguda, senyora Marco.

Moltes gràcies per la seua intervenció, pels seus aclariments.

La veritat és que jo volia en primer lloc agrair-li el treball que s'està fent.
És la tercera vegada que vosté compareix en esta comissió i la veritat és que allò que va dir el 2013, després al setembre i ara al novembre representa tot un procés que vosté ha anat desenvolupant.
I jo crec que ha fet una relació prou completa dels avanços que s'han fet en estos últims quatre mesos.

Celebrem l'inici de la recuperació del sector audiovisual valencià.
Celebrem també que a poc a poc s'estiga emplenant de professionals la radiotelevisió valenciana.
I jo crec que el calendari que vosté presenta de l'obertura de la web i la ràdio en desembre, crec que també s'acosta la data de la reobertura de radiotelevisió valenciana.

Nosaltres lamentem profundament que.
.
.
, estem a novembre, dins de dos setmanes serà l'aniversari del tancament per part del Partit Popular de la radiotelevisió pública valenciana.
I lamentem profundament el que han patit els extreballadors i el sector audiovisual per culpa d'aquella decisió terrible.
Lamentem que la ràdio i la televisió no puguen estar emetent abans d'eixe 29 de novembre.

Però, en qualsevol cas, jo crec que.
.
.
, m'agradaria que vosté ens tornara a dir -m'agrada sentir-ho- si tenim data per a la reobertura.
Crec que vosté va parlar del primer trimestre de l'any, va parlar de març.
Tal vegada si amb els avanços que ja s'han fet podríem anticipar una data més propera.

Em sorprèn.
.
.
, em resulta fins i tot divertit sentir a algú d'indignat.
Ve a la indignació amb molt de retard, no va vindre el 15 de maig del 2011, però ara ha vingut a la indignació i ens parla de coses molt curioses.
Passen sis dies, portem un retard de sis dies respecte del mandat legal per a l'aprovació del contracte programa.
L'únic mandat marc que es va aprovar per part de La Generalitat en la legislatura anterior va ser d'amagat en el 2012 mitjançant una disposició addicional.
I nosaltres, en canvi, tenim ara un mandat marc aprovat per unanimitat, que jo crec que és una.
.
.
, jo crec que és un motiu de satisfacció.

Té vosté, m'imagine.
.
.
Ens podrà aclarir quin és el calendari.
.
.
, si ha tingut reunions en el secretari autonòmic o en altre nivell del Consell per a ficar data per al contracte programa.
¿Quin és l'estat de les converses?
Ens agradaria saber si tenen vostés alguna previsió al respecte, perquè ens preocupa un retard de sis dies, però no voldríem que es convertirà en un retard de sis setmanes.
Per tant, m'agradaria saber-ho.

I, per últim, també m'agradaria que ens aclarira vosté com han.
.
.
Ha dit vosté que s'ha anat completant el cos directiu.
M'agradaria saber com s'ha produït eixe procés de selecció, si açò significa que s'han acabat els contractes d'assistències tècniques o tenen data per a acabar.

I també m'agradaria saber quina previsió té per a les primeres incorporacions, perquè ha dit vosté que n'hi havia 35 borses obertes i que estaven els processos d'avaluació en marxa.

Moltes gràcies.

La senyora vicepresidenta:

Moltes gràcies, senyor.
.
.
(Se sent una veu que diu: Â«Senyora presidenta.
Â») Perdone, perdone, senyor Bellver.

Moltes gràcies, senyor Montiel.

Dígame, que.
.
.

El senyor Bellver Casaña:

Sí.
Demane la paraula per a replicar, perquè s'estan contradient.
.
.

La senyora vicepresidenta:

¿Replicar al senyor Montiel?

El senyor Bellver Casaña:

Sí, sí, perquè s'estan contradient les meues declaracions.
Estem en una compareixença, senyora presidenta.
.
.

La senyora vicepresidenta:

A vore, no li he donat encara la paraula.
(Rialles) Gràcies.

Ara, senyor Bellver, té un minut per a fer una rèplica.

El senyor Bellver Casaña:

Moltes gràcies, senyora presidenta.

Estem en una compareixença de la directora general davant dels grups parlamentaris.
Els grups parlamentaris han de dirigir-se a la directora general i preguntar o interpel·lar a la directora general.
En el moment els grups parlamentaris facen referència a les meues declaracions ficant en dubte el que jo he dit, tinc el dret a poder -perquè aixina ho establix el reglament.
.
.
(Veus)

La senyora vicepresidenta:

Per favor, senyors diputats.

El senyor Bellver Casaña:

Jo, si em permeten, tinc el dret a poder contestar.
M'empara el reglament i és el que li estic demanant a la presidència.

La senyora vicepresidenta:

Ja han passat trenta segons.
¿Ja està?

El senyor Bellver Casaña:

No, no, estic explicant-li perquè vullc la paraula.

La senyora vicepresidenta:

No, ja li he donat la paraula.

El senyor Bellver Casaña:

No.
Vamos, ¡hombre!

Vosté no m'ha donat la paraula, vosté m'ha dit que podia parlar per a explicar què és el que estava demanant.
(Rialles)

La senyora vicepresidenta:

I ¿això no és donar-li la paraula, senyor Bellver?

Per favor, senyors diputats.
¿Això no és donar-li la paraula, senyor Bellver?

El senyor Bellver Casaña:

Senyora presidenta, si vosté coneix el reglament.
.
.

La senyora vicepresidenta:

I el conec.

El senyor Bellver Casaña:

.
.
.
jo demane la paraula, vosté em pregunta: Â«¿Per a què demana vosté la paraula?
Â» Jo li explique per a què estic demanant la paraula i vosté, a partir d'eixe moment, decidix si me dóna la paraula o no.
Estem en la primera intervenció i ara el que li estic dient és si em va deixar contestar.
.
.

La senyora vicepresidenta:

Li he dit.
.
.

El senyor Bellver Casaña:

.
.
.
a les al·lusions.
.
.

La senyora vicepresidenta:

Senyor Bellver, li he dit que contestara i vosté ha començat a fer el seu míting.

El senyor Bellver Casaña:

No, vosté ha dit que no tenia la paraula.
Que tinc la paraula.
.
.
Bé, ¡xica!
, el que vosté diga.

La senyora vicepresidenta:

Xica, no.
Senyora presidenta.

El senyor Bellver Casaña:

Senyora presidenta, el que vosté diga, sí.
(Veus)

La senyora vicepresidenta:

Senyor Bellver, li he donat la paraula i vosté ha dit perquè volia contestar, però ha passat pràcticament tot el seu minut dient per què volia contestar.
Vol.
.
.
Li queden encara dos segons que puc estirar perquè esta presidència.
.
.

El senyor Bellver Casaña:

Sí, li ho agraïsc.

La senyora vicepresidenta:

.
.
.
vol que ací es parle de tot.
A partir d'ahí, per favor, un poquet de respecte a tots.

El senyor Bellver Casaña:

Li ho agraïsc, senyora presidenta.

La senyora vicepresidenta:

Diga el que haja de dir i continuem amb la comissió.

El senyor Bellver Casaña:

Li ho agraïsc.

Mire, señor Montiel, el problema no es que pasen seis días o seis semanas.
El problema es que todas las decisiones que está tomando la dirección general lo está haciendo sin atender a ninguno de los criterios básicos que establece la legislación.
Y que la propia legislación, que usted conoce perfectamente porque ha redactado conmigo, la ley y el mandato marco establecen que los criterios básicos que deben regir las decisiones de la señora directora general son el contrato programa.

Y la directora general está tomando decisiones sin tener un contrato programa que dirija las decisiones que está tomando.
Eso es lo que estoy diciendo.
Y lo está haciendo con independencia de seis días o dos meses.
Y le digo más, la comisión que tiene que redactar… No es la señora Marco quien tiene que redactar esa propuesta…

La senyora vicepresidenta:

Ya no…

El senyor Bellver Casaña:

Quien tiene que redactar es la corporación valenciana…

La senyora vicepresidenta:

Vale, señor Bellver, ha pasado…

El senyor Bellver Casaña:

…y no existe todavía ni borrador.

La senyora vicepresidenta:

…concrete… su minuto.

El senyor Bellver Casaña:

Moltes gràcies, senyora presidenta.
(Veus)

La senyora vicepresidenta:

Ara.
.
.
(Veus) Señor Castelló, esta comisión la dirige la presidencia, por favor.

A ver, señores diputados, el señor Montiel ha hecho su intervención, el señor Bellver se ha dado por aludido.
He dado más de dos minutos cuando no tendría por qué haberlos dado, ¿vale?
Ahora le voy a dar al señor Montiel un minuto.
Pero esto no se puede convertir en un diálogo entre diputados, porque estamos en la comparecencia de la directora general.

Señor Bellver, si usted insiste en que el señor Montiel tiene que dirigirse a la directora general, todos, todos, también nos tenemos que dirigir a la directora general.
Ustedes en este caso.

Le voy a dar, señor Montiel, un minuto.
Pero, por favor, esto no puede ser un diálogo entre diputados.
¿Vale?

Muchas gracias.

El senyor Montiel Márquez:

Gracias, señora presidenta.

Yo no me voy a dirigir a ningún diputado.
Voy a intentar aclarar mi argumentación anterior para que me entienda la señora Empar Marco a la que me dirigía.
Y es que hay un mandato marco aprobado por unanimidad a diferencia de lo que ha ocurrido en la etapa anterior, que había un mandato marco aprobado de tapadillo mediante una disposición adicional en una ley que no tuvo ningún tipo de debate.

Este mandato marco establece las líneas generales de las directrices que le marca el parlamento a la radiotelevisión y a la corporación.
La ley dice en una disposición adicional que habrá seis meses para elaborar el contrato programa desde el mandato marco.
Han pasado seis días de ese plazo.
Habrá nueve meses.
Han pasado seis días de ese plazo.

Entonces, yo lo que digo es: quiero saber cuál es el estado de las conversaciones, si las hay, con el gobierno, sus representantes o con la corporación para saber qué calendario barajan para la aprobación.
Porque, seis días no me preocupan, seis semanas empezaría a preocuparme.

Muchas gracias.

La senyora vicepresidenta:

Muy bien, señor Montiel.

Y ahora, por favor, les pido a todos que en pro del trabajo sigamos nuestra comisión.

Tiene la palabra el portavoz del Grupo Compromís.
Senyor Ferri quan vullga.

El senyor Ferri Fayos:

Moltes gràcies, senyora presidenta.

La veritat és que si tots férem com fa el Partit Popular estaríem tot el dia debatent, perquè la veritat és que a nosaltres també ens ha nomenat i no per això vaig a demanar la paraula per al·lusions, perquè entenc que forma part del debat parlamentari.

Abans que res, senyora Marco, agrair-li la seua exposició i també el seu treball en la direcció general.
Des de Compromís no podem sinó començar per felicitar-la a vosté i també als membres de la corporació i al conjunt de la corporació per una notícia tan bona, com ho és, que des de fa uns dies, quan els valencians i valencianes sintonitzem la sintonia de la nostra ràdio pública, ja no trobem silenci sinó música de la nostra terra, música dels nostres autors, música en valencià.

Realment és emocionant viure un moment com este, perquè el que estem vivint és com la societat valenciana comença a recuperar un dret que li va arrabassar el govern del Partit Popular amb la seua majoria absoluta.

És emocionant perquè ens recorda tot el treball que hem estat fent ací en esta comissió, en estes Corts, amb la redacció de lleis i el mandat marc, i tot el treball que s'està fent per la corporació.
Té a bona part de la societat valenciana espentant per a recuperar el seu dret per a uns mitjans públics de qualitat.
Bona mostra d'això són eixes 340 aportacions de les quals vosté parlava, 340 projectes.

Per exemple, per contar alguna anècdota, estan els amics, amigues, els familiars que t'escriuen per a preguntar-te la freqüència, per a dir-te que s'escolta bé o que no s'escolta o que s'escolta malament, etcètera.
Per cert, ja m'han fet saber que al meu poble, a Canals, no s'escolta la sintonia.
Per tant, caldria ahí.
.
.
Ja ho sap vosté per a.
.
.
, apunte.
No arriba bé el senyal i que tenen moltes ganes d'escoltar la ràdio pública.

Per tant, vaja per davant la nostra enhorabona i la nostra alegria compartida amb l'àmplia majoria de la societat perquè es continuen donant passos per a recuperar el servei públic.
I sabem que és la primera fita de moltes que estan per vindre, com el començament de les emissions dels primers programes de la ràdio o el començament de les emissions de la televisió.

En relació a això, precisament m'agradaria fer-li algunes preguntes.
En la seua primera intervenció en esta comissió vosté va assenyalar la importància que era acostar-se al públic infantil allà on es trobara, allà on estiguera, per exemple a través d'aplicacions o tablets.
En la presentació de la imatge corporativa, vosté va anunciar que abans de finalitzar l'any es presentaria una web amb el contingut infantil.
Ens agradaria saber alguna cosa més sobre esta posada en marxa.
¿S'està desenvolupant alguna aplicació per al contingut infantil?
¿Quina és la previsió de la seua posada en marxa?

En eixa línia, també ens arribà la petició de molts ciutadans que volen escoltar les emissions en prova a través del streaming.
¿Està previst des de la corporació que s'habilite eixa opció?
Realment és una bona notícia que parla de com eixe públic té ganes i té.
.
.
que té unes altres pautes de mitjans de comunicació i que tenen moltes ganes de gaudir dels mitjans públics.

De fet, també cal agrair que hi haja.
.
.
n'hi han tantes ganes que hi ha col·lectius, hi ha tanta gent que anònimament està fent eixe streaming a través de les xarxes.
I jo vaig poder escoltar-la des de ma casa perquè jo no tinc ràdio.
.
.
, la ràdio.

I finalment també ens agradaria, si fora possible, conèixer amb major profunditat el calendari de la resta de fites que tenim per davant a tots els nivells de la seua gestió i en la línia del programa que ens va exposar en esta comissió.

Però, bé, des de Compromís també som conscients que hi ha un treball més de fons que no es nota, que no es vorà de seguida com és el de l'inici de les emissions, sinó que ha de perdurar en el temps.

I són quatre reptes els que va delimitar en la seua primera compareixença: donar veu als col·lectius socials, les polítiques d'igualtat, la imbricació amb la societat valenciana i, finalment, cooperar amb el sistema educatiu generant una comunitat infantil.

Ens agradaria conèixer com s'ha avançat en estes línies de treball i, fins i tot, si en l'experiència dels primers mesos es planteja algun repte addicional, al qual ja vosté.
.
.
, els qual vosté ja va dir i que haja detectat.

I, bé, per finalitzar reiterar que des de Compromís continuem i continuarem treballant per fer el nostre paper en esta comissió, que no és un altre que el control parlamentari.
Tenim molt clar el paper que ens correspon.
En esta comissió no som quinze directors generals ni quinze vocals del consell d'administració de la televisió, del consell rector, ni quinze presidents de la corporació.
Ací som quinze diputats i diputades que tenim marcades unes funcions en la llei que va aprovar estes Corts i que seguirem tirant endavant.

Per tant, a nosaltres ací ens tindrà per a facilitar l'inici de totes eixes emissions, per a iniciar allò que els valencians volen, que és que tinguem una indústria audiovisual potent, que ens estimen la nostra llengua (veus) i volem una televisió en la nostra llengua.

Moltes gràcies.

La senyora vicepresidenta:

Gràcies.

Passem ara al torn del Grup Socialista.

Té la paraula la portaveu, senyora Rosa Peris.
Quan vullga.

La senyora Peris Cervera:

Gràcies, presidenta.

Senyora directora, benvinguda una altra volta a esta comissió.

A més, vull agrair-li les explicacions que vosté ens ha donat.
Comparegué ací, si no em falla la memòria, a finals del mes de juliol.
Agost, més de descans i de vacances.
I, per tant, probablement estem parlant de dos mesos i mig després des de la seua última compareixença.

Ve a explicar vosté una cosa ací que vosté ho demana i que li ho han demanat, que és explicar la gestió al front d'aquesta societat des de l'última compareixença.
I crec que vosté ha explicat de manera clara i detallada les coses concretes, el dia a dia, la ficada en marxa d'una maquinària com esta empresa.

També crec, senyora Empar, que vosté té moltes qualitats, però, és clar, la de vident no; la de vident en el sentit de poder endevinar, dins d'una sol·licitud de compareixença àmplia, coses concretes.
Per tant, no se sufoque per això.

Nosaltres ens considerem satisfets en les explicacions que vosté està donant perquè ací no podem perdre de vista que estem arrancant, que estem ficant en marxa totes les peces fonamentals -algunes que probablement fins que no estàs dins no t'adones-, però no són més que tots i cadascun dels palillos que fan falta perquè un dia puguem tindre la tele i la ràdio.
I fan falta inversions de les quals vosté ens ha parlat, i fa falta personal.
En definitiva, fa falta tot el que vosté, de manera a priori, està ficat en marxa.

No trobe ni les dificultats.
.
.
, no trobe les dificultats o els problemes a allò que vosté ens està explicant.
Però, mire, esta compareixença ens permet conèixer de la seua mà el dia a dia d'este procés de ficada en marxa.
I crec que això és una bona notícia, perquè fa dos mesos i mig que vosté estigué ací i per als diputats i els grups polítics és molt important, sobretot perquè vosté ha reduït el termini de compareixença de l'anterior directora, que abans era de més d'un any a un període de dos mesos, dos mesos i mig, tres.
Amb la qual cosa, anem avançant en democràcia, anem avançant en transparència i, sobretot, permet a la ciutadania conèixer el dia a dia d'allò que estan fent, perquè, a més, no tenen res que enganyar.

Jo simplement dir-li que creiem que estan en la bona direcció.
És de veres que el sector audiovisual sempre en esta comissió i quan ens plantejàrem aprovar la llei.
.
.
senyora directora, és que la llei és de 2016, 2017 el mandat marc.
Anem a una velocitat raonable, però no estem parlant d'un model de l'any catapún chimpún, estem en tot un disseny que no té més de dos anys.

Sempre ens plantejàrem que el sector audiovisual de la Comunitat Valenciana era fonamental perquè havia sigut enfonsat.
I també sempre ens plantejàrem que un terç de la inversió del pressupost estiguera destinat a allò que era la producció externa.

A mi m'agradaria preguntar-li per eixe compromís i vaig a preguntar-li per una part molt petita d'eixe sector que està preocupat, que són els dobladors.
Estan preocupats perquè pensen que el pressupost que es va destinar és clarament insuficient i, senyora directora, pense que és clarament insuficient.

Sí m'agradaria que la directora, vosté, senyora Marco, ens poguera explicar o donar llum d'una part molt important del sector, que, a més, es dinamitzador de la nostra llengua.
Li demanaria, senyora directora, que tinguera en compte esta realitat.

Moltíssimes gràcies.

La senyora vicepresidenta:

Moltíssimes gràcies, senyora Peris.
(S'interromp la gravació)

La senyora directora general de la Societat Anònima de Mitjans de Comunicació de la Comunitat Valenciana:

Moltes gràcies per encoratjar-me a continuar.

Bé, el diputat senyor Bellver ha centrat les seues preguntes molt en concret pel contracte programa.
I el primer que li vull dir és que vosté coneix la llei millor que jo, perquè vostés la van crear i van fer també el conveni marc, el mandat marc.

A vore.
El contracte programa, jo també tinc molt d'interès que, quan més prompte es puga presentar i aprovar, millor, perquè deixarà les coses molt més clares per a tots, però, como vosté sap, no és responsabilitat d'esta directora general elaborar el contracte programa, sinó que ho és de la corporació, l'ha d'aprovar el consell rector i també el Consell.

Vull dir, vostés, si ho miren, la llei ho diu clarament (pausa): La corporació i el Consell participaran en l'elaboració.
.
.
, entre les funcions del consell rector, participarà en l'elaboració i aprovació del contracte programa amb el Consell, el Consell de La Generalitat.
Vull dir, no és que m'espolse la feina, perquè a mi m'interessa molt el contracte programa, però que sàpiga que no és el dia a dia de la direcció general, que té un àmbit més d'execució que no el del president de la corporació i del consell rector.

De totes maneres, com li dic, jo també tinc molt d'interès en que el contracte programa s'aprove el més prompte possible.
Tinc coneixement que sí que hi ha un esborrany en el qual hem participat tots els actors que hem de participar, perquè, clar, no sóc aliena al contingut d'eixe esborrany ni d'eixe contracte programa i hem estat mirant-lo i existix.
I, bé, està.
.
.
hem definit totes les parts, s'està parlant.
.
Tinc constància que ja n'hi ha hagut reunions amb el secretari autonòmic.
Vull dir, que això està en marxa.
I crec que n'hi ha una comissió del consell rector també per a elaborar el contracte programa.

Bé.
Respecte a la programació, doncs preparem programes que garantisquen el compliment de la prestació de servei públic, d'acord al model que establix la llei de creació: programes que garantisquen el debat democràtic i la lliure expressió de les opinions; que promoguen la participació; que garantisquen el principi d'igualtat i que transmeten una imatge no estereotipada d'homes i dones; que excloguen els continguts sexistes; que garantisquen els drets de les persones amb discapacitat; que ensenyen els diversos models de família.
Ho tenim molt present.

En definitiva, programes de proximitat amb continguts que interessen als valencians i les valencianes, que cohesionen, que mostren diversitat lingüística del valencià, d'entreteniment, però basats en criteris de formació i informació, en criteris que posen de relleu la nostra cultura, els nostres costums, la nostra manera de ser, la nostra manera d'enfrontar-nos amb el món, que ajuden a la coneixença dels pobles, dels nostres científics, escriptors, músics, esportistes.
.
.
Estem preparant programes que tot això ho posen de relleu, una programació que siga a la mida de tots i de totes.

Els he explicat que el departament de continguts i programació ha registrat més de 340 projectes de tot tipus.
Són de ficció, sèries d'animació, documentals, programes d'entreteniment, espais de medi ambient, de música, de cultura, de llibres, concursos, programes esportius, de pilota valenciana -n'hi ha algú-, programes infantils, d'animació, pel·lícules, contacontes.
.
.

Hi ha molt de talent a la Comunitat Valenciana, i això ho estem comprovant cada dia.
I hem de crear el nostre starsystem i això ho comprovem cada dia.
Busquem nous formats, busquem també formats que siguen transmèdia i que ens permeten tindre continguts per a les diverses finestres que obrim, per a consumidors i consumidores de totes les edats.

Els he explicat abans que una gran part dels contractes signats amb les productores van ser elegits per l'alt consell consultiu, com vostés ja saben, i, com els he dit, la producció elegida també per l'alt consell consultiu era molt variada.

Vigilem molt el contingut dels programes infantils.
Per a nosaltres eixe tipus de contractació és molt important; per això, un treball previ va ser la carta de valors.
És el futur, els infants.
I hem de donar totes les garanties que els arriben uns continguts que els entretinguen i els divertisquen, però també que els formen perquè siguen millors persones que nosaltres.

Ja els he comentat que també preparem programes esportius i com seran els espais esportius en les notícies.
I en eixe sentit, estem fent una prospecció de mercat per a oferir tot el que puguem dins de les nostres possibilitats, encara que a vosté, senyor Subiela, li moleste eixa paraula, però amb el pressupost que tenim i les inversions prèvies que hem de fer hem de calcular molt bé en el primer any com podem donar el servei públic en les millors condicions.
I li assegure que serà així.
A més, complirem com marca la llei: esports de base, esports tradicionals i esport femení.

Si em pregunten per programes concrets, doncs, tinguen vostés en compte que la programació també té un punt de confidencialitat, ¿no?
, pel tema de ser competents i la sorpresa eixa que s'ha de preservar perquè els programes també tinguen el seu impacte.

Les graelles de programació, no obstant, les ha d'aprovar -vostés ja ho saben- el consell rector, i així ho farem quan les tingam.
Ho aprovaran.
.
.
, les presentarem i suposem que les aprovaran.

I, de moment, som coneixedors de pràcticament la totalitat, llevat d'alguns pocs perquè la majoria són de l'alt consell consultiu i la majoria de persones que estan en el consell rector formaven part d'eixe alt consell consultiu.

Bé, vostés també han preguntat.
.
.
, el senyor Bellver ha preguntat per Jaume I, per la minisèrie Jaume I.
Doncs, sí, -a veure- jo també he conegut per la premsa això que vosté estava.
.
.
tenia entre les mans.
Bé, Mediapro és un empresa molt solvent que, per descomptat que té interessos ací.
I més ara, que s'obri el mercat d'À Punt, ¿no?

A través de València Imagina Televisió, que és l'empresa de Mediapro ací, efectivament, es va elegir un contingut estrella.
Per mi es un contingut estrella perquè és car i a més és una aposta important.
És una ficció històrica de molt de pes, és la conquesta de València pel rei Jaume I, que és un contingut de sis capítols de cinquanta minuts.
Està presentat en coproducció amb altres territoris de l'antiga corona d'Aragó.

A À Punt li agradaria liderar eixe projecte, ens agradaria liderar-lo perquè és un projecte potent, però el seu finançament depén de si esta productora, València Imagina Televisió, aconseguix la coproducció amb altres territoris i amb altres comunitats autònomes.

El consell rector va aprovar que només s'aportaria 1.
300.
000 euros si l'empresa aconseguia la resta del pressupost, que és de 4.
100.
000 euros.
Vullc dir, és un projecte molt potent.

L'última vegada que vam parlar amb la productora va ser en el mes de juliol, sobre este tema en concret, i estem esperant que ens responguen i que ens ensenyen les cartes de compromís amb altres televisions o amb altres entitats que puguen aportar-los eixa coproducció.

Llevat d'això, no hi ha ningun altre compromís.
Vosté parlava dels magazins.
M'estranya que vosté sàpiga que els magazins són per a Mediapro perquè no els hem valorat.
Estem en procés de valoració.
Sabem que Mediapro, sí, s'ha presentat als magazins, però la comissió d'avaluació està mirant tots els magazins, està estudiant-los i, per descomptat, encara no sabem a qui s'atorgaran els magazins de televisió.
El de la ràdio, vostés ja ho saben perquè ha eixit en premsa.

Vosté ha preguntat també quants contractes s'han signat, comptant els de l'alt consell consultiu, que ja li he dit que són.
.
.
crec que són una quarantena, crec que són exactament trenta-huit contractes, els que s'han signat, de moment.

Bé, crec que he contestat a la seua pregunta, però, si vol, li amplie.
De l'alt consell consultiu, perquè vosté ho tinga clar, també n'hi ha un altre contingut, que és per a València Imagina Televisió, un contingut que estava també en la nota de premsa que vosté estava mirant, que es diu Homenatges.
 És un producte de tretze capítols de cinquanta minuts que té un cost de 199.
000 euros, és una docusèrie; 199.
000 euros.
I això és el que tenim de Mediapro.

Bé.
El senyor Subiela me preguntava per les inversions tecnològiques, si ja s'han fet.
A vore, mire, avui mateix ja li dic que segurament s'adjudiquen les més importants, les de més cost.
Jo el que li puc dir -com que estan valorades i són públiques-, li puc dir que en el sistema de producció i edició, l'empresa més valorada és Telefónica Dalet.
El de la plataforma multimèdia és una empresa que es diu Crosspoint, la més valorada, se suposa que avui s'adjudicarà; i el contracte de documentació és per a l'empresa Servicios Integrales Unitecnic; i el contracte per a actualització dels sistemes de control central, l'empresa millor valorada també era Telefónica i l'adjudicatària de la multicontinuïtat ja sap vosté que és Datos Media.

Vull dir, de les cinc adjudicacions de més alt cost, que crec que sumen 4,8 milions, crec que sumen les cinc, s'han atorgat a quatre empreses, a quatre empreses diferents.
¿Val?

¡Ah!
, vosté me preguntava també per què el canvi d'edició.
Supose que se referia a Dalet.
(Veus) No sé, quan diu canvi d'edició, ¿a què se referix?
Supose que se referix a d'això.
(Veus) Bé, això no és un diàleg, ¿no?
Perdó (rient).
No sé, de vegades no conéixer el.
.
.

Bé, supose que se refereix a d'això.
Bé, vosté tinga en compte que nosaltres hem començat de zero.
El sistema d'edició, totes les llicències estaven caducades, no n'hi havia sistema d'edició, estaven caducades.
Fins i tot estaven descatalogades.
El sistema d'edició que n'hi havia en la redacció estava descatalogat, vull dir, que calia tornar a fer una licitació i una contractació nova.

Aleshores, s'ha estudiat en el mercat què és el millor, però encara així, ja li dic que es producte d'una licitació, en la qual s'han valorat totes les empreses que s'han presentat.
I podia haver sigut qualsevol, però sembla que la més valorada, i que s'adjudicarà hui, serà l'edició Dalet, que és una edició que nosaltres hem conegut en el mercat.
L'hem vist en altres televisions funcionant, funciona bé, integra molt bé els sistemes d'edició de la ràdio, molt bé, és la que realment integra això, la ràdio.

I, bé, jo crec que està molt ben valorada en el mercat.
Possiblement, tinga vosté raó que ací en l'estat espanyol, en Espanya, no n'hi han moltes televisions que la tinguen.
Està l'asturiana, crec que en Andalusia també està Dalet, però, bé, està funcionant bé; en altres llocs de fora d'Espanya està funcionant molt bé.
I aleshores, no li veiem cap problema, ¿no?

També vosté també ha preguntat per les obres de la redacció.
Bé, les obres s'han adjudicat per 300.
000 euros.
Això és una rebaixa del 23% respecte del que s'havia pressupostat.
Crec que vosté preguntava eixa necessitat, de per què.
Bé, reformar la redacció són necessitats organitzatives.
La manera en què es va a treballar a partir d'ara en el mitjà va a ser molt diferent a com es treballava en l'any 2013.

Ja els ho hem explicat moltes vegades, la redacció integrada, ¿no?
El flux de treball -perdó, però m'està jugant una mala passada la veu, (pausa i veus), sí, un caramel vindria bé-, el flux de treball serà diferent, serà molt col·laboratiu.
I això permetrà que es facen més coses amb menys persones, més hores de programació amb una varietat més gran d'informatius, ¿no?

Aleshores, eixa necessitat la teníem ahí.
A més, calia fer una inversió tecnològica en la redacció.
Com vostés saben, en l'edifici de Burjassot n'hi havien moltes coses que estaven obsoletes, l'antiga redacció també.
Vostés saben també que avui en dia es treballa amb dades, ja no tenim cintes, ni magnetoscopis, ¿no?

Les imatges de la televisió, el so de la radio, viatgen per un circuit de dades i estes dades han de circular a una determinada velocitat.
¿Val?
El cablejat que hi havia a la redacció (rient), el cablejat que hi havia a la redacció permetia circular a una determinada velocitat, però el que nosaltres implantem a la plataforma, necessitem que les dades viatgen a més velocitat.
Vull dir, que si hi havia quatre de velocitat, doncs ara estarem per damunt de sis.
I aleshores, necessitem canviar el cablejat que tenia molts i molts anys.

Això és una necessitat.
També és un motiu de sostenibilitat.
Se va a canviar tot l'enllumenat i es va a posar un sistema que va a suposar un estalvi energètic considerable.
No sé, és un lloc que necessita també la instal·lació d'un plató.
Perquè vostés saben que en les televisions més modernes, les últimes hores, les connexions, nosaltres volem que siga des del plató.
Per tant necessitem una redacció que es puga vore per la tele i que siga xula de vore, que tinga els seus elements estètics.
Aleshores, per això també és una de les raons per les quals es canvia.

Bé, són molts motius i molt variats.
Jo estic segura que no és despesa supèrflua, cap despesa supèrflua, ni cosmètica, sinó que és una adequació tecnològica que fa falta, pràcticament com totes les que estem fent.
Vull dir, que la redacció està en plenes obres.
.
.
(Veus i pausa)

Vosté m'ha preguntat també per la graella de televisió.
Sí, la graella de televisió, quan es pose en marxa, estarà al 100%, no anem a començar la televisió a poc a poc, sinó que quan comence, començarà al cent per cent.

El senyor Montiel també ha preguntat per les dates.
Jo ja els ho vaig dir, i jo procure no enganyar ningú.
Les dates de televisió van a dependre molt de la incorporació del personal, molt.
Està sent molt lent.
Si de cas, després, en l'altra compareixença que anem a parlar de les borses, parlem del tema de personal i de les subdireccions sobre les quals vosté ha preguntat, però està sent lent.

Per tant, a mi m'agradaria que fóra en el primer trimestre de 2018, i espere que siga així, però ja els dic que va a dependre molt, perquè s'està retardant molt més del què pensàvem, perquè és molta gent, s'han de valorar moltes coses i és molt lent.

Més preguntes.
¡Ah!
, vosté han preguntat també per les TDT, ¿no?
Ha preguntat també vosté.
Bé, des del primer moment hem tingut clar que els mitjans locals i els autonòmics formen part d'un mateix ecosistema mediàtic.
Això ho tenim molt clar.
Ho diu la llei, ho diu la llei de creació, ho diu també el mandat marc i formava part del meu projecte amb el qual em vaig presentar a la direcció general.

És per això, que el consell rector acaba d'aprovar un document, que desplega tot el model de relació que volem mantindre amb les TDT i amb les emissores municipals, sempre en el marc d'eixa aposta que tenim per la proximitat, per la vertebració territorial i pel valencià.

Nosaltres apostem per una entesa que siga cordial i productiva i convidem els mitjans locals a crear sinèrgies i a avançar en diferents àrees, sempre.
.
.
, totes i sempre amb vocació de servei públic.
I hem plantejat en este model diversos models de col·laboració, ¿no?
, un ventall de nivells de col·laboració, que van des d'intercanvis de continguts de ràdio i televisió, també producció i emissió coordinada d'informatius i programes esportius, producció i emissió coordinada d'esdeveniments -de qualsevol esdeveniment, en qualsevol poble o comarca-, producció conjunta d'obres audiovisuals i continguts específics per a les webs -que també pensem que pot ser productiu- i ús conjunt de recursos tecnològics i immobles.

Apostem per este model perquè pensem que permetrà a À Punt Media reflectir millor la pluralitat social i afavorir, com els deia, l'ús del valencià, i enriquir la presència de les diferents parles dels municipis i de les comarques.
Ens permetrà també a nosaltres ampliar els continguts i la procedència i evitar també, d'alguna manera, el centralisme informatiu.
També permetrà també crear sinèrgies entre la societat i els mitjans locals, permetent a les dos parts guanyar en qualitat en les retransmissions en directe o abaratir costos.
Són alguns dels beneficis.

Per tant, el model que nosaltres estem.
.
.
, bé, que s'ha aprovat i que està obert a les incorporacions que puguen fer les TDT i les emissores locals.
No és un model que vaja contra ningú.
Al revés, és una proposta per a guanyar conjuntament uns i altres.

Quan siga possible arribarem a acords amb la xarxa d'emissores.
Tenim una reunió programada per a.
.
.
crec que és la setmana que ve.
I també amb les TDT, està també programada eixa reunió.
I si no s'arriba amb les xarxes, se mirarà de fer convenis bilaterals amb les emissores.

Vosté m'ha parlat de.
.
.
, sé que vostés han proposat -i ho ha insinuat- de reservar un tant per cent del pressupost de À Punt per a les TDT.
Des del meu punt de vista, això és insostenible i no encaixa en la llei de creació.
Una cosa és intercanviar serveis o operar i crear continguts en conjunt.
I jo crec que una cosa molt diferent és fixar una quantitat de diners, que, en este cas, segons el que vostés proposen, serien uns 5 milions d'euros a empreses que moltes d'elles són del sector privat.
Jo crec que això no és conforme a llei ni tampoc és el model que proposem, que és col·laboratiu, però no d'eixe tipus.

Bé, al senyor Montiel ja li he dit que en la pròxima pregunta podem contestar el tema de les borses.

El senyor Ferri ha preguntat per si s'escoltarà en streaming i per internet.
Sí, quan estiga la web s'escoltarà la ràdio per internet i s'escoltarà a través de la web.

Les aplicacions per a la programació infantil tenim molt d'interés, però és una miqueta prompte.
Sense que s'haja incorporat el personal desenvolupar aplicacions és un poc complicat.
(S'interromp la gravació.
Veus)

De totes les maneres, li he de dir que les empreses, les productores, que estan venint a reunir-se amb nosaltres en moltíssimes ocasions, perquè ja els he dit que aquella casa està oberta perquè vinga tot el món i que se puga parlar i presentar projectes i xarrar.

I les productores han entés molt bé el tema este dels continguts transmèdia i hi ha moltes que ja presenten aplicacions o jocs interactius per a poder fer en estes futures aplicacions que tindrem.
Vull dir, que jo crec que això remourà un camp que serà també important en la nostra comunitat, perquè hi ha molta gent preparant eixe tipus de continguts.

També hi ha molts col·lectius que vénen preguntant per quina participació poden tindre en la programació de À Punt Mèdia, a tots els rebem, a tots, vull dir, tant si és un col·lectiu com Creu Roja, una entitat, o és un Cefire.
.
.
, qui siga.
Parlem en tots i se mira la forma en què se pot col·laborar.

La web serà un punt de trobada important, perquè hi ha moltes maneres i pot haver molts mecanismes per col·laborar per la web.
I, clar, amb el sistema educatiu això també serà molt important.
En la programació infantil s'intentarà mirar si hi ha algun tipus de programació infantil -s'està mirant ja-, que poden tindre.
.
.
, que d'ella se puga derivar unitats didàctiques i que això puga ser un material per a les escoles.
Vull dir, això anirà concretant-se, pensen vostés que estem arrancant.
Vull dir, que tot això ho tenim en el cap i anem fent, però una miqueta de.
.
.
, deixen-nos una miqueta de temps.

I, bé, la senyora Peris ha mostrat una preocupació que nosaltres també tenim, que és el tema del doblatge.
Vosté pensa que el pressupost és insuficient.
Nosaltres en esta primera etapa el vegem bé, adequat.
Coneguem la preocupació de les empreses de doblatge, perquè s'han reunit varies voltes amb nosaltres i hem estat parlant.

Esta setmana mateixa -que no siga hui, que no siga hui o demà- eixirà la licitació per al doblatge.
És la primera.
Anem a rodar en açò, vull dir, anem a vore com va a funcionar.
Jo pense que bé.
Vull dir, hem intentat que siga amb molts lots perquè hi haja moltes empreses que puguen accedir i que la faena de doblatge se repartisca.
I això és un interés perquè tot el món puga estar treballant, és un interés que tenim i ens preocupa bastant.

Efectivament, és un dinamitzador de la llengua el doblatge.
No solament el doblatge de ficció o de qualsevol producte audiovisual, sinó també en el tema de la publicitat, que el duem una mica més retardat, però també estem a punt de traure la licitació de la publicitat, perquè saben que nosaltres l'anem a externalitzar.

I aleshores, l'estem encaixant, està ja preparada.
Pensen que anem molt de pressa fent plecs de licitació i, bé, això està ahí també.
I jo crec que esta setmana, sinó la setmana que ve, també eixirà el plec de licitació de publicitat, que també té molt a vore amb les empreses de doblatge.

Sí, ens agradaria que el doblatge tinguera més pressupost, com tot, com tot, però anem intentant encaixar-lo conforme anem rodant i mirarem a vore si és pot augmentar en un moment donat.

Bé, més o menys crec que he contestat totes les preguntes.
Si n'hi ha alguna que no, m'ho fan saber, però crec que sí.

La senyora vicepresidenta:

Vale, pues si les parece.
.
.
Sí, a ver, primero iba a pedir… vamos a hacer un momento de pausa, un receso, para que la directora general pueda aclarar la garganta, ¿vale?
, y yo creo que no hay ningún problema.

Les pregunto: ¿Alguien quiere turno de réplica cuando iniciemos la sesión?
El Partido Popular; Ciudadanos, no; Compromís tampoco.
El Grupo Socialista, señora Peris, tampoco.
Vale.
Pues hacemos un receso ahora dos minutos, tres minutos e iniciamos otra vez la sesión.

Muchas gracias.

(Se suspén la reunió durant uns minuts)

La senyora vicepresidenta:

(Inoïble) … comisión, con las réplicas.
(Veus i rialles)

Tiene… A ver, señores diputados y señoras diputadas, retomamos la comisión con el turno de réplicas.

En primer lugar, el Grupo Popular.
Cuando quiera, señor Bellver.

El senyor Bellver Casaña:

Sí, moltes gràcies, senyora presidenta.

En primer lloc, demanar disculpes si he interferit en el bon discórrer del debat.
No tornarà a ocórrer, (la vicepresidenta diu: Â«Molt bé.
Â») senyora presidenta.

Senyora directora general, senyora Empar Marco, clar, si sabem que el contracte programa no l'ha d'aprovar vosté.
El que estem diguent és que vosté està prenent decisions que no li corresponen.
Perquè moltes de les qüestions que vosté està decidint -i vaig a ficar algun exemple d'allò que s'ha parlat ací hui- no ho ha de decidir vosté, ho ha de decidir el contracte programa.

Mire, ací s'està.
.
.
I diu vosté: Â«Estamos tomando las decisiones para garantizar el cumplimiento de la prestación del servicio público.
Â» Pero es que las decisiones para garantizar el cumplimiento de la prestación del servicio público tienen que estar, negro sobre blanco, en el contrato programa.
I això no ho diu Jorge Bellver ni el grup parlamentari, ho diu la normativa que hem aprovat tots mosatros.
I eixe contracte programa, que hauria d'estar regint totes les decisions que vosté està prenent no existix.
I vosté les prendrà, m'imagine, en les millors de les intencions i seguint els criteris que vosté entenga, però no els que estan establits en la norma.

Mire, i li vaig a ficar alguns exemples de què està passant hui ací.
Ací s'està parlant del percentatge.
.
.
Jo li vaig plantejar al secretari autonòmic de comunicació, li vaig dir: ¿vosté voria bé que un percentatge del pressupost de la nova radiotelevisió valenciana anara a convenis de col·laboració en les TDT i ràdios privades?
I me digué: Â«Sí.
Â» I jo ho vaig plantejar i ho vaig a plantejar en la proposta de pressupostos, que un 10% del pressupost de la radiotelevisió valenciana es destine a acords de col·laboració.
Però això ho ha de dir el contracte programa; no ha de dir vosté: a mí no me parece bien que haya contratos de colaboración con las TDT porque no tenemos presupuesto, o pel que siga.
Però és que vosté no ho ha de decidir.
I ja sé que vosté no té la culpa, però ho està decidint vosté.

De la mateixa forma, quan estem diguent.
.
.
, li estan preguntant: ¿qué porcentaje.
.
.
?
Los dobladores.
Los dobladores, claro, es que están quejándose, y hay que destinar dinero.
 I vosté diu: Â«Es que, claro, no tenemos dinero.
Â» Però és que el mandat marc diu, respecte al contracte programa, en la lletra jota: Â«La proporción de financiación que la corporación debe destinar al doblaje debe fijarse en el contrato programa.
Â» Que no ho ha de decidir vosté, i ho està decidint vosté.

És que m'agradaria que entengueren què estic plantejant.
És que vosté està prenent decisions que no li corresponen.
Vosté està prenent decisions que han d'estar aprovades en un contracte programa entre el Consell i la Corporació Valenciana de Mitjans de Comunicació i que ha d'estar aprovat ací; han de tindre coneixement d'eixe contracte programa els grups parlamentaris, prèviament a la seua firma.
I és que n'hi ha una comissió, que està en estos moments creada per a redactar, però que no tenen ni esborrany; han tingut una reunió.
Bé, excepte que li estiguen amagant a eixa comissió algun esborrany.

Però en la comissió que ha de redactar el contracte programa no tenen ni tan sols esborrany, senyora Marco.
És que és extremadament greu el que estic diguent.
És que vostés estan actuant sense tindre l'empara de la normativa que establix la legislació i el mandat marc, la llei i el mandat marc.
Però, bé, pareix que açò no li preocupa a ningú, només me preocupa a mi.

Però li he fet jo deu preguntes de quins criteris està seguint a l'hora de prendre les decisions, i vosté no m'ha pogut contestar.
Clar, perquè per a vosté el més còmode haguera sigut -que és el que hauria de ser- és que: Â«Mire, aquí está el contrato programa y todos estos criterios que están establecidos en el contrato programa son los que yo estoy siguiendo.
Â» Però, com no té el contracte programa aprovat, usted está siguiendo el criterio que li pareix a vosté.

Li he preguntat també, senyora directora general, quantes persones n'hi han contractades en la radiotelevisió valenciana i quantes d'elles, de les persones que ja estan contractades en este moment, són extreballadores del grup Radiotelevisió Valenciana.

I, per últim, senyora Marco, m'agradaria que em poguera passar, o que poguera tindre una compareixença en esta comissió per a donar comptes de totes les contractacions que estan fent vostés respecta a.
.
.
, bé, doncs, a continguts.
Vosté m'ha parlat de Jaume I.
.
.

La senyora vicepresidenta:

Señor Bellver, vaya acabando.

El senyor Bellver Casaña:

.
.
.
-sí, acabe enseguida-, i diu: ha de vindre finançament de fora.
L'Ivac, en els pressupostos que estem tramitant en estos moments, té una partida que diu: para financiar miniseries.
Jo espere que esta no siga una trampa del Consell per a finançar, en diners públic, per una altra banda, eixe finançament que vosté crec ha dit que no té de donar la corporació.
¡Home!
, si la corporació dóna 1,3 i, a través de subvencions públiques de l'Ivac aconseguixen més finançament, ¡home!
, a la millor sí que podem mantindre esta qüestió.
.
.

La senyora vicepresidenta:

Senyor Bellver.
.
.

El senyor Bellver Casaña:

.
.
.
que no només a este grup que eixia en la notícia se li està premiant amb magazins matinals o vespertins, sinó que també s'estaria, en este cas.
.
.

La senyora vicepresidenta:

Senyor Bellver.

El senyor Bellver Casaña:

.
.
.
premiant en subvencions directes de l'administració pública.

Moltíssimes gràcies, senyora presidenta.

La senyora vicepresidenta:

A vore, ¿no havíem quedat que anaven a facilitar el debat?
Les preguntes totes, però les reflexions estaven fora de temps ja, molt fora de temps.

Senyor Subiela, és el seu torn.

Moltes gràcies.

El senyor Subiela Chico:

Gràcies, presidenta.

Señora Marco, mire, cuando usted habla de que el presupuesto es escueto o es dentro de la medida de nuestras posibilidades, no me molesta.
Diferenciemos.
A mí no me molesta que usted diga eso, a mí me preocupa, que es diferente.
A mí me preocupa que esa sensación que hay siempre de que su proyecto, que es el que ha sido seleccionado para aplicarse aquí, en la Comunidad Valenciana, necesite más del presupuesto que hay destinado, porque es la sensación que da.
Porque siempre se está quejando de lo mismo y da la sensación de que, con el presupuesto que se le ha asignado -y sigo insistiendo que no me parece pequeño-, no se puede aplicar el proyecto que se ha seleccionado, que es el suyo.

Cuando usted dice que tiene que calcular bien cada gasto, estoy de acuerdo con usted, pero es que eso hay que hacerlo siempre, tenga el presupuesto que tenga.
Y no creo que haya que calcular bien porque haya un presupuesto pequeño, porque, primero, que no es pequeño y, segundo, que creo que esa tiene que ser la política que se utilice siempre y no la que se ha utilizado hasta hace… hasta ahora, en la anterior televisión.

Yo le he preguntado por el precio de…, o sea, por las obras en la redacción, porque yo no sé si usted tenía previsto que yo me quejara sobre ese gasto, pero yo no he cuestionado el gasto en la redacción.
Desde el principio, se sabía que su proyecto incorporaba una redacción abierta y que había que gastarse ese dinero.
300.
000 euros es mucho, sí, ya.
Pero, bueno, cierto que no lo he cuestionado.

Me alegro de que hayan cambiado de idea o, por lo menos, al final se aplique la idea de empezar con la graella al cent per cent, ¿no?
Creo que es una buena decisión, porque sí que es cierto que, en algún momento, aquí ha habido grupos, ha habido pensamientos de que había que empezar poco a poco y en horarios diferentes.
Creo que eso era un error y me felicito de ver que al final va a ser con una parrilla al cien por cien.

Y sobre Jaume I también quería preguntarle yo, porque usted ha dicho que, bueno, hay, digamos, reservado 1.
300.
000 euros para esa miniserie y que están esperando que conteste la productora, a ver si consigue la otra parte de la coproducción.
Yo quisiera preguntarle hasta cuándo se va a esperar a esa productora, hasta cuándo se va a reservar ese 1.
300.
000 euros que podrían estar destinándose a otras producciones.
¿Hay algún acuerdo?
¿Hay alguna fecha?

Y termino con el tema de las TDT.
El proyecto que usted me ha descrito aquí de las TDT lo compartimos al cien por cien desde Ciudadanos, cien por cien.
Lo que no me acaba de convencer es que eso, al final, se reduzca a una entesa cordial.

Nosotros hemos propuesto aquí que en el contrato programa, que tendremos que debatir en la próxima comisión, se destine entre un 5 y un 10%.
Estamos hablando de entre dos millones y medio y cinco.
Pero es que tiene que haber…, es que, aparte de la entesa, tiene que haber un presupuesto.
Porque usted dice: Â«Claro, tenga en cuenta que, ¡ojo!
, hay empresas privadas en las TDT.
Â» Ya, ya.
Y las productoras a las que están ustedes contratando la programación, ¿qué son, empresas públicas todas?

Usted ha hecho aquí una relación… -y, encima, que yo comparto y que yo creo que es lo mejor que se ha dicho aquí hoy-, de toda la relación de puestos de trabajo que se han creado cuando ustedes han contratado esa programación.
Pero es que, para que se creen esos puestos de trabajo, hay que inyectar dinero.
Y las TDT también son parte de ese sector audiovisual, pero, sin dinero, no van a poder crear empleo.

Entonces, ¡ojo!
, lo único que nosotros pretendemos es que… estamos de acuerdo con ese proyecto que ustedes tienen, pero entesa cordial, no; entesa cordial i diners.

Gràcies.

La senyora vicepresidenta:

Gracias, señor Subiela.

Ahora, la directora general tiene cuatro minutos para contestar.

Cuando quiera, señora Marco.

La senyora directora general de la Societat Anònima de Mitjans de Comunicació de la Comunitat Valenciana:

Efectivament, no tenim encara contracte programa.
Però, en qualsevol cas, totes les decisions que se prenen -i això els ho assegure- estan emmarcades en les directrius de la llei de creació i en el mandat marc.
I això crec que és -vostés ho coneixen tant o més que jo-, és suficient com per a tindre uns criteris sòlids i contundents.

Vull dir, crec que la llei emmarca molt bé -i, a més, els ho he contat- quins són els criteris de programes, com han de ser.
.
.
Vull dir, efectivament, quan tingam el contracte programa podrem parlar de percentatges, podrem parlar de.
.
.
Però ja avancem cap ahí.

Vull dir, que no estem prenent unes decisions ni partidistes ni governamentals ni res d'allò que vosté ha dit, senyor Bellver.
Són decisions professionals -i això li ho assegure-, que són professionals, que no vénen condicionades absolutament més que per a l'avaluació professional de les persones que estem treballant allí i no ens deixem dur absolutament per cap altra cosa.
I ja sé que és una qüestió de confiança, però.
.
.

Del tema de les TDT, efectivament, no es tracta solament d'entesa cordial, però ja està bé que hi haja una entesa cordial, no anem a començar a bufetades, ¿no?
Vull dir, que clar que ha de ser una entesa cordial.
Però una cosa és intercanviar serveis, una cosa és intercanviar serveis -que per descomptat que es pagaran eixos serveis, ¡faltaria més!
- i una altra cosa és tindre una quota fixa en les TDT.

Però, bé, ja li dic que és la meua opinió i que això, com vosté diu, ha d'estar inclòs en el contracte programa o on haja de ser.
Però la meua opinió és eixa, vull dir, que hi ha d'haver pagament de serveis i ha de ser una cooperació i ha de ser una entesa cordial.
Però una quota fixa jo, personalment, no crec que s'ajuste al model que vostés aprovaren.

Respecte a Jaume I, estos diners de la minisèrie de Jaume I són una decisió de l'alt consell consultiu en la minisèrie.
Per tant, són dels 26 milions que se passaren de 2016.
Vull dir, que són.
.
.
I, efectivament, s'hauria de signar eixe conveni abans que acabara l'any, eixa decisió s'hauria de prendre abans que acabara l'any.
I no són coproduccions de dins de la Comunitat Valenciana, d'entitats de dins, sinó coproduccions amb altres televisions i altres entitats de fora del territori.

Per tant, ha de participar Aragó, crec que participaran les illes -no ho sé- i participarà també la televisió catalana.
Vull dir, que no solament.
.
.
, la coproducció no és d'ací tot.
Eixos quatre milions i escaig han d'eixir d'altres comunitats autònomes.

Aleshores, si s'aconseguix completar el pressupost, serà perfecte, perquè ja els dic que jo crec que À Punt hauria de liderar eixa minisèrie, me pareix molt interessant.
Nosaltres l'hem estudiada.
I, bé, fa ganes quan la lliges de dir està bé, perquè n'hi ha molts actors, n'hi ha un moviment del sector audiovisual molt gran al voltant d'eixa sèrie.
Si s'aconseguix el pressupost, serà fantàstic; i, si no, doncs, ho lamentarem molt.
I ja està.

Bé, de les contractacions, si de cas, en parlem ara, però n'hi han onze persones contractades, senyor Bellver, en la societat, de les quals crec que quatre o cinc no són de l'antiga RTVV.
I això.
.
.
Sí, jo crec que.
.
.
(S'interromp la gravació)

La senyora vicepresidenta:

Moltes gràcies.

Val, doncs hem acabat en el punt dos.

Compareixença de la directora general de la Societat Anònima de Mitjans de Comunicació de la Comunitat Valenciana, senyora Empar Marco Estellés, per a explicar la configuració de les llistes provisionals de les persones admeses en les borses de treball de la nova radiotelevisió pública, acordada per la comissió en la reunió del 16 d'octubre de 2017 (RE número 76.
682)

La senyora vicepresidenta:

Passem al punt tres de la comissió, que és la compareixença de la directora general de la nova radiotelevisió valenciana, Empar Marco, per a explicar la configuració de les llistes provisionals de les persones admeses en les borses de treball de la nova radiotelevisió pública, acordada per la comissió en la reunió del 16 d'octubre i a petició del Grup Parlamentari Ciudadanos.

Quan vosté estiga, li passe la paraula.

La senyora directora general de la Societat Anònima de Mitjans de Comunicació de la Comunitat Valenciana:

Bé.
(Tus) Ara sí que serà més greu.
Gràcies, presidenta.

Bé, passe a respondre la sol·licitud del Grup Parlamentari Ciutadans, en relació a les llistes provisionals de persones admeses en les borses de treball, per a posar en marxa els mitjans públics valencians.

Des del mes de juliol passat, la corporació valenciana de mitjans ha obert el procediment per a resoldre tres borses per a cobrir llocs en la societat anònima de mitjans de comunicació.
Dos d'elles és per dotar la societat dels càrrecs de subdirecció i caps de servei i l'altra és la que té com a finalitat cobrir els llocs de treball de les trenta-cinc categories creades en la societat.

Els parlaré primer de la borsa general de les trenta-cinc categories, que es va obrir el passat 4 de setembre.
Es tracta de les persones professionals que han de cobrir els llocs de treball de manera provisional, fins que es convoque un concurs-oposició.
La llei de creació de la corporació contempla que, per a posar en marxa els mitjans de comunicació, es faran contractes temporals, i és el que estem fent i el que es farà.

També diu literalment la disposició transitòria novena: Â«Aquestes contractacions temporals es portaran a terme mitjançant una borsa de treball pels mèrits on, a causa de les necessitats d'agilitat en la posada en marxa, es valorarà com a mèrit diferenciat haver treballat en l'antiga RTVV, i l'antiguitat i el fet que s'haguera accedit al lloc mitjançant procés selectiu.
Â»

Fins ací la literalitat.
I és això el que estem fent en la societat anònima de mitjans, buscant el consens dels sindicats i també l'aprovació del consell rector, que és el que vam fer.

Bé, responc a través de vostés, si em permeten, a l'afirmació reiterada, que s'ha dit en nombroses ocasions, que només els extreballadors de RTVV podran accedir a treballar als nous mitjans.
I responc per dir-los que al meu parer això no és cert.
I els explicaré per què.

Durant estos mesos hem elaborat la relació de llocs de treball, una relació pública i aprovada pel consell rector, pels sindicats i per la conselleria d'hisenda, pel sector públic.
Es tracta d'una relació de llocs de treball feta amb criteris de funcionalitat propis d'una empresa de comunicació moderna.

Per tant, alguns dels oficis que hi havia en la radiotelevisió creada en l'any 1984 han desaparegut, i n'han aparegut de nous, de molt nous alguns, tant, que hem hagut d'ajustar estos perfils als estudis reglats que s'estan implantant en els últims anys.

I haurem de treballar també amb les universitats de cara a futures proves d'accés, de selecció, de quines són les titulacions que responen als perfils demandats.
Si volem uns mitjans moderns, doncs hem d'incorporar oficis nous.

Només que vostés fullegen la relació de llocs de treball trobaran, com ja els vaig dir en l'altra compareixença, que hi ha experts en xarxes socials, SEO mànager, redactors audiovisuals ENG, assistents social mèdia, periodistes experts en dades, gestors de continguts, enginyers experts en aplicacions, productors executius.
A tots se'ls demana formació específica en estes disciplines, i a alguns també se'ls demana experiència.

Amb açò no volem discriminar cap col·lectiu ni afavorir cap col·lectiu.
L'únic que volem des de la direcció d'À Punt és complir la llei i confeccionar una plantilla de treballadors i treballadores que estiguen il·lusionats, capaços de posar en marxa estos mitjans de comunicació públics amb el model que volem establir i, al mateix temps, amb el desig que hi haja un equilibri, com sempre els he dit, un equilibri entre l'experiència i la renovació.
Que tot el personal que accedixca es crega el projecte, que tot el món reme en la mateixa direcció per fer tot allò que hem explicat en la intervenció anterior.

Miren, no ha entrat encara cap treballador a la societat, tret d'una part de l'equip directiu.
És un procés que, malauradament, està sent molt lent, i ara els explicaré per què.
Però de la trentena de persones que s'ha incorporat a la corporació, bàsicament gent de l'àrea jurídica, econòmica i de recursos humans, un terç no formaven part de l'antiga RTVV.

Les places han de complir uns requisits de titulacions, de mèrits, i de vegades ni les titulacions ni els requisits són els mateixos que en la dècada anterior.
El procediment en les borses de la societat està encara en els seus inicis.
Tot està per passar.
Per la meua part, jo preferiria no traure conclusions abans de temps.
Esperem que s'incorpore el personal i després.
.
.

I és lent el procediment i no ens agradaria que fóra així, perquè té moltes conseqüències, però els procediments són garants del compliment de les lleis, i tenen els seus terminis, vostés ja ho saben.
Mentres, nosaltres intentem accelerar al màxim tot el que està en les nostres mans, però no és fàcil.

L'autobaremació és el procés que s'usa en algunes de les borses de treball de La Generalitat, quan es preveu una concurrència massiva d'aspirants.
Requerix la col·laboració dels serveis tecnològics i informàtics de l'administració, perquè d'ells depén l'elaboració i la posada a disposició d'un formulari que ompli cada aspirant.

És per això que es necessita una comissió avaluadora que comprova, amb els papers que presenten els concurrents que tot el que s'ha dit en l'autobaremació es correspon amb la realitat.
I és per això que una volta fetes les comprovacions, l'ordre de puntuació de les llistes inicials pot variar.
De fet, ja ho veuen que varia.

Perquè en un exercici de transparència, nosaltres publiquem cada una de les fases.
Publiquem l'autobaremació, publiquem les modificacions, publiquem els canvis en l'ordre que ocupen els aspirants, publiquem els motius de les exclusions, en cas que hi haja.
Tot es publica en temps i forma.
Jo, perdone, però trobe molt humà que les persones tendixquen a avaluar-se una miqueta a l'alça.

També trobe molt humà que es produïxquen errors a l'hora d'omplir els formularis.
I trobe que és molt necessària eixa comprovació que fan les comissions formades pels funcionaris de La Generalitat.
Els candidats són citats a aportar la documentació que acrediten els requisits, els mèrits i l'experiència.
I els funcionaris comproven que tot està en ordre i que no hi ha errors.
I tot això, complint els terminis que marca la llei per presentar la documentació, per presentar les al·legacions, etcètera, etcètera.

Vull dir, que és lent per tot este procediment, que són centenars les persones que han concorregut a les borses.
Hi ha 11.
527 sol·licituds, i a tots se'ls ha de donar oportunitats.
El procediment és garantista, però, com els dic, és lent, i sabem que, si no tenim plantilla, doncs no podem emetre quan voldrem.

Els parlaré ara, senyories, de la borsa de la societat anònima de mitjans per a cobrir una part de les places -o totes les places, però ho hem fet escalonadament-, per a cobrir les places de subdirecció i caps de servei.

En la compareixença del 24 de juliol m'acompanyaven la directora d'informatius, el director de continguts i el director de tecnologia i explotació, que acabaven de prendre possessió dels seus càrrecs.
Són tres alts càrrecs elegits per la seua capacitat, experiència i professionalitat, i complint el Decret 95/2016, de 29 de juliol, de regulació, limitació i transparència del règim del personal directiu del sector públic instrumental de La Generalitat.
Avui també m'acompanyen.

I encara seguint amb este organigrama, hi ha diverses subdireccions que ocupen les persones que han d'executar les decisions que es prenen en el nivell de l'alta direcció, com en totes les empreses, absolutament com en totes les empreses.

I com en totes les decisions que he pres fins ara, la designació s'ha fet segons el que marca la llei, sempre la llei.
A mi no m'agrada fer les coses d'una altra manera, ja ho aniran comprovant.
No hem fet res diferent del que fa la resta de l'administració pública, perquè és el que preveu la Constitució espanyola i l'Estatut bàsic de l'empleat públic.

Este procediment l'han utilitzat altres organismes de La Generalitat i de l'administració local, és el que usen.
Un sistema, per cert, que s'anomena de lliure designació.
Vostés ho saben ja.
Lliure designació no significa a dit, significa lliure designació.
I, els torne a dir, senyories, que este sistema garantix la transparència i millora l'objectivitat en la designació d'estos càrrecs respecte a com es feia en temps passats.

A mi no m'agrada referir-me al que es feia en l'antiga RTVV, però de vegades és inevitable fer comparacions, tant en el procediment d'elecció com en la xifra d'estos càrrecs.
I això de la xifra em referiré després.

Com els deia, en temps passats, la designació era arbitrària, es feia sense cap tipus de requisit.
Això sí que es deia a dit.
El procés que nosaltres hem posat en marxa i que encara no s'ha acabat es basa en el compliment d'uns requisits mínims, uns requisits que són la titulació, les aptituds personals, les competències, l'experiència, etcètera.

També es basa en uns mèrits.
Igual que es fa en les altres borses de treball, en esta convocatòria per a llocs directius, es permet la lliure concurrència.
S'ha obert una convocatòria, s'han donat uns terminis d'inscripció i s'ha presentat qui ha volgut.

Hi havia un barem, el mateix barem que es va aplicar en les borses generals i que té en compte la disposició transitòria novena de la Llei 6/2016, de creació de la corporació.
Es demanaven uns requisits i uns mèrits, com vostés ja saben.
Això, senyores i senyors diputats, no només no aguanta cap comparació a com es feia en l'antiga radiotelevisió valenciana, és que a més seguix els passos marcats per la llei.

I continue explicant-los en què consistix la borsa.
La borsa s'ha fet en tres fases: l'autobaremació, la memòria i l'entrevista personal.
Ja els he explicat anteriorment com funciona l'autobaremació i com els funcionaris de La Generalitat que formen part de les comissions d'avaluació i a qui els hem d'agrair la seua faena, comproven la documentació, resolen les al·legacions i modifiquen tot allò que s'ha de fer i després es publiquen cada un dels passos de la gestió que la borsa requerix.

Per això, allà on molts veuen mans negres, manipulacions i altres incorreccions, com hem vist publicat, no hi ha res més que la capacitat correctora de l'administració, no hi ha res més que funcionaris en una comissió que vetlen perquè el procés es faça de manera correcta.

A banda d'estos requisits i mèrits que s'havien de comprovar amb la documentació aportada, als aspirants se'ls demanava que presentaren una memòria de cinc pàgines, on expliquen per què volen ocupar eixe càrrec de responsabilitat, quina és la seua aportació al projecte, com organitzarien el seu departament en els casos que tocava i quin tipus de programació oferirien en els casos que eren places que ho requerien.

Finalment, els candidats millor situats s'han de sotmetre -perquè ja els dic que n'hi ha una altra borsa oberta- a una entrevista personal on han d'explicar el projecte i han d'aportar el currículum.
Els criteris per a elaborar la memòria es van fer públics en la convocatòria publicada al diari oficial de La Generalitat.

En la base cinquena es descrivien els elements que constituïen la memòria.
Deia: estudi relacionat amb el contingut funcional del lloc, les seues característiques, condicions, mitjans necessaris, pla d'organització i treball, projecte de millora organitzativa o funcional i totes aquelles qüestions que es consideren d'interés o d'importància.

Són els elements que després va avaluar la comissió corresponent.
És a dir, posteriorment s'ha fet públic en el lloc de la web de la corporació el detall d'estos elements amb la distribució de la puntuació total i amb els apartats per a facilitar el treball de la comissió i per a coneixement dels candidats i candidates.

Bé, vull insistir que els criteris que s'han avaluat són els que es publicaren al diari oficial de La Generalitat.
I el que s'ha fet després és simplement un desglossament amb la puntuació d'estos elements.
Però és un desglossament, es van puntuar ja, es van ja detallar en la convocatòria.

Tant la memòria com l'entrevista l'avaluarà.
.
.
l'avalua una comissió formada per personal intern.
Hi havia una comissió titular presidida per la directora amb un directiu com a vocal i la directora d'administració com a secretaria.
I una comissió suplent presidida per una directiva, amb un directiu com a vocal i el secretari del consell rector com a suplent.

Este sistema es així perquè totes les persones, com vostés saben, tinguen la possibilitat d'absentar-se en cas d'amistat o enemistat o per causes de faena o causes imprevistes.
I això es va fer així i està reflectit en les actes de les reunions.
Este ha sigut el procediment i així s'ha fet recentment per a dotar-nos d'alguns càrrecs que, com els dic, pel volum i pel volum de faena que nosaltres també tenim, que és molt, els hem tret de forma progressiva.

Com saben vostés, perquè formen part de la comissió que la va elaborar, la llei de creació no preveia en cap dels seus apartats cap mecanisme per a la selecció i la incorporació del personal administratiu ni de gestió necessari per a posar en marxa els mitjans.
Ja els ho vaig dir en la primera compareixença, crec que en la segona i els s'ho recorde en la tercera.

També en la huitena planta, en aquell moment, en la huitena planta de Burjassot hi treballaven el president, el secretari del consell rector i la directora general.
Ningú més, ningú més va poder posar en marxa aquella maquinària, si no s'hagueren fet els contractes de prestació de servei, que així ho va entendre el consell rector i no va posar cap objecció.
I per això es van contractar professionals de diferents àrees per a poder impulsar el llançament de l'empresa.

I sí, algunes d'elles, d'estes persones, eren de la meua confiança que van acceptar quan van conèixer a fons el projecte que pretenia alçar.
Totes, totes, amb una experiència demostrada en l'àrea que havien de gestionar.
Entre alguns dels contractes hi havia persones que ni tan sols jo coneixia, però que responien al perfil que demandava la situació.
Les vaig anar a buscar al sector de l'audiovisual perquè pensava que eren les més adequades per a posar en marxa els ciments de l'empresa pública de comunicació que volem que siga À Punt.

I vaig triar els millors.
Vaig triar els millors, com s'ha demostrat, perquè van ser les persones que van superar amb escreix les proves que els he descrit.
I perquè estan treballant a destall per a començar les emissions.

Jo espere que amb estes explicacions hagen vist quin és el procediment.
Jo els pregue que no posen en dubte ni la capacitat de les persones elegides ni la transparència del procés, perquè crec que ha sigut transparent.
Ni tampoc m'agradaria que posaren en dubte la faena dels treballadors públics de La Generalitat, dels funcionaris, perquè han dedicat moltes hores, moltes hores i amb molta dedicació per a complir tots els terminis.

La xifra, la xifra dels càrrecs públics.
I vosté, senyor Subiela em dirà: Â«No li l'he preguntada.
Â» Però ja m'avance.
El consell rector va aprovar un organigrama que contemplava 34 càrrecs, comptant des de la direcció general fins a l'últim cap d'àrea.
Fins a -diguem- el que en l'administració correspon als caps de secció.
34 persones en una empresa que comptarà amb una plantilla de prop de 470 persones.
.
.
Bé, ahí ho deixe.

No més a tall d'exemples diré que l'organigrama de la directora general, la senyora Rosa Vidal, elaborat després d'un ERO que va despatxar 1.
000 treballadors i que es va quedar amb una plantilla de vora 600, tenia des de la directora general fins als caps d'àrea 96 càrrecs directius.
Triplicava la xifra que tindrà la societat, que tindrà ara À Punt.

Bé.
I els he de dir, senyors i senyores diputats, que 34 persones per a mi és un bon equip.
El trobe ben dimensionat i a la vegada és eficaç, amb una divisió de les tasques i de la càrrega de treball equilibrada, amb unes funcions ben definides.
I això passa així perquè són persones que no són de l'afinitat de la directora general, ni són per imposicions polítiques, ni per amistat.

Vull dir, són 34 persones que seran elegides entre les millors perquè pensem que per a optar a eixos càrrecs de responsabilitat necessitem això.
Necessitem que siguen les millors persones, amb una solvència professional demostrada i de lliure concurrència.

I això és tot el que els volia explicar sobre este tema.

Moltes gràcies.

La senyora vicepresidenta:

Moltes gràcies.

Ara tindrà la paraula el grup que ha demanat la compareixença.

Senyor Subiela quan vullga.

El senyor Subiela Chico:

Gracias, presidenta.

Señora Marco, si nos comparamos con la anterior Radiotelevisión Valenciana es muy fácil hacerlo mejor, pero eso es muy, muy poquito ambicioso.
Estoy de acuerdo con usted en que no han hecho nada diferente con el tema de las bolsas de trabajo, nada diferente que no se haya hecho ya en la administración, usted ha dicho.
En eso estoy totalmente de acuerdo.

Usted ha dicho que han garantizado la transparencia y no como en tiempos pasados.
En eso ya no estoy tan de acuerdo con usted.
No voy a entrar a valorar la idoneidad o no de la temporalidad de las bolsas de trabajo, porque después tendremos un debate sobre ese tema.
Ni tampoco voy a valorar si se ha beneficiado en exceso o no a los extrabajadores unos méritos porque eso, seguramente, también tendrá que dar explicaciones más adelante.

Me voy a centrar en los procesos y las polémicas que han envuelto la selección de las subdirecciones.
Mire, vaya por delante que nosotros estamos de acuerdo o entendemos que la directora debería de elegir a su equipo de trabajo, a su grupo de trabajo.
Pero usted decide o ustedes deciden pues que se abre un proceso, que ya se ha hecho otras veces en la administración, y no cambian nada.
De hecho, lo primero que se ve en el proceso es que la entrevista tiene un peso de un 35%.
¿Cuántas veces…, en cuántos años se ha criticado que se dé tanto peso a una entrevista, con lo que es fácil luego manipular la decisión?

Pero, no, no…, aún vamos más.
Le voy a poner un ejemplo.
Empiezan ustedes con el tema de los méritos.
Y le pongo un ejemplo de una de las subdirecciones.
Sobre 50 puntos… Una vez ya comprobado lo que aportan los candidatos, sobre 50 hay 3 candidatos que están sobre 30 puntos y 1 candidato con 7,90.
7,90 sobre 50.
Yo creo que ese 7,90 sobre 50 sería suficiente para que no pasara ya ni al siguiente punto.
Pero nos vemos sorprendidos ya que al final es el que sale elegido.
7,90 sobre 50.

Luego, en la memoria, que es sobre 35 puntos, mientras el resto de candidatos saca entre 20 y 22, esa persona de 7,90 saca 31.
31 sobre 35.
31 sobre 35, ¡uf!
, pues casi que da que pensar que la memoria casi se la han redactado las personas que le han entrevistado.
Luego, en la entrevista, los 35 puntos los dividen ustedes en 5 apartados de 7 puntos cada uno.
Y hay candidatos que no aprueban…, o sea, que sacan 15 puntos, es decir, que no aprueban la mayoría de esos…, ni siquiera aprueba la mayoría de esos módulos que ustedes establecen, que uno, por ejemplo, es el currículum, que debería ser casi igual que lo de los méritos y ni siquiera lo aprueban.

O los conocimientos de la realidad económica, social y cultural.
¿Me quiere decir a mí que estos candidatos a subdirección no aprueban los conocimientos de la realidad económica, social y cultural comunicativa?
Mire, no es creíble.
Y que luego al final, la puntuación final, el candidato que tenía un 7,9 gane la subdirección con un punto de diferencia con el resto de candidatos.

Pero aún vamos más.
En la resolución con carácter definitivo de estas bolsas, ustedes dicen: Â«Vistas las alegaciones presentadas, procede a elevar la definitiva lista de personas que integran las bolsas.
Â» Vistas las alegaciones.
Pero no entran a valorar ninguna de las alegaciones.
Y hay alegaciones tan graves como que se quejan de que en entrevistas, cuando tienen que ser entrevistados un mínimo de tres personas, o sea, siempre número impar y no inferior a tres titulares, había cuatro personas.

Por lo tanto, una alegación que podría resultar de la nulidad de ese proceso.
Y ustedes no la valoran.
Pero es que, encima, no dan pie a recurso de esa decisión final.
¿Quiere decir que vamos a tener abierto el recurso…?
No sé, el recurso entiendo…, si no han dado ustedes una fecha de recurso, el recurso sigue abierto hasta vete a saber cuándo, hasta que todos los candidatos puedan… O sea, esas decisiones que ustedes han tomado están en el aire mientras los candidatos puedan presentar un recurso.

Mire, en resumen, creo que ustedes han realizado unas bolsas de trabajo que, bajo un disfraz de transparencia, esconden las mismas técnicas de selección que con gobiernos anteriores.
Pero, además, creo que lo han disimulado peor que se hacía en la anterior televisión y, además, creo que de forma totalmente innecesaria.
Ya le digo que creemos que usted tenía que haber elegido a su equipo.
No entendemos por qué tienen que hacerse así las cosas.

Porque, además, ustedes de esta manera, yo -y la palabra que voy a decir es fuerte-, pero yo creo que humillan al resto de candidatos que se han presentado a estas pruebas.
No es entendible lo que yo le he explicado antes, ese cambio, ese vuelco que dan en las bolsas de trabajo.
Y no estoy criticando la labor ni la profesionalidad de quienes las hayan hecho.

Yo creo que esta manera de hacer las cosas desprestigia el proyecto, señora Marco.
Yo creo que -lo hemos dicho aquí muchas veces- este proyecto no debería ser transparente sino, además, debería de parecerlo.
Y no está siendo… No se puede cerrar una televisión como se cerró envuelta en procesos judiciales y abrir otra de la que solamente se habla de impugnaciones, de posibles nulidades, de denuncias.
Y encima a las primeras de cambio.

Mire, termino mi intervención con una frase que me imagino que le sonará: Â«Aunque la sociedad valenciana necesita de manera inmediata un medio de comunicación, no puede ser de cualquier manera.
No nos podemos permitir el lujo de fracasar.
No nos lo perdonaría nadie, no nos lo perdonaríamos nosotros.
Â»

Yo estoy totalmente de acuerdo con usted, señora Marco.
Pero es que lo que yo le pregunto: ¿Qué están haciendo?
Están haciendo totalmente lo contrario de lo que usted dijo aquí, están poniendo en peligro este proyecto.

Gracias.

La senyora vicepresidenta:

Gracias, señor Subiela.

Ahora pasamos el turno a los diferentes grupos para su intervención.

Tiene la palabra el señor Montiel por el Grupo Podemos.
Cuando quiera.

El senyor Montiel Márquez:

Moltes gràcies, presidenta.

Senyora Marco, jo entenc la preocupació del senyor Subiela perquè nosaltres compartim també -quan va demanar esta compareixença-, però nosaltres compartim també -sempre ho hem ficat de manifest i jo crec que a més és palés en el cas de qui els parla- la preocupació respecte als drets dels extreballadors de Radiotelevisió Valenciana.

Va haver un ERO en què es va firmar una clàusula per la majoria de sindicats i l'empresa en què es donaven garanties de.
.
.
-jo crec que.
.
.
i a més va ser un dels elements determinants de la signatura- es donaven garanties per al cas que La Generalitat assumira de nou un servei públic semblant.
I jo crec que a més no cal recordar que la llei es va aprovar sense cap vot en contra.

La disposició addicional novena permetia que les garanties que s'havien plasmat en l'ERO es traslladaren.
.
.
-transitòria novena, perdó- se traslladaren també a la legislació.
I, a més, estem parlant de contractacions temporals.

Dit tot això, és cert que jo crec que s'ha fet un esforç prou ampli a l'hora de fer públiques les convocatòries, a l'hora de dissenyar els mecanismes.
Tal vegada, tal vegada n'hi ha un, digam, un pecat original, que es la tècnica de l'autoavaluació.
Això.
.
.
sempre, sempre és humà que, en una situació d'autoavaluació, tots tingam, nosaltres fins i tot, una impressió massa elevada de nosaltres mateixos.

Jo crec que això és el que crea la sensació de greuge, potser, quan les dades que u presenta com a mèrits propis, després s'avaluen o es consideren que no estan prou acreditats o que no són valorats de la mateixa manera per una comissió tercera.

A mi em sembla.
.
.
, jo, probablement, les bases les haguera redactat d'una altra manera.
He fet moltes bases de convocatòries públiques per a ocupació pública, però jo crec que està prou jerarquitzat, els criteris, estan fixats els elements a valorar, quant és la puntuació màxima a valorar.
Crec que, a més, n'hi ha hagut transparència en el procés.

Jo he de dir que després no conec pràcticament cap procés en el qual jo haja estat com a redactor de bases o com a membre de tribunal, en el qual no haja hagut al·legacions, fins i tot algun recurs.
I per això estan els tribunals, per a exercir el control de legalitat dels procediments.

De tota manera, el que sí que vullc destacar és que hi ha hagut un compliment del mandat de la disposició transitòria novena.
Al final, als resultats, haurem de remetre'ns.
Vosté ha dit abans que de les onze persones que n'hi havien, quatre o cinc no havien treballat per a radiotelevisió valenciana abans, que de les persones contractades en la Corporació Valenciana de Mitjans de Comunicació, un terç no havien treballat per a radiotelevisió valenciana d'abans, i jo vull esperar als resultats del procés abans de fer una conclusió definitiva.

Jo vullc vore quin és el resultat del procés, del gros, del procés de les trenta-cinc borses, per a poder fer una avaluació.
I si n'hi haguera algun recurs, no seria descabellat que, amb la proporció de la gent que n'hi ha, més d'onze mil aspirants, se produïra una situació semblant.
I per això, ja dic, estarien els tribunals.

De moment, jo crec que s'està fent allò que preveia la disposició transitòria novena.

La senyora vicepresidenta:

Moltes gràcies, senyor Montiel.

Donem pas ara al portaveu en este cas del Grup Compromís.
Senyor Nadal, quan vulga.

El senyor Nadal Sendra:

Moltes gràcies, senyora presidenta.
Moltes gràcies, senyora Empar Marco, per la seua exposició.
Ens ha aclarit algunes coses, que creiem que són importants, i ens ha convençut també d'algunes altres, ¿no?

Pensem que estem parlant d'un procés que, com ha dit el company Antonio Montiel, encara estem als inicis i haurem de vore com s'acaba tot açò i, quan s'acabe, podem fer també una revisió global del procés i serà més interessant.
Pensem que encara és molt prompte per a vindre ací a parlar de si s'han vulnerat drets o si no hi ha hagut transparència.

Pensem que sí que hi ha hagut transparència.
Pensem també que, en el tema de l'autoavaluació, possiblement això va fer que alguna gent, diguérem que s'agreujara.
I pensem també que tota la gent que puga estar agreujada té tot el dret i té tota la legitimitat del món d'al·legar, de recórrer, ja siga individualment, a nivell col·lectiu.
Per això volem un procés transparent i un procés transparent, evidentment, també comprén els recursos i les al·legacions.

Evidentment, estos processos que s'estan duent davant no suporten una comparació amb l'antiga.
.
.
com es feien les coses en l'antiga RTVV.
Pensem que hem millorat molt.
I per això la felicitem a vosté i felicitem a tot el seu equip.

Des de Compromís, el que volem dir és que, evidentment, una de les grans dificultats que també a nivell polític, i també fins i tot a nivell personal, hem tingut durant tots estos anys que dura el procés de recuperació dels canals públics de radiodifusió a la nostra terra, evidentment, ha sigut el tema laboral dels extreballadors, i també el tema laboral de tot el sector audiovisual i també de la gent que s'incorpora nova al sector audiovisual.

Hem intentat, i pense que això ha sigut la idea de Compromís, des del principi.
.
.
És també la idea que vosté ha manifestat ací, però és que és la idea, que pense que està en la llei i que no té ningun vot en contra dels partits que estem ací, ¿no?
, la idea d'intentar buscar un equilibri entre l'experiència i la innovació.

I sabem que això és complicat, i sabem que això és complicat sobretot, perquè també, pel que diu vosté, i fent-li la contra, un poc, al senyor Subiela.
.
.
Vullc dir, i és que a nosaltres també ens preocupa.
Pensem que tenim un pressupost que és baixet, és un pressupost que dóna per al que dóna, i evidentment, n'hi ha onze mil aspirants i, evidentment, només poden entrar el que poden entrar, ¿no?

Això, evidentment, fa que el nombre de greuges siga molt major.
N'hi ha molta gent que s'han presentat i que evidentment critiquen, i d'una manera també molt legítima, que en este canal s'estiguen produint moltes externalitzacions per a poder posar en marxa els canals de ràdio i televisió.
I que nosaltres, des de Compromís, també pensem que ja ens agradaria que naixeren més treballs directes, que el nombre de treballs directes fóra major, que les externalitzacions són barates hui, però al llarg del temps, acaben sent cares, com totes les externalitzacions en el sector públic.

Però, evidentment, la situació econòmica que té la nostra terra és la que és, el finançament que tenim, és el que és, la capacitat d'endeutament és la que tenim i la capacitat de contractació, de contractar treballadors en les empreses públiques, també és la que tenim.
Si tinguérem el finançament que té el País Basc, doncs segurament podríem tindre un model com el d'Euskal Telebista, ¿no?
Però això és el que tenim.

Jo ara, encara que me'n vaig un poc del tema, sí que volia preguntar-li, en el tema de les externalitzacions, dins de la llei està el tema que les condicions laborals del treballadors siguen semblants a les que tenen els treballadors directes de la cadena.
M'agradaria saber si això s'està fent d'alguna manera.

Vosté ha parlat en principi -i corregisca'm- d'una carta de valors que se li fa signar a les productores sobre els valors dels continguts audiovisuals.
No sé si ho en entès malament, però m'agradaria saber si, en eixa carta de valors, n'hi ha alguna cosa referida als drets laborals dels treballadors d'estes productores externes.

Moltes gràcies.

La senyora vicepresidenta:

Gràcies, senyor Nadal.

Anem a passar ara a la intervenció de la portaveu del Grup Socialista, senyora Rosa Peris, quan vullga.

La senyora Peris Cervera:

Sí, gràcies, presidenta.

Senyora Marco, com en l'altra compareixença, jo també pense que és bo que vinga i done estes explicacions, entre altres coses, perquè a voltes, en els mitjans de comunicació, apareixen reflexions o apareixen conclusions que probablement no estan basades en la realitat o en les dades.
Per la qual cosa, que vosté puga vindre, clarificar i donar compte de com s'estan fent estes contractacions a través de les borses, ens pareix molt positiu.

En relació amb la borsa que afecta els directius, que són personal de confiança, podríem parlar de lliure designació, té raó, el portaveu de Ciudadanos, podria haver-se optat per un altre model.
A mi m'haguera xocat, directora, perquè quan vosté no ha sigut designada a dit, sinó que ha sorgit d'un procés, després de presentar un projecte, m'haguera resultat estrany que la directora haguera optat perquè el seu equip directiu haguera sigut elegit a dit per ella.

Per tant, jo sí que pense que hi ha un marge de confiança en el sentit que perseguisquen el projecte que s'ha presentat, però és de veres, senyora Marco, que produïx dos conseqüències.
I de fet, ho hem vist en la premsa.
Mentre se consideren que són llocs de lliure designació, hi han moltes persones que no aspiren perquè pensen que els llocs estan donats.
Pot passar, en molta gent decidisca no presentar-se.

I també és de veres que hi ha persones que se poden presentar, que no han obtingut la valoració que consideraven i que poden aplegar a pensar: Â«Mira, efectivament, era una altra en la línea que anava.
Â» Jo crec que no s'ha produït, en este cas, res de tot això.
De totes maneres, a nosaltres ens pareix adequat el que vostés han plantejat.

En relació a les altres borses, que també s'ha escrit i s'ha publicat molt, jo crec que és important dir algunes coses des de la nostra llei i que vosté les ha mencionat.
La llei regula la contractació en dos apartats.
I a més, parla de la contractació de caràcter general i la de caràcter transitori i que és la disposició transitòria novena.
Haguérem pogut decidir no ficar-la en la llei, però en la llei està, i en la comissió bilateral de cooperació de l'administració de l'estat i la Generalitat valenciana, que van sortir alguns dubtes, se va considerar que era completament legal i raonable.

Esta disposició o, almenys, en la contractació temporal, doncs, mire senyora directora, no és la primera vegada que ho fa este ens, en este cas l'empresa, és habitual en les administracions, les borses de contractació temporal.
Tan habitual que si tiraren mà de totes les sentències que hi han des de diferents tribunals, entre ells els del TSJ, Tribunal Constitucional, Tribunal Suprem, tenim un grapat de sentències de processos com el que hui s'han presentat.
Per tant, no és nou i és habitual en l'administració.

Lo que sí els demane és que estos processos siguen excepcionals, que siguen transitoris, que no impedisquen la participació de terceres persones i que no siga desproporcionada la valoració, en este cas, de les persones que hagueren treballat abans.

Mire, n'hi ha una sentència fantàstica del Tribunal Constitucional que diu que atorgar 0,6 punts per mes de serveis entra dins del límit d'allò tolerable.
I hi ha una sentència del TSJ de la Comunitat Valenciana, o siga, d'ací, que xifra que dins de tot el barem, que el 56% de la puntuació estiga referent als anys de treball, el que és.
.
.
del que ací se parla, està dins d'allò raonable.

Per tant, jo el que vullc plantejar, senyories, es que el procés no és nou, que s'utilitza habitualment, que els tribunals han fixat -permeta'm, presidenta, un minut- han fixat els límits, que ací se complix i que en qualsevol cas, en estos percentatges estem inclús per baix de percentatges que s'han considerat raonables pel suprem, pel constitucional i pel TSJ.

Per tant, jo.
.
.

La senyora vicepresidenta:

Senyora Peris, per favor.
.
.

La senyora Peris Cervera:

.
.
.
-i acabe, presidenta, disculpe l'abús de la seua confiança- crec que està dins d'allò raonable, que és legal i, per tant, que haurem de donar l'oportunitat de que acabe el procés per a vore que, efectivament, s'ha permès la participació de tercers i que és un procediment completament legal.

Moltíssimes gràcies.

La senyora vicepresidenta:

Gràcies.

Ara passem a la contestació de la directora general.

El senyor Bellver Casaña:

Si me deixa.
.
.

La senyora vicepresidenta:

¡Ai!
, perdone.

El senyor Bellver Casaña:

(Rient) Estic castigat.

La senyora vicepresidenta:

Perdó, una llacuna imperdonable.

Senyor Bellver.
Després de demanar-me perdó i tot, i jo.
.
.

El senyor Bellver Casaña:

Laguna imperdonable y merecida.

La senyora vicepresidenta:

Quan vullga, senyor Bellver.
.
.

El senyor Bellver Casaña:

Moltes gràcies, senyora presidenta.

Anem a vore, senyora Marco, ací s'ha dit: Â«Con este proceso se humilla al resto de candidatos.
Â» Mire, con este proceso se humilla al resto de candidatos, con este proceso se desprestigia a aquellos altos cargos que efectivamente hayan llegado a ocupar su puesto de trabajo en base a sus méritos.

Y si tenemos ocasión, también hablaremos del uso interesado que se está haciendo de la condición de extrabajador, porque se podría concluir que se está utilizando la condición de extrabajador de algunos, los elegidos, pero, al final, de extrabajadores y de tener en cuenta a los extrabajadores, nada.
Y me explicaré posteriormente.

Mire, diu vosté: Â«Mosatros tot ho estem fent segons la llei, sempre la lleiÂ», però en l'entrevista tiren endavant els que vostés volen.
Â«Además de serlo, hay que parecerloÂ», dia la senyora Oltra quan estava en l'oposició.
D'això s'han oblidat vostés molt prompte, lo de serlo y parecerlo, quan estaven en l'oposició, bé, però quan s'està en el govern, ja no.
I en este cas, senyora Marco, además de serlo, hay que parecerlo.
I vostés ni ho pareixen, ni ho són.

Diu: Â«No está recogido en ningún sitioÂ», si no ho he entès mal.
Â«No està arreplegat en ningun lloc de la llei com ha de ser el procés de seleccióÂ», m'ha paregut que deia vosté.
(Veus) Bé, aleshores, disculpe.
Però en qualsevol cas, en qualsevol procés de selecció, i en este cas també, han de regir tres principis: el principi de mèrit, capacitat i igualtat.
Jo no vaig a entrar en esta compareixença a ficar en dubte ni el mèrit, ni la capacitat de les persones seleccionades.
Ho podria fer, ¿eh?
, ho podria fer, però no ho vaig a fer.

Ací, el que estic ficant en dubte és el tercer dels condicionants, que és la igualtat.
I el que vostés han demostrat en este procés de selecció és que no sé si els importava el mérito y la capacidad, pero desde luego, la igualtat, no.

Mire com eixien els mitjans de comunicació: Â«Los elegidos de Marco, pilotarán À Punt.
Â» Â«El equipo de Marco se impone a la selección de jefaturas de À Punt.
Â» És clar, si ho estan dient els propis mitjans de comunicació.
¡Home, quina casualitat!
¡Quin bon ull té vosté!
¡Quin bon ull té vosté!
que, per aconseguir que els seus elegits arriben a les direccions d'À Punt, necessita puntuar extraordinàriament en una entrevista; entrevista que, com ja apuntava anteriorment el senyor Subiela, s'han donat en circumstàncies que no eren les previstes per la norma.
¿Val?

Però és que és molt curiós, senyora Marco, que els seus elegits en el primer bloc tinguen la pitjor de les puntuacions i que això no tinga ninguna repercussió a l'hora de.
.
.
És a dir, els que pitjor puntuació tenen en el primer bloc, resulta que són els incapaços de fer una bona memòria i els que són, per suposat, absolutament incapaços de superar una entrevista.
I a la inversa.
¡Quina casualitat que els que pitjor nota trauen en el primer bloc, siguen els que millor memòria presenten i els que trauen millor puntuació!

Senyora Marco, vostés ací, el que estan fent és enxufar als seus, i ho volen disfressar, senyora Marco, ho volen disfressar d'una altra cosa, però el que estan fent vostés ací és enxufar als seus; no als millors, no als seus.

I acabe, senyora presidenta, tornant a dir: en el procés que estan ficant en marxa, no només humilien a la resta de candidats, sinó que desprestigien aquelles persones que efectivament pels seus mèrits, hagen arribat -perquè alguns n'hi ha- que hagen arribat a les jefatures d'àrea pels seus mèrits.

I prenga nota, també, senyora Marco, que açò no ho diu el Partit Popular.

La senyora vicepresidenta:

Senyor Bellver.
.
.

El senyor Bellver Casaña:

La Unió de Periodistes també esta ficant en dubte este procés, i d'això també en podria parlar.

Moltes gràcies.

La senyora vicepresidenta:

Molt bé.

Ara té la paraula la senyora directora general per a contestar a les preguntes que han fet des dels grups.
Quan vullga.

La senyora directora general de la Societat Anònima de Mitjans de Comunicació de la Comunitat Valenciana:

Gràcies, presidenta.

Senyories, jo no sé si vostés ho saben, però és que, a dit no es pot, a dit no es pot.
L'administració.
.
.
no se pot a dit.
I jo, encara que es poguera, tampoc ho faria, ¿val?
, no voldria elegir a dit, perquè.
.
.

El sistema, és cert que s'ha anomenat de lliure designació, però lliure designació -és que ja els ho he dit- no significa a dit.
Vull dir, no és un procediment arbitrari, és un procés que té uns criteris d'avaluació, uns criteris.

Totes les persones que han entrat a treballar, com a subdirectors i com a caps de servei és perquè van fer la memòria i l'entrevista millor que ningú, i totes tenen experiència demostrada en l'àrea que estan gestionant o que en el futur gestionen, perquè és així.

Al meu costat vullc gent que es deixe la pell, que es deixe la pell en el projecte.
És així.
Que treballen en equip, que sàpiguen treballar en equip; que no malbaraten els diners públics i que tinguen molt clar que això no; que siguen lleials amb el servei públic.
I eixa és la gent que està treballant, i és la gent que, fins ara, estem elegint.

Em sap molt greu quan vostés parlen d'humiliació, em sap greu, perquè en cap cas m'agradaria que ningú se sentira humiliat.
I si ha sigut així, demane disculpes públiques, perquè, sincerament, la humiliació no entra en el meu sistema de treball.

Com els dic, es basa en el compliment d'uns requisits mínims l'elecció, uns requisits que són titulació, aptituds personals, competències.
.
.
I també es basa en uns mèrits, igual que es fa en altres borses de treball.
I es permet la lliure concurrència.
És que no hem fet res diferent al què es fa en altres administracions i en l'administració local.
No hem fet res diferent, és que no es pot fer, no es podria fer d'una altra manera.
No sé si d'això en són conscients.
És el procediment que s'usa en tota La Generalitat.
Se poden establir criteris diferents per a les puntuacions, per a.
.
.
si fer una entrevista o no fer-la, però el procediment és el mateix.

I si les puntuacions de la memòria i l'entrevista són decisives és perquè busquem les millors persones en el lideratge i les millors persones preparades per a encaixar en el millor projecte.
I això no vol dir que les altres persones no siguen bones.
Simplement vol dir que estes, en eixe projecte, són millors, i simplement vol dir això.

El sistema garantix transparència i millor objectivitat.
Evidentment, respecte a temps passats.
.
.
-i a mi tampoc m'agrada, ja li ho he dit, comparar, perquè crec que, com vosté ha dit, en això li done la raó, és poc ambiciós-, intentar comparar-se amb el passat.

Pel què deia el senyor Subiela de les al·legacions i dels números que ha donat i tot això, les al·legacions s'han resolt i s'ha comunicat als interessats que les han fetes.
I ja està.
I en les societats, els recursos no ha lugar els terminis.
Vull dir, hem complit el que s'ha complit i s'ha comunicat, ¿eh?
Vosté me diu que no amb el cap, però s'han comunicat totes les al·legacions.

Efectivament, senyora Peris, el constitucional ha marcat, en moltes ocasions, una puntuació que està molt per damunt de la que nosaltres hem imposat.
Sí, així és.

Bé, en l'última intervenció, ha dit el senyor Bellver que en el primer bloc, els pitjors punts després passaven.
.
.
A vore, vostés saben que el primer bloc és l' autobaremació.
N'hi han persones, com els he dit, doncs que cometen errors en el formulari, o que inclouen titulacions que després els funcionaris veuen que no estan ben documentades o que no corresponen a les titulacions que s'han demanat.
I aleshores, la puntuació varia, vull dir, això és així.
Vull dir, la igualtat i la lliure concurrència, efectivament, està garantida.

Mire, a mi m'importa molt fer-ho i parèixer-ho, m'importa molt, i crec que és el que estem fent.
Si vostés no ho veuen així, jo és que no els puc dir més que estem fent-ho conforme a llei, conforme se fa en altres llocs de l'administració i conforme pensem que ho hem de fer.

Si no tenen res més que preguntar.
.
.

La senyora vicepresidenta:

Ara, obrim un torn de rèplica.

El Grup Popular vol replicar, el Grup Ciudadanos també, el Grup Podemos també, el Grup Socialista, també i el Grup Compromís no.

Doncs, comencem primer pel Grup de Ciudadanos, que és el demandant de la compareixença.

Quan vullga, senyor Subiela.

El senyor Subiela Chico:

Gracias, presidenta.
Mire, señora Marco, tiene usted razón, no se puede discutir más sobre esto, porque al final tiene razón usted y los que apoyan su manera de actuar.
Esto es legal, ustedes se ciñen a la ley, lo que han hecho es legal.
Pero, mire, lo último que han dicho los juzgados que era legal ha sido el cierre de Radiotelevisió Valenciana, y nadie estamos de acuerdo.
Ese legal a mí no me acaba de valer.

Si yo no digo que no sea legal, yo no le he acusado a usted de ser ilegal.
Yo le que estoy diciendo que no nos está gustando el proceso, que las polémicas que se están generando con este proceso ni las entendemos, y sobre todo, no hacen nada bien a la reapertura de los nuevos medios de comunicación públicos valencianos.

Que ha dit: Â«No es pot.
.
.
Â» Ja, però es que s'han inventat, han utilitzat… el que es feia abans.
.
.
No han fet res diferent, clar que no, res ha canviat.
És que res no ha canviat, és la sensació que tenim, que res no ha canviat.

Porque cuando.
.
.
Usted dice: Â«No, es que hemos elegido a los mejores, los otros no es que fueran malos, es que no eran tan buenos.
Â» ¡No, no, señora Marcos, no!
Cuando usted puntúa a una persona en una entrevista con 15 sobre 35, cuando la entrevista está dividida en cinco puntos, de siete puntos cada uno, no está diciendo que no es tan bueno, le está diciendo que es muy malo, que es muy malo.

Están echando la culpa de todo a la autoevaluación, a la autobaremación.
No, no.
Vamos a ver, aquí el ejemplo, un ejemplo, que no es el único que le he puesto, los méritos ya estaban corregidos, la autobaremación.
Me imagino que, seguramente, en la primera evaluación, los que tienen 32 puntos tenían 50, puede ser, pero aquí ya está corregido.
Aquí con una corrección, el que gana el puesto tiene un 7,92 sobre 50.

Y yo no digo que esa persona no tenga mérito o capacidad para ganar el puesto, eso no lo estoy discutiendo.
Yo no estoy discutiendo la capacidad del equipo que ustedes han elegido, estoy criticando las formas en las que se han hecho, que no son las correctas.
¿Que son legales?
No lo dudo.
¿Que se hacían antes?
Totalmente de acuerdo.
¿Que es lo que necesitamos hacer?
Ya le digo yo a usted que no.

Gracias.

La senyora vicepresidenta:

Gracias, señor Subiela.

Tiene la palabra ahora el portavoz del Grupo Podemos.
Señor Montiel, cuando quiera.

El senyor Montiel Márquez:

Muchas gracias, señora presidenta.

Abans de res, a soles una mínima correcció al nostre company Antonio Subiela.
El que han dit els tribunals no és que el tancament fóra legal, el que han dit els tribunals és que l'ERO d'extinció tenia causa acreditada, clar, el tancament, però el tancament va ser una decisió política que els tribunals no jutjaven.
Els tribunals el que examinaven era l'ERO.
I ¿l'ERO d'extinció tenia causa?
Clar, el tancament.
Però, ¿qui va decidir el tancament?
¡Ah!
, això no vorien.
.
.
I si era just o era una decisió correcta, això no ho decidia el tribunal, això va ser una decisió del Partit Popular.

Dit això, senyora Marco, nosaltres li donàrem la nostra confiança en març.
Porta vosté menys de huit mesos en l'exercici del càrrec.
Nosaltres li mantenim la confiança.
Pensem que, per a un mandat de tres anys, partint de zero -de menys zero, perquè la situació era de menys zero-, amb l'herència d'una crisis social, d'una crisis del sector, d'unes vides truncades, com són les dels professionals no a soles de la radiotelevisió, sinó també del sector audiovisual per una decisió política, que no legal, pensem que vosté està intentant fer les coses d'una altra manera, i encara tindrà la nostra confiança.

I, per tant, no farem una avaluació, ni una crítica, fins que no pugam mesurar els resultats del procediment.

Per tant, nosaltres l'animem que se mantinga la línia, i inclús es millore, la línia marcada, i també tornem a demanar que.
.
.
transparència en el procediment, garanties per a tots els concurrents i, sobretot, objectivitat en el procediment.

A nosaltres, no ens agrada la lliure designació, no ens agrada, però també és un sistema reconegut en la legislació, no a soles autonòmica sinó estatal, per a determinats càrrecs.
I nosaltres, estem d'acord amb vosté, no és no pot ser, sinó no deu ser un procés arbitrari i totes les persones han de competir en igualtat de fer palés els seus mèrits i les seues capacitats

Per tant, espere que el procés concloga.
Imagine que hi haurà recursos, perquè és i ha de ser lògic que la gent defense els seus interessos i els seus mèrits, però no crec que això haja d'impedir ni retardar més encara la reobertura de la radiotelevisió.

Moltes gràcies.

La senyora vicepresidenta:

Gràcies, senyor Montiel.

Ara té la paraula la senyora Peris, pel Grup Socialista.
Quan vullga.

La senyora Peris Cervera:

Sí.
Gràcies, presidenta.

Directora, perquè m'havien quedat algunes preguntes abans per plantejar-li.

Però sí em pareix molt greu que se parle que en este procés, en estos requisits i en estos sistemes s'estiga vulnerant la igualtat.

Jo no sé si haurem de repetir moltes voltes que les borses de treball temporal existixen ara i existien abans, que hi ha límits, que eixos límits els han marcat perfectament els tribunals, que l'ha marcat el Tribunal Constitucional.

I, per tant, parlar que este procés, en requisits o en percentatges molt inferiors a altres processos, trenque la igualtat em pareix desproporcionat.
I sobretot, volen llançar a la societat una imatge i un missatge molt pertorbador, perquè a més és fals, és fals.

Este procés mos podrà agradar o no mos podrà agradar, podrem canviar les lleis o fer una altra cosa, però en la legislació actual processos com este no, molt més escorats han siguts validats pels nostres tribunals dient.
.
.
, perquè mos diuen, com he dit abans, que estan dins dels límits que se poden permetre el nostre estat de dret.

Aleshores, ara ja no ens preocupa la legalitat, ara ya da igual que sea legal, que jurídicamente sea aceptable, ahora es altres requisits.
Mire, mos anem a tornar bojos tots.
Açò són les Corts Valencianes, som el poder legislatiu en l'àmbit de la nostra comunitat, no podem pensar ni plantejar-mos que complir en la llei des d'estes Corts siga una qüestió menor.

Ens agradara més o menys estes bases, però complixen la legalitat, compleixes en els requisits de mèrit, capacitat i igualtat, és un procés que en nombroses sentències ha sigut avaluat i considerat positiu i, per tant, me pareix que estan fent un flac favor, com li dia, intentat enviar un missatge molt pertorbador.

Per això jo li volia preguntar algunes coses, senyora directora.
Una.
Hi ha en les borses categories que abans no estaven.
Vosté ha fet referencia a elles.
Podrien quantificar més o menys, ¿no?
, quantes persones podrien entrar en eixes categories que teòricament haver sigut extreballador o extreballadora no puntua res.
¿Estem parlant d'un, de dos, de vint llocs?
M'agradaria saber de quants llocs estem parlant.

Vosté també ha dit que en el que ja s'ha resolt dels llocs en la Corporació Valenciana de Mitjans de Comunicació, un terç no formaven part de l'antiga RTVV.

Mire, senyora directora, n'hi ha una resolució molt recent, d'abril de 2017, de Culturarts, atorga 28 punts sobre 50 a les persones que hagueren treballat abans, bé, ahí està.

Una altra pregunta que volia fer-li, senyora directora, és ¿si esta proposta de les borses va a ser recolzada pels sindicats, pels sindicats majoritaris?

I l'última que tenia, si pot me la contesta, era preguntar-li si la proposta de l'estructura del capítol I, perquè en la seua intervenció ha parlat de més o menys 400 persones, és una proposta de la direcció de la societat.

Gràcies.

La senyora directora general de la Societat Anònima de Mitjans de Comunicació de la Comunitat Valenciana:

Pot repetir esta pregunta, per favor.

La senyora Peris Cervera:

Sí.
Si la proposta de l'estructura del que és el capítol I, personal, de la societat, ¿és una proposta de la direcció de la societat?

La senyora vicepresidenta:

Gràcies, senyora Peris.

Senyor Bellver, pel Grup Popular, quan vullga.

El senyor Bellver Casaña:

Moltes gràcies, senyora presidenta.

Diu la senyora directora: Â«No s'han fet les coses a ditÂ».
Bé, si no les han fet a dit, en el meu poble li dirien que les han fet a ditolaes.

Perquè, mire, és un clamor.
I el que està enfadant a la gent, senyora Marco, és que ens vullguen prendre el pèl, que ens diguen que están entrando los mejores, quan estan entrant els que vosté vol.
Entra gent bona, sí, però els que vosté vol han entrat, siguen los mejores o no.
I això està enfadant la gent.

El que està enfadant la gent és que vostés estiguen parlant d'un procés de transparència.
És que el que enfada a la gent és que vostés vullguen fer vore que ho estan fent tot magníficament.
¡No!
No està sent un procés transparent.
De la mateixa forma que no ho va ser la seua elecció, senyora directora general.
No, no tenim publicades.
.
.
, jo no conec.
.
.
, jo no he aconseguit conéixer.
.
.
, (veus) jo no he aconseguit saber ni la puntuació que va tindre, ni qui va votar el que li varen votar, ni el projecte qui va votar què.
No ho sabem, ni ho sé jo, ¡home!
, i sóc diputat de les Corts Valencianes i puc tindre accés a informació, ni és clar està penjat en la pàgina web de la corporació.
Eixa és la seua transparència.
El mateix està ocorrent en la resta, senyora Marco.

I el que li torne a dir, el que enfada a la gent és que vostés vullguen fer vore que ho estan fent tot molt bé.
No, no ho estan fent tot molt bé, estan fent-ho molt bé per a vostés.
Estan enxufant als que vostés volen i els estan emmascarant entre una altra molta gent que, efectivament, arribarà al seu lloc per mèrits propis, dins d'un procés d'igualtat.
No, dins d'un procés d'igualtat, no.
¡No!
Els que arriben ahí per ser els seus amics enxufats no arribat por una situación de igualdad.
 No, han arribat premiats.
I vostés el que no poden és voler fer vore el contrari.

Diu: Â«Mire, les acusacions són falses -ha dit ací-.
Les acusacions que estan fent alguns grups són falses, perquè s'està complint la legalitat, la gent no està recorrent.
Â» Anem a vore, la gent no està recorrent perquè estem parlant d'un procés temporal i la gent diu: jo no vaig a recórrer un procés de selecció temporal perquè el que jo vull és poder-me presentar al procés definitiu.
I la gent, com no es fia de vostés, diu: és que no jo em fie.
Si jo recòrrec, segur que me garantitze que no arribe a ningun bon port en un procés definitiu de selecció.
Senyora Marco, això és el que està passant hui.
I vostés ho saben.
Si a mi el que me cabreja és que vostés ho saben.

Mire, i ara sí, una pregunta, o dos.
Ha donat vosté dades, ha dit.
.
.
, si no he entés malament, vosté ha dit que hi ha 11 persones contractes per la societat que vosté dirigix i 5 d'elles no eren extraballadors.
Jo tinc ací un correu electrònic del senyor Ferran Bargues que diu que Â«la societat anònima de mitjans de comunicació, exceptuant la directora, s'ha contractat a data de hui a 16 persones, de les quals 6 no han tingut la condició de treballadors del grup Radiotelevisió ValencianaÂ».
Ho dic perquè actualitze vosté les seues dades o faça-li-los actualitzar al senyor Ferran Bargues, que sé que el coneix bé.

Però després s'ha donat una altra dada.
Diu: Â«La corporació valenciana ha contractat 29 persones, 7 d'ells no són extreballadors de Radiotelevisió ValencianaÂ», entenc, en la corporació, li estic dient.
I diu: Â«Un terç.
Â» No, un terç no.
29 sobre 7, o 7 sobre 29, és un 25%.
No és un terç.

Però ací, senyora Marco, vosté no ha d'oblidar una qüestió.
I la qüestió és, senyora Marco, que, com vosté molt bé ha dit en la seua primera intervenció, clar, és que hi ha places que no poden ser extreballadors de Radiotelevisió Valenciana perquè no existia eixa categoria quan estava Radiotelevisió Valenciana.
Per tant, tampoc eixe 25% és tan de mèrit.

I, per últim -i li ho he dit en la meua primera intervenció i no m'ha contestat-, m'agradaria que me parlara què pensa vosté del recurs que ha interposat la Unió de Periodistes.

La senyora vicepresidenta:

Molt bé.
Moltes gràcies.

Ara té la paraula la directora general per a contestar en un temps de quatre minuts.

La senyora directora general de la Societat Anònima de Mitjans de Comunicació de la Comunitat Valenciana:

No li havia entés que m'havia preguntat això.

A veure.
.
.

La senyora vicepresidenta:

Quan vullga.

La senyora directora general de la Societat Anònima de Mitjans de Comunicació de la Comunitat Valenciana:

Sí.
Dir que no se pot.
.
.
, que se pot comparar en el passat.
A vore, en el passat la direcció es reservava el 3% del personal contractat sense cap requisit ni titulació.
Se contractava així.
Vull dir, és que no aguanta cap comparació de res.

Voldria contestar-li en este temps ràpid al senyor Nadal, perquè abans se m'ha oblidat contestar-li.
I he vist ara que no li havia contestat.

Vosté me parlava de les condicions laborals de les empreses, si són semblants o no.
Bé, el que sí que li puc dir és que cada volta que se negocia una producció amb qualsevol empresa que ha presentat un projecte es miren les condicions que presenten per al.
.
.
, el pressupost que han presentat es mirem en quines condicions presenten el pressupost, quins són els salaris que paguen als treballadors d'eixa producció, si els equips tenen paritat, si són com diu la llei.

Vull dir, que sí que estem mirant i en alguns casos se recomana a la productora que puje el sou, quan vegem que és molt disbaratat.
.
.
 dels sous que se pagaran en la societat, en À Punt.
Vull dir, que sí que es diu, per favor, que pugen el sou perquè eixe guionista no pot cobrar això, que està el mínim.
O si en cas que siga massa màxim, doncs també es diu, nosaltres no podem pagar això.
Vosté pot pagar el que vullga, però nosaltres no podem accedir a eixe pressupost si vosté paga eixos sous.

Vull dir, que sí que s'està mirant que siga una relació preu.
.
.
I també s'està mirant, per exemple, que siguen equips que complisquen la igualtat, hòmens i dones, i que complisquen els valors pel servei públic.
Això és així.

La senyora Rosa Peris m'ha preguntat si el barem estava recolzat pels sindicats.
Efectivament, se va negociar amb els sindicats, amb els sindicats que tenen representació en el sector públic.

I l'estructura de l'organigrama, del capítol I, que deia vosté, sí, està presentat per la societat.
Bé, de fet és un organigrama que jo vaig presentar en el meu projecte, i eixe és el que s'ha dut a terme.

La Unió de Periodistes.
A veure, què pense de la Unió de Periodistes.
Bé, la Unió de Periodistes és la meua associació, jo sóc de la Unió de Periodistes.
La Unió de Periodistes i l'Associació de Premsa d'Alacant són entitats que són necessàries, molt necessàries, sobiranes i democràtiques.
Això és així.
I és clar que recullen sensibilitats diverses i opinions també molt diverses.
Totes són molt respectables, des de les opinions que parlen d'un sistema que és injust i discriminatori, fins les que consideren que la injustícia és no haver readmès a tots els extreballadors de l'antiga RTVV.
Les dos opinions són respectables.

Jo els ho vaig dir en aquella compareixença anterior.
Vostés van ser sensibles a una situació punyent del personal de l'antiga RTVV que va estar afectada pel tancament.
I com van ser sensibles a eixa situació, vostés van aprovar la transitòria novena, on van marcar com a mèrit diferenciat haver treballat en l'antiga RTVV.

Bé, en base a eixa recomanació que vostés feren o eixa normativa que vostés van aprovar en la transitòria novena, s'han fet els barems, que han sigut consensuats amb els sindicats i que va ser aprovat pel consell rector.

I com recordava fa uns minuts la diputada Rosa Peris, en la comissió bilateral de cooperació de l'administració general de l'estat també es va arribar a un acord amb La Generalitat sobre este punt en concret i es va parlar que més enllà del 40% no, però estem per sota del 40%.
Per tant, estem en el que ens han marcat vostés, ens ha marcat la comissió bilateral.

Com els he dit també, hi ha categories noves i perfils que no contemplava l'extinta RTVV.
I, per tant, en estos perfils nous no és aplicable el barem que marca una preferència per a la contractació.

M'han preguntat vostés si podria dir-los a quanta gent afectaria, a quina part de la plantilla afectaria això.
Doncs, afectaria a un centenar de places.
En un centenar de places, d'entrada, els candidats partirien tots amb les mateixes possibilitats, pràcticament, perquè sempre està el 2,5% per haver treballat en l'antiga RTVV, que és per a tots, s'aplica, però, llevat d'eixe percentatge, en eixes places se partiria de.
.
.
Ahí, doncs, n'hi han 58 places de redactor audiovisual i periodistes esportistes, 10 de SEO mànager, 15 d'experts en xarxes.
.
.
, bé, en total n'hi han un centenar.

El procediment de les borses està obert.
Farem.
.
.
, com han dit alguns de vostés, farem avaluació quan tinga un recorregut; jo crec que ara és molt precipitat.

Hi ha un recurs presentat, que resoldrà la justícia, contra una decisió que ha pres el consell rector i que ha contestat el consell rector al recurs de la unió de periodistes.

Jo, personalment, crec que hem negociat amb els sindicats que, com marca la llei, és amb qui s'ha de negociar.
He mantingut converses amb la Unió de Periodistes per a exposar-los estes mateixes xifres que els he exposat a vostés de les places noves, de les places a què no s'aplica el barem, de com vegem nosaltres que ha d'anar el procés i quins són els nostres interessos d'esta barreja que podria haver en els treballadors, els mateixos arguments.

I, evidentment, no desitge, en absolut, que es paralitze el procés, en absolut, d'obertura dels mitjans de comunicació.
Crec que, per damunt de qualsevol discrepància, per damunt de les necessitats i de les opinions d'un col·lectiu, d'un col·lectiu molt respectable, però és un col·lectiu, crec que, per damunt d'això, els valencians i les valencianes tenen dret a recuperar els seus mitjans públics i els seus mitjans de proximitat, els seus mitjans en valencià.
I jo crec que posar més obstacles a aquells que ja ens hem trobat, doncs, no és el que toca.

M'agradaria agrair-los la confiança que tots i totes, en general, tenen en el projecte i en el procediment.
Jo crec que nosaltres anem a continuar treballant de valent.
I espere que, el més prompte possible, pugam començar les emissions en ràdio i en web i, més endavant, en la televisió pública.

La senyora vicepresidenta:

Moltes gràcies.

Bé, ens hem passat un poquet, però, com jo veia tota la gent tan interessada, (rialles) ni l'he avisada.

Moltes gràcies.

Ara anem a fer un minut de pausa per a despedir la directora general i continuem en la comissió.

(Se suspén la reunió durant uns minuts)

Proposició no de llei sobre la paralització immediata dels processos iniciats per a completar les borses de treball temporal convocades pel Consell Rector de la Corporació Valenciana de Mitjans de Comunicació i la convocatòria de places per a la Societat Anònima de Mitjans de Comunicació de la Comunitat Valenciana, presentada pel Grup Parlamentari Ciudadanos (RE número 76.
899, BOC 217)

La senyora vicepresidenta:

Señores diputados, señoras diputadas.

Vamos a abordar el punto cuatro: presa en consideració de la Proposició no de llei sobre la paralització immediata dels processos iniciats per a completar les borses de treball temporal, convocades pel Consell Rector de la Corporació Valenciana de Mitjans de Comunicació i la convocatòria de places per a la Societat Anònima de Mitjans de Comunicació de la Comunitat Valenciana, presentada pel Grup Parlamentari Ciudadanos.

I li donem la paraula al senyor Subiela, en nom del grup parlamentari.
Quan vullga.

El senyor Subiela Chico:

Moltes gràcies, presidenta.

Bueno, intentaré ser breve, más que nada porque entiendo que ustedes han leído todos la proposición, la PNL, y ya saben qué proponemos y qué queremos debatir hoy aquí.

Simplemente explicar un poquito que el motivo de presentarla es que tanto el artículo 46 como la disposición transitoria novena hablaban de la posibilidad de la contratación temporal, y establecen el carácter excepcional, establecen las razones de urgencia u otras justificadas debidamente.
Y entendemos que eso sí que lo cumplen las primeras bolsas de trabajo.

Había puesto la primera…, ha comentado Empar Marco, la directora, que estaba en dividida en dos, es cierto.
Las primeras bolsas de trabajo que cubrían unas 62 plazas, pues que había una excepcionalidad, porque no había trabajadores, está claro, y que sin personal no se puede avanzar, y había unas razones de urgencia porque estaba claro que había que generar cuanto antes empleo en el sector audiovisual.

Pero con lo que no coincidimos es con esa tercera bolsa de trabajo, esa de cuatrocientas y pico plazas, porque no vemos la excepcionalidad.
Porque dos veces en un mes crear la excepcionalidad, no lo entendemos.
Porque no vemos las razones de urgencia, porque estamos hablando de la estructura de la plantilla definitiva.
Y la plantilla definitiva, la estructura entera no se puede justificar por razones de urgencia.

Además, según la disposición transitoria novena, debería completarse a través de un concurso oposición, que es lo que se tendría que haber puesto en marcha.
Entendemos que se creen las primeras plazas, porque no hay personal y porque hay que empezar a arrancar la tele, pero en ese momento se tenía que haber puesto en marcha el concurso oposición para crear la plantilla completa que requiere el proyecto de la directora Empar Marco.

Por lo tanto, entendemos que se está infringiendo la ley de servicio público de radiodifusión y televisión valenciana que aprobamos los que aquí estamos hace poco más de un año.
Y una cosa es malinterpretarla, otra cosa retorcerla, otra cosa intentar hasta manipularla, como se quiera decir, pero lo que están realizando durante este proceso es incumplirla.
Y creemos que eso ya es excesivo.

Creo que compartirán con nosotros que hasta ahí se puede llegar.
Y lo que quiero que tengan en cuenta es que nosotros somos el único órgano de control que tiene ahora mismo la corporación y la sociedad.
No hay consejo del audiovisual valenciano, no hay consejo de la ciudadanía todavía y nos corresponde a esta comisión hacer esa gestión de control de forma única y que se cumpla lo que hemos puesto en la ley.

No estamos hablando de querer bloquear la reapertura de la radiotelevisión valenciana, estamos hablando de que se cumpla la ley que nosotros aprobamos.
Y entendemos que esa tercera bolsa de empleo temporal no corresponde y debería de estar realizándose ya la contratación definitiva de la bolsa de trabajadores que requiere el proyecto.

Gracias.

La senyora vicepresidenta:

Gracias, señor Subiela.

Ahora, vamos a dar la palabra a los portavoces de los diferentes grupos.
Empezamos por el Grupo Podemos.

Señor Montiel, cuando quiera.

El senyor Montiel Márquez:

Muchas gracias, presidenta.

Adelanto que vamos a votar en contra de la proposición no de ley.
Pero además vamos a votar en contra porque hay que dimensionar y fijar la cuestión objeto de debate.
Yo creo que la proposición no de ley tiene un objetivo desproporcionado.

En primer lugar, el sistema que se define en el artículo 46 de la ley, el régimen de personal, es el sistema estable, es el que va a regular para el futuro la corporación y la sociedad anónima.
No olvidemos que son dos entidades distintas.

Pero, por eso luego hay una disposición transitoria, que por definición -por eso es una transitoria y no está en el cuerpo de la ley-, lo que regula es la situación excepcional de arrancar la radiotelevisión valenciana desde menos cero, como decíamos en la intervención anterior.
Y para ello el dotar de una serie de mecanismos que permitan valorar la antigüedad, el haber superado un proceso de oposición en la anterior radiotelevisión valenciana, etcétera.
Son regímenes distintos.

Es decir, en el momento en que se pueda producir la provisión definitiva del personal mediante el sistema de concurso oposición que está previsto en la ley, la transitoria dejará de operar.
Pero el problema es que lo que hay que entender es que para arrancar una organización hace falta gente que la arranque.
No pueden ponerse en marcha las emisiones, porque si lo fiamos a un proceso definitivo…

Miremos lo que acabamos de comentar en la comparecencia anterior.
Miremos la dinámica que lleva el proceso selectivo y veamos cómo el coste de seleccionar a las personas para poner en marcha la radiotelevisión nos puede llevar… Bueno, lo que el señor Subiela está planteando nos parece absolutamente desproporcionado, que es: paralicemos todo, paralicemos todo, volvamos a ponernos a menos cero y empecemos a hacer procesos definitivos.

Yo creo que es no entender la dinámica natural de arrancar una organización, como decía, es no entender que el régimen transitorio tiene unas condiciones, que además se extinguen con su uso y que el régimen definitivo del personal será efectivamente el que prevé el artículo 46.
Y cuando tengamos ese régimen definitivo, efectivamente, la plantilla tiene que ser fija y lo más estable posible.

Y excepcionalmente se recurrirá a contrataciones laborales mediante un sistema de bolsas.
Pero las bolsas estarán ordenadas en función de los resultados en el proceso de concurso oposición, en el proceso de provisión definitiva de las plazas.
Es un juego de articulación que controla la necesidad de poner en marcha la radiotelevisión y la corporación, pero partiendo de la situación que tenemos.

Por tanto, yo creo que hay una interpretación maximalista de la situación en la proposición no de ley.
Creo que la solución, entre comillas, que es pulsar el botón nuclear, que siempre es una solución, ¿verdad?
, es desproporcionada para el rango del problema.

Y lo que hay que hacer es, una vez arrancada la radiotelevisión y restituido el derecho de los valencianos y valencianas a unos servicios de comunicación públicos, de calidad, etcétera, arbitrar los mecanismos para que la temporalidad sea lo más breve posible y se pueda acudir cuanto antes a concurso oposición y a la confección de una plantilla definitiva y estable.

Muchas gracias.

La senyora vicepresidenta:

Muchas gracias, señor Montiel.

Senyor Nadal, quan vullga, per Compromís.

El senyor Nadal Sendra:

Moltes gràcies, senyora presidenta.

Senyor Subiela, anem a votar-li que no, com supose que vosté ho tindria clar, a esta proposició no de llei.
Anem a votar-li que no sobretot perquè, com ha dit el senyor Montiel, açò suposa polsar el botó nuclear.
I a més, és que no mos sembla que siga propi de vosté, que és un dels pares de la llei que va fer possible que els valencians tornàrem a tindre un servei de radiodifusió públic.

No sembla propi de vosté.
Vosté és una persona que negocia, que intenta arribar a acords.
I, clar, açò evidentment suposa polsar el botó nuclear.
Açò és com dir: arribem al final, ja s'ha acabat.
Em dóna un poc la sensació.
Vosté veu els processos com s'han donat.
Hem estat anant per uns camps plens de mines, que hem hagut de sortejar a nivell legal, a nivell econòmic, sortejar també molts impediments que vénen del passat.
I que ara vosté mols plantege això, quan estem començant a traure el cap, la veritat és que és com a mínim una decepció.

De fet, trobe i veig un cert paral·lelisme entre el que vosté està proposant i la proposta que va fer Alberto Fabra de tancar l'antiga radiotelevisió valenciana.
Era com que molta gent no mos creiem que una persona com Alberto Fabra haguera pensat això.
D'alguna manera era clar que allò venia de Madrid, venia de les ordres de dalt.

I en este sentit, esta PNL que ha presentat vosté també té tota la pinta que ve de Madrid i és una imposició que els fan a vostés del seu partit per a continuar amb el procés d'involució autonòmica que està portant el seu partit junt al Partit Popular a nivell de tot l'estat.
I és realment preocupant.

Jo li aconsellaria que a nivell individual del seu grup parlamentari.
.
.
Pense que estan equivocats, pense que van a guanyar molt més vostés quan es pose en marxa la televisió.
Pense que guanyaran en autonomia, guanyaran en autonomia respecte a Madrid, guanyaran en importància, tindran un perfil públic molt més interessant quan comencen a posar-se en marxa les emissions.
I pense que s'equivoquen.

Diu vosté: Â«No es donen les raons d'urgència.
Â» Jo crec que no es donen les raons d'urgència és per a presentar esta PNL que presenta vosté.
Pense que ací n'hem vist de tots els colors.
I, bé, jo no estic d'acord amb el que vosté diu, però, bé, podria entendre algunes de les crítiques, sense estar d'acord.
Però que arribe vosté a polsar el botó nuclear.
.
.
A més, crec que no és propi de vosté.

I per això, des de Compromís anem a votar-li que no.
Jo no sé què ha passat, però crec que el canvi de síndic en el seu grup parlamentari ha tingut efectes bastant nefastos.

Moltes gràcies.

La senyora vicepresidenta:

Gràcies, senyor Nadal.

Anem ara el Grup Socialista.
La senyora Rosa Peris, quan vullga.

La senyora Peris Cervera:

Sí, gràcies, presidenta.

El nostre vot, el del Grup Socialista, també serà contrari a esta proposta.
És més, li diríem al portaveu de Ciudadanos que estem en contra del seu primer punt, però, no obstant això, estaríem a favor del seu segon, perquè nosaltres considerem que seria important que com més aviat es començara la previsió definitiva de les places, que jo crec que d'alguna manera també és el que Ciudadanos pretén.

Però és de veres que el seu primer punt, tal com vosté l'explica, sol·licitant ara la paralització de tot el procés, a part del tinglao que muntaríem en totes les persones que ja han presentat.
.
.
, suspendre tot eixe procés, en fi, entraríem en una dinàmica brutal.

Entenc que el procés té completament ancoratge en la nostra llei, en la legalitat vigent.
Com hem dit abans, en les mil resolucions que en processos com este hi ha.
I, per tant, crec que és exagerat per part de Ciudadanos plantejar una paralització.
Però també és cert, que com més aviat, el procés de provisió definitiva de tots els llocs.

A ningú se'ns escapa que darrere de la proposta que fa Ciudadanos, si es complira i si hui la votàrem a favor, a part que seria un desastre, el que és evident és que retardaria de manera molt considerable la ficada en marxa de la ràdio i de la televisió.

I senyories, ací hem corregut tot el que hem pogut per a aprovar una llei, per a aprovar el mandat marc, perquè volem que la ràdio i la televisió, que el servei públic estiga en funcionament.

Aleshores, per a nosaltres és un poc incongruent defensar i plantejar recuperar el servei públic per als ciutadans i plantejar una paralització del procés de la contractació de treballadors i treballadores a la ràdio i a la televisió valenciana.

I, en segon lloc, mire, hi ha un recurs presentat, que l'ha presentat en este cas la Unió de Periodistes.
Sobre eixa decisió s'hauran de pronunciar els tribunals.
Deixem en este cas als tribunals que valoren si el procés és ajustat a la llei o no és ajustat a la llei.

Com dia abans el síndic, el portaveu de Podem, estem parlant de la disposició transitòria novena.
Estem parlant d'un procés de caràcter transitori, estem parlant de mecanismes que des de la mateixa llei ens hem dotat per a ficar en marxa des de zero una radiotelevisió valenciana.

I, per tant, és necessari comptar amb el capital humà per a ficar en marxa això.
Si saben alguna altra fórmula de poder fer-ho, doncs a la millor ho diuen.

Però és transitori, és excepcional, és temporal.
El vertaderament important serà quan, passat este procés, es faça com vosté demana i que nosaltres estem d'acord en la provisió definitiva dels llocs de treball que regiran altres criteris -segurament, no, altres criteris-, regiran altres criteris per a la selecció.

Per tant, senyors de Ciudadanos, nosaltres anem a votar en contra, perquè estem en contra del seu primer punt, perquè retardaria la ficada en marxa de la ràdio i de la televisió, perquè hi ha molta esperança que eixa televisió i eixa ràdio estiga en marxa ja i perquè crec que no ens pertoca a nosaltres demanar la paralització d'un procés que a data de hui és legal, complix els requisits marcats per la llei i no té de la seua explicació ningun element que ens faça hui canviar d'opinió.

La senyora vicepresidenta:

Gràcies, senyora Peris.

Té la paraula ara el portaveu del Grup Popular.
Senyor Bellver, quan vullga.

El senyor Bellver Casaña:

Moltes gràcies, senyora presidenta.

Miren, senyories, és que continuen vosté en la mala costum de matar al missatger.
En la compareixença de la directora general, em mataven a mi perquè estava dient el que estava dient.
.
.
¡Escolta!
, però si és que és molt fàcil, aprova.
.
.
¿Per què no han aprovat vostés.
.
.
.
?
Han tingut vostés dos anys.
¿Per què no han aprovat vostés el contracte programa?
Dos anys per a redactar-lo i nou mesos per a aprovar-lo.

I estan fent que la directora general de la radiotelevisió valenciana estiga prenent decisions que no li corresponen a ella, votant-se el que diu la llei.
I ací és el mateix.
És que ara estan matant al senyor Subiela perquè fa una proposta.
(Remors) ¡Home!
, matant, parlamentàriament parlant, perquè fa una proposta.
No, mire, és que qui ha ficat en marxa eixe procés de selecció són vostés, o en el seu recolzament.

I el que seria un desastre, el que realment seria un desastre és que, una vegada finalitzat eixe procés de selecció, s'ho carregara la justícia.
Això sí que seria un desastre.
El que està plantejant en este cas el Grup Ciudadanos és anem a fer les coses bé.
Perquè, a més, en les contestacions que ens ha donat la senyora directora general, la senyora Empar Maco anteriorment és que està donant-li la raó al recurs de la Unió de Periodistes.

Ja ho havia anunciat jo en la meua intervenció quan ha fet el càlcul.
Diu: Â«No.
Â» Ella ha dit: Â«Un terç.
Â» I jo he dit: Â«No, no, no és un terç, és un 25%.
Â» I després ella ha dit: Â«El 25% de las plazas no van a poder optar a los beneficios de ser extrabajador porque son categorías que no existían.
Â» O sea, que de las categorías que sí existían todas están cayendo en manos de extrabajadores de Canal 9.
No.
(Veus) No, Antonio, si…

Vamos a ver, los números son así.
Yo, luego habrá que ver los nombres, pero los números son así.
Ella está diciendo que el 75% de la gente que está entrando son extrabajadores, o tienen la condición de extrabajador y que el 25% restante no.
Pero luego dice: Â«A ese 25% restante los extrabajadores nunca podrán llegar porque son categorías que no existían cuando existía Canal 9.
Â»

Con lo cual, está dándoles la razón a los recurrentes.
El cien por cien de las plazas en las que la categoría existía está… Podemos concluir, habrá que ver los nombres… (Veus) Bueno, bien.
Pero no te vas a ir mucho, desgraciadamente, no te vas a ir mucho.
Con lo cual, se le está dando la razón.
.
.
, la realidad le está dando la razón a la Unió de Periodistes.
Això sí que seria un desastre.
Que una vegada finalitzat el procés de selecció se'l carregara la justícia.

Però, bé, en qualsevol cas continuen vostés amb eixe bon costum de matar al missatger, matar a qui els està dient i demostrant que no estan fent vostés les coses com toquen.

Per tant, senyor Subiela, des del Grup Parlamentari Popular sí anem a recolzar la seua iniciativa.

La senyora vicepresidenta:

Moltes gràcies.

Senyor Subiela, ¿vol contestar?
Molt bé.
Tindrà quatre minuts.
Quan vullga.

El senyor Subiela Chico:

Sí, sin querer aumentar el debate, porque entiendo que el debate está… las posiciones están claras.
Y además, aparte de darle las gracias al Grupo Popular por apoyar nuestra propuesta, pues también quiero dar las gracias al resto de partidos por el tono que han utilizado.
Simplemente, bueno, voy a obviar lo de Rivera y lo de mi sindical.
(Rient) No generaremos más polémica.

Pero, bueno, está claro que aprobar la PNL está PNL ahora sí que está claro que lo retrasaría.
Ustedes dicen apretar…, que estaríamos apretando el botón nuclear.
El problema está que no teníamos que haber llegado a este caso.
Yo no me meto en el recurso de la Unió de Periodistes.
La Unió de Periodistes hace un recurso por algún motivo.
Yo aquí les estoy hablando de otro motivo.
Yo no he hablado en ningún momento de los extrabajadores.

La provisión definitiva se tuvo que poner en marcha cuando se creó esta bolsa de trabajo temporal.
Y ya estaríamos a mitad de proceso.
¿Que ahora hacer las cosas como deberían haberse hecho retrasaría?
Sí.
¿Qué queremos retrasarlo?
No.
Pero es que yo creo que haber hecho las cosas mal no justifica: oye, pues, tiremos para adelante que es que si no ahora será un follón.

El follón va a ser cuando tengamos una plantilla de 450 personas de forma temporal y digan: Â«Vamos a hacer la provisión definitiva.
Â» Y tengas que cambiar a esa plantilla, o a gran parte de esa plantilla o a parte de esa plantilla porque entrarán los definitivos.

Yo no entiendo… o desde mi grupo no se entiende que haya que crear de manera temporal la totalidad de la plantilla.
Defendemos que se tenga que hacer de manera temporal el personal suficiente para arrancar la televisión.
Pero, cuando la televisión arrancara, debería estar ya, si no toda, parte de la plantilla ya provisional de forma definitiva.
No entendemos el porqué va a arrancar la televisión con el total de la plantilla de forma temporal.
Es lo que no entendemos.
Y creemos que eso no lo cumple la ley.
Creemos que la excepcionalidad no se cumple en este caso.

Que entiendo que ustedes lo ven de otra manera, no vean fantasmas más allá.
Simplemente nos centramos en lo que vemos.
Creemos que se está estirando de manera no correcta esa disposición de la ley.
Creemos que no es correcto… ¿Que lo paralizaría ahora mismo?
Sí.
Los procesos parlamentarios son los que son, esto lo presentamos hace un par de meses y al final lo estamos debatiendo hoy.
Pero es que se hizo mal.

Entendemos desde nuestro grupo que se hizo mal.
Y creemos que el que se haya hecho mal y que ahora fuera un follón pararlo no implica que no deberíamos ser consecuentes.
Y más cuando les digo: ¡ojo!
, somos el único órgano de control que tiene la televisión.
Hoy por hoy somos el único órgano de control y no cumplir con nuestra obligación creemos que sería una irresponsabilidad.

Gracias.

La senyora vicepresidenta:

Gracias, señor Subiela.

Vamos a pasar ahora a la votación.
¿Votos a favor?
6.
¿Votos en contra?
8.
(Veus i rialles) No, 6 a 8 no es empate.
(Veus)

Vale, pues finalizada… ¡Ah, no!
Perdón, que falta un punto, es verdad, yo ya me iba.

Pronunciament de la comissió sobre la sol·licitud de compareixença dels membres del Consell Rector de la Corporació Valenciana de Mitjans de Comunicació: Raquel Piqueras Navarro, Mar Iglesias García, Vicente Vergara del Toro, María Lozano Estivalis, José Martínez Sáez, Vicente Cutanda Mansilla i Soledad Fernández per a explicar la possible incompatibilitat amb el càrrec de Rafael Xambó per les greus i continuades declaracions contra els estaments públics, grups polítics i sector periodístic, sol·licitada pel Grup Parlamentari Ciudadanos (RE número 68.
961)

La senyora vicepresidenta:

Pasamos al punto 5 que es el pronunciament de la comissió sobre la sol·licitud de compareixença dels membres del consell rector: Raquel Piqueras, Mar Iglesias, Vicente Vergara, María Lozano, José Martínez, Vicente Cutanda y Soledad Fernández, per a explicar la possible incompatibilitat amb el càrrec de Rafael Xambó per les greus i continuades declaracions contra els estaments públics, grups polítics i sector periodístic, sol·licitada pel Grup Parlamentari Ciudadanos.

Si els pareix a totes les senyories votem primer i després el que vullga explicar el vot explica el vot.
¿D'acord?
¿Vots a favor de la sol·licitud de compareixença?
6.
¿Vots en contra de la sol·licitud de compareixença?
8.
No n'hi ha abstencions.

¿Algun grup vol explicar el vot?
El senyor Montiel, Compromís, el Grup Ciudadanos, el Grup Socialista i el Grup Popular.
Doncs comencem.

Senyor Subiela, explicació de vot.

El senyor Subiela Chico:

Sí.
Bueno, explicació de vot.
Hemos votado a favor de nuestra propuesta.
Me ha dejado así, me ha cortado con esto de que….
(Rialles) Cuatro minutos… No, no, o sea, no dé cuatro minutos que se lían.
Dé un minuto y ya está.
(Rialles)

Simplemente decir que estamos decepcionados con el resultado de la votación y no entendemos por qué se impide que comparezca aquí el resto del consejo rector para dar explicaciones de por qué no están ejerciendo su labor como miembro del consejo rector.

Aquí un grupo parlamentario, que fuimos nosotros, pedimos el cese del señor Rafa Xambó.
Se instó al consejo rector a que pusiera en marcha los trámites que recoge la ley para debatir el posible cese del señor Xambó y la respuesta del consejo rector es que no van a poner en marcha ningún trámite.

Me parece que eso no es correcto, me parece que eso es dejación de funciones del consejo rector y lo único que pedimos es que vinieran los miembros del consejo rector a explicar por qué y qué idea tienen ellos de las…, por qué están defendiendo y dando valor a las declaraciones de Xambó en redes sociales.

De verdad, no me esperaba que el Consell del canvi prohibiera que vinieran aquí comparecientes simplemente a dar explicaciones de lo que un grupo parlamentario cree que es necesario dar.

Gracias.

La senyora vicepresidenta:

Muy bien.

Vamos a la intervención del Grupo Podemos.
Señor Montiel, cuando quiera.

El senyor Montiel Márquez:

Gracias, presidenta.

Hemos votado en contra de la petición por una cuestión que yo creo que es un error de planteamiento.
El señor…, bueno, Ciudadanos, perdón, el señor Subiela explica pero Ciudadanos presenta… Que vengan siete de los nueve miembros actuales del consejo rector a hablar de un miembro que no ha sido citado, no acabamos de entender si es para hacer un juicio… Qué tipo de control se va a hacer, porque es un control ad personam.
Y además es una…, da la sensación de que se va a ejercer una…, con exclusión además del señor Xambó que solo podría (veus) ser público.
Por tanto, a nosotros nos parece improcedente.

De todas formas, luego hay una cuestión que yo creo que también hay que entender.
El señor Subiela repetía antes: Â«Somos el único órgano de control.
.
.
Â» Claro, pero… Y es cierto.
Es decir, nosotros hemos aprobado unas leyes, hemos aprobado un mandato marco y yo creo que tenemos que controlar en esos términos.
Nosotros no somos el garante último de la legalidad.

Por eso, nosotros, la confianza que antes le hemos expresado a la directora general y que mantenemos es una confianza vicaria.
Es decir, una confianza mientras haga aquello que le dice la ley y el mandato marco.
El día que haya que retirar la confianza lo razonaremos.
Pero, a menos de ocho meses de su nombramiento y con dos años y pico por delante todavía nos parece, como mínimo, precipitado.

Lo mismo ocurre con esto.
Es decir, yo creo que hay como una búsqueda desesperada de encontrar responsables y a mí me parece que, en todo caso, no es el mecanismo adecuado.
Por tanto, yo creo que Ciudadanos tiene que replantearse su estrategia en este punto.
No podemos hacer juicios ni podemos hacer exámenes de conducta -esto lo hacía antes el cura, el cabo comandante del puesto de la Guardia Civil y estas cosas- nosotros sobre un miembro de un órgano que además ha sido elegido por el Pleno de las Cortes.

Muchas gracias.

La senyora vicepresidenta:

Gracias, señor Montiel.

Tiene ahora la palabra la señora… (Veus) ¡Señores diputados!
Tiene ahora la palabra la señora Álvaro por el Grupo Compromís.

Quan vullga.

La senyora Álvaro Cerezo:

Gràcies, senyora presidenta.

Vaja per davant que a Compromís no acostumem a votar en contra de pronunciaments, ja que som partidaris del dret i deure de les persones a explicar-se ací en estes Corts Valencianes.

Però avui el que demana Ciudadanos no és un pronunciament.
Avui el que demana Ciudadanos és un chivatazo.
 I escolte, el fer bullying, participar de chivatazos o fer de tribunal de la Santa Inquisición no és cosa d'estes Corts, senyor Subiela.
Ciudadanos està proposant avui que vinguen alguns, no tots, membres del consell rector de consell valencià de l'audiovisual a parlar sobre els tuits del senyor Xambó.

Però, ¿vosté, vosté què s'ha pensat que és açò?
¿Un pati de col·legi?
Però, ¿vosté s'ha pensat que açò és un pati de col·legi?
¿Esta és la seua nova política, senyor Subiela?
¿Esta, la de distraure a estes Corts i als membres del consell audiovisual perquè no facen la seua faena que és engegar la televisió?
¡Vaja, home, va!

Mire, ben claret, amb Compromís en açò no compte.
I si vostés tenen els arrestos que calen, li demanen la compareixença al senyor Xambó, que li votarem que sí, si és que tenen alguna cosa dir-li, però no s'amaguen ni sota les faldes del consell audiovisual, ni sota les faldes d'estes Corts.

Moltes gràcies.

La senyora vicepresidenta:

Moltes gràcies.

Té ara la paraula.
.
.
(Veus i remors) ¡Per favor, senyors diputats!
Té ara la paraula la portaveu del Grup Socialista.
Senyora Peris, quan vullga.

La senyora Peris Cervera:

Gràcies, presidenta.

Jo crec que ja s'han explicat molts dels arguments.

Jo me sume a la proposta de Compromís i li llancem el guant a Ciudadanos.
Solicite que comparega en esta comissió el senyor Xambó perquè done explicacions i nosaltres votarem a favor.
(Veus) Té la majoria, perquè em pareix.
.
.
(veus) em pareix un poc lleig -per trobar una paraula mitjanament amable- que la resta de membres de la Corporació Valenciana de Mitjans de Comunicació que res tenen a vore amb unes declaracions particulars, privades, o en les xarxes d'un membre del consell rector, tinguen que ser ells el que vinguem ací a demanar-los si consideren que cumplix la compatibilitat o la no incompatibilitat.

En tot cas, si algú ho considera, o si vosté ho considera, que ho plantegen dins d'una reunió normal del Consell Rector de la Corporació Valenciana de Mitjans de Comunicació.

A nosaltres, esta proposta ens pareix desproporcionada, ens pareix que no te absolutament ningun sentit, que senta un precedent que no deuríem tindre en esta cambra.

Nosaltres compartim amb vosté que les declaracions de Rafael Xambó no són adequades, no són tolerables, però ho són en el seu àmbit privat i en les seues xarxes socials.
Però li anime, senyor portaveu de Ciudadanos, que el que vosté perseguix ho faça de la manera adequada i que vinga ací, en primer lloc, l'autor d'eixes declaracions, que puga manifestar i poder explicar el que digué, el que no digué o per què ho volgué dir.
I després ja parlem.

Moltíssimes gràcies.

La senyora vicepresidenta:

Gràcies, senyora Peris.

Té ara la paraula el portaveu del Grup Popular.
Senyor Castelló, quan vullga.

El senyor Castelló Sáez:

Muchas gracias, presidenta.
Perdón por haberla dejado ahí sola en la mesa, pero el letrado está acompañándola y asesorándola.

Bien, yo estoy estupefacto.
Estoy convencido de que si aquí hubiera sido traer a alguien del PP que no tenía nada que ver con el consejo rector, que es alguien que estaba hace veinte años, pero ustedes le pudieran haber sacado algún rédito político, todos hubieran votado que sí.
Tan ricamente lo hubieran hecho.

Ya me parece una trampa lo que acaban de hacer.
Porque, fíjense, durante el debate, si hubiera habido un debate previo a la votación, se podría haber presentado una enmienda y se podía haber hecho lo que ustedes habían querido.
Pero no, han dicho: Â«Votamos primero…Â», como pasa otras veces.
Bueno, pues sí, votamos y ya está.

¿Qué se ha impedido?
Que eso que dicen ahora que les parece tan bien en explicación de voto, no se haya podido asumir por el ponente, no se haya podido proponer.
Y de hecho consiguen lo que quieren, y es que no venga el señor Xambó y retrasar el tema.
¡Curioso!

Pero más curioso todavía, más hiriente, más grave y más antidemocrático que esta pequeña trampa en una comisión parlamentaria es que quienes aquí aprobaron una ley de revocación de senadores territoriales manifiestamente inconstitucional -y ya no es una opinión de este diputado expuesta en comisión, en enmiendas parciales, en el pleno de la totalidad, en el pleno de la votación definitiva de la ley, sino que el Tribunal Constitucional se lo ha dicho-, parece que esos mismos utilicen diciendo que es que esta comparecencia es ad hominem, me parece ¡tan vergonzoso, tan antidemocrático, tan poco constitucional, tan grave…!

Es insultante, señorías, es insultante que se utilicen esos términos aquí, con quienes han sido capaces de proponer semejante ley -y fíjense lo que les voy a decir-, de quienes con su voto, diciendo que no creían en ello, lo apoyaron.
¿Qué es más grave, el que hace una persecución a una persona por su ideología, demostrando claramente odio hacia esa ideología y hacia esa persona, o quien, creyendo que no es legal hacerlo, lo vota a favor por mantener la tranquilidad en el gobierno?
¿Qué es más grave?

Yo difícilmente podría calcularlo.
Ahora, sí que les digo que las dos merecen el mismo reproche democrático.
Por lo cual, no entendemos que alguien que fueron capaces de cometer semejante tropelía jurídica, sean incapaces ahora de aprobar la solicitud que ha traído Ciudadanos a esta comisión, haciendo además trampitas en el seno de la comisión, dejando primero la votación para que ya, una vez finalizado el debate, no se pudieran presentar enmiendas.

Mire, me ha dado una oportunidad de decir algo que llevaba dentro y que me tenía realmente fastidiado, porque lo que han dicho hoy aquí realmente los fotografía, los fotografía como alguien que no cree en el control de estas Cortes, salvo que el controlado sea alguien que sea un oponente a ustedes, posiblemente al que nunca le han podido ganar en unas urnas y al que, simplemente por pensar distinto, lo odian.

Nada más, presidenta.
Muchas gracias.

La senyora vicepresidenta:

Es explicación de voto, y esta… (Veus)

Un momento, por favor, señor diputado.
Señores diputados y señoras diputadas, nadie tiene la palabra más que yo.

Señor Castelló, por favor, quiero que retire lo de la trampa, porque esta presidencia ha preguntado alto y claro a todos los grupos si estaban de acuerdo en votar primero y hacer la explicación de voto después.
No es ninguna trampa, ni de esta presidencia, ni de esta comisión.

El senyor Castelló Sáez:

Presidenta…

La senyora vicepresidenta:

Defínalo como quiera, pero una trampa, no es.

El senyor Castelló Sáez:

Lo más lejano de mi voluntad es decir que usted…

La senyora vicepresidenta:

Pues lo ha repetido en varias ocasiones.

El senyor Castelló Sáez:

No, no.
Si me deja seguir…

La senyora vicepresidenta:

Sí.

El senyor Castelló Sáez:

Lo que comento es que en ningún caso yo le puedo achacar a usted la voluntad de hacer esa trampa, lo que digo es que si algún grupo político tenía la voluntad de enmendar u ofrecer una enmienda, lo tenía que haber planteado antes de llegar a esa propuesta.
A eso me refiero, con lo de trampa, pero nunca respecto a usted.

La senyora vicepresidenta:

Pero eso se plantea en todas…

El senyor Castelló Sáez:

Si usted lo entiende con respecto a usted, yo lo retiro.
En absoluto me refiero a usted.

La senyora vicepresidenta:

Claro que quiero que lo retire, porque eso se plantea en todas y cada una de las comisiones.
Y si algún grupo político tiene intención de que su propuesta pueda ser enmendada o de enmendar alguna propuesta, tal como está en el papel, se habla antes, se consensúa antes, y se hace primero el debate y después la votación.

Esta mesa, y esta diputada, como presidenta en este momento de esta comisión, ni ha hecho ninguna trampa ni va a consentir ninguna trampa, ni va a consentir ninguna, pero tampoco ninguna acusación por parte de ningún grupo.

El senyor Castelló Sáez:

Ni yo la he acusado a usted de hacerla, en absoluto.

La senyora vicepresidenta:

Muy bien.
Pues, aclarado.
.
.

La senyora Álvaro Cerezo:

M'agradaria saber en quin punt del reglament se pot esmenar un pronunciament.

La senyora vicepresidenta:

Elevamos una consulta al letrado, (veus) para ver si hay algún caso de excepcionalidad en el que se pueda enmendar un pronunciamiento.
Esperamos la respuesta para la próxima comisión.
¡Y que tengan todos un feliz día!

El senyor Bellver Casaña:

Una cuestión de orden.

Los grupos parlamentarios, al menos los portavoces de los grupos parlamentarios, cuando hemos llegado aquí, a la comisión esta mañana, teníamos en nuestras carpetas esto, que es la Carta de valors per als continguts infantils i juvenils.

No.
Me refiero.
.
.
Es que, he estado hojeándolo, y no sé qué es esto.
Y me explico.
Aquí no aparece quién edita esto, quién lo publica, no hay un ISBN, no hay absolutamente nada.
Entonces, me gustaría saber quién es el responsable de esto, me refiero a por si lo leo y me creo lo que pone, o es… (Veus)

La senyora vicepresidenta:

Señor Bellver, en la última…

El senyor Bellver Casaña:

Vamos a ver, al final pone… Vamos a ver, que todavía no estoy tan mayor.
Â«Aquesta carta de valors es va aprovar per la Corporació Valenciana de Mitjans de Comunicació el 26 de juliol de 2017.
Â» Pero aquí no pone quién edita esto, quién lo publica, quién se hace responsable, ni el ISBN.
Lo digo simplemente porque es un pequeño detalle que se tenía que tener en cuenta.
(Veus)

La senyora vicepresidenta:

Donem per clausurada esta comissió.
(Veus)

(S'alça la reunió a les 14 hores i 20 minuts)