Ind%C3%BAstria%515171.03.21%20macro.html





Comissió d'Indústria, Comerç i Turisme realitzada el dia 21 de març de 2013.
Comença la reunió a les 12 hores i 16 minuts.
Presideix el diputat senyor Luis Bernardo Díaz Alperi.
Reunió número 12/I.

El senyor president:

Damos comienzo a la comisión.

El secretario pasará lista.

(El secretari passa llista per tal de comprovar si hi ha quòrum)

(S'interromp la gravació) .
.
.
habiendo tenido conocimiento del escrito número 51.
229, de fecha 15 de marzo de 2013, en el que se solicita se excuse la ausencia del secretario autonómico de Turismo y Comercio en la reunión de hoy, que se suscitará solo en el punto 4, ya que también se acaba de solicitar el aplazamiento del punto 5, y se suspenderá la comisión, que continuará el próximo día 9 de abril a las 10:30 horas, en la que se conocerán el resto de puntos, sin perjuicio de que pueda incorporarse algún otro punto al orden del día.

Pasamos al punto primero: «Lectura i aprovació, si escau, de l'acta de la reunió anterior.
» ¿Hay alguna rectificación al acta?
(Pausa) ¿Se aprueba el acta?
Queda aprobada el acta.

Proposició no de llei sobre la realització d'un estudi per analitzar possibles usos alternatius de les instal·lacions de l'actual aeroport de Castelló, presentada pel Grup Parlamentari Compromís (RE número 42.
994, BOC número 132)

El senyor president:

Pasamos al punto cuarto: «Presa en consideració de la Proposició no de llei sobre la realització d'un estudi per analitzar possibles usos alternatius de les instal·lacions de l'actual aeroport de Castelló, presentada pel Grup Parlamentari Compromís.
» (S'interromp la gravació)

La senyora Oltra Jarque:

Gràcies.
Però sóc la senyora Oltra.

I gràcies per la paraula, senyor president.

Efectivament, per a debatre una proposició no de llei que en principi estava presentada el 9 de juliol de l'any passat, va decaure en esta infernal dinàmica parlamentària en què les coses decauen i s'han de tornar a presentar i està presentada des del 2 de gener de 2013.

Una proposta que ja havíem presentat l'any anterior, perquè, efectivament, l'aeroport dóna que parlar, i justament ahir en el ple vam poder parlar de l'aeroport i de l'esperpent que suposa este aeroport peatonal i la vergonya per als valencians i, en particular, per als castellonencs, de ser el.
.
.
, bé, la riota dels programes, de les notícies dels telediaris de tota Espanya.

En tot cas, nosaltres entenem que l'aeroport de Castelló és l'últim vestigi d'una política que, és clar, no només s'ha fet en el nostre territori, però s'ha fet de manera molt apressant al nostre territori, en un model de desenvolupant basat en l'urbanisme irracional, en els grans esdeveniments esportius i lúdics i en la construcció de grans infraestructures a vegades sense planificació prèvia.

I este és el cas de l'aeroport de Castelló, este és el cas d'altres aeroports a Espanya, és clar, com podria ser el de Ciudad Real.
La diferència és que el de Castelló ha segut l'últim.
El de Castelló era el més evitable, perquè ja se sabien les viabilitats que havien tingut altres aeroports menuts en llocs on no hi ha una gran metròpoli al costat o una ciutat més gran al costat, sinó ciutats mitjanes.
I la sort que havien corregut eixos aeroports en tot el territori espanyol.
Per tant, l'últim, que és el de Castelló.

I que, efectivament, no s'ha posat en marxa, a dos anys de la seua inauguració, perquè els que inauguraven eixe aeroport ja sabien que no s'anava a poder posar en marxa, perquè allò era una ruïna, era una gran estafa als castellonencs, que se'ls havia promés un aeroport quan se sabia que allò era, econòmicament inviable.
I quan s'encarrega l'informe, després de començades les obres, a una consultora, la consultora diu que això serà rendible, en tot cas, si passa de 600.
000 viatgers, 600.
000 viatgers a l'any, que òbviament era una quimera entendre que això anava a ser aixina.
I aleshores, damunt se pacten unes indemnitzacions, que després s'han rebaixat, de sis euros per viatger que no arribara a 600.
000, de l'erari públic.

Per tant, nosaltres entenem que este model esgotat, fracassat, un model que a més ha provocat.
.
.
, un model de desenvolupament, com dia, basat en este urbanisme irracional, grans esdeveniments i grans infraestructures, este model fracassat òbviament, en fi, ens empitjora la situació de crisi, ha empitjorat les nostres xifres d'atur, ha empitjorat les nostres xifres de desenvolupament i les nostres xifres de renda per càpita.

No és alié a este model irracional el fet que ara sigam.
.
.
, l'estat espanyol en general, però la nostra.
.
.
, de les regions europees, la nostra en particular, les que tinguen pitjor pronòstic quant a estes xifres de desenvolupament social, precisament perquè ací s'ha actuat de manera més irracional.
I de manera més apressant s'ha volgut posar en marxa este model de desenvolupament que s'ha evidenciat com un model que generava gran plusvàlues en molt poc de temps, grans malversacions de fons públics per a fins particulars, de manera legal i moltes voltes també de maner il·legal, però poc desenvolupament humà, poc desenvolupament de renda per càpita i poca riquesa i viabilitat a llarg o mitjà termini.

Òbviament el temps ha demostrat que quan nosaltres plantejàvem que esta era una infraestructura que estava més dissenyada per a guanyar eleccions que en un sentit econòmic, se'ns dia de tot i que.
.
.
, bé, i se'ns seguix dient, que malparlem i este.
Bé, doncs és obvi que el fet que l'aeroport de Castelló seguisca sent peatonal, ens està donant la raó no només quant a la irracionalitat del model que es va posar en marxa, sinó també quant a la inutilitat dels gestor que van sostindre aquest projecte contra viento y marea.

Per tant, nosaltres.
.
.
.
Clar, ara hem de buscar solucions, i les hem de buscar.
.
.
, ja que sempre se diu que no fem propostes, doncs entenc que les hem de buscar des de l'oposició, com se fea ahí en el ple també per part de la senyora Albiol, les hem de buscar des de l'oposició perquè des del govern no n'hi ha iniciativa, no hi ha possibilitat de tindre propostes que ens facen eixir del clot en què estem i que facen que la gent torne a recuperar les esperances en el futur.

Per tant, un aeroport que ha costat la seua construcció més de 150 milions d'euros, que només els falcons i el furons ens han costat 465.
500 euros a l'any, que l'empresa Aerocas ha invertit més de 30 milions d'euros en publicitat.
30 milions d'euros.
¿Què farien els dependents, què farien els xiquets amb autisme, què farien tantes persones que en este moment se'ls està devent 300.
000 euros, 1 milió d'euros, amb 30 milions d'euros en publicitat d'un aeroport fantasma?
I 300.
000 euros en l'escultura del senyor Fabra, que està a l'entrada de.
.
.
, l'entrada de l'aeroport.
I a més, des de la inauguració, la despesa de personal s'ha duplicat fins als 328.
000 euros anuals.
¡Per a un aeroport peatonal no està malament!

Bé, tot açò és patrimoni dels valencians, ho hem pagat els valencians, o ho estem pagant o ho devem.
Per tant, entenem que allò responsable és vore quin ús alternatiu se li pot donar a esta infraestructura, si és que hi ha algun ús alternatiu que se li puga donar, perquè, primer, no seguisca costant-nos diners i puga ser útil a qui ha pagat eixe aeroport, que som els ciutadans i ciutadanes.

I per això proposem que s'inste el Consell a realitzar un estudi per analitzar els possibles usos alternatius de les instal·lacions de l'actual aeroport de Castelló; que este estudi compte amb la participació dels agents socials i organitzacions de representativitat i moviment ciutadans -sindicats, universitats, partits polítics, ajuntaments de la zona, associacions de ciutadans de la zona, associacions de consumidors, etcètera-.
Vull dir, que n'hi haja un ampli espectre social i intel·lectual, i per això també les universitats han d'estar, perquè, en una espècie de.
.
.
, bé, d'al·luvió d'idees, pugam vore si eixa infraestructura que està construïda i que hem pagat pot tindre un ús alternatiu per a aprofitar el que s'ha pagat.

Que això siga obert, a més, que si n'hi han altres col·lectius que demanen la participació en este consell, deuria obrir-se la participació.
Entenem que totes les ments són necessàries a l'hora de plantejar una viabilitat de futur.
I que eixe informe que traga esta comissió siga públic i que concloga amb una proposta concreta d'ús alternatiu de l'aeroport o que concloga dient que no pot haver un ús alternatiu.
En qualsevol cas, que tinga una conclusió clara i que este informe siga públic.

Açò és tot el contrari del que ha fet el govern valencià.
La seua actuació ha estat sempre marcada per l'obscurantisme, pels entrebancs a la claredat, per amagar les xifres, per no tindre pla de viabilitat a l'hora de posar en marxa una infraestructura com esta.
Nosaltres plantegem ara, que ja està construïda.
.
.
, bé, fem el que no ha fet el govern en tots estos anys.
I això és el que estem proposant davant un govern en paràlisi total, un govern que no té intel·lectual orgànic, d'on no hi ha intel·ligència que puga eixir alguna idea de futur que els ciutadans sí que estan reclamant.
Els ciutadans han pagat una infraestructura que ara és inútil, tenen un govern que ara és inútil.
Bé, doncs serem l'oposició els que haurem de fer les propostes que un govern no sap fer, i les propostes per a fer útil allò que el Partit Popular ha convertit en inútil.

Moltíssimes gràcies.
(S'interromp la gravació)

El senyor president:

Como hay una enmienda del Grupo Socialista, la intervención corresponde a la representante del Grupo Socialista.
Tiene la palabra.

La senyora Salvador Rubert:

Gràcies, senyor president.

El Grup Parlamentari Socialista hem presentat una esmena de substitució, perquè considerem que l'objectiu d'un aeroport ha de ser el d'un aeroport i no altre.

El projecte de l'aeroport que va començar fa deu anys, que estava vinculat, como hem dit en moltes ocasions, a un model econòmic -un model econòmic fallit-: 16 camps de golf, el green més gran del món, Mundo Ilusión -que encara es deuen 400 milions d'euros que s'anaven a invertir i no han arribat-, a l'arribada de turisme residencial, a 600.
000 turistes que devien arribar el primer any -xifres que a hores d'ara encara manté oficialment Aerocas- i un aeroport.

L'únic que tenim a hores d'ara, i d'aquella manera, és l'aeroport, que és l'instrument, que és la porta d'entrada d'eixe model.

Considerem que ara és el moment de la credibilitat, és el moment del prestigi.
El dilluns, dia 25 de març, farà dos anys de la inauguració de l'aeroport de Castelló.
I en estos dos anys les situacions esperpèntiques s'han multiplicat.

Este aeroport -que ja venia amb el defecte de no ser públic, i aixina ho va decidir el ministre Álvarez Cascos, i amb la majoria absoluta del Partit Popular van instaurar el seu model, el de privatitzar els guanys i socialitzar les pèrdues-, va ser inaugurat com un aeroport peatonal, com un aeroport per a peatons.

L'han situat amb les seves decisions, el Partit Popular, i en particular amb les ocurrències de qui és president d'Aerocas, el senyor Carlos Fabra, en l'epicentre de la mofa internacional.
I aixina es situa l'aeroport com a paradigma de les males pràctiques i la mala gestió.

I això no és que ho diu l'oposició, això ho diu la premsa internacional, el mateix ministre Margallo, ministre d'Afers Exteriors, l'ha titlat i l'ha considerat com un exemple del malbaratament.

A aquesta situació cal afegir la plaga de conills, els furons, la falta de coordinació entre el Consell i qui presidix Aerocas, les seves notòries contradiccions, proves de cotxes que el Consell no coneixia, ofertes de compra que el Consell tampoc coneixia -que ha conegut per la premsa-, vols de calibració que tampoc el Consell coneixia, sent el principal accionista d'Aerocas la Generalitat valenciana, i l'ultimàtum entre els Fabra sobre la data límit d'entrega de l'aval, tot en públic i que, a hores d'ara, encara no sabem.

Per tant, considerem que ara, després de totes estes situacions surrealistes i pensant que pot ser, cal rigor i prudència, que també demana el Consell però no ho apliquen en la pràctica.
Tenim un gran problema, el problema que tenim en estos moments: un aeroport inaugurat que no està en funcionament.

Li falta rigor i li falta prudència, i ve de les files del Partit Popular.
I, a dia d'avui, vostés el mantenen al front d'Aerocas.
Carlos Fabra, que -segons ell- «el aeropuerto vale lo que yo digo», que «del aeropuerto solo hablo yo», doncs esmena la plana al Consell públicament sense cap pudor quan a ell li abellix.
I vostés el mantenen al front.

Per tant, és el moment del rigor, sempre haguera hagut d'imperar el rigor en esta infraestructura -¡que ja està feta!
-, un altre debat haguera sigut en el seu moment si calia o no, però és que ara ja està feta i ens ha costat molts diners.
Per cert, és fonamental l'aeroport de Castelló per al desenvolupament turístic de la província, per al desenvolupament econòmic de la província, una província -que aprofite per a recordar- marginada per part del Consell.

Cal un nou full de ruta per a l'aeroport, l'aeroport ha d'entrar en funcionament.
En estos moments, hem de parlar de l'entrada en funcionament de l'aeroport de Castelló.
Per això, s'ha de cessar la cúpula d'Aerocas, i, per això, presentem l'esmena.

En primer lloc, per la seva ineficàcia en el procés de posada en funcionament de l'aeroport de Castelló, per la seva insolvència, per la seva ineficàcia i pel seu desprestigi internacional.
Ho féiem ahir i ho tornem a plantejar avui per coherència amb un plantejament polític sobre l'aeroport de Castelló: la recuperació de la credibilitat passa pel cessament de la cúpula d'Aerocas, i açò és la qüestió que hem d'afrontar de manera immediata.

Però el futur de l'aeroport no se construïx sols amb el cessament de Carlos Fabra, sinó també pensem, i, des d'eixe punt de vista propositiu, que cal ordenar i repensar el futur de l'aeroport, reescriure el guió.
I com, a més, el mateix conseller Buch ha dit que no saben de aeropuertos, en esta comissió, el dia 28 de febrer, doncs proposem la creació d'un grup format per professionals independents, sector turístic, la Universitat Jaume I, les administracions implicades, Generalitat, diputació, Ministeri de Foment, els ajuntaments de Vilanova i Benlloch, per dissenyar les estratègies de futur de l'aeroport de Castelló.

Cal refundar les bases reals de l'aeroport, cal reformular les premisses d'un full de ruta rigorós i nou per garantir el funcionament de l'aeroport, perquè arriben passatgers, que n'hi haja un projecte turístic, que n'hi haja un model, i, sobretot, la immediata entrada en servei.

Esperem el recolzament perquè més que mai cal seriositat en esta infraestructura, inaugurada i que no està en funcionament.
Ha costat molts milions d'euros i continua constant molts milions d'euros a l'erari públic.

Per tant, s'ha de destinar per a l'ús per al qual va ser creat i per això hem de centrar tots els esforços en estos moments, primer, en el cessament de la cúpula d'Aerocas perquè és el principal entrebanc per a la credibilitat i per al rigor en uns moments com els actuals i, després de tot el que ha passat i les contradiccions públiques, per a garantir l'entrada en funcionament de l'aeroport.
Es trobem en un procés que encara no sabem en quin moment estem exactament, han havut ultimàtums sobre les possibilitats d'entrega d'un aval, el Consell dia una data, Carlos Fabra dia una altra, i, en estos moments, la veritat és que no tenim ninguna informació sobre en quina situació realment es troba la possible venda de l'aeroport de Castelló, tampoc sabem quin model de gestió de l'aeroport de Castelló.
No n'hi ha respostes per part del Consell, només coneixem ultimàtums i contradiccions entre Aerocas i el Consell.

I, en definitiva, considerem que eixa és una premissa fonamental en estos moments, el cessament de la cúpula de l'Aerocas i posar als millors perquè guien, definisquen i dissenyen la posada en servei de l'aeroport de Castelló.

Per això, proposem una comissió d'assessorament en la línia que hem comentat abans -ja ho vam defensar ahir-, sobretot perquè considerem que són les dos premisses fonamentals que cal fer front en estos moments per a garantir present i futur per a l'aeroport de Castelló.

El senyor president:

Muchas gracias.

Tiene la palabra la señora Mollà para decidir sobre la.
.
.

La senyora Oltra Jarque:

Pero.
.
.
sigo siendo la señora Oltra, (rient) ahora también.

Nosaltres no anem a acceptar l'esmena del Grup Socialista; encara podíem haver acceptat, si s'haguera afegit a la proposta el fet que se contemplara el possible ús com aeroport o com a un aeroport -digam- privat, la venda, ahí haguérem estat oberts a eixe afegit però, òbviament, el que el Grup Socialista pretén és substituir tot el text en un model, a més, econòmic calcat del PP.

Aleshores, jo entenc que vostés compartisquen el model de desenvolupament del Partit Popular, però si fan això doncs, òbviament, no van a comptar amb la nostra acceptació de l'esmena perquè nosaltres el que estem qüestionant precisament és el propi model de desenvolupament basat en infraestructures irracionals com és esta.
Esta infraestructura és irracional, la pose en marxa el PP o la pose en marxa el PSOE.

Si vostés volen seguir en l'estela de l'electoralisme, de dir que Castelló necessita un aeroport, quan Castelló està a menys de cent quilòmetres de l'aeroport de Manises, quan damunt esta infraestructura està més prop de l'aeroport de Manises que ho està la pròpia ciutat de Castelló, és irracional plantejar que un aeroport públic que no ens vaja a afonar més encara en el deute i en la misèria, com ha passat en altres aeroports, com el de Ciudad Real, que, al final, ha hagut de tancar-se, perquè cada passatger que aterrava allí costava 9.
000 euros a l'erari.

Açò és el que passa.
I eixes són les xifres.
I s'ha d'anar al que han sigut les xifres d'altres aeroports que poden tindre la mateixa sort que este i per això ninguna companya ho vol posar en marxa.
Ací no aterrava ninguna companya a no ser que se li pague per vindre.
¿I qui ho va a pagar?
¿Els valencians i valencianes hem de pagar que se vole quan se pot volar a través de Manises?
¿Per què Múrcia no té aeroport?
¡Perquè està l'Altet!
Aleshores, ¿Múrcia ha de tindre aeroport perquè és capital de província?
Està l'Altet i n'hi ha un aeròdrom xicotet, però no n'hi ha un aeroport comercial gran a Múrcia perquè està l'Altet.

Aleshores, este coses.
.
.
(Veus) ¿Què?
No, sí lo estás haciendo, lo estás haciendo, no, estás diciendo en voz alta «¡qué barbaridad!
».
Aleshores, respecteu un poquet, tanta educació que digueu que teniu.
.
.
Aleshores, és i se pot passar.
.
.
a qualsevol país del món, tindre un aeroport a menys de cent quilòmetres un de l'altre és una barbaritat, això sí que és una barbaritat, el que ha fet el PP és una barbaritat.
I seguir entestant-se en fer un aeroport comercial sostingut amb diners públics és una barbaritat.

Aleshores, òbviament, la infraestructura està ahí, de moment no és un aeroport, perquè un aeroport que no té avions no és un aeroport, de moment és un edifici i unes pistes d'aterratge.

Nosaltres diguem, d'eixe edifici, sobretot, perquè les pistes d'aterratge, bé, hem vist, perdonen, però hem vist que ja se li ha buscat, el president d'Aerocas li ha buscat un ús alternatiu a l'aeroport perquè -si no m'enganye- fa unes setmanes, en una notícia vam vore que allí se feien entrenaments esportius de carreras de coches, ¿no?
Si no m'enganye, ¡eh?
Allí n'hi havia un bòlid pegant voltes que, a més, la senyora Salvador és la que ho va posar en el YouTube i mos va assabentar a tots que allí ja n'hi ha un ús alternatiu, ja li han buscat un ús alternatiu, és a dir, que probablement n'hi hagen molt més.

Aleshores, amb este premisses que jo li estic dient, si vosté haguera dit: «una esmena que s'afegisca, que se contemple la possibilitat de la venda.
.
.
», en este sainet que tenim de si se ven, si no se ven, si als libios, si no, si la data la posa un Fabra o l'altre Fabra, en el qual jo ni vullc entrar perquè me produïx inclús vergonya tot este sainet, però sí que podria contemplar-se la venda com una de les possibles situacions en què als valencians no ens seguisca constant diners mantindre una infraestructura que no servix per a res.

I, per tant, si vosté ho haguera plantejat com una esmena d'afegit, de dir: «bé, doncs afegim la possibilitat que s'estudie la viabilitat com a aeroport, a través de la venda, com un aeroport privatitzat».
.
.
Bé, doncs això jo li ho haguera acceptat.

Substituir el nostre text que planteja una proposta de futur perquè, al final, algú en este territori haurà de plantejar-se què fem amb tots els fracassos del Partit Popular, què fem amb els fracassos del Partit Popular, que estan ahí, que estan en peu, que estan tancats o que estan tapiats o que no servixen per a res, algun ús se'ls haurà de donar.
¿O anem a deixar que se caiga?
¿O anem a vendre-ho a trossos?
Alguna cosa s'haurà de pensar, algú haurà de pensar, ¿no?
, en estes coses.
I més val que ho anem fent ja i que no esperem que les infraestructures se deterioren més del que s'estan deteriorant, ¿no?

I esta és la motivació de la nostra proposta, vull dir, anem pensant en clau de futur què anem a fer amb totes estes infraestructures ruïnoses i inútils que el Partit Popular ha deixat per ahí tancades i tapiades, pagades amb diners públics o degudes per generacions per l'endeutament que s'ha generat per esta política irracional i que, sens dubte, jo crec que seria d'intentar donar utilitat i seria d'intentar donar un ús, encara que no siga l'ús per al que en un principi el van vendre electoralment als ciutadans i ciutadanes.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Tiene la palabra.

La senyora Salvador Rubert:

Gràcies, senyor president.

Senyora Oltra, no ens vullga situar al Grup Socialista en l'estela del Partit Popular, és a dir, el que volem -i el que estem demanant- és que entre en funcionament l'aeroport de Castelló.
És moment de jerarquitzar l'ús per al que està fet un aeroport; el sector turístic ha de traure profit per a l'economia de la província de Castelló, que es important la seva posada en servei.
I en això considerem que és en el que ens hem de centrar.

Els altres usos d'un aeroport estan reglats, en els aeroports en funcionament, ¡clar!
, no l'aeroport de Castelló, en això podem coincidir, evidentment.
N'hi ha un decret de l'any 1981 que regula els altres usos dels aeroports i la mateixa AENA té, fins i tot, tarifes per a usos i cessions dels terrenys que se puguen utilitzar per a altres finalitats que, evidentment, n'hi ha una normativa, i està reglamentat.

Per tant, sí que reitere, perquè el senyor Buch ens volia dir que los coches de carreras estaven permesos perquè complien la normativa però, clar, dels aeroports que estan en funcionament i que tenen els permisos, no és el cas de l'aeroport de Castelló.

Pensem que, ara, cal afrontar el conflicte, i ahí la qüestió passa per destituir els responsables que en estos moments estan al capdavant d'Aerocas, que és l'empresa pública que gestiona eixe aeroport.

I, per una altra banda -i en la línia que vosté també està plantejant-, evidentment que el Grup Socialista considera que cal canviar de model econòmic i que cal redissenyar el model.
I per això plantegem eixe grup, eixa comissió d'assessorament, perquè els millors es posen al front i redefinisquen les premisses de l'aeroport de Castelló i sapigam quin model de gestió, que se redefinisca i s'identifica quin model de gestió i, sobretot, resituar l'aeroport en la realitat que tenim.

El problema és que el pare polític de l'actual president i un president amb poques idees, doncs correm el risc d'acabar cronificant el problema sobre l'aeroport de Castelló.

El repte, ara -reiterem- és la posada en funcionament de l'aeroport de Castelló, cap concessió que supose distraure l'atenció al gran repte, que és el gran espill del fracàs del Partit Popular.
Ara, toca reorientar un model turístic, solvent, competitiu, que done viabilitat a l'aeroport de Castelló, cal obrir espais de demanda suficients i necessaris perquè l'aeroport funcione, perquè la província de Castelló siga una província que siga atractiva per al turisme, perquè n'hi haja un projecte i un model turístic per a la província de Castelló que no ha acompanyat a la construcció d'eixa infraestructura.

¡Clar que cal redefinir el model turístic a la província de Castelló!
, perquè la gent vullga vindre a la província de Castelló.
Tenim festivals internacionals de molt de prestigi en alguns municipis costers de la província.
¿Per què no potenciar això i no potenciar eixe tipus d'iniciatives a altres municipis?
La nostra província té molts recursos i considerem que cal redefinir eixe model i cal potenciar el turisme a la província de Castelló i, per això, eixe aeroport, ja que està fet, és un instrument fonamental i és la porta d'entrada.

Per tant, ens mantenim en el plantejament que considerem que és totalment coherent i raonable, el que hem plantejat des de sempre: entrada en funcionament de l'aeroport de Castelló, redissenyar el model econòmic i turístic a la província i, sobretot, destituir els que en estos moments s'estan convertint en el principal entrebanc perquè culmine l'entrada en funcionament de l'aeroport, perquè -com he dit abans- continuem a hores d'ara -i això és on ens hem de centrar-, en lamentar-mos que, a hores d'ara, encara no sabem ni quin va a ser el model de gestió de l'aeroport ni sabem què va a passar amb eixe aval; l'ultimàtum per un costat, la pròrroga per un altre i, al final, el sac en terra.
I, per tant, en la defensa dels interessos d'esta província, és el que plantegem; i per això mantenim l'esmena.

I no podem recolzar, en estos moments, el que hàgem de distraure'ns en usos alternatius, perquè quan entre en funcionament l'aeroport ja hi hauran usos alternatius que estan reglats.
I, per una altra banda, sí estem demanant una comissió d'assessorament en què hem plantejat societat civil, experts, administració pública, que s'asseguen i que redefinisquen -i això està en la línia que vosté ha plantejat-, redefinisquen quin ha de ser el destí, el futur i el present d'este aeroport.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Tiene la palabra la señora Oltra.

La senyora Oltra Jarque:

Gràcies, senyor president.

Mire, senyora Salvador, cada u se col·loca en l'estela en què vol col·locar-se.
Alguns, fins i tot, se col·loquen en esteles; altres obrin esteles.
Però això és el de menys.

El tema és.
.
.
Jo puc coincidir amb vosté en la necessitat de projecció turística de Castelló.
Però, precisament, això no passa per este aeroport, no passa per este aeroport.
Perquè vosté i jo espere que coincidim que el desenvolupament turístic que s'ha de promocionar precisament és un desenvolupament sostenible i respectuós.
I en este moment, que fins i tot el Defensor del Poble ha obert una investigació sobre l'impacte d'este aeroport i els possibles perjuís per a la ciutadania d'una infraestructura inútil, però que sí que ha causat danys irreversibles, no crec que la reivindicació d'eixe model turístic que passa per destruir precisament allò que més valor té, des del punt de vista turístic, des d'un turisme responsable i no depredador, siga reivindicar això, no?

Jo, de totes maneres, confie que.
.
.
Òbviament, si no els acceptem l'esmena és pel que li he dit, no perquè no estiga d'acord que s'ha de cessar la direcció d'Aerocas -que ahir mateixa ho votàrem en el ple, a proposta de la senyora Albiol- ni perquè no hàgem proposat nosaltres ací també en diverses ocasions.
Però esta era una proposició no de llei que deia unes determinades coses.
Si vostés hagueren tingut un esperit més constructiu i hagueren afegit la seua proposta com a possibilitat de viabilitat com a aeroport privatitzat, doncs, jo li l'haguera acceptat, ja li ho he dit.

Vostés volen substituir un text i substituir el que esta proposició no de llei defensa, que és un model econòmic alternatiu que no compartim amb el PP, i sembla ser que amb vostés tampoc.
Nosaltres no estem pel model econòmic depredador, ni estem pel model econòmic d'urbanisme irracional, ni de les grans infraestructures inútils, ni dels esdeveniments i els saraus, que ens han afonat on estem; i que, a més, qui vullga fer electoralisme amb este tipus de propostes, que se sap que no van a ningun lloc, doncs, tampoc ens va a tindre al costat.

En qualsevol cas, jo sí que confie que vostés voten a favor de la proposta, malgrat que no acceptem l'esmena, de la mateixa manera que van fer el 28 de juny de 2012.
El 28 de juny de 2012 vostés votaren a favor d'esta proposta tal qual està, paraula per paraula, lletra per lletra.
Espere que mantinguen eixa posició, perquè si no, no sé si estaran en l'estela del PP, però, sense dubte, estaran en l'estela de la confusió.

Moltes gràcies.

El senyor president:

(Inoïble) .
.
.
de la proposición no de ley, tiene la palabra, por el Grupo Compromís, la señora Albiol.

La senyora Albiol Guzmán:

La señora Albiol, por el Grupo de Esquerra Unida.

Gràcies.

El senyor president:

Perdón.
Perdón, por el Grupo de Esquerra Unida.

La senyora Albiol Guzmán:

Bé.
L'aeroport de Castelló, un projecte ruïnós on els hi haja.
Un projecte que entrava dins dels plans del Partit Popular de convertir les comarques de Castelló en una gran muntanya russa o en un gran parc temàtic, amb eixos camps de golf, adossats, el Mundo Ilusión, els hotels de luxe, les pistes d'esquí, etcètera, tot això que anava a dur milions i milions de turistes a Castelló i que per això necessitàvem un aeroport, perquè supose que Manises s'anava a quedar menut en tant i tant i tant de turista que anava a vindre a Mundo Ilusión.

Això era com el conte de la lletera, no?
, cada vegada més i més i més i més, en la seua imaginació, fins que el cànter es va trencar.
El cànter es va trencar, però els 200 milions d'euros de tots i de totes, 200 milions d'euros de diners públics sí que se'ls van gastar en eixa infraestructura.
Una infraestructura que, com bé ja sabem tots i totes, porta dos anys inaugurada; dos anys inaugurada, en un gran acte electoral; un gran acte electoral pagat amb diners també de tots i de totes; i dos anys que l'aeroport està buit, dos anys que l'aeroport està sense funcionar.

Ara el Partit Popular, el Consell no sap què fer amb el capritxet de Carlos Fabra.
El senyor Buch l'altre dia es va armar un embolic, va parlar de venda directa, va parlar de traure'l a concurs públic, va parlar de privatització, fins i tot va arribar a parlar de gestió directa per part de la conselleria.
Això és la demostració que no saben per on tirar, que no saben què fer i que no saben quin va a ser el futur d'aquesta infraestructura.

Pareix ser que Carlos Fabra ha optat per voler regalar-lo o vendre'l a preu de saldo a alguna empresa privada.
Però sembla que ni aixina, sembla que ni rebaixant el preu, sembla que ni oferint-lo per 80 milions quan ens n'ha costat 200.
.
.
No n'hi ha manera que ningú se'l vullga quedar.

El fons hispanolibi.
.
.
Res se sap d'aquell fons hispanolibi que volia comprar.
L'aval sembla que no s'ha presentat en el temps que va marcar el Consell, que tampoc és el mateix temps que va marcar Carlos Fabra -cosa a què ja ens té acostumats, no?

Dos ofertes més diu el senyor Buch que n'hi han damunt de la taula.
Però la veritat és que no sabem si són dos ofertes reals o dos ofertes fantasma.
I no ho sabem perquè el senyor Buch no dóna ninguna explicació, ve ací i diu que: «Uf!
, és que això seria posar en perill les negociacions.
» La transparència, el donar informació.
.
.
, això és posar en perill les negociacions.
A la millor, simplement és que açò de les dos ofertes deu ser com allò del fons hispanolibi.

Per tant, quin és el futur d'aquesta infraestructura?
El Consell no té ni idea.
Ens hem gastat 200 milions d'euros, però la infraestructura no té ninguna rendibilitat, ni social ni econòmica, per a les comarques de Castelló.
I està resultant una ruïna perquè, evidentment, cada dia que passa mos gastem diners públics en el seu manteniment, en la seguretat, en continuar pagant el sou del director general i no sé quantes despeses més, no?

És a dir, tenim realment un gran problemon.
Què fem amb eixa infraestructura?
I la pregunta té una difícil resposta en realitat.
L'obra ja està feta, però ningú la vol comprar; no la podem posar a funcionar amb diners públics, perquè seria una autèntica ruïna per a les arques públiques.
.
.
I la pregunta es queda damunt la taula.

L'aeroport formava part d'eixe model de malbaratament, de megalomania, eixe model irracional, eixe model depredador del Partit Popular.
I sols amb eixe model té sentit l'aeroport de Castelló.

Per tant, nosaltres pensem que l'aeroport de Castelló serà aeroport si pot ser-ho, si és viable que siga aeroport.
Però, si no és viable que siga aeroport, no podem encabotar-nos en un projecte ruïnós; no poden encabotar-se en que, com l'obra ja està feta, ha de ser un aeroport.
Doncs no, senyories, l'aeroport serà aeroport si és viable; i, si no és viable, caldrà pensar i caldrà decidir què fer amb eixa infraestructura.

Jo estic convençuda que el futur de Castelló no depén de si n'hi ha aeroport o no n'hi ha aeroport a Castelló.
Això és el que porten quinze anys diguent des del Partit Popular: «El futur de la nostra província depén de l'aeroport de Castelló.
» Bé, afortunadament no és aixina i el futur depén d'altres moltes coses; depén de tindre ocupació estable i de qualitat, depén de tindre serveis públics de qualitat en ensenyament, en sanitat, en benestar social.
.
.
De tot això depén el futur de les comarques de Castelló i no d'un aeroport ruïnós.

Per tant, nosaltres anem a recolzar aquesta proposició no de llei, perquè cal donar resposta a la pregunta de què fem amb aquesta infraestructura.
Què fem?
Ens hem gastat 200 milions d'euros i això no servix absolutament per a res en estos moments.
Continuem gastant-nos diners cada dia.
Cal parar eixa sagnia i cal decidir què fem amb l'aeroport.

I com evidentment el Consell està en una situació d'incapacitat absoluta per a decidir què fa amb l'aeroport.
.
.
, i si ho està el Consell, bé, evidentment en molt pitjor situació es troba Aerocas, presidida pel senyor Carlos Fabra.
Per tant, ens sembla bé la proposta de crear una comissió, un grup de treball -diguem-li com vullgam- que aglutine els agents socials, organitzacions representatives, moviments socials.
.
.
, és a dir, sindicats, organitzacions polítiques, universitats, ajuntaments implicats, associacions ciutadanes, etcètera; crear eixe grup de treball, eixa comissió perquè donen llum, perquè facen propostes per a poder decidir quin ha de ser el futur d'aquesta infraestructura.

Gràcies.

El senyor president:

Gracias, señora Albiol, de Esquerra Unida.

Por el Grupo Popular, tiene la palabra el señor don Rubén Ibáñez.

El senyor Ibáñez Bordonau:

Muchas gracias, presidente.

Bien, la verdad es que no imaginaba que, en el día en que se conmemoraba la sesenta iniciativa sobre el aeropuerto de Castellón, iban a aparecer algunas…, no diré rencillas, pero sí molestas críticas entre los propios miembros de la oposición.
Yo creo que si ustedes cuando son oposición no se ponen de acuerdo en las críticas, no quiero pensar lo que puede pasar cuando sean gobierno, si es que alguna vez lo pueden llegar a soñar, ¿no?
Pero lo cierto es que, bueno, acusar a un grupo de no apoyar una iniciativa porque otra vez sí que la han apoyado, pero en este momento ahora no la apoyan; y el otro porque no acepta una enmienda que, sin embargo, ayer mismo esta parte de la enmienda sí que fue aceptada… Bueno, yo creo que deja un poco en entredicho la incoherencia de lo que ustedes escenifican diariamente, ¿no?

Yo antes, señora Oltra, le pido disculpas si se ha sentido, sinceramente, interrumpida por mí.
Estaba hablando con mis compañeros, es normal que, a lo mejor, con el tono de voz haya podido interrumpir.
Le pido disculpas.
Pero, ciertamente, es que me ha dejado, cuanto menos, asombrado; y le explicaré y me explicaré.

Claro, al decir usted que Murcia no tiene aeropuerto… (Remors) No, no, no es un aeródromo, es un aeropuerto, San Javier.
Es de los nueve aeropuertos rentables de España, de los nueve; sólo hay nueve rentables, uno es San Javier, uno es San Javier.
Sólo el aeródromo ése al que se refiere, sólo el mes pasado tuvo 300 aterrizajes y despegues, ¡sólo!
Y tiene rutas a 17 destinos.
Yo… Si no me cree, tome nota: 196453847, es el teléfono de atención al cliente, puede usted llamar y comprobarlo.
Se lo digo porque, ¡hombre!
, es normal que le interrumpa.
Porque tener un desconocimiento tan grande como el que usted ha manifestado aquí, pues, ¡hombre!
, cuanto menos entenderá que pueda crear cierta perplejidad a quien la está oyendo.

Pero, claro, es que todo esto viene ya sobre mojado, ¿no?
Porque es que usted misma, cuando le ha respondido a la portavoz del Partido Socialista, ha dicho una gran verdad.
Es que esta misma proposición no de ley ustedes la presentaron y se debatió ya en esta comisión -Diario de Sesiones 28 de junio de 2012-, exactamente la misma, exactamente la misma.
Es decir, volvemos al día de la marmota.
Es decir, volvemos atrás.
Es decir, presentamos algo que ya hemos presentado y hemos debatido, sencillamente porque lo queremos volver a presentar.

Es cierto, usted esto lo ha presentado seguramente para poner a prueba al PSOE y, mire, le ha salido bien; es decir, el PSOE ese día le votó que sí y hoy le ha dicho que no le va a apoyar -a lo mejor, ahora cambian el voto después de oírme, pero bueno-.
Pero, mire, para probarse entre ustedes se prueban en los pasillos, no se prueben aquí dentro de la cámara porque, ciertamente, no tiene sentido que estemos reiterando iniciativas, exactamente las mismas, presentadas por los mismos grupos, sencillamente para probar al resto de la cámara.
Pues, mire, es que no hace falta que nos pruebe, es que no vamos a estar de acuerdo como no lo estábamos entonces, sencillamente por un tema de coherencia.

Mire, ustedes, con este tema del aeropuerto, yo creo que ya llegan al símil de la caducidad de un yogurt.
Es decir, esto tiene una caducidad.
Es decir, ustedes están estirando hasta el punto de repetir, porque ya faltos de ideas repiten las mismas iniciativas, pero simplemente están estirando este tema… Porque, claro, la gran tragedia es el día que despegue o aterrice un avión en el aeropuerto de Castellón; ese día es la gran tragedia de la oposición y, en particular, del Grupo Compromís en este caso.
Ése es el gran problema que tienen.
Y, claro, a medida que se va acercando la fecha, pues, lógicamente, a ustedes les corre la prisa y, como no tienen nada preparado, cogen lo que ya tenían y lo vuelven a presentar.

Por lo tanto, imaginación no es que tengan mucha ya.
Imaginación tienen poca.
Y usted habla que lo que pretenden es buscar soluciones con vías de alternativa a la utilización del aeropuerto.
El aeropuerto tiene una finalidad, que es el uso comercial para la aviación, y el resto de posibles finalidades se lo ha dicho perfectamente, y por no repetirme, porque es que al final resulta cansino, y se lo ha dicho perfectamente la portavoz del Grupo Socialista.
Es decir, es que están regladas, están absolutamente regladas, tanto las de uso comercial como las de uso deportivo, por el Real decreto 2.
858/1981, de 27 de noviembre, creo que es.

Es que no hay nada que inventar.
Claro, no hay absolutamente nada que inventar.
Todo lo inventable está inventado.

Por lo tanto, ¿qué le mueve a usted o qué le mueve a su grupo a presentar una proposición exactamente igual, exactamente igual a la debatida el 28 de junio de 2012 en esta cámara y en esta comisión?
¿Qué le mueve?
Nada.
Estirar el tema del aeropuerto de Castellón.

Sesenta aniversario de una iniciativa del aeropuerto de Castellón.
Cumplimos hoy.
Pero pueden tener más imaginación.
Si al final de todo esto hay un nexo y una única finalidad.
Ustedes no quieren el aeropuerto de Castellón, no lo quieren, no lo quieren ni ver.
Ahora, eso sí, políticamente le intentan sacar la máxima rentabilidad.
Pero, mire, para esto no nos llame y no nos convoque a todos, no tiene sentido.

Nosotros ya hemos dicho por activa y por pasiva que estamos a favor del aeropuerto de Castellón, creemos que es una infraestructura necesaria, creemos que por fin la provincia de Castellón sale de un aislamiento en este caso de comunicaciones aéreas.
Y, por lo tanto, vamos a respaldar el aeropuerto de Castellón y lo que significa como crecimiento y progreso para la provincia.
Lo demás, y en las historias que ustedes se quieran meter, las hacen entre ustedes, pero no nos convoquen a este tipo de cuestiones.
Porque, realmente, repetir una iniciativa para debatir otra vez lo mismo, yo, como en los juzgados, le podría decir que por economía procesal allí, pero aquí por economía parlamentaria, me remito al Diario de Sesiones de 28 de junio de 2012 y simplemente reitero lo mismo que pone ahí.

Muchas gracias.

El senyor president:

Para réplica, tiene la palabra la señora Oltra.

La senyora Oltra Jarque:

Sí, gràcies, senyor president.

Mire, a mi el que realment me preocupa és el menyspreu que tenen vostés per esta institució, eh!
, i el desconeixement que tenen vostés de la democràcia.
Això és el que realment me preocupa.

Quina és la motivació per a presentar esta proposta?
Pues, oiga, senyor Ibáñez, que s'aprove!
Eixa és tota motivació d'un parlamentari, d'un grup parlamentari quan fa una proposta: que s'aprove.

Per què la torne a presentar?
Perquè no es va aprovar.
Mire que senzill!
I això és parlamentarisme, senyor Ibáñez.
Per què la presente?
Perquè crec que és necessària, perquè crec que és necessària.

I vosté, i jo i tots estem ací per quan se'ns cride a reunir-nos.
I no se preocupe que economia parlamentària ja fa la majoria del Partit Popular restringint el nombre de reunions al màxim, fent que decaiguen els temes i fent que ací se puga debatre com menys millor.
Val?

I jo he presentat açò, i quina diferència hi ha?
Que ha passat un any, senyor Ibáñez, que ha passat un any i que l'aeroport seguix sent peatonal.
Li pareix poca raó?
Li pareix poca raó perquè vostés reflexionen sobre el desastre que ha suposat eixa infraestructura, econòmic, que un any més hem estat pagant els salaris dels d'Aerocas, hem estat pagant la llum, hem estat pagant la vigilància d'allò, i allò mos costa diners i no servix per a res.
A vosté això no li sembla dramàtic?

Li sembla dramàtic que jo vinga ací a fer una proposta, que vaig fer fa un any, efectivament, i la faré tantes voltes com faça falta, fins que a vostés els entre el seny o fins que vostés no siguen majoria en esta cambra.

I tota la resta, bufes de pato.
Què ve ací a contar-me?
Igual que, anem a vore, vostés parle amb tècnics d'aeronàutica, parle amb especialistes, la major de part de turisme que aplega a Múrcia aplega a través de l'Altet, no de l'aeròdrom de San Javier, que és un aeròdrom.
Documéntese.
Per a vindre ací, u se documenta.
Aleshores, la major part de vols que nodrixen de turistes la Regió de Múrcia vénen a través de l'Altet, que és l'aeroport comercial gran que pot donar abast això.

I a Castelló qui està nodrint-lo fins ara és Manises, l'aeroport de Manises, dels qui vénen òbviament via aèria.
Perquè hi ha un altre turisme, que no se meneja necessàriament en avió, i que vostés eixe es veu que no volen promocionar-lo, eixe el tenen abandonat.
N'hi ha un turisme més sostenible, que eixe tampoc el volen.
Hi hauria possibilitats de connectar molt millor per ferrocarril, però això tampoc volen.
«No volen» de voluntat, no de volar.
De voluntat i no de volar.

Aleshores, si nosaltres tinguérem una xarxa ferroviària que fóra d'acord amb els temps que corren i al país de primer món que devem ser, no necessitaríem tindre un aeroport en cada capital de província, que això va ser el testament de les polítiques del desenvolupament este irracional de què estem parlant.

És que no cal un aeroport en Castelló.
I això és perquè ho diu Compromís?
No!
No cal perquè n'han construït un i porta dos anys tancat.
Major evidència que eixa, senyor Ibáñez!
És perquè ho diu Compromís?
No és perquè ho diu Compromís!
Efectivament!
Nosaltres ací som minoria.
Però per què no cal eixe aeroport?
Què demostra que eixe aeroport no cal?
Que està construït des de fa dos anys, inaugurat des de fa dos anys, i està tancat.

Que no tenien vostés un pla de viabilitat econòmica!
Que la consultora, que li van pagar els diners, va dir que això no era viable si no passava de 600.
000 passatgers!
Esta és la realitat!
La volen vore o no la volen vore?
Si no la volen vore, doncs no la vegen.
Doncs jo seguiré presentant la meua proposta, perquè crec que és el correcte, perquè crec que és el correcte.
Perquè el que vull és que eixos diners que s'han gastat ahí tinguen una utilitat per al poble valencià i que tinguen una utilitat per als castellonencs.
Val?

Que al final la utilitat és vendre-ho, i que siga l'aeroport i que se facen càrrec el libis o qui siga, i se ven, i allò és un aeroport, i aquells li donen una utilitat aixina?
Estupend.
Doncs serà el que diu la senyora Salvador, serà un aeroport.
L'aeroport, per a ser aeroport, òbviament, és que el que havia d'haver sigut.

Però que això no pot ser i un aeroport sostingut amb diners públics és inviable ahí, perquè cada passatger mos costarà un dineral, i no podem permetre-mos eixe luxe a més, ni econòmicament ni ambientalment.
Bé, doncs busquem-li altres usos.
Si l'únic que s'està plantejant en esta proposició no de llei és, escolten, assentem-nos a pensar i a parlar.
I això és gratis, senyories.
I els ho dic a tots els grups en esta comissió.
Si l'únic que estem proposant és assentar-se a pensar i a parlar.
I partir d'ahí ja se prendran les decisions, que no les va a prendre esta comissió.
S'hauran de prendre en l'àmbit polític.
Però pensar i parlar, i sobretot pensar abans de parlar.
.
.

Mire, si s'haguera pensat més i s'haguera parlat menys i fer menys infraestructures inútils, ara ens aniria millor i tindríem més diners.
Pensar i parlar, això és el que estem proposant.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Tiene la palabra don Rubén Ibáñez.

El senyor Ibáñez Bordonau:

Gracias, presidente.

Bien, señora Oltra, me ha hablado de desprecio a esta institución y desprecio a la democracia.
¿A nosotros?
¿Desprecio a esta institución?
Usted que puertas afuera demoniza a esta institución, pone en tela de juicio lo que significa esta institución, el nombre de esta institución; sin embargo son diputados de final de mes, porque sí que quieren la institución.
¿Eso es desprecio a esta institución?
¿Eso es lo que ustedes hacen?
Es decir, ¿esto es realmente lo que ustedes creen?
A la institución no se le puede querer solo a final de mes, se la puede querer todos los días, dentro y fuera.
Eso es si hay o no hay desprecio a esta institución.

Pero, vamos, desprecio a la democracia que usted ha dicho ya, ya es lo máximo.
Porque, claro, fíjese, usted ha dicho que despreciamos la democracia, porque ustedes presentan esto tantas veces como quieran.
A mí me parece fenomenal.
Lo que le he dicho es que denotan una falta de idea manifiesta.
Quien reiteradamente presenta la misma proposición es porque no tiene más ideas.
Yo creo que eso es, si me lo permite, de sentido común.
Si yo tengo más ideas, presentaré otras cosas, pero no siempre lo mismo.

¿Y desprecio yo a la democracia porque le digo esto?
¿O desprecia usted a la democracia cuando dicen «es que si no me la aprueban, yo se la vuelvo a presentar hasta que les entre la razón»?
Es lo que ha dicho.
La democracia es, si yo le digo a usted que sí, eso es que soy democrático, si le digo que no, ¿no soy democrático?
Yo creo que usted tiene un concepto de la democracia muy particular y, si me lo permite, ciertamente peligroso, ciertamente peligroso.

Mire, no hace tampoco un año que se debatió esto; hace nueve meses, para ser exactos.
¿Vale?
Ni tan siquiera eso, ni tan siquiera nueve todavía.
Por lo tanto, ajústese un poco más a la verdad.

Usted habla de modelo fracasado el tema del aeropuerto de Castellón porque no está puesto en marcha.
Poner en marcha un aeropuerto no es algo sencillo, sobre todo si tienes un gobierno socialista en el poder y las certificaciones van más lentas de lo normal.
Pero, bueno, en cualquier caso, en cualquier caso… Sí, es lo que pasó en la legislatura pasada.
(Veus) Pero a usted eso no le debe interesar mucho.

Pero, claro, para usted es un modelo fracasado porque el aeropuerto no está en marcha.
Y yo le pregunto: ¿el AVE a Castellón es un modelo fracasado?
No lo sé.
(Veus) Porque, claro, resulta que todavía no está el AVE a Castellón, ¿vale?
, es una infraestructura…, bueno, ustedes no sé si la comparten, pero, bueno, que imagino que es bastante compartida, pero yo oí que venía en el 2005, en el 2007, en el 2010, en el 2011, y no ha llegado.
Y yo no la considero un modelo fracasado.
¿Que me gustaría que estuviera?
Pues sí, como el aeropuerto de Castellón me gustaría que estuviera antes.
Que es precisamente lo que está haciendo el Consell, intentar acelerar al máximo, ahora que hay cierta sintonía con el gobierno, para que se ponga en marcha y se aprueben todas las certificaciones.

Pero, mire, además usted del tema de aeropuerto también tiene una visión cuanto menos particular.
Es decir, para usted el aeropuerto es un modelo que sirve cuando no tiene pérdidas.
De 48 aeropuertos que hay en España, sólo 9, sólo 9 tienen beneficios.
¿A usted le parece un aeropuerto Barajas?
Porque, claro, si San Javier, que es de los que tiene beneficio, no le parece un aeropuerto, me dirá usted si Barajas o El Prat le parecen un aeropuerto, que son los dos aeropuertos con más pérdidas de toda España.
¿Le pregunto?
Porque a lo mejor le parece una plataforma de despegue aquello y no es un aeropuerto tampoco.

Mire, yo creo, sinceramente, señora Oltra, que las segundas partes nunca fueron buenas, que usted ha intentado, como le he dicho antes, estirar el chicle este del aeropuerto con una propuesta que ya presentaron en su día, que fue debatida exactamente la misma en esta cámara.
Que yo no sé si sabré mucho de aeropuertos o poco, sinceramente no sé demasiado, pero me he ilustrado.
Es decir, yo no diré las barbaridades, aeroportuariamente hablando, que usted ha señalado anteriormente.
Pero si le parece que San Javier no es un aeropuerto, repito, sólo el mes pasado tuvo 300 aterrizajes y despegues, San Javier, solo el mes pasado, con 17 destinos.
Hombre, yo creo que usted no conoce excesivamente este tema.
Quizá para segundas partes hubiese sido bueno que hubiera vuelto Fran Ferri que lo hizo bastante mejor el mes pasado.

Muchas gracias.

El senyor president:

Pasamos a votación la proposición no de ley.
¿Votos a favor?
¿Votos en contra?
¿Abstenciones?
Queda rechazada por 2 votos a favor, 4 abstenciones y 8 votos en contra.

El punto de elección de secretario queda para la continuación de la comisión, el próximo día 9.

Y, si no tienen inconveniente, me gustaría que constara en acta la condolencia por el fallecimiento de la madre del señor Toledo.

Se suspende la sesión, que continuará el próximo día 9, a las 10:30 horas de la mañana.

(Se suspén la reunió a les 13 hores i 16 minuts)