Agricultura%815875.05.28%20macro.html





Comissió d'Agricultura, Ramaderia i Pesca realitzada el dia 28 de maig de 2013.
Comença la reunió a les 11 hores i 2 minuts.
Presideix la diputada senyora Esther López Barceló.
Reunió número 16.

La senyora presidenta:

(Inoïble) .
.
.
comienzo a la sesión de Comisión de Agricultura, Ganadería y Pesca, y le paso la palabra al señor secretario, para que dé cuenta de si hay quórum.

(El secretari passa llista per tal de comprovar si hi ha quòrum)

Gracias, señor secretario.

Pues, bien, pasamos a la lectura y aprobación, si fuera necesario, del acta de la reunión anterior.
(Veus) ¿Nadie tiene ninguna apreciación?
Por tanto, se aprueba.
.
.
, se da por aprobada el acta por unanimidad.
Y pasamos a dar constancia de las incidencias que han ocurrido y que han cambiado el orden del día.

El punto número 4 y el punto número 5, han sido retiradas las proposiciones no de ley por el grupo proponente.
Por tanto, el orden del día quedaría con los puntos 2, 3, 6 y 7.
Y le doy la palabra, y pasa a presidir la mesa el señor Ovejero.

(Ocupa la presidència el vicepresident, senyor Eduardo Ovejero Adelantado)

Proposició no de llei sobre el manteniment de les ajudes d'indemnització compensatòria a zones desfavorides, presentada pel Grup Parlamentari Esquerra Unida (RE número 47.
487, BOC número 144)

El senyor vicepresident:

Bueno, señorías, pasamos, pues, al punto número 2, que es: toma en consideración de la Proposición no de ley sobre el mantenimiento de las ayudas de indemnización compensatoria a zonas desfavorecidas, presentada por el Grupo Parlamentario Esquerra Unida, que tiene una enmienda, la propia proponente, por lo tanto, ahora en su explicación, que alegue lo que desee.

Tiene usted la palabra.

La senyora López Barceló:

Gracias, señor presidente.

Bien, estamos hablando de todas las ayudas de indemnización compensatoria a zonas desfavorecidas.
También hablamos de las ayudas agroambientales en la propuesta de resolución, y en esa propuesta de resolución también instamos al gobierno del estado a obtener para las pymes y los autónomos dedicados a la agricultura y a la ganadería, mejores líneas de financiación pública, o, si no se puede, pues, mejores condiciones de acceso al crédito preferente para el sector.

La enmienda presentada sustituye al punto número 1 y lo que hace es.
.
.
, mi grupo parlamentario la hemos presentado para intentar actualizar y todavía concretar mucho más la propuesta de resolución.
Lo que pedimos es que se comprometan a aumentar las ayudas a las zonas desfavorecidas en un porcentaje no inferior al 19,8 sobre el presupuesto de 2012, tal y como ha ocurrido en el resto de las comunidades autónomas del estado.

Bien, estas indemnizaciones, como saben sus señorías, están cofinanciadas por la Unión Europea, la conselleria, el Ministerio de Agricultura, Pesca y Alimentación, y al igual que las ayudas agroambientales, vienen enmarcadas en el programa de desarrollo rural de la Comunidad Valenciana 2007-2013, ahora, al parecer, ampliado a 2014, aunque a pesar de que esta diputada ha querido entrar en la página web, en ese enlace en el que se supone que se publicita ese programa de desarrollo rural ampliado a 2014, no se puede entrar en la página de la conselleria, lamentablemente.

Pero, bueno, estas indemnizaciones, es necesario que afirmemos y que intentemos definir que tienen un carácter estratégico, y tienen como objetivo asegurar la continuidad de la actividad agraria en zonas de montaña o poco pobladas, las comunidades rurales y el paisaje.
Pues, bien, desde su comienzo con la reforma de la PAC se las viene conociendo como el segundo pilar de la PAC, y se fundamentan en la necesidad de proteger un modelo de agricultura europeo.
Es decir, que tendría, además de una función económica derivada de la producción de alimentos y materias primas para la industria, una segunda función social y de equilibrio territorial, al mantener a la población en las zonas rurales, evitando la despoblación por las carencias en las rentas obtenidas, algo de lo que hemos hablado muchísimas veces en esta comisión.
Los déficits en servicios, lo cual aporta beneficios medioambientales como la custodio del territorio, culturales como proteger el paisaje tradicional, el patrimonio rural y natural, etcétera, algo fundamental en nuestro territorio mediterráneo, está muy antropizado, y en el que se ha pasado de una distribución razonable de la población en pueblos medianos y pequeños, a distancia de carreta, como se decía antiguamente, que era la de transportar antiguamente los productos al mercado desde el huerto, y hemos pasado a una distribución insostenible que concentra la población en urbanizaciones y en la franja costera, despoblando el interior y la montaña.

Así pues, hoy en el País Valencià el 73% de los pueblos tiene menos de cinco mil habitantes.
Ese es el carácter estratégico del desarrollo rural, algo a lo que se dedican los insuficientes fondos aportados por la Unión Europea y el ministerio, y son esos programas los que nos tienen en vilo desde principios de año.
Por las noticias contradictorias que se vienen produciendo y por una web de la conselleria, de la que he hablado anteriormente, que no aporta información, en la que, por ejemplo, como les decía, el programa de desarrollo rural de la Comunidad Valenciana no existe o no hay información, sus bases tampoco, etcétera, son todo enlaces vacíos.

Por tanto, necesitamos esos fondos, sabemos que son un complemento de rentas, pues, muy pequeño, pero que es un gesto necesario de apoyo y reconocimiento, y queremos que se confirme que van a seguir contando con ellos nuestros agricultores productores.
Y, además, necesitamos ampliarlos, no nos vamos a conformar los valencianos y valencianas con menos de lo que han aumentado en el estado.
Su necesidad no deja de crecer, como los precios de las producciones rurales no dejan de bajar, y no estamos dispuestos ni a que la despoblación rural continúe ni a perder nuestro patrimonio rural, cuyas catedrales son esos paisajes de bancales de piedra que han arañado superficies productivas a la montaña con el duro esfuerzo de generaciones.
Piensen en lo baratas que son esas ayudas para la conselleria, alrededor de un 7% de su cuantía.
El resto son fondos europeos y del ministerio.

Por tanto, además de todo eso, no se les puede ocurrir hablarnos desde el Consell, para justificarnos esta incertidumbre acerca de estas ayudas, de que hay dificultades presupuestarias.
No puede haber dificultades presupuestarias cuando hemos conocido a través de la prensa que La Generalitat ocultó el destino de 50 millones de ayudas al desarrollo rural.
Al parecer, ayuntamientos y entidades cercanas al Partido Popular han acaparado gran parte de los fondos.
Y no voy a entrar en esto, a pesar de que también entra dentro del programa de desarrollo rural, porque son las ayudas Ruralter, tanto las Paisaje como las Leader, de las que ya hablaremos, porque esta diputada ya presentó una comparecencia urgente al señor conseller para que dé cuenta de cuál ha sido la política general en este sentido y si realmente todo ese dinero de los valencianos y las valencianas ha ido a para a hacer campanarios en las parroquias de los alcaldes del Partido Popular o realmente ha ido al desarrollo rural, como debería haber ido.

Por tanto, nosotros continuamos exigiendo lo que es justo, y lo que es justo es que, si se ha aumentado en 2013 las ayudas agroambientales y las compensatorias en zonas deprimidas en cuanto al 2012, en lo que le decía, el resto de comunidades autónomas, ¿por qué aquí, a lo que nos vemos sometidos es a que ustedes hayan incluso desviado fondos, es decir, en el comité de seguimiento del PDR de la Comunidad Valenciana se hayan traspasado y derivado fondos de estas ayudas a la producción integrada por valor de más de cinco millones de euros?
Con ese traspaso, señorías, ya no va a haber convocatoria posible de las ayudas de indemnización compensatoria para este año y, por supuesto, quedan en el aire en el futuro.

Señorías, es necesario y urgente articular el territorio, evitando un mayor desequilibrio que el actual entre la costa y el interior.
Y, señorías, hemos de apostar por la producción integrada, claro que sí, pero no tienen que pagar por ello las zonas desfavorecidas que necesitan de las ayudas compensatorias, porque ustedes no pagaran lo que correspondía cuando correspondía ni pusieran lo que les tocaba cuando les tocaba, y, por tanto, ahora no utilicen el presupuesto para las ayudas compensatorias para tapar los agujeros de su nefasta gestión, nefasta gestión que van a tener que explicar mucho, mucho, porque esto va para largo, sobre todas esos desvíos de fondos y todos esos fondos que no han ido a parar, al parecer, a donde tenían que ir a parar, sobre todo en cuanto al programa de desarrollo rural.
Al parecer, han sido las zonas rurales las que han pagado.
.
.
, a las que han pagado el castigo de sus políticas de saqueo y sus políticas totalmente interesadas económicamente para los suyos.

Muchas gracias.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias a usted, señora López.

Por parte del Grupo Compromís, para fijar posición, tiene la palabra el señor Pañella.

El senyor Pañella Alcàcer:

Moltes gràcies, senyor president.

Senyora López, nosaltres anem a donar-li recolzament a la proposta que ha presentat, indubtablement, perquè el que és l'evolució dels programes de desenvolupament rural ha tingut al llarg d'estos darrers anys una evolució molt negativa.
Sabem que se va a canviar tota la normativa, ja que.
.
.
, que marcava la gestió dels grups d'acció local, i eixa.
.
.
, ja vam denunciar en el seu moment que precisament eixe canvi de competències, eixa reducció de competències que se fea als GAL en relació al que són tot el que afectava els seus projectes, era simplement una forma d'entremetre's la conselleria en estos projectes, que eren bàsics, com vosté ha dit, per al que és el desenvolupament rural, i que ja han tingut també molts problemes.

Ara se demostra, precisament, les últimes notícies, se demostra que realment eixa gestió havia sigut nefasta.
Havia sigut nefasta ja també ací, demanant la compareixença fa mesos per.
.
.
, precisament per la dimissió de María José Bayarri, la que era la directora general de Desenvolupament Rural, i ja vam posar sobre la taula també, en esta mateixa comissió, en quines condicions i per quins motius s'havia produït eixa dimissió, perquè se forçava realment, des de la mateixa conselleria, se forçava a donar eixida a uns pagaments sense les inspeccions prescriptives que feen falta.
I això ja ho denunciàrem ací fa uns mesos.
Ara ix a la llum el motiu de per què no se.
.
.
, o el resultat, el motiu o el resultat de.
.
.
, precisament, d'eixa falta d'inspeccions, d'eixe incompliment respecte al que són les inspeccions, que eren obligatòries i, per tant, eixe tema, efectivament, el tractarem amb més profunditat també, perquè Compromís també ha presentat propostes al respecte.
Caldrà tractar-lo i aclarir-lo en esta casa, perquè realment és.
.
.
, estem parlant que uns diners europeus, una vegada més, com passa amb diners del Banc Europeu d'Inversions que s'havien destinat al que és els edificis, la creació d'edificis escolars, d'edificis docents, ara, una vegada més, pareix ser que no van a la finalitat.
.
.
, (veus) o no se justifiquen amb les finalitats que corresponien.
I això és una part.

Indubtablement, hi ha una segona part que vostés també han deixat manifesta, que és el retard en els pagaments.
Cal dir que des de Compromís ja havíem fet peticions també en relació a estos aspectes, i que les contestacions des de la mateixa conselleria, per dir-ho no massa agressivament, no eren totalment exactes, quan se'ns avisava que a final d'any.
.
.
, se'ns advertia que a final d'any s'havia pagat el 70% d'eixes ajudes, cosa que no era real, perquè ho hem pogut comprovar també.
Vull dir, era una xifra.
.
.
, les xifres que mos dóna el govern del PP són xifres molt volàtils, canvien ràpidament, però, a més, perquè no tenen una base, i estem acostumats a sentir xifres magnífiques per tots els costats que després no tenen una constatació real.

Per tant, en relació al que dia, per la importància que són els programes de desenvolupament rural, que vosté mateixa ha dit, que tenen no només una funció de creació d'activitat, sinó que eixa funció de creació d'activitat en unes zones realment que tenen problemes per a mantindre la població, ajuden a mantindre la població, però ajuden a mantindre el paisatge, ajuden a reforçar el que són les activitats econòmiques, que és la finalitat primera que tenen estes ajudes, i, per tant, anem a donar-li recolzament per a que s'intensifique al màxim possible.
Però també demanem responsabilitats i demanem que se canvie el sistema de gestió, perquè els programes de desenvolupament rural, com vosté diu.
.
.
, diu «denuncie la mala gestió», la mala gestió, i en este moment ja uns resultats indesitjables en el que fa referència al que és la dedicació del que són els mitjans econòmics dels quals disposen.

Per tant, denunciem d'una manera.
.
.
que totes les modificacions que se feren en el seu moment ja en l'anterior legislatura, lògicament, han estat dirigides a orientar, dirigir, manipular els GAL, deixar-los sense autonomia a l'hora de portar tots els seus programes a terme.
I, lògicament, açò, com he dit, té unes conseqüències que avui se veuen, que avui se veuen i que debatrem més profundament en estes Corts, com he dit.

Per tant, vaja per endavant el nostre recolzament total i raonat a la seua proposta.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias, señor Pañella.

Para fijar posición por parte del Grupo Socialista tiene la palabra la señora Crespo.

La senyora Crespo Domínguez:

Gràcies, senyor president.

Mire, mosatros, sí volem que les zones rurals siguen un lloc atractiu per a viure, per a treballar.
Si volem frenar l'actual procés d'envelliment i de despoblació des de l'administració, per tant, és necessària una ajuda a estes zones desfavorides d'interior.
I lamentem profundament que ja en octubre de l'any passat es desviaren diners que tenien una finalitat, un destí, que era indemnitzacions a zones desfavorides, 2,6 milions d'euros, a tapar un forat que esta administració no va saber portar a terme.
Va tindre una previsió equivocada en el que eren en el seu moment les peticions d'ajuda a agroambientals i va haver de restar una quantitat de milions considerables, 24 en concret, per a tapar eixe forat.

Senyora López, el Grup Socialista donarà suport a la seua PNL perquè el fet que a data de hui, és a dir, estem en.
.
.
pràcticament en juny, la situació d'ajudes d'indemnització compensatòria a zones desfavorides siga la mateixa que el mes d'octubre, és a dir, que encara tenim ahí uns diners del Feader, uns diners que tampoc aniran al que són cobrir esta ajuda, doncs, ens dol i molt.
Tindrem temps de sobra per a parlar quins han estat els criteris d'atorgar ajudes en el que és el PDR 2007-2013, i ja parlarem en un futur.
Però vaig a centrar-me en la PNL de hui.

El món rural té escasses alternatives, senyories, escasses alternatives econòmiques i que de segur va a tindre molt difícil continuar treballant uns bancals que necessiten molta més dedicació i treball per a mantindre'ls cultivats per les característiques especials que tenen.
És un minifundisme la majoria d'ells.
Sens dubte, esta manca d'estes ajudes influirà en el que és l'abandó de les terres i en la seua conservació d'eixe territori específic tan bonic que tenim en les zones d'interior.

Jo crec que el boom immobiliari va fer pujar la renda de molts valencians en la Comunitat Valenciana que emigraren a la ciutat perquè era fàcil guanyar diners en la construcció, i això ha segut pan para hoy y hambre para mañana.
I, clar, també va acabar amb eixe objectiu 1 que érem en esta regió.

Per tant, arribem ara amb menys diners de fons europeus a la Comunitat Valenciana.
I els valencians no podem permetre-mos en un moment on patim una greu crisi econòmica, perdre, sí, perdre, renunciar a cap ajuda i molt menys els agricultors i ramaders de les zones desfavorides perquè quan els rebien els permetia compensar i sols compensar els costos i les pèrdues de renda que són una forma molt escassa de tindre guanys en les zones d'interior.

Sincerament, senyories, no s'entén com la conselleria que aporta una quantitat mínima, el 7% del total -la resta de l'ajuda arriba dels fons europeus- no fa l'esforç, un anys més, perquè ja ho he dit abans, crec que queden uns nou-cents mil euros per ahí pendents que no aniran tampoc a cobrir eixe tipus d'ajuda que són les indemnitzacions en zones d'interior.

Aleshores, esta gestió és una mala gestió.
I jo crec que s'ha de complir amb els compromisos i La Generalitat tenia un compromís electoral, el Partit Popular tenia un compromís que s'ha quedat en estos moments en paper mullat i que era afrontar eixa aportació que tenia, que és mínima, per a ajudar les zones d'interior.
En estos moments vegem que ni l'any passat ni enguany anem a rebre res.
(Inintel·ligible) .
.
.
malament els va tants als agricultors com als ramaders que especialment en el món rural tenen més problemàtiques per a afrontar no sols el cultiu o si no també la criança dels seus animals, per esta falta de sensibilitat del Partit Popular que no complix uns requisits, uns requisits que són unes bones pràctiques que deuria d'aplicar en el que són les subvencions que destinen des d'Europa al món rural.

Però el que realment dol, senyories, és que segons les informacions del comité de seguiment del PDR de la Comunitat Valenciana, s'han traspassat fons d'esta forma de producció a la producció integrada.
Tots eixos milions que ja en octubre de l'any passat varen traspassar, doncs açò només pot ser el resultat d'una mala previsió però també d'una mala gestió, d'uns fons, d'unes diners que ens regalen i que, sincerament, jo crec que els habitants de les zones desfavorides d'interior no tenen el perquè ser tractats com a ciutadans de segona o de tercera.

Senyora López, una PNL molt valorada pel meu grup perquè denuncia una situació injusta que patix el món rural.
Per això anem a donar-li suport.

Res més i moltes gràcies.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias, señora Crespo.

Por parte del Grupo Popular, para fijar posición, tiene la palabra el señor Lorenzo.

El senyor Lorenzo Paredes:

Muchas gracias, señor presidente.

Señorías, mire usted, señora López, efectivamente, es la crisis económica y la grave situación presupuestaria que atraviesa La Generalitat la que impide en estos momentos hacer efectivo el pago de estas ayudas comprometidas a este sector, concretamente el agrario.

Pero también es cierto, y no obstante, debe el Consell (inintel·ligible) .
.
.
haciendo todos los esfuerzos posibles para hacer efectivas las mismas mediante las gestiones tanto administrativas como contables y ponerse al día en los pagos.
Aun así, no hay que dejar de tener en cuenta que se continúan tramitando y pagando un volumen de ayudas muy importante.
Por ejemplo, si entramos en valorar el año 2012, la Conselleria de Presidencia, Agricultura, Pesca, Alimentación y Agua, pagó más de ciento setenta y cinco millones de euros en ayudas a agricultores y ganaderos a través de la Agencia Valenciana de Fomento y Garantía Agraria.

En cuanto a los puntos de la propuesta que usted nos indica, y dentro del ámbito del Programa del desarrollo rural para la Comunidad Valenciana 2007-2013, ampliado a 2014, como bien ha dicho, se incluyen unas líneas muy importantes ya determinadas y que destinan, fundamentalmente a los titulares de las explotaciones agrarias situadas en las zonas con dificultades naturales, indemnizaciones compensatorias tanto en el ámbito de las zonas desfavorecidas de montaña como en el ámbito de las zonas que no tienen montaña.

La ejecución de estas medidas se ha beneficiado anualmente por medio de las mismas a más de mil cien agricultores, superando así, en el año 2012, un objetivo previsto por ese propio programa de desarrollo rural, para el que ambas líneas se habían establecido las ayudas.

Ante esa necesidad de modificar la programación de gasto para garantizar el cumplimiento de las ayudas agroalimentarias, cuya demanda en algunas líneas ha sido muy superior a lo previsto inicialmente, el comité de seguimiento del programa de desarrollo rural aprobó en octubre del año pasado, una reprogramación del gasto para atender esos compromisos que, como bien he dicho anteriormente, suponía un importe muy superior al que estaba establecido.

En consecuencia, no se ha convocado ninguna de estas convocatorias de ayudas de indemnización compensatoria en el año 2013.

Respecto a lo que usted nos indica en el segundo punto, la conselleria ha convocado estas ayudas todos los años durante el período del programa de desarrollo rural.
En alguna de las líneas específicas, como la producción integrada de cítricos y vid, y la demanda, ha sido muy superior a la prevista inicialmente, como también le indiqué.
Este tipo de ayudas son de carácter plurianual con una duración de cinco años, de modo que las solicitudes aprobadas en el año 2012, conllevan compromisos de gasto más allá del año 2016, para asegurar la disponibilidad de recursos que permitan cumplir las ayudas comprometidas hasta el año, precisamente, 2016.
Como bien le he dicho, superiores a esa previsión inicial.

La modificación de la programación financiera aprobada por el comité de seguimiento de ese programa de desarrollo rural, el 10 de octubre del año 2012, ya mencionado anteriormente, incrementa las ayudas agroalimentarias y agroambientales de 121.
189.
000 euros a más de ciento veintiséis millones de euros.
Además, atendiendo al a demanda del sector, la conselleria ha convocado una prórroga para el año 2013 de las ayudas agroambientales que se concedieron en el año 2008 y que por el trascurso del período de cinco años tienen en 2012 el último año de compromiso y pago.

Por ello, el objetivo de la conselleria no es dejar sin ayudas agroambientales a estos agricultores durante este año 2013 para concederles nada más la paga de la prórroga, y la propuesta de la Comisión Europea de la nueva modificación de ese programa de desarrollo rural, actualmente pendiente de aprobación.

Por tanto, por lo que ser refiere a las ayudas agroambientales, el Consell ha adoptado las medidas necesarias para atender todos los compromisos que han sido adquiridos hasta el año 2016, incluida la prórroga del año 2013 y las ayudas iniciadas en el año 2008.

De cara al año 2014 en adelante, en estos momentos se está negociando precisamente entre la Comisión Europea, el Parlamento y el Consejo de Reforma de la PAC, para ese año 2014-2020, las distintas actuaciones que se van a producir, las cuales según nos consta van en buen camino.

La actuación de la Comunidad Valenciana en la programación del nuevo plan de desarrollo rural deberá ajustarse, sin ninguna duda, a los requisitos del futuro reglamento de desarrollo rural por el que se determinarán las ayudas y en base a ello se determinarán esas cuestiones y esas cantidades que por parte de La Generalitat se pongan en marcha para dar cobertura a todas las necesidades de nuestros agricultores.

Hay que tener en cuenta, además, que el programa de desarrollo rural contempla diversas posibilidades de fomento de acceso a la financiación bancaria por parte de los agricultores y ganaderos, opción de solicitar ayudas directas o ayudas de forma de préstamo bonificados cuando se trata de actuaciones de modernización de explotaciones o de instalaciones de jóvenes agricultores; moratoria de dos años en los préstamos (inintel·ligible) .
.
.
con planes de modernización; prórroga de préstamos preferentes para ganaderos.
A estas medidas se han acogido más de dos mil agricultores y ganaderos que han obtenido la financiación necesaria y por un importe superior a setenta y siete millones de euros.
Con estas ayudas se ha podido modificar los intereses de otros 16 millones de euros.

Por todo lo expuesto, le tengo que indicar que vamos a rechazar su propuesta.

Nada más y muchas gracias.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias a usted, señor Lorenzo.

Señora López, ¿réplica?

Pues, para la réplica, tiene usted tres minutos.

La senyora López Barceló:

Gracias, señor presidente.

Miren, ustedes saben perfectamente que no va a haber línea para ayuda compensatoria a zonas desfavorecidas.
De hecho, lo ha confirmado el señor portavoz del Partido Popular porque ha, otra vez, hablado de esa justificación en base a la crisis y a la falta de presupuesto para decir que se hace lo que se puede.

Pues bien, miren, señorías, cuando solamente el 7% depende de la conselleria porque el resto es de Bruselas y el resto también es del ministerio, y estamos hablando de unas ayudas cuyos destinatarios inmediatos son los agricultores de los municipios de esa lista de zonas desfavorecidas, que se comprometen a mantener la actividad agraria durante los cinco años siguientes a la ayuda, y a mantener buenas prácticas agrícolas compatibles con la conservación del territorio respetuosas con el medio ambiente y el mantenimiento del paisaje, señorías, lo mínimo es decirles alto y claro que van a tener todo el apoyo presupuestario que le compete a la conselleria.
Porque el de Bruselas y el del ministerio ya lo tienen si ustedes ponen lo que corresponde, y no desvían los fondos de forma indebida o, al menos, inmoral, a otras cuestiones porque ustedes han malgastado el dinero en otras cosas.
Porque ustedes no han sabido gestionar bien y, entonces, tienen que acudir a ese dinero para poder tapar agujeros.
Y, además, no me diga usted que se va a mantener el dinero para otras ayudas o para otras cuestiones más o menos del mismo ámbito, porque sabe usted perfectamente que se aplica la n+2.
Y cuando se aplica la n+2 quiere decir que ustedes no han utilizado de forma adecuada ni han justificado de forma adecuada el dinero que les ha dado Bruselas y lo tienen que devolver.

No hacemos más que devolverle dinero a Bruselas.
No pueden ustedes hablarme de la falta de presupuesto cuando no sé qué líneas están garantizadas para el EJF 2254 porque ustedes ni siquiera han publicado nada en la página web de la conselleria y ni siquiera hoy aquí se han comprometido a decirme qué líneas están garantizadas y cuáles no.
No han dicho absolutamente nada acerca de si están garantizadas las de las compensatorias.

Igual que no publican, igual que no publican, como marca la normativa europea, los nombres de las actuaciones subvencionadas y las medidas de Ruralter.
O sea, es decir, ustedes hacen constantemente lo mismo, opacidad y ocultamiento de lo que realmente se va a garantizar de lo que no y a dónde ha ido dirigido el dinero.

Por tanto, den ustedes explicaciones y asuman su responsabilidad.
Si estas zonas desfavorecidas, que tanto lo necesitan, y esos agricultores, que se han comprometido durante cinco años a realizar esas actuaciones, ahora se quedan sin las ayudas en 2013, es culpa de su nefasta gestión y de su opacidad.

Señorías, cuando ustedes desvían fondos para otras ayudas es porque ustedes no han sabido gestionar bien el dinero.
Era un dinero y es un dinero que tenemos garantizado por Bruselas y por el ministerio si ustedes cumplen con lo suyo.
Así que, por favor, cuando es un 7% solamente del total lo que a ustedes les corresponde y cuando estamos viendo constantemente cómo tenemos una incertidumbre constante a tenor de las irregularidades constantes de la conselleria de agricultura en cuanto a la gestión de los fondos europeos, por favor, señorías, sean un poquito más responsables y, al menos, den la cara y digan si va a haber ayuda compensatoria o no la va a haber para las zonas más desfavorecidas.

Gracias.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias a usted, señora López.

Para terminar el punto del debate, el señor Lorenzo tiene la palabra.

El senyor Lorenzo Paredes:

Muchas gracias, señor presidente.

Mire usted, señora López, en primer lugar le tengo que manifestar que precisamente el dictamen del comité (inintel·ligible) .
.
.
sobre política de desarrollo rural deja bien claro que se determina como zona rural esa publicación del 14 de abril de 1997, que determina como zona rural lo que eran nuestros objetivos dentro de nuestra comunidad.

Pero también es cierto que dentro del ámbito de las ayudas también se determinan los plazos de las mismas y quedan vinculados a las distintas negociaciones que se vienen produciendo permanentemente al respecto.

Tengo que indicarle, además, que en estos momentos hay una negociación abierta, como le dije anteriormente, que determinará de forma clara qué cantidades tenemos otorgadas, qué negociaciones se han producido y, en todo caso, qué otras cantidades para cubrir las necesidades de nuestros agricultores se van a atender por parte de La Generalitat.
Desde el Consell y más concretamente desde la conselleria de agricultura se viene haciendo un gran esfuerzo en cubrir todas esas demandas a los agricultores de nuestra comunidad poniendo en marcha las ayudas tanto de carácter plurianual como todas las que han puesto en marcha y que están en vigor en estos momentos, si bien la situación económica, como le dije anteriormente, impide hacer esfuerzos mayores en estos momentos.

Atender todas las comprometidas creo que es de justicia y que hay que hacerlo a la mayor brevedad posible.
No cabe duda de que el esfuerzo de la conselleria así está basado, en esta cuestión puntual.

Indicarle también que todo lo que nos ha indicado usted al principio sobre que se estaban determinando y desviando fondos y que había cierta opacidad y saqueo… Mire usted, yo creo que ustedes están muy acostumbrados a anticiparse a juzgar actuaciones y a personas de forma gratuita, sin tener en cuenta que todo eso hay que comprobarse, si es así como ustedes denuncian.

Por lo tanto, yo no me iba a permitir, en ningún caso, el poder hacer una valoración de este tipo sin antes averiguar si todo esto que usted indica es cierto.

Nada más y muchas gracias.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias a usted, señor Lorenzo.

Señorías, vamos a pasar a votación de este punto número 2.
¿Votos a favor?
7.
¿Votos en contra?
8.
Por lo tanto, queda desestimada esta proposición no de ley.

Proposició no de llei sobre la gestió ràpida i àgil de les ajudes agroambientals que es gestionen dins de la campanya de sol·licitud única 2013, presentada pel Grup Parlamentari Esquerra Unida (RE número 48.
424, BOC número 144)

El senyor vicepresident:

Pasamos al punto número 3 que es la toma en consideración de la Proposición no de ley sobre la gestión rápida y ágil de las ayudas agroambientales que se gestionan dentro de la campaña de solicitud única 2013, presentada por el Grupo Parlamentario de Esquerra Unida.

Por lo tanto, para su presentación y defensa, tiene la palabra la señora López.

La senyora López Barceló:

Gracias, señor presidente.

Bien, esta proposición no de ley fue registrada en febrero de 2013.
Y, por tanto, desde mi grupo parlamentario, pues, lo que queríamos era seguir manifestando la necesidad de aprobar los puntos de esta proposición no de ley, no en tanto al contexto de la campaña de solicitud única, de forma perentoria, porque sabemos que el plazo se amplió hasta el 10 de mayo; pero, bueno, el trabajo en la conselleria y en las OCAPA sigue siendo fundamental.

Por tanto, nosotros hemos querido mantener la proposición no de ley porque es urgentísimo que demos competencia, capacidad y que no contribuyamos a desmantelar lo que es el sector público que forma parte de la conselleria de agricultura y que tan necesario es para poder dar toda la información y todo la agilidad a todas las cuestiones que se realizan y se tramitan ahí, así como la información a los agricultores, etcétera, etcétera, que al final acaban realizando las organizaciones agrarias, de forma prácticamente altruista y voluntariosa, cuando deberían de ser las OCAPA las que estuvieran conformadas por el personal suficiente como para poder atender todas las necesidades de la conselleria y, por tanto, del sector público.

Miren, es urgente denunciar, y muy preocupante, la falta de personal en las campañas.
Por tanto… Por ejemplo: no se sustituyen a los funcionarios que se jubilan; no se sustituyen a los funcionarios que se trasladan a otra oficina a trabajar y queda la primera vacante del técnico que se marcha.

Por otra parte, se reducen las horas de jornada laboral al personal interino; no suelen cubrirse las bajas laborales y han desaparecido casi la totalidad de los técnicos de apoyo subcontratados a otras empresas, como, por ejemplo, VAERSA -por supuesto, y después del ERE todavía más-, que han dejado de estar presentes en prácticamente todas las OCAPA.

Por otra parte, además de los recortes en personal, el resto de problemas es que muchas de las personas que en alguna ocasión se incorporan en alguna OCAPA no tienen la formación suficiente ni el conocimiento de las líneas de ayuda con las cuales tienen que trabajar.

La falta de directores en algunas OCAPA, ya sea por jubilación o por cambio de destino.

Desde los servicios territoriales de la conselleria se deriva mucho trabajo a las oficinas comarcales, como es el caso de la resolución de incidencias de las ayudas agroambientales de 2012, que todavía estaban sin resolver en febrero de este año.

Es obvio que, si a la falta de personal le sumamos la mayor carga de trabajo, la saturación que actualmente se vive en las OCAPA del País Valenciano, sobre todo en la época del año en que se tramita la solicitud única, pues, es desmesurada.

Por tanto, desde Esquerra Unida presentamos esta proposición no de ley para intentar revertir todos esos recortes en personal que se han aplicado sobre las oficinas comarcales de agricultura, en forma de la no recuperación de esas jubilaciones, de los traslados y las bajas, en el caso del personal de funcionario de carrera, y las reducciones de horas en el caso del personal funcionario interino.

También queríamos que se revertiera la tendencia, por parte de los servicios territoriales, de derivar trabajo a las oficinas comarcales, como es el caso que comentábamos anteriormente de la resolución de incidencias.

Y, por otra parte, queremos que se adopten los mecanismos encaminados a acabar con la saturación actualmente existente en las oficinas comarcales.

Todo ello pasa por el punto número 1, que es base fundamental de la proposición no de ley, que es el de reforzar el personal de las oficinas comarcales de agricultura durante la campaña de solicitud única 2013.
Evidentemente, en esta campaña todavía, a pesar de que el plazo haya expirado hace muy poquito tiempo, el 10 de mayo, creemos que es fundamental que en toda la tramitación posterior también exista un apoyo; y, además, que no solamente para esta campaña, de forma temporal, se establezcan contratos temporales de refuerzo, sino que estamos hablando de mantener las oficinas comarcales, que son además lo que tienen más cerca los agricultores, productores, los ganaderos, que necesitan de esas oficinas para poder informarse, para poder estar protegidos, para poder tener todo lo que necesiten a su alcance, por parte de la conselleria, que se debe a los agricultores y que, sin embargo, esa función ustedes saben perfectamente que, a tenor además del desmantelamiento consciente de personal que están llevando a cabo, se están encargando de ello -como decía anteriormente- las organizaciones agrarias.
Y las organizaciones agrarias no pueden estar para resolver los problemas que la conselleria genera por culpa de su política de recorte en el sector público.

Por tanto, desde Esquerra Unida mantenemos el espíritu de esta proposición no de ley.
Si en alguna cuestión creen sus señorías que sería óbice de no votarla a favor porque en alguna cuestión se encuentra coyunturalmente ya fuera de plazo, por el tema de la solicitud del pago único, estamos abiertos a cualquier propuesta de enmienda porque entendemos que el espíritu de la proposición no de ley queda sumamente claro de cara a que estamos en contra del desmantelamiento del sector público y, por tanto, del reforzamiento de las OCAPA que, desde hace muchísimo tiempo, se han convertido en meras oficinas de trámite burocrático, que además no pueden llevar todo el trabajo que se les carga a sus espaldas desde la conselleria por culpa del recorte de personal y por culpa también de que ustedes están dejando en manos de las organizaciones agrarias lo que debería de ser el servicio garantizado por parte de la conselleria que se debe a los agricultores, a la información que le debe a los agricultores y, por supuesto, a esa garantía de sentirse protegidos, informados y, pues, de alguna forma, bien representados por la conselleria, algo que desde hace muchísimo tiempo que no se produce.

Muchas gracias, señor presidente.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias a usted, señora López.

Por parte del Grupo Compromís, tiene la palabra el señor Pañella.

El senyor Pañella Alcàcer:

Gràcies, senyor president.

Indubtablement, anem a donar recolzament a la proposició no de llei presentada pel Grup d'Esquerra Unida.
I ho anem a fer perquè és una constant.
Vull dir, ja no específica per la qüestió purament específica i que afecta la conselleria d'agricultura, sinó perquè ens situem en contra de les retallades que estan fent contínuament en el que és el personal de l'administració pública.
Eixes retallades que, d'alguna manera, estan fent-se baix una excusa que és una autèntica mentida; l'excusa de les retallades contínues és fer disminuir la despesa pública perquè així és disminuirà el dèficit i perquè així es disminuirà també l'endeutament, que són els objectius -pareix ser- prioritaris i que han de ser sempre a costa del patiment de les persones, sobretot d'aquelles més febles i aquelles que estan més supeditades, precisament, al funcionament de l'administració.

I deia, claríssimament, que això és una mentida perquè la realitat, pressupost darrere pressupost, és que els números, les xifres canten i diuen que estem augmentant precisament l'endeutament, perquè això té altres conseqüències que no s'han volgut valorar -no que no siguen valorades, sinó que no s'han volgut valorar-, que és: la reducció de l'administració comporta un augment de la despesa per a les persones.
Però també totes estes retallades que estan anant en direcció a les persones, com a retallades de treball, perquè totes estes baixes són baixes de lloc de treball, o disminució de salari estan provocant també una davallada del que és l'activitat econòmica en general.
Amb la qual cosa, estem fabricant una recessió contínua o estem fabricant voluntàriament.
.
.
, ja no sé.
De fet, ja hi han certes reaccions, però que no es volen encara escoltar.
I, per tant, hi ha una argumentació global en contra d'este tipus d'actuacions que estan sent la línia bàsica del govern del Partit Popular, tant a nivell d'estat com és a nivell de la comunitat.

I volem també fer ressò que ahí comporta també altres aspectes.
La debilitació de l'administració pública porta una contínua imatge de deteriorament del que és tot el sector públic, amb el que implica això per a la societat -no parle.
.
.
, que a nivell d'usuaris parlem després-.
La societat.
.
.
, el sector públic és el culpable de tot i en este moment, damunt, no dóna, no dóna els serveis per als quals ha sigut creat.

Eixa disminució del valor del servei públic té conseqüències no només, ja dic, importants.
.
.
I ací, bé, en la part que afecta precisament les OCAPA està explicada perfectament en l'exposició de motius de la proposició no de llei que tenim davant.
Això ho apliquem a nivell social, en general.
.
.
Vostés ho han fet també.
Vull dir, un altre sector i que té relació també és totes les oficines Prop, també els ha passat el mateix, on vostés han eliminat els contractes que tenien amb empreses que estaven fent, sobretot, tota la qüestió d'informació, que és complementari i moltes vegades complementari al que estem parlant en relació a les ajudes agrícoles i tot.
.
.
; i resulta que han desproveït d'informació, deixant no únicament aquelles persones que disposaven de la conselleria.
.
.

No és que estiguem defenent en este moment, des de Compromís, la contractació amb empreses d'un servei d'informació que hauria d'haver sigut en el seu moment ja atés per personal, considerem, directe de la conselleria, sinó precisament els efectes que té llevar-los i, per tant, deixar sense eixa informació també.

Per tant, deia, estem complementant, estem sumant.
Estem parlant dels dos aspectes, tant el que passa de les OCAPA com dels edificis Prop, que ja dic que estan tots relacionats.

Per tant, això té una influència negativa en el servei que se presta; té una influència negativa també en les persones que fan ús d'estos serveis de l'administració i que (inintel·ligible) .
.
.

Per tant, en esta via, perquè això són llocs de treball, perquè és un servei públic que s'ha de donar, nosaltres anem a donar totalment el nostre recolzament a la proposició no de llei presentada.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias, señor Pañella.

Por parte del Grupo Socialista, para fijar posición, tiene la palabra la señora Crespo.

La senyora Crespo Domínguez:

Gràcies, senyor president.

Senyories.

Mire, senyora López, vaja per davant el recolzament del Grup Socialista a la seua PNL.

Jo vaig a tranquil·litzar-la.
Hi ha una nota del Consell, amb data 8 de març de 2013, on clarament el govern del Partit Popular ens trau de dubtes sobre si el personal de les oficines comarcals d'agricultura és suficient i és capaç de tramitar, en temps i forma -és a dir, de l'1 de febrer i, en principi, fins el 30 d'abril-, les ajudes agroambientals dins de la campanya de sol·licitud única 2013.

Sí, senyora López, ho han fet en 2012 tot molt bé estos senyors que ens governen.
161 expedients, tot un èxit.
Però, malgrat que representa el 65% del total dels expedients, queda un 35%.
I què passa amb eixe 35%?
Res, no passa res.
Per a nosaltres crec que és una xifra alta que pot deixar en l'estacada milers de valencians, senyories.

I, sense cap dubte, el fet de prorrogar el termini de tramitació d'expedients fins el 10 de maig tindrà, crec, molt a veure amb el que vosté diu en la seua exposició de motius, que algunes OCAPA pateixen una situació molt preocupant perquè porten anys amb una manca de personal i, per tant, no poden.
.
.
No dic no volen, sinó, més bé, que no arriben a poder tramitar tots els expedients de sol·licitud dels agricultors.

En moltes comarques -vosté ho sap igual que jo- ja són les mateixes cooperatives les que ofereixen el servei, però, clar, a canvi d'una quota que s'aplica als interessats i que es veuen obligats a abonar perquè és l'única garantia d'arribar, en temps i forma, a presentar la sol·licitud per al pagament únic.
Perquè ja ha passat; si toquen a una OCAPA i demanen torn per a replegar els papers, ja no hi ha hora disponible per fer el tràmit i deixa desemparat l'agricultor.

Per cert, senyora López, que no substituïxen els funcionaris que es jubilen?
Això també és una gran veritat.
Que no cobrixen els funcionaris que es traslladen a una altra oficina?
També.
Que el personal interí té les hores limitades i que no es cobrixen les baixes laborals?
Doncs, una gran veritat també.
Retalls i més retalls, senyora López, als quals crec que si els sumàrem una altra problemàtica i que, de vegades, personal que s'incorpora a alguna OCAPA, en ocasions de forma temporal, tampoc té una formació suficient ni el coneixement per a poder tramitar este tipus de sol·licitud de pagament únic també seria una altra veritat.

I, clar, les retallades també han fet que els pocs que queden, com vosté diu en la seua PNL, han d'assumir més i més competències.
I una d'elles és atendre la resolució d'incidències de les ajudes agroalimentàries de 2012, a hores d'ara sense resoldre i això vol dir que no van a cobrar.
És un autèntic problema perquè, clar, l'agricultor té paralitzada la seua ajuda, el seu dret a rebre uns diners.

Mire, senyora López, actualment el problema està convertint-se en una autèntica angoixa per a un grapat d'agricultors que estan esperant una solució a eixes incidències des de l'any 2009 perquè, per la raó que siga, encara no s'han solucionat les incidències del seu expedient per falta de personal de les OCAPA, ja que eixe treball l'han de fer tècnics qualificats i resulta impossible si no canvien les coses en les OCAPA.

Així que, sincerament, esperem des del Grup Socialista que, hui, tots els grups polítics aprovem les seues propostes de resolució i que es puga acabar amb la saturació que tenen les oficines comarcals quan arriba tots els anys febrer i han de tramitar les ajudes al pagament únic de milers de valencians, perquè són diners que arriben a la Comunitat Valenciana des d'Europa i fan molta falta en estos moments on el Consell practica unes polítiques de retall sense precedents i on tots els dies està queixant-se per falta de solvència, doncs que agiliten els tràmits i aixina tindrem diners que arriben per a un sector que, realment, ho necessita.

Res més i moltes gràcies.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias a usted, señora Crespo.

Para fijar posición, por parte del Grupo Popular, tiene la palabra el señor Ballester.

El senyor Ballester Costa:

Muchas gracias, señor presidente.

Defender una proposición no de ley como la que ha presentado el Grupo de Izquierda Unida, pues antes -creo- se titulaban aquí, en la cámara, como «proposiciones de campanario».
Yo diría que esto tiene un poco, incluso, de más mala fe, ¿no?
O sea, no parecerá sino que, al final, ellos son los que han salvado el mundo y que gracias a las políticas que nunca, nunca se pusieron en suerte por parte de Izquierda Unida -y que esperemos que por lo menos yo no lo vea, que pienso vivir muchos años-, gobiernen.

Porque, ¡fíjense, qué cortita es la proposición no de ley!
, ¿verdad?
Pues está llena de vaguedades, está llena de contradicciones.
¡Y no digo nada en la exposición de la señora López!
, donde ahora me dirá que no lo ha dicho, pero como esto se graba para que lo puedan ver los nietos suyos alguna vez, pues ella lo puede pedir y en ese momento se dará cuenta de que ha dicho dos cosas realmente preocupantes: una, que las organizaciones agrarias y las cooperativas están haciendo un trabajo, que están sustituyendo a la administración y que, por lo visto, ella no está de acuerdo con eso, o sea que les van a decir a los sindicatos del campo que no hagan estas cosas porque no sirven para nada y, además, no las hacen bien; y, dos, ha llegado a decir que por parte de la administración, por parte del gobierno del Partido Popular, ¡claro!
, en otros sitios donde ellos gobiernan este tipo de cuestiones no se ven porque como hay otras más importantes, llámense los ERE, llámense otra serie de cosas que pasan en territorios, también, que tienen una importancia dentro del producto interior bruto, la agricultura, importante, y un peso importante, como pasa aquí en la comunidad -creo que estoy hablando de Andalucía, no me despisto, señor presidente- (veus), ¿verdad?
, ¡cómo lo saben!
, pues ahí se preocupan de otras cosas, de los ERE y esas cosas.

Y ¿qué es un ERE?
Pues, mire, un ERE es echar a la gente que está trabajando fuera, a su casa, ¿por qué?
, pues porque hay una carga de trabajo menor, porque hay una serie de problemas que, bueno, se entienden que hay una situación negativa y una diferencia entre ingresos y gastos, y se dan unas pérdidas, y se intenta reajustar.
Eso, aquí, son recortes; allí son reformas, aquí recortes, aquí tallar… ¿cómo es?
, tallar.
Pues eso, una cosa para ordenar un poco el sistema.

Pues, mire usted, nosotros lo de ordenar el sistema lo hacemos, intentamos procurar hacerlo desde esta administración siempre.
Ustedes, bajo su máxima esa de «más papá estado cada vez y menos empresa privada», pues, bueno, llegan a decir… pues eso mismo, que habrán renegado los sindicatos de las cooperativas, algo que ustedes han defendido o creo yo que defienden de por vida, pues han llegado a renegar en esta situación.

Miren, si se reducen los trabajadores, se quejan; si no se reducen, «es que, claro, ustedes contratan a sus familiares y la administración está llena de gente que no sirve para nada y que no hace nada».
Cuando se contratan dicen que no tienen conocimientos suficientes, pues, mire, nosotros creemos que sí, que tienen conocimientos suficientes, que la función de la OCAPA, y son oficinas que nosotros, o sea, y cuando digo «nosotros», el Partido Popular, ha fomentado, que ha llegado el momento de reducir alguna, pues, sí, pero ¿saben cuál es la reducción?
Un 10%, aquí estamos hablando de un 10%.

Y, claro, cuando aquí hay un retraso de seis meses, por ejemplo, en el pago único, poco más o menos que esto es el fin del mundo.
Pues, mire usted, es que el pago único se instaura ¡con el gobierno del Partido Popular!
¡Es que no hace tanto!
¡Es que los agricultores lo saben eso perfectamente!
Es que lo que no es posible es que ustedes vengan aquí a hacer una política de demolición, de desmantelamiento de las OCAPA cuando, en realidad, lo que estamos es aguantando.
Y los que creemos, bien es verdad, en el servicio a los agricultores y a los ganaderos valencianos somos los que los estamos defendiendo.
Lo que no es posible es venir aquí a decir que todo es negro cuando los colores del arco iris son variados.
Lo que no es posible es, una vez más, venir a intentar hacer una política de tierra quemada porque es muy fácil llegar, montar esto y decir «¡oigan!
, miren ustedes, señores agricultores, qué malos son los del Partido Popular».
Pues, ¡si eso no se lo van a creer!

Pero, ¿dónde estaban ustedes cuando a los agricultores les hacían falta agua?
¿Dónde estaban ustedes en el 2006 cuando se crea el pago único?
¿Dónde estaban ustedes cuando se ha gestionado con la Comunidad Económica Europea diferentes ayudas, que sí, que vienen de Europa, ¡claro que sí!
-como decía ahora la compañera del Partido Socialista-, ¡claro que vienen de Europa!
Pero es que se ha ido allí, no se ha ido a hacer una negociación negativa como se hizo de la última PAC, se ha intentado hacer una negociación positiva.

Miren, la verdad, me gustaría aprobar, porque yo tengo voluntad, soy pactista, señora Esther, me considero de las personas que, bueno, estoy capacitado, pero, claro, cuando se habla de «desmantelamiento» (veus), cuando se habla de que los sindicatos no tienen ningún sentido, que las cooperativas y las organizaciones agrarias están de más, etcétera, etcétera, etcétera, mire, usted, esto no se puede aprobar ni ninguna de las formas.

Está usted rechazando los pilares fundamentales del soporte a los ganaderos y de los agricultores y colaboradores valencianos.

Muchas gracias, señor presidente.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias a usted, señor Ballester.

Señora López, ¿quiere réplica?
Pues tiene usted la palabra.

La senyor López Barceló:

Gracias, señor presidente.

Mire, si esto es una proposición de campanario, aquí los únicos que hacen política de campanario son ustedes, que están desviando el dinero a Ruralter para pagar campanarios a las parroquias de los ayuntamientos de los alcaldes del Partido Popular.
Así que, cuide un poquito el lenguaje, señor Ballester, que a usted le gusta mucho polemizar e intentar que el grupo proponente siempre se sienta atacado.

Mire, yo no me voy a sentir absolutamente atacada porque cuando usted está hablando de que ustedes refuerzan las OCAPA, pues no sé cómo lo van a hacer si usted acaba de confirmarme que hay un 10% de recorte.

Por eso, lo que no entiendo es que usted hable de mis palabras, totalmente tergiversadas, pero que me da igual, usted acoja las que quiera, para decir que entonces no va a aprobar una propuesta de resolución, que lo que debe de hacer es leer la propuesta de resolución y decir si está de acuerdo o no con los puntos.
Eso es lo que se vota aquí, señor Ballester, y usted lo sabe muchísimo mejor que yo que para eso usted lleva aquí muchísimos años.

Uno.
Reforzar el personal de las oficinas comarcales de agricultura durante la campaña de solicitud única 2013.

Dos.
Revertir todos los recortes en personal que se han aplicado sobre las oficinas comarcales -que, de hecho, usted ha reconocido- en forma de no cobertura de las jubilaciones, de los traslados y de las bajas.

Tres.
Revertir la tendencia de derivar el trabajo a las oficinas comarcales, como el caso de la resolución de las incidencias de las ayudas agroambientales de 2012, que no se ha resuelto y que, seguramente, estas personas no cobrarán.

Adoptar cualquier otro mecanismo encaminado a acabar con la saturación actualmente existe en las oficinas comarcales.

O sea, señor Ballester, diga que no va aprobar estos puntos, no diga que no va a aprobar las palabras del grupo proponente cuando ha debatido su propia proposición no de ley.
Es eso lo que usted no va aprobar, no va aprobar o desaprobar mis palabras, igual que yo, si usted me aprobara esta proposición no de ley, no tendría en cuenta las suyas cuando ha empezado a tergiversar todo mi discurso.

Por tanto, señor Ballester, seamos un poco serios, usted dé la justificación de por qué no quiere reforzar las OCAPA, y, si realmente piensa que acabar con las OCAPA de forma paulatina es lo mejor para los agricultores y ganaderos valencianos, explíqueme por qué justifica usted, en base a estos puntos que ustedes refuerzan y ustedes dan el impulso a las OCAPA, y, por supuesto, dígame cómo entonces no se va a saturar el trabajo de las OCAPA si ustedes reducen y, sin embargo, -como usted bien ha dicho-, «los ERE se hacen cuando hay una carga de trabajo menor».
¿Hay aquí una carga de trabajo menor?
¿Es que aquí ustedes están haciendo un ERE encubierto?
, porque -que yo sepa- en las OCAPA no se ha establecido ningún ERE.

Y, sin embargo, usted se ha dado por aludido enseguida en cuanto he terminado mi defensa para decir que «los de los ERE son ustedes y aquí los ERE que nosotros hacemos están justificados».
Porque, mire, señor Ballester, no hablemos de los ERE, pero el número de despedidos por parte del Consell en este año ha sido bastante lamentable y bastante dramático.

Por tanto, no hablemos de los ERE porque es que aquí se supone que no ha habido ninguno.
¿O es que lo ha habido y lo está habiendo de forma encubierta al no haber tasa de reposición con las personas que se jubilan, las personas que están de baja, etcétera?

Así que, señor Ballester, usted tiene simplemente que contestar o justificar por qué su grupo va a votar en contra de reforzar el personal de las oficinas comarcales de agricultura.
Dígame, realmente, si cree que no tienen suficiente trabajo como para mantener los que ya había.

Muchas gracias.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias, señora López.

Para terminar el debate de este punto, tiene la palabra el señor Ballester.

El senyor Ballester Costa:

Muchas gracias, señor presidente.

Como hace pocos días que ha sido el festival de Eurovisión, hemos oído mucho la canción que llevaron allí, y no por eso el éxito, por repetirla muchas veces, el éxito de la canción ha sido el que se esperaba, ha sido el que le tocaba, poco, ninguno o casi nada.
Pues eso mismo le pasa a la señora López porque ha repetido dos veces, primero, en su primera intervención ha tenido a bien leernos el boletín oficial y nos ha vuelto a leer la proposición no de ley.

Mire usted, yo no estoy en contra de lo que usted dice aquí, al contrario, yo estoy trabajando -y nuestro grupo está trabajando- para que lo que usted está diciendo ahí, que no es verdad y que, luego, afirma con palabras como «desmantelamiento», como afirma con palabras como que no quiere las organizaciones.
Mire usted, usted no sabe cómo funciona esto, usted, las OCAPA no saben que hacen el 40% de ese trabajo que usted está pidiendo que se haga, y el 60% los sindicatos y las organizaciones agrarias y las cooperativas.
¿A que no lo sabía?
, señora López.
¡Reconózcalo!
Porque, claro, usted está hablando de desmantelar las OCAPA y de que se le dé poca importancia al trabajo hecho de las organizaciones agrarias, los sindicatos y las cooperativas.
(Veus) Dígale a la señora presidenta que, por favor, tenga respeto, que esa es la señora presidenta, bueno.
¿Cómo quiere que le hagamos caso?

Mire, usted, señora López, aquí no es cuestión de venir a hacer políticas de campanario ni de no campanario, las políticas de campanario se las voy a contar yo a usted.
Mire, ¿se acuerda de los presupuestos del año pasado?
, ¿se acuerda de lo que pidió Izquierda Unida en las enmiendas de los presupuestos del año pasado en la excepción de la agricultura?
¿Verdad?
No se acuerda, ¡qué pena!
Pues se lo voy a recordar yo, ¡que desaparecieron las OCAPA!
 (Colpejant la taula) ¡Eso era lo que pedía Izquierda Unida en las enmiendas a los presupuestos del año pasado!
Pero, claro, es que la memoria es laxa.
Entonces, ahora vemos que han sustituido dos directores de dos OCAPA y decimos, «¡oiga, no!
, que están desmantelándolas, que van a por ustedes, señores agricultores».

Mire, señora López, que esto es más serio.
Ustedes, en sus enmiendas a los presupuestos del año pasado pidieron la desaparición de las OCAPA.
¿Cómo vienen ahora aquí a decir de esto…?

Y cuando me habla usted de los ERE, ¡mucho cuidadito, mucho cuidadito!
Porque nuestro partido, aquí, o nuestro gobierno en esta comunidad, han hecho algunos ERE, sí, claro, han hecho algunos ERE, pero es que en Andalucía se han hecho.
(Veus) Hay una sola diferencia, hay una sola diferencia cuando ustedes hacen los ERE y nosotros hacemos los ERE, las perras de los ERE se quedan en manos de algunos que son compañeros de usted; en cambio, en nuestra comunidad, eso, hasta el momento, no se ha aprobado.

Otra cosa no es que se diga porque, claro, ahora, ustedes podrán decir, porque, claro, ustedes dicen lo que quieran, pero aprobarse no se aprobado.
En Andalucía le falta la rayica de un lápiz, y hay alguno que está ya guardado.
Cuando ustedes hacen los ERE… (La senyora López diu: «¡Que no los hacemos nosotros!
») (Veus)

El senyor vicepresident:

Señorías,…

El senyor Ballester Costa:

Si la señora López tuviera el mismo respeto por mi intervención que yo guardo cuando las suyas, entendería, al final, lo que estoy diciéndole, y, claro, sacaría conclusiones potentes y que le podrían servir para en otras ocasiones no equivocarse como en ésta.

Señora López, no desmantelamiento, sí protección del agricultor, sí protección de los ganaderos, sí información, sí a las OCAPA, no como ustedes, que dicen que vamos a desmantelar y ustedes solicitan en sus presupuestos, en los presupuestos generales, en esas enmiendas que hacen a los presupuestos generales del gobierno del Partido Popular de esta comunidad que desaparezcan.

Mire usted, lo siento.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias, señor Ballester.

Señorías, terminado este debate de este punto número 3, pasamos a votación.
¿Votos a favor?
7.
¿Votos en contra?
8.
Por lo tanto, queda desestimada esta proposición no de ley.

Tal como ha informado anteriormente la presidenta, el punto cuatro y cinco han sido retirados.

Proposició no de llei sobre el manteniment i l'ampliació de les ajudes a les produccions ecològiques certificades i la reducció immediata de les taxes a les produccions d'aliments ecològics, presentada pel Grup Parlamentari Esquerra Unida (RE número 49.
844, BOC número 145)

El senyor vicepresident:

Y vamos a pasar al número seis, que es: toma en consideración de la Proposición no de ley sobre el mantenimiento y la ampliación de las ayudas a las producciones ecológicas certificadas y la reducción inmediata de las tasas a las producciones de alimentos ecológicos, presentada por el Grupo Parlamentario de Esquerra Unida.

Por lo tanto, la señora López, para su defensa tiene la palabra.

La senyora López Barceló:

Gracias, señor presidente.

Miren, ante esta proposición no de ley -y me voy a adelantar a lo que va a decir el Grupo Popular-, hemos debatido en esta comisión ya proposiciones no de ley acerca de este tema, del aumento desmesurado de las tasas en los certificados y producciones de alimentos ecológicos realizado por el Comité de Agricultura Ecológica de la Comunidad Valenciana.

Pero creemos que, como el tema todavía no ha sido resuelto y como creemos que todavía está de total actualidad lo que va a suponer como consecuencia grave para los agricultores de la agricultura ecológica, nosotros hemos mantenido esta proposición no de ley porque, además, los puntos de la proposición de resolución están mucho más ampliados, o, al menos, tienen cuestiones complementarias, a no solamente el hecho de que pidamos al Consell que inste al Comité de Agricultura Ecológica de la Comunidad Valenciana retrotraer inmediatamente las tasas a las producciones de alimentos ecológicos.

Nosotros también lo que pedimos es mantener y ampliar las ayudas a las producciones ecológicas certificadas, realizar las campañas de difusión de los valores y de las ventajas de las producciones ecológicas, implementar medidas que faciliten e impulsen nuevas explotaciones de carácter agroecológico y suprimir la superficie mínima para acceder al cobro de las ayudas a la producción ecológica por la cual muchas producciones no llegan.

Por lo tanto, desde Esquerra Unida vamos a mantener esta proposición no de ley y, por tanto, también, a seguir denunciando que la situación que ha hecho y que ha obligado a que el comité de agricultura ecológica haya aumentado de una forma tan grave, pasando de 53,54 euros por explotación a 145,74, es decir, un 173% de subida la cuota por superficie inscrita, además ha subido el IPC del pasado año estimado en un 2,9%, han sufrido alzas también importantes la cuota de inscripción por certificaciones nuevas, la cuota de ampliación de cultivo y la cuota por cambio de titularidad.
Por lo tanto, nosotros entendemos que el comité además ha tenido que hacer esto debido y empujado a la mala gestión.
.
.
a la mala gestión de su presidente, pero también a no haber cobrado las ayudas de la Generalitat valenciana, las ayudas que necesitaba de la Generalitat valenciana.

Nosotros entendemos, además, que nos parece un castigo o sobrecastigo el que se le impone constantemente a los agricultores de agricultura ecológica.
Algo que entendemos que, dadas las órdenes y las directrices de la política agraria comunitaria encaminadas a garantizar y a impulsar este tipo de agricultura, no entendemos tanto castigo, sino que entenderíamos, por ejemplo, la eliminación de las tasas y, por supuesto, compensar todo aquello que necesite la agricultura ecológica para poder impulsarla y fomentarla.

Además, como les decía, la deuda que ha hecho que el Consell desde hace dos años no pague en tiempo y forma al comité ha sido de 350.
000 euros, y es por eso por lo que se ha tenido que aumentar esa tasa.

Así que por ello es por lo que nosotros instamos al Consell a que hable, a que dialogue, a que negocie con este comité para que pueda influir sobre él en cuanto a.
.
.
, supongo que pudiendo establecer unos mecanismos de financiación garantizados, algo bastante difícil, pero que yo creo que el gobierno valenciano debería comprometerse a ello, creo que seguramente el comité estaría en mucha mejor situación para poder asumir el no aumento de esa tasa.

Nosotros entendemos que es un sector imprescindible el de la agricultura ecológica, que es la que permite el producto diferenciado en un nicho de mercado competitivo que no entra en competencia directa con la agroindustria y con los mercados de futuro.

Así que, por tanto, entendemos que es fundamental para conseguir un valor añadido en la producción local que, por un lado, permite diversificar la economía y dar ocupación y renta en las zonas rurales, cuida el territorio y ayuda a mantener fijada y distribuida de forma razonable la población en el territorio.
Y, por otro, no menos importante, colabora en el objetivo estratégico de no perder soberanía alimentaria y de ser dependiente de la importación de alimentos.

Nosotros entendemos que colabora además con el cuidado del suelo y con el medio ambiente, pues evita las sustancias químicas, más o menos tóxicas, pero que requieren mejor tratamiento de depuración del agua por sus tóxicos o los fertilizantes químicos.

El sector agroindustrial se nutre de un poderoso oligopolio mundial que en el mejor de los casos se apropia de la mayor parte de la renta agraria, y por eso nosotros creemos imprescindible mantener en cuanto a la.
.
.
, en el mayor número posible, el País Valencià liberado también de esta necesidad y esta dependencia.

Por tanto, creemos que el sector de productos ecológicos y de la agricultura tradicional observa, y además fomenta, pequeños aumentos, pero significativos, por cuanto a la producción en cuanto al nicho de mercado que está dominado por la gran distribución que marca precios en el campo y variedades a producir según sus propios intereses y no el interés general.

Un ejemplo de la pérdida de tierra en cultivo es el Vinalopó en el que puede observarse el descenso en riego consumido del sistema de la Confederación Hidrográfica del Júcar.
Y, en este sentido, la accesibilidad al mercado de estas producciones locales creemos que es necesario también, aunque no figure en esta proposición no de ley, pero saben que constantemente también lo hemos incluido, el mantenimiento y potenciación de los tradicionales mercados municipales, creando y promocionando puntos de venta de producto local fresco, con etiquetados de garantía de veinticuatro y cuarenta y ocho horas, del campo a su mesa.

Eso entraría dentro de toda la política de impulso de la agricultura ecológica, que no está de más siempre poder comentar y poder establecer, como también necesarias, políticas que han de establecerse para impulsarlo.

Nosotros creemos que es necesario que no castiguemos al agricultor ecológico, creemos que mientras las directrices de la nueva PAC apuesten por esta agricultura, cuando los consumidores además parecen concienciarse cada vez más acerca de los productos ecológicos y de proximidad, que el Comité de Agricultura Ecológica de la Comunidad Valenciana imponga estas tasas desorbitadas está fuera de toda lógica, si no se entiende que esa lógica ha sido també consecuencia de la mala gestión del Consell y de los impagos.
Por tanto, entendemos que la certificación ecológica ha de ser pública, democrática y gratuita.

Y, por tanto, en ese sentido, vinculamos el hecho de que sea gratuita, a pesar de que en esta proposición no de ley no lo digamos, creemos interesante en el discurso complementarlo con la cuestión democrática, porque creemos que es una compensación a su contribución al medio ambiente, al mantenimiento de la biodiversidad, a la salud y al no contaminar, es decir, es necesario premiar a estos agricultores, y no castigarlos con el aumento de tasas y con todos los obstáculos burocráticos de, también, aumento de otro tipo de cuotas.

La mayoría de los productores ecológicos valencianos vuelven a recibir este golpe por culpa de los impagos del Consell y, además, no llegan a la superficie mínima para acceder al cobro de las ayudas pero, sin embargo, sí que tienen que pagar estas tasas abusivas.

Por tanto, esta exposición de motivos es la que nos impulsa a mantener nuestra proposición de resolución que creemos que es suficientemente completa para premiar como se merece a los agricultores ecológicos valencianos.

Muchas gracias.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias, señora López.

Señor Pañella, por parte del Grupo Compromís, tiene la palabra.

El senyor Pañella Alcàcer:

Gràcies, senyor president.

Senyora López, una vegada més, li anem a donar recolzament a la proposició no de llei que vosté ha presentat i ho anem a fer perquè pensem que sí que cal, no només parlar, cal que.
.
.
¿Dia alguna cosa, senyor Giner?
(El senyor Giner parla amb el micròfon desconnectat)

El senyor vicepresident:

Señorías.
.
.
(Inoïble; el president parla amb el micròfon desconnectat)

El senyor Pañella Alcàcer:

Vosté té un problema, ¿no?
És que ningú els vol.
A vostés ningú els vol, ¿no?
Estan a soletes.

El senyor vicepresident:

Señoría.
.
.
señor Pañella.

Por favor.
.
.

El senyor Pañella Alcàcer:

Gràcies, senyor president.

Estava dient que anem a donar recolzament a la proposició no de llei que ha presentat Esquerra Unida, i un recolzament.
.
.
, perquè és un recolzament també al que és l'agricultura, a la promoció de l'agricultura ecològica, un recolzament que hauria de vindre també des del Partit Popular.
Un recolzament que no se veu, perquè el Partit Popular el que fa és quan.
.
.
, fa etiquetes, fa logos i, aleshores, impulsa l'agricultura ecològica de la qual parla, però, després, absolutament no fa res.

Per tant, sí que anem a donar recolzament, perquè pense que les mesures que s'establixen són positives.
I, per tant, sent conscient que la no-promoció de l'agricultura ecològica del país fa que tinga un consum mínim -els estudis de la mateixa conselleria el situa per baix d'un 5% el que és el consum actual- i que té.
.
.
, un sector que té uns problemes determinats que cal impulsar, i que ells reconeixen però que després no ho fan, doncs nosaltres sí que anem a donar com a mínim eixe recolzament.

Anem a.
.
.
, una, pel valor que té l'alimentació natural, la utilització de tècniques respectuoses amb el medi ambient, el valor afegit que li introduïx i que, en este moment, en el qual la competència moltes vegades deslleial i promoguda des de la mateixa Unió Europea i no suficientment defensada pel govern de l'estat espanyol, bé, doncs resulta que deixen els nostres agricultors pendents de pràctiques comercials que no estan moltes vegades ni permeses, però que no passa res que s'estiguen fent en este moment, i això fa una.
.
.
, com he dit, tenen una competència deslleial que no poden solucionar.

A través de l'agricultura ecològica, realment este producte diferenciat té un valor addicional i que es concentra, com poden vore, en els països més avançats.
vull dir, el 97% de la producció està entre Estats Units, Canadà i la Unió Europea, per tant, això ja ens demostra on està.
.
.
l'això.

Però simplement.
.
.
¿què dir?
¿Què cal fer?
Cal impulsar, cal reconvertir eixe sector, cal donar ajudes, cal fomentar la concentració de l'oferta, i he de dir tot açò perquè curiosament totes estes paraules estan extretes del que és el pla de l'agricultura ecològica que la mateixa conselleria va redactar i s'ha acabat ahí.
Vull dir, s'ha acabat ahí, perquè una vegada ha fet un document que presentar i una vegada feta tota la publicitat necessària, després vénen els problemes que són els que estan expressos precisament en esta proposició no de llei que acaba de presentar Esquerra Unida i a la qual nosaltres li anem a donar un recolzament.

I és aixina, perquè estem d'acord amb el que diu Esquerra Unida, estem d'acord amb el pla que vostés van fer.
El que no estem d'acord és que eixe pla no se tire a terme.
En un pla que s'arreplega la necessitat d'impulsar el sector a través d'unes ajudes necessàries per a fer.
.
.
, parla ahí -cite literalment- d'una reconversió del sector, d'un foment de la concentració de l'oferta, perquè està excessivament atomitzada.
Coses que són reals, que són reals, però jo vull vore actuacions, perquè precisament quan tenim un govern.
.
.
-el nom d'un govern és l'executiu, perquè és el responsable d'executar aquelles mesures que ell mateixa programa o que altres li proposen- en este moment que hem vist l'abandonament, la disminució dels recursos, el problema.
.
.
, la no ni tan sols intervenció en els problemes que tenen, i que estan dient-mos contínuament, els productors ecològics per a no tindre una distribució adequada.

Hi han productors ecològics en este moment que han de vendre el seu producte com un producte normal, no ecològic, vull dir, perquè no està ben organitzat el sistema de distribució i d'arribada, i això t'ho diuen ells.
Estem fent un esforç, un sobreesforç per a tindre un producte d'una qualitat major, quan resulta que al final hem de vendre en el mercat comú -i, quan dic el «mercat comú», me referisc al mercat habitual i no diferenciat.

Bé, lògicament, dins d'esta situació d'abandonament del sector, anem a donar recolzament a la proposició no de llei d'Esquerra Unida.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias, señor Pañella.

Por parte del Grupo Socialista, tiene la palabra la señora Crespo.

La senyora Crespo Domínguez:

Gràcies, senyor president.

Senyories.

Senyora López.

Nosaltres, també, des del Grup Socialista, donarem suport a la proposta que vosté acaba de defensar, per la simple raó que ja vam defensar una PNL que anava en el mateix sentit i, a més, que des del meu grup apostem clarament per l'agricultura ecològica.

Ho diguérem ja en el nostre programa electoral i una de les nostres propostes, digam, de campanari, per a dir-li-ho de certa manera al senyor Ballester, és que volem un pla de desenvolupament de l'agricultura ecològica que acapare el 20% de la producció agrària en la Comunidad Valenciana, perquè creguem que és una activitat en la nostra comunitat que encara no representa un percentatge alt però que sí que té una presència activa en moltes poblacions i, sobretot, ocupa a un bon grapat de gent.

Per tant, podem afirmar que l'activitat ecològica, tant agrícola, com ramadera, és una activitat econòmica alternativa en el nostre territori i més encara en el nostre medi rural, on els professionals la veritat és que opten per potenciar un cultiu, una venda i una distribució dels seus productes ecològics en punts de venda de proximitat.
Així poden rendibilitzar un poquet més el seu treball diari i pagar, perquè el consumidor està pagant-ho, una miqueta més car uns productes d'alta qualitat que arriben al mercat.

Dit açò, senyora López, també compartim amb vosté que l'agricultura i la ramaderia tenen una rellevància paisatgística i mediambiental que ajuden al seu manteniment i que jo sempre anomene com la vertebració d'un territori on es contempla el cultiu, la conservació, però també el respecte al medi ambient, el que són les nostres tradicions, la cultura del poble valencià, en definitiva, tot allò que estimem els valencians.
I això forma part d'una filosofia en la qual creguem el Grup Socialista, i creguem en l'agricultura i ramaderia ecològiques.

A més, si parlem de bones pràctiques en l'elaboració, distribució i comercialització dels productes, l'agricultura i la ramaderia ecològiques són un bon exemple del que toca fer durant tot el procés.
.
.
, millor dit, tots els processos de producció i elaboració amb un estàndard de qualitat molt, molt alt que són una garantia de sostenibilitat i alta qualitat, no sols dels productes, sinó també per a tot eixe territori; en definitiva, la cura del medi ambient amb la producció de productes que són més naturals per estar elaborats a partir de tècniques respectuoses amb el seu entorn natural.

Senyora López, és un model a seguir, crec, i així ho diu la Unió Europea a través de la nova PAC i hi ha ajudes per a aquest tipus de producció.

Tampoc crec que és casualitat que es reserve un 30% del pagament únic al greening, malgrat que per a nosaltres els valencians siga un xicotet handicap.
És, en definitiva, una futura norma reflex d'una política que es creu el futur de la producció ecològica, que es creu la importància de l'agricultura i la ramaderia ecològiques i posa en marxa reglaments i normativa perquè així siga.

No vaig a repetir tot el que vosté fa constar en la seua PNL, però sí diré que quan políticament es creuen una cosa no es dubta en plasmar-ho en polítiques reals, cosa que no ens passa ací, en la Comunitat Valenciana.
Ací el Consell s'ompli la boca parlant d'agricultura i ramaderia ecològiques, però després no fa res per donar suport a un sector que juga i pot continuar jugant en el futur molt pròxim un paper econòmic rellevant.

En aquesta comissió tractàrem ja el tema de l'augment de taxes del CAE a les produccions ecològiques, un 173% més enguany.
Això és dessagnar els productors ecològics, això és fer que este tipus d'agricultura no puga ser el motor estratègic de l'economia en aquests moments de greu crisi.

Però hem vist altres contradiccions per part del Partit Popular, com retirar eixe 10% que donaven a les DOP o a les IGP, que també cuiden, i molt, els seus mètodes de cultius.
Del tema de les assegurances ja en parlarem en un altre moment.

Ací res d'ampliar ajudes a qui està fent-ho bé.
Al contrari, el Partit Popular no entén que realitzar campanyes de difusió dels valors i dels avantatges de les produccions ecològiques és beneficiar els productors, però també els consumidors.
Tots guanyen en salut, en millorar la qualitat de vida de les persones, però, al mateix temps, es garantitza la subsistència d'una gran part de les famílies que viuen de l'agricultura i de la ramaderia ecològiques.

Per suposat que s'ha d'impulsar que noves explotacions de caràcter agroecològic reben ajudes per part de l'administració, perquè, pel contrari, no encetaran l'activitat ecològica per resultar més cara que la tradicional.

Insistisc, la producció ecològica és una alternativa, que no sols té la funció de produir aliments sinó que utilitza unes pràctiques respectuoses amb el medi ambient en tot el procés de l'elaboració.

Per tant, anem a votar a favor.

Res més i moltes gràcies.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias, señora Crespo.

Para fijar posición, por parte del Grupo Popular, tiene la palabra la señora Hernández.

La senyora Hernández Miñana:

Moltes gràcies, senyor president.

Senyora López, mosatros no anem a donar suport a la seua proposició no de llei.
I no li anem a donar suport exactament per la fonamentació en l'exposició de motius i per la resolució.
I vaig a tractar d'explicar cadascun dels punts.

En relació a la seua exposició de motius, com li dia, hi ha afirmacions que no compartim.
Diu vosté que la Unió Europea recolza financerament i que recolza en forma de polítiques actives o de polítiques i normatives l'agricultura ecològica.

Efectivament, l'ajuda financera se concreta a través de les agroambientals, però és per a compensar l'increment del cost de producció que tenen tots els llauradors i ramaders pel fet de les exigències i els requisits de caràcter addicional a què estan sotmesos per a complir tota eixa normativa de caràcter europeu.
No és una ajuda addicional, extra, pel fet de tindre producte ecològic.

Però en relació amb les ajudes de caràcter polític o de caràcter normatiu, no estaria jo tan segura que puguem fer eixa afirmació.
I m'explique.

És ben cert que en el discurs de la Unió Europea, en el discurs oficial, s'és partidari de l'alimentació ecològica, per allò dels consumidors.
I, en conseqüència, s'és partidari de l'agricultura ecològica.
Però és molt més cert que ser partidari d'açò, s'és partidari de dictar normatives molt exigents i molt restrictives per al cultiu en el territori europeu i per a tots els operadors.
És una tendència molt fomentada i que xoca clarament amb l'absolutament permissius que s'és en les produccions i en els productes, que ni tan sols són respectuoses amb el medi ambient.
Ja no dic que siguen ecològiques, que ni tan sols són respectuosos amb el medi ambient.
Inclús diria més, s'està fomentant eixe tipus de comerç, d'eixes produccions, quan s'està fomentant que eixes produccions s'incrementen en països tercers, amb ajudes europees, ajudes que no vénen a les produccions ecològiques dels països europeus i, sense dubte, de l'àrea mediterrània.

Per tant, jo crec que ser ecològic, fer la producció ecològica i dir que la Unió Europea està recolzant-la, vertaderament és un contrasentit en la realitat actual.
Perquè el que està fomentant és el comerç d'aquelles que, com dia, fan clarament dumping en la nostra producció, però a més ni tan sols són respectuosos amb el medi ambient.
Utilitzen matèries actives que ací ja estan prohibides i que ací ja no s'estan utilitzant, i que inclús estan fent desaparéixer xicotetes produccions, produccions d'alta qualitat, produccions molt específiques, molt concretes, vinculades molt directament a un territori en concret, i que requerixen de determinades matèries actives que sí que s'estan utilitzant en eixes altres produccions que després competixen amb preus molt baixos i en els mateixos mercats amb les nostres produccions.

Per això he deixat, reitere, eixa disconformitat en el criteri que vostè expressa.

Però, a més, en relació a la PAC, jo també crec que hi ha alguna cosa que no ha entès, perquè quan parla de la promoció del greening, d'acord, hi haurà un 30% que va al greening, però el greening en la nostra producció significa un 7% de superfície ecològica i significa una rotació de tres cultius en cadascuna de les parcel·les que accedisquen a les ajudes.
No estem parlant de producte ecològic ni estem parlant de producció ecològica.
Estem parlant d'un concepte que ve a penalitzar clarament l'estructura productiva de la nostra comunitat.

Però, a més, quan vostè parla inclús de l'avantatge que tenim en la captació del CO2, dir-li que en la Unió Europea, ni tan sols en el greening, ja no en producció ecològica, sinó ni tan sols en el greening admet això com a un criteri perquè els nostres llauradors puguen accedir a eixe 30%.
Per tant, estic absolutament en desacord amb la seua exposició de motius.

Però, si anem als punts de la resolució, dir-li que en relació al punt 1, ja vosté mateixa ho ha dit quan ha presentat l'esmena.
Efectivament és el CAE el responsable.
I La Generalitat, o el Consell o la conselleria no ha d'instar el CAE.
El CAE és una entitat de dret públic amb autonomia absoluta i amb plena capacitat d'actuar, i quan a més pren una decisió per unanimitat, la conselleria no és qui per a intervindre, perquè aleshores vostés mos dirien que som intervencionistes.
Deixem que treballen amb absoluta llibertat i amb absolut criteri.
Jo crec que vullguen l'autofinançament també pot ser per a recolzar-los.

I en relació als altres punts, dir-li que el punt 2, 3 i 4, vostè mateixa ho ha dit, o algun altre dels companys que han parlat, que esta probablement siga de les poquetes, o la segon, de les dos comunitats autònomes que han tingut la valentia de presentar un pla d'alimentació ecològica i que arrepleguen perfectament eixos punts.
Per tant, hem anat més enllà del que presenta esta resolució.

I en relació al punt número 5, som la comunitat que menys requisits té quant a superfície cultivable.
Jo crec que si mirem la taula i vegem que per a l'arròs són 0,3 hectàrees, que per a hortalisses són 0,3 hectàrees, que per al secà, i regadius i cítrics són 0,5 hectàrees, entendrem perfectament eixes restriccions, que no fan més que dir que les ajudes vagen a aquelles parcel·les que siguen competitives, mínimament competitives.
No és una exigència molt alta, és la menor de tot l'estat espanyol.

Moltes gràcies.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias, señora Hernández.

Señora López, para réplica, tiene usted la palabra.

La senyora López Barceló:

Gracias, señor presidente.

Bueno, me alegro de que la señora portavoz del Partido Popular se haya leído completamente la proposición no de ley.
(Veus) Se lo estoy diciendo con…

La senyora Hernández Miñana:

¿Pero cómo no lo íbamos a leer?
(Rient)

La senyora López Barceló:

Bueno…

El senyor vicepresident:

Por favor, señorías.

Tiene usted la palabra, señora López.

La senyora López Barceló:

Bueno, pues no me alegro.
No me alegro de nada y disculpen que voy a tener que cambiar el tono, que parece que molesta.

Señores del Partido Popular, yo entiendo que la exposición de motivos no les parezca adecuada; me parece además muy razonable, y de hecho me parece que los matices.
.
.
, y no va a ser esta diputada la que vaya a vanagloriarse de la política agraria comunitaria.

Pero lo que parecía era que en la nueva reforma lo que iba a pasar es que se iba a intentar impulsar a estas explotaciones.
Cuando usted me dice que evidentemente no es que nos den el dinero directamente para impulsar la agricultura ecológica, sino que lo que hacen es intentar paliar con un porcentaje muy mínimo lo que son todos aquellos requisitos que han de cumplir los agricultores ecológicos para cumplir con las normativas, con lo cual realmente son complementos a las cargas que ellos imponen en sus directivas, perfectamente asumible, y, por tanto, evidentemente no vamos a ser nosotros quienes.
.
.
no vamos siempre a intentar que las políticas europeas vayan sobre todo mucho más dirigidas a poder garantizar un impulso real y económico de las explotaciones agrícolas ecológicas.
Vamos.

En ese sentido, que no sea óbice para usted votar a favor de esta proposición de resolución, como bien ha dicho después, y que es óbice el resto de puntos, por tanto vamos a definirnos en ellos porque creo que de todas formas la exposición de motivos es bastante rigurosa en cuanto a qué realmente es lo que regula y qué es lo que realmente financia la Unión Europea; y, por otra parte, cuando en esa autoenmienda que he realizado precisamente, porque sabía que esa falta de rigor en mi propia propuesta de resolución pues no era tolerable ni siquiera para mí, para esta portavoz.
.
.
Por tanto, por eso esa autoenmienda lo que hacía era matizar que instáramos al Consell a que instara al CAE.

Cuando digo eso, evidentemente lo digo porque cuando una política que emana de una entidad de derecho público, como es el CAE, y va en contradicción con lo que se supone que el partido en el gobierno está defendiendo, que es un impulso de la agricultura ecológica, yo entiendo que se intente negociar, porque va en contra del criterio de las políticas generales del Consell y va en contra de garantizar un impulso real y no penalizar a los agricultores ecológicos.

Por tanto, en la defensa de los agricultores y las agricultoras ecológicas, yo creo que el Consell sí que tiene la capacidad y tiene la obligación para poder hablar con el CAE y para poder instarle y hacerle reflexionar acerca de la decisión tomada.

Eso es lo que nosotros intentamos en esta propuesta de resolución.
Al igual que hacen con otras entidades de derecho público y con otro tipo de empresas, incluso de, digamos, lobbys de presión, creo que es importante que el gobierno valenciano defienda los intereses de los agricultores ecológicos y, por supuesto, se pueda reunir con el CAE para hacerle reflexionar acerca de esta decisión tomada, evidentemente, de forma democrática y en lo que, por supuesto, en estas Cortes no vamos a entrar, en que se tenga que cambiar esa decisión, sino que nosotros lo que queremos es dejar claro que el criterio de las Cortes Generales es que no se pueden seguir penalizando a los agricultores ecológicos.

Y aquí acabo, señor presidente.
Permítame unos segundos más.
Cuando hablamos de eliminar la superficie mínima es porque, a pesar de que haya muy poca, creemos fundamental, como decía antes, al igual que no haya tasas en cuanto a la producción de agricultura ecológica, también creemos que es necesario que no haya superficie mínima para acceder al cobro de las ayudas a la producción ecológica, atendiendo además a la estructura de nuestra agricultura en el País Valenciano, que es de minifundio.
Cuando hablamos de minifundio al final es fundamental que no tengamos ese tipo de límites que lo que hace es penalizar incluso al pequeño agricultor-productor que está utilizando la agricultura ecológica como medio para salir de la crisis.
Por lo tanto, incluso en esta coyuntura, me parece algo de extrema urgencia.

Y, por último, pues decir que si están de acuerdo en el punto 2, 3 y 4, yo creo que es fundamental que, aparte de presentar un plan, luego podamos ver si realmente se ha desarrollado de forma positiva o no, y de eso ya hablaremos en otro debate.
Pero entiendo que ustedes entonces en el fondo están de acuerdo, pero no quieren votar a favor de esta proposición no de ley porque no entraría dentro de la normalidad parlamentaria.

Gracias.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias, señora López.

Para terminar el debate de este punto, tiene la palabra la señora Hernández.

La senyora Hernández Miñana:

Gràcies, senyor president.

Efectivament per a vosté la normalitat parlamentària és que n'hi han.
.
.
, no?
, és que n'hi han tres partits que conformen un tripartit, i ja s'ha vist ací, el senyor Giner aixina ho ha dit, i se veu molt clarament, i que vostés creuen que mosatros estem a soles perquè no acompanyem les seues polítiques, que no compartim, evidentment.
I si no les acompanyem és perquè no les compartim, no per altre motiu.

Però deixe'm que li diga una cosa al representant de Compromís, no estem a soles.
.
.

El senyor vicepresident:

Señora.
.
.
, luego tendrá (inintel·ligible) .
.
.
a contestarle.
Lo que usted quiera.

La senyora Hernández Miñana:

No, pues entonces.
.
.
No, bueno, pues contestar.

No estem a soles, estem amb 55 diputats i tenim el suport majoritari de tots els valencians.
Per tant, estem amb tots els valencians.

I vostés tenen el suport que tenen i han decidit treballar conjuntament i fer una opció de govern conjunta enfront del Partit Popular.
Vostés respondran d'eixa política.

Però, senyora López, com dia vostè en la seua exposició de motius, o aixina ho ha definit en les seues paraules, vostés volien una agricultura ecològica que fóra pública, democràtica i gratuïta.

Mosatros volem una agricultura ecològica que tinga resposta i siga demanada pel consumidor.
Perquè l'únic futur que té l'agricultura en la producció ecològica és si el consumidor la demana.
I per això el pla de la conselleria i per això els punts 2, 3, i 4 que, com li dia, estan ja resolts en eixe pla i van molt més enllà.

Però no són taxes, són quotes.
I són quotes que implanta, que desenrotlla, que du endavant un organisme que és absolutament voluntari acollir-se a ell.
El que és obligatori és complir per part dels llauradors una sèrie de requisits per a certificar la seua producció com a ecològica.
I ahí poden acudir al sector públic o al sector privat.

Deixe'm que li diga que hi ha una diferència d'1 a 3 entre acudir al CAE i acudir al sector privat.
Per tant, estem parlant encara d'un organisme de certificació que vertaderament està donant resposta amb un caràcter de quota prou raonable al sector d'agricultura ecològica.

Deixe'm que li diga que estem en la mitjana d'eixes quotes de les comunitats autònomes d'Espanya.

I deixe'm que li diga que des de feia sis anys no s'havien pujat estes quotes als llauradors.
I des de feia dos anys a ningun operador.
I vosté ha parlat de la mala gestió de l'actual president.

Deixe'm que li diga que en els quatre anys que ens havien apujat a alguns operadors la decisió l'havia pres l'anterior president.
Perquè és en esta última etapa del CAE quan no s'havien apujat ni pels llauradors ni per a ningun tipus d'operador.

Per tant, senyora López, no perquè.
.
.
no acompanyem les seues polítiques perquè vostés siguen el tripartit i considerem que no.
.
.
, sinó perquè no compartim la seua política, no compartim la seua presentació d'esta PNL i, és clar, no l'anem a votar.

I deixe'm que acabe dient-li una cosa.
Quan diu que en el Vinalopó disminuïx la superfície cultivada, és clar, no és per açò, no és per l'impacte de les taxes ecològiques, és per la incertesa que s'ha creat quan els llauradors no saben si tenen auia per a cultivar en els seus camps.
L'única incertesa és si tenen auia o no i si eixa auia és de qualitat.
És clar, no és la taxa de l'agricultura ecològica.

Moltes gràcies.
(Se sent una veu que diu: «¡Ahí, ahí, molt bé!
»)

El senyor vicepresident:

Muchas gracias, señora Hernández.

Señorías, terminado el debate vamos a pasar a votación de este punto número 6.
¿Votos a favor?
7.
¿Votos en contra?
8.
Por lo tanto, queda desestimada esta proposición no de ley.

Proposició no de llei sobre l'aplicació d'un índex de rendiment net no superior al 0,07% a la nespra de la comarca de la Marina Baixa, presentada pel Grup Parlamentari Socialista (RE número 51.
325, BOC número 151)

El senyor vicepresident:

Y pasamos al punto último del orden del día, número 7, que es: toma en consideración de la Proposición no de ley sobre la aplicación de un índice de rendimiento neto no superior al 0,07% al níspero de la comarca de la Marina Baixa, presentada por el Grupo Parlamentario Socialista.

Por lo tanto, para su defensa tiene la palabra la señora Crespo.

La senyora Crespo Domínguez:

Gràcies, senyor president.

Senyories, vostés poden pensar que tal vegada jo hui no hauria d'estar defensant esta proposició no de llei, després que el passat 23 d'abril es publicara en el BOE l'ordre HAP/660/2013, de 22 d'abril, per la qual es reduïxen per al període impositiu 2012 els índex de rendiment net aplicables en el mètode d'estimació objectiva de l'impost sobre la renda de les persones físiques per a les activitats agrícoles i ramaderes afectades per diverses circumstàncies excepcionals, però més endavant veuran com sí que es fa necessari parlar del tema.

Senyories, les gelades que patírem en la Comunitat Valenciana el passat febrer de 2012, concretament els dies 11, 12 i 13, fortes gelades que afectaren de manera molt negativa el cultiu del nispro de la comarca de la Marina Baixa, i més concretament a la Vall d'Algar-Guadalest.

Una comarca que suposa el 50% de la producció nacional, estimant-se en més de set-centes hectàrees i uns 1.
200 productors dedicats al conreu, la qual cosa té una notòria importància social, econòmica i mediambiental per a la zona.

De la nit al matí vàrem veure com s'arruïnava la campanya del nispro de la DO Callosa d'En Sarrià i fou un autèntic desastre, provocant pèrdues quantioses a molts productors que ja vénen patint una baixada del preu del nispro en les seus liquidacions des de fa anys.

Per posar un exemple, la cooperativa agrícola de Callosa d'En Sarrià a l'any 2008 pagava 1,23 euros el quilo del nispro; a l'any 2011, 0,77 euros el quilo i a l'any 2012 0,78 euros.
Uns preus que a penes cobrixen les despeses de producció d'un producte que té concedida la DO i, per tant, ha de complir amb unes condicions de producció més cares que les tradicionals.

Senyories, a més, en la segona quinzena de març i primera d'abril, període òptim perquè el nispro es desenvolupe, de nou, la meteorologia tan dispars d'uns dies a altres, passant del fred a la calor d'un dia a l'altre i forts vents, provocaren un increment considerable de fruita de les categories de segona.
Sent un producte DO, el calibre de la fruita està estipulat i tota la producció és classificada segons eixe calibre amb categoria de primera, segona i tercera i rebuig.

Doncs bé, resultat del fred: una davallada del 30% de la fruita de qualitat de primera emparada per la DO nispro de Callosa d'En Sarrià, passant de 12.
255 quilos en l'any 2011 a tan sols 8.
610 en l'any 2012.

Clar, la pèrdua de rendibilitat de les explotacions de cultiu del nispro en la comarca de la Marina Baixa és evident.
I davant d'esta situació, la cooperativa agrícola es va veure amb l'obligació de cursar l'oportuna petició a la Generalitat valenciana sobre la reducció per al nispro de la Marina Baixa dels índex de rendiment net aplicables en el mètode d'estimació objectiva de l'IRPF període 2012 per a les activitats agrícoles afectades per circumstàncies excepcionals.

Senyories, res més que demanar el compliment de l'article 18 del nostre Estatut i que em permetran llegir perquè sempre és bo recordar-lo.
Diu textualment: «Des del reconeixement social i cultural del sector agrari valencià i de la seua important labor en l'activitat productiva, en el manteniment del paisatge, del territori, del medi ambient, de la cultura, de les tradicions i costums més definitòries de la identitat valenciana, la Generalitat valenciana adoptarà -i esta és la part que hui ve al cas- les mesures polítiques, fiscals, jurídiques i legislatives que garantisquen els drets d'aquest sector, el seu desenvolupament i protecció, així com el dels agricultors i ramaders.
»

D'ahí la proposta que vaig fer en nom del Grup Socialista que Les Corts insten el Consell a adreçar-se al Govern d'Espanya perquè incloga el nispro de la comarca de la Marina Baixa en l'ordre abans esmentada per tal d'establir reduccions per al període impositiu 2012 dels índex de rendiment nets aplicables en mètode d'estimació objectiva de l'IRPF, i demane que s'aplique un índex del 0,07% al nispro de Callosa.

Senyories, no és casualitat eixa xifra.
Sent el senyor Zapatero president, l'ordre EHA/1034/2011, de 25 d'abril, per la qual es reduïen els índex per al període 2010, s'aplicà el 0,07% al nispro de Callosa.
Si les seues senyories han estat atentes, jo he dit el preu per quilo del nispro en eixes dates i resulta que és quasi el doble que el de l'any 2012.

Per tant, amb més raó amb el govern actual del senyor Rajoy hauria d'aprovar eixe 0,07% i no el 0,13, com ix publicat en l'ordre.
Seria un gest lloable per part del senyor president i una mostra d'autèntic suport a un sector que està passant uns anys molt roïns.

Miren, senyories, l'ordre HAP/660/2013, de 22 d'abril, té oblits com la carxofa del Baix Maestrat, l'albercoc i la pruna de la Vall d'Albaida, cireres de la muntanya d'Alacant, raïm de taula de la Marina Alta i, sobretot, per al raïm de la DO Utiel-Requena, que ja porta alguns anys sense que ningú se'n recorde d'ells.

Per tant, seria raonable i convenient que es publicara una nova ordre rectificativa per a incloure els oblits -que no sé si serà casualitat o no, no vull pensar malament-, però són oblits que afecten DO i IGP i que arreplegarà un índex del 0,07% per al nispro de Callosa per excepció del desastre climatològic per al nispro de Callosa que va patir durant este desastre climatològic i que contribuiria jo crec que a alleujar la situació de molts productors de la Marina Baixa.

Jo, sincerament, desitge que les seues senyories siguen sensibles a la petició que va fer la cooperativa de Callosa en representació de tots els afectats i que jo hui ací reitere amb esta proposta de resolució, que no hauria d'acabar en esta comissió, sinó més bé arribar a Madrid, perquè encara estem dins els terminis per a poder rectificar el període impositiu estatal.

Res més i moltes gràcies.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias, señora Crespo.

Por parte del Grupo d'Esquerra Unida, tiene la palabra la señora López.

La senyora López Barceló:

Bien.
Desde Esquerra Unida vamos a apoyar esta proposición no de ley del Partido Socialista.
Creemos además que es importante recalcar esos lamentables olvidos que ha habido en la normativa de las actividades agrícolas afectadas por circunstancias excepcionales en cuanto a la estimación objetiva de su IRPF.

Y entendemos que esos olvidos importantes, que no se han tenido en cuenta, deben ser defendidos por parte de todos los grupos parlamentarios para así acoger las necesidades y las reclamaciones de tantos grupos de agricultores-productores, que en sus productos concretos y específicos creen que han sufrido un olvido por parte de esta…, por parte de este mecanismo positivo que significa este método de cálculo del IRPF.

Por tanto, atendiendo además a las circunstancias excepcionales que han asolado a lo que ha sido el níspero en Callosa, y que además la cooperativa de Callosa ha sido quien ha reflejado en notas de prensa y además en multitud de reclamaciones en medios de comunicación, creemos fundamental que desde el gobierno valenciano se tenga en cuenta esta reclamación de unos agricultores-productores, que yo creo que lo reclaman tampoco es mucho.

En esa norma se habla del níspero de Castellón y de la Marina Baixa y se habla del 0,13%.
Yo creo que lo importante sería que bajáramos al 0,07 en el caso que nos afecta del níspero de Callosa.
Creo que además es algo muy concreto y algo que no puede llevar a mucha complejidad por parte del Consell, ya que el grupo que sustenta al gobierno es el mismo.

Y, por tanto, creo que además es de justicia que si estamos hablando realmente de una norma que ha surgido para intentar paliar todas aquellas situaciones de excepcionalidad, sobre todo por situaciones climatológicas adversas, y además atendiendo a que los nísperos tienen unas especificidades concretas a la hora de la cosecha, que también hace que sea más laborioso o, al menos, más arriesgada su cosecha, como es el hecho de que se conserva muy poquito tiempo una vez cogida, pues creo que es fundamental que nosotros intentemos paliar con estas medidas de mecanismos positivos, esta reducción en el IRPF, para que no tengan que estar castigados doblemente por parte de la situación, una atmosférica y la otra de voluntad política.

Si además creemos que esas reducciones fiscales en la declaración de la renta ha sido algo positivo, sí que, bueno, entiendo que a pesar de esa…, de lo positivo que ha sido esa orden por parte del gobierno, y que no es necesario que tengamos que denunciar de forma global, ni muchísimo menos, sino que simplemente atendiendo, como decía, a esos olvidos importantes, empecemos hoy por uno fundamental.
Yo creo que…, no sé si estaremos a tiempo, creo que afortunadamente podríamos estarlo si se tiene voluntad política.

Y, por tanto, creo que hoy deberíamos de salir al menos con esta proposición no de ley aprobada por unanimidad para darle una solución a estos agricultores-productores de una zona determinada, que lo único que piden es incluirse en una norma que ha tenido olvidos que no se pueden permitir por parte de quienes debemos de representar los intereses de los valencianos y de las valencianas.

Muchas gracias.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias, señora López.

Por parte del Grupo de Compromís, tiene la palabra el señor Pañella.

El senyor Pañella Alcàcer:

Gràcies, senyor president.

Compromís també votarà a favor, malgrat que algú voldrà vore una altra vegada el tripartit, el voldrà vore ací, i que això l'únic que manifestarà és el malson que representa per a ells la possibilitat de la pèrdua de la majoria.
Una cosa que és molt evident en el sentit que per a aquell que l'únic argument que ha tingut durant molts anys és dir que en són més, el dir…, el dia que no en siguen més, voldrà dir que no tindran ni un sol argument per a defendre absolutament res.

Jo ho entenc, això és el terror a ser desplaçats del govern.
Alguns l'han convertit en la seua professió, ser diputats o ser (inintel·ligible) …, però mire, això algú, si toca, si la gent vol, anirà a l'atur.
Per cert, alguns de vostés han tirat molta gent a l'atur.
Per tant, no passa absolutament res.

Miren, ací n'hi han coses més importants, que són les mesures polítiques que tenim de prendre, i a vegades coincidim i a vegades…, alguna vegada, no.
El que passa és que ho estan fent tan malament que quasi coincidim sempre, a causa de la seua forma d'actuar.
Ho han fet molt malament i, per tant, en les solucions hem de coincidir.

Com hem de coincidir precisament en esta, en esta proposta, precisament per una situació…, el que ja s'ha exposat i que jo no vaig a repetir per insistir… Però simplement remarcar la població de Callosa, la situació geogràfica on està, en una comarca, i que manté a més un nivell d'activitat agrícola molt important.
I pense que a més és un factor…, a més, quan estan envaint-se tots els costats precisament per altres tipus d'activitats que no tenen res a vore, que puga mantindre eixa activitat agrícola és importantíssim.
Per tant, no està de més.

I, sobretot, perquè ací s'hauria de completar…, però, bé, com jo ja tinc presentada també una proposició no de llei, que crec que en la propera…, trobe…, que és la que fa referència a l'ordre d'hisenda i administració pública 660/2013, que efectivament té mancances molt importants, i no solament en la part que se parlava en esta proposició no de llei, sinó també en altres, perquè, doncs, mire, hi han reduccions específiques en totes les comarques del nostre país, excepte en tres, curiosament.
Se queda Utiel-Requena per segon any consecutiu, se queda el Racó d'Ademús, per exemple, i se queden Els Ports, en el qual hi han tres comarques marginades totalment per l'ordre, com he dit, HAP 660/2013.
Això, bé, s'hauria de vore el perquè.

Però no només això, sinó que hi ha també productes…, i sobre els quals ja demanarem en el dia que puguem debatre la moció nostra, com la reducció del mòduls dels cereals per a les zones d'interior, com Els Ports, l'Alt Millars o Alt Maestrat; la reducció dels mòduls de vinya en la zona Utiel-Requena, que ja l'havíem mencionat també; la reducció dels mòduls en el raïm de taula a Agost; la reducció dels mòduls per a la cirera d'Alacant i Maestrat, que algú ens hauria d'explicar per què han quedat fora del lloc d'aplicació d'aquesta ordre que hem citat.

Per tant, senyories, molt clarament, pel significat, no per afinitat de res, vostés saben que cadascun dels partits que tenim ací tenim el nostre programa i que hi han coincidències, també hi han coincidències amb el seu, i hi han dissidències i diferències, però que en este punt en concret ens manifestem totalment d'acord amb la proposta i, per tant, anem a aprovar-la.

Moltes gràcies.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias, señor Pañella.

Por parte del Grupo Popular, para fijar posición, tiene la palabra el señor Giner.

El senyor Giner Giner:

Sí, moltes gràcies, senyor president.

Senyories, bé, en primer lloc, permeten que faja una referència no sé exactament a què correspon, perquè desconec si la PNL original va ser formulada en valencià o en castellà, va ser presentada en valencià o en castellà.
El ben més cert és que, com determinats grups mos tenen acostumats a escriure en un valencià que és més català que altra cosa, catalanitzat totalment, i als que escriguem en valencià mos acusen que fem faltes d'ortografia, doncs, bé, la versió castellana d'esta proposició no de llei està farcida de faltes d'ortografia, des del seu inici, en què diu «rendimiento limpio».
.
.
(Veus) Bé, faltes d'ortografia que jo crec que expressen un castellà que és més pròxim a l'idioma dels indis utilitzats en els westerns americans, no sé si comanxe (veus), sioux o què, perquè, per exemple, per a traduir de manera molt negativa, diu «afectarán de manera mucho negativa»; o per a parlar de la segona quinzena de març diuen «la segunda decimoquinta de marzo».
.
.
A qui corresponga, home, almenys que les publicacions es fagen en castellà (veus) sense faltes.
.
.

A quien corresponda, he dicho al inicio de mis palabras que desconocía si la PNL original la habían formulado sus señorías en valenciano o en castellano.
Pero dicho queda.
(Veus)

I agrairia que es fera sense faltes d'ortografia.
.
.
(Veus) Perquè demanar que no en feren també.
.
.

El senyor vicepresident:

Señor diputado, el señor letrado toma nota para (inoïble) .
.
.

El senyor Giner Giner:

.
.
.
en la versió catalanitzada, doncs, ja sé que.
.
.
, per experiència (inoïble) .
.
.
és demanar massa.

El senyor vicepresident:

Esta matización.
.
.
, esta matización no le come el tiempo.
(Veus)

El senyor Giner Giner:

Però, bé, dit això.
.
.
, (veus) dit això, i entrant ja en la qüestió, dir-li a la senyora Crespo que la seua intervenció s'ha iniciat d'una manera més que clarivident d'on anàvem a parar, perquè vosté ha començat posant-se la cataplasma abans de la nafra, (veus) vosté ja s'ha ficat la cataplasma.
¿Per què?
Perquè sabia, i coherent, a la millor, havera segut o autoesmenar-se la PNL o haver-la, senzillament, retirat, perquè vosté ja sabia que s'havia solucionat, s'havia donat una solució al problema concret dels nísprols, que vosté és el que plantejava en la seua PNL.
Però, no, ha vullgut vestir el sant, i en això tinc de reconéixer que són molt hàbils els senyors de l'engranatge este ben engreixat que tenen, que.
.
.
, bé, és coincident, hui en tinguem una bona mostra, el cent per cent, totes les propostes les compartixen, i compartixen fins l'error, com és el cas que ens ocupa en esta PNL.
Però, bé, vostés són molt lliures de compartir el que els done la gana.

Clar, parlar ací de «lamentables olvidos», doncs, bé.
.
.
, o de voler justificar.
.
.
És que vostés no tenen ninguna obligació de justificar.
Tan sols els diré que excusatio non petita, accusatio manifesta, a qui corresponga.

I, dit això, vaig a centrar el tema en la realitat, perquè, clar, els sent parlar a vostés.
.
.
, (veus) els sents parlar a vostés i pareix que.
.
.
Vostés plantejaven una reducció d'un tipus per al nyísprol, i res més que per al nyísprol, que estava estipulat en el 0,33, crec que era, 37, 0,37.
Doncs, bé, (veus) el passat 23 d'abril, i ahí és a on es ficava la cataplasma, es va publicar en el BOE l'Ordre HAP 660/2013, a què han al·ludit, però per a ficar-se la cataplasma, de 22 d'abril, per la qual es reduïa el període impositiu 2012, els índexs de rendiment net i l'índex corrector per pinsos adquirits a tercers aplicables amb el mètode d'estimació objectiva de l'impost sobre la renda de les persones físiques per a les activitats agrícoles, ramaderes, afectades per diferents circumstàncies excepcionals.

Doncs, bé, en eixa ordre, el mòdul aplicable al cultiu del nyísprol en la comarca de la Marina Baixa a efectes d'IRPF, havia quedat reduït al 0,13, (veus) i això ho havia.
.
.
Sí, ho han dit, ficant-se la cataplasma, si és que els ho he explicat jo, (veus) és que.
.
.
, ¿ha entés ja això de la cataplasma?
.
.
.
(Veus)

El senyor vicepresident:

Señorías, está en uso de la palabra el señor Giner.
(Inoïble) .
.
.

El senyor Giner Giner:

Doncs, val.
Moltes gràcies per ajudar-me a clarificar-ho, perquè segurament m'hauria expressat jo malament.
(Veus)

I, dit això, pel BOE s'abaixa al 0,13.
Eixa reducció correspon a l'informe que en el seu dia es va remetre des de la conselleria d'agricultura d'ací, senyories, des de la conselleria d'agricultura de la Generalitat valenciana al ministeri, indicant que eixa estimació de danys sofrit per l'agricultura valenciana, per les gelades i els episodis climatològics del 2012, requerien una solució.
Per tant, solució que s'arbitra a instància de part, a instància de la mateixa conselleria de La Generalitat.
A més, la conselleria, i els ho tinc de dir, perquè és molt important, la conselleria està col·laborant, senyories, en estos moments amb les organitzacions agràries i amb el consell regulador de la denominació d'origen dels nyísprols de Callosa d'En Sarrià per a aconseguir, en estos moments, que el ministeri d'hisenda establisca una reducció de l'índex aplicable al nyísprol.
.
.
, però, fixen-se vostés, no tan sols per a l'exercici determinat, com vostés han fet ací hui, no, estan treballant per a que eixa reducció afecte no sols en els danys extraordinaris, sinó amb caràcter general i permanent.

Per tant.
.
.
, si s'alegra, jo també m'alegre, i crec que sincerament vosté s'alegrarà.
L'ordre que cada any publica el ministeri d'hisenda per al desenrotllament del mètode d'estimació objectiva de l'IRPF establix un índex de rendiment net aplicable al nyispro, com els he citat anteriorment del 0,37, i el que es vol fer ara és, i s'està treballant en eixe sentit, rebaixar-ho, no excepcionalment al 0,13, com ha ocorregut, sinó en visos de futur, per a que es done resposta a algunes de les qüestions que certament vostés han plantejat i que són una realitat.

Per tot això, mosatros creguem.
.
.
, i anem a rebutjar la seua proposta, perquè es referix a una qüestió que ja està resolta pel ministeri d'hisenda des del mes passat, d'abril, tenint en compte que el criteri que es va traslladar des de la comunitat per part de la conselleria era conforme a eixa exigència i, a més, perquè la conselleria està treballant, com els acabe de dir, junt amb els representants del sector, per a aconseguir uns beneficis de major abast que el que proposa, amb menys visió de futur, la seua PNL.
Per tant, el meu grup hi votarà en contra.

Gràcies, senyor president.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias, señor Giner.

Señora Crespo, para la réplica.

La senyora Crespo Domínguez:

Gràcies, senyor president.

Agrair tant a les senyories de Compromís com d'Esquerra Unida el seu suport a esta proposició no de llei i dir-los també que no es preocupen, nosaltres som un tripartit, som poquets, però som bons.
El PP sí que té una autèntic problema, però jo no sé si és quadripartit, fabristes, campistes, russians, castellanos, imputats, no imputats, al final, la veritat, ¡quina madeixa han de desfer vostés!

I anem al tema, senyor Giner, jo no sé si vosté ha vist la data de la meua PNL.
La meua PNL porta data (veus) de 21 de març.
Per tant, esta ordre no havia eixit, ¿o és que vosté té la informació abans d'hora, eh?
Jo crec que el dia 21 de març era molt correcte que jo demanara en la línia del que havia demanat la cooperativa, que no és ni més ni menys que el seu consell rector diu: «Volem, si cap la possibilitat, una reducció de l'índex al 0,07%.
» Ix l'ordre, ix l'ordre publicada i, clar, nosaltres no estem satisfets, perquè, ja li ho he dit, i crec que no m'ha escoltat, si en el 2011 el preu del nispro era 1,28 (veus) euros el quilo, ara resulta que és 0,78 euros el quilo, i en aquell any un govern que no era el que a vosté li agrada, és capaç d'aplicar un índex de reducció al 0,7%, doncs, cal ser, ¡jo què sé!
, una miqueta de lògica, i també crec que eixa possibilitat cap en estos moments.

Per tant, la solució que vosté apunta ací, per a mi no és la correcta.
Jo me n'alegre, me n'alegre, i molt, que en estos moments tant les organitzacions com el consell regulador tinguen eixa perspectiva de.
.
.
, a llarg termini, d'aconseguir un índex reductor per al que és el nispro, això, vosté jo crec que no ho posarà en dubte, però en estos moments la legislació que tenim és la que n'hi ha, i la legislació que tenim és que quan passa una desgràcia climatològica, s'ha de fer la petició al govern, al govern central, per a que incloga en l'ordre que publica tots els anys, doncs, una reducció dels índexs correctors.

¡És això el que tenim, no tenim altra cosa!
, llavors, fins que no vinga la segona part, jo crec que vosté no tindria de dubtar i demanar i sumar-se a la PNL que jo faig, i sobretot a esta proposta que jo faig, que per a l'any 2012, doncs, si ha cabut la possibilitat abans, ¿per què no fer-ho ara, eh?
, que el Govern d'Espanya incloga el nispro de la comarca de la Marina Baixa en l'ordre de 2013, per la qual s'establixen les reduccions per al període impositiu 2012 dels índexs de rendiment nets aplicables amb el mètode d'estimació objectiva de l'IRPF.
I demanem el 0,07%, per similitud amb el que va passar abans.

I jo, mire, no vullc entrar en el que fa referència a versió castellana, versió valenciana, ¿eh?
, això jo crec que vosté ahí se n'ha passat.
.
.
, ha passat un poc, perquè les noves tecnologies, tots amb les tecles fem errors.
Jo crec que vosté no tindrà cap dubte com he escrit jo la PNL, ¿eh?
Sempre m'expresse, i intente.
.
.
, encara que la meua formació no siga eixa, ¿eh?
, la meua.
.
.
, (veus) vosté sap que jo sempre intente que siga l'idioma valencià el que es parle i s'escriga en estes Corts Valencianes.
Per tant, crec que eixe aclariment també era necessari.

Res més i moltes gràcies, senyories.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias, señora Crespo.

Para terminar el debate, el señor Giner tiene la palabra.
.
.

El senyor Giner Giner:

Moltes gràcies.
.
.

El senyor vicepresident:

El tema de.
.
.
, de la traducción, (veus) ya ha quedado que el señor letrado toma nota para que los medios se fijen más.
Y nada más.

El senyor Giner Giner:

Jo -moltes gràcies, senyor president- no tinc cap de dubte en com escriu vosté i què és el que defén vosté en eixe camp, no em cap el menor dubte, i al senyor Signes tampoc li cap ningun dubte de què és el que jo pense respecte a com escriuen vostés i què és el que defenen vostés, ningun dubte.
Per tant, ahí no vaig a insistir, perquè està molt clar.

Dia: «No sé si m'ha escoltat vosté».
.
.
¡No, no!
, si jo sí que l'he escoltat.
És més, jo sabia, i això ha segut l'argumentació fonamental que he utilitzat jo a l'inici de la meua intervenció, per una raó ben senzilla, perquè jo li he dit que vosté.
.
.
, que havia presentat una PNL en març, doncs, les circumstàncies l'havien desbordat, i jo en la meua intervenció li he dit que crec que oportú era o bé haver-la retirada, la PNL, o bé haver-se-la autoesmenat.
Més o menys amb eixa literalitat li ho he manifestat en la meua primera intervenció, perquè crec que era el que era coherent, donades les circumstàncies que s'havien produït, circumstàncies que no eren altres que havien existit unes determinacions per part del govern, del ministeri d'agricultura, publicades en el BOE, a instància (veus) de la conselleria d'agricultura, que també li ho havia expressat.

Per tant, hi havia hagut una solució més que raonable, perquè havia passat del 0,37 (veus) al 0,13 i, per tant, es podrà pensar si és millor el 0,07 que el 0,13 o el que vosté vullga, però ahí hi havia hagut una resposta contundent, immediata, ràpida, al problema del nyísprol.
Clar, vostés, quan.
.
.
, en el problema concret de la seua PNL, que és del nyísprol i res més, es queden sense arguments, doncs, tenen de recórrer.
.
.
, jo això també ho comprenc, quan no es vol retirar una PNL que queda desfasada, doncs, tenen de recórrer a l'ambercoc, (veus) a Requena i a no sé quants llocs, que, molt bé, estan en el seu dret de plantejar altres iniciatives, però que no eren motiu de la proposta de resolució concreta que estem debatent, no eren motiu, perquè vostés, sense dubte, s'havien quedat sense cap d'argument.

¿Com, senyora Crespo, m'he de sumar jo, o el meu grup s'ha de sumar, a una PNL que s'ha quedat desfasada, que s'ha quedat curta, respecte a les decisions preses ja i publicades ja pel ministeri i inclús, li ho he dit, que té unes mires molt curtes, la seua PNL, perquè només planteja una qüestió conjuntural respecte al 2012?
I jo li he explicat que en este moment s'està treballant amb els sectors, amb.
.
.
, també, amb la denominació d'origen, amb el mateix ministeri, respecte a una solució de futur, de futur, que abaixe eixe percentatge per baix del 0,37, però no per a un any, sinó per a tots els anys venidors.

En conseqüència, per totes eixes raons, és que, senzillament, la seua PNL hauria quedat desfasada.
Si l'havera autoesmenat, doncs, bé, ho havérem comprés; ¿l'havera retirat?
També hi havérem comprés com una posició coherent.
Eixa era la realitat i, per tant, el meu grup té de, necessàriament, votar-hi en contra.
I a mosatros no mos preocupa que l'engranatge seguixca funcionant a pinyó fix i vostés voten fins l'invotable.

Moltes gràcies.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias, señor Giner.

Señorías, terminado el debate, vamos a pasar a la votación.
¿Votos a favor?
7.
¿Votos en contra?
8.
Por lo tanto, queda desestimada esta proposición no de ley.

Y, habiendo acabado todos los puntos, doy por cerrada esta comisión.

(S'alça la reunió a les 13 hores i 2 minuts)