Untitled Document


<!--
body {
color:#272526;
}
.text1 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
text-decoration:none;
color:#272526;
}
.text11 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
font-weight:bold;
text-decoration:none;
color:#272526;
}
.text9 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
font-weight:bold;
font-style:italic;
text-decoration:underline;
color:#272526;
}
.text13 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
font-style:italic;
text-decoration:none;
color:#272526;
}
.para2 {
text-align:justify;
}
-->



Comissió d'Economia, Pressupostos i Hisenda realitzada el dia 11 de desembre de 2010.
Comença la reunió a les 10 hores i 39 minuts.
Presideix el diputat senyor Jesús Ros Piles.
Reunió número 26/i III.

Debat en comissió del Projecte de llei de pressupostos de La Generalitat per a l'exercici 2010 (RE número 45.
627, BOC número 182).
Continuació (Debat de les esmenes a les seccions 17, 18 i entitats, 19, 20 i 22)

El senyor president:

Senyories, si els pareix bé, i ja és una hora que mos ha donat temps a tots d'ocupar el seient i prendre's el café i tot això, anem a reprendre la Comissió d'Economia i Pressupostos.

Saben que ahir per la vesprada vàrem discutir la 16, que era benestar social.
I ara anem a passar directament a
la 17, que és l'Acadèmia Valenciana de la Llengua, que no té ninguna esmena.
Com és el procediment habitual, la passarem a votar directament i després donaré un parell de minuts per si algun dels grups -si algun, no és obligat, eh?
-, per si algun dels grups vol fer l'explicació corresponent del vot.
(Pausa i veus)

Aleshores, senyories, si els pareix bé, anem a passar a votar la secció 17, que és Acadèmia Valenciana de la Llengua.
Vots a favor?
Unanimitat, senyora lletrada.
Apunte-ho bé que açò no ho vorà molt sovint.
(Rialles)

Després de feta la votació de la secció 17, Acadèmia Valenciana de la Llengua, si algun grup vol explicar el vot, té un parell de minuts.
I si no ho vol explicar, que ho diguen.

El senyor Pañella.

El senyor Pañella Alcàcer:

Gràcies, senyor president.

Bé, simplement el nostre vot favorable ha estat conseqüència de dir.
.
.
creiem que l'acadèmia està fent la seua funció.

Això no vol dir que estiguem satisfets del que és la promoció lingüística, la promoció de la nostra llengua, però que també estimem que els problemes deriven d'altres llocs.
Que l'Acadèmia Valenciana de la Llengua se pronuncia correctament quan ha tingut de fer-ho.
I, per tant, li donem eixe recolzament també en el pressupost.

El problema de la promoció sobre l'ús del valencià realment és greu, però és imputable a la Direcció General de Política Lingüística enquadrada dins la conselleria de cultura i educació.

I, per tant, hem volgut, amb este vot favorable, separar clarament les funcions
de què disposa.
.
.
les funcions que té cadascú.
Per tant, només és això.
Volia deixar ben clar que no es pot confondre un vot favorable a allò que representa l'Acadèmia Valenciana de la Llengua, i el que ha representat pressupostàriament també, al que seria un vot favorable a la política lingüística de la Conselleria d'Educació.
.
.

El senyor president:

Senyories, per favor.

El senyor Pañella Alcàcer:

.
.
.
que és la responsable.

Gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Pañella.

Senyora Crespo, té la paraula.

La senyora Crespo Domínguez:

Moltes gràcies, senyor president.

Mosatros, el meu grup, el PSPV vota a favor d'este pressupost, d'este programa en concret, perquè considerem que reflectix les necessitats que té l'acadèmia hui en dia, però també per a recolzar un poc la labor dels acadèmics, que en estos moments també considerem que estan fent una promoció i divulgació del valencià correcta en eixe àmbit, dins de totes les limitacions que tenen.

I res més.
Gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Crespo.

Té la paraula el senyor Serra.

El senyor Serra Cervera:

Moltes gràcies, senyor president.

El Grup Parlamentari Popular, lògicament, està satisfet que cap grup haja esmenat, en este cas, el programa de l'Acadèmia Valenciana de la Llengua, reflectint que l'aposta econòmica que ha fet per ella el govern valencià, el govern del Partit Popular, és una proposta encertada i que dóna resposta a les necessitats d'una entitat i d'una institució, en este cas, com és eixa, que té un nivell de consens i d'acord altíssim i que està fent una verdadera labor a favor de la promoció i la dignificació de la llengua de la nostra terra, del valencià.

I me sorprén vore com encara queden grups parlamentaris o representants públics que no se n'adonen, o no saben o no coneixen la separació que n'hi ha hui en el govern valencià entre educació i cultura.

Creem i entenem perfectament que la labor que ha fet al llarg dels últims anys l'Acadèmia Valenciana de la Llengua està tenint un reflex en la societat, en el qual continua avançant d'una manera lògica, raonable i normal l'impuls i la difusió del valencià en cada una de les comarques i dels municipis de la Comunitat Valenciana.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Serra.

Havent discutit la secció 17, de seguida que estiguen els portaveus de Cultura i Esports dels diferents
grups, passarem a discutir la secció 18.

(Se suspén la reunió durant uns minuts)

El senyor president:

(Inoïble) .
.
.
18, cultura i esports.

I anem a començar amb l'esmena.
.
.
(Pausa) Anem a començar amb l'esmena 500 i totes les presentades per l'Agrupació de Diputats No Adscrits.
(Veus) (S'interromp la gravació)

La senyora Albiol Guzmán:

Moltes gràcies.

Bé, he de dir que a aquesta conselleria no li fan falta únicament esmenes parcials.
La primera esmena que jo hagués fet, però que evidentment no es pot, és que no es reduïsca el pressupost total de la conselleria més d'un 15% respecte de l'any passat, perquè si no, amb aquestos recursos escassos, és molt complicat que es puguen fer polítiques per a poder promocionar la cultura i l'esport al País Valencià.

Al País Valencià estem per davall de la mitjana estatal en hàbits de lectura i a la cua en usuaris de biblioteques.
I és evident que amb aquestos pressupostos no anem a solucionar açò.
Més bé van en la línia contrària, quan ens trobem un descens del programa de la Direcció General de Llibres i Arxius del 48%.
No hi han diners per a signar el conveni
amb el govern central per a comprar llibres.
Estem perdent, per tant, a raó de 4 milions d'euros anuals.

I tampoc hi ha diners.
.
.
-vull dir que no hi han diners en aquesta conselleria, però per a altres coses sí que n'hi ha- no hi ha diners per a posar els recursos necessaris per elevar el nivell de
lectura del País Valencià, per potenciar la lectura com a ferramenta per a gaudir, per a conéixer i per a accedir a la cultura.
I en aquest sentit van les nostres esmenes.

Si volem deixar d'estar per davall de la mitjana estatal en hàbit de lectura, cal potenciar la lectura en els mitjans de comunicació, tal com marca la llei, calen campanyes per a incentivar la lectura en la
nostra llengua i recolzar els escriptors en valencià, augmentar el nombre de biblioteques del País Valencià, col·laborar en la creació de biblioteques als municipis i incloure les biblioteques dels centres
educatius públics en la xarxa de biblioteques valencianes.
I en eixe sentit són les nostres esmenes.

I, bé, Esquerra Unida pensem que les polítiques de dona han de ser polítiques transversals i, per tant, també a cultura li correspon fer eixes polítiques de dona.
I pensem que la distribució de l'obra de dones escriptores valencianes i en valencià ha de ser una de les feines de la conselleria.

Hem presentat també un grapat d'esmenes sobre els arxius, que han de servir per a conservar la nostra memòria.
Però no es pot conservar la nostra memòria, i molt menys fer-ne ús d'ella, si no es garanteix la coordinació dels diferents arxius o si no se'ls dota del personal adequat.

Quant a patrimoni, vist el que s'ha fet des de la Conselleria de Cultura amb el nostre patrimoni, com, per
exemple, a Castelló, on han decidit carregar-se el parc Ribalta, demanem la creació d'òrgans d'inspecció i vigilància per a assegurar el compliment de la llei de patrimoni, cosa que, com dic,
no s'ha fet, per exemple, en el cas del parc Ribalta a Castelló.

Després, com haureu vist, hem presentat també una esmena per a augmentar la partida per a les bandes de música, que en aquests moments no tenen recursos necessaris per tal de fer front a
les despeses que suposen les escoles de música.
Escoles on s'estan iniciant o s'estan format moltíssims músics del nostre país i que en estos moments, després d'haver fet tot el procés de regulació que els marcava l'administració, no tenen ni tan sols per a pagar als professors de música.
Per tant, eixa partida per a augmentar a les bandes de música els seus recursos.

Quant a la Ciutat de la Llum, hem presentat també una esmena que parla de la reorientació de la Ciutat de la Llum per a la producció audiovisual valenciana, perquè pensem que és absolutament necessari recolzar la producció valenciana.
I per això, eixa reorientació de la Ciutat de la Llum que proposem des d'Esquerra Unida.

I després, en coses més concretes, hem presentat una sèrie d'esmenes molt concretes, com, per exemple, el museu de la memòria històrica d'Alacant, que pensem que és absolutament necessari i una ciutat com Alacant pensem que la ciutat idònia.
Ja sabem que ahí és d'on van eixir els barcos quan va acabar la guerra i on van morir moltíssim persones, i inclús van haver camps de concentració.
Pensem que Alacant és una ciutat idònia per al museu de la memòria històrica.

Demanem també el campus de les arts escèniques a Sagunt, que és una promesa incomplida del Partit Popular des de fa moltíssims anys.
Ja sabeu que allí el Partit Popular va prometre el tema del campus de les arts escèniques, però l'únic que va fer va ser contractar la Irene Papas esta i poc més.
No ha fet absolutament res més.
I per això nosaltres recuperem aquesta promesa i demanem que siga una realitat.

El museu d'arqueologia industrial a Alcoi.
Alcoi és una ciutat amb molta indústria.
I, per tant, pensem que també és el lloc idoni per aquests museu d'arqueologia industrial.

I totes aquestes esmenes, evidentment, hem utilitzat diners que provenen del
Circuit del Motor, perquè pensem que açò és una cosa molt secundària i molt superficial en estos moments per a la conselleria.
I, evidentment, no
podíem traure els pressupostos ni de l'esport, que sols representa el 17% del pressupost; ni podíem traure-ho de les arts plàstiques i escèniques, que té una baixada del 122%; ni podíem traure-ho del patrimoni cultural i museus, que també té una baixada aquesta partida del 35% respecte a l'any passat.

Per tant, donat els escassos pressupostos que hi ha per aquesta conselleria,
era evident que els diners calia traure'ls del Circuit del Motor, que, com dic, és una cosa que no pensem que siga absolutament necessari en estos moments per a
la Conselleria de Cultura.

Gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Albiol.

Té la paraula el senyor Cortes.

El senyor Cortes Llopis:

Gracias, señor presidente.

Señora diputada que me ha precedido en el uso de la palabra.

Muy brevemente, porque el tiempo nos obliga a ello.
No me extraña su planteamiento, cuando ya en la comparecencia de la consellera pudimos comprobar las feroces críticas a esta conselleria y a los debates que estamos ahora viendo.

A mí me sorprende, de verdad, me sorprende que su señoría, que es una parlamentaria que trabaja muchísimo, y además es aguerrida y de convicciones firmes y profundas, cuando va a ver
verdaderamente estas enmiendas, ustedes presentan 41 enmiendas a esta sección.

Y verdaderamente, quiero señalar que los diputados, y usted representa a no adscritos, no han presentado una
sola enmienda en los presupuestos a las entidades y organismos adscritos a este
departamento, como el IVAM, l'Institut Valencià d'Audiovisual, Teatres de la Generalitat.
No sé si responde a que ustedes están de acuerdo con las cuentas que recoge el proyecto de ley para esas entidades o
que simplemente han declinado su derecho a enmendar estas cuentas por una
simple cuestión: que se han visto superados por el trabajo que supone tener que leer, analizar
y estudiar verdaderamente las cuentas en su conjunto.
Supongo que será esta segunda razón, pues con su agrupación ha obrado sistemáticamente igual en todas las secciones de este proyecto de presupuestos.

Han presentado enmiendas a las secciones, pero no a las entidades y organismos
adscritos, con las excepciones de las pocas enmiendas que han presentado a
Radio Autonomía Valenciana y al Impiva.

También quiero señalar que el hecho de que no hayan presentado enmiendas a los presupuestos del
Circuito del Motor y Promoción Deportiva.
.
.
Puede que de momento -lo que comentó la consellera, los 300 millones que ha costado el circuito este que acaban de construir en
Aragón y con el que todos están tan contentos-, les doliese muchísimo y aunque ustedes no lo reconozcan o intenten justificar de otra manera, por
eso, finalmente, no han querido presentar enmiendas.

Tampoco ha presentado enmiendas al Instituto Valenciano de Conservación y Restauración de Bienes Culturales.
Este instituto recibirá un presupuesto de 3.
280.
000 euros, una cantidad que le permitirá llevar a cabo intervenciones sobre bienes muebles en los diferentes campos de
pintura, escultura, textil y archivos en sus diferentes sedes.
Y en vista de
que no se han presentado enmiendas, supongo que estará usted de acuerdo.

De las 41 enmiendas presentadas a la sección, quiero destacar la enmienda 2.
082, que pide que la conselleria asuma 300.
000 euros del sobrecoste de la obra del Teatro Calderón de Alcoy y reducirlo de los gastos de funcionamiento del Circuito del Motor.

Quisiera hacer dos puntualizaciones.
En primer lugar, señora Albiol, no sé si sabrá, pero las obras del Teatro Calderón de Alcoy están sujetas a un convenio de colaboración, donde no se prevé que La Generalitat asuma sobrecostes de la obra.
La Generalitat establece
numerosos convenios de este tipo, y nunca se prevé que los sobrecostes derivados de las actuaciones deban asumirse por la
administración autonómica.

Y en segundo lugar, si sus enmiendas consisten en reducir sistemáticamente los gastos del Circuito del Motor, con el objeto de pretender que
desaparezca, dígamelo claramente aquí y díganoslo al grupo parlamentario y en esta comisión.

El Circuito del Motor realiza actividades muy importantes de promoción deportiva, que van mucho más allá de la celebración de grandes premios.
Desde esta entidad se está apoyando a muchos deportistas valencianos del mundo del motor mediante becas y
ayudas.

Las reducciones presupuestarias que en sus enmiendas propone supondrían una reducción tan importante en el presupuesto del Circuito del Motor que provocaría muchas dificultades.
Diga claramente si es que ustedes creen que la conselleria debe cerrar el Circuito del Motor, pero no se esconda tras sus enmiendas.

Las enmiendas 2.
083, 2.
084, 2.
085, 2.
086 y 2.
087, que están firmadas por la señora Sanz, en primer lugar quisiera aclararle que, según figura en nuestro Estatuto de autonomía, la denominación de esta tierra es Comunidad Valenciana y no otra, les guste o no les guste.

En segundo lugar, no se puede predicar que todos los valencianos tengan en carácter general un escaso nivel de lectura, pues el nivel de lectura depende
fundamentalmente del segmento de edad en que nos movamos.

En cualquier caso, ya se hizo un objetivo básico, desarrollar los hábitos de lectura pertinentes para que el libro sea un elemento de ocio y cultura
que llegue a todos los sectores de la población.

Desarrollar la campaña de fomento de la lectura y además el compromiso de La Generalitat con la lectura, se ha visto reflejado en
distintas actuaciones entre las que destaca la campaña «Tria el teu llibre i llig», que pretende sensibilizar al ciudadano de la importancia de leer y que se
materializa, por un lado, en campañas publicitarias y otras actuaciones, como la Guía para hacer buenos lectores.

En sus enmiendas.
.
.
Quiero acabar, usted que es una persona, en fin, aguerrida, una cosa que me
gustaría que tomase -es importante, y acabo-, fuera del mundo moderno sólo hay sitio para el rincón de la nostalgia.
Estar a la defensiva permanentemente en tono agresivo es una
forma infalible para perder la batalla electoral allá donde se presente.
La sociedad es así y con ella su forma de gobierno, la democracia occidental.
Es urgente construir
un mensaje atractivo de la dura lucha con el desconcierto general.
El
sectarismo nubla el intelecto y anula la racionalidad.

Nada más y muchas gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies per les seues paraules, senyor Cortes.

Anem a passar a votar este grup d'esmenes.
Hi ha alguna observació a fer?
Vots a favor?
7.
En contra?
8.

Passarem, a continuació, a debatre l'esmena 2.
123 i totes les presentades pel Grup Parlamentari Socialista.
Hi haurà dos intervencions.
En primer lloc, té la paraula la senyora Sorribes.

La senyora Sorribes Martínez:

Moltes gràcies, president.

Bé, partint de la premissa que la conselleria ha retallat en el seu pressupost la
dotació que li dedica a cultura en un 17%, no hem tingut més remei que ajustar-nos a eixes xifres i presentar unes esmenes molt concretes.
I ja ens haguera agradat presentar-ne moltes més, perquè pensem que les necessitats de la cultura valenciana són molt majors.
Són uns pressupostos tan raquítics que ni tan sols arriben a cobrir els compromisos que la mateixa conselleria
ha anat adquirint.

Quant al programa 458.
10, en patrimoni, dels diversos edificis historicoartístics que parlem, en destacarem dos que són un exemple clar de com la conselleria no manté el nostre patrimoni, de com la deixadesa i l'abandó presideixen el seu quefer diari.

El primer d'ells, la torre campanar de l'església de San Miguel, de Soneja, on és necessària una intervenció urgent que li retorne la seua dignitat a un element arquitectònic que patix un greu deteriorament, sent com és un edifici de gran importància històrica i etnològica, tant pel que respecta al mateix edifici com al conjunt de campanes que
alberga, una d'elles datada el 1250.

L'altre, l'edifici Colomer Zurita, de Morella, que des que va deixar de ser centre d'ensenyament secundari s'està convertint en una ruïna, de tal manera que avui en dia no es pot accedir al seu interior i hi ha un
perímetre de tanques a l'exterior pel risc que caiga.
Els despreniments són constants i al seu interior ja s'han produït actes de vandalisme.
Fa tres anys es va anunciar que La Generalitat invertiria
900.
000 euros en la seua rehabilitació dins l'anomenat pla Restauro.
Els morellans encara no n'han vist ni un i el Colomer Zurita continua degradant-se dia rere dia.
L'edifici té un projecte cultural universitari i de promoció econòmica, perquè es pensa construir una nova biblioteca, un auditori, una seu universitària, un centre de congressos i un alberg per a estudiants.
Aquest projecte ja
està redactat, amb això no s'ha de gastar ni un cèntim.
Sols falta la voluntat política suficient per a executar-lo.
La tindrà la consellera durant aquest exercici pressupostari?
O haurem de donar-li les gràcies en veure com cau a terra un dels edificis més emblemàtics de Morella?

A més, també dins del programa 458.
10, presentem una esmena d'addició d'1,5 milions d'euros per a la recuperació en un pla d'actuació integrada del patrimoni cultural històric i industrial de Sagunt, ja que malgrat que des de principis de 2008 hi ha un
compromís de la conselleria davant de la Comissió d'Educació i Cultura de realitzar un pla de recuperació i posada en ús del patrimoni de Sagunt, no s'ha fet res i pareix ser que es porta idea de continuar sense fer res.
Una altra
promesa incomplida.

En l'apartat referent a llibre, arxius i biblioteques, un any més tornem a incomplir el conveni de compra de llibres per a biblioteques públiques.
Com en el 2007, el 2008, el 2009, hem de tornar a patir la vergonya de
ser l'única comunitat que no posa a l'abast dels ciutadans els llibres que haurien d'omplir les prestatgeries de les biblioteques i les agències de lectura dependents directament de La Generalitat.
I més vergonya encara si pensem que estem per baix de la mitjana de l'índex de lectura de l'estat.
Per a pal·liar-ho presentem una esmena d'1.
500.
000 euros.

La mateixa quantitat demanem per al complet desenvolupament de la llei del
llibre, que ara per ara és poc més que paper mullat.

Respecte als arxius, a la digitalització, afegim la catalogació.
El vertader problema dels arxius valencians és el seu abandó, la manca de criteri de conservació i d'expurgació, així com la manca d'equips professionals davant les muntanyes de documents que generem tots els dies
i que es conserven des dels últims decennis.

Estem parlant, en definitiva, de la digna i correcta conservació del patrimoni històric i també del més recent, perquè a ningú se li oblide que eixos papers d'avui formen part també del nostre patrimoni cultural.

Tenim una llei d'arxius, de 2005, que no s'aplica; una junta de valoració documental que no soluciona el problema de quina documentació guardar i quina destruir.
Tenim uns arxius que estan plens de documents
guardats en caixes sense catalogar.
El que no tenim és una planificació arxivística adequada i coherent.
I, per suposat, tampoc tenim el personal adequat per
a fer-ho.

També hem presentat diverses esmenes referents a eixes lleis culturals que a vostés els encanta promulgar, però no desenrotllar, i molt menys aplicar.
Són lleis que no servixen per a res, que no tenen cap utilitat, perquè ni hi ha diners ni voluntat política per a posar-les en marxa.
Una vegada aconseguit el titular, la llei ja no
importa i els ciutadans afectats encara menys.
Així, a més de la del llibre i la d'arxius, ja citades, he presentat esmenes a la llei del teatre i la dansa, a la
llei del sector audiovisual i a la llei de la música, a les quals hem dotat d'1,5 milions d'euros.

D'altra banda, ens congratulem que la conselleria haja decidit incloure en els
seus pressupostos una quantitat per a la rehabilitació de la casa de Miguel Hernández.
Però creiem que el centenari del naixement del poeta mereix que La Generalitat es
preocupe de difondre la seua obra i figura.
Per això hem presentat una esmena de 285.
000 euros per al finançament d'activitats culturals que servisquen per a projectar la seua dimensió universal.

Hem parlat de les esmenes que hem presentat sobre les fundacions.
Podria
repetir fil per randa el que vaig dir l'any passat.
Demanem transparència en la gestió.
Volem saber què fan algunes fundacions, si és que fan alguna cosa, perquè hi ha algunes que no tenen activitat coneguda.
Volem saber com es contracta i
en què es gasten els diners.
Volem que faciliten a Les Corts els informes de gestió, els comptes, les inversions, la planificació i la programació prevista.

En un moment de crisi com el que estem passant, que es recomana austeritat,
quan la mateixa consellera afirmava l'altre dia en aquesta comissió que hi havia una contenció pressupostària, en un moment que no hi ha diners per a cultura, resulta que les grans
beneficiàries de les transferències corrents són unes fundacions que l'opacitat en els seus comptes i en les seues activitats és total, que estan en un eclipsi total.

En definitiva, demanem que hi haja un control dels diners públics, dels diners de tots els valencians.
Exigim la compareixença dels directors de les diferents fundacions perquè expliquen el que han fet, el que fan i el que pensen fer.

Dins l'apartat «Projecte Cultural Castelló», als objectius estratègics llegim: «Actualment estan en marxa el Teatre Principal, l'Espai d'Art Contemporani, el Museu de Belles Arts, l'Auditori i Palau de Congressos de Peníscola i Vila Elisa».
Més avant, en «Objectius i accions per a 2010», diu: «Dotar de continguts el centre cultural i de convencions Vila Elisa».

Doncs no, Vila Elisa no es pot dotar de res perquè no està en marxa.
Com es pot dotar de continguts Vila Elisa durant el 2010 si no està acabat?
Per què repetixen els mateixos objectius que ja plantejaven en 2009 i que no han
complert?

La rehabilitació de Vila Elisa havia d'estar acabada durant el 2009, però l'obra ha estat parada.
I ha estat parada perquè La Generalitat no paga.
Hi ha un deute de La Generalitat, a través del Projecte Cultural Castelló, a l'empresa constructora, i ha estat l'Ajuntament de Benicàssim qui ha hagut de desbloquejar les obres de Vila Elisa mitjançant el pagament d'1.
425.
002 euros a compte de les certificacions pendents amb la constructora.

I què aporta el Projecte Cultural Castelló -o siga, La Generalitat- a la rehabilitació de Vila Elisa?
Doncs la friolera de 63.
000 euros.
I com seguiran sense pagar, malauradament, Vila Elisa ni es
posarà en marxa ni es dotarà de continguts el 2010.

Ara sé que la persona que me va a contestar me dirà que precisament avui la premsa publica una notícia on la consellera li diu al senyor Fabra que les obres se retardaran, però no es faran.
El peu de pàgina, el peu de foto, diu que esta conversa la van tindre el dia que se va
produir la gala de l'esport de Castelló, fa quasi bé un mes que eixa notícia ha estat congelada fins que ha estat treta a la llum pública precisament el dia d'avui que té lloc esta reunió de cultura.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Sorribes.

Té la paraula la senyora Segarra.

La senyora Segarra Sales:

(Intervé amb el micròfon desconnectat) No és fàcil esmenar un pressupost com este, perquè partim que, encara que li ho diga en valencià o en castellà, ja m'han avisat que difícilment van aprovar alguna esmena.
(So d'un telèfon) I està mal, ¿no?
, perquè no n'hi ha voluntat política per a recolzar-les ni recolzament econòmic.
Encara que crec, sincerament, que la política del Partit Popular en l'esport és una política errònia, és una política que està debilitant el teixit esportiu cada any més.
Són dates que estan ahí.
Som la comunitat que (el senyor Camarasa diu: «Jeannette, dale al micro.
») -ah!
-, som la comunitat que més invertim en un tipus d'esport, però la que menys invertim en esport per habitant.

El nostre grup hem fet 23 esmenes que presentem al Consell Valencià de l'Esport.
En elles intentem pal·liar alguns dels desequilibris que reflectixen estos pressupostos.

He estat escoltant en altres comissions que mos diuen que repetim algunes
esmenes d'altres anys.
Clar que sí!
Com no!
Però és que jo pense, hui encara amb més força, el que pensava l'any passat, que s'equivoquen, que l'administració pública no pot oblidar-se de l'esport en general ni pot oblidar-se dels esportistes, que n'hi ha molts tipus d'esports i que tots ells tenen cabuda en un pressupost.

Aixina que nosaltres hem fet esmenes donant suport a l'esport escolar perquè no pensem que un esport escolar amb 200.
000 euros per a una població com tenim nosaltres d'escolars siga suficient.
Mosatros demanem que siga 1.
400.
000 euros.
Done's compte que 200.
000 euros estan per baix de l'any 1995.

Hem demanat a l'esport federat, que vostés tenien una promesa de 15 milions d'euros, 4 milions d'euros.
No podem tindre els pressupostos congelats en l'esport federatiu en 1.
400.
000 euros des de fa diversos anys.

Hem demanat que esdeveniments esportius que són xicotets o mitjans, organitzats pels clubs i les federacions, tinguen 800.
000
euros.

Hem demanat un increment de suport als clubs esportius, perquè són clubs que menegen la gran majoria de xiquets en totes les poblacions i que no
podrien subsistir si els pares no veneren loteria tots els anys.

Hem demanat el pla d'especialització esportiva, que és el famós centre de Xest.
Hem demanat 1.
200.
000 euros.
No podem tindre en el mateix
pressupost de 275.
000 euros.

Per tant, per a mosatros són prioritats el que mosatros demanem, i ho pensàvem l'any passat i, per suposat, ho pensem enguany.

L'esport és una font per a desenvolupar valors importants.
Hi ha moltes més esmenes, però no tinc temps.
Però sí que vull fer una xicoteta reflexió en veu alta, que ho he dit moltes vegades, però a més crec que han de reflexionar vostés.

L'esport és una font per a desenvolupar valors importants a les persones tant grans com
menudes.
És crear bons hàbits, és saber el significat de les coses, el treball en equip, és ser constant, és voler superar-se, és guanyar en salut, és fomentar la integració, etcètera, etcètera.
És una ferramenta imprescindible per a una societat moderna com la que parlem hui
en dia, com la del segle XXI.
Per tant, tot l'esforç que es fera en este esport seria una bona inversió.
Una inversió en les persones i en la seua qualitat de vida, i a més molt necessària.

Irresponsable i perillós és abandonar a la seua sort este món i pensar que l'única obligació que té La Generalitat és organitzar els grans esdeveniments esportius.
Hi ha altres coses des de la
secretaria autonòmica i des del Consell Valencià de l'Esport que tenen altres funcions.

Nosaltres, com he dit abans, hem fet este tipus d'esmenes.
I després hi ha un tipus d'esmenes que vostés anomenem i que es diuen que són les peticions dels pobles.
Jo les he posades totes les que han demanat.
Per què?
Perquè el mateix criteri que puc tindre jo, pot tindre'l el president de la Diputació, Rus, o la senyora consellera, que estan administrant, estan concedint ajudes a
pobles per mitjà de Presidència, per mitjà de la Conselleria de Cultura, per mitjà de la secretaria autonòmica, sense ningun criteri.
Per què?
Perquè n'hi ha una llei, que es va aprovar en estes Corts en l'any 1993, que en el seu article tercer diu que «és d'obligat compliment el desenvolupament del pla director d'instal·lacions esportives».
Un pla director que no s'ha fet a consciència.
I, aleshores, estem creant dos tipus de poblacions, les que governa el
Partit Popular i les que no.

Què és el que passa?
Que n'hi han pobles que tenen subvencions de tot tipus, de tot tipus i n'hi han pobles que fa setze anys que no tenen ningun tipus de subvencions.
N'hi han pobles que tenen pistes d'atletisme, trinquets, piscines cobertes; però n'hi han pobles en la Comunidad Valenciana que no tenen ni una xicoteta piscina pública.

Per tant, nosaltres demanem que és complisca la llei, igual que ha fet la companya, en cultura, de dir: «És fan les lleis per a complir-les.
» I, a més, estan molt ben fetes, però després cal tindre voluntat de complir-les.

La llei de l'esport es va aprovar per unanimitat.
I el que està fent-se en les instal·lacions esportives en la Comunidad Valenciana crec que és molt injust i molt irresponsable, perquè estem condemnant xiquets i majors.
.
.

El senyor president:

Senyora Segarra.

La senyora Segarra Sales:

.
.
.
a que no puguen practicar l'esport.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Segarra.

Té la paraula el senyor Ballester.

El senyor Ballester Costa:

Muy buenos días.

Señor presidente, muchas gracias.

Señoras y señores diputados.

Hablar de cultura en la Comunidad Valenciana es relativamente fácil, si desde luego vemos el trabajo que se ha hecho por parte de los diferentes
gobiernos, desde el año 1995, del Partido Popular.

Si además cogemos la historia y le damos un repasito, pues, señora Sorribes, evidentemente, hablar de cultura en la Comunidad Valenciana, y
hablar de proyectos, y hablar de recuperaciones, y hablar de.
.
.
, etcétera, etcétera, etcétera, es relativamente fácil, porque tenemos, gracias a Dios, un patrimonio impresionante en el cual
siempre habrá algo para actuar, siempre, y siempre habrá algo para mejorar.

Mire, cuando usted me dice «presupuestos raquíticos» me empieza a cabrear.
(Veus) Sí, me empieza a cabrear.
¿Por qué no le llama usted presupuesto raquítico al presupuesto del Partido Socialista a nivel nacional que para cultura y deporte solamente dedica el 0,27%?
Si los nuestros son raquíticos con el 1,4%, con el 0,27%, lo de Zapatero, ¿qué es?
, ¿de vergüenza?
Usted misma respóndase, usted misma.

Mire, seguir en ese lenguaje, cuando usted insiste por dos veces con la palabra
«daría vergüenza», «somos la última comunidad.
» Eso es gratuito.
Sí, usted lo ha dicho dos veces.
Cójanse el Diario de Sesiones, sí, sí, «es de muy poca vergüenza.
» «Daría muy poca vergonya.
» ¿Vergonya en la traducción al castellanoparlante -la lengua de Miguel Hernández- es vergüenza?
Pues lo ha dicho usted dos veces, que yo haya oído, dos.

Mire, vergüenza es que usted diga aquí, en esta comisión, la siguiente frase: «El San Pío V es la segunda pinacoteca de España y un elemento de referencia a nuestra comunidad.
» Eso no es vergüenza.

Vergüenza es que para el señor Zapatero y para la señora González-Sinde en sus presupuestos prevea -y ahora hablaremos de doña .
.
.
, de Villa Elisa, no de doña Elisa- un compromiso para el 2014, con eso que usted ha definido que es la segunda
pinacoteca más importante de España y que, prácticamente, no tiene «ninguna» subvención -cero Zapatero- en los presupuestos generales.
Eso sí podría ser vergüenza.

Y, ¿sabe por qué?
, ¿sabe por qué sucede eso?
¿Por qué se proyecta el que las obras del San Pío V, que usted con sus palabras lo pone en valor, suceda, como le he dicho, que
cero Zapatero?
¿Sabe por qué?
Porque es una pinacoteca valenciana.
Está en la Comunidad Valenciana.
Y, ¿sabe por qué prevén que se superen y se terminen las obras para el 2014?
Porque ya no van a estar
ustedes gobernando en Madrid.
Por eso, habla del 2014.
(Veus) Esa es la solución encubierta.

Yo, que no diría esos adjetivos, porque hay que medir palabras y luego contrastar los hechos.
.
.
Usted ha leído, y sabe que una de las propuestas que hay.
.
.
, la única que tenemos para transaccionar, porque el resto se las vamos a rechazar, es
una enmienda sobre la Fundación Cultural Miguel Hernández, de esas fundaciones que usted en otras enmiendas a continuación quieren que desaparezcan, esas fundaciones, entre ellas la Fundación Miguel Hernández.

Pues cuando ustedes hablan de que van a hacer una enmienda, o que han hecho una
enmienda de 250.
000 euros, se dejan de leer las enmiendas del Partido Popular,
y verán que para esa fundación hay 285.
000.
Fíjense, que nada más que se han leído.
.
.
, son ustedes dos, ¿eh?
, para 55 enmiendas, dos.
Bajan la productividad, y encima no se leen las
nuestras.
Esto.
.
.
, (rient) esto no va bien, ¿eh?

Mire, luego hay otro conjunto de enmiendas que son una parte de ruegos.
A mí me suena esto como a política municipal.
Yo no sé si usted ha estado en la política municipal.
¿Ha estado en la política municipal?
No.
(Veus) Pues más que enmiendas, son ruegos.
«Y pido que me enseñen no sé cuantos papeles.
» «Y pido que estas cosas que se hagan así.
» «Y que se terminen las cosas antes que se empiecen.
»

Oiga, eso, como enmiendas, yo no las entiendo, de verdad.
Las llaman enmiendas
de adición y tal, pero yo no las entiendo.
Entiendo que son ruegos.
Son, digamos,
solicitudes a la política.
Pero, de verdad, ideas nuevas, algo nuevo en esas 55 enmiendas que le he
dicho, nada de nada.

Mire, la Conselleria de Cultura tiene un presupuesto equilibrado, un
presupuesto austero, que no raquítico -austero, (veus) que es diferente- y eficiente.
Con poco dinero, buena gestión, cultura y deporte para todos los valencianos.

Pero la mayor parte de sus enmiendas están enmarcadas por el mismo patrón, aumentan la dotación de las líneas presupuestarias a costa de eliminar, de cuajo, empresas.
.
.
Por ejemplo, decía el compañero Cortes: «¿Quieren ustedes cargarse el Circuito de Cheste?
» ¿Por qué le tienen ese odio?
¿Por qué en la comunidad vecina les parece muy bien que el gobierno de Aragón se gaste 300 millones de euros, ¡300 millones de euros con sus boticos!
, allí, apoyando el circuito de Aragón y aquí les viene mal el de Cheste?
¿Qué pasa?
, ¿que les molesta que vayan 200.
000 personas o 250.
000 personas allí?
, ¿que sea un centro de referencia para toda España?
No lo sé.

Miren, yo, hay veces que cuando leo determinadas cosas me quedo, ¿qué quieren que les diga?
, un poco impresionado.
No sé si es que al final sus amos de Madrid, sus jefes de Madrid, sus grandes señores de Madrid les obligan a pasar por el aro, como yo recuerdo al perrito
piloto aquel del circo.
.
.
(veus) -también es verdad.
.
.
(Veus) No, no, puede servir.
.
.

Pasan ustedes por el aro, pasan ustedes por el aro, y ya les parece mal lo que
es bueno para esta comunidad.
Lo que es bueno.
Que seguro que ustedes en su
casa, cuando estén con su familia, con sus amigos, tomando una cerveza en el bar, nunca lo hablarían ni dirían que es así como lo intentan aparentar aquí.
Sí, pasan ustedes por el aro del señorito de Madrid, de la.
.
.
, bueno, también de la compañera ésta que tienen usted aquí en la zona de Benidorm, la chica que lo arregla todo.
No sé, me sorprende, de verdad que me sorprende.

Es más, como saben ustedes que es mi primera intervención en esto de la cultura y el deporte en esta comisión, pues me irán conociendo.
Yo creo que vamos a llegar a grandes entendimientos, entre otras
cosas, porque una cosa sí que tengo clara.
Yo creo que ustedes menos no han trabajado, ¿verdad?
Se han repartido el trabajo dos personas, cosa que está muy bien, darle juego a los compañeros, señora Segarra, señora Sorribes.
Sí que han hecho, sí que han hecho ustedes menos enmiendas.

Eso puede ser por dos cosas, o porque ustedes, cobrando lo mismo, han trabajado
menos, que yo no lo creo, yo no lo creo, o porque en realidad los presupuestos
estos de la conselleria cada vez les gustan más, ¡cada vez tienen menos problemas!
¡Cada vez son mejores presupuestos!
En esa línea vamos a estar y en esa línea nos vamos a entender seguramente ustedes y nosotros.

Porque, evidentemente, cuando hay pocas enmiendas es porque se van haciendo las
cosas mejor.
O yo entiendo que se están haciendo las cosas mejor.
Porque no quiero ni pensar que me bajan ustedes la
productividad en esta cámara, que no están los tiempos para eso.

Aunque, si tengo que fijarme en los amos de Madrid, a lo mejor pienso otra
cosa.
Si me tengo que fijar en la señora Pajín, a lo mejor pienso otra cosa.
Pero no, no, de ustedes dos no lo voy a pensar
yo.
De ustedes dos no lo voy a pensar.

Mire, me hablaba de Villa Elisa.
Es curioso, ¿eh?
Las dos únicas enmiendas que les he puesto una anotación especial, y se lo voy a comprobar, se lo voy a dejar para que usted lo vea.
Yo
sin saber que era doña Elisa, señora Segarra, sin saber que era doña Elisa.
.
.
(algú diu: «Villa») o Villa Elisa, muy bien.
.
.
No, no es que es verdad.

El senyor president:

Señorías.

El senyor Ballester Costa:

¡Hombre!
Siempre puede haber una doña, señor Camarasa, que tenga una villa, ¿eh?
(Veus)

El senyor president:

Senyor Cortes.

El senyor Ballester Costa:

A ver si las encuentro, porque es curiosa, ¿eh?
Aquí está, mire usted.
¿Ven?
, una anotación de mi puño y letra.
Solamente he hecho dos, ésta y otra que dejamos para el pleno, porque como esa no la han nombrado,
imagino que no le importará.
Pero como a mí me ha hecho mucha gracia en el pleno lo hablaríamos.

Y pongo yo aquí, en mi corto saber de hombre de la Vega Baja, ¿me podría explicar la señora diputada el sentido de la enmienda dos, dos, cuatro, tres, 2.
243, y el
sentido, a su vez, de la enmienda 2.
251?

Piden la supresión en la 2.
243 del proyecto.
.
.
-a ver que vea al señor Camarasa- de Villa Elisa, en la 2.
243, (rient) y miren por donde, en la 2.
251 dicen que «vistas las propuestas de la comisión tal.
.
.
» ¡Oiga, que se termine el proyecto de Villa Elisa!
(Algú diu: «Señor presidente, si me deja, se lo explico.
»)

El senyor president:

Senyoria, senyoria.

El senyor Ballester Costa:

Eso, tendrá usted su momento, como yo estoy teniendo ahora el mío, gracias.
(Rialles)

Entonces, tienen la supresión en la 2.
243 y, exactamente, ¡ocho enmiendas!
-ocho enmiendas a este tamaño, pues son media horita de trabajo, ¿no?
, media horita de trabajo-, ocho enmiendas después, «oiga, que se termine.
» Lo que no existe, de pronto, aparece y se tiene que terminar.

Señora Sorribes, le decía.
.
.
, (remors) le decía yo, antes de empezar esto, mire usted, esto es lo que hay.
Los valencianos que
no son tontos, los valencianos que han sido capaces de aguantar todo lo que se
puede aguantar un poco, y más, hay una cosa que ya no pueden aguantar, la gestión del Partido Socialista en Madrid.

Yo les pido, les pido de verdad, porque los considero amigos casi, casi ya del
entorno familiar.
.
.

El senyor president:

Senyor, senyor Ballester

El senyor Ballester Costa:

.
.
.
-termino enseguida, señor president- que modifiquen su actitud, que se dejen de oír a los amos y a los jefes.
Trabajen en pos de este pueblo y de la gente de este
pueblo, de sus vecinos, de sus hijos, de su gente.
Porque se lo agradeceremos
todos, nosotros como gobernantes y ustedes en la oposición.

El senyor president:

Moltes gràcies.
.
.

El senyor Ballester Costa:

Hagan este trabajo que tienen que hacer, por favor.

El senyor president:

.
.
.
senyor Ballester.

El senyor Ballester Costa:

Gracias, señor presidente.

El senyor president:

Aleshores, senyor Ballester, accepta una esmena o ho deixa per al ple?

El senyor Ballester Costa:

No, no, hay una enmienda.
.
.

El senyor president:

¿Que la aceptáis o la dejáis para el pleno?

El senyor Ballester Costa:

Sí, sí, sí.
No, no la hemos aceptado.

El senyor president:

Me dice el número y así la votaremos.
.
.

El senyor Ballester Costa:

Es la número -si no, corríjanme la señora Sorribes o la señora Segarra- la 2.
129.

El senyor president:

Senyories, anem a passar a votar este grup d'esmenes, defensades pel Grup Socialista.

I, en primer lloc, si no n'hi ha ninguna altra observació, passarem a votar la 2.
129.
Vots a favor, 2.
129?
Unanimitat.

Passem a votar la resta d'esmenes, presentades i defensades pel Grupo Socialista.
Vots a favor?
7.
¿En contra?
8.

Passarem a continuació a defensar l'esmena 619 i totes les presentades pel Grup Parlamentari Compromís.
(Veus) Esas vienen después, sí, vienen después.

Per a la seua defensa, té la paraula el senyor Pañella.

El senyor Pañella Alcàcer:

Moltes gràcies, senyor president.

Bé, per una vegada i sense que servixca de precedent, estaria d'acord amb una expressió que ha utilitzat el senyor Ballester abans, que el pressupost que es presenta a la Conselleria de Cultura no se podria
qualificar amb propietat com un pressupost raquític.
Hi estic d'acord.
(Veus) Hi estic d'acord en el sentit que el raquitisme.
.
.

El senyor president:

Senyories, per favor.

El senyor Pañella Alcàcer:

.
.
.
és una malaltia i, com totes les malalties, se suposa que són involuntàries.
Per tant, quan jo crec que este pressupost està com està a conseqüència de la voluntarietat, no el podem definir com a raquític, sinó com.
.
.
, en la llengua de Miguel Hernández, com un pressupost tacaño, ¡tacaño!
, exactament seria tacaño amb la cultura i tacaño amb la cultura específicament valenciana.

Ho dic perquè és un pressupost que retalla sobre l'any anterior 37 milions d'euros, ¿eh?
, és un pressupost que retalla sobretot, sobretot, les partides o els capítols que van destinats a la promoció precisament de la cultura en els diversos àmbits.
Recordem que el capítol IV, les transferències corrents, (inintel·ligible) .
.
.
la disminució de 12 milions d'euros en un any, que el VI en la inversió directa té una disminució de 8, que el VII, les transferències de capital, tenen una disminució de 17 milions.
.
.
Tot això ens porta a una situació, com dia, de retall de les possibilitats de promoció de la cultura valenciana.

És en eixa línia que hem presentat diverses esmenes a cada un dels programes de dins de la
proposta que té per a cultura.
Vull fer especial atenció a un capítol, al capítol que va destinat a les diverses línies i programes de subvencions a les societats musicals, perquè, a vore, des de Compromís hem fet un paquet que supera els 4 milions d'euros d'esmenes i eixes esmenes les posem com a conseqüència de l'incompliment de les promeses de la mateixa consellera de cara a la federació de societats musicals, ¿eh?
, i l'incompliment de la directora de l'Institut Valencià de la Música, Inmaculada Tomás, primer, en l'assemblea que es va fer en Borriana fa dos mesos aproximadament, i, segon, en
reunions que han tingut i que han transcendit.
I, tercer, també, en compromís pres per la mateixa consellera, Trinidad Miró, davant de tot el plenari de Les Corts a una pregunta meua, pregunta oral, en
la qual li fea.
.
.
, li demanava específicament que em concretara el seu compromís amb tots estos punts que s'havien dit.

Recorde el final de la contestació.
El final de la contestació va ser molt clar.
Diu: «Com no li puc contestar a tantes coses, li dic “sí” a tot.
» El compromís davant de totes les Corts Valencianes, que assumix la mateixa consellera de
Cultura.

Eixos compromisos no són reals, perquè, després, a on han d'estar, que és en el pressupost, no estan.
Tots i cada un dels compromisos que ella va
assumir, no dic ja solament davant dels membres de les federacions que
representaven a la federació de societats musicals, el seu president i altres, sinó davant de les Corts Valencianes, avui no estan reflectits.
És per això que ahí hi haurà una quantitat d'esmenes, que anirem comentant, al respecte, i algunes tant afecten, diguem,
directament la Conselleria de Cultura, el pressupost propi, com altres el de l'Institut Valencià de la Música.

Considere que les promeses, considere que les declaracions fetes pels
consellers davant de Les Corts, davant dels legítims representants del poble valencià, són un contracte firmat, firmat públicament, i que se li ha de donar compliment.

Per tant, doncs, ahí podem analitzar.
.
.
Nosaltres entrem dins de l'apartat de promoció cultural.
.
.
Per cert, que vostés disminuïxen sobre l'any passat en dèneu milions d'euros pràcticament, ¿eh?
, doncs, posem la creació de la primera plataforma tecnològica, un dels compromisos que vostés havien assumit o que la consellera havia assumit, disculpen el lapsus, que la
consellera havia assumit, a la federació de societats musicals, amb un import de poc menys de 102.
000 euros.

També en les ajudes a la remodelació i la construcció de les seus socials de les federacions de societats musicals, a on se posa també una quantitat que és la que (inintel·ligible) .
.
.
i que s'havia compromés d'1,5 milions d'euros.

Altres qüestions, (veus) altres compromisos que no comporten a vegades diners, com és la cessió i habilitació.
.
.
, no porta la cessió, però sí l'habilitació de la nova seu de la federació de societats musicals, compromís assumit públicament també per la consellera.

També se demanen altres coses que no són de les federacions.
Dins d'arts plàstiques i escèniques, (inintel·ligible) .
.
.
conveni del centre d'arts escèniques de Benicarló, l'auditori de Vinaròs, a on se posa una dotació que vostés contemplen.
.
.
La dotació que demanàvem ara és d'1 milió d'euros per a estes any.
.
.
(inintel·ligible) .
.
.
ja la tenen contemplada, però, clar, perquè ja diuen «això, ja ho tenim».
.
.
Sí, 12.
000 euros tenen posats vostés, ¿eh?
O el campus de les arts escèniques de Sagunt, que també ha eixit ací, compromís des de fa anys per la conselleria mateixa, o la rehabilitació del teatre Romà i l'entorn del castell de Sagunt.
.
.
Però, tot això, orientat, perquè dins de l'apartat d'arts plàstiques, té una orientació específica ahí.

O dins de l'apartat de promoció cultural, que, per cert, seguixc recordant que vostés disminuïxen en més de quatre milions d'euros, cosa que representa el 23% de l'assignat l'any anterior, doncs, demanem l'adequació del centre de formació musical, en alguns pobles, en alguna poblacions, l'Olleria, Burjassot, Agullent.
.
.
Doncs, vostés poden posar-ne moltes més, que no ens ofendran, però nosaltres en demanem algunes.
O la casa de cultura d'Agullent, a l'Alcora, o la rehabilitació de la cambra agrària d'Almassora, o el Centre Octubre.
.
.
, o una subvenció per al que és la promoció cultural que es fa des del Centre Octubre de Cultura Contemporània ací, situat ací, en València ciutat, a on se fa una promoció de la «nostra» cultura.
O bé la creació d'una seu estable de la filmoteca en Castelló, compromís que van assumir també en Castelló fa uns quants anys; o la creació d'una xarxa de centres culturals plurifuncionals a Castelló, o de circuits temàtics d'arqueologia i història allí mateixa.
.
.
O la millora dels convenis amb les escoles de la Societat Primitiva
de Llíria i la Unió Musical.
¿Per què amb elles?
Pel significat específic que té la ciutat de Llíria en la promoció musical, però també per les experiències que estan portant allí d'educació musical a través dels programes d'Educació Infantil i Primària, ja
(inintel·ligible) .
.
.
i que mereixen una atenció especial, perquè són un exemple de com portar endavant una formació musical integrada en el currículum escolar.

També parlem de millores en el patrimoni cultural de museus.
.
.
Per cert, seguim
recordant, a on vostés han disminuït en 6 milions d'euros.
(Veus) En citem alguns.
Doncs, el castell de Bairén, de Gandia, l'adquisició de la cova de les Meravelles, un lloc emblemàtic que haurien de protegir, i la millor forma de protegir el patrimoni és.
.
.
, quan està en estes circumstàncies, és assumir-lo com a propietat pública; la conservació del palmerar d'Elx, la reforma del palau de Betxí, un nou pla director per a la recuperació de l'entorn del castell Vell de Castelló, millora del centre històric, la millora de l'antiga casa de la vila de Vinaròs, excavacions en poblats ibèrics com el d'Orlell en la Vall, el de la Morada, el de Sant Josep; el projecte de museu
arqueològic a la Vall.
.
.
Altres projectes que podíem anar dient, però que no, indubtablement, la limitació en el temps no fa que
(inintel·ligible) .
.
.
.

És important la creació d'una biblioteca nova pública en la zona sud de Castelló.
Difícil serà, si vostés no modifiquen el pressupost, perquè han disminuït en 3 milions d'euros l'apartat de llibres, arxius i biblioteques.
I un altre important que no vull
deixar de passar és l'Institut Valencià de l'Audiovisual Ricardo Muñoz Suay.
Quan vostés estan parlant contínuament de la crisi i del recolzament necessari que ha de fer l'estat espanyol, el govern de l'estat espanyol, i hi estic d'acord totalment, «totalment» d'acord,
(veus) però, clar, les peticions han d'estar refermades amb el que u mateixa fa, perquè, clar, si vostés demanen que se potencien les activitats productives, i en la cultura també n'hi han, i, per exemple, la producció cinematogràfica és una d'elles, però vostés disminuïxen el 26% l'aportació que fan a l'Institut Valencià de l'Audiovisual Ricardo Muñoz Suay, és una falta de coherència amb la política.
.
.
, entre la política que demanen i la política que vostés fan.
(Sorolls)

El problema no és les aportacions, que seria més.
El problema és que vostés este any tenen més aportacions, i a cultura en van menys.
(Veus) I dins de cultura, a on més.
.
.
, un lloc dels que més estan reduint és en este, el 26%.
I dic el 26%, perquè, clar, si dic la quantitat, tampoc és tan gran.
Han disminuït 2,6 milions d'euros, però, clar, damunt que 2,6 milions d'euros són el 26%, ja, senyories, doncs, damunt, llevem-los.

Per tant, demanem ahí millores en la producció audiovisual en valencià, en les beques de formació, (veus), en les activitats que fan els ajuntaments en festivals, en la redacció de guions cinematogràfics, en els festivals específics per a jóvens, que estos també sabem que hi han ajuntaments que estan demanant.
.
.
, o en la producció audiovisual en valencià.
(Veus)

I també, seguint amb algunes de les coses que havia iniciat, en l'Institut Valencià de la Música, a on vostés també disminuïxen el 9%.
¿Com van a complir els compromisos que tenen amb les societats musicals a través de l'Institut Valencià de la Música, si vostés disminuïxen el 9%?
Per tant, demanem l'augment a 374.
000 euros, de 151.
770, de la potenciació per a les societats musicals.

També un augment de 717.
000 euros als intercanvis musicals; un augment de 400.
490
euros per a arribar a les quantitats que s'han demanat per a l'adquisició d'instruments.
No sé si saben, senyories, que la dotació d'instruments que vostés fan arribaria a una mitjana de 2 euros per educand que les societats musicals
tenen en este moment.
Podíem dir-ne moltes més, és.
.
.
el temps és que és limitat.

Moltes gràcies, senyor president.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Pañella.

Té la paraula el senyor Cortes.

El senyor Cortes Llopis:

Gracias, señor presidente.

Señor diputado que me ha precedido en el uso de la palabra, se lo digo de verdad,
es un verdadero honor poder debatir con usted de nuevo año tras año (veus) la Conselleria de Cultura en los presupuestos.
Voy a empezar, si me permite, lo
que acabé con su hermana separada o diputada separada de antaño, hermanos separados, es importante.
.
.
Separado, no lo digo mal.

Entonces, yo lo considero a usted un diputado que trabaja con seriedad y con
rigor.
Por tanto, hay una importancia en estos presupuestos cuando es el rigor
y la austeridad.
Y, por otra parte, se tiene que lograr entre todos la
excelencia y la calidad y el valor de la obra bien hecha.
.
.
, entre todos,
hablo.
Y, por otra parte, ha de verse que frente a este localismo ridículo y estrecho, las ideas tienen que ser claras y rechazar el pensamiento débil y confuso que tanto nos está planteando hoy en día.

En este momento de tanta oscuridad hace falta claridad para saber el momento en
que nos encontramos, y cuando decimos lo de la crisis parece que sea algo, pues
no sé, una cantinela, y verdaderamente hay que ver el rigor.

Lo primero que voy a decirle es que yo he estudiado todas sus enmiendas con
verdadero rigor -tengo aquí todo.
.
.
, he hecho todos los cuadros-, y veo que el movimiento de fondos de unos capítulos a otros realizados por las enmiendas de Compromís puede resumirse de la siguiente manera: una disminución en las operaciones corrientes y un aumento en las operaciones de capital.

Operaciones corrientes: se produce una disminución del capítulo II, el cual pasa a representar el 7,8% del presupuesto total a suponer el
3,98%.
Por otro lado el capítulo IV, también se ve afectado pasando a representar el 50,37%, a suponer el 49,8% con las
enmiendas suyas.

Operaciones que producen un aumento en las inversiones reales y un aumento
también de las transferencias de capital.
En concreto el capítulo VI pasa de representar el 5% a suponer el 7,58% del presupuesto total.
Y el
capítulo VII pasa de suponer el 11,14% a representar el 20,16%.
Habría que restar 600.
000 euros que irían al capítulo IV con la reducción de esa cuantía a la Fundación Jaume II el Just mediante las enmiendas a la entidad 29.
No se ha incluido esa
cuantía por considerar que entonces debería analizarse el presupuesto consolidado, por una parte.

Y por otra parte sería muy interesante, no sé si su señoría lo habrá hecho, ver los presupuestos generales del estado con nuestra comunidad en
cuanto a lo de cultura.
Sí, mire, le voy a dar un dato muy, muy.
.
.
Primero, (inintel·ligible) .
.
.
lo verá.
Presupuesto general del estado para el 2010: Palau de les Arts, 1.
200.
000
euros; Liceo de Barcelona, 12 millones de euros; Teatro Real de Madrid, 17 millones de euros.
Solamente basta el botón con una muestra.

Por otra parte, si nos damos cuenta, han disminuido estos presupuestos
generales en la comunidad porque este año cada valenciano recibirá 417 respecto a los 465 aprobados del año anterior.
Es decir, cada uno recibirá 48,15 euros menos y 85 menos que la media nacional.
Es importante porque, por
ejemplo, el Instituto Valenciano de Arte Moderno, el IVAM, para gastos de
funcionamiento nos dan 250.
000 euros.

Es importante porque el Museo de Bellas Artes San Pío V, la segunda pinacoteca más importante de España, un año más cuenta con una partida que arrastra de años anteriores ya que ni se ejecutó el presupuesto 2008, 440.
000 euros, ni se ha ejecutado un solo euro del millón consignado en el 2009.
La suma de estos incumplimientos es la cifra que
aparece en el proyecto de 2010, 1.
580.
000.
A pesar de esta tímida inversión el propio ministerio ha reconocido que las obras no estarán finalizadas hasta el 2014.

El Instituto Valenciano de la Música, que luego hablaremos, han dado 45.
000 euros.
A Teatres de La Generalitat
para el desarrollo del festival Dansa Valenciana, 63.
000, y a la Fundación Palau de les Arts, como he dicho, 1.
282.
000.

A la Diputación de Alicante, para la muestra del teatro español de autores contemporáneos, 225.
000, y al Instituto Municipal de Cultura de Elche para el Festival Medieval de
Elche, 13.
500.
A las producciones para completar la construcción y equipamiento de la sala del barrio de Ruzafa, 40.
000.

Como usted verá, ilustre diputado, sería muy interesante.
.
.

El senyor president:

Senyories, per favor.

El senyor Cortes Llopis:

.
.
.
que el gobierno de la nación cumpliese con rigor sus compromisos y no hiciese esta diferenciación en las comunidades autónomas que como es natural tienen un componente político.
Interesa en este momento de dificultades y de baja proyección electoral, de que da a unas comunidades autónomas porque le interesa en detrimento de otras, entre ellas nuestra comunidad.

Y ya pasando a sus enmiendas, señor Pañella, usted ha presentado 38 enmiendas, y en primer lugar están las sociedades musicales.
Es un tema predilecto para usted, y a este respecto
quiero puntualizarle una vez más que la Conselleria de Cultura ha transmitido, en pleno, cuando se le ha
preguntado por cuestiones diferentes a las sociedades musicales.

La consellera adquirió una serie de compromisos con las sociedades musicales que La Generalitat va a
cumplir.
De ello no le quepa la menor duda, y muchos de esos compromisos se están materializando en estos presupuestos.

En su enmienda 619 no procede la creación de la plataforma tecnológica para la federación de las sociedades musicales de la comunitat por unas sencillas razones que estoy seguro que todos van a entender.

En primer lugar, porque el programa 453.
40 en su capítulo VI, proyecto MC07008, ya prevé una inversión total de 800.
000 euros de las anualidades de 2010 y 2011 para habilitar un centro de investigación y desarrollo para la Federación de Sociedades Musicales de la Comunidad Valenciana y, por otro lado, la
plataforma tecnológica sería competencia de la Conselleria de Justicia y Administraciones Públicas dado que allí residen las competencias en modernización, estando la Conselleria de Cultura actuando en conversaciones con ellos para
que impulsen lo que propone en el fondo de la iniciativa.

En su enmienda 620, creación de una línea de ayudas a la remodelación y construcción de las sedes sociales de las sociedades musicales de la Comunidad Valenciana,
ya se están concediendo ayudas directamente a las sociedades musicales o indirectamente a
los ayuntamientos a través del plan Confianza.

La Conselleria de Cultura se comprometió públicamente a crear una línea presupuestaria para la remodelación y adecuación de las sedes de las sociedades musicales cuando se hayan cumplido los
compromisos que con el actual plan de infraestructuras culturales está en marcha.
Por tanto, en estos momentos, en plena vigencia del plan de infraestructuras culturales mi
grupo no ve conveniente apoyar esa enmienda.

Y en la enmienda 621, habilitación de una nueva sede social de la Federación de Sociedades Musicales de la Comunidad Valenciana ya se ha creado una línea para tal efecto, capítulo VI, área de artes plásticas y escénicas M07008, otros centros culturales, cuya dotación es 250.
000 euros.
Además, existe una línea de subvención en el presupuesto como ya informó la consellera al colectivo en las sucesivas reuniones mantenidas, que está gestionado por el IVVSA, la cesión de este espacio dentro de una lista de compromisos firmado por las sociedades
musicales.

Su enmienda 2.
167 podría decir que es una enmienda de libro, entre comillas.
En primer lugar, ¿me podría explicar por qué la inscriben (inintel·ligible) .
.
.
en lugar.
.
.
?
En segundo lugar, tres millones de euros para la construcción de una escuela de música en Burjassot, ¿no le parece un poco excesivo?
Pero a mí más.
.
.
, pide que esos tres millones se reduzcan de los gastos de funcionamiento de
este mismo programa.
Los mismos que tanto critican en prensa que nuestro
patrimonio cultural está dejando de la mano de Dios porque la conselleria no invierte en su mantenimiento, quiere deducir 3 millones de euros de las
partidas destinadas al mantenimiento, limpieza y seguridad.

Las enmiendas que piden construir una nueva biblioteca o reformar la existente,
en cualquier caso puntualizar que la creación, construcción, ampliación, traslado y reforma de las bibliotecas es competencia de los municipios
respectivos.

Las enmiendas que piden añadir en las líneas del programa de patrimonio cultural valenciano casos locales específicos, como la 2.
152 o 2.
158, las líneas de las ficha FP4 de presupuesto no entran en casos concretos ni locales; son líneas de actuación de tipo más general.
Se pueden considerar incluidos los casos locales que ustedes
mencionan con carácter genérico en la línea 2.
1.
1, proteger el patrimonio mediante su conservación y puesta en valor.

Hay que señalar la especial fijación que tiene el Grupo Compromís con la Fundación Luz de las Imágenes, ¿qué es lo que no le gusta, ilustre diputado?
Es la recuperación de un sin precedente que está llevando esta fundación del patrimonio cultural valenciano, ¿o es qué la función vertebradota que realiza la fundación, ya que dentro de esta legislatura va a estar presente en municipios tan
alejados como Xàtiva, Burriana, Valencia, Villareal, Alcoy o Castellón, y su labor restauradora y expositiva ha sido valorada por el público con su asistencia incluso premiada con un galardón de prestigio como el de Europa Nostra?

Las minoraciones que proponen sus enmiendas impedirían cumplir sus objetivos a la fundación.
Por esto le emplazo a que nos digan qué es lo que tienen en contra de la labor que se está realizando en esta fundación.
Por otro lado, aclarar que si lo que ustedes pretenden es una reorientación de las funciones de esta fundación, deberían dirigirse al ente competente que es la Conselleria de Economía y Hacienda.
Tal vez vamos a tener que repartir un organigrama de La
Generalitat porque a la vista de sus enmiendas parece que su señoría aún tiene algunas lagunas después de tres años en esta cámara.

En cuanto al audiovisual, han presentado siete enmiendas.
El Instituto
Valenciano del Audiovisual y de la Cinematografía Ricardo Muñoz Suay cuenta con un presupuesto de 7.
450.
000 euros, por lo que se va a seguir
apostando por un sector que reúne el 8% de la producción del cine español y el 5% de la contratación audiovisual.
Han presentado enmiendas, 2.
186 a 2.
190 que piden crear nuevas líneas y dotarlas reduciendo los gastos de funcionamiento.
La realización de las actividades de la programación en la sala Luis García Berlanga de Valencia, la extensión de la filmoteca Alicante y Castellón, la filmoteca de verano y la publicación de libros y de revistas, archivos de la filmoteca, restauración y conservación de películas y la celebración de consejos o seminarios son financiadas básicamente con cargo al capítulo II del presupuesto de gastos del instituto.

Los resultados económicos obtenidos en los últimos ejercicios aconsejan mantener como mínimo la dotación actual del capítulo (inintel·ligible) .
.
.
si se quiere continuar con las actuales líneas de actuación.
Por tanto, se considera inviable cualquier disminución de los créditos destinados a la compra de bienes.

Las enmiendas 2.
191 y 2.
192 son.
.
.
las cuales.
.
.
, si me permite, le vamos a aprobar, 2.
191 y 2.
192.
No hay ningún problema en cambiar la denominación ya que todas las producciones, sean en castellano o en valenciano, están obligadas a entregar una copia en valenciano para acceder a las ayudas.

No voy a continuar, ilustre diputado, porque tendremos ocasión en el pleno de continuar debatiendo.
Sí que le tengo que decir que este gobierno con sus luces y con sus sombras ha
trabajado incansablemente a favor de los ciudadanos.
Ya comprendo que ustedes
después de tantos años de travesía en el desierto y de por todas las artes no pueden llegar a conseguir lo que
todo grupo político.
.
.
, que es el poder, para poder, en ese momento, si está en el poder, ver cómo se distribuye para beneficio de los ciudadanos, pero esté seguro que el grupo parlamentario que apoya al gobierno, que después de tantos años, recuerdo aquellos años, los que ya estamos muchos años por aquí, aquellos años difíciles y oscuros antes del ochenta y tres al noventa y cinco, donde no se
aprobaba ni una sola enmienda en esta cámara, ni una sola enmienda en presupuestos -aquí hay algunas personas que lo pueden atestiguar-, nosotros estamos dispuestos a continuar trabajando incansablemente, porque al
fin y al cabo lo que todos deseamos es para mejora de vida de los ciudadanos
que son los que votan y a los que están destinados estos presupuestos.

Nada más y muchas gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Cortes.

Anem a passar a votar estre grup d'esmenes defensades per Compromís.
Hi ha alguna observació a fer?

Doncs, en primer lloc passarem a votar la 2.
191 i la 2.
192.
Vots a favor?
15.

Passem a votar la resta d'esmenes.
Vots a favor?
7.
En contra?
8.

Passem a debatre i a votar, si ho consideren oportú, l'esmena 2.
183 i les presentades pel Grup Popular.

Alguna observació a fer?
Vots a favor?
8.
(Veus) Cinc esmenes.
El Grup Popular, cinc esmenes en total.

Anem a votar en primer lloc la 2.
242.
Vots a favor?
14.
Abstencions?
1.

Anem a votar la resta d'esmenes.
Vots a favor?
8.
En contra?
7.

Secció 18, votem la secció 18.
Vots a favor?
8.
En contra?
7.

Institut Valencià de l'Audiovisual, que té esmenes.
Vots a favor?
8.
En contra?
7.

Institut Valencià de Conservació i Restauració, que no té esmenes.
Vots a favor?
8.
Abstencions?
7.

IVAM, que sí que té esmenes.
Vots a favor?
8.
En contra?
7.

Institut Valencià de la Música, que té esmenes.
Vots a favor?
8.
En contra?
7.

Teatres de La Generalitat, que també té esmenes.
Vots a favor?
8.
En contra?
7.

Circuit del Motor, que no té esmenes.
Vots a favor?
8.
Abstencions?
7.

Consell Valencià de l'Esport, que no té esmenes.
Vots a favor?
8.
En contra?
6.
Abstencions?
1.

Projecte Cultural de Castelló,que també té esmenes.
Vots a favor?
8.
En contra?
7.

Senyories, hem acabat la secció 18, cultura, i ara entrem en la secció 19, servei del deute.
(Veus; pausa)

Senyories, anem a.
.
.
(Veus) Senyories, anem a continuar, després d'haver votat la secció 18, anem a passar a la secció 19, que és servei del deute.
Com no té esmenes, passarem a votar directament, i, després, si algun portaveu considera que en l'explicació del vot té de dir alguna cosa, tindrà un parell de minuts, i si considera que no, doncs, no.

¿Vots a favor de la secció 19?
8.
¿En contra?
7.

¿Algun il·lustre diputat vol.
.
.
?
Senyora Moreno.

La senyora Moreno Fernández:

Solo para dejar constancia de que mi grupo no ha presentado enmiendas a esta
sección en tanto que entendemos que, por lógica, es necesario que la comunidad más endeudada de España tenga que destinar dinero a financiar esa deuda y ese endeudamiento, pero,
obviamente, tenemos que votar en contra de la sección, en tanto que entendemos que, precisamente, la comunidad más financiada de España no debería serlo sobre todo teniendo en cuenta para qué ha servido esa deuda, que ahora mismo nos encontramos con la comunidad con
menos inversiones de España también.

Por eso, porque creemos que esta deuda es una deuda equivocada y porque creemos
que es un servicio, la deuda, que no debía haber sido tal, es por lo que lo vota en contra, a pesar de que no hemos
presentado enmiendas.

Nada más y muchas gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Moreno.

Passem, doncs, senyories, a debatre la secció 20, que són despeses diverses.
És una secció que, com vostés podran comprovar, en el seu conjunt té 28 esmenes.
Jo vaig a marcar, com no pot ser d'altra manera, el temps que n'hi ha estipulat i les seues senyories, amb el seu bon criteri, utilitzaran
aquell que consideren oportú.

Per a la defensa de les esmenes presentades pel Grup Socialista, té la paraula el senyor Sarrià.

El senyor Sarrià i Morell:

Gràcies, president.

Jo vaig a centrar, en este cas, la meua defensa a les esmenes del Servei
Valencià d'Ocupació, que avui tenim de vore en esta secció de despeses diverses i no en companyia de la que correspon a la seua
conselleria, (veus) sense que fins ara hàgem tingut cap explicació convincent.

En tot cas, ja vàrem manifestar a la nostra esmena de la totalitat la nostra opinió sobre este fet, aixina com la preocupació perquè, malgrat ser la comunitat on més ha augmentat l'atur al darrer any, no hi haja una correspondència entre els recursos adreçats a polítiques actives d'ocupació i l'increment.
.
.

El senyor president:

Senyories, per favor.

El senyor Sarrià i Morell:

.
.
.
de l'ocupació en esta comunitat.

És més, el pressupost del Servef bàsicament es manté gràcies a l'increment de les aportacions provinents del Govern d'Espanya, no perquè en realitat haja sofrit un increment de les aportacions de La Generalitat.
És revelador que l'afegit d'un cridaner programa de plans de recolzament als sectors productius siga dotat a
força d'una retallada lineal de tots els altres.
Així, les nostres esmenes van adreçades a corregir els que creguem retalls més perjudicials i simbòlics per a l'execució dels objectius que el mateix pressupost establix per al Servef.

Respecte al foment de l'ocupació, ens crida l'atenció que siga el que suprimix més línies d'actuació en relació al pressupost de 2009.
Es suprimix la línia d'ajuda a guarderies, el pla d'immigrants, i la més greu de totes, i la que anem a esmenar, la que hi havia per import de 4
milions d'euros per a la recol·locació de treballadors.

Ens diran, senyors del Partit Popular, que ne creen dos noves, el pla de recol·locació de treballadors del sector ceràmic de Castelló, per 2.
200.
000 euros, i una altra d'un milió i mig d'euros per a la contractació de desocupats sense subsidi.
Bàsicament fan vostés el seu clàssic (veus) de despullar un sant per vestir-ne un altre, és a dir, canviar i barallar les denominacions per a aparentar nous esforços que, en realitat, no insuflen nous recursos, més bé en retallen.
Només l'augment d'un 4,2% dels fons provinents de l'estat els permet no presentar en aquest cas un pressupost formalment regressiu.

Entenem que una línia d'aquesta importància, que vostés anunciaren amb coets, com solen fer, quan la posaren, no es pot liquidar ara,
quan tenim més de cent trenta-set mil parats més que quan es va aprovar fa un any el pressupost de 2009.

Les noves línies entenem que estarien bé si suposaren un esforç afegit, però tal com ho fan, és, com dia adés, vestir un sant despullant-se un altres, més si quan gran part del finançament d'eixes noves línies és provinent de fons de l'estat.
Malauradament les necessitats de recol·locació no afecten únicament un o dos sectors, i en el seu conjunt vostés no dediquen ni un euro més a esta finalitat, més bé en retallen.

En el mateix cas es troba el que va ser precisament una de les estreles de la
legislatura i que és objecte de la nostra esmena 2.
261, el salari jove de la Comunitat Valenciana,
que va ser un compromís electoral del president Camps i del qual el PP va donar per a salar a efectes
de propaganda, fins al punt d'aparéixer al pressupost com un programa propi que ara desapareix.
.
.
Perdó, per a no dir que desapareix, és afegit a la descripció de la línies d'ocupació pública i desenvolupament local al costat d'una dotzena de coses més.
És la constatació que l'aplicació d'una de les seues propostes electorals estrela no era més que això, i que complit el seu objectiu propagandístic la tiren al calaix.

Entenem que malgrat la mala dotació i aplicació d'este programa al passat, els joves, i especialment aquells que no han pogut
tenir ni tan sols la seua primera experiència laboral, són un dels col·lectius més afectats per l'atur i deuen, per tant, ser objecte d'una atenció prioritària i explícita en aquest pressupost, més allà de referències de compromís en caixons de sastre.
És per això que apostem pel manteniment del programa dotant-lo millor i ampliant la seua
aplicació.

I en l'últim cas, el de la formació per a l'ocupació, és significatiu que quasi totes les línies sofrixen retalls, però si un ens sembla especialment inadmissible i sagnant és reduir a la mitat la línia dels ara tallers de formació i inserció per a persones amb risc d'exclusió social.
Quan fa poc vam poder debatre com augmenten dia a dia el nombre de
persones que integren eixe col·lectiu, conforme són més els valencians i valencianes que es queden sense cap tipus de recurs ni
prestació social, no és raonable una reducció tan dràstica d'aquesta línia, quan no n'existix d'altra anàloga.

És més, al programa d'inserció laboral també es suprimix la línia de subvenció per a la contractació de desocupats de difícil inserció.
Per això presentem la nostra esmena 2.
262, que minora el retall en 500.
000 euros.

Són, en definitiva, tres esmenes que vénen a millorar la dotació del Servef amb instruments que ja existixen, pel que creguem que serien
perfectament assumibles pel Partit Popular.

Res més i moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Sarrià.

Té la paraula, senyor Bustamante.

El senyor Bustamante Bautista:

Sí, gracias, señor presidente.

Señoría, usted ha centrado su debate en el Servef.
Este diputado va a intentar
contestarle a este tema, por supuesto, pero prácticamente usted ha presentado una sola enmienda al Servef, luego, entonces, no
se debe de estar haciendo tan mal desde el Servef cuando desde su grupo
parlamentario presentan una sola enmienda.
Pero también es mi obligación contestarle a las otras enmiendas (veus) que su grupo parlamentario ha presentado.

Comentarle que desde el Grupo Parlamentario Popular vamos a rechazar las
enmiendas presentadas por su grupo, y vuelvo a repetir, voy a intentar
explicarles los motivos.

Su enmienda 2.
258, en la que piden suprimir la aplicación económica 227, la razón es que no se puede suprimir, puesto que consta de crédito consignado en dicha aplicación presupuestaria y dirigida, no lo olvidemos, a trabajos realizados por empresas y
profesionales.

En la enmienda 2.
259, porque el origen de la financiación responde a necesidades de funcionamiento.
Y en cuento a las enmiendas 2.
260 y
2.
261, que usted sí ha nombrado, en las cuales ustedes piden disminuir las aportaciones a la SPTCV,
entendemos que no son procedentes dichas reducciones en estas aportaciones,
dado que, como es bien conocido, todos los proyectos gestionados directa o
indirectamente por la SPTCV tienen una indudable repercusión sobre la creación y mantenimiento de la economía y el fortalecimiento del tejido empresarial de la
comunitat, constituyendo un complemento adicional de las políticas sociales y económicas de La Generalitat, por lo que consideramos que el impacto de dicha
disminución de aportaciones tendría unas consecuencias enormemente negativas sobre la economía valenciana.

En este sentido, desde el Grupo Parlamentario Popular entendemos que ante la
difícil situación económica en la que estamos inmersos, la Generalitat valenciana está respondiendo tal y como requiere las circunstancias, habiendo elaborado para el
ejercicio 2010 los presupuestos más sociales de la historia, en los cuales la creación de empleo es uno de los principales objetivos que se persiguen.

Por tanto, consideramos que la dotación presupuestaria a la SPTCV realizada con objeto de impulsar los proyectos que
se tienen en marcha, constituye una herramienta más para el mantenimiento y la creación de puestos de trabajo en la comunitat, tanto de modo directo como inducido.

Y, por último, a su enmienda 2.
262, en la que nos pide también disminuir el capítulo II, también la vamos a rechazar, porque el capítulo II responde a las necesidades de funcionamiento de la Dirección General de Formación y Cualificación Profesional, (veus) así como a los centros de ellos dependientes, requiriéndose al menos el presupuesto recogido en el capítulo II para garantizar su correcto funcionamiento y la calidad del conjunto de
actividades formativas que se desarrollan.

Además, el programa de talleres de formación e inserción laboral responde al actual programa operativo de la Comunitat Valenciana
2007-2013 y su dotación económica para el 2010 a la senda financiera establecida por el fondo social europeo
para este programa.
Por eso, desde el Grupo Parlamentario Popular manifestamos
nuestro voto en contra a estas enmiendas.

Nada más y muchas gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Bustamante.

Anem a passar a votar este grup d'esmenes.
Hi ha alguna observació a fer?
Vots a favor?
7.
En contra?
8.

Passarem a continuació a debatre l'esmena 2.
263 i totes les presentades per Compromís.
Per a la seua defensa, té la paraula la senyora Mollà.

La senyora Mollà Herrera:

Gràcies, senyor president.

Doncs, el Grup Parlamentari Compromís, abans d'explicar més parcialment les esmenes, vol fer una valoració sobre aquesta secció.

Nosaltres no entenem el sentit, sincerament, d'aquesta secció, no entenem com es pot, doncs, bé, tindre una secció que són gastos diversos, sense que aquestes coses que s'especifiquen ací vagen directament a les conselleries corresponents.
Com a anècdota, molt senzill, això ho hem viscut en estos dies, hem aprovat el pressupost d'economia, inclús del Servef, el primer dia de les comissions, i ara resulta que estem debatent
el programa del Servef que, d'alguna manera, explica els diners que té d'aportació.
¿Què haguera passat, aleshores, si s'haguera modificat d'alguna manera el pressupost del Servef en aquell moment?
, ¿ara de què estaríem parlant, no?
No té cap tipus de sentit.
(Remors)

Però tampoc el programa «Gastos diversos», que eixe ja és el despropòsit més gran que fa el Partit Popular en aquesta secció.

El senyor president:

Senyories, per favor.
.
.

La senyora Mollà Herrera:

Un programa que no especifica ni objectius, no especifica ni a qui ni per a què van els diners, però que sí que deixa molt clar, doncs, les fórmules que practica el Partit Popular, estos 5 milions d'euros en «Trabajos realizados por otras empresas», que és pràcticament l'única cosa que té de gastos de funcionament, etcètera, l'única cosa, vaja, exclusivament, 5 milions d'euros, ¿no?
, i que després anem a demanar explicacions i no sabem.
.
.
¡Un programa que no té objectius!
Aleshores, ¿quin treball pot fer
(remors) qualsevol empresa per a este programa, si no té objectius, no té cap tipus de criteri.
Li donem 5 milions d'euros perquè sí a les empreses que treballen per a La Generalitat.
Nosaltres creiem que açò no és raonable, perquè, després, no hi ha cap tipus de justificació i a nosaltres ens sembla molt greu, i atenent el funcionament que ha tingut el
Partit Popular durant aquests anys, ¿no?

Hem de criticar la pujada en aquest programa.
¿I per què la critiquem?
Perquè no té cap tipus de sentit quan ve acompanyat de la disminució en agricultura, de la disminució en medi ambient, aigua, urbanisme i habitatge, en la disminució de la secció d'economia, en la disminució de la secció d'indústria, comerç i innovació.
Totes estes són les del tarannà auster, que el Grup Popular ens té acostumats a dir, resulta que en gastos diversos
todo vale, ¿no?
, todo vale.
I amplien 13 milions d'euros perquè com ens sembla minúcies.
.
.
No, clar, qualsevol ciutadà valencià els 13 milions d'euros és la calderilla que té en sa casa normalment per a després anar a fer la compra, no?

No té cap tipus de sentit en esta publicitat que se fa de com és d'auster el Partit Popular, després d'augmentar sense cap fonament aquesta secció.
Perquè vostés diran, doncs, bé, aquesta secció contempla el Servef, una cosa importantíssima, i més atenent la crisi que estem vivint.
Però, clar, quan veiem que el Servef baixa entre el Servef i el salari jove que
estava en l'anterior any i ara no, baixa 8 milions d'euros.
I aleshores diem, bé, de nou on s'augmenta?
En la paradeta.
I això, això no és raonable, no és raonable quan se practica un discurs d'austeritat, i més quan veiem com estos macroprojectes fantasmes van caient com un castell de
naips cada vegada que avancen els anys.
Mentres paguen els sous, bé, després se veu que recol·loquen vostés a eixes persones i ja el projecte fantasma s'
acabó, com és el que ha passat amb Mundo Ilusión.
A nosaltres ens sembla molt preocupant.

En el tema del Servei Valencià de Treball i Formació, el Servef, nosaltres no ens creguem, no ens creguem el discurs, i així ens afegim a les paraules que han formulat els companys del Partit Socialista.
No ens creguem el discurs que açò és culpa del govern central.
La disminució en estes partides, que és el que vostés diuen després, quan van a analitzar les dades no atrevixen, no?
, a posar euro sobre euro
perquè queden en evidència.
No ens creguem açò, perquè si d'alguna manera fóra veritat que el Servei Valencià d'Ocupació i Formació disminuïra perquè el govern central fóra irresponsable, un bon govern, un bon govern ho compensaria.
I això no ho fa precisament el govern del senyor Camps.
No ho compensa, no augmenta,
però sí, sí, ja dic, augmenta les partides dels grans esdeveniments.

Exemple claríssim, se baixen 6 milions d'euros en el Servei Valencià d'Ocupació.
I en el mateix programa s'augmenten quasi huit milions d'euros per a grandes eventos y sobrecostes.
Perquè això és el que passa, que vostés han de pagar els sobrecostos.
Açò no ho podem consentir.

Ens sembla anecdòtic, i ha sigut ja un comentari, que desaparega el programa del salari jove.
I
ens sembla anecdòtic que, bé, que desaparega, però és que damunt en els objectius del Servef no s'incloga, perquè els objectius que apareixen ací, literals, són exactament el mateix de l'any passat, però sense el salari jove.
Desapareix un programa, però vostés no ho inclouen.
I em sembla també anecdòtic que, atenent la crisi que tenim i atenent els índexs de destrucció d'ocupació, vostés creguen que els objectius que hi havia contemplats per a 2009 poden ser els
mateixos que per a 2010.
Quina manera de visualitzar una realitat que ha de
canviar-se i que passa per contemplar uns objectius nous!
 Això vostés, ja dic, passa desapercebut.

Nosaltres hem fet esmenes també per a regular d'alguna manera els gastos diversos, com comentava abans.
No creguem que siguen
acceptables els que se contemplen ací.
Justament ens carreguem, ja dic, els treballs realitzats per altres empreses
per a parlar de coses concretes, perquè volem compromisos de govern.
I això ha de plasmar-se línia per línia i noms i cognoms.
I això ho fem en les nostres esmenes.
Perquè quan demanem, quan demanem que se facen inversions en ocupació, el que demanem és simplement una cosa que nosaltres creguem que el Partit Popular no està fent, ja dic, baixant les conselleries que tenen el foment de l'ocupació, que tenen la responsabilitat i les competències; i no toquem el Servef, sinó que mos n'anem a estos gastos diversos perquè el desviament dels milions d'euros que fan ací no se pot consentir.

Demanem les ajudes a les cooperatives, a les pymes i als autònoms argumentant que creguem que s'ha de fomentar les ajudes a projectes d'inversió en la Comunitat Valenciana amb la finalitat de contribuir en el desenvolupament
del seu potencial competitiu i per a la seua orientació cap activitats de més valor afegit i mediambientalment sostenibles.

¿I per què augmentem, per un costat, a les cooperatives 5 milions d'euros, a les pymes 10 milions d'euros i als autònoms 10 milions d'euros?
Perquè creguem que són els pilars bàsics per a fer front a la crisi econòmica.
On hi ha més destrucció d'ocupació és justament a estos sectors, a les pymes, als autònoms i a les empreses d'economia cooperativa.
Perquè a nosaltres ens ha de preocupar també, per exemple, la Ford o estes grans empreses.
Però, encara que parega un nombre important de treballadors, en definitiva, el
grosso de la desocupació a dia d'avui, i això hem de vore-ho, és en estos sectors, i vostés açò ho obvien.
Sí que donen 2 milions d'euros a la Ford, com feren l'any passat, però a estos sectors vostés els ignoren, i nosaltres hem de compensar d'alguna manera estos oblits flagrants.

Demanem coses concretes també.
I demanem coses concretes justament en els programes de difusió d'art, ciència, cultura, oci, perquè vostés per a tot açò només, doncs sembla ser que volen la cultura de la paradeta, ja dic, i d'estes coses que sembla que són tan importantíssimes, no?
, per a fomentar una cultura de qualitat com és la fórmula 1, Terra Mítica, America's Cup, Volvo Ocean Race.
Totes estes coses que garantixen una cultura de
qualitat.

Doncs no és així!
En els pobles i ciutats de la nostra autonomia se fa cultura de qualitat.
I el
Partit Popular no destina ni una línia per a estos pobles i ciutats.
Sí per als macroprojectes i els grans esdeveniments que ja tenen suficiència econòmica creguem que suficient.
Però també tenen unes pèrdues molt, molt importants.

Demanem, per exemple, per què no, si se fa un conveni amb la Diputació d'Alacant per a la construcció d'un auditori on se destinen 2 milions d'euros, a una ciutat com Elx, que és la marginada, una de les més marginades en els pressupostos any rere any; demanem també que se li donen 2 milions d'euros per al projecte de l'auditori.
¿Com no poden vostés vore que és necessari també invertir en les ciutats i pobles de la nostra comunitat?

Igual que els centres de cultura que hi ha i altres qüestions.
Creguem, i no hem tocat les rehabilitacions que fan any rere any de les
places de bous, ja siguen a Xàtiva o a Villena, perquè evidencien la seua falta de coherència.
Açò són partides d'any rere any, les mateixes, amb els mateixos diners, eh!
I li ho puc assegurar!

I dic jo, no sé què costarà una rehabilitació d'una plaça de bous?
Clar, costa 4,7 milions d'euros.
I l'any passat estaven eixos diners.
¿I ara una altra vegada?
Doncs no els tocarem, no els tocarem perquè l'any que ve mos riurem de nou d'esta falta de coherència, com any rere any hem de rehabilitar les places de bous perquè no se fan, perquè no se fan.
No ho toquem, traguem d'altres llocs que saben que se poden treure els diners.
Perquè pensem que és necessari que si aquí, en estos gastos diversos, vostés perden el temps en parlar de particularitats de pobles i ciutats, també tenim dret l'oposició d'especificar els oblits dels pobles i ciutats que fan vostés.
Com són, ja dic, la ciutat l'Elx o la comarca de Bunyol, etcètera, etcètera.

I una cosa important.
Ens hem vist amb la impossibilitat absoluta de treure
diners per a una partida que considerem primordial.
Ens hem vist amb la
impossibilitat.
Perquè ni ja siga en agricultura, ni ja siga en infraestructures ni ja siga en medi
ambient trobem els diners suficients, perquè vostés els retalls que fan són molt importants, i no creguem que han d'anar en detriment d'altres qüestions que també considerem que han d'estar en eixes, en eixes conselleries.

Com que ací hi ha diners, i diners malbaratats, hem demanat 20 milions d'euros per a la racionalització de l'ús de l'aigua per a reg gota a gota.
Creguem que les comunitats de regants i altres
entitats de reg necessiten, necessiten d'esta inversió, perquè açò sí que és garantir una qualitat en els nostres recursos hídrics per a no perdre, per a no perdre la quantitat que a dia d'avui perdem.

L'únic que és fonamental és una demanda urgent i necessària, i hi ha diners en este programa suficients com per a fer estes qüestions.
Ho hem tret d'ací, potser per al Partit Popular no tinga sentit, no?
, perquè ja dic que és la secció de la paradeta, però nosaltres creguem que la paradeta és, és, innecessària i el necessari és deixar plasmat línia rere línia les necessitats que hi ha.

A més, ja dic, i acabe, una qüestió molt important, que és una inversió que no se fa per part del govern.
.
.

El senyor president:

Senyories, per favor.

La senyora Mollà Herrera:

.
.
.
que és l'ajuda a la xarxa assistencial per a víctimes de la violència de gènere.
En aquest cas, Compromís demana 10 milions d'euros.
El Partit Popular zero euros.

Gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Mollà.

Té la paraula el senyor Bustamante.

El senyor Bustamante Bautista:

Sí, gracias, señor presidente.

Bien, señoría, el mismo discurso de siempre, el discurso de la demagogia.
Paradeta, recolocación de amiguetes, programa fantasma.
.
.

El senyor president:

Señorías.

El senyor Bustamante Bautista:

Me gustaría que eso de programa fantasma lo dijera usted a los cientos de personas que se
están lucrando económicamente y formándose en diversos oficios a través de los cursos puestos en marcha por el Servicio Valenciano de Empleo.
Y sí se están contemplando los pueblos y ciudades de toda la Comunidad Valenciana, sin mirar
ningún tipo de signo político.

Bien, señorías, yo voy a contestarle a las enmiendas que usted ha presentado a esta sección, que, por cierto, alguna de ellas usted no las ha mencionado.

La 2.
263, 2.
264, 2.
265 y 2.
266 vamos a votarlas en contra en base a que la
financiación debe de realizarse a todos los grupos, forma de ente público o de Radiotelevisión Valenciana, de acuerdo con su ley de creación, puesto que si se elimina la financiación a la sociedad y a las sociedades gestoras no es posible prestar el servicio público.

En cuanto a sus enmiendas 2.
267 y 2.
268, en relación a incrementar la línea denominada «desarrollo local», vamos a votarlas también en sentido negativo porque sería aminorar la línea denominada «operaciones corrientes Sociedad Gestora para la Imagen Estratégica y Promocional de la Comunitat Valenciana, SA».
Recoge las únicas asignaciones presupuestarias que recibe la mercantil pública Sociedad Gestora para la Imagen Estratégica y Promocional de la Comunitat Valenciana.

Por tanto, esta línea se hace necesaria para desarrollo del objeto social de la citada empresa pública, así como el cumplimiento de los objetos fijados para llevar a cabo en el año 2010.

Asimismo, la materia a la que se refiere la línea que se propone incrementar ya se encuentra debidamente atendida por otros
programas contenidos en la Ley de presupuestos de La Generalitat de 2010.

Por eso manifestamos nuestro voto en contra de estas enmiendas.

En cuanto al resto de sus enmiendas, de la 2.
269 a la 2.
279, ambas inclusive,
en todas ellas nos piden disminuir aportaciones al SPTCV.
Desde el Grupo
Parlamentario Popular entendemos que no es procedente dichas reducciones a
estas aportaciones dado que, como es bien conocido, y lo he explicado
anteriormente al Grupo Parlamentario Socialista, pero voy a volverlo a explicar
porque creo que es bastante importante, señoría.
Todos estos proyectos gestionados directa o indirectamente por el SPTCV
tienen una indudable repercusión sobre la creación y mantenimiento de empleo, el fortalecimiento del tejido empresarial de la
comunitat i la dinamización de la economía, constituyendo un complemento adicional de las políticas social, con lo que consideramos que el impacto de dicha disminución de aportaciones tendría una consecuencia enormemente negativa sobre la economía valenciana.

La realización de la actividad encomendada al SPTCV mediante la creación, gestión y consolidación de proyectos de enorme importancia, en los ámbitos, entre otros, de la cultura, el turismo, las infraestructuras de la
Comunidad Valenciana, constituye de por sí un elemento dinamizador de la economía como generador de actividad para las empresas de la comunitat, y en consecuencia como elemento de generación de empleo para los ciudadanos valencianos.

Por tanto, consideramos que la dotación presupuestaria prevista para SPTCV durante el 2010, además de múltiples beneficios socioculturales que representa, supone también facilitar a los empresarios valencianos, a los autónomos valencianos, la oportunidad de participar de dichos proyectos, ofreciéndoles nuevas oportunidades de negocio.

En cuanto a sus enmiendas 2.
272 y 2.
273, el objeto social de la sociedad
consiste en llevar a cabo las actuaciones necesarias para el desarrollo de
grandes proyectos ya conocidos en los que se desarrollan actividades
culturales, educativas, deportivas, recreativas, asistenciales, etcétera, que le sean encomendadas por La Generalitat.
En el desarrollo de dicho
objeto social se ejecutan diversos y distintos proyectos a lo largo y ancho de
la comunitat, en las tres provincias de la misma.
En concreto, los proyectos del SPTCV para
el 2010, se contemplan proyectos culturales en la provincia de Alicante, como
son: el auditorio de Torrevieja, el palacio de congresos de Alicante, el
palacio de congresos de Benidorm, el auditorio de Campoamor en Alicante, el
auditorio de San Vicente del Raspeig.
.
.
En estos momentos la prioridad es llevar a buen puerto estos proyectos.
No
obstante, queda en estudio cualquier otro que en futuro se crea conveniente.

En cuanto al resto de sus enmiendas, de la 2.
274 a la 2.
280.
Señorías, los fondos necesarios para la financiación de dichas actividades son obtenidos por dos vías.
La primera y fundamental es a través de la financiación ajena, tan importante como la obtenida con el apoyo de La Generalitat, a través de la aportación de capital.
Usted sabe perfectamente que la asignación de fondos en estos presupuestos 2010 tiene una importancia primordial para el
regadío, para su seguridad, para cultura, para la lucha contra la violencia de género, para la asistencia social.
.
.
No olvidemos, señoría, le pese a quien le pese, que estamos hablando de los presupuestos más solidarios y más sociales de la historia de la Comunidad Valenciana.

Yo ya le he recalcado en mi intervención -como le comentaba anteriormente al Grupo Socialista y a ustedes, por supuesto- que el SPTCV tiene una indudable repercusión con la creación de empleo.
Desde el Grupo Parlamentario Popular somos conscientes de que la
falta de trabajo es el primer paso a la desestructuración familiar.

Por eso, vamos a votar en contra, el Grupo Parlamentario Popular, a las
enmiendas presentadas por el grupo parlamentario Compromís.

Nada más y muchas gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Bustamante.

Anem a passar, doncs, a votar este grup d'esmenes.
Hi ha alguna observació a fer?
Vots a favor de les esmenes defensades per Compromís?
7.
En contra?
8.

Passem, ara, a tractar la 2.
280 i la resta d'esmenes presentades pel Grup Popular.

El senyor Bustamante Bautista:

Gracias, señor presidente.

Vamos a pasar todas las enmiendas del Grupo Parlamentario Popular directamente
a votación porque hay una enmienda que ya hemos.
.
.

El senyor president:

Una corrección de errores.

El senyor Bustamante Bautista:

Nada, hay una corrección de errores.
Entonces, pasamos todas las enmiendas directamente a votación.

El senyor president:

Alguna observació, senyor Sarrià?

Passem a votar, en primer lloc, doncs, la 2.
285.
Vots a favor?
8.
Abstencions?
En contra?
7.

La resta d'esmenes del Grup Popular.
Vots a favor?
8.
Abstencions?
6.
En contra?
1.

I, senyories, passem a votar la secció 20 amb el seu conjunt.
Vots a favor?
8.
En contra?
7.

Senyories, quan estiguen els portaveus de la secció 22, començarem l'estudi de les esmenes.
Serà dins de cinc minuts.

(Se suspén la reunió durant uns minuts)

El senyor president:

(Inoïble) .
.
.
la secció 22, que és governació.

Anem a començar amb l'esmena 2.
286 i totes les presentades pel Grup Parlamentari Socialista.

Per a la seua defensa, té la paraula la senyora Sanchordi.

La senyora Sanchordi García:

Moltes gràcies, senyor president.

Per descomptat, en primer lloc, donar l'enhorabona als membres de la comissió i, en especial, als membres de la mesa per haver estat estos tres dies
aguantant, o millor dit, disfrutant d'este intens debat, que són les esmenes als pressupostos de La Generalitat.

Estem hui ja en la recta final i, bé, jo vaig a defensar, en nom del meu grup parlamentari, les esmenes a la
Conselleria de Governació, a la secció 22.

Als efectes de la seua defensa, hui, en comissió, he classificat les esmenes en dos grups.
Per un costat, el que s'anomenen les esmenes de diners, és a dir, aquelles que fan aportacions pressupostàries concretes a línies concretes.
I, per un costat, les esmenes anomenades -ja tradicionalment- de literatura, en les quals allò important no és només el gasto concret pressupostari que puguen comportar estes esmenes, sinó la voluntat explícita en determinats sentits, i, sobretot, sempre tenint clar que els
destinataris finals són els ciutadans que, al cap i a la fi, són l'inici i el final d'este cercle que són els pressupostos.
Són els que paguen i els que deuen rebre els beneficis d'eixe pagament.

Pel que fa a les esmenes de diners, el que fem, en primer lloc, és modificar línies d'ajudes i subvencions, que són els que conformen el capítol VII dels pressupostos.
I, en eixe sentit, els beneficiats per estes esmenes
són, per un costat, els ajuntaments.
Assenyalar que augmentem la subvenció que està establerta per als ajuntaments per a mitjans policials, que augmenta de 232.
000
euros a 332.
000 euros; augmenten també les subvencions als ajuntaments per a cursos per a la policia local, que
augmenten de 75.
000 a 150.
000.

Pel que fa als voluntaris de protecció civil, un col·lectiu que fa una labor importantíssima a la nostra comunitat, augmentem l'import de les assegurances del personal dels voluntaris de protecció civil d'al voltant de 29.
000 euros a 89.
000; augmentem també l'equipament per a estos mateixos voluntaris de 120.
00 a 180.
000; també les subvencions a les associacions d'agrupacions de voluntaris de protecció civil de 17.
000 a 77.
000, i augmentem també les subvencions.
.
.
, o la subvenció a la Creu Roja autonòmica de 29.
000 euros a 79.
000.

Creem també noves línies en el capítol VII.
Una nova línia és instaurar una línia de subvencions i d'ajudes als ajuntaments per a obres de dependències de la policia local, concretament per a la seua construcció o la seua rehabilitació, per un valor o per un import de 200.
000 euros.

Creem una altra línia nova.
.
.
-ai!
, disculpen, però és que el constipat fa que me coste una miqueta més del compte parlar- una nova.
.
.

El senyor president:

Quan vullga parar, pare.

La senyora Sanchordi García:

Sí, si necessite aire.
.
.
el primer és respirar, el primer és respirar.
Si necessite aire, l'agarraré.

Establim també una línia nova dirigida a assignar un conveni amb l'Ajuntament de València per a la construcció de noves dependències de la policia local en les pedanies de València, per import de 190.
000 euros.

Manifestar que estes dos últimes esmenes noves.
.
.
, el seu import el traiem suprimint una línia, una línia que venia per tercer any consecutiu, que era un futur conveni amb el
Ministeri de l'Interior per a construir quarters i comissàries de la Guàrdia Civil i de la policia nacional.
Un conveni que sempre hem criticat perquè considerem que cada un.
.
.
, doncs que se limite a les seues competències, però, sobretot, perquè no enteníem crear una línia d'ajudes d'un valor, a més, important per a un futurible, és a dir, per a un conveni que no s'ha signat.
De fet, el mateix Grup Parlamentari Popular en les seues esmenes
buida també esta línia.

Després, unes altres esmenes.
Pel que fa a la línia de subvencions a les universitats de la Comunitat Valenciana, l'augmentem de 113.
000 euros a 133.
000.
El que fem és minorar en 20.
000 euros una línia que ja n'hi havia per a un conveni amb la Universitat Internacional Valenciana i
augmentem en 5.
000 euros les subvencions a les universitats públiques de la nostra comunitat.

I parlant de la universitat internacional, o de la VIU, canviem el destinatari
amb els diners que queden.
.
.
, canviem el destinatari d'este conveni, i en lloc de la VIU, destinatari d'este conveni per a una càtedra de dret foral, seria la Universitat de València, perquè entenem que té prou més mèrits i prou més capacitats, a banda de tindre també una seu, professors, departaments, alumnes, etcètera.

Pel que fa les esmenes de literatura, en el programa sobre eleccions i
consultes populars, el que demanem és que se remeten trimestralment a Les Corts el contingut d'aquells estudis que han segut realitzats, estudis estadístics i comparatius.

Pel que fa a les emergències, demanem la presentació anual a Les Corts, per part de la Secretaria Autonòmica de Governació, d'una memòria de gestió del servei 112, en la qual s'inclouran, entre altres dades, el número de telefonades i el temps d'espera, per a la seua informació i debat a estes Corts; també una memòria anual en matèria de preemergències i d'emergències amb mapes d'actuacions, recursos humans i financers.

I volia deixar ja per al final una sèrie d'esmenes que atenen i que entenem, no només mosatros, sinó crec que tots els grups parlamentaris.
.
.
, un especial calat, tant polític com econòmic.
Me referisc a la policia autonòmica.

El Grup Parlamentari Socialista fa ja anys que presentem esmenes dirigides a la
creació d'un cos propi de policia autonòmica.
Esmenes que han segut tradicionalment rebutjades pel grup majoritari a
estes Corts, donat que no formaven part del seu ideari o del seu programa polític.

Ara bé, (veus) en estos moments.
.
.

El senyor president:

Senyories, per favor.

La senyora Sanchordi García:

.
.
.
el panorama, l'escenari polític ha canviat.
El Grup Parlamentari Popular, o millor dit, el govern -i açò ha segut secundat pel Grup Parlamentari Popular- ha canviat els seus anteriors plantejaments, i ara sí que aposten per la creació d'este cos de policia autonòmic valencià.

Cert és que este és un tema important, -com he dit- de gran calat polític i que tampoc es fa, per descomptat, d'un dia per a un altre.

Ara bé, el que també és cert és que cal iniciar el procés, almenys, amb una declaració de voluntat o amb una declaració d'intencions que, en este cas, se plasmaria o podria plasmar-se als pressupostos.

Se dóna, a més, la circumstància que existix per part, enguany, de tots els grups politics, tant de l'oposició com del grup que sustenta al govern, una sèrie d'esmenes en esta línia, en la línia de la creació de la policia autonòmica valenciana.

En este sentit, i amb independència que en el desenvolupament d'esta idea puguen sorgir discrepàncies sobre aspectes molt puntuals o molt concrets, amb independència d'açò, conforme dic, sí que seria convenient, més que convenient, seria jo crec que importantíssim, l'acord o la plasmació d'un acord de les diferents forces polítiques amb representació en el parlament, l'acord en esta proposta concreta, màximament quan en xicotetes diferències de redacció tots els grups politics demanem exactament el mateix.

En este sentit, seria la voluntat.
.
.
, més que la voluntat, jo diria el desig, per part del Grup Parlamentari Socialista,
que poguérem confluir i que poguérem arribar a una única esmena o esmenes transaccionals, que foren signades per tots i que foren
aprovades també per unanimitat.

Per tant, acabe ja la meua intervenció, llançant esta proposta a la resta de grups parlamentaris, esta proposta de transacció, fent, si cal, un descans en la comissió per tal d'arribar a una esmena unànime.

Res més i moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Sanchordi.

Té la paraula la senyora Quinzá.
(So per interferència d'un mòbil)

La senyora Quinzá Alegre:

Muchas gracias, señor presidente.

Yo, sumarme también a la felicitación a la mesa y a toda la Comisión de Economía por el ingente trabajo que están realizando con las enmiendas de los presupuestos.
Y, además, agradecer el tono empleado por la señora Sanchordi en la defensa de sus enmiendas y, además, desearle una pronta recuperación.
Seguro que para el pleno va a estar más guerrera.

Bueno, yo voy a intentar contestarle y referirme a todas sus enmiendas.
Yo voy
a referirme por programas.

En el programa de seguridad pública, usted ha presentado nueve enmiendas.
Nueve enmiendas que, en principio,
vamos a rechazar por los motivos que le voy a explicar.

La primera, cuando pide usted que se modifique la línea de sustituir.
.
.
, (so per interferència d'un mòbil) aumentar el número de efectivos de la policía local, lo que pide usted en su enmienda es que se sustituya por.
.
.

El senyor president:

Senyories.

La senyora Quinzá Alegre:

.
.
.
continuar el progresivo aumento del número de efectivos de la policía de La Generalitat.

Señora Sanchordi, el Grupo Parlamentario Popular, este grupo, ya ha presentado una
enmienda que dice lo siguiente: «Elaboración de la ley de creación del cuerpo de la policía autonómica.
»

Es evidente que tras el anuncio que hizo el conseller de creación de la policía autonómica, se tenía que modificar esta línea de actuación, pero en el sentido que plantea este grupo, no en el que ha planteado usted en
esta enmienda.
Hay que referirse, concretamente, a la policía autonómica, y es lo que hace este grupo.

Respecto de las enmiendas 2.
287, 2.
288 y 2.
289, las tres vienen referidas un
poco a lo mismo, y es a incluir dentro de lo que es la problemática, el objetivo básico y la línea de actuación, como usted ha denominado «enmiendas de literatura», referirse a la policía autonómica.

Bueno, el Grupo Parlamentario Popular ya ha presentado una enmienda en este
sentido, la enmienda 2.
309, en la que se hace constar expresamente como
objetivo el desarrollo del artículo 55 del Estatuto de autonomía.

Ningún inconveniente tiene este grupo en que en la redacción, ya que usted ha manifestado la importancia de que esta enmienda pudiese ser
transaccionada o.
.
.
por acuerdo unánime de todos los grupos.
.
.

El senyor president:

Senyories.

La senyora Quinzá Alegre:

.
.
.
estoy absolutamente convencida de que, desde luego, este grupo no va a tener
ningún problema, como tampoco lo tiene la conselleria, porque además a usted le consta el ánimo del conseller en colaborar y en contar con la opinión de todos ustedes, y para eso convoca las reuniones a las que usted ha tenido
ya ocasión de acudir.

Luego, en la enmienda que habla usted de suprimir la línea del convenio con el Ministerio del Interior, tampoco se la vamos a aceptar,
porque también este grupo ha presentado una enmienda en este sentido.
Y se da de baja esa línea y se da de alta otra para la construcción de edificios administrativos dentro del capítulo VI.

Presenta usted otra enmienda respecto de la subvención de ayuntamientos, y el problema es que usted lo que pretende es que el
incremento que pretende para ayuntamientos.
.
.
, que se detraigan del capítulo II.

Yo debo decirle, señora Sanchordi, que en conjunto se han mantenido las mismas líneas de subvención a ayuntamientos en materia de policía local, con además el gran esfuerzo presupuestario por parte de La Generalitat dentro de la política de contención del gasto que está llevando estos presupuestos.

Y ello, como manifestación de la importancia que tiene para este Consell la colaboración con los ayuntamientos en materia de policía local ante el esfuerzo que realizan, sin ninguna duda, para garantizar la
seguridad de nuestra comunidad.

En concreto, en esta línea se ha mantenido la misma dotación que en el ejercicio anterior, teniendo ya en cuenta que el año anterior experimentó un incremento del 25%.
Lo que prueba el esfuerzo realizado en estos
presupuestos.

Y, luego, por otro lado, decirle que proponer la disminución del capítulo II, nos parece una irresponsabilidad grave, porque hay que tener en cuenta
que dentro de este capítulo forman parte los gastos corrientes o llamados gastos de funcionamiento.

En gastos de funcionamiento que ya se ha procedido a la máxima disminución posible, y si observa usted los presupuestos verá que ha sufrido una disminución considerable respecto del ejercicio anterior.
Luego, son los gastos imprescindibles para que los servicios funcionen, y no se puede
detraer un euro de este capítulo sin que se ponga en un riesgo grave el funcionamiento de los servicios de
la conselleria.

Luego, respecto de las enmiendas 2.
292 y 2.
293, en las que pide usted y hablaba
de subvención a ayuntamientos y obras en retenes de policía local o construcción de retenes en pedanías, sí que decimos que nosotros apostamos por una política continuista en la dotación de ayudas a aquellos municipios.
Es innegable el esfuerzo realizado por el
Consell para mantener la subvención de los medios policiales, porque en concreto se consignan 232.
000 euros,
teniendo en cuenta además la grave situación de crisis económica que estamos atravesando.

Además, decirle que para estas obras, que usted solicita se dote de partida
presupuestaria, hay que decirle que contamos ya con el plan especial de apoyo a
la inversión productiva en municipios, con una dotación de 1.
020 millones de euros.
Y, en concreto, para este plan se engloban 22
actuaciones en materia de seguridad y emergencias, con un importe de 38
millones de euros.
Eso respecto de las enmiendas del programa de seguridad pública.

Respecto de las enmiendas del programa de formación del Ivasp, solamente han presentado ustedes una enmienda, en la que solicitan
una subvención para los ayuntamientos para realizar cursos de policías locales, y quieren detraerlo, de nuevo, del capítulo II.

Decirle que en esta partida se mantiene el mismo presupuesto que en el
ejercicio anterior, y le insisto, pese a la política de contención del gasto que está realizando en estos presupuestos.
E insistirle en que proponer la disminución del capítulo II nos parece una irresponsabilidad, porque se pone en riesgo los gastos
corrientes o de funcionamiento.

Respecto del programa de emergencias, protecció civil y extinción de incendios, ha presentado usted cinco enmiendas.
Una de ellas solicita que
se añadan dos nuevas líneas de actuación referentes.
.
.
, una que se apliquen medidas de evaluación e inspección del servicio 112 de la Comunidad Valenciana.
Decirle que este servicio se
encuentra ya certificado, según la norma de calidad JWB 7375.
Y esto supone estar sometido a una auditoría anual.

Y en cuanto a las medidas de inspección, decirle que este servicio pertenece a la Conselleria de Gobernación y, por tanto, está sometido a los mecanismos de inspección de cualquier departamento de la administración.

En este sentido, la nueva línea de actuación que ustedes proponen no solamente es redundante sino que además lo que plantea ya se viene realizando.
Y en cuanto a la aplicación de medidas de evaluación en inspección, así como la memoria anual, pueden ustedes comprobarlo accediendo a la página web www.
112comunidadvalenciana.
com.

Respecto de la otra línea de actuación que solicita se añada, en la que piden la realización de una memoria anual en materia de preemergencias y emergencias, decirle que,
en primer lugar, la ubican ustedes mal, porque la introducen dentro de la
problemática de extinción de incendios, y ustedes se están refiriendo, si no entiende mal esta diputada, a emergencias en general.

Y en segundo lugar, decirle que en los presupuestos del 2010 ya se contemplan
en su línea de actuación la actualización del mapa de riesgos y del catálogo de recursos de la Comunidad Valenciana.

Señalarle, finalmente, que la secretaría de la comisión de protección civil de la Comunidad Valenciana elabora una memoria anual de actividades en
materia de protección civil desarrollada por los organismos que integran la citada comisión.
Y se elabora también un programa de actividades para el siguiente año.
Y estos documentos se presentan tanto a la permanente como al pleno de la
comisión de Protección Civil para su informe y aprobación en la primera reunión anual de dicha comisión.

Respecto del resto de las enmiendas de este programa, insisto, piden ustedes
dotación presupuestaria intentando disminuir la partida del capítulo II, y ya le he dicho que ese capítulo no puede disminuirse por ninguna de las razones a las que ya me he referido
anteriormente.

Respecto del programa de desarrollo estatutario, presenta usted 3 enmiendas,
referidas a las universidades.
Yo le digo que no podemos restarle la cantidad
de 20.
000 euros que usted pretende para el convenio con la VIU, porque esta
cantidad asignada a esta universidad va dirigida en los presupuestos de este año, del 2010, para la creación de la cátedra de derecho foral valenciano, así como a cursos de formación, becas y divulgación en materia de desarrollo estatutario y promoción del autogobierno.

Hay que tener en cuenta que en la línea de subvenciones nominativas a las universidades para la realización de cursos de formación no se encuentra esta universidad entre sus beneficiarios.

Respeto de.
.
.
rechazan ustedes el convenio con la VIU y solicitan que sea con
la Universidad de Valencia.
Y yo le digo que por qué no con la de Alicante o con la de Castellón.

Señora Sanchordi, las características diferenciadoras de esta Universidad Internacional Valenciana como
universidad no presencial, de ámbito internacional, multicéntrica y con utilización de las nuevas tecnologías como sistema de enseñanza preferente, abierta las veinticuatro horas del día los 365 días del año, y para toda la Comunidad Valenciana, la hacen para nosotros el marco perfecto
para la creación e impartición de la cátedra de derecho foral valenciano.

Y respecto de la última enmienda que presenta usted, que es la de procesos electorales y consultas
populares, en la que solicita rendir trimestralmente a las Cortes el contenido
de todos los estudios estadísticos y comparativos finalizados, decirle que la línea que pretende usted añadir no aporta nada para el cumplimiento del objetivo del programa.
Y que además no tiene ningún sentido exigir que cualquier informe, cualquier análisis, estudio o comparativa elaborada por la
conselleria sea remitido a las Cortes con carácter trimestral, porque por esta misma razón, cualquier tipo de análisis, estudio o informe que se realizase en cualquier conselleria debería ser remitido también a las Cortes, lo cual sería inoperante.

Los grupos parlamentarios, señora Sanchordi, sabe usted que actualmente pueden formular las preguntas y
solicitar documentación al Consell, por lo que el control al gobierno está suficientemente garantizado.

Por todas estas razones, señora Sanchordi, y esperando que a lo mejor podamos ponernos de acuerdo en alguna
de carácter más esencial o más importante que se pueda visualizar, que compartimos todos los grupos de la cámara la misma opinión respecto de la importación de la creación de la policía autonómica, por todos estos motivos es por lo que volvemos a rechazarle sus enmiendas.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Quinzá.

Passarem.
.
.
(Veus)

La senyora Sanchordi García:

És que entenc que la portaveu del Grup Parlamentari Popular sí que ha manifestat, almenys, la seua intenció d'intentar, intentar, almenys, arribar a una transaccional.
.
.

El senyor president:

En el ple.
Per a la sessió del ple arribar a una transaccionar-ne alguna d'elles.

La senyora Sanchordi García:

Simplement una qüestió.
.
.
Simplement una qüestió d'ordre.
Com el PP té una esmena a la mateixa línia, jo, no sóc endevina, però partisc que pot passar que voten en contra de la nostra, de la de Compromís i a favor de la seua.
Per tant, no caldria transaccionar per al ple perquè ja s'hauria incorporat una esmena en eixe sentit.

El senyor president:

Té un parell de minutets, per a vore si es fiquen d'acord en alguna cosa.

(Se suspen la reunió durant uns minuts)

Després de l'èxit en esta paradeta que hi ha hagut, anem a reprendre la comissió.

Té la paraula la senyora Sanchordi.

La senyora Sanchordi García:

Sí, senyor president.
Moltes gràcies.

Afortunadament, hem sigut capaços d'arribar a un acord i de fer una esmena d'aproximació, una esmena transaccional, que votarem m'imagine després.
Per tant, el que anem a fer ara tots els grups parlamentaris és retirar les esmenes originals que teníem en referència a la policia autonòmica.

Per tant, el Grup Parlamentari Socialista retira les esmenes números 2.
287, 2.
288 i 2.
289.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Sanchordi.

Retirades estes esmenes.
.
.
(Veus) Retirades estes esmenes.
.
.
(Veus i pausa)

Després d'haver retirat la senyora Sanchordi la 2.
287, 88 i 89, i havent sigut ja
debatudes, anem a passar a votar les esmenes presentades pel Grup Socialista.
Vots a favor?
7.
En contra?
8.

Passem, a continuació, a defensar la 2.
304 i totes les presentades per Compromís.

Té la paraula el senyor Pañella.

El senyor Pañella Alcàcer:

Gràcies, senyor president.

Bé.
En principi, estem esmenant un pressupost que seguint la tònica general del pressupost d'este any.
.
.

El senyor president:

Senyories.
.
.

El senyor Pañella Alcàcer:

.
.
.
té una disminució de 7 milions d'euros.

I, per tant, dins d'eixa disminució, ressaltava moltíssim un aspecte que també tots els grups hem tocat al final, pel que he sentit, que és eixe conveni amb el Ministeri de l'Interior, de 390.
000 euros.
Que, a més, dóna mostra del que és la (inintel·ligible) .
.
.
que representa el model de finançament actual amb el repartiment de competències, unes competències compartides pràcticament en la majoria dels casos.
Per la qual cosa, al final resulta que des
de La Generalitat, i jo diria des de les Corts, se reclama unes majors
aportacions per una part, quan per l'altra hi han convenis que tenen de rebre, convenis que tenim de tornar diners,
la qual cosa és un autèntic.
.
.
jo ho qualifique com un autèntic desgavell i una mostra d'on hem entrat per una situació de no aclarir exactament.
.
.
de no marcar la línia exacta del final de les competències que té l'estat i les competències que tenen cadascun dels governs autonòmics.

Eixe és un problema.
Però un problema que és tan evident que l'hem vist tots i que tots hem actuat sobre ell.
Que després no s'aprovaran algunes més, perquè les aportacions han d'anar dirigides a llocs diferents, però sí que al final tots hem coincidit que eixos diners no deurien eixir.

Nosaltres, les esmenes que hem presentat són les següents.
Amb eixe finançament s'aconseguia una millora de determinats programes.
Dins de direcció i serveis generals, se millorava en 50.
000 euros el conveni amb la Universitat
Politècnica de València, un conveni que anava destinat a la formació, formació del personal, de llicenciats i estudiants universitaris, en relació a això.

També milloràvem, amb la mateixa quantitat de 50.
000 euros, les subvencions als ajuntaments i
entitats sense ànim de lucre pel que és el concepte de reforç institucional.

Al mateix temps, dins de l'apartat de seguretat pública, nosaltres milloràvem amb 100.
000 euros.
.
.
O demanem, millor dit, demanem la millora en 100.
000
euros de les subvencions als ajuntaments, dirigides als mitjans policials, a l'adquisició de mitjans policials i també millora d'infraestructures, la qual quedaria amb una quantitat de 332.
000 euros.

Dins d'emergències i protecció civil i extinció d'incendis milloràvem amb 25.
000 euros, o millorem, demanem millorar en 25.
000 euros la subvenció a la Creu Roja.
També a les associacions d'agrupacions de voluntaris de protecció civil.
En l'aspecte que correspon a la formació del personal de protecció civil, se proposa una millora de 25.
000 euros.

Al mateix temps, en correspondència amb això també, una millora en el que són les assegurances dirigides al personal voluntari de protecció civil, de 15.
000 euros.

I teníem també una proposta de creació del servei meteorològic valencià, que es podia dotar, es pot dotar amb la quantitat de 100.
000 euros.

Teníem també l'esmena 2.
305, la proposta de creació de policia autonòmica.
Esmena que en haver arribat a fer una esmena d'aproximació entre els tres grups, anem a retirar.
.
.

El senyor president:

Senyories.
.
.

El senyor Pañella Alcàcer:

.
.
.
anem a retirar, però amb la satisfacció que considerem que, per tant, tots adquirim l'obligació de tirar endavant el projecte de policia autonòmica.
Quedarà, i no és cosa del pressupost, però quedarà, com dia abans la portaveu del Grup Socialista, arribar també, igual que hem fet ara una esmena d'aproximació per arribar tots a la proposta unànime de creació de la policia autonòmica, ara quedarà una tasca de consens per a també arribar, en la mateixa línia, a un únic model definit per unanimitat o per consens dins de les Corts Valencianes, d'eixa mateixa policia autonòmica.

Espere que siga així, espere que puga ser-ho.
Com a mínim, crec que podem tindre avui la seguretat que el treball per arribar s'iniciarà i que després dependrà dels tres grups polítics o dels quatre, vaja, que hui no està representat ací el grup de no adscrits, arribar a eixe consens en una qüestió tan important i que fa tant de temps que estem demanant, i pareix ser que, com
en tantes coses, al final hem arribat a eixe punt que ens unix a tots els grups
i permet caminar en eixa direcció.

Tenim altres dos esmenes que no representen aportacions econòmiques, que són les que fan referència al desenvolupament estatutari i promoció de l'autogovern.
En el programa 111.
80, el codi 7400000, de subvenció als partits polítics, és afegir al text dels beneficiaris previstos.
.
.
És a dir, a partits polítics, federacions, coalicions i agrupació d'electors, afegíem ahí «d'acord amb les normes per les qual es regeixen», en referència a les coalicions.

Així mateix, en l'esmena 2.
308, al mateix programa, a la mateixa línia, que és també afegir, quan parla de subvencions anuals no condicionades per a atendre
despeses de funcionament, d'acord amb el que hi ha previst en el capítol XVI de la Llei 14/2007, afegir també ahí: «I la Llei orgànica 5/1985, de 19 de juny, de règim electoral general.
» Això en absència, en la situació que estem.
.
.
en el que és la llei electoral valenciana.
Per tant, per això creguem que és convenient afegir eixa afirmació al final.

Res més.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyoria.

Li anem a donar la paraula a la senyora Marcos.

La senyora Marcos Puig:

Muchas gracias, señor presidente.

Señor Pañella, han presentado, el grupo Compromís, tan solo 5 enmiendas al presupuesto de la sección 22, de la Conselleria de Gobernación.

A mí me ha llamado la atención que ninguna de ellas ha sido dedicada al programa de desarrollo estatutario,
con lo cual entiendo que su grupo parlamentario está de acuerdo en que este gobierno cumple y se está desarrollando en todos los ámbitos el Estatuto de autonomía aprobado en estas Cortes la legislatura pasada.

Y antes de empezar a debatir una por una sus 5 enmiendas, quisiera hacer varias
puntualizaciones.

Desde el Grupo Parlamentario Popular consideramos que estos son unos
presupuestos responsables y adaptados a la actual coyuntura económica.
Unos presupuestos elaborados pensando en la seguridad de los ciudadanos,
unos presupuestos elaborados para garantizar los compromisos que el president Camps adquirió con los valencianos de esta comunidad, de la Comunidad Valenciana, esos
presupuestos en los que se refleja la voluntad y el sentimiento de la mayoría de los valencianos, el sentimiento de una comunitat que se considera reivindicativa pero no rupturista, señor Pañella.

Desde el Grupo Parlamentario Popular apoyamos un proyecto que representa el
verdadero valencianismo político con el que los ciudadanos se sienten identificados.
Los valencianos nunca
hemos querido ser más que nadie y siempre hemos sido un pueblo solidario, pero tampoco menos que
nadie.
Y, por eso, siempre reivindicaremos lo que no corresponde con la lealtad
institucional que se merece el gobierno estatal.
Y de ahí, señor Pañella, que el Grupo Parlamentario Popular haya decidido eliminar el dinero que
destinábamos hasta hoy al convenio con el Ministerio de Interior.

Es importante que cuando uno elabora un presupuesto no se dedique a encajar cifras aquí y allá, sino que piense en qué se van a convertir esas cifras y qué consecuencias tiene.
Por ello, el Consell invierte en lo importante, en las personas, en su seguridad y en la protección de su integridad ante cualquier situación de emergencia.
Y eso es lo que refleja este presupuesto, la preocupación de un gobierno, del gobierno del president Camps, por la seguridad y la tranquilidad de los valencianos y por eso esta comunitat es referente en materia de emergencias.

El Plan de infraestructuras estratégicas de seguridad y emergencia, que se ve reflejado en este presupuesto, negro
sobre blanco, garantiza que ningún valenciano quede desatendido ante cualquier emergencia, gracias a la nueva plataforma tecnológica, el 112 y a la ampliación del centro de coordinación de emergencias, gracias también al esfuerzo en la prevención y extinción de incendios, a la inversión en infraestructuras: bases aéreas, helisuperfícies, parques rurales de emergencia, hoy podemos decir que somos una
comunitat preparada ante cualquier imprevisto.

Seguridad.
Para el Grupo Parlamentario Popular y para el Partido Popular de la
Comunidad Valenciana, una sociedad es más libre, señor Pañella, si se siente más seguridad y confiada.
Y en tiempos de crisis, como los que estamos viviendo,
debemos garantizar que los gobiernos sean capaces de generar esa atmósfera de la confianza en las personas.

Por eso, señor Pañella, el gobierno del president Camps está dispuesto a arrimar el hombro.
Y frente al continuo incumplimiento y la dejadez
del gobierno central en materia de seguridad con la Comunidad Valenciana, el president Camps tiene un modelo claro de la policía que necesita la Comunidad Valenciana, un modelo de policía que, gracias a Dios, desde el Grupo Parlamentario Socialista y desde el grupo
Compromís creo que vamos a poder llegar a un acuerdo y sacar adelante ese artículo 55 del Estatuto de autonomía que garantiza la creación de la policía autonómica.

Nosotros, por parte del Grupo Parlamentario Popular -ya lo dijo el conseller en su comparecencia en estas Cortes- apostamos por una policía autonómica que se adapte a la Comunidad Valenciana.
No queremos copiar modelos ni
catalanes ni del País Vasco, y no vamos a vaciar de competencias, por supuestísimo, ni a la Guardia Civil ni a la policía nacional.
Estamos intentando elaborar una policía complementaria y, en ningún caso, sustitutiva.

Pero, como le decía, como este gobierno y este partido, el Partido Popular de la Comunidad
Valenciana, cree en una comunidad reivindicativa pero no rupturista, vamos a
reivindicar la igualdad de salarios de los policías de la Generalitat valenciana.
Reclamaremos un trato igualitario para todas
las comunidades autónomas: a igual competencias, igual financiación, señorías.
(Veus)

Ese es nuestro modelo, señor Pañella,.
.
.

El senyor president:

Señorías.
.
.

La senyora Marco Gual:

.
.
.
y de ahí que el Grupo Popular hay querido reflejar, igual que lo ha hecho el grupo
Compromís, y el Grupo Parlamentario Socialista, negro sobre blanco en el presupuesto de
La Generalitat, el desarrollo del artículo 55 del Estatuto de autonomía de la Comunidad Valenciana.

Y entrando directamente en el debate de sus enmiendas, bueno, pues,
felicitarnos también por ese consenso al que hemos llegado y por la retirada de su enmienda 2.
305,
porque, como le digo, es fundamental que los presupuestos reflejen qué es lo que va a ser la gestión de un gobierno, y es fundamental que en este presupuesto se quede reflejado el
compromiso del president Camps por desarrollar la policía autonómica, señorías.

Hablando de su enmienda 2.
305, quisiera decirle que esta enmienda no la vamos a
aceptar.
Y no la vamos a aceptar por una sencilla razón; estamos de acuerdo con usted en que vamos a eliminar el dinero que habíamos destinado al convenio con el ministerio.
Sin embargo, es que ustedes
destinan ese dinero a otras partidas presupuestarias.
Nosotros entendemos que
ese dinero se tiene que destinar a lo que tiene que ser el objetivo más próximo, que es la creación de la policía autonómica.
Y es por eso, señor Pañella, que no vamos a aceptar esa enmienda.

La enmienda 2.
306 tampoco la vamos a aceptar porque entendemos que el servicio
meteorológico no puede ser una línea presupuestaria de la dirección general de seguridad pública.
En la actualidad, el centro de coordinación de emergencias, que, por cierto, va a ser ampliado el de la Comunidad
Valenciana, que, por cierto, es referente y mirado con envidia por otras
comunidades autónomas, recibe toda la información meteorológica a través de los boletines de la Agencia Estatal de Meteorología.

Señor Pañella, vuelven ustedes a hablar en sus enmiendas -como casi todos los años y en casi todas sus intervenciones- de la subvención de los partidos políticos, y para ello dedican dos de las cinco enmiendas que presentan a este
presupuesto.
Yo quiero decirle, señor Pañella, que esto es un acuerdo político por unanimidad de los grupos parlamentarios y que el gobierno cumple ese
acuerdo al cien por cien, y que, además, este acuerdo queda reflejado en una ley, que es la ley de acompañamiento, que, por cierto, ustedes, año tras año, votan en contra, señor Pañella.

Yo quisiera decirle que esto nada tiene que ver con la ley electoral, pero que
la ley electoral puede ser modificada por 2/3 de la cámara y que, en ningún momento, ni el Partido Popular, ni este gobierno, se ha opuesto y ha dicho «no queremos modificar la ley electoral».
Pero, hacen falta 2/3 y las reglas del juego son las reglas del juego, y
tienen que ser iguales absolutamente para todos, señor Pañella.

Por lo tanto, señoría, volver a decirle que me alegro muchísimo de que hayamos podido llegar a un acuerdo de desarrollo de la policía autonómica, que este gobierno, hasta ahora, no lo había reflejado negro sobre blanco en cada uno de sus presupuestos porque esperábamos la respuesta del Ministerio de Interior, respuesta que ha sido totalmente.
.
.
la callada, no ha habido ningún tipo de respuesta.

Por lo tanto, nosotros, en aras a la lealtad institucional, hasta ahora siempre
habíamos dedicado una partida presupuestaria al convenio con el Ministerio de
Interior, pero como hemos recibido la callada por respuesta, arrimamos el
hombro, somos responsables y vamos a intentar hacer una ley consensuada, por
supuestísimo, con todos los grupos políticos de la cámara para poder desarrollar el artículo 55 del Estatuto de autonomía.

Nada más y muchas gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Marco.

He entés jo, senyor Pañella, que la 2.
305 és la que retirava vosté, no?
Doncs, la 2.
305 quedarà retirada.

Hi ha alguna altra observació a fer?
Senyora Sanchordi.

La senyora Sanchordi García:

Sí, senyor president.

Per a demanar votació separada, per un costat, l'esmena 2.
307 i, per un altre costat, l'esmena 2.
308.

Gràcies.

El senyor president:

I, després, la resta, no?

Doncs, passem a votar, en primer lloc, després de retirar la 2.
305, l'esmena 2.
307.
Vots a favor?
1.
Abstencions?
6.
En contra?
8.

Anem a votar l'esmena 2.
308.
Vots a favor?
1.
En contra?
14.

I la resta de les esmenes.
Vots a favor?
7.
En contra?
8.

Anem a passar a tractar les esmenes 2.
309 i 2.
310, presentades pel Grup
Popular, a la qual s'afegirà l'esmena d'aproximació que ha sigut pactat pels tots els grups polítics.

En eixe sentit, passaríem a votar, primer, la 2.
309.
.
.
(Veus)

La senyora Marco Gual:

A ver, señor presidente.

Este grupo retira la 2.
309 porque se ha llegado a una enmienda de aproximación con el resto de los grupos.
Y el resto de las enmiendas, incorporada la
corrección de errores que le constará a la mesa, se pasa directamente a votación.

El senyor president:

Efectivament, senyories.

Anem a passar a votar, en primer lloc, l'esmena en què s'han ficat vostés tots d'acord.
Vots a favor?
15.

I, ara, passem a votar la 2.
310, que és l'altra esmena que queda del Partit Popular.
Vots a favor?
Abstencions?

Passem a votar la secció 22 en el seu conjunt.
Vots a favor?
8.
En contra?
7.

Senyories, doncs, hem acabat la secció 22.
Suspendrem la comissió fins a les quatre i mitja, que començarem amb immigració i ciutadania.

(Se suspén la reunió a les 13 hores i 35 minuts)

(Es reprén la reunió a les 16 hores i 35 minuts)

Debat en comissió del Projecte de llei de pressupostos de La Generalitat per a l'exercici 2010 (RE número 45.
627, BOC número 182).
(Debat de les esmenes a les seccions 23 i 24)

El senyor president:

Jo ja note que les seues senyories tenen ganes d'acabar.

A migdia, hem treballat en la secció 22, governació, hem parat la comissió i ara la mamprenem de nou per a discutir la secció 23, immigració i ciutadania.
(Remors) Solidaritat i ciutadania, m'apunten que es diu aixina ara.
(Se sent una veu que diu: «No, encara no.
»)

Bé, igual dóna, a gusto del consumidor.
(Veus)

Bé, començarem per la 2.
311 i totes les presentades per l'Agrupació de Diputats No Adscrits.

Té la paraula la senyora Albiol per a la defensa de les seues esmenes.

La senyora Albiol Guzmán:

Moltes gràcies.

Bé, el primer que he de dir és que esmenar els pressupostos d'aquesta conselleria ha sigut pràcticament missió impossible, perquè clar, dels 94 milions d'euros de 2009 hem passat a 73 milions d'euros en 2010, una baixada espectacular del 23,4%.

Clar, amb aquestes xifres és impossible perquè, per exemple, una de les esmenes més importants és la que reclama el compliment de la llei de cooperació per tal de destinar el 0,7% del pressupost de La Generalitat a cooperació internacional i desenvolupament.
Però clar, no li hem pogut posar dotació econòmica a l'esmena del 0,7% perquè en estos pressupostos tan insolidaris és impossible.

Encara que li dedicàrem tots, absolutament tots els recursos de la conselleria al 0,7%, a la
cooperació, no arribaríem a eixe 0,7% perquè el total de la conselleria representa el 0,6% del total dels pressupostos de la
Generalitat valenciana.
I, clar, com el que nosaltres faríem és destinar els diners del Circuit del Motor, o de la Societat de Parcs Temàtics, o de la Societat Gestora per a la Imatge Estratègica i Promocional de la Comunitat Valenciana, el que faríem és destinar els diners d'aquestes entitats que ens semblen en estos moments secundàries o superficials, destinar estos diners al 0,7%, açò no és possible pel Reglament de Les Corts.
Doncs, és tot així.
Per tant, és prou absurd, perquè ens toca fer esmenes sense contingut econòmic perquè la conselleria no té diners per a dotar eixe contingut econòmic.

I evidentment no vaig a llevar-li diners a la partida de participació ciutadana que enguany baixa un 15%, o no vaig a llevar-li diners a la integració de la immigració perquè el que fa falta són més recursos, entre altres coses per a centres d'acollida.

Per això dic que el més important que hauria de fer-se és augmentar la dotació econòmica total de la conselleria, no?

El que fa falta és un canvi en les prioritats del consell, no només a l'hora de repartir recursos dins d'una mateixa conselleria sinó a l'hora de repartir els recursos entre totes les conselleries, i sobretot entre les
empreses i entitats de la Generalitat valenciana.

I, bé, per continuar amb les esmenes del programa de cooperació, des del nostre grup hem presentat diverses esmenes a este programa, una d'elles és perquè s'informe a Les Corts de la firma de convenis o de la realització d'actuacions directes que es deriven de la línia pressupostària d'accions institucionals de cooperació internacional.
Després, una altra és per tal que els plans anuals i estratègies de cooperació s'aproven ací en les Corts Valencianes.
Els diputats i diputades som els representants del
poble i, a més, som els encarregats de fer el control al govern i, per tant, pensem que
aquestos plans deurien passar per Les Corts.

També el que deurien és, evidentment, avaluar-se perquè aquest és el consell dels plans, es dediquen a fer muntonades de plans però a l'hora de la veritat són només propaganda perquè tampoc s'avalua el que es fa i acaben sent muntonades de paper mullat.

Per una altra banda, demanem que s'augmenten els fons destinats a subvencionar les ONG i la Coordinadora Valenciana
d'ONG que és el principal agent de cooperació del País Valencià, que representa més de cent associacions.

Una altra de les esmenes va sobre el Consell Valencià de Cooperació al Desenvolupament.
És un consell que va ser anunciat a bombo i platerets però en estos moments està pràcticament paralitzat.
De fet, de les dos comissions de treball, la més important, la que ha d'elaborar les línies estratègiques, valorar els programes i assessorar en els projectes, encara no s'ha reunit, i els reglaments del consell encara estan per fer.

Va ser concebut com un òrgan consultiu i de participació dels distints agents socials implicats en l'àmbit de la cooperació internacional, però, això sí, ja se va encarregar la conselleria que els partits polítics es quedaren fora.
Doncs, també tenim una esmena en eixe sentit des d'Esquerra Unida.

I després, per acabar, pensem que és important acabar amb el clientelisme i, per tant, no fer línies nominatives.
Estes esmenes les presentem cada any perquè cada any estos pressupostos continuen sent uns pressupostos clientelars.
El que pretenem és eliminar les relacions nominals de beneficiaris de les línies nominatives dels diferents programes i establir com a beneficiaris segons
ordre de convocatòria les organitzacions que puguen demostrar que compleixen els objectius de la
convocatòria.
El que es tracta en realitat és que puguen concórrer en igualtat de condicions totes les associacions i organitzacions socials d'ajuda i suport als immigrants, o de cooperació, o de participació, perquè pensem que condicionar les ajudes significa generar clientelisme entorn d'una cosa tan sensible com pot ser la immigració, o la cooperació al desenvolupament.
I pensem que és una actitud que no és desitjable, excepte si el que es pretén és una utilització partidària i partidista de determinades associacions i organitzacions.

Per tant, em sembla que el raonable serien convocatòries genèriques i no línies nominals.

Res més.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Albiol.

Té la paraula la senyora Amor.

La senyora Amor Pérez:

Gràcies, president.

Senyora Albiol, estem en el mateix que fa tan sols un any.
Presenten les
mateixes esmenes i es repetixen, i és el no per sistema, és el no per sistema el que ja vénen vostés demostrant ací en el dia a dia en este parlament, en estes Corts valencianes, en esta cambra
de representació del poble valencià.

Estem parlant de coses que ens afecten, ens afecten molt.
Estem parlant dels
col·lectius més desfavorits, estem parlant de les persones més vulnerables i més necessitades i, en estos moments, jo crec que el seny és el que deuria imperar, la solidaritat i la integració en els col·lectius més desfavorits.

Però entrant en el que és el contingut de les esmenes i, li ho torne a dir, més del mateix que li vaig ja avançar fa tan sols un any en esta mateixa comissió i en esta mateixa cambra.
Vosté planteja esmenes per a informar a les Corts Valencianes de la firma de convenis
bilaterals i actuacions que estan realitzant-se per part de la conselleria.
En
eixe sentit dir-li que la transparència és la bandera que abanderem des del Partit Popular.
La transparència i la informació en total transparència en estes Corts Valencianes, informant a tots els grups polítics, informant a tots els valencians i, al mateix temps, dir-li que a través de la llei de pressupostos que hui estem ací debatent s'informa a les entitats, s'informa a tots els grups polítics de les firmes que van a realitzar-se a través dels convenis en este exercici 2010 que comencem.

Parla vosté i presenta esmenes en el sentit de crear centres d'acollida.
Doncs dir-li, senyora Albiol, que anem a rebutjar lògicament esta esmena perquè entenem que la millor política d'acollida de les persones immigrants està realitzant-se a través de la col·laboració amb entitats oficials i també associacions d'immigrants aplicant el principi de subsidiarietat, finançant total o parcialment les places d'acollida.

Parla vosté del desenrotllament del consell de cooperació.
Dir-li que ja està previst en el decret que es va aprovar l'any passat, en l'any 2008, i en eixe mateix decret s'aprova el Consell Valencià de Cooperació i en eixe mateix decret i en eixe mateix òrgan estan representades totes les institucions que vosté planteja en la seua esmena.

Parla també de desenrotllar els plans anuals, les institucions gestores, la participació, instruments operatius.
.
.
Tot això ja està en desenrotllament en estos moments, però vosté una vegada més nega la realitat del que està fent el Consell en este sentit.
Nega la realitat de tindre de col·laborar tots junts a afavorir, a permetre el progrés d'altres pobles com està fent-se des del Consell de La Generalitat.

Parla també vosté i presenta esmenes de sotmetre a debat a les Corts Valencianes tot el que són els plans estratègics i els plans anuals.
Ací, any rere any, pla anual.
.
.
, una volta aprovat en el Consell es presenta ací en esta cambra, es presenten totes i cadascuna de les iniciatives que vénen regulades en el pla anual de la cooperació i en els plans estratègics.
Estem parlant d'accions d'impacte, d'impacte directe en la població.

Senyora Albiol, jo no sé si vosté sap que som una de les poques comunitats d'Espanya que se mos reconeix per part dels organismes internacionals la nostra
feina per a poder ajudar els pobles més necessitats, les societats més vulnerables a eixir endavant.
Vosté deuria saber-ho, però veig que una vegada més a vosté no li interessa.

Parla també de suprimir la relació de beneficiaris en els programes de microcrèdits de la immigració.
He de dir-li que anem a rebutjar-los també per tractar-se de beneficiaris, els mateixos beneficiaris són entitats sense ànim de lucre i que ja estan realitzant estes activitats dins del que és l'àmbit de la immigració.

També parla de poder, en el que afecta les activitats que realitzen les universitats
de la comunitat, suprimir la relació de beneficiaris.
Estem parlant de les universitats de la Comunitat Valenciana,
de totes, les públiques i les privades, integrades a través del CUVRIC i vénen realitzant una feina, que la veritat que és de total col·laboració i reconeixement per part de La Generalitat i per part de tots els valencians.

Però veig que una vegada més vostés estan allunyats de la realitat, i vostés vénen ací a presentar un darrere d'altra les mateixes esmenes de l'any passat.
És la llei del mínim esforç, és el no saber quina és la nostra realitat, no voler reconéixer el treball que es fa per part de La Generalitat, un treball que com li dia
està reconegut per tots els organismes internacionals.
Convenis bilaterals i
multilaterals que es firmen amb organismes internacionals que estan treballant
per aconseguir una millor qualitat de vida en els pobles més desfavorits.
Però estem veient ací una vegada més que vosté i el seu grup nega la realitat, nega el treball des de la solidaritat, des de l'eficàcia i des de l'impacte que ve realitzant el Consell de La Generalitat, i vosté ve ací amb esmenes que lògicament des del Grup Popular anem a rebutjar.

Gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Amor.

Anem doncs a passar a votar les esmenes que hem estat estudiant en estos
moments.

Hi ha alguna observació a fer a este grup d'esmenes?
Vots a favor?
7.
En contra?
8.

Passem ara a debatre l'esmena 2.
328 i totes les presentades pel Grup Parlamentari Socialista.

Té la paraula per a la seua defensa la senyora Tirado.

La senyora Tirado Museros:

Gracias, señor presidente.

Señorías.

Me corresponde en nombre del Grupo Parlamentario Socialista defender las
enmiendas presentadas a la sección 23 referidas a la Conselleria de Inmigración y Ciudadanía, rebautizada ahora como Conselleria de Solidaridad y Ciudadanía, que irónicamente adopta esta denominación cuando, de una forma inversamente proporcional a su definición, rebaja cotas de bienestar para los que más lo necesitan, los más desfavorecidos, y que alcanza unos niveles muy pobres que nos sitúan año tras año más lejos de alcanzar el 0,7% para cooperación al desarrollo comprometido por el señor síndico
conseller, el señor Blasco.

En el debate del proyecto de ley de presupuestos en comisión ya analizamos y planteamos nuestra propia reflexión acerca de las políticas de integración y convivencia de personas inmigrantes, la cooperación internacional al desarrollo, o las de participación ciudadana, plasmadas y formuladas por su grupo parlamentario en este proyecto
de ley.
En este sentido, nuestra valoración al respecto redunda en la idea de promulgar que se trata de unos presupuestos
insuficientes y mal gestionados, pero sobre todo poco transparentes y mentirosos si hacemos un balance posterior del nivel
de ejecución de los mismos.

Por ello presentamos un bloque de enmiendas dirigidas a mejorar y garantizar
una mayor vertebración en las acciones y una mayor consignación presupuestaria para implementarlas con cierta solvencia.
Las enmiendas hacen
referencia fundamentalmente a los programas de inmigración, de cooperación y participación ciudadana.

Respecto a la Dirección General de Inmigración, volvemos a plantear una enmienda fundamental, la 2.
329, porque parece que a
ustedes se les sigue olvidando.
En la propia problemática sobre la que se actúa, introducimos el término acogida junto a la integración de la población inmigrante.
Con la ley de integración de la población inmigrante aprobada y teniendo en cuenta que la acogida es uno de los
elementos sobre los que esta conselleria tiene mayores competencias, parece más que razonable incluir este concepto.

Quiero destacar, por otra parte, otra enmienda, la 2.
331, que añade un nuevo código de línea que ustedes han eliminado en estos presupuestos, y es la relativa al
convenio con la Federación Valenciana de Municipios y Provincias para financiar los gastos corrientes de
los servicios de apoyo al inmigrante de titularidad de las entidades locales.

Como ustedes saben, los ayuntamientos constituyen la administración más próxima al ciudadano y son los que generan, por tanto, un mayor esfuerzo por canalizar acciones y políticas que faciliten la acogida y la integración de la población inmigrante.
Por ello resulta imprescindible que la administración autonómica realice un esfuerzo económico en paralelo para vertebrar y apoyar esta labor a través de la financiación de sus gastos.
Eso sí, teniendo en cuenta que es fundamental proporcionar este refuerzo a todos y
cada uno de los ayuntamientos que cuenten con servicios y departamentos
destinados a las personas inmigrantes, y no sólo para aquellos que dispongan de una oficina AMICS, porque todos, en
definitiva, prestan un servicio a la sociedad y debe ser reconocido por igual.

Respecto al programa de cooperación, por un lado podríamos y deberíamos tomar en consideración el nivel de ejecución presupuestaria y, por tanto, el tijeretazo que ustedes han pasado por las
diferentes líneas destinadas a cooperación internacional.
Y llegaríamos a la conclusión de que el recorte no es del 35% en este programa, sino de más del 40%.

Pero lo que desde luego no se sostiene es su insistencia en el discurso del
cumplimiento del 0,7 cuando cada año se alejan más de esa cifra, representando en el ejercicio para el 2010 menos del 0,25% del
presupuesto consolidado de La Generalitat.
Si tenemos en cuenta que además, para más inri, ustedes presentan enmiendas para recortar las líneas destinadas a acción humanitaria, la de investigación y formación y la dedicada a acciones de codesarrollo.
Y este análisis no sólo lo realizamos desde el Grupo Parlamentario Socialista o los grupos de la
oposición.
Es compartido por las ONG o la coordinadora de ONGD, e incluso por la propia
Agencia Española de Cooperación al Desarrollo.
Aunque, si lo desean, señorías, podemos hablar también de la situación kafkiana que supone publicar la convocatoria de subvenciones para los
proyectos de acción humanitaria y los de investigación y formación, cuando todavía estamos en pleno proceso de debate del proyecto de ley de presupuestos, y
estos no han sido aprobados.
Y es en este itinerario en el que ustedes se
enmiendan a sí mismos para rebajar el importe de estas convocatorias ya publicadas en el BOCV
.
 A esto, señorías, se le llama incoherencia, se le llama falta de planificación y gestión deficiente.

Este panorama, sin orden ni concierto, es lo que nos obliga a recordarles que existe un precepto legal en la Ley de
cooperación valenciana que les exige el cumplimiento de destinar el 0,7 de los
presupuestos de la Generalitat valenciana a cooperación.
Es lo que nos obliga a refrescarles la memoria, a hacer un feedback, y situarles en aquella foto de la firma del pacto de lucha contra la pobreza
impulsada por la coordinadora valenciana de ONGD.
Ese día, como el resto de fuerzas políticas representadas en Les Corts, asumimos un compromiso ético y político con la sociedad valenciana para luchar por la defensa y por la consecución de los objetivos del desarrollo del milenio, por lo que intuyo que no tendrán ningún inconveniente en aprobar una de las enmiendas que presentamos, la 2.
336.
En
ella se solicita crear diferentes líneas de actuación, entre las que destaca destinar el 0,7 del presupuesto consolidado a ayuda
oficial al desarrollo, orientar las prioridades sectoriales hacia los servicios
básicos, dentro de los objetivos de desarrollo del milenio, o destinar al menos el
30% del presupuesto en ayuda oficial al desarrollo a los clasificados como países menos avanzados, priorizando el 20% a los diez países con un menor índice de desarrollo humano, tal y como se señala en el pacto valenciano contra la pobreza.

En la misma enmienda solicitamos, una vez más, la presentación de la evaluación del plan anual del presente año, del 2009, incluido en el plan director 2008-2011.

Desde el Grupo Parlamentario Socialista consideramos que existe muy poca
efectividad en la implementación de los planes anuales y estratégicos si estos no someten sus resultados a una evaluación y valoración rigurosa que permita ir adecuando y adaptando los objetivos a las nuevas
circunstancias.

Es necesario, además, para dotar de mayor transparencia de debate y de control parlamentario el
contenido de los mismos, sobre todo porque el máximo órgano asesor y consultivo del gobierno autonómico en esta materia, como es el Consejo Valenciano de Cooperación, donde teóricamente se someten a debate estas cuestiones, carece de la representatividad y
de la pluralidad democrática, por capricho del Partido Popular, porque pasó el rodillo y dejó sin representación por decisión unilateral a los grupos políticos de la oposición representados en Les Corts.
Y por este motivo solicitamos nuevamente, a través de esta enmienda, la incorporación de los mismos a este órgano.

También destacamos la incorporación de enmiendas dirigidas a incrementar el importe destinado a las diferentes
convocatorias de cooperación internacional, y que han sufrido un recorte espectacular para el próximo año.
Concretamente en la línea de subvenciones para acciones de sensibilización y educación al desarrollo, la de proyectos de formación e investigación, la línea de subvenciones para acciones de codesarrollo, la de participación en programas multilaterales y, por último, la línea de subvenciones de ONGD para la realización de proyectos de cooperación internacional al desarrollo que incrementamos en un millón de euros.

Para finalizar, el programa de participación ciudadana y redes sociales, escaso de recursos y de personal, obtiene un buen
pellizco para la contratación de trabajos realizados por otras empresas o profesionales.
Eso sí.
Pero, por otro lado, evidencia una falta de coherencia en su política de participación social, basada en un conglomerado de pequeñas acciones dirigidas a colectivos igualmente diversos y gestionados bajo
modalidades propagandísticas y clientelares asumidas por esta
conselleria bajo los epígrafes de líneas nominativas distribuidas de forma arbitraria.

Respecto a la Ley de participación ciudadana, ni mención.
Una ley aprobada, pero que no tiene una traducción en estos presupuestos.
Por ello solicitamos el desarrollo de los diferentes
mecanismos de participación que marca la ley, tanto en lo que concierne a su financiación, como a los procesos de participación a través de la realización de jornadas o fórums.

Incorporamos, por tanto, otra enmienda que nos parece importante y describe la
creación de una nueva línea de subvención para financiar la realización de actividades de fomento y desarrollo de la participación ciudadana, dirigida a todas aquellas entidades sin ánimo de lucro, con experiencia y reconocimiento en este ámbito de actuación.

Insistir en que, frente al clientelismo, la captación como forma predominante en la concesión de subvenciones a través de las líneas nominativas que constituyen la marca de esta conselleria y que se generalizan en el conjunto de sus direcciones generales, desde el Grupo
Parlamentario Socialista defendemos la apertura que otorgan los concursos públicos y la creación de líneas genéricas.

Y acabo esperando contar con su respaldo y aprobación a estas enmiendas, porque se trata de unas enmiendas que de forma constructiva
pretenden mejorar en la medida de lo posible los presupuestos de esta sección para el 2010.

Nada más y muchas gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Tirado.

Té la paraula la senyora Palomar.

La senyora Palomar Pérez:

Gracias, señor presidente.

A mí me gustaría comenzar mi intervención con un recuerdo a Aminatu Haidar, y que espero, y seguro que es el pensamiento
de todos los que estamos aquí, cuando tengamos el debate la próxima semana en pleno de los presupuestos, su situación haya cambiado y se encuentre libre, como debe de ser, y defendiendo, como
siempre ha hecho y como hemos hecho muchas de las personas que vamos a
intervenir esta tarde, defendiendo los derechos humanos y, especialmente, la
causa saharaui que ella ha defendido creo que con mucha dignidad y mucho
respeto.
Y me imagino que será deseo de todos que la semana que viene podamos estar hablando de otra situación mucho más alegre que la que tiene en este momento Aminatu.

A mí me gustaría hablar, señora Tirado, de todas las enmiendas que ha presentado usted a este presupuesto de
la Conselleria de Solidaridad y Ciudadanía, porque creo.
.
.
, y por eso me gustaría empezar precisamente por dos, que como usted ha hecho referencia que la conselleria ha cambiado de título, yo creo que lo que ha cambiado son algunas competencias, y por eso se han
olvidado de alguna de las enmiendas que ustedes presentaron, que ahora sí que son competencia de esta conselleria.
Pero yo sí que quiero nombrárselas porque sepa el porqué se rechazan por el grupo al que represento.
Y son las que ustedes presentaron a
la Secretaria Autonómica de Cohesión Territorial, Relaciones con el Estado y con la Unión Europea.
Y eran dos enmiendas en concreto.

Y sí que me gustaría decirle que el criterio de rechazarlas es porque entendemos que lo que ustedes
proponen, añadir unos puntos nuevos y unas líneas nuevas de actuación, consideramos que están suficientemente recogidas y que se cumple con el contenido del artículo 66 del mandato estatutario y que van a estar recogidas en el anteproyecto
de Ley de régimen local de la Comunidad Valenciana.
Por lo tanto, yo sí que se las nombro porque son competencia de la
conselleria de la que estamos hablando.

Y luego, ya entrando en debate sobre lo que usted ha dicho, y en su último deseo que proponía la posibilidad de que aceptásemos enmiendas, mire, yo difícilmente podría tener ese pensamiento después de todo lo que usted ha utilizado.
Yo creo que para que otro grupo entienda
algunas de las enmiendas presentadas o considere que son oportunas, pues
posiblemente el tono, ya no más relajado, pero sí le diría yo que, por la experiencia que yo tengo, pues posiblemente sería un tono mucho más amistoso.
Porque, desde la discrepancia natural que podemos tener, es difícil que con el insulto o con, a veces, el desprestigio de lo que se está hablando, pues pueda llegarse a acuerdos.
Por eso lamento que su tono haya sido
el que ha sido.
Porque, fíjese, a mí me hubiera gustado en su intervención que usted hubiera entendido que en el momento actual es el mejor presupuesto
posible.
Porque, mire, no tenga usted ninguna duda de que ningún miembro del Grupo Parlamentario Popular está en contra ni estará nunca de aumentar cualquiera de las partidas destinadas de este presupuesto en
esta
conselleria.
Porque creo que compartimos todos en el fin que tiene, y no podría ser de otra manera.
Pero tenemos que ser más realistas con la situación económica que se tiene y no buscar, a veces, en esa discrepancia, no buscar acuerdo.
Yo creo que me hubiera gustado más escucharle que entendía la situación actual.
Pero, bueno, lamento que no sea así.
Por lo tanto, le explicaré los motivos que tenemos para rechazar sus enmiendas.

Ha presentado cinco enmiendas a integración de la inmigración.
Yo le diré que en la número 2.
328 usted propone la supresión de una aplicación económica que consideramos necesaria para hacer frente a situaciones urgentes de carácter asistencial que plantean las propias entidades sociales.
Por lo tanto, no
podríamos estar de acuerdo con lo que usted propone.

En la 2.
329 no tiene sentido la modificación que usted plantea.
Está comprendida ya en el objetivo 1.
1.
Y yo se lo voy a leer literalmente, pero no
tenga ninguna duda.
Reforzar las políticas del Consell en materia de integración de la inmigración en los ámbitos educativo, laboral, sanitario y de vivienda.
A lo mejor, si usted
defendiera con la misma fuerza que el ministerio creyera las palabras que usted
ha dicho hoy aquí, posiblemente no es que estaría aumentado, es que no sería la misma línea ni el mismo presupuesto.
Pero, claro, hay que defender en todos los sitios
lo mismo.

En la enmienda 2.
330, tampoco podemos aceptarla porque, debido a la situación presupuestaria, su aceptación supondría duplicar los créditos presupuestarios destinados al Centro de Estudios de Integración Social y Formación de Inmigrantes, para actividades que nosotros consideramos no relevantes de la
relación establecida con la fundación Ceimigra.
Aún así, usted habrá comprobado, a la lectura de las partidas presupuestarias, que esta fundación recibe una dotación superior a la del 2009.

En cuanto a la 2.
331, la rechazamos porque usted plantea un convenio con la
Federación Valenciana de Municipios y Provincias, y debería saber que a través de la nueva línea presupuestaria de apoyo al funcionamiento de las agencias AMICS, se recoge
uno de los principales objetivos de la relación que tiene esta conselleria con la propia federación.
Y además yo me alegro de que usted ya crea en las agencias AMICS, porque la señora Espí no creía, y, sin embargo, los alcaldes de esta comunidad las solicitaban y las abrían.
Entonces, yo me alegro de que usted ya crea más en las agencias AMICS.
Me alegro mucho.

En cuanto a.
.
.
, por terminar este programa, en cuanto a la 2.
332, se rechaza debido a que el
fomento del asociacionismo de personas inmigrantes ya está contemplado en una nueva orden, y conoce usted la línea.

En cuanto a la Dirección General de Cooperación Internacional al Desarrollo le diré que la 2.
333, 2.
334, 2.
337, 2.
338.
2.
339 y 2.
340 son rechazas por razones técnicas, ya que existen compromisos de crédito para gastos plurianuales que dan un crédito mínimo necesario para el funcionamiento de la dirección general que usted agota.

La enmienda 2.
335 no podemos aprobarla pues los presupuestos de La Generalitat
para 2010 ya cumplen con lo establecido en el artículo 21 de la Ley 6/2007, de la cooperación al desarrollo de la Comunidad Valenciana, destinar el 0,7 del presupuesto de
La Generalitat a cooperación al desarrollo.
Pero ustedes siguen erre que erre, año tras año, sin creérselo.
Bueno, ahí están los números.

En la enmienda 2.
331 proponen la adición de nuevas líneas de actuación.
Y le reitero lo dicho.
Es que se cumple el artículo 21, quieran o no quieran.

Luego plantean temas que ya están incluidos en la redacción.
Y luego, yo estoy segura de que usted conoce el Plan director de cooperación valenciana 2008-2011, y el compromiso de La Generalitat es de incrementar
progresivamente la ayuda a los países menos adelantados, hasta alcanzar un 20%, como mínimo, en el año 2011.
Como pienso que lo entiende, no sé por qué ha presentado esta enmienda.

Y además, quiero recordarle que en el artículo 6 del Decreto 42/2008, de 4 de abril, por el que se regula el Consejo
Valenciano de Cooperación al Desarrollo, establece que el apoyo técnico necesario para el funcionamiento del consejo correrá a cargo del personal adscrito, contratado por el centro directivo con
competencias en materia de cooperación al desarrollo de la propia Generalitat.
Por eso, no entiendo por qué plantea esa modificación.

Y en cuanto a la composición de dicho consejo, sí que le quiero aclarar algo.
Mire, la composición del consejo no es capricho ni rodillo de nadie.
Está previsto en el artículo 3, del Decreto 42/2008, de 4 de abril, por el que se regula el consejo, y
en él aparecen representados todas las instituciones a las que se refiere la
enmienda.
Ni veo capricho en un artículo ni veo ningún rodillo.

No puedo estar tampoco de acuerdo en cuanto a la enmienda 2.
341, pues la
modificación afecta a dos líneas genéricas, cuyo objetivo es el cumplimiento de los fines generales de esta conselleria.
Por lo tanto, no podemos estar de acuerdo.

Y para finalizar con participación y ciudadanía y redes sociales, la 2.
342, debemos rechazarla porque si observamos, la mayoría de entidades, y usted lo sabrá, son religiosas.
Y es precisamente con ellas con las que la conselleria firma convenios, con el fin de que realicen actividades que persigan una mayor
integración y participación de las minorías y evitar con ello brotes racistas o xenófobos.
Además, que consideremos que es una forma de apoyo a la interculturalidad y al diálogo interreligioso.

En cuanto a la 2.
343, 2.
344, 2.
345 y 2.
346, le diré, como le decía al principio, que no podemos pensar diferente de usted, porque.
.
.
Por supuesto
que estaríamos de acuerdo en aumentar el presupuesto destinado a las asociaciones de
vecinos, como usted plantea, dada la importante labor social integradora y de
apoyo mutuo que realizan estas entidades.
Y yo no sé si usted lo ha podido comprobar, pero yo se lo recuerdo, que debería leer usted la enmienda presentada por el Grupo Parlamentario Popular 2.
373,
que propone precisamente el aumento en este programa.
Y por eso pienso que esta
enmienda que usted hace referencia debería retirarla, porque lo que usted plantea, lo plantea la enmienda del Grupo
Parlamentario Popular.

En cuanto a la 2.
344, pues un poco.
.
.
es lo mismo.
Nosotros, claro que estamos
encantados en aumentar la dotación de las ayudas a las entidades locales.
Fíjese, está hablando usted con una persona que cree en el municipalismo y lo practica a
diario.
Consideramos que los ayuntamientos son las instituciones más cercanas a la ciudadanía, como no podía ser de otra manera, y que deben ser los primeros en potenciar y realizar
acciones participativas, con presupuestos participativos, foros, consejos, etcétera, y que dispusieran de una mayor dotación económica.
Mejores y más actividades podrían realizar, desde luego.
No obstante, consideremos que el importe está ajustado a los límites marcados y a las competencias y tareas que esta dirección general quiere realizar.

Mire, nos gustaría poder admitir la 2.
345 y la 2.
346 y tener una línea para fomentar la participación ciudadana.
Además, ustedes conocen que el desarrollo de la Ley de participación ciudadana se está realizando con medios propios.
Ahora, lo que no puedo entender es que para
aceptar todas esas enmiendas, ustedes reducen el trabajo de la dirección general a la mera tramitación de subvenciones, y no podemos estar de acuerdo.

A ustedes se les olvida totalmente la tarea importante de acercar las
instituciones a los ciudadanos, además de fomentar una mayor participación de estos y fortalecimiento de la democracia, porque ustedes, con esa minoración del capítulo II.
.
.
Pues mire, ya está muy ajustado y supondría no realizar algunos de los programas que se destinan, por ejemplo, a los
valencianos residentes en el exterior, como el programa «Volver», «Había un fallero», «Conoce tu comunidad», o el programa «Més a prop teu», en el que participan colegios, asociaciones, etcétera, que les acercan a los órganos institucionales de las tres provincias y a los principales museos de la
comunidad.
Por eso no podemos aceptarlas.

Mire, yo he intentado contestarle a todas las enmiendas.
Yo creo que la situación que tenemos, como le decía al principio, desde la natural discrepancia que podemos tener.
.
.
, yo creo que
nuestro máximo interés debe ser valorar lo que tenemos y los compromisos que hemos adquirido.
.
.

El senyor president:

Senyora Palomar.
.
.

La senyora Palomar Pérez:

.
.
.
y destinar estos presupuestos a los que más lo necesitan en momentos de crisis y, sobre todo, a aquellas personas que son
más vulnerables en este momento.

Nada más y muchas gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Palomar.

Anem a passar a votar este grup d'esmenes.
Hi ha alguna observació a fer?
Vots a favor de les esmenes?
7.
En contra?
8.

Passem, a continuació, a tractar l'esmena 2.
347 i totes les presentades per Compromís.

Té la paraula la senyora Mollà.

La senyora Mollà Herrera:

Gràcies, senyor president.

Doncs bé, el Grup Parlamentari Compromís, almenys aquesta diputada, pretén fer quasi més una valoració genèrica de la Conselleria d'Immigració que particular en les línies que se'ns proposa per part del Partit Popular.

Entenem que quan no hi ha molt més a rascar, perquè les quantitats no ens deixen augmentar-les, sinó que són seccions tancades, doncs és prou impossible dibuixar el mapa de l'ideari polític o, almenys, entenem les actuacions que creguem que podrien vindre a
beneficiar a la ciutadania, que en aquesta conselleria està molt representada, però, sobretot, als sector socials més desfavorits i els que estan en risc d'exclusió social o ja estan exclosos socialment.

Nosaltres.
.
.

El senyor president:

Senyories, per favor.
.
.

La senyora Mollà Herrera:

.
.
.
creguem que se'ns hauria de donar una explicació de per què el Partit Popular s'encabota a argumentar que és tan solidari que garantix el 0,7% dels pressupostos per a cooperació.
Això no passa.
.
.
I molts diran: ¡Oi!
, ¿i és que ha dit algú això en aquesta comissió?
Doncs no, en aquesta comissió tot el món crec que hem sigut prou realistes.
Però saben vostés que sí que passa.
El Partit Popular paga, paga, dels diners dels valencians i
valencianes, publicitat dient que el Consell garantix el 0,7% per a cooperació.
I això ho fa.
I només cal vore Canal 9.
Mire, que jo no sóc molt fan, però només que cal vore'l per a vore eixes campanyes que fa el Consell dient estes coses.

I, per tant, per tant, si ací se'ns parlava que cal ser realistes amb la situació, també, en aquest sentit, el que no pot fer el Partit Popular és enganyar.
Perquè aleshores diríem, bé, el 0,7%, però segons què, perquè potser siga el 0,7 segons alguna cosa.
Però, clar, això no ho deixa molt clar el Partit Popular.
I això ho fan, ¿eh?
I això ho fan i ho paguen amb els diners dels valencians i valencianes.
Ens tenen
acostumats a manipular la informació, però, clar, quan ens consta diners també, i moltes vegades va en detriment d'estes partides, ens fa prou de mal.

Tenen de justificar vostés l'abaixada que fan, i ja no dic solament en cooperació, sinó en general en esta conselleria.
I hauran de justificar-la millor perquè ningú l'entén, ningú l'entén.
A diu d'avui, a dia d'avui no és que represente un 0,5% dels pressupostos de La Generalitat.
.
.
.
Aquí ens agrada parlar de la xifra dels pressupostos de La Generalitat com si foren
els únics diners que se gestionen.
Doncs no.
Representa el 0,45% dels pressupostos
totals, perquè cal parlar també de les empreses públiques, de les fundacions, dels organismes, que, com comprendran, nosaltres
creguem que amb molta mesura se'ls dona xecs en blanc i que la gestió és prou, prou més que discutible.
I, per tant, és el 0,45, a dia d'avui el 0,45.

Espere que en 2010 no tinguen la cara vostés de fer cap tipus de campanya d'aquestes, perquè si no, ja els puc assegurar que vindré a esta comissió fent algun tipus de proposició no de llei per a fer una denúncia pública al Consell per enganyar, enganyar, la ciutadania.

Miren, diuen vostés que en tot açò, i és la part més sincera, cal ser més realistes amb la situació econòmica, admetent, doncs, estes baixades, però no ho acaben d'explicar.
I, clar, un pot ser realista, però els números estan ahí i les sumes han de quadrar d'alguna manera.
I aleshores, jo, mira que porte tota la setmana, i ja fa molt de
temps des que ens presentaren els pressupostos, que els números com que no quadren molt.
O, almenys, no quadren amb el seu argumentari.
I és el que jo voldria que m'explicaren, si vostés han aprés a sumar o el que han aprés és a enganyar.

Perquè anem a vore, hi ha un augment de l'aportació que fa l'estat.
(Veus) En els pressupostos és així.
Això està en l'annex d'ingressos, que aquí en esta setmana no se veuen, però que vostés poden agafar-lo.
Hi ha més aportació a nivell estatal.
Jo la discutiré, no seré jo qui li done les gràcies al Partit Socialista per donar-nos els diners que són nostres.
Crec que en són pocs.
Vostés ho negociaren ¡fatal!
, li ho deixaren com la xata.
Els donaren més diners dels que demanaven.
¡Per favor, quin criteri té el conseller d'Economia, que demanà menys diners dels que mos van donar!
¡Quina vergonya!
Però, bé.

Augmenten més el deute públic.
Tenim més diners, augmenten més el deute.
Després diuen que tenen la major austeritat possible i per haver en totes i cadascuna
de les conselleries i seccions, direccions generals, tal, tal, tal.
I, en
canvi, eixe grosso que se.
.
.
bé, això tot se ficarà una bosseta, coses noves que han vingut, nous diners, doncs no sumen el que ha
apujat educació, sanitat i benestar social.
¡Es que no suma, no suma!
Vostés poden fer els comptes, però si és que és matemàtica pura i dura.
I aleshores, ¿on van eixos diners?
, perquè retallen economia, retallen indústria, retallen medi ambient, retallen agricultura, retallen cultura, retallen
immigració.
.
.
És que al final un diu: ¿on van eixos diners?
O vostés s'han enganyat sumant.
.
.
Per favor, que m'ho aclarisquen, perquè és que ja al final no podré dormir.
O és que són, són els experts en manipulació d'una manera brutal.
(Veus)

¿Què falla d'eixe discurs, si sí que és veritat i és comprovat que l'estat ha donat més diners, si sí que és veritat i comprovat que s'ha augmentat el deute i si sí que és veritat i comprovat que han reduït els fons d'estes conselleries, que creguem que és on més se crea ocupació?
Això, si és veritat, ¿on està l'enganyifa?
L'enganyifa és que vostés la paraula
austeritat en la seva boca sembla insultant, perquè no és veritat.
¿Austeritat en què, en què?
Vostés diuen: «Bé, austeritat és dir-los als treballadors que utilitzen.
.
.
i que reciclen».
Molt bé.
«I que s'alforren uns quants euros».
Clar, ¡ això és austeritat!

Però no creuen que és austeritat en època de crisi donar-los milions i milions d'euros a gent que passa a velocitat de fórmula 1 pels carrers de la ciutat València i que se'n van i que no deixen res, i que de pas l'any passat els fan beneficis fiscals per si de cas es compraven algun piset per
ací.
Però, ¿vostés encara tenen la cara de dir: «No, és que això no és austeritat?
» ¿A qui li estan venent vostés el discurs?
¿
A los de los Emiratos Árabes?
És que a eixa gent els agraden molt estes coses, perquè viuen en una.
.
.
bé, una manera de viure molt diferent.

Però és que a dia d'avui hi han moltes tragèdies, moltes, i moltes d'elles estan visualitzades en esta secció.
Moltes, moltes tragèdies.
Perquè parlen de les tragèdies quan diem un per un els 560.
000 desocupats a la nostra autonomia.
¡Trist!
Però aquí també hi han moltíssimes altres tragèdies que no estan en eixos índex, moltíssimes.
I ¿saben on estan?
Baix dels ponts de València, mentres veuen a Rita Barberá
con su traje rojo agafar-se de la mà del president per anar al Tribunal Superior de Justícia en els casos de corrupció.
Mentres esta senyora va pels carrers de València, està amagant-los baix els ponts de València.
Això és el que passa!

I diuen vostés, «no, (inintel·ligible) .
.
.
, la solució no són les cases d'acollida, quan vostés diuen que volen que se construïxquen i se fomenten», però, aleshores, dic jo, ¿i la «ridícula» aportació que fa el Consell per a la integració en la immigració?
, que tenen tots els milions d'euros que vénen, són de l'estat, i vostés no arriben ni a un milió d'euros, míser milió d'euros que, en compte de 90 a l'Ecclestone podien haver-li'n donat 89 i l'home estaria
contento i nosaltres encara més.
.
.
D'eixos 90 milions d'euros, ¿que no li podrien dir, eixa propineta que té vosté acostumat a donar a la gent, que segur que és d'1 milió d'euros, perquè poc li importarà, però que a esta gent que està en els ponts i que vostés els diuen, «no, és que no creguem que la solució siguen les cases d'acollida».
.
.
Però si és que ¿no veuen la tragèdia?
¿No veuen la tragèdia?

I diran, «i és demagògia», i diran, «i que poc han treballat», i diran, «han repetit les esmenes mil i una vegades».
.
.
Doncs, sí, (remors) sí senyor, és que jo no tinc per què negar-ho, ¡sí, senyor!
, (remors) perquè vostés, any rere any cauen en el mateix parany, i és en el parany de la vergonya i de l'insult, (remors) i de l'insult.
És de la vergonya i de l'insult, eixe és el parany quan vostés presenten estos pressupostos, i encara li diuen,.
.
.

El senyor president:

Senyories, per favor.

La senyora Mollà Herrera:

.
.
.
en una crisi on se sap de sobra que esta gent està patint-la més que ningú, més que ningú, vostés els diuen, «hay que atenerse a la realidad de la situación económica».
.
.
Així, que, esperen-se vostés, perquè amb els milions que amassem, que també paguem els valencians i valencianes i sí que estem per dedicar-los a estes coses, mentrestant anem a dedicar-nos a la
paradeta.
Això és el que vostés fan, i és vergonyós, és molt vergonyós, ¡molt!

Perquè, ja li dic, llevat que estigam ja gastant-nos els diners de l'any que ve pagant els viatges estos que està fent de vacances el senyor president, no entenc per què no surten els comptes i vostés estan retallant d'una manera brutal aquesta secció.
És molt trist, és molt trist, però després fan coses que, clar, és quan veiem que hi ha una ideologia, i molt, molt, molt brutal, dogmàtica i, a més, rància, darrere d'estos pressupostos.

Parlen vostés de racisme, de la multiculturalitat, ho lliguen a la religió, admeten de sobra que quasi totes les línies nominatives són per a associacions religioses, ho han admés vostés, però vostés diuen.
.
.
, i després diuen, «no, para la minorías», perquè, clar, entre totes les religions que hi han, tothom sap que la catòlica és la minoria, això mos ha quedat clar.
¿No s'adonen que fins i tot el discurs és absurd?

Però diuen també, «y los ayuntamientos, ¡claro que estamos por los ayuntamientos!
, y porque hagan presupuestos
participativos»,.
.
.

El senyor president:

Señorías, por favor.

La senyora Mollà Herrera:

.
.
.
però resulta que en l'únic ajuntament on hi ha un pressupost participatiu que jo conega, és el d'Elx, però que no governen vostés.
Però és que el Partit Popular no governa en municipis del País Valencià.
.
.
(Veus) ¡Legítimament!
, ¡legítimament!
, ¡molt legítimament!
, però, aleshores, no parlen vostés de pressupostos participatius, perquè, després, quan governen, quan governen estos ajuntaments, no estan fent, de pressupostos participatius, res.

I si això ho fan en petita escala, en els ajuntaments, doncs, imaginen quan mos
traslladem a participació ciutadana en immigració i ciutadania que contempla aquesta secció.
Miren, l'única cosa, jo, nova que he vist en estos pressupostos, i que encara fins i tot
me n'alegre, són els 15.
000 euros per a «las entidades locales, personas (inintel·ligible) .
.
.
jurídicas por reconocer y premiar públicamente».
.
.
Perquè, clar, i vostés diran, «¿cómo puede ser que se alegre?
»: perquè jo crec que açò és allò de la llei de ciutadania corporativa, que jo em pensava, sincerament, que mos
anava a costar molts més milions d'euros, però com són 15.
000 euros, (veus) doncs, quasi que mos quedem contents, ¿no?
, i llavors, molt bé, alegria.
(Veus)

El senyor president:

Senyora Mollà.
.
.
Moltes gràcies, senyora Mollà, per la seua intervenció i defensa (veus) enèrgica de les seues esmenes.
(Veus)

Li donem la paraula a la senyora Amor.
.
.
(Tussen) Salut, salut, company Cortes.
(Veus) Anava a donar-te la paraula, però entenc que tu també li traus energia a la cosa, ¿eh?
Tens la paraula.
(Veus)

La senyora Amor Pérez:

Gràcies, president.

La veritat que en acabar la seua intervenció amb una paraula com és alegria, doncs, la veritat que, bé, ens haguera agradat que fóra més alegria escoltar-la i no, doncs, utilitzar l'insult, i utilitze les seues paraules, l'engany, que és vergonyós, que són dogmàtics, que (veus) el catolicisme és la religió minoritària (veus) i tantes barbaritats, senyora Mollà, com li hem escoltat.

El senyor president:

Senyories, per favor.

La senyora Amor Pérez:

Tantes barbaritats, sobretot, quan vosté ha començat la seua intervenció negant la major i, al mateix temps, doncs, avergonyint-se'n, sense dir-ho, però demostrant-ho, que no és capaç de defensar ací les esmenes que ha presentat el seu grup, perquè ha començat també dient «el meu grup o jo».
.
.
No sabem ja si és del seu grup o si ha passat al grup de la seua companya del costat o què és el que ha passat, <
span class="text13">(veus) però, bé, el que estem veent ací és que vosté ha vingut a dir-mos que anava a fer una divagació, una reflexió i a no parlar de les esmenes que presenta el seu grup i que vosté ha demostrat que no s'atrevix a defensar.

No m'estranya, no m'estranya perquè es salten tots els tràmits legals, es salten les institucions i es salten tota la normativa vigent en
moltes de les esmenes que vostés presenten.
I les presenten, igual que ha fet la seua companya del costat, que
no del grup, la senyora Albiol.
.
.
, presenten pràcticament el mateix que l'any passat i fan una còpia, una i l'altra, de les esmenes, en moltes de les que presenten.

I entre en el contingut de moltes d'elles, doncs, per a evidenciar el que ha fet el seu grup, per a evidenciar que són capaços d'arribar al límit i de dur al límit totes les propostes que vostés fan, propostes que és parlar de res, que és denegar l'evidència, denegar la realitat, denegar el que està fent el Consell per a estar al costat dels pobles més desfavorits, i vosté, una vegada més, ací, en esta comissió, en compte de parlar del que du el seu nom del debat, de pressupostos, parla de
coses que no ens interessen per a res, però no a nosaltres, els parlamentaris, sinó als valencians.
De les esmenes, res de res.
De forment, ni un gra.
Vosté ací ve a fer demagògia o a ocupar un lloc de portaveu o a intentar llevar-li el lloc a algú.

No sé, senyora Mollà, què és el que ha pretés ací esta vesprada, però com nosaltres venim a parlar del que realment interessa als valencians, venim a
parlar de solidaritat, venim a parlar d'integració i venim a parlar de participació ciutadana.
Sé que vosté està molt obsessionada amb l'ajuntament del seu poble, d'Elx, però nosaltres ací parlem del que afecta tots els col·lectius més desfavorables que estan a la nostra comunitat, buscant la integració, i també amb els pobles menys desenvolupats.

Així i tot, ens preocupa, i entenem que és una tragèdia que n'hi haigguen moltes persones que vixquen baix dels ponts, però més tragèdia és vindre a esta comissió i sentir totes les barbaritats (veus) que vosté ha segut capaç de dir.

El senyor president:

Senyories, senyories, per favor.

La senyora Amor Pérez:

Aixina i tot, entre en el que és el contingut d'alguna de les esmenes (veus) que vosté no ha plantejat verbalment en esta comissió, que és a on tocava, però que, bé, sí ho ha plantejat el seu grup per escrit, ens presenta una esmena, la 2.
352, en
què a través de cinc línies, doncs, proposa fer unes ajudes als sindicats, universitats, al Consell
Valencià de la Joventut i a diferents col·lectius socials.
Dir-li, senyora Mollà, que no es poden acceptar estos crèdits pressupostaris perquè, entre altres coses, el Partit Popular i el Grup Popular i el Consell valencià són entitats i institucions i partits que tenen paraula, que tenen paraula i que s'ha signat en un pacte, en el Pacte valencià per la immigració i el Pacte local per la integració de les persones immigrants, i, per tant, eixos crèdits pressupostaris devenen d'eixos acords adoptats.

Però com veig que a vosté no li interessa ni la paraula ni els acords amb tots els col·lectius socials, doncs, veig que, una vegada més, vosté, en eixe despropòsit de què fa gala, està disposada a passar per alt eixe pacte tan important per la integració.
(Veus)

Més esmenes que presenta vosté buscant la creació de centres d'acollida temporals.
Dir-li, senyora Mollà, que no ho podem acceptar tampoc, perquè la creació de places es realitza aplicant el principi de subsidiarietat.
Li ho dia abans a
la senyora Albiol, però vosté ha demostrat una vegada més que no li interessa el que diem en esta cambra i el que fem en esta comunitat.

Dir-li que açò vol dir que són acords amb entitats i associacions d'immigrants per a finançar les places d'acollida.
A més, els ajuntaments que superen el 10% de la població immigrant es beneficien també de fons provinents de la Federació Valenciana de Municipis i Províncies i que estan concertats amb el Ministeri de Treball i d'Immigració, una qüestió que vosté no pot obviar, que és una realitat i que deuria saber-ho.

Vosté ve ací i defensa, defensa a ultrança el treball que ve fent el Govern d'Espanya i que el finançament del Govern d'Espanya.
.
.
Vosté deuria vindre ací a parlar del finançament que no reconeix el Govern d'Espanya, (veus) que encara no reconeix eixe milió més de persones que han vingut a viure ací, a esta comunitat, i que no els dota dels mitjans suficients, instruments
financers suficients.
Això deuria vindre vosté a exigir ací, però ja veig que no li interessa parlar d'estes qüestions.

Li interessa parlar i fer demagògia, que és la seua especialitat i, una vegada més, ací ho presenta.

Parla també de noves ajudes per a la coordinadora valenciana d'ONG.
.
.
¡Clar que sí!
I estan arreplegades en els pressupostos, ¡clar que sí!
, amb 60.
000 euros.
Una dotació, una subvenció nominativa per a la coordinadora.
Però no li interessa tampoc saber d'estes qüestions.
Li interessa només fer el paperot que ha fet, una vegada més ací, esta vesprada.
(Veus)

Tampoc el consell de cooperació.
.
.
Parla del consell de cooperació, consell on estan representades totes les institucions que vosté presenta en la seua esmena i que, a més, és copiar i pegar de l'esmena de la senyora Albiol; dels plans anuals, dels plans estratègics, de les institucions gestores de control i participació.
.
.
Tot això ja està, ja és una realitat, senyora Mollà, però veig que tampoc li interessa.

Informar ací, a les Corts Valencianes, és clar que sí, i tots els convenis que han de firmar-se, ací vénen hui arreplegats en els pressupostos, però vosté no s'ha molestat ni tan sols en llegir-se les esmenes que el seu grup ha presentat.

Campanyes institucionals, ¡clar que sí, senyora Mollà!
.
.
.
¿Vosté sap que tenim un programa de sensibilització?
(Veus) ¿Ho sap?
Es veu que no té (veus) cap interés en saber-ho ni en recórrer totes les campanyes de sensibilització que defén la Generalitat valenciana, i ho fan directament a través de convenis i també a través de convocatòria.
Però, vostés, com sempre, negant la major sense voler escoltar la població.

Però no es queda ahí.
Vosté ha parlat només ací d'integració i de cooperació i de participació ciutadana i xarxes socials, que molt bé està fent-se en aplicació d'eixa llei de participació ciutadana i que són pioners en Espanya a l'hora de posar-la en marxa.
Però també mos en parla vosté en les seues esmenes Eixa part es veu que tampoc s'ha molestat en llegir-la.
Però jo ací vaig a dir-li el que vosté no ha fet i vaig a dir-li-ho perquè tinga una mica de vergonya de no presentar-ho i plantejar-ho en el debat del
ple de la setmana que ve.
(Veus)

Quan vosté planteja les esmenes que afecten justícia i administracions públiques, dir-li, en tot això que fa referència a l'administració local, no sé si sap que s'ha presentat, dir-li només, per fer una mica de precedents i de realitat i normativa a la nostra
comunitat, vosté mos parla en les esmenes, o el seu grup, d'acords del 1999, quan resulta ja obsolet, com a mínim, ja que la mateixa Federació Valenciana de Municipis i Províncies ha aprovat
(veus) amb posterioritat a l'any 1999 documents que són més coincidents amb l'anomenada segona descentralització.
(Veus)

Al mateix temps, l'Estatut d'autonomia, dir-li que ja arreplega els criteris per a treballar en eixa segona
descentralització que està duent-se a terme.
Parlen d'una llei.
.
.
, parlen de.
.
.
, al mateix temps, posar en marxa, en desenrotllament
de l'Estatut d'autonomia tot aquell que fa referència a la comarcalització.
Doncs, dir-li, senyora Mollà, que veig que tampoc no li interessa una llei orgànica, no li interessa un decret, però no li interessa tampoc l'Estatut d'autonomia de la nostra comunitat, que s'ha aprovat fa molt poc temps en esta cambra.

Dir-li que tindria de ser aprovada, tant la llei a què fa referència la seua esmena, com esta comarcalització de què parla, deuria ser aprovada per la majoria de dos terços d'esta cambra, per a poder determinar eixa divisió comarcal.
Però a vosté li fa igual quins són els tràmits, quin és el quòrum necessari, quina és la llei, quin és l'estatut, i li fa absolutament igual, com ha demostrat hui ací, en esta comissió.

Ens parla també del fons de cooperació municipal.
.
.
El fons de cooperació nacional.
.
.
Dir-li, en eixe sentit, ¿no li interessa, veritat?
, ¿o és que no s'ho sap?
(Algú diu:«Però és que és de justícia.
») ¿No li interessa?
, (remors) no li interessa i ho ha demostrat una vegada més.

El senyor president:

Senyoria, (veus), senyoria.
.
.

La senyora Amor Pérez:

No resulta possible fixar.
.
.
No li interessa.
.
.
(Veus) No li interessa.
.
.

El senyor president:

Senyora Amor, senyora Amor, senyora Amor.
.
.
¡Senyora Amor!
, senyora Amor, ja, que.
.
.
(Veus) Senyora.
.
.
, senyora.
.
.
(Veus) Senyora Mollà, esta mesa.
.
.

Senyora Mollà, esta mesa és suficientment flexible perquè ací tot el món expresse el que considera que deu expressar.
(Veus) Vosté ha tingut el seu entorn i ha dit el que ha considerat oportú, molt ben dit, i, ara, té el torn la senyora Amor.

Senyora Amor.

La senyora Amor Pérez:

Gràcies, president.

El que hauria de ser de justícia és que respectaren la persona que està en l'ús de la paraula, això és el primer que hauria de fer-se.
Però, veig que d'això no fa gala la senyora Mollà.

Senyora Mollà, s'ha dit abans per la meu companya, Herminia Palomar.
Però, vosté no escolta, no té interés a aprendre en esta cambra.
Hauria de tindre -penso- una mica més de seriositat, una mica més de rigor, no eixe missatge que des de la radicalitat i des de la passió que li posa vosté a la defensa dels seus arguments, que res tenen a vore amb la realitat d'esta comunitat ni del que fa el Consell, ocorre.

Dir-li que, després de l'última remodelació del Consell, la Secretaria Autonòmica de Cohesió Territorial ha passat a formar part de la Conselleria de Solidaritat i
Ciutadania.
Però, a vosté no li interessa.
I vosté ha presentat estes esmenes i es defensen ací, hui, ací, hui.
Però, vosté no té cap interés a saber-ho.
El president, després de la meu intervenció, podrà avalar el que jo estic dient, que vosté ho sap molt bé, i que s'ha dit ja anteriorment.

Però, jo entre en el contingut d'eixe fons de cooperació municipal.
Dir-li que no resulta possible, entre altres coses, perquè l'Estatut d'autonomia ja marca els criteris i les condicions -li ho dit abans- respecte a la llei i respecte a la comarcalització que vosté proposa.

I, al mateix temps, dir-li, senyora Oltra, que no demostra cap interés en qualsevol cosa que es planteja ací, que s'ha creat una comissió mixta de cooperació entre La Generalitat i la Federació Valenciana de Municipis i Províncies i que estan treballant ja en l'avantprojecte de llei de règim local i, després, es crearà eixe fons de cooperació municipal.

Però, com veig que la senyora Oltra, la senyora Mollà no té cap interés a escoltar ni l'interessa el que es fa des de l'àmbit, en este cas, de la solidaritat i la ciutadania i participació ciutadana, de la Generalitat valenciana, doncs, dir-li que nosaltres des del
Grup Popular ens sentim realment orgullosos amb el que està fent-se per part del Consell valencià, que, lògicament, mai ens mostrarem suficientment satisfets perquè mai en tindrem prou, sinó que voldrem sempre més.
Serem ambiciosos i serem exigents per a poder estar al costat de les persones
més vulnerables, més necessitades, i, sobretot, buscant la seua integració.

Res més i moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Amor.

Anem a passar.
.
.
Si, senyora Mollà?

La senyora Mollà Herrera:

És una qüestió d'ordre, perquè com que crec que ens hem enganyat i avui estem votant les esmenes de justícia.
«Justícia, secció.
.
.
, servicio 4, centro gestor 4, función administración general, su función 125, gastos relativos a la administración local, programa 125.
10, administración local, de los presupuestos de La Generalitat 2010», en la pàgina web de la Generalitat valenciana i la Conselleria d'Economia, doncs, crec que com la senyora Amor no ha vingut els dies dels debats
i, per tant, s'ha perdut el debat de justícia on se van debatre estes esmenes, on es van votar i on es van, en el seu dia,
defensar pel meu grup parlamentari, doncs, a la millor hem de votar-les altra
vegada, o, almenys, donar-me els 12 minuts per a debatre.
.
.

El senyor president:

Quina és la qüestió en concret?

La senyora Mollà Herrera:

Que si estem votant les esmenes d'immigració o les d'immigració i justícia?
És un aclariment, perquè, clar, a la millor és que mos hem confós.

El senyor president:

Estem votant les esmenes d'immigració.

I ho he dit abans i ho torne a repetir ara.
Cada diputat té el seu torn i, en el seu torn, expressa lliurement aquella cosa que considera
oportuna.

Jo no sé si la senyora Amor ha traspaperat les esmenes o no.
No tinc ni idea, ni quasi m'interessa.
Simplement ella ha dit el que considerava que havia de dir.

La senyora Amor Pérez:

Participem en el debat dels pressupostos de la Conselleria de Solidaritat i
Ciutadania.
I dins d'esta conselleria, està integrada, des de l'última remodelació -com ha dit- el que afecta la Secretaria Autonòmica de Cohesió Territorial.
(Veus)

El senyor president:

Senyories.
.
.

La senyora Amor Pérez:

I, per tant, parlem d'estos pressupostos.
I jo ací faig el debat que afecta el pressupost d'esta conselleria.

Gràcies.

El senyor president:

Estupend.

Doncs, com hem parlat tots del que hem considerat oportú, ara anem a passar a votar i que cada u vote el que considere oportú.
(Veus)

Senyories, anem a passar a votar la secció 23.
Primer votarem les esmenes 2.
347 i totes les presentades per Compromís.
Vots a favor d'estes esmenes?
7.
En contra?
8.

Ara, tenim la 2.
366 i totes les presentades pel Grup Popular.

Senyora Palomar.

La senyora Palomar Pérez:

Gracias, señor presidente.

Solamente tomar la palabra para decir que pasen directamente a votación.

Gracias.

El senyor president:

Senyories, hi ha alguna observació a fer a les esmenes del Grup Popular?

Senyora Tirado.

La senyora Tirado Museros:

Sí, voldria separar les esmenes en dos blocs: el primer bloc corresponent a les
esmenes 2.
366, 2.
367, 2.
370 i 2.
371; i, l'altre bloc, la 2.
368, 2.
369, 2.
372 i 2.
373.

El senyor president:

Molt bé, senyora Tirado.

Passem a votar, doncs, el primer bloc d'esmenes, 2.
366, 2.
367, 2.
370 i 2.
371.
Vots a favor?
8.
Abstencions?
6.
En
contra?
1.

Passem a votar la resta d'esmenes presentades pel Grup Popular.
Vots a favor?
8.
En contra?
7.

Passem a votar la secció 23, amb el seu conjunt.
Vots a favor de la secció 23?
8.
En contra?
7.

Senyories, hem acabat la secció 23

Anem a passar a la secció 24, Comité Econòmic i Social.
No té cap esmena.
Passarem a la votació directament, i , després, n'hi ha dos minuts per si algun portaveu vol fer explicació de vot.
Vots a favor del comité econòmic i social?
8.
Abstencions?
7.

Algun portaveu vol fer explicació de vot?
Veig que no.
(El senyor Camarasa Albertos parla sense micròfon)

Señor Camarasa, señor Camarasa, he observado que esta tarde estaba usted muy callado.

Senyories, anem a votar l'exposició de motius, que no té cap esmena.
Vots a favor de l'exposició de motius?
8.
En contra?
1.
Abstencions?
6.

Anem a passar al següent punt de l'ordre del dia, senyories, que és designació del membre de la comissió que ha de presentar el dictamen en la comissió.
I abans que vostés ho diguen, els donaré una dada anecdòtica perquè és que, si no els la done ara, després ja no me deixen dir-la, perquè se'n van i au!

Com sempre, hi ha hagut una participació intensa de diputats en el debat de pressupostos, han participat 57 de les seues
senyories, la qual cosa és important i d'agrair.
En esta ocasió mos han guanyat les companyes; han actuat en la comissió 30 companyes i 27 companys.

Designació del membre de la comissió que ha de presentar el dictamen sobre el Projecte de llei de pressupostos de La
Generalitat per a l'exercici 2010 davant del Ple de Les Corts

El senyor president:

I, ara, sí, aplegarem al punt número 3, que és la designació del membre de la comissió que ha de presentar els pressupostos.

Senyora Palomar, señorías.
.
.

La senyora Palomar Pérez:

Gracias, señor presidente.

Yo creo que todos los que estamos aquí en esta sala queremos agradecer, en primer lugar, a la mesa de la comisión y a los servicios de la cámara el trabajo que han desarrollado durante esta semana.
Como ya estamos al
final, pues, agradecérselo porque ha funcionado correctamente y como estaba previsto.

Y la propuesta que hacemos desde el Grupo Parlamentario Popular es que sea el
señor presidente el que presente el dictamen.

Gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Palomar.

Alguna observació en particular?

Doncs, molt bé, senyories, agrair-los en nom de la mesa, la veritat, el treball que s'ha fet al llarg d'estos tres dies.
Ha sigut un treball important, un treball intens, en alguns
moments apassionat, com no pot ser.
.
.
, no, en alguns moments apassionat, com no
pot ser d'altra manera, però que, al final, el que s'ha reflectit ací és la diferent forma de la concepció que té la gent de la societat; el Grup Socialista té la seua, Compromís té la seua, els No Adscrits també tenen la seua i, el Grup Popular, que està governant, doncs, té la que té.
(Veus i rialles)

Per favor, doncs, ha sigut un travallengües d'eixos que no és habitual que me passe.

I dit açò, senyories, moltes gràcies i la setmana que ve mos vorem ací.

(S'alça la reunió a les 17 hores i 43 minuts)