Educaci%C3%B3%2020250210HTML.html





Comissió d'Educació i Cultura realitzada el dia 10 de febrer de 2025.
Comença la reunió a les 10 hores i 10 minuts.
Presideix la diputada senyora Candela Anglés Querol.
Reunió número 11.

La senyora presidenta:

Bon dia a tots.

Bé, ara que ja estem tots, comencem la comissió d'Educació i Cultura.

En primer lloc, la secretària passarà llista a vore si hi ha quòrum.

La senyora secretària:

Bon dia.

(La senyora secretària passa llista per tal de comprovar si hi ha quòrum)

Estamos todos.

La senyora presidenta:

Perfecte, n'hi ha quòrum.

Passarem al primer punt de l'ordre del dia, que és la lectura i aprovació, si escau, de l'acta de la reunió anterior.
I, si ningú té res a dir, l'aprovarem per assentiment.
S'aprova l'acta de la reunió anterior.

Proposició no de llei sobre la prevenció de la violència sexual entre menors, presentada pel Grup Parlamentari Socialista (RE núm.
27.
868, BOCV núm.
97)

La senyora presidenta:

Passem al següent punt de l'ordre del dia, que es la presa en consideració de la Proposició no de llei sobre la prevenció de la violència sexual entre menors, presentada pel Grup Parlamentari Socialista, registre d'entrada número 27.
868, BOCV número 97.

I aquí serà el vicepresident qui la modere, que vaig jo a intervindre.

(Ocupa la presidència el vicepresident de la comissió, senyor Jesús Albiol Talaya)

El senyor vicepresident:

Muy bien.

Pues, vamos al segundo punto, la toma en consideración de la Proposición no de ley sobre la prevención de la violencia sexual entre menores, presentada por el Grupo Parlamentario Socialista.

Tiene la palabra el señor… ¿Llorens, perdón, es?
(Veus) Lorenz, perdón.

Seis minutos.

Cuando quiera.

El senyor Lorenz Andrés:

Gràcies.

Bon dia a tots i totes.

La violència sexual entre menors és una realitat dolorosa que no podem deixar de banda, hem d'enfrontar-la en valentia i determinació.
La violència sexual és un delicte greu que deixa cicatrius profundes en les víctimes.

Per tant, considerem fonamental la prevenció, això implica establir un marc que permeta educar els nostres xiquets i xiquetes per a erradicar la violència sexual entre menors.
Per aconseguir-ho hem de treballar de forma comuna, i volem proposar com a pilars fonamentals:

En primer lloc, educació integral.
Implementar programes d'educació sexual que ensenyen els xiquets i xiquetes sobre consentiment, límits personals i relacions saludables.
És crucial que aprenguen a identificar situacions de risc i a dir «no» sense sentir vergonya.

En segon lloc, formació docent.
Capacitar els docents per a detectar senyals d'abús i per a intervindre de manera adequada.
Els professors i professores han de ser aliats en la protecció dels nostres estudiants.

En tercer lloc, canals de denúncia segurs.
Establir mecanismes confidencials i accessibles perquè els estudiants puguen denunciar qualsevol incident de violència sexual.
Les víctimes necessiten saber que seran escoltades i secundades.

En quart lloc, col·laboració amb les famílies.
Involucrar els progenitors en la prevenció i brindar-los informació i eines per a parlar amb els seus fills i filles sobre aquests temes delicats.
La comunicació oberta és clau.

I en cinqué lloc, cultura del respecte.
Fomentar un ambient escolar on el respecte siga la norma, no tolerar comentaris sexistes o conductes inapropiades.
Tots els membres de la comunitat educativa han de ser agents del canvi.
Comentaris masclistes, homòfobs, o racistes, són la porta que pot fomentar una societat intolerant.

Perquè la prevenció és responsabilitat de tots, la violència sexual és un problema que no podem ignorar.
Hem d'aconseguir que tota la comunitat educativa s'ha d'implicar, no podem permetre que el silenci siga còmplice.

Davant tot això, i com han pogut llegir en la PNL que avui presentem, la nostra proposta inclou:

En primer lloc, hi ha d'haver un pla d'actuació comú en tots els centres educatius que puga fer front a aquest problema.
Per això demanem una actuació comú des de les dues conselleries, de justícia i d'educació.
Actualment, existeixen intervencions que s'organitzen des dels ajuntaments, però no hi ha un pla d'actuacions comunes; també, existeixen col·laboracions puntuals amb les forces de seguretat, però necessitem un pla d'actuació global.

En segon lloc, potenciar la formació dels progenitors en els perills de la utilització de les noves tecnologies.
És molt necessari que la conselleria ha de fer un pla molt més ambiciós per a les associacions de famílies, per dotar-los de més recursos per a la formació.

En tercer lloc, evidentment és igualment important que el professorat tinga molta més formació sobre aquestos temes, donada l'evolució de les noves tecnologies.
És important que els nostres docents siguen un referent per poder ajudar els nostres xiquets i xiquetes davant aquestos greus problemes de la societat actual.
Això implica una formació molt més ampla des dels centres de formació del professorat d'àmbit territorial.

En quart lloc, el valor de la igualtat entre homes i dones ha de ser un dels nuclis bàsics de l'educació dels centres educatius del segle xxi.
No podem deixar de banda que encara no hem superat moltes barreres.
És fonamental incentivar i promoure accions que ens duguen a una igualtat real.
Per això, l'existència dels coordinadors de convivència i igualtat en els centres educatius va ser una gran aposta i és l'eina que es pot utilitzar per potenciar eixa igualtat.

La coeducació ha de guiar el treball de tots els ensenyants, eixa és la via que ens portarà cap a la igualtat efectiva.
Hem de recordar que va ser el pitjor conseller de la història, el senyor Rovira, el qual va confondre coeducació amb codocència.
Eixa és la mostra de la importància que té per al govern del Partit Popular, del senyor Mazón, la coeducació.
Però estem segurs que poden rectificar i apostar per la igualtat.

En cinqué lloc, elaborar un pla de seguiment de compliment, després de l'aprovació, és la garantia que s'aconseguiran els objectius fixats.

Per tots aquests motius, demanem a les diferents formacions polítiques de la comissió que voten a favor per posar en marxa l'elaboració d'un pla de prevenció contra la violència sexual entre menors.
L'aprovació d'aquest pla és una aposta clara i ferma per previndre els nostres xiquets i xiquetes dels riscos de les noves tecnologies, unes noves tecnologies que han de ser una eina per una educació del segle xxi, però no la via per fer una societat més intolerant, desigual, i amb perill de normalitzar comportaments de violència sexual.

Per tots aquests motius estem convençuts que la resta de formacions polítiques d'aquesta comissió votarà a favor de la proposta que avui portem, una proposta del PSPV per millorar la societat valenciana des del món educatiu.

Moltes gràcies.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias, señor Lorenz.

Ahora es el turno del Grupo Parlamentario Vox.

La señora Llopis tiene tres minutos, para fijar posición.

La senyora Llopis Noheda:

Gracias.

Buenos días, señorías.

Por supuesto que son preocupantes los datos del acceso a la pornografía, la violencia sexual, y desde Vox ya llevamos denunciándolo muchísimo tiempo.
Además, es preocupante el crecimiento continuo y cada vez a edades más tempranas, ya les digo que muy preocupante.

Desde Vox también trajimos a esta comisión una PNL para solicitar la restricción de uso de móviles en los centros educativos, y ya la conselleria de educación lo ha puesto en marcha.
Esta medida ayuda a no desviar la atención en clase, pero, por supuesto, no es efectiva en cuanto a la limitación para acceder a portales de pornografía, porque cada vez los niños lo tienen más fácil.

Señores del PSOE, es muy sencilla la solución: pídanle ustedes a ese gobierno que tienen, del todopoderoso Sánchez, que cumpla lo prometido el 15 de enero de 2024, que anunció a bombo y platillo aprobar una ley de protección a menores para impedir el acceso a la pornografía y violencia sexual.
Supongo que eso se ha quedado en otro anuncio del gobierno y, bueno, tememos que a lo mejor hacen lo contrario, porque siempre hacen lo contrario.

No vengan a trasladar responsabilidades ni competencias, que yo creo que la herramienta la tiene el gobierno, y podemos, desde luego, las familias, los docentes, los colegios, la conselleria, podemos colaborar, pero esa no es la verdadera solución.

Y, bien, me llama la atención que traigan ustedes esta PNL, porque esta es un brindis al sol.
Sinceramente, han gobernado ocho años, nunca les preocupó este tema de la pornografía, la violencia, porque ¿sabe qué hicieron ustedes cuando estaban gobernando?
Hagan autocrítica.
Ustedes han sido promotores de la corrupción moral ideológica, e ideologización en las aulas, del intrusismo sexual en mentes inocentes de alumnos, con charlas en colegios sobre educación sexual que de educación no tenían nada, charlas cuyos contenidos ni se informaron a las familias, ni se autorizaban, ni se conocía la formación de las personas que lo impartían, y la mayoría eran entidades subvencionadas por la propia conselleria o asociaciones también LGTBI.
Más que educar en el ámbito sexual, se incitó a que los niños probaran y descubrieran sus cuerpos, se les confundiera con su identidad, cuando un niño estaba pensando en jugar con la pelota y no plantearse si le gustaban los niños, las niñas, o tocarse los genitales.

Recordarán en marzo del 2023, cuando un padre en el colegio de Alfàs del Pi denunció la situación sufrida en sus hijos, y les leo textualmente las palabras que se dijeron en clase: «Les explicaron a mis hijos que las niñas para darse placer a sí mismas lo que tienen que hacer es juntarse dos vaginas y frotarse; y, para los niños, hay que darse placer…, se masturban metiéndose un dedo en el culo y frotándose la próstata».
Eso lo decían en clase.
En otros colegios, a niños de tres años, les decían a los niños que se pusieran unas pelucas, si querían ser chicas, o que se dejaran el pelo largo.
Señores, ustedes del PSOE y Compromís, los que subvencionaban libros.
«Al obispo le dan por el culo»; Jesús no odia a los mariquitas, para los niños de educación infantil, con dibujos que no son propios de niños, y lo llevamos al pleno.

No es la primera vez que episodios relacionados con cuestiones relativas a la sexualidad se convierten en escándalos en el territorio valenciano, y se dio la circunstancia de que tenemos aquí al señor Ximo Puig haciendo campaña, ¿eh?
, donde te decía, pues, eso, «El sexo anal entre los heterosexuales, dejemos atrás el tabú», y lo recorrió por todos los sitios, y, encima, se excusó diciendo que, bueno, eso no era obligatorio.

Pues, miren, también han llevado, ¡cómo que no!
, sexualizar el consumo de drogas entre los jóvenes, como el chemsex, que también lo han llevado a través del Instituto Valenciano de la Juventud.

El senyor vicepresident:

Señora Llopis, tiene que ir acabando, por favor.

La senyora Llopis Noheda:

Señores del PSOE, con quien fuego juega se quema, y ustedes, hoy, con esta PNL, se han quemado.

Gracias.

El senyor vicepresident:

Cuando quiera.

El senyor Lorenz Andrés:

Gràcies, president.

Senyora Llopis, vosté creu que açò que proposem avui té component ideològic?

Aquesta PNL només pretén, com ja ha explicat abans, que crec que no m'ha escoltat, conscienciar tota la comunitat educativa dels perills d'internet i la violència sexual que pot generar; però, vostés, com estan al costat del Partit Popular, l'únic que volen fer és anar en la mateixa línia.
El que han aconseguit és, per exemple, que l'any passat s'eliminara el projecte que introduïa referents femenins en els continguts didàctics.
Això és pedagògic?
Això sí que és pedagògic, després del que m'ha dit vosté?

En aquesta PNL hi ha un punt on demanem incrementar la formació dels progenitors.
I vosté creu que podem confiar amb aquesta conselleria?
No.
I li dic per què no, perquè vostés estan dient «sí» a tot el que fa la conselleria , i resulta que la conselleria ha tret les ajudes per a les associacions de famílies a final d'any, i no es pot fer formació a les famílies.
I això vostés no ho posen en dubte.
Sap què passa?
Que quan governava el Botànic aquestes ajudes estaven abonades a partir de juny.

Senyora Llopis, sap què representa això per a les associacions de famílies?
ERTE, gent que no pot preparar aquesta formació, i no se pot planificar.

Senyora Llopis, vosté ací ha vingut a dir-nos una sèrie de barbaritats, com diu habitualment, però no se preocupa per la pedagogia dels nostres xiquets i xiquetes.
No he sentit cap denuncia ni reclamació, perquè vostés diuen el mateix que el Partit Popular.
Estan integrats i votaran a favor evidentment en els pressupostos, perquè és com si governaren junts.

No els agrada parlar d'igualtat?
Creuen que a les aules dels nostres centres escolars s'ha de parlar d'igualtat, d'homes i dones, xiquets i xiquetes sent el mateix?
No, vostés prefereixen preocupar-se del folklore i deixar de banda la igualtat.

Mire, vaig a contar un projecte que funciona molt bé a la ciutat de Castelló, es diu «Comunica jove».
És un programa que es va començar amb el govern de l'Acord de Fadrell, a Castelló, el govern del PSPV i Compromís que encapçalava Amparo Marco.
És un programa que dirigeix la Policia Local de Castelló i serveix per ajudar els nostres adolescents.
Sap a qui pot preguntar?
Jo li diré a qui?
Sap qui està governant en Castelló?
Sap qui porta seguretat ciutadana?
Vostés.
Pregunte-li al seu company si funciona o no funciona.
I això ho va fer l'Acord de Fadrell, ho vam fer nosaltres quan governàvem.
I això és preocupar-se per l'educació dels nostres adolescents, no les barbaritats que diu vosté.

Doncs això, el que proposem dins d'aquesta PNL és ajudar, posar un pla comú entre la Conselleria de Justícia i Educació.
Torne a repetir, senyora Llopis, el que no pot fer és dir el mateix que diu el Partit Popular.
Sap per quin motiu insistim nosaltres contínuament en la formació del professorat?
Perquè la formació del professorat a tots els nivells és molt inferior a la que hi havia abans —acabe ja, president.

Senyors de Vox, des del PSPV sabem que no creuen en la igualtat, però els demanem que reflexionen i voten a favor d'aquesta PNL que només pretén ajudar els nostres xiquets i xiquetes.

Gràcies.

El senyor vicepresident:

Muy bien.
Pues ahora es el turno de réplica de la señora Llopis, que dispone de tres minutos.

La senyora Llopis Noheda:

Gracias.

La verdad es que nos encantaría ser Junts, o sea, Puigdemont, porque entonces seríamos los presidentes del gobierno porque es quien manda actualmente, no el señor Sánchez.
Y cuando habla usted de la reducción de las subvenciones, etcétera, pues le puedo decir que se haga un repasito, de cuando estaban en el Botànic, de las reducciones a las subvenciones a las confederaciones que, claro, a los que eran afines a ustedes les iban subiendo y a los demás les iban bajando sobre mínimos, y poco podían hacer.
Entonces, miren a ver a quién le daban ustedes las subvenciones.

Mire, es lo que le digo, ustedes abrieron las puertas al campo metiendo como herramienta, y ya le digo, el tema de la sexualidad, pero no en la educación sexual como se venía haciendo en los colegios, y se les fue de las manos.

Dicen de potenciar la formación a los progenitores por parte de la conselleria.
Hombre, qué más, ahora tendremos que educar la conselleria a los padres y a los niños.
Les digo una cosa, yo creo que aquí en este tema sí que interesa educarlos, pero en otros temas no interesa educarlos.
Entonces, ahí tienen también ustedes unos límites, porque cuando les interesa acuden a ellos y cuando no les interesa no les dejan ni ir a votar, como la lengua base de sus hijos.
Además, se desconoce la labor y el esfuerzo que hacen las AMPA y ayuntamientos en materia formativa, que hacen drogas, mal uso de móviles, acosos, salud mental, también educación sexual, en lo que se ha llamado toda la vida «escuelas de padres», pero se ve que no saben lo que están haciendo.

Yo les aplaudo a esas asociaciones porque siguen trabajando y, a pesar de ello, cada día participan menos las familias, ni online, y quiero suponer que será por motivos laborales y no desinterés.

Pero, claro, yo le digo una cosa, que la complicidad tan nefasta de las políticas educativas que llevaron, bueno, pues se tenían que haber preocupado más de todo eso, porque en los ránquines educativos hemos pasado de ser un servicio público más como si fuéramos el transporte o limpieza, y ha quedado algo como secundario, es decir, que una mala utilización política y partidista, como han hecho de la educación y adoctrinando a los colegios, ha derribado uno de los pilares fundamentales de una sociedad como es la educación y el futuro de su sociedad.

Proponen dar más formación a docentes.
Por supuestísimo, claro, ¿les parece poco el peso con el que cargaron durante ocho años a los docentes a sus espaldas?
Que están rellenando más tiempo informes que incluso explicando matemáticas, historia o filosofía.
Hemos trasladado, si se dan cuenta, la tarea de educar en valores a los docentes y a los padres les hemos cargado las tareas académicas, hemos intercambiado los papeles.
Muchas veces nos hemos preguntado los padres ¿por qué llevo al niño al colegio?
¿para que me lo eduquen o para que le enseñen para un futuro?
Porque realmente para que le enseñen últimamente la verdad que en estos años se ha perdido el nivel y bastante, si no vayamos a ver los resultados PISA.

En cuanto al cuarto punto, hablan de promover la igualdad entre mujeres y hombres.
¿Qué igualdad?
Si ustedes le han dado la vuelta a la tortilla y ahora parece ser que los hombres son los discriminados.

Y si no hablamos de los no binarios.
Ahora quieren poner de moda en los colegios el ser mixto y no binario.
Y eso lo dejo para otra ocasión porque también es como para planteárselo.
Lo que hay que promoverse el respeto a los demás, el respeto al prójimo.
Y eso es lo que da una verdadera igualdad entre personas.

Y ya le digo, vayan y que saquen una ley estatal donde se prohíba el acceso a los portales de violencia sexual, a los portales donde los niños no tienen que entrar.
Ahí es donde hay que prohibirlo.

El senyor vicepresident:

Tiene que ir acabando, señora Llopis.

La senyora Llopis Noheda:

En el momento que se prohíba pues no habrá esos accesos.

Muchas gracias.

El senyor vicepresident:

Señor Fullana.

El senyor Fullana Martínez:

Sí, este grup està a favor de l'educació sexual reglada en les escoles perquè és un espai segur formatiu i molt més enllà que l'alumnat haja d'alguna manera d'estar a soles, consumint determinat tipus d'audiovisual.
La portaveu de Vox en quasi totes les intervencions que fa ens parla d'allò jo dels de los dedos y los culos, no sé, però en totes, jo no sé, en fi, a quina escola han anat els seus fills, però, en fi, té una verdadera obsessió en este tema.
És a dir, cada vegada que parla, parla dels dits en el cul, no sé, cada vegada al mes, no sé.
Crec que vosté està creant una alarma on no hi ha.

Votarem a favor perquè este és un problema que afecta el 70% de l'alumnat, ni més ni menys.
I, per tant, és un tema importantíssim.

A més, afecta cada vegada més a alumnat més jove, la majoria del qual fins i tot comença a consumir este tipus de suports audiovisuals abans dels 10 anys.
És a dir, i a més perquè este tipus de pornografia fomenta la violència sexual.
Per tant, al cap i a la fi el que demana el Partit Socialista és actuar des de les comunitats educatives i de forma intersectorial des de diferents conselleries, fer-ho a través de la formació i fer un seguiment.
Vull dir que és una proposta bastant raonable.

Davant d'esta proposta hi ha dos opcions.
Podem mirar cap a un altre costat.
Això no ix bé.
Esta setmana hem conegut com a la conselleria per mirar cap a un altre costat davant de les agressions a docents ha estat condemnada a pagar 10.
000 euros, perquè ha tardat més d'un any en publicar el protocol contra agressions.
És a dir, mirar cap a un altre costat no és una bona idea en tots els sentits.
O bé, o bé, apostar per, no sé, que vostés podrien haver fet alguna esmena, alguna qüestió, alguna proposta a la proposta del Partit Socialista, perquè no és desgavellada…

El senyor vicepresident:

Disculpe, señor Fullana.
La proposición no de ley la presenta el Partido Socialista.

El senyor Fullana Martínez:

Sí, exacte, li estic parlant.

El senyor vicepresident:

Diríjase a ellos.
No a Vox ni al Partido Popular.

El senyor Fullana Martínez:

Sí, ni tampoc l'ha presentat Pedro Sánchez.

El senyor vicepresident:

La presenta el Partido Socialista, diríjase al Partido Socialista.

El senyor Fullana Martínez:

Sí, però no he sentit que vosté…

El senyor vicepresident:

Puede continuar.
Gracias.

El senyor Fullana Martínez:

No, perdone, no li ha cridat vosté l'atenció a la seua portaveu quan ha parlat la meitat de la intervenció de Pedro Sánchez.
Jo estic defensant la proposició no de llei del Partit Socialista dels atacs que ha rebut, estic parlant de la proposició.
(Veus) Vull dir, no l'he escoltat a vosté… Vull dir, sí o no?
S'ha parlat de Pedro Sánchez bàsicament, del seu grup parlamentari.
(Veus) Sí, però com que m'ha interpel·lat, jo m'explique.
(Remors) En fi, és el president, però està sotmés a una normativa.

Bé, en qüestió, el que estava dient és que…

Puc continuar, senyor Zaplana?
(Veus) Por?
Gràcies.

El que estava dient que davant d'esta proposició no de llei es pot mirar cap a un altre costat, que no és una bona idea, o es pot contribuir votant a favor o fent alguna contribució a la proposició del Partit Socialista.
Nosaltres votarem a favor.
Gràcies.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias, señor Fullana.

¿El señor Lorenz quiere intervenir?

Pues entonces es el turno de la señora Anglés, que tiene tres minutos.
Cuando quiera.

La senyora Anglés Querol:

Gràcies, vicepresident.

Tots som conscients de la gravetat del problema que mos ocupa hui.
Ningú ací nega l'augment alarmant dels delictes contra la llibertat sexual entre menors ni la necessitat d'actuar de manera clara per erradicar esta xacra.
Només cal mirar els titulars per entendre la magnitud del problema.
Més de la meitat dels joves ha vist pornografia des del sis anys.
En el 22% de les denúncies per delictes contra la llibertat sexual la víctima era menor de 13 anys.
La Fiscalia alerta d'un preocupant augment del 48% en les agressions sexuals comeses per menors en 2023.
El 87% de les agressions sexuals en la infància a la Comunitat Valenciana tenen com a víctimes xiquetes o adolescents.

El problema és evident, és real, és urgent i requerix respostes eficaces, no discursos buits.
I, senyories, este govern ja està actuant amb determinació, amb mesures concretes i amb solucions reals.
Som la primera i única comunitat autònoma que ha regulat l'ús dels dispositius mòbils als centres educatius, una mesura pionera i avalada per la comunitat educativa, que està millorant la convivència a les aules i limitant l'accés dels menors a continguts inadequats.

Però no mos hem quedat ahí.
El Consell del president Mazón està treballant en un nou decret de convivència amb un esborrany definitiu, ja preparat, que substituirà el marc normatiu heretat pel Botànic, clarament insuficient per als reptes actuals del sistema educatiu.

Volem que les aules siguen espais segurs, de respecte i protecció efectiva per als menors.
A més, s'han impulsat mesures específiques per a la protecció de la infància, com ara la creació del Comissionat per a la lluita contra la violència sobre la dona, amb un pla específic de prevenció i formació per adolescents, un enfortiment del concert social de serveis d'infància i adolescència, amb 8,95 milions d'euros destinats a atenció especialitzada i programes d'atenció per a xiquets i adolescents víctimes de violència sexual.

I pel que fa a la problemàtica del fàcil accés a la pornografia, que està normalitzant comportaments perjudicials per als nostres joves, des del Consell s'estan posant en marxa accions específiques de prevenció en este sentit.
Els centres Dona estan reforçant la sensibilització per a incrementar la prevenció en els centres educatius, tant per alumnat com per a professorat i famílies.
S'ampliarà la realització de «xarles» a escoles, instituts i es posaran en marxa campanyes dirigides directament als adolescents.

I, senyories, com bé va dir la Fiscal superior en la seua intervenció en una comissió a estes Corts, al febrer de 2024, quan parlava d'abusos sexuals a menors, l'educació és l'única forma de prevenció real.
Necessiten mesures urgents que vagen més enllà de l'àmbit autonòmic, és un problema nacional que afecta el futur de la societat.
I això és precisament és el que està fent el Consell de Mazón, prendre mesures reals i urgents des de l'educació, la prevenció i la protecció dels menors.
Este Consell ja ha estat treballant, i ho continuarà fent, i els xiquets i adolescents de la Comunitat Valenciana necessiten fets, polítiques eficaces i no PNL buides.

Moltes gràcies.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias, señora Anglés.

Pues tiene tres minutos el señor Lorenz para la réplica.

El senyor Lorenz Andrés:

Gràcies.

Senyora Anglés, és que no tenen credibilitat alguna.
Que vosté vinga ací i me diga hi ha un decret de convivència o que faran xarrades.
És que no ho podem creure.
I li vaig a posar exemples.
La seua conselleria ha insistit una i altra vegada que han donat suport psicològic als centres educatius de la dana.
I ahir mateix una companya ho declarava, i deia mentires, perquè deia exactament que: mediante resolución del conseller de Sanitat del 25 de setembre de 2024, 56 puestos nuevos de salud mental.

En setembre se genera el que va passar a la dana per a donar suport psicològic als centres educatius?
Mentida.

Va dir el conseller que hi havia un superequip d'atenció psicològica per als centres educatius afectats per la dana.
Vosté mateix, perdó, vosté mateix no, la seua companya ho va defensar ací, i els centres no han vist cap superequip, no han vist cap suport psicològic.
Hem fet pregunta parlamentària, i sap quina ha segut la resposta?
Vostés mateixos han dit que no han reforçat amb nous orientadors els centres.
Sap que els han fet?
Com no volen invertir en educació pública, han derivat de sanitat a l'educació pública.
Exemple, han llevat un psicòleg de l'UPCCA de Vila-real per a integrar-lo en eixos superequips de conselleria.
Per tant, recursos zero.

Més dades, i vorem el que els preocupa la salut mental dels nostres xiquets i xiquetes.
Sap quan va ser la primera actuació que va tindre eixe superequip en els centres educatius de la dana?
17 de gener, 80 dies després.
Eixe és l'equip que treballa dia i nit?
I jo li pregunte: per què no han deixat que els educadors i les educadores socials anaren als centres educatius?
Els directors es va posar en contacte amb ells i la conselleria ho va bloquejar.
Vostés no tenen cap tipus de credibilitat i no pot vindre ací a donar-nos lliçons.

En la PNL proposem també millorar la formació del professorat, però, clar, com podem confiar en una conselleria que no té cap pla de formació del professorat?
Com podem confiar en una conselleria que ha decidit dilapidar els centres de formació més antics de la Comunitat Valenciana?
Una conselleria que ha decidit tancar el Cefire d'Elda, un tancament que ha tingut l'oposició de l'ajuntament de la localitat.
I, senyora Anglés, sap qui ha votat en contra del tancament que ha fet el senyor Rovira?
Els seus companys del Partit Popular.
Sí, els regidors de la localitat Partit Popular han votat en contra de la conselleria del senyor Rovira.

Vosté pensa que després de les dades que li estic donant pot vindre ací a donar-nos lliçons de formació o de qualsevol tipus d'iniciativa?
Que no presenten PNL vostés?
Que estan faltant a la veritat constantment!
Però és que vostés compren el mateix missatge que la ultradreta.
I ja ho vaig dir la setmana passada ací, a la comissió: només plantegem ací millorar tots els partits polítics de forma conjunta per fer una societat més justa; millorar des del món educatiu.

Aquesta PNL aposta per intentar formar a tota la comunitat educativa dels perills d'internet, però vostés ja han comprat el discurs de Vox contra la igualtat i tenim molt clar que volen adoctrinar.
Lamentem la seua actitud i els demanem que pensen bé el que volen fer i voten a favor d'aquesta PNL.
(So d'un timbre)

Moltes gràcies.

El senyor vicepresident:

Muy bien.
Muchas gracias.

Pues ahora, por un tiempo de tres minutos, tiene la réplica la señora Anglés.

La senyora Anglés Querol:

Gràcies, vicepresident.

Senyor Lorenz, me parle vosté de credibilitat?
Sap què va fer el Botànic quan va tindre l'oportunitat de lluitar contra esta xacra?
Res.
I no és que no va fer res, és que va encarregar informes, va encarregar estratègies que mai van vore la llum mentre sí que se pagaven.

Al gener del 2020, el govern del Botànic adjudica mitjançant un contracte menor de 15.
000 euros a una consultora, una estratègia valenciana contra la violència sexual.
I què va passar amb este document?
Res.
Perquè per les lluites internes de Compromís i Partit Socialista a les quals estàvem acostumats, es va quedar al calaix.
Compromís, veent que la seua estratègia no tirava avant, va impulsar una altra pel seu compte sense participació, sense consens i sense transparència generant polèmica fins en les reunions del primer Pacte valencià contra la violència de gènere i masclista.
Una estratègia que havia de ser per al 2021-2025, i què va passar?
Res.
Mai se va implementar.

I el Protocol d'actuació davant la violència de gènere als centres educatius?
Un altre document que per les lluites internes entre Partit Socialista i Compromís també es va quedar al calaix de la Conselleria d'Educació.

Aixina que, senyor Lorenz, abans de parlar de credibilitat mire lo que ha fet el Botànic durant vuit anys, perquè aquí no se tracta de vindre amb discursos buits i de presentar propostes sense contingut i sense haver-se estudiat abans lo que està fent el Consell en este aspecte.
Aquí s'està actuant, s'està legislant i s'estan prenent mesures concretes que sí que estan marcant la diferència.

Com ja he dit, este és el primer Consell i l'únic govern autonòmic d'Espanya que ha regulat l'ús dels telèfons mòbils a les aules, en una decisió valenta i necessària, i molt recolzada, per cert, per la comunitat educativa, que ja està millorant la convivència escolar i reduint l'exposició dels menors a continguts inadequats.

Parlava vosté també de l'atenció psicològica.
El Consell, el dia 30 va ficar tretze equips integrats per inspectors d'educació i orientadors per a este tema.
I no mos quedem ahí.
Sabem que l'exposició a la pornografia des d'edats cada vegada més primerenques està afectant el desenvolupament dels menors, distorsionat moltes vegades les relacions i generant conductes perilloses.
I és per això que ja s'està elaborant un pla específic per a la prevenció de l'ús de la pornografia entre adolescents, que abordarà diversos aspectes clau i està dirigit per als joves més vulnerables.

Senyories, els menors no necessiten estratègies oblidades ni protocols que mai s'apliquen.
Necessiten mesures reals, necessiten protecció i necessiten decisions valentes.
I això és el que està fent i continuarà fent el Consell de Mazón.

El senyor vicepresident:

Muy bien.

Pues terminado el debate, pasamos a la votación.
¿Votos a favor?
6.
¿En contra?
7.
Pues, nada, queda rechazada.

Muchas gracias.
(Pausa)

(Ocupa la presidència la presidenta de la comissió, senyora Candela Anglés Querol)

Proposició no de llei sobre el suport al sector faller després de la riuada del 29 d'octubre, presentada pel Grup Parlamentari Vox Cortes Valencianas (RE núm.
32.
450, BOCV núm.
109)

La senyora presidenta:

Passem al tercer punt de l'orde del dia, que és la presa en consideració de la Proposició no de llei sobre el suport al sector faller després de la riuada del 29 d'octubre, presentada pel Grup Parlamentari Vox Cortes Valencianes, registre d'entrada número 32.
450, BOCV número 109.
I com heu pogut vore este matí, esta PNL té una autoesmena del mateix grup.

I per a la seua defensa té un temps de sis minuts el senyor Albiol.
Quan vullga.

El senyor Albiol Talaya:

Muchas gracias, presidente.

Bien.
La riada vivida el pasado 29 de octubre afectó de manera indiscriminada a numerosos municipios de la provincia de Valencia; entre ellos, algunos quedaron especialmente dañados como Paiporta, Catarroja o Massanassa.
Además de las pérdidas humanas que suponen el peor de los resultados de esta catástrofe también se produjeron pérdidas irreparables a nivel material, empresarial e incluso automovilístico.

Uno de los sectores que se ha visto afectado a raíz de la riada ha sido el sector fallero y de indumentaria tradicional valenciana especialmente, desde las naves y edificios pertenecientes a artistas falleros, hasta tiendas y pequeños locales de indumentaria fallera que lo han perdido todo a causa del barro y el lodo.

Los trajes de fallera, corpiños, espolines, enaguas y, en definitiva, todo el material y maquinaria relacionado con la indumentaria ha quedado devastado y camuflado por una cantidad ingente de barro y lodo, especialmente cuando se solidifica y, por lo tanto, imposible de eliminar, sobre todo de los trajes.
Todo esto ha provocado que sean inservibles ya que las manchas y los restos no desaparecen.

También los comerciantes y empresarios relacionados con la orfebrería han sufrido daños irreparables en la fabricación artesanal de peinetas, aderezos y similares que se usan en la indumentaria valenciana, y se han visto gravemente afectados por el agua, lodo y humedad, que daña y oxida, en el peor de los casos, los materiales nobles empleados en las técnicas de fabricación como el oro, la plata de ley, el latón, entre otros.

Además del barro, las personas que ya se han visto afectadas por la riada argumentan que lo más dañino es el agua y la humedad, puesto que afecta directamente al tejido dejándolo acartonado, imposible de retornar a la normalidad.

Las pérdidas oscilan, según los propios dueños de este sector, en torno a doscientos mil euros por tienda, ya que entre telas y material la mayoría de los elementos han quedado inutilizables.

Por lo tanto, la destrucción de estos talleres supone una pérdida de patrimonio cultural de nuestra región y requiere un apoyo significativo de las administraciones públicas para que la indumentaria valenciana, que tiene una larga tradición en la historia, recupere su esplendor.

En el ámbito de los artistas falleros, la riada también ha hecho estragos y, según los datos, alrededor de veinticinco artistas falleros se han visto afectados por el barro y el agua, dejando sus proyectos totalmente inutilizables e incluso quebrados.
Artistas como Beitia o Fernando López, que comparten taller, han sufrido las consecuencias de esta catástrofe.
Las pérdidas oscilan también en torno a cien mil y doscientos mil euros, según el taller.

El sector fallero es fundamental para toda la provincia de Valencia y, en especial, para la ciudad de Valencia, pues sin el elemento sustantivo de la festividad apenas quedan razones por las que seguir con nuestras tradiciones.
Defenderlas, defender nuestras tradiciones y nuestra cultura es fundamental para la cohesión social y la unión.

Y es por ello por lo que vemos necesario que también se cuente con este sector cuando la reconstrucción de los municipios afectados se lleve a la práctica.

No se debe dejar atrás a nadie, como ha ocurrido en catástrofes como la de Lorca o la de La Palma.
Hay muchos negocios vulnerables y en una situación crítica necesitan la ayuda de la administración de manera urgente.

Desde Vox queremos estar al lado de nuestros ciudadanos y sus proyectos, pues un sector tan importante y especial como el fallero debe contar con un tratamiento especial acorde a sus necesidades y particularidades, que se preocupe por la reconstrucción de talleres, tiendas y, también, por supuesto, de ayudar al sector de la indumentaria fallera a recuperar materiales para que puedan llegar a las Fallas del año 2025 en las mejores circunstancias posibles, pues la vuelta de la cultura y la tradición ayudará a retomar la normalidad.

Como ya ha dicho la presidenta, hemos presentado una enmienda de modificación a la parte de acuerdos y quedaría de la siguiente manera:

Instar…, las Cortes instan al Consell a establecer ayudas para la reconstrucción de empresas y comercios del sector fallero, entre otros, talleres de indumentaria valenciana, talleres de artistas falleros, industria pirotecnia y sociedades musicales afectadas por la riada.

Establecer ayudas para la adquisición de equipamiento, materiales y maquinaria necesaria para evitar el cierre de negocios del sector fallero, que se ha visto afectado por la riada.

Impulsar y acelerar la ejecución del pago material de las ayudas al sector fallero para que puedan continuar con su actividad.

Fomentar la colaboración con las asociaciones y gremios más representativos del sector fallero, para impulsar su recuperación tras los daños sufridos por la riada.

Y, en el quinto, impulsar… —había una errata—, es impulsar las bonificaciones en el IRPF de las ayudas públicas que reciban los comerciantes, autónomos y empresarios del sector fallero afectado por la riada.

E instar desde las Cortes al Consell para que inste al gobierno de la nación a exigir celeridad y pago inmediato de las ayudas para la reconstrucción de todas las empresas y comercios del sector fallero afectado por la riada.
Y exigir el cien por cien del pago comprometido a todos los sectores y afectados por las riadas, dado que actualmente tan solo se ha efectuado un ridículo pago del 12% de las ayudas previstas.

Muchas gracias, presidente.

La senyora presidenta:

Muchas gracias, señor Albiol.

És el… (El lletrat de la comissió intervé amb el micròfon desconnectat)

El senyor Albiol Talaya:

Sí.
En la parte de acuerdo es el primer bloque donde las Cortes instan al Consell, el punto número 5, es impulsar «bonificaciones».

La senyora presidenta:

Gràcies.

És el torn de Compromís.
Quan vullga la senyora Ruiz, per un temps de tres minuts.

La senyora Ruiz Escrig:

Gràcies, presidenta.

Mire, senyor Albiol, lo primer que crida l'atenció de la seua proposta que avui presenten ací a esta comissió és que demana literalment ajudes per a un sector que, efectivament, està damnificat per la dana, molt damnificat i, per tant, nosaltres estem d'acord, eh?
Lo que passa és que vostés han presentat una esmena fa escassament mitja hora que aprofiten per a llevar-li la immediatesa a reclamar al Consell valencià per a reclamar la immediatesa al govern central, cosa que no entenem.
Però, igualment, nosaltres estem d'acord que tant el govern valencià com totes les institucions públiques s'han de ficar mans en l'obra per a ajudar els sectors que directament estan damnificats per la dana, perquè açò s'ha de recuperar quan més aviat possible millor.

Però és que fa dos setmanes, a l'anterior Comissió d'Educació i Cultura, nosaltres vam demanar exactament el mateix per al sector cultural valencià.
I tant vostés com el Partit Popular se va ficar en contra.
I això, això avui ho haurà d'explicar, perquè lo que no se comprén és que avui diguen que volen ajudes directes a un sector que efectivament està damnificat i té de tindre-les, i té de tindre-les, però se fiquen en contra que les setanta-nou companyies culturals valencianes no tinguen les ajudes directes.

Per què no volen que les empreses culturals com llibreries, auditoris, artistes, tinguen les mateixes ajudes que ara reclamen per al sector de la cultura festiva?
Perquè s'ha de ser justos.
Lo que se reclame per a un sector s'ha de reclamar per a un altre, encara que nosaltres som perfectament conscients que a vostés això de les llibreries no els agrada.
De fet, no n'hi ha més que vore l'assetjament que estan denunciant no només la directora de la Biblioteca Municipal de Borriana, sinó tot el seu personal, un assetjament que denuncien per la seua part, senyor Albiol.
Faja-s'ho mirar i lo que ha de fer és dimitir.

La senyora Llopis, la setmana passada va dir literalment, «si la intención es exigir al Consell que reparta ayudas nominativas a dedillo no estamos de acuerdo; ayudas a dedo, ninguna; todas por concurrencia competitiva», donant per suposat que ajudes directes tenen a vore amb ajudes a dit.
No, no.
Les ajudes directes a un sector poden ser en concurrència competitiva, poden ser-ho; de fet, ho són, de donar percentatges de tots els mals que poden demostrar que han perdut, efectivament.
Però és que vostés avui demostren que tenen unes regles per a un sector i les contràries per a un altre sector.
És a dir, que açò va a dies.
Per a un sector reclamen una cosa i, per a un altre sector, vostés reclamen just la contrària.

I això, senyories, és pur sectarisme ideològic i és pura ocurrència política.
És ocurrència política, perquè esta proposta que vostés signaven en un principi data del 22 de novembre, del 22 de novembre, i proposen vostés exactament el mateix del que se van ficar en contra la setmana passada en esta mateixa comissió.
Sectarisme polític, incoherència i injustícia.

Jo només els demane, en els deu segons que me queden, que quan se debata la PNL que presentarem en indústria, precisament molt similar a la que vostés presenten avui ací i on, a més a més, demanem també que el Consell finance la implementació de sistemes de protecció climàtica per a evitar danys del futur i altres qüestions que són essencialment importantíssimes per al sector, vostés voten a favor.
Però eixe dia vorem amb quins valors s'alcen vostés el dia de la votació.

Moltíssimes gràcies.

La senyora presidenta:

Gràcies, senyora Ruiz.

Señor Albiol, cuando quiera.

El senyor Albiol Talaya:

Sí, muchas gracias.

Me ha hecho un batiburrillo, pero, bueno, si se fija, señora Ruiz, en la propuesta inicial sí se hablaba de ayudas directas, algo que se ha quitado en la enmienda que hemos presentado.

Vamos a ver, las fallas, que no solo son tradición y cultura, son un elemento de unión y cohesión fundamental para nuestra sociedad.
Las comisiones de falleros y falleras que participan de esta cultura festera, trabajan juntos sin mirar ni color político ni edad, ahí están los mayores, los pequeños… Me imagino que usted habrá tenido ocasión de estar en alguna…, en algún casal de alguna falla, y ahí puede ver cómo están trabajando, muchas veces, el artista fallero, si no está trabajando directamente en su taller, podrá ver cómo están pequeños y mayores, niños ayudando a preparar las carrozas para la cabalgata… Y entonces, bueno, a mí me ha parecido entender que usted va a apoyar…, o su grupo va a apoyar esta proposición no de ley, pero no me ha quedado claro del todo.

Mire, señora Ruiz, esto no es ni sectarismo ni va de colores políticos.
Estamos hablando de unas fiestas, de algo más que unas fiestas, estamos hablando de historia, cuando una… —en Burriana decimos «reina fallera», aquí son «fallera mayor»—, cuando se visten con el traje, llevan encima el peso de toda la historia que representan la Fallas, y son belleza, esto era la «festa de floc i flama», ¿no?
, pues, aparte de ser la «festa de floc i flama», es una fiesta de cultura, de tradición y de belleza, de mucha belleza.

Creo que hay motivos más que sobrados para que la administración se ponga de acuerdo y ayude a este sector, más aún cuando hemos conocido hace poquito que la fundación de Hortensia Herrero, gracias a una subvención que ha dado, pues, ha puesto en marcha cuatro talleres más que estaban paralizados.

Estas fiestas no se pueden entender sin el traje de las falleras.
Recuperar los monumentos es necesario, pero, si no tienen traje, ¿cómo van a salir a la calle?
, ¿cómo van a salir a la ofrenda?
, ¿cómo van a ir a tantísimos actos, si no tienen los trajes?
Creo que es fundamental recuperar los talleres de indumentaria valenciana, también los talleres de los artistas falleros, y para eso, señora Ruiz, creo que no hay cabida a los colores políticos ni a lo que usted hablaba, el sectarismo que, desde luego, esta proposición no de ley no tiene ni medio tinte de sectarismo, solo de apoyo a la tradición y a la cultura valenciana que enriquece la cultura del resto de España y que espera nuestra respuesta.

Repito, es que siempre va por delante la iniciativa particular, ya vamos por detrás de la fundación de la señora Hortensia Herrero.

Muchas gracias.

La senyora presidenta:

Gràcies, senyor Albiol.

Quan vullga, senyora Ruiz.

La senyora Ruiz Escrig:

Gràcies, presidenta.

Senyor Albiol, si no li ha quedat clara, a la millor és perquè no…, o no ho ha escoltat o no m'he explicat bé.
Jo crec que és que no m'ha escoltat, perquè he dit molt clar que nosaltres anem a donar suport a esta iniciativa, perquè és una iniciativa com la que vam presentar nosaltres fa dos setmanes, però que vostés van votar en contra.

Clar que cal dir-li al Consell valencià que envie ajudes directes al sector damnificat de la cultura festiva, clar que sí!
, però al de la cultura festiva i al de la cultura, en general, cosa que vostés van votar en contra.

Vostés, la setmana passada van votar que no a donar ajudes al sector cultural valencià damnificat per la dana, i avui demanen ajudes directes al sector damnificat de la cultura festiva.
Que «ajudes directes» no vol dir que siguen ajudes a dit, són ajudes directes al sector damnificat.
I això que vostés fan d'avui dir una cosa i la setmana passada votar la contrària, sí, sí que és sectarisme ideològic, un sectarisme, vamos, elevat a l'enèsima potència, és sectarisme ideològic, és ocurrència política, és incoherència i és injustícia, senyor Albiol.
Tot això en una paraula.

I lo que li he dit també és que, quan nosaltres, a la Comissió d'Indústria, presentem la nostra proposta, que és molt similar a esta, però, a més, li afegim ajudes directes també a ficar qüestions en les pròpies naus per a evitar futurs danys per canvis climatològics, esperem que vostés també voten a favor.
Però, clar, tractant-se de Vox, depén del peu amb el que s'alcen eixe dia, perquè si ho proposen vostés és tot bonico i tot bé, però si ho proposa qualsevol altre partit, i sobretot si és de l'esquerra, vostés, al sectarisme ideològic i al sectarisme partidista.

La senyora presidenta:

Gràcies, senyora Ruiz.

Pel Grup Parlamentari Socialista, el senyor Ruiz.
Quan vullga.

El senyor Ruiz Castell:

Moltes gràcies, presidenta.
Bon dia, senyories.

Com se sol dir, fins i tot els rellotges aturats donen l'hora correctament dues vegades al dia, i semblava que això és el que havia passat en aquesta ocasió, perquè, inicialment, la iniciativa promoguda pel seu partit, teòricament en l'oposició, instava el govern autonòmic a fer alguna cosa, sense tractar de desviar l'atenció o carregar responsabilitats en altres administracions.
I la veritat és que no estem acostumats ni a que treballen ni a que proposen res de trellat, però com els hi dia, semblava que en aquesta ocasió havien donat l'hora correctament.

Plantejaven de manera encertada com el sector faller i, en especial, el de la indumentària tradicional, han patit els efectes devastadors de la dana del passat 29 d'octubre.
Desconec el vincle que tenen els diputats que signen i defensen aquesta iniciativa amb el món faller, però ja li dic que, per a moltes famílies, com la de qui els està parlant, les falles es viuen amb intensitat durant tot l'any, ¿no?
, fer falla és —ho deien— contribuir a la cohesió social dels nostres barris i pobles, però ho és perquè no importa quan ni d'on ni com ha vingut cadascú, sinó les ganes de participar d'un projecte comú.
I fer falla també és donar continuïtat a tota una sèrie de tècniques artesanals tradicionals sense les quals la festa és inimaginable.
I això, en última instància, és ajudar a preservar la nostra identitat cultural.

El nostre grup compartix l'angoixa de les i els artistes, de les tendes d'orfebreria, dels tallers d'indumentària que van patir les conseqüències catastròfiques de la dana del passat 29 d'octubre, tant per la solidaritat que ens desperta tota la població que s'ha vist afectada per la catàstrofe, com específicament pel paper que aquestes persones en particular exercixen en la festa.
Les falles d'aquest any ja estan ací, i seran difícils, perquè molta gent ho ha perdut tot i cal ajudar-les en tot el que siga possible, i per això estàvem d'acord amb la proposta inicial i anàvem a votar-la a favor, però, clar, ha aplegat la seua autoesmena a primera hora del matí de hui, i ahí ja és curiós com canvia el seu llenguatge, no?
, «insten al Consell a establir, a impulsar, a fomentar», i al Govern d'Espanya li exigixen amb immediatesa, fent judicis de valors, amb eixe llenguatge tan bel·ligerant al qual ens tenen acostumats, i això ens fa pensar que, en realitat, no els importen les ajudes, ni els artistes, ni els artesans, ni la festa, només traure rèdit polític.

Perquè si realment estigueren interessats per la situació de les valencianes i els valencians, tractarien de buscar complicitats i consensos, tractarien de deixar de banda els atacs gratuïts, mirarien de dialogar per tal d'anar totes i tots a una.
Però sembla que vostés entenen la política de manera diferent.

Ara, no tinga cap dubte, malgrat les desqualificacions que des del seu grup parlamentari o qualsevol altre ens puguen llançar, mai no deixarem de fer costat a la nostra gent, a totes les valencians i els valencians i a la nostra festa.
Estem ací per defensar els seus interessos i ho farem de la manera que realment els hi siga més útil i, per això, malgrat les seues contradiccions i els seus atacs gratuïts, totalment fora de lloc, no ens oposarem a aquesta iniciativa.
Ja saben la dita, «brams d'ase no pugen al cel».

Moltes gràcies.

La senyora presidenta:

Gràcies, senyor Ruiz.

El senyor Albiol Talaya:

Sí, muchas gracias, presidente.

A ver, el diputado del Grupo Parlamentario Socialista, yo no sé si es que no se ha mirado la propuesta inicial y la enmienda que, por cierto, no es de hace media hora, es del viernes, ha tenido todo el fin de semana para mirarla, pero, vamos, en un primer momento solo se instaba al Consell… (Veus) Se instaba, sí, sí, (veus) se instaba al Consell, y esta no deja de instar al Consell, es más, hemos ampliado las empresas para las que pedimos ayudas, que, repito, lo que sí hemos quitado es ayudas directas que se pedían y hablamos únicamente de ayudas, y se han incluido dos puntos más para instar al gobierno de la nación, que también tendrá su parte, y más cuando Pedro Sánchez salió hace muy poco diciendo que iba a asumir el cien por cien de la reconstrucción.

Es que creo que es totalmente lícito incluir esto en la modificación, y no persigue esta enmienda dejar de exigir al gobierno autonómico su responsabilidad, pero, oiga, a ver si es que no se la va a poder enseñar exigir al gobierno de la nación, y más cuando solamente se ha ejecutado un 12% del total de las ayudas.
Es verdad que el Consell está en un 34%, que no es lo deseable, deberíamos estar en cifras más altas, pero esto, esta modificación, que parece que es lo único que no le gusta, porque en su versión inicial parece que le había encantado, hubiera faltado que la presentara en valenciano, igual así…, no sé, (rient) pero la verdad es que simplemente añade dos puntos más para exigir al gobierno de la nación y modificar alguna cosa que no es sustancial, salvo incluir a la industria de la pirotecnia… Y ya está.

Entonces, no entiendo, sinceramente, que, como ha dicho, que no la van a apoyar, pero que no se van a posicionar en contra, entiendo que se van a quedar en la abstención, no lo entiendo, sinceramente.
Esta es una propuesta realmente transversal que la podría haber presentado cualquier partido, pero parece que esta vez el reloj de Vox ha dado bien la hora y es el suyo el que falla.
Yo, sinceramente, no entiendo cómo van a explicar ustedes a los valencianos que no han apoyado esta propuesta, pero ese ya es su problema.

Muchas gracias.

La senyora presidenta:

Gràcies, senyor Albiol.

Quan vullga el senyor Ruiz…

El senyor Ruiz Castell:

Gracias, presidenta.

Efectivament, señor diputado de Vox, ho ha encertat…, ho ha encertat, vull dir, si no anem a donar suport i no s'anem a posicionar en contra, lo que queda és l'abstenció.
Bingo!

De fet, l'esmena estaria registrada divendres, però ens ha aplegat hui a les nou del matí.
Jo no sé a qui l'han circulat o no, jo he dit…, només li he dit que ha aplegat este matí, no li estic dient a vosté res més.

I no és que no siga lícit, en cap moment he dit que siga il·lícit, només faltaria, només he dit que eixa manera, eixe llenguatge que gasten, que empren vostés a l'hora de platejar diferents aspectes, dista molt quan va adreçat al Consell, que són…, això, els socis naturals, amb els quals estaven i se'n van eixir, i suposadament estan en l'oposició, i jo me n'alegrava de que feren vostés oposició i digueren «anem a demanar-li al Consell», perquè estem a Les Corts i tenen una responsabilitat i competències autonòmiques, eh?
, i estava dient mira que bé, per una vegada estan fent una oposició com cal a Les Corts.
Però amb l'autoesmena el que fan és exigir, amb un llenguatge, insistixc, eh?
, jo crec que massa bel·ligerant per al meu gust, en una situació com aquesta, especialment, en la que caldria anar tots a una veu, caldria anar tots remant en la mateixa direcció, perquè està passant-ho molt mal la gent i veu amb molt mals ulls, i amb tota la raó del món, totes aquestes discussions gratuïtes i els atacs per traure rèdit polític… Crec sincerament, i és la meua opinió, igual vosté no està d'acord, eh?
, que se podria haver buscat consensos, perquè estàvem disposats a fer-ho i perquè entenem que, efectivament, encara que siga per mínim que puga ajudar al sector, estarem a favor.

Clar, diu «en valencià igual»… No, en valencià, òbviament, demostrarien que respecten un poc més, no?
, la nostra cultura, la nostra identitat, ja que estem parlant de cultura i d'identitat valenciana, però no som sectaris, eh!
, anàvem a votar-la a favor encara que estigués en castellà, no es preocupe per això.

En definitiva, lo que jo li vull dir és que no ens sembla malament la seua proposta, ni que facen bé el seu treball, però sí que creguem que hem de ser mínimament rigorosos, eh?
, amb la manera en la qual plantegem les coses, i crec que haurien de fer també vostés un esforç per tal d'intentar sumar, eh?
, d'intentar sumar voluntats en aquesta situació, que és el que realment demanda el poble valencià.

Res més, moltes gràcies.

La senyora presidenta:

Gràcies, senyor Ruiz.

Pel Grup Parlamentari Popular, quan vullga la senyora Roch.

La senyora Roch Cazorla:

Gracias, presidenta.

Vale, pues, retomando la última frase con la que ha acabado mi compañero del grupo parlamentario PSPV, pues, sí, efectivamente, aquí se trata de sumar todos los aspectos para la ayuda de los valencianos damnificados por la dana en el aspecto que nos está centrando esta PNL, que es el sector fallero.

Sí, evidentemente, hay unas ganas y una voluntad para que tanto desde el Consell como desde el Gobierno de España se inste o se exija, o se inste…, utilicemos cada uno el lenguaje de la mejor educación que consideremos, para que realmente se sirva a los valencianos de aquellas ayudas, tanto del Consell como del Gobierno de España, cualquier ayuda será bienvenida, partamos de esta base.

Y, en segundo lugar, la propuesta de la enmienda de modificación que ha presentado Vox, nosotros lo tuvimos desde anoche, tuve que rehacer un poquito el discurso, pero, vamos, no hay tanta diferencia.
Y, dicho esto, quería dejar…, le voy a contestar a Vox cada una de las propuestas que hace con una serie de datos, porque aquí no hay relato, sino que hay datos.

Desde el Consell, consciente de las pérdidas que ha sufrido el sector fallero, entre otros muchos sectores, se establecieron ayudas directas, sin burocracia, a fondo perdido y exentas de tributación, con bonificaciones y exenciones, tanto… solamente directamente en el ámbito autonómico.
La argumentación es la siguiente.
Mire, todo el sector fallero se puede acoger a las medidas que ha lanzado ya el gobierno autonómico, que son: ayudas a los empleados autónomos en empleados, primera partida, 90 millones y la segunda partida, que empieza hoy, por un valor de 52 millones.

Los autónomos con empleados y empresas industriales, a las que también se acoge el sector fallero cultural, por un valor de 100 millones de euros.
Autónomos con empleados y empresas industriales, 100 millones.
Créditos sin intereses para autónomos y empresas por un valor de 350 millones desde la Sociedad de Garantías Recíprocas y desde el Instituto Valenciano de Finanzas.

Ayudas de choque para la reactivación a las industrias culturales.
Y ahí le contestaría yo a Compromís que ha hecho una alusión.
El sector editorial tiene destinado un millón de euros y cinco millones de euros para profesionales y empresas industriales y culturales para la reparación de daños materiales muebles para el desarrollo de la actividad.
Los artistas falleros están dentro de estas ayudas.
Y ya se han aceptado las solicitudes y el plazo finaliza mañana 11 de febrero.

Por otra parte, desde la dirección general de Cultura se va a lanzar un paquete de ayudas por valor de 4 millones de euros, que ya lo anunciará el conseller cuando considere oportuno.
Total de las ayudas hasta la fecha son 600 millones de euros sólo para el sector.

Sí que es cierto que el gobierno de España, como las cifras bailan, yo no me voy a meter en cifras de consellerias o del gobierno de España porque bailan.
Yo doy los datos, que es la realidad, datos y no interpretaciones.

Para finalizar, nuestro voto será favorable, como habrán podido observar a lo largo de mi intervención.
¿Por qué?
Porque los valencianos se merecen el respaldo de las instituciones que les gobiernan, porque hay que dar y no esperar a que lo pidan, porque estamos hablando de una lealtad institucional.
Y en política creo que no vale todo, en política hay que estar siempre con la verdad por delante y los datos matan a los relatos.

La senyora presidenta:

Muchas gracias, señora Roch.

Passarem a votació la iniciativa.
Vots a favor?
9 vots a favor.
Vots en contra?
Abstencions?
4.
Queda aprovada la iniciativa.

Proposició no de llei sobre el compliment de la sentència del Tribunal Superior de Justícia de la Comunitat Valenciana (TSJCV) sobre els acords de plantilles docents, presentada pel Grup Parlamentari Compromís (RE núm.
36.
280, BOCV núm.
120)

La senyora presidenta:

Passem al quart punt de l'ordre del dia, que és la presa en consideració de la Proposició no de llei sobre el compliment de la sentència del Tribunal Superior de Justícia de la Comunitat Valenciana sobre els acords de plantilles docents, presentada pel Grup Parlamentari Compromís, registre d'entrada número 36.
280, BOCV número 120.

Quan vulga, per a la seua defensa, té un temps de sis minuts el senyor Fullana.
Quan vulga.

El senyor Fullana Martínez:

Moltes gràcies, presidenta.

Esta moción habla de planificación educativa.
Y para introducirla me ha parecido bien hacer mención de la situación que vi la semana pasada en Orihuela, porque precisamente es una falta de planificación en personal y en centros docentes alarmante.

En Orihuela, en un año y medio, se han anunciado o instalado el mismo número de barracones que en los últimos quince años.
Se pretende hacinar al alumnado de Orihuela simplemente por un error de planificación.
Se ha anunciado un centro de formación profesional integrado sin tener ninguna infraestructura, con lo que van a repartir y a hacinar a mil alumnos por el resto de centros escolares, de institutos, en concreto en el Instituto Thader, Espeñeta y Gabriel Miró.
Y es una auténtica vergüenza y refleja muy bien los hechos de que habla esta proposición no de ley.

Además, pretenden instalar estos barracones casi todos ellos en zonas inundables.
Esta es la planificación que hay, esta es la planificación que tiene la conselleria en este sentido.
Y al final la sensación es que ustedes tratan a la ciudadanía de Orihuela, me van a permitir que lo diga, prácticamente como inútiles.

Ustedes se creen que, por crear un conflicto lingüístico, hablar de identidad y de banderas se pueden permitir hacinar a la comunidad educativa de Orihuela.
Y les pido hoy desde aquí, desde la comisión de Educación, que hagan caso a esa gente que se manifestó la semana pasada en Orihuela pidiendo respeto y recursos.

I això té molt a vore amb l'acord que proposem hui ací.
Vostés saben que ha hagut una nul·la planificació en personal docent en este assumpte.
Vostés saben quin és l'origen de tot això.
L'origen és la retallada de cinc mil professors i professores del sistema educatiu que va fer el Partit Popular en la seua última legislatura i que va ser solucionat pel govern del Botànic, introduint quinze mil docents més.
I que va ser complementat en l'últim any del botànic, amb un acord de plantilles signat per unanimitat i que preveia introduir cinc mil docents més en el sistema educatiu.

Però quan va arribar el Partit Popular i Vox, abans que es trencara este govern, el govern dels onze mesos, van decidir no pressupostar esta ampliació de les plantilles directament no pressupostar-lo.
I, finalment, el dia després de la vaga, de la vaga educativa, com a venjança, van anunciar el trencament d'este acord de plantilles amb la mala sort el Partit Popular que va dir que eixe acord era il·legal.
Curiosament, qualsevol acord que implique més recursos per a l'escola pública per al Partit Popular és il·legal.
Clar, quan van desaparèixer mil milions d'euros de Ciegsa per a fer escoles, allò era hiperlegal.
Però qualsevol increment en l'escola pública és il·legal.

Per sort, sindicats van recórrer esta mesura del conseller i el Tribunal Superior de Justícia, com vostés saben, en setembre, va emetre una resolució on l'instava a restaurar este professorat a les aules.
La conselleria amb el seu dret va recórrer.
I, finalment, en octubre, esta resolució va ser ferma.

En novembre, el TSJ va exigir el compliment de la sentència i es va fer cas omís; en desembre el TSJ va exigir el compliment de la sentència i la conselleria va fer cas omís; en gener el TSJ va exigir el compliment de la sentència en un auto i la conselleria va fer cas omís.
I este grup parlamentari va denunciar estos fets en la fiscalia per si podien ser constitutius de delicte, en concret, de prevaricació i de desobediència a la justícia.

I a mi m'agradaria insistir en el contingut de la resolució que els proposem hui, perquè crec que és important.
No demanem cap qüestió més que complir de forma immediata la sentència del TSJ, que obliga a la Conselleria d'Educació, Cultura, Universitats i Ocupació a incorporar els i les docents acordats en l'acord de plantilles.
No se m'ocorre ningun motiu pel qual un partit polític hauria de no recolzar esta resolució, que és simplement complir una sentència que, a més, dota de més recursos al sistema educatiu.
Del contrari, estaríem parlant d'una prevaricació omisiva, que és hui no dictar una resolució, les Corts Valencianes, que tenim obligació de complir en este sentit.

I, per tant, també m'agradaria tornar a destacar està obsessió d'este conseller per trobar il·legalitats en tots els elements que impliquen una ampliació de recursos.
Em recorda molt això, per exemple, a les afirmacions del conseller sobre Edificant, que les delegacions d'Edificant eren il·legals.
Que, per cert, també estan en els jutjats i que porten camí de tindre el mateix resultat.

Per tant, en definitiva, restem a l'espera el Grup Parlamentari Compromís a escoltar la seua la disposició de vot dels parlamentaris en esta en esta comissió i les explicacions al respecte.
Ja els dic que la nostra obsessió ha sigut plantejar un acord que de totes, totes, puga ser acceptat per totes les forces polítiques presents hui en esta comissió.

Gràcies.

La senyora presidenta:

Gràcies, senyor Fullana.

Per a fixar posició té un temps de tres minuts, pel Grup Parlamentari Vox, la senyora Llopis.
Quan vulga.

La senyora Llopis Noheda:

Gracias, presidenta.

Enhorabuena por volver a Orihuela, porque después de la riada de 2019 la verdad es que no se les veía el pelo por allí y todavía están esperando las ayudas.
Así que hay que fijarse en Orihuela más.

Miren, señores de Compromís y PSOE, decía y tenía razón el conseller Rovira trabajaron más estando en funciones que (inoïble per raons tècniques) … legislatura y qué gran verdad.
Deprisa y corriendo dejaron todos los marrones e irregularidades posibles, tanto la educación como el resto consellerias.
Y no olviden que nos dejaron más de cincuenta y siete mil millones de euros de deuda que tendremos que pagar todos los valencianos con los impuestos.

Ustedes fueron los que se comprometieron, estando en funciones, el 29 de junio del 2023, estando en funciones, contratar cinco mil docentes, careciendo de controles necesarios, como los informes de impactos oportunos de presupuesto, aplicación económica.
¿Saben cuánto supone la contratación de cinco mil docentes?
No son cien mil euros, yo creo que nos acercaríamos a los doscientos cincuenta millones de euros.

Ustedes hicieron todo lo posible para hipotecar y hundir al nuevo gobierno del Consell y no les importaron ni los profesores, ni los alumnos.
Se lo digo porque en aquel momento no les importó.
Dejaron no las arcas vacías, sino endeudadas para que estallara y no se pudiera gobernar por el nuevo gobierno que llegaría entonces del Partido Popular y Vox.
Y no lo consiguieron, no lo consiguieron.

Pero, miren, yo la verdad es que sigo haciendo números, porque a mí no me cuadra que en el 2024/2025 se hayan matriculado 807.
570 alumnos y se hayan contratado 82.
180 profesores.
Hablaba de una media de diez alumnos por docente.

El año pasado se incrementaron 2.
564 alumnos más al curso, es decir 102 profesores, a una media de 25 sería suficiente.
Aun así, en la consellera contrato 533.
Entonces, ese compromiso de Compromís por aumentar cinco mil docentes, yo no sé si lo justifican para bajar las ratios o porque cuando gobernaron no contrataron personal suficiente y se acordaron cuando estaba precisamente en funciones o es que se dieron cuenta de las nefastas políticas que habían cargado de trabajo burocrático necesitan codocentes, porque los profesores no dan abasto, o que suponía cinco mil votos más, que yo me inclino que es por esto.

Mire, si la contratación de docentes es para no ser en los últimos el resultado PISA o los peores resultados de matemáticas o compresión lectora o una mejor calidad de educación, pues chapeau.
Pero cuánto más docentes, y dice usted que contrataron quince mil, y si tenemos en cuenta que la natalidad hoy la tenemos como los índices de hace 42 años, es decir, que no hemos visto que por contratar cada vez más docentes la calidad esté subiendo y no hay una excelencia académica.

Entonces, no saquen pecho de sus políticas educativas, porque los padres saben muy bien que se han cargado ustedes la educación pública y no por la falta de cualificación de los docentes, sino por las ideologías que han tenido sectarias, por la inmersión lingüística impuesta.
Y eso ha dado muy malos resultados en lo que es el tema académico.

Es curioso que una medida cautelar cuando estaban en funciones digo puedan dinamitar todo un sistema, podrían haber comprado hasta unos cohetes espaciales, que no entiendo yo como un magistrado o una magistrada puede sentenciar a favor de no admitir la medida cautelar.

Yo le voy a decir una cosa, el señor Marzà, el entonces conseller, tiene ya el récord Guinness y tenía más de cuarenta y tres sentencias en contra solamente en el 2018.
Y, bueno, no se le ha dado la puerta trasera, una delantera, porque ya está eurodiputado.
Esos son los premios de unas nefastas políticas educativas.

La senyora presidenta:

Muchas gracias, señora Llopis.

Quan vulga, per a rèplica, el senyor Fullana.

El senyor Fullana Martínez:

Moltes gràcies.

És que no m'ha quedat clar.
Hui anem a votar sobre complir de forma immediata una sentència.
No m'ha quedat clar el Grup Parlamentari de Vox si va a votar a favor o en contra de complir una sentència o amb el vostre vocabulari vosté van a fer un Puigdemont hui ací en les Corts Valencianes.
(Rialles) Ho dic de veritat, pot fer gràcia, però a mi no m'ha quedat clar.
Jo entenc que vosté ha començat a fer números, els professors i tal, no m'ixen els comptés…Ja, però és que no estem fent matemàtiques.
Estem acatant una sentència.

El Botànic va acatar totes les sentències i totes les resolucions judicials, totes, totes, les va acatar totes.
Ací estem parlant… Sí, sí, jo sé que a vostés els acusen pel carrer de ser el partit més mazonista fins i tot que el Partit Popular.
Vostés han justificat com a bo i mantenen un senyor que quan començaven a inundar-se els pobles se'n va anar de «dinarot».
I vosté estan aplaudint-lo, recolzant-lo.
Vostés estan fent-li el boca a boca polític.
Però, clar, és incomprensible.

Però que vostés ara per continuar fent eixe boca a boca i continuar tenint els seus pactes, els seus seients, entre altres el de la presidència de Les Corts, que cobra molt diners.
Per a mantindre això vostés estan fent-li el boca a boca a Mazón permetent que se'n anara de «dinarot».
I hui, hui per a mantindre això són capaços de vindre ací i justificar la desobediència a un tribunal.

Ha dit vosté, senyora portaveu de Vox, que no sé què estaria pensando ese juez.
Vosté ha dit això ací.
Doncs, estava pensant en aplicar la legislació.
I, en este cas, en ampliar el professorat.

Vosté també ha qüestionat que el nombre de professorat, les ràtios no estan vinculades a la qualitat educativa.
És a dir, el nombre d'alumnat per professora o professora no està vinculat a la qualitat educativa.

Mire, jo li vaig a dir una cosa que em fa menys gràcia, i és que este relat d'humiliació al docent està tenint efecte ja en les aules, i un efecte en forma d'agressions.
El relat de Vox en la política està provocant que es multipliquen les agressions a les aules.
Sap quantes agressions va haver-hi en l'any 2008 notificades a la conselleria?
206.
Sap quants n'ha hagut este curs, el curs passat?
745.

El seu discurs de la humiliació; el seu discurs del «professorat no servix per a res»; el que va dir el dia de la vaga, que va dir que els docents eren uns «vagos», i ho va dir davant de tots, està provocant violència a les aules.
I s'ho haurà de fer mirar.
S'haurà de fer mirar què li dona a vosté el PP per a justificar, fins i tot, això i eixe discurs d'odi cap a les persones que treballen en l'escola pública.

La senyora presidenta:

Moltes gràcies, senyor Fullana.

Quan vullga, senyora Llopis.

Señora Llopis, el micro lo tiene desactivado.

La senyora Llopis Noheda:

¿Está activado?

Primero me acusaban de que cuando estaba en el Partido Popular me decían que si era de Vox, y ahora me dicen que si soy del PP.
Pues a ver si se aclaran de una vez, porque estoy en Vox.
Y si estoy en Vox, no es que cambie de partido, pero estoy en Vox por convicción.
Entonces, a ver si lo tienen claro.

Y, mire, ya le digo… no la cualificación, porque digo que si la media sale a una ratio de diez alumnos por docente y ustedes han incrementado —están diciendo— a 20.
000, 15.
000 y ahora piden 5.
000, a ver si estamos diciendo que hay un descenso de la natalidad y estamos diciendo que efectivamente cada vez hay menos niños en los colegios, pues evidentemente tendría que haber menos docentes.
Pero, aun así, yo no digo que se reduzca.
No, que se dé el apoyo, pero a lo mejor en la burocracia que ustedes han creado, ¿eh?
, y ya les digo, porque en sus políticas no han sido ir a una excelencia académica.
Las políticas han sido de adoctrinamiento, d imposición lingüística y los resultados son evidentes, lo que hay en el PISA y donde lo queramos ver: son los peores resultados académicos que hay y no hay una excelencia educativa ni académica.

Y lo que hemos llegado a la conclusión es que al final ustedes han convertido la educación, y como les he dicho antes, en un servicio público más como puede ser un transporte urbano.
Entonces, no vengan aquí ahora a decir que… cumplamos las sentencias.
Mire, si les decimos las sentencias que no ha cumplido Marzà…, vamos.
(Se sent una veu que diu: «¿Cuáles?
») Un montón.
Sobre todo, las de los proyectos lingüísticos de centro, que no ha cumplido ni una.

Y ya tiene un montón de sentencias y le ha dado igual, porque ¿qué ha ocurrido?
Cuando quitó las aulas de infantil, cuando quitó las aulas de bachiller ellos sabían… ellos sabían que habría sentencias en contra y que las pagarían.
Le dio igual.
Lo llevó incluso al Supremo y lo dilató en el tiempo, que es lo hacía (inintel·ligible) … y dilatarlo en el tiempo.
Igual que hizo con el decreto de plurilingüismo, lo llevó a través de una ley para que no se pudiera echar para atrás como se hizo con el decreto.

Entonces, al señor Marzà le dio igual.
Si hubiera pagado él de su bolsillo todas las sentencias en contra, otro gallo le hubiera cantado, pero como lo pagan las arcas de los valencianos, pues todo hay que dilatarlo y enjuiciarlo, y así cuanto más tarde, mejor.
Impuso sus políticas sabiendo que tendría luego las sentencias en contra, pero le dio igual.
Y eso lo hicieron ustedes, manipularlo todo a través de sus leyes sabiendo que iría todo el mundo al juzgado a denunciarlo si salían las sentencias en contra.

Entonces, que ahora vengan aquí a decir que cumplan los demás las leyes cuando ustedes no las cumplieron desde el minuto uno, y cuando hablan del «pitjor conseller», pues me imagino que se refirieran al señor Marzà, que fue el pitjor conseller de la historia de esta comunidad.

Muchas gracias.

La senyora presidenta:

Muchas gracias, señora Llopis.

Pel Grup Parlamentari Socialista, quan vullga el senyor Lorenz.

El senyor Lorenz Andrés:

Gràcies, presidenta.

«En algunos centros sobran profesores».
Eixes van ser les paraules textuals del pitjor conseller d'Educació de la historia, dies després de prendre possessió del càrrec en juliol de 2023.
Un atac directe a la qualitat de l'educació pública de valencians i valencianes.

Però és que el pitjor conseller de la història també va afirmar que «el acuerdo de plantillas era una bomba de relojería que nos ha dejado el Botànic a esta conselleria».

Algú pot creure que l'increment de plantilles de professorat empitjora l'educació pública?
Vostés creuen que això és veritat?
Doncs el Partit Popular de Carlos Mazón y el senyor Rovira ho creu.
Perquè la idea del Partit Popular en educació està molt clara: retallar en infraestructures, formació del professorat, escoles oficials d'idiomes, plantilles docents, formació professional… L'objectiu, minvar la qualitat de l'educació pública i així, generar una educació de primera i una educació de segon, perquè el Partit Popular té integrades plenament les idees de la ultradreta de Vox.
Ja sabem que aprovaran els pressupostos perquè el PP és el de sempre, és impossible diferenciar les polítiques de dreta i d'ultradreta.

A Vox l'educació pública li dona completament igual.
I el PP la degrada tot el que pot i així obri la porta a augmentar concerts i derivar el que ha fet tota la vida, cap al negoci.

Com podem entendre que la conselleria del PP del govern del senyor Mazón, del pitjor conseller de la història d'Educació, senyor Rovira, haja bloquejat un acord de plantilles.
El Tribunal Superior de Justícia de la Comunitat Valenciana li ha ordenat que ha d'aplicar l'acord de plantilles, i no ho està fent.
Però per què?
Perquè no vol invertir en educació pública.

Volem recordar que a l'any 2015, quan vam entrar al govern, el govern del Botànic va haver de desfer totes les vergonyoses retallades del Partit Popular de María José Catalá.
I a les sessions plenàries hem sentit atacs de la ultradreta al professorat i el conseller no dir res de res, no respecta ni el professorat ni els equips directius.
Eixes persones que cada dia van als centres educatius per a donar el millor de si mateixes per a formar els nostres xiquets i xiquetes.
Eixos docents que van aplaudir l'acord de plantilles signat per tots els sindicats educatius.
Tots se van unir.

A la millor és que la intenció que tenen des del govern de Mazón és llevar les subvencions als sindicats en la línia de la vicepresidenta del Consell.

Senyor Fullana, van a tindre tot el suport en aquesta PNL en defensa de l'educació pública, perquè el PP del senyor Rovira es nega aplicar i va en contra de l'educació pública, perquè no creu en l'ensenyament que done les mateixes oportunitats a tots els valencians i valencianes, no creu en l'educació pública.

Gràcies.

La senyora presidenta:

Gràcies, senyor Lorenz.

Pel Grup Parlamentari Popular, quan vullga la senyora Gascó, té un temps de tres minuts.

La senyora Gascó Enríquez:

Gracias, presidenta.

Gracias, señor Fullana.
De verdad, muchas gracias por presentar esta iniciativa y darme la oportunidad de aclarar todas las mentiras que están diciendo respecto al acuerdo de plantillas.

Mire, usted dice en su PNL que la conselleria anuncia la anulación del acuerdo de plantillas para evitar el aumento del profesorado.
Lo dice textualmente.
Y en su línea, usted miente y manipula, porque el conseller ya ha hecho buena parte de ese incremento de plantillas y, además, lo ha repetido en muchas ocasiones.
Luego explicaré esto que acabo de decir.
Pero es que es un informe de la Abogacía de la Generalitat quien dijo que el acuerdo de plantillas firmado por el Botànic y los sindicatos era nulo de pleno derecho.
No fue el Partido Popular quien se levanta una mañana y decide afirmar que ese acuerdo era nulo.

Y yo les quiero recordar una cosa que a usted le hace gracia, pero a mí me parece muy seria, y es que la Abogacía de la Generalitat es un organismo independiente, señor Fullana.
Sus miembros son funcionarios de carrera.
Sus informes son imparciales y están basados en criterios estrictamente jurídicos.
Y quien decide que ese acuerdo es nulo no fue el señor Rovira, fue la Abogacía de la Generalitat, y eso creo que es muy importante recordarlo.

Nosotros, pese a que no compartimos el auto… Por cierto, otra cosa que me parece importante aclarar: es un auto, no es una sentencia, que no paran de repetir que es una sentencia.
Insisto, pese a que no compartimos el auto porque consideramos que el acuerdo de plantillas fue nulo, porque se hizo estando en funciones, porque carece de todos los informes necesarios, como ya explicamos, y porque no tiene rango jurídico —un acuerdo jamás puede sustituir a una orden—, por supuesto que se acatará, porque no puede ser de otra forma.
Nosotros no somos como ustedes, señor Fullana.
Por supuesto que se acatará.

Pero aquí lo importante es la manipulación que ustedes están haciendo de la realidad.
Aquí lo importante es eso.
Ya se lo dije cuando debatimos la moción subsiguiente sobre el acuerdo de plantilla, señor Fullana.
Y es que en el acuerdo se está negociando la contratación de 5.
000 puestos docentes, y de esos 5.
000 puestos docentes…, ya están contratados el 80% de esos 5.
000 docentes.
Solamente falta incorporarse 763, y así se lo ha hecho saber la conselleria a la jueza que lleva el procedimiento, y se van a ir contratando a lo largo de los próximos meses.
Y así se lo ha hecho saber la conselleria a la jueza que lleva el procedimiento.

La voluntad de este Consell es contratar docentes, pero no avalar chapuzas, señor Fullana.
¿Lo entiende?
Yo creo que lo estoy expresando con la máxima claridad posible.
Y voy a tener que ir terminando.

Mire, en la última mesa sectorial, el jefe de servicio de plantillas esto mismo que le estoy diciendo se lo explicó a los sindicatos, la contratación de los más de cuatro mil docentes y del acuerdo de plantillas en su cumplimiento de más del ochenta por ciento y ningún sindicato fue capaz de rebatirlo, y a mí me gustaría que se quedara con ello.

Y voy terminando, presidenta.
Lo que es incuestionable es el incremento de docentes de los dos últimos cursos, el cumplimiento de la sentencia, que además es que estamos negociando una orden de plantillas, porque ustedes fueron incapaces de hacerlo.
Hace falta una orden de plantilla, señor Fullana.
Ustedes lo debieron hacer e insisto que su incompetencia no les dejó hacerlo.
Así que dejen de mentir y de tergiversar la realidad.
Lo agradecería mucho porque la comunidad educativa no se merece que les mientan constantemente.

Muchas gracias.

La senyora presidenta:

Gràcies, senyora Gascó.

Quan vullga, senyor Fullana.

El senyor Fullana Martínez:

Moltes gràcies.

Jo l'acompanye en el sentiment.
Haver de defensar este conseller, de veritat té vosté una tasca molt complicada i li ho dic de veritat.
Jo m'identifique amb la magnitud de la seua feina.

Jo li recorde la part expositiva: complir de forma immediata la sentència del TSJ.
És que…, no sé, vosté s'ha compromés perquè diu que vostés complixen sentències i la resta, no.
Entenc que va a votar a favor, no?
Perquè, clar, com que vostés complixen sentències, doncs voten a favor de resolucions que complixen sentències.
Una altra cosa no tindria ningun sentit, veritat?

Li vaig a llegir… Vosté ha dit algunes coses.
Diu: «Se ha cumplido en buena parte».
«Buena parte» és un concepte que jo no acabe d'entendre.
(Se sent una veu que diu: «Más de un ochenta por ciento») Ah!
En más de un ochenta… Això ho diu vosté, no?
Val.
Ho diu vosté.
Cadascú podem creure a la senyora portaveu del PP o al jutjat.

L'última actuació autos diu: «No tener por ejecutado completamente el auto.
Ordenar a la Administración identifique a las autoridades, funcionarios o agentes responsables de dar cumplimiento de lo acordado en el plazo de cinco días bajo apercibimiento expreso de que, de no informarse al respecto, se tendrá por tal y por el momento al director general de Personal Docente».
I concreta més… i concreta més i concreta més: «De lo informado por la Administración solo se advierte el cumplimiento de lo acordado cautelarmente en relación a cuatro centros —quatre; 80%?
— de nueva creación que se relacionen».
I diu: «El auto no se puede entender cumplido en tanto también resulte controvertido que los acuerdos de la mesa sectorial de educación suscritos por la Conselleria de Educación y las organizaciones sindicales, ratificados por el Consell y cuya denuncia se ha suspendido con carácter cautelar, cuentan con determinado ámbito de aplicación».
És a dir, vosté no n'ha dit ni una, ni una.

Vosté ha dit: «Una orden está por encima, porque, claro, estamos haciendo una orden.
Es lo mejor».
Què els diu la justícia?
«La redacción del borrador de una nueva orden de plantillas que habría de entrar en vigor es una cuestión ajena, ajena al auto que ha de cumplirse.
»

Per tant, ni han complit l'auto.
Ara són autos, quan governava Compromís eren sentències.
Ara són autos.
No han complit l'auto, han fet una ordre que no substituïx esta qüestió, no informen al tribunal.
I vostés…, perdone, quan pensen complir este auto?
Perquè estem al mes de febrer, eh?
Estem al mes de febrer.

I el més important, ¿vosté es creu que jo parle en broma quan dic que votar en contra d'esta resolució és una prevaricació omisiva?
Votar en contra, els diputats i diputades, d'esta resolució és una prevaricació omisiva.
I sembla que vostés m'estan prenent a broma i els aconselle que no em prenguen a broma.

La senyora presidenta:

Gràcies, senyor Fullana.

Quan vullga, senyora Gascó.

La senyora Gascó Enríquez:

Gracias, presidenta.

Sus amenazas no causan ya ningún efecto.
Señor Fullana, usted ya no asusta a nadie.
Lo que también es una cosa habitual es que manipule la información y tergiverse lo que yo digo.

El acuerdo de plantilla se ha cumplido en más de un ochenta por ciento.
Así se dijo en la última mesa sindical por parte del jefe de servicio de plantillas.
Puede pedir las actas en una solicitud de documentación.
Quedan solamente 763 docentes por contratar —insisto, pídalo, lo tiene muy sencillo—, y de forma paralela, además, se está haciendo la orden que ustedes no hicieron.

Pero, miren, ustedes no están legitimados para hablar del cumplimiento de sentencias, porque ustedes cuando gobernaban hacían verdaderas barbaridades, ustedes, los que tienen más de setenta sentencias en contra.
Pero es que, además, autos, esto eran autos… (veus), si usted quiere que yo hable con propiedad, por arrebatar libertades, por discriminación, por sectarismo, por pérdida de derechos.

Incumplieron las medidas cautelares de los magistrados que les obligaban a aplicar…, y decía usted antes, poniéndose vehemente, no voy a utilizar otra palabra, «dígame cuál, dígame cuál».
Cuando pierden el decreto del chantaje lingüístico, el TSJ, los magistrados les obligan a aplicar el decreto del Partido Popular, y ustedes para no aplicarlo se sacan de la manga un decreto ley, y entonces los magistrados deciden que ese decreto ley era inconstitucional, y dicen textualmente en un comunicado: «Esos magistrados afirman que el Botánico aprobó ese decreto ley con la finalidad de impedir la ejecución de su resolución judicial.
» ¿De verdad quieren dar lecciones?
¿Se piensan que los valencianos no tenemos memoria?

Pero es que siguen adelante, derogan ese decreto ley porque se asustan de que lo van a declarar inconstitucional, y con la nueva ley de imposición lingüística el TSJ les dice que «el castellano y el valenciano deben guardar una proporción razonable en la enseñanza».
¿Y creen que entonces hacen caso a eso que les dice el TSJ?
Tampoco hacen caso.
Y, entonces, un día le pregunto a la consellera Tamarit: pero, consellera, ¿por qué no hacen caso por una vez a lo que les está diciendo el Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana?
; y la consellera me contesta: «Es que los jueces saben mucho de justicia, pero no saben nada de educación.
» Este es el respeto que Compromís demostró ante la justicia.

Yo le estoy diciendo que nosotros por supuesto que vamos a cumplir las resoluciones judiciales; ustedes demostraron durante toda la legislatura que no iban a cumplir ningún auto judicial.

Así que lecciones del cumplimiento de resoluciones judiciales, señor Fullana, que venga Compromís aquí a darse golpes en el pecho, a dar lecciones de resoluciones judiciales, cuando los tribunales no han parado de amonestarles, de llamarles la atención, y de quererles llevar al Constitucional por incumplimiento de sus resoluciones judiciales, es vergonzoso.

El postureo tiene límites, señor Fullana, y usted se lo salta todos.
De verdad que se les debería caer la cara de vergüenza porque las pancartas reversibles se les caen porque son papel mojado, señor Fullana.
No tienen vergüenza ni la conocen.

Muchas gracias.

La senyora presidenta:

Muchas gracias, señora Gascó.

Passarem a votació de la iniciativa.
Vots a favor?
6 vots a favor.
Vots en contra?
7 vots en contra.
Queda rebutjada la iniciativa del Grupo Parlamentario Compromís.

Proposició no de llei sobre la implementació de desgravacions fiscals al sector cultural afectat per les riuades d'octubre de 2024, presentada pel Grup Parlamentari Popular (RE núm.
37.
425, BOCV núm.
117)

La senyora presidenta:

I passarem al cinqué i últim punt de l'ordre del dia, que és la presa en consideració de la Proposició no de llei sobre la implementació de desgravacions fiscals al sector cultural afectat per les riuades d'octubre de 2024, presentada pel Grup Parlamentari Popular, registre d'entrada número 37.
425, BOCV número 117.

Per a la seua exposició i defensa, té un temps de sis minuts la senyora Bartual.

Quan vullga.

La senyora Bartual Bermell:

Moltes gràcies, senyora presidenta.

Bon dia a tots i a totes.

Senyories.

Bé, hui portem a esta comissió una proposta de justícia, és ben clar que no és una proposta… no és ideològica, sinó de sentit comú, i, sens dubte, que està compromesa amb la nostra cultura i amb la recuperació de la Comunitat Valenciana, després d'esta riuada del 29 d'octubre.

Eixa dana, com tots sabem, no sols es va emportar per davant infraestructures i béns materials, sinó que també va ser un colp duríssim al sector cultural valencià.
Parlem de teatres, parlem d'auditoris, parlem de llibreries, editorials, productores audiovisuals, i també professionals de les arts escèniques, que han vist la seua activitat seriosament danyada.

Davant d'esta situació, lo lògic, lo just, i lo necessari, és que el Govern d'Espanya impulse mesures fiscals extraordinàries per a la recuperació de la cultura a la Comunitat Valenciana.
Saben vostés que lo que hui estem demanant ací no és cap tracte de favor ni cap privilegi, sinó que demanem i exigim igualtat i, sobretot, equitat.

Ens trobem davant un greuge comparatiu inacceptable on la cultura valenciana porta anys patint una falta de suport en comparació amb altres comunitats.
Mentre Navarra, el País Basc, o Canàries, gaudixen d'incentius fiscals que han permés desenvolupar potents indústries culturals i audiovisuals, a la Comunitat Valenciana seguim sense un marc fiscal propi que garantisca la nostra competitivitat.
I si mirem l'audiovisual, la discriminació és encara més gran; Catalunya ha rebut 60 milions d'euros per al seu sector audiovisual, mentre que la Ciutat de la Llum a Alacant, amb un potencial immens, ha quedat fora d'eixe repartiment.
I nosaltres se preguntem que per què es margina sistemàticament a la Comunitat Valenciana.

Saben què?
Que els incentius fiscals funcionen.
S'ha demostrat que els incentius fiscals no són un gasto sinó que són una inversió.
Un estudi de la Spain Film Comission indica que cada euro destinat a incentius fiscals en cultura genera un retorn de 9.
A Alacant, produccions com Venom 3 o The walking dead, han creat ocupació a més de dos-centes cinquanta persones i han donat treball a més de vint empreses.
Totes elles han generat milions d'euros en un impacte econòmic i han creat centenars d'ocupacions.

I no sols parlem d'audiovisuals.
Guipúscoa ha aprovat recentment deduccions fiscals per a espectacles en viu, edició de llibres i arts escèniques.
Si funciona allí, la nostra pregunta és per què no pot funcionar ací, per això hui tenim la nostra proposta.

Per tot això, sol·licitem el Govern d'Espanya la posada en marxa d'un règim fiscal específic per a la cultura a la Comunitat Valenciana, que, entre ells, contempla: deduccions fiscals per al sector cultural, incloent l'audiovisual, les arts escèniques i l'edició de llibres, seguint el model de Navarra o de Guipúscoa; també volem garantir un tracte equitatiu en la distribució de fons estatals, assegurant que la Comunitat Valenciana reba el suport financer que li correspon; volem fomentar la inversió privada en cultura a través d'incentius que atraguen capital i producció; i, naturalment, eliminar treballs burocràtics per a facilitar l'accés a estes ajudes i agilitzar la recuperació d'este sector.

Estem davant d'una oportunitat per a enfortir la cultura valenciana, no volem ser menys que altres comunitats, i no volem continuar veient com la cultura valenciana perd oportunitats per falta de suport institucional.

La Comunitat Valenciana compta amb una infraestructura cultural de primer nivell, amb centres com la Ciutat de la Llum, el Palau de les Arts, i múltiples festivals internacionals.
No obstant això, la falta d'inversió per part de l'estat i d'incentius fiscals específics frena el seu desenvolupament i ha provocat una pèrdua d'oportunitats enfront d'altres comunitats autònomes.
A més, la riuada del dia 29 d'octubre ha empitjorat encara més la situació de tot este sector, la qual cosa fa urgent la implementació d'un marc fiscal propi que garantisca la recuperació i el creixement de la cultura valenciana.

Senyories, jo crec que estem davant d'una oportunitat única, i que en esta proposta tots els grups hauríem de demostrar que estem compromesos en la recuperació i amb el desenvolupament de la nostra cultura i de la nostra terra, i, per això, en esta comissió i en este punt demanaríem el suport de tots els grups ací representats.

Moltes gràcies.

La senyora presidenta:

Moltes gràcies, senyora Bartual.

Pel Grup Parlamentari Vox Cortes Valencianas, cuando quiera, señor Albiol.

El senyor Albiol Talaya:

Muchas gracias.

Pues voy a atender a lo que dice la parte expositiva y la propuesta de resolución, que, al final, es lo que se va a aprobar, porque si me tuviera que ceñir a la exposición no podríamos dar nuestro voto favorable, y lo explico.

Estamos de acuerdo en que reducir la presión fiscal es bueno, pero lo que no podemos pedir…, porque en su exposición he entendido que se producen desigualdades, efectivamente, el estado de autonomías crea desigualdades entre los españoles, y nosotros lo que no podemos hacer es pedir para la Comunidad Valenciana un régimen específico, un régimen fiscal diferente también, porque estaríamos contribuyendo a generar más desigualdad.

Pero, si nos ceñimos a la parte de resolución que usted plantea, realmente lo que se pide es, y lo voy a leer textualmente: «Les Corts Valencianes sol·liciten al Consell instar el Govern d'Espanya a implementar desgravacions fiscals al sector cultural afectat per les riuades del 29 d'octubre de 2024 a la Comunitat Valenciana, amb l'objectiu d'alleujar la càrrega econòmica als afectats i reactivar la producció cultural.
» Está enfocada a la situación de la riada, y es una medida excepcional.
Eso sí tiene lugar, sí tiene cabida.

Hablaba, también, de grandes producciones que se han hecho.
Aclarado este punto, aclarado que nos está pidiendo un sistema fiscal para la Comunidad Valenciana excepcional, único, y que genere más desigualdad, sino unas medidas concretas para ayudar al sector afectado por la riada, pues es cierto que se han aplicado una serie de beneficios fiscales a grandes producciones que se han hecho, Juego de Tronos, por ejemplo, o The Crown, pues, ¡oiga!
, está bien que pidamos eso también para la Comunidad Valenciana, no solamente para ellos, y se ha hecho para ellos porque es para atraer inversión.

O sea, se demuestra que cuando se reducen los impuestos, cuando se reduce la presión fiscal, se generan más ingresos.
Pues hagamos eso también para la Comunidad Valenciana, pero hágase para toda España.
Y no solamente en el sector cultural, deberían reducir el IRPF también a las familias, se debería reducir el impuesto de sociedades a todas las empresas, se debería bonificar también a las empresas, no solo a las que se dedican al sector de la cultura, bonificar la seguridad social de los trabajadores que generaría más riqueza y más empleo.

Así que, estamos de acuerdo en los términos que se ha registrado esta iniciativa.
Y recalco, medidas excepcionales por las riadas, sí; medidas fiscales exclusivas para la Comunidad Valenciana y generar más desigualdad entre los españoles, no.

Muchas gracias.

La senyora presidenta:

Gracias, señor Albiol.

Pel Grup Parlamentari Compromís, la senyora Ruiz.

Quan vullga.

La senyora Ruiz Escrig:

Gràcies, presidenta.

Senyora Bartual, és que una altra vegada se n'obliden de les competències i de les obligacions del govern valencià, perquè venen ací i només se'n recorden de fer peticions al govern d'Espanya, però, què passa amb la inacció, la indiferència, i la ineptitud del conseller Rovira?
Perquè tenen vostés, sembla, un nivell d'autocrítica, vaja!
, de zero, de zero absolutament.

Perquè, anem a vore, des del dia 29 d'octubre fins avui, qué han passat, tres mesos?
, 113 dies, si no sumen malament les xifres, 113 dies, i quines ajudes ha rebut el sector cultural per part del govern valencià?
Apunte la xifra, zero cèntims d'euro, zero, senyora Bartual.
Per tant, ací cal deixar clares diverses qüestions.

Primera, els danys quantificats per la dana només en qüestions materials al sector cultural valencià, només als sectors culturals valencià, pugen a més de quaranta-cinc milions d'euros, i a això cal sumar-li tot allò que no han pogut treballar per falta d'espais, o per falta de material per a treballar.
Això és el lucre cessant, a eixos més de quaranta-cinc milions d'euros cal sumar-li el lucre cessant.
Però, el govern valencià només ha tret unes ajudes que són insignificants, en còmput general, de cinc milions d'euros per a tot el sector cultural, cinc, dels quals encara no ha arribat ni un cèntim.

I, escolten, mire, sí que anem a votar a favor d'esta proposta, que quede clar.
Clar que cal demanar al govern de l'estat desgravacions fiscals i el que faja falta per a donar suport al sector cultural, clar que sí!
, però al conseller Rovira també, que només falta que vinguen vostés ací a defensar-lo.

Vosté parlava del sector audiovisual valencià.
Vol que li diga quina és l'última que ha fet el govern de Mazón i del conseller Rovira al sector audiovisual valencià?
, perquè el menyspreu ha sonat, vaja!
, ha sonat més enllà dels límits del País Valencià, ha estat una absoluta vergonya.
I és que l'Acadèmia Valenciana de l'Audiovisual va haver de preparar una gala de premis sense cap suport econòmic del govern valencià.
I no només això, és que el govern valencià els ha negat inclús els noms dels propis premis, els han negat el nom.
I no només això, és que de la mateixa manera que van tractar d'amagar al sector de les arts escèniques, van vostés també tractar d'amagar el sector audiovisual en l'última gala de premis perquè ni tan sols es va retransmetre la gala a través de la televisió pública valenciana, que és que no hi ha major irresponsabilitat.
I sap per què vostés no van voler que s'emetera per la televisió pública?
Perquè no volen escoltar les crítiques cap a un conseller inútil, irresponsable i negligent que ni tan sols s'ha dignat a assentar-se amb el sector cultural valencià, que és una autèntica vergonya.

Per tant, senyories, clar que demanarem al Govern d'Espanya i al govern que faça falta que treballe pel sector cultural valencià, però al govern valencià també, senyories.

La senyora presidenta:

Gràcies, senyora Ruiz.

Quan vullga la senyora Bartual per a la rèplica.

La senyora Bartual Bermell:

Moltes gràcies, senyora Ruiz.

Li agraïsc enormement el vot i el suport a esta proposta, perquè crec que són necessàries estes deduccions fiscals per al nostre sector tan perjudicat.
Podríem parlar de quantitats, però hem tingut altres comissions, com la passada, ja vam parlar de tot el que ha invertit el Consell des de la Conselleria de Cultura a tot el nostre sector que, en comparativa al que ha intervertit el Govern d'Espanya, vosté és coneixedora com el nostre grup que no és una quantitat que es mereix el nostre sector cultural.

Mire, el conseller Rovira li va demanar al ministre de Cultura, en una de les sendes reunions que ha tingut durant tot este període de temps, en què saben vostés que la coordinació i la comunicació ha sigut de primera mà, ha sigut excel·lent.

I, bé, li vam demanar una proposta d'una relació d'incentius per al nostre sector danyat per la dana, uns incentius que volíem que foren específics, i a hores d'ara el senyor ministre encara no ens ha contestat.
D'ahí pues la proposta que presentem hui en esta comissió i a la que agraïm enormement el suport per part del vostre grup.

Moltes gràcies.

La senyora presidenta:

Gràcies, senyora Bartual.

Pel grup Compromís, senyora Ruiz, quan vullga.

La senyora Ruiz Escrig:

Gràcies, senyora Bartual.

Mire, vosté ha dit que el conseller en una de les reunions amb el ministre de Cultura li va demanar això.
En una de les reunions no, en l'única reunió que ha tingut el conseller d'Educació i Cultura del País Valencià en tot el tema de la dana referit al sector cultural.
Una!
Una amb el ministre!
Una!
Sap quantes ha tingut amb el sector cultural?
Zero, senyora Bartual!
No li han vist el pèl!
És que no ha enviat ni un correu electrònic per a preguntar-los que tal estan!
Ni un correu electrònic, ni una telefonada ni una miserable reunió.
És que cal tindre poca vergonya, cal tindre poca vergonya.
Este senyor encara no sap que té la cartera de Cultura, encara no ho sap, no debades té a tot el sector cultural, enfadat no, el següent, el següent.

I clar què li va demanar desgravacions fiscals.
I que no ha contestat el ministre de Cultura?
Clar que no, senyoria, és que no és el ministre de Cultura qui ha d'aplicar eixes desgravacions fiscals, és el Ministeri d'Hisenda.

I sí que han fet mesures, sí que ha fet mesures, jo les tinc, jo les tinc les mesures que han ficat en marxa, les tinc.
Vosté també les hauria de tindre.
Demane la informació on compet, que és al Congreso de los Diputados.
Ací el que vosté hauria de fer és exigir al conseller Rovira, que ni está ni se le espera, que és un manta i, a més, desprestigia el sector, (rialles) desprestigia el sector, que a la una del migdia del 29 d'octubre se va fartar de treballar i se'n va anar a sa casa, a sa casa, a la una del migdia, el mateix 29 d'octubre, on els pobles valencians s'ofegaven baix l'aigua, el mateix conseller que no s'ha reunit ni una sola vegada amb el sector cultural valencià, ni una, ni una, 113 dies després.
Que els ha negat la televisió pública als Premis de l'Audiovisual i els ha negat la televisió pública als Premis de les Arts Escèniques, que se van haver de manifestar a les portes del teatre, que inclús els van obrir la porta lateral, ni la porta principal del teatre, que és que cal tindre poca vergonya.

La senyora presidenta:

Gràcies, senyora Ruiz.

Pel Grup Parlamentari Socialista, el senyor Ruiz.
Quan vullga.

El senyor Ruiz Castell:

Moltes gràcies, presidenta.

Senyories, nosaltres estem a favor d'ajudar en tot allò que siga possible a la gent després de la catàstrofe del passat 29 d'octubre, sense mirar d'on vénen les iniciatives ni qui les presenta, sempre que beneficie a les valencianes i als valencians, la veritat.
Però també és la nostra obligació demanar un poc de trellat, coherència i rigor.

Insten vostés al Govern d'Espanya a implementar desgravacions fiscals al sector cultural de la Comunitat Valenciana.
I estem d'acord, tant com que això és el primer que va fer el Govern d'Espanya, perquè entre els primers decrets aprovats pel govern central hi ha tota una sèrie de mesures en matèria fiscal i tributària que inclouen exempcions i beneficis fiscals, així com ajudes directes destinades a ciutadans, empreses i autònoms.

La pregunta és: ens podrien concretar quines mesures fiscals volen que implemente el Govern d'Espanya?
És a dir, quines actuacions específiques tenen en ment que encara no estiguen en marxa?
Perquè la seua proposta sona més bé a, bé, és que igual que s'està fent, esta igual si és suficient o no, anem a demanar al Govern d'Espanya i així ens lleven de sobre responsabilitats i que la gent mire cap a un altre lloc.

I és que, en eixa obsessió que tenen d'assenyalar a altres, sense assumir responsabilitats, desatenent les competències que hauria d'exercir l'executiu autonòmic, a la seua iniciativa s'atrevixen a dir, i ho ha tornat a deixar caure ací, ara, que el govern central no ha aprovat cap mesura per a la recuperació del sector cultural afectat.
Miren, des del primer moment i per tal que el sector cultural tingués un accés informat i àgil a totes les mesures i ajudes, el Ministeri de Cultura va posar en marxa una xarxa de punts i oficines d'assessorament en la tramitació d'ajudes i acompanyament, finançant a associacions professionals representatives del sector cultural.
Ha concedit i pagat ajudes nominatives a diferents associacions del sector perquè puguen atendre, fer el seguiment i prestar serveis gratuïts a persones i entitats del ram, tant en relació amb la tramitació d'ajudes de totes les administracions públiques com per l'elaboració professionalitzada de diagnòstics de danys, d'eines de peritatge i justificació i de disseny d'indicadors i estratègies de recuperació del sector a mitjà i llarg termini, sense oblidar la implementació de programes d'acompanyament en salut mental.

Podríem parlar del finançament facilitat a les entitats locals per a reconstruir les infraestructures i la seua transcendència per a la recuperació de l'activitat del sector cultural; o del Pla nacional de gestió de riscos i emergències en patrimoni cultural amb motiu de la dana, que es va activar el 30 d'octubre, amb tècnics de cultura col·laborant en la inspecció, valoració de danys, salvament i estabilització del patrimoni; o de com el Ministeri de Cultura ha assumit l'elaboració d'un pla director per a planificar les actuacions de recuperació integral dels béns culturals afectats.

Amb tot açò el que li vull dir és que sembla que viuen en una realitat paral·lela, i tampoc no és sorprenent, només cal escoltar algunes intervencions al voltant de tot aquest desastre, per exemple, del senyor Mazón o del senyor Rovira.
I això ens fa mirar la seua iniciativa amb cert recel.

Per poder votar a favor necessitaríem saber, com a mínim, quines mesures concretes proposen perquè a la resolució de la iniciativa, que és el que es vota, només es parla de manera genèrica, però, en tot cas, en tot cas, per si hagués alguna mínima possibilitat que aquesta proposició pogués ajudar les persones afectades, tal com hem fet abans, li avance que tampoc no ens oposarem.

Moltes gràcies,

La senyora presidenta:

Gràcies, senyor Ruiz.

Quan vullga la senyora Bartual.

La senyora Bartual Bermell:

Moltes gràcies, senyor Ruiz.

M'alegre que en esta ocasió estiguem tots en la mateixa línia i que esta proposta que portem este grup, en el que considerem que és molt important per al nostre sector cultural, va a eixir reforçada en esta comissió.

Ja li ho he dit en l'exposició i la defensa d'este punt, que el que volem són deduccions fiscals per al sector cultural, incloent també a l'audiovisual, les arts escèniques i l'edició de llibres, com ho tenen en la Comunitat de Navarra i de Guipúscoa.
També volem que siga un tracte, que es garantisca un tracte que siga equitatiu en eixa distribució que es fa dels fons estatals.
I per suposat volem que se fomente la inversió també privada en la cultura.
I, com he dit també, eliminar tots eixos treballs burocràtics per a facilitar a este sector l'accés a estes ajudes i agilitar la recuperació el més prompte possible.

El que hem dit és que la Comunitat Valenciana s'ha vist, no com altres comunitats, doncs no han rebut les ajudes que haurien d'haver sigut ja i haver rebut per part del Govern d'Espanya i que no tenim estímuls fiscals com tenen altres comunitats.
Catalunya ha rebut 60 milions per a tot el seu sector audiovisual, mentre que la Ciutat de la Llum, a Alacant, segueix sense suport estatal.
Navarra, el País Basc i Canàries també tenen deduccions fiscals per a la cultura.
I la Comunitat Valenciana seguix sense un marc propi.

En definitiva, considerem que el Govern d'Espanya margina la nostra comunitat i la nostra cultura, i d'ahí esta proposta, que sens alegrem enormement que isca recolzada per tots els grups i quan abans els nostre sector cultural de la Comunitat Valenciana es veja recuperat, i que ojalá estes deduccions fiscals arriben prompte, serà en benefici de tot el sector cultural de la nostra comunitat.

Moltes gràcies.

La senyora presidenta:

Gràcies, senyora Bartual.

Senyor Ruiz, quan vullga.

El senyor Ruiz Castell:

Moltes gràcies, presidenta.

Senyora Bartual, nosaltres ens abstindrem.

Li he de dir que el que diu el seu discurs realment no coincidix amb el que demana la resolució, que és el que es vota.
I, en eixe sentit, ja li he dit que el govern espanyol, lluny de marginar la Comunitat Valenciana, com ha suggerit, va posar en marxa un conjunt de mesures per fer front a la catàstrofe generada per la dana i que incloïen, entre d'altres, no només exempcions i reduccions fiscals, sinó també ajudes directes per a empreses i autònoms, la suspensió del segon pagament de l'IRPF o la flexibilització i paralització de diferents tràmits tributaris.

A la seua iniciativa parlen de les exempcions i les reduccions fiscals, i en eixe àmbit les mesures procedents del Govern d'Espanya incorporen l'exempció de les quotes de l'IVA per a immobles danyats per la dana, la reducció de la tributació per mòduls i de les quotes devengades en el règim simplificat d'IVA per autònoms afectats, per cert, podent sol·licitar la seua devolució si ja havien estat pagades.
L'exempció, d'IRPF de totes les ajudes per danys personal, exempció de taxes, etcètera.

Per tant, a mi em fa gràcia, perquè abans han dit, quan parlaven del sector faller, que es podia acollir a les mesures aprovades pel Consell autonòmic, doncs passa igual en el sector cultural i el Govern d'Espanya.
No entenc molt bé per què canvien el seu discurs.
I eixe crec que és part del problema, no?
, que se mostren molt comprensius amb els seus i indignats amb els altres.
I ací caldria parlar més del Consell, que per alguna cosa estem al legislatiu valencià.

S'han pagat ajudes nominatives com la concedida a l'Associació Valenciana de Professionals de la Cultura per a crear una oficina per a la recuperació cultural per a sectors com les arts escèniques, la música, la gestió cultural, el cinema i l'audiovisual, etcètera.
També han rebut eixes ajudes la Fundació pel Llibre i la Lectura, l'Associació de Professionals de la Il·lustració Valenciana, l'Associació d'Artistes Visuals de València, Alacant i Castelló.
El Programa per a la recuperació i reactivació de l'activitat del sector cultural, impulsat pel Ministeri de Cultura, inclou ajudes a sales d'exhibició cinematogràfica i llibreries independents.
Li ho ha dit abans la companya de Compromís, les dades estan, només han de demanar-les.
Podríem parlar de conservadors i restauradors, d'artistes, de galeries d'art contemporani, de la indústria musical, totes elles han rebut ajudes per a la recuperació i promoció i dinamització de l'activitat d'eixos àmbits.
I, a més, en les pròximes setmanes es publicaran noves ajudes d'entitats de les arts escèniques i música per a la reactivació i promoció de l'activitat, amb un pressupost total d'un milió d'euros, i ajudes generals també a la reactivació del sector cultural afectat per la dana, situat o no en els municipis afectats, amb un pressupost total d'un altre milió d'euros.

La pregunta, per tant, no és tant què pensa fer el Govern d'Espanya, que està bé, però ja està fent el seu, sinó què pensen fer vostés.
Van a fer alguna cosa per reactivar la producció cultural valenciana?
O novament només aspiren a espolsar-se la seua responsabilitat?

I ja sé que ara ja no poden contestar-me, però tampoc no cal, es tracta més d'una pregunta retòrica perquè ja sabem la resposta.
Entre d'altres coses, perquè malauradament el menyspreu de l'actual govern autonòmic i de l'actual conseller del ram al sector cultural valencià és molt anterior a tota aquesta catàstrofe.

Moltes gràcies.

La senyora presidenta:

Gràcies, senyora Ruiz.

Passarem a votació de la iniciativa.
Vots a favor?
9 vots a favor.
Vots en contra?
Abstencions?
4 abstencions.
Queda aprovada la iniciativa del Grup Parlamentari Popular.

I res, és closa la sessió.
Moltes gràcies.

(S'alça la reunió a les 12 hores i 7 minuts)