Untitled Web Page



**Ple de les Corts Valencianes celebrat el dia 27 de març de 2003.
Comença la sessió a les 10 hores i 11 minuts.
Presideix la Molt Excel·lent Senyora Marcela Miró Pérez.
Sessió plenària número 96.
Segona i darrera reunió.**

 

 

 

**La senyora presidenta:**

 

Bon dia.

Il·lustres diputades, il·lustres diputats.
Es reprén la sessió.
*(Remors)*

Senyories, pregue que ocupen els seus escons.
*(Remors)*

Senyories, per favor, pregue silenci.

 

 

 

***Debat i votació del dictamen de la Comissió de Coordinació, Organització i Règim de les Institucions del Projecte de llei de creació del Col·legi Oficial de Psicòlegs de la Comunitat Valenciana, per segregació del Col·legi Oficial de Psicòlegs d'àmbit nacional (BOCV número 212).***

 

 

**La senyora presidenta:**

 

Punt 6: debat i votació del dictamen de la Comissió de Coordinació, Organització i Règim de les Institucions, del Projecte de llei de creació del col·legi oficial de psicòlegs de la Comunitat Valenciana per segregació del col·legi oficial de psicòlegs d'àmbit nacional.
Presentació del dictamen de la comissió, té la paraula l'il·lustre diputat, senyor Maluenda.

Silenci, per favor, senyories.

 

**El senyor Maluenda Verdú:**

 

Molt excel·lent senyora presidenta.

Senyories.

Em correspon, com a president de la Comissió de Coordinació, Organització i Règim de les Institucions de la Generalitat, per decisió unànime de tots els membres presents en la comissió, presentar al Ple.
.
.

 

**La senyora presidenta:**

 

Un moment, senyor Maluenda.

Senyor Rodríguez Marín, per favor.
Moltes gràcies.

 

**El senyor Maluenda Verdú:**

 

A vosté, senyora presidenta.

Dia que em correspon, elegit per unanimitat de tots els membres assistents a la Comissió de Coordinació, presentar el dictamen sobre el Projecte de llei de creació del col·legi oficial de psicòlegs, produït per segregació del col·legi oficial de psicòlegs d'àmbit nacional.
Esta decisió, com dia, es va adoptar per la Comissió de Coordinació en la passada sessió del dia 21 de març, una volta conclòs el dictamen a este projecte de llei, que és el que hui es presenta a les seues senyories.

El projecte de llei que va ser presentat en les Corts el 20 de desembre del 2002, se va tramitar en la reunió de la Mesa del dia 8 de gener, i publicat en el *Bolletí Oficial de les Corts Valencianes* número 197, de 20 de gener d'este any.
Conclòs el termini de presentació d'esmenes, no se va presentar ninguna esmena parcial, i solament es va presentar una esmena a la totalitat de devolució al Govern, presentada pel Grup Parlamentari d'Esquerra Unida, registre d'entrada número 51.
545.
I se va publicar en el *Bolletí Oficial de les Corts Valencianes* número 204.
Se va sotmetre a debat esta esmena de totalitat en el Ple celebrat el passat dia 13 de març, i se va rebutjar per la majoria dels membres de la Cambra.

No havent sigut presentada ninguna esmena parcial, la Comissió de Coordinació, Organització i Règim de les Institucions de la Generalitat, en la seua reunió del passat dia 21, va acordar per unanimitat assumir les funcions que en el seu cas hagueren correspost a la ponència encarregada d'informar el dictamen d'este projecte de llei; elevant aixina, com a dictamen, el text íntegre del projecte de llei que va presentar el Govern Valencià a este Ple.

Per últim, vull assenyalar, com s'ha dit en altres ocasions anteriors, que esta nova llei de col·legis professionals contribuïx a regular una professió de col·legi oficial de psicòlegs d'àmbit nacional, com a corporació professional que se va crear per Llei 43/1979, del 31 de desembre,.
.
.

 

**La senyora presidenta:**

 

Senyories, per favor.
Pregue silenci novament.

 

**El senyor Maluenda Verdú:**

 

Amb esta llei ja són dotze les lleis de col·legis professionals aprovats per este Parlament, des de l'aprovació de la Llei 6/1997, de consells i col·legis professionals de la Comunitat Valenciana, cosa que suposa que en els últims anys hem donat un important impuls a la vertebració de la societat valenciana ordenant les professions afectades.

Jo vull acabar, senyories, dient que he tingut l'honor i l'orgull de ser president de la Comissió de Coordinació, Organització i Règim de les Institucions de la Generalitat en esta V Legislatura que ara acaba.
I vull mostrar la satisfacció per la tasca que la comissió ha desenrotllat en benefici de la societat civil valenciana.

Però no vull acabar sense deixar també constància del meu orgull per haver pertangut al Grup Parlamentari Po-pular, que ha donat mostres inequívoques de la seua constant preocupació per atendre totes les propostes que el Govern de la Generalitat ha portat a estes Corts en benefici de la qualitat de vida de les valencianes i dels valencians.
Per tant, en esta última intervenció meua d'esta V Legislatura, deixe constància del meu orgull i la meua satisfacció per pertànyer i haver pertangut també en esta última legislatura al Partit Popular, que ha desenrotllat esta tasca tan important en benefici de les valencianes i dels valencians.

Senyories, senyora presidenta, moltes gràcies per l'atenció de tots vostés.
*(Aplaudiments des d'un sector de la Cambra)*

 

**La senyora presidenta:**

 

Moltes gràcies, senyor Maluenda.

Correspon a continuació la votació de l'articulat, ja que este projecte de llei no té esmenes presentades.

Senyories, votació als articles 1, 2 i 3, que no tenen esmenes presentades.
Comença la votació.
El resultat de la votació és de 67 vots a favor, 4 en contra, cap abstenció.
Queden aprovats els articles 1, 2 i 3.

Votació a les disposicions transitòries primera, segona i tercera, que no tenen esmenes presentades.
Senyories, comença la votació.
El resultat és de 67 vots a favor, 4 en contra, cap abstenció.
Queden aprovades les disposicions transitòria primera, segona i tercera.

Votació a la disposició final única, que no té esmenes.
Comença la votació.
El resultat és de 66 vots a favor, 4 en contra, cap abstenció.
Queda aprovada la disposició final única.

Votació a l'exposició de motius com a preàmbul de la llei.
Comença la votació.
El resultat és de 66 vots a favor, 4 en contra, cap abstenció.
Queda aprovada l'exposició de motius com a preàmbul de la llei.

Senyories, votació de totalitat del Projecte de llei de creació del col·legi oficial de psicòlegs de la Comunitat Valen-ciana, per segregació del col·legi oficial de psicòlegs d'àmbit nacional.
Senyories, comença la votació.
El resultat és de 67 vots a favor, 4 en contra, cap abstenció.
Queda aprovada la Llei de creació del col·legi oficial de psicòlegs de la Comunitat Valenciana, per segregació del col·legi oficial de psicòlegs d'àmbit nacional.

Explicació de vot.
Té la paraula, senyor Peris.
Senyories, un moment.
Senyor Peris.
Senyories, pregue silenci.

 

**El senyor Peris i García:**

 

Gràcies, senyora presidenta.

Senyores diputades, senyors diputats.

És el torn de l'explicació del vot afirmatiu del Grup Mixt a la segregació i, per tant, constitució al nostre país d'un col·legi oficial de psicòlegs, que molta feina tenen, *(rialles)* que molta feina tenen.
*(Remors)* Van a tindre molta feina, i és l'antesala de la psiquiatria quan la societat postcapitalista valenciana es permet en aquesta legislatura legislar sobre gossos d'assistència, es permet legislar sobre col·legis de psicòlegs, es permet legislar sobre estatut de discapacitats, es permet legislar sobre un muntó de legislacions, i no es fa una anàlisi psicològica, social del fet que es permet bombardejar mercats on moren gent civil a l'Iraq.
*(Aplaudiments des d'un sector de la Cambra)*

 

**La senyora presidenta:**

 

Senyor Peris, atinga's a la qüestió.
*(Aplaudiments des d'un sector de la Cambra)*

 

**El senyor Peris i García:**

 

Estic atenent-me a la qüestió, crec.
.
.

 

**La senyora presidenta:**

 

No, senyor Peris.
Explicació de vot d'un col·legi oficial.

 

**El senyor Peris i García:**

 

.
.
.
perquè considere, considere que estem necessitats d'una reflexió important.
I molts de nosaltres, i molts de vosaltres, necessitats de passar almenys pel psicòleg.

Ens hem de fer una reflexió: si el nostre benestar d'avui, si eixe nostre avantatge del primer món, que va ser aconseguit per una política de canoneres de fa cent anys, és moment de repetir-la.
Ens haurem de fer tots una gran reflexió, una gran reflexió.
No és possible continuar aquest model de creixement, que ens permet que siguem una minoria de privilegiats en el món, quan tot un món, una majoria.
.
.

 

**La senyora presidenta:**

 

Senyor Peris, atinga's a la qüestió.
.
.

 

**El senyor Peris i García:**

 

.
.
.
una majoria està afectada.
.
.

 

**La senyora presidenta:**

 

.
.
.
de l'explicació de vot.
I és la.
.
.

 

**El senyor Peris i García:**

 

.
.
.
està afectada.
.
.

 

**La senyora presidenta:**

 

.
.
.
la segona vegada, senyor Peris.

 

**El senyor Peris i García:**

 

Molta reflexió, molt d'anar al psicòleg i molta psiquiatria social i psicologia social necessita el nostre país.

Jo estic reflexionant cada vegada més moltes paraules, moltes paraules.
I em venen a la memòria moltes reflexions.
Reflexions com aquella que dia el cantautor, com aquella: "On vas.
.
.
"

 

**La senyora presidenta:**

 

Senyor Peris.
.
.

 

**El senyor Peris i García:**

 

".
.
.
quan ja l'infant no pot mirar ni el blau del mar, ni aquest.
.
.
"

 

**La senyora presidenta:**

 

Senyor Peris, atinga's a la qüestió.
.
.

 

**El senyor Peris i García:**

 

".
.
.
cel clar i ets tu qui el roba?
.
.
.
"

 

**La senyora presidenta:**

 

Senyor Peris, no té la paraula.
.
.

**El senyor Peris i García:**

 

".
.
.
On vas quan el carrer.
.
.
?
" *(La presidenta desconnecta el micròfon)*

 

**La senyora presidenta:**

 

Senyor Peris, ja no té la paraula.
*(Aplaudiments des d'un sector de la Cambra)*

Té la paraula la senyora Llinares, per a explicació de vot.
*(Remors)*

 

**La senyora Llinares i Llorca:**

 

Moltes gràcies.
Senyora presidenta.

Senyores diputades, senyors diputats.

Senyores i senyors psicòlegs que estan ací escoltant.
Vaja per davant dir que trobe que la faena dels psicòlegs és una faena vertaderament important, i és una faena que necessitem molt, sobretot en estos moments.

Mosatros hem votat que no a esta llei perquè pensem que és una organització de la societat que retrocedix a l'Edat Mitjana, aquella edat en què la guerra era el més important.
Guerrejar uns pobles amb uns altres era el més important.
Aquella edat en què assetjar una ciutat i bombardejar-la era una cosa vertaderament important; era al que es dedicaven els grans capitostos de la societat.
Aquella època en què no es respectava la llei internacional, ni nacional ni ninguna llei.
Era només la llei del més fort.

Aquella societat és a la que mos retrau l'organització per gremis que està muntant-se en esta Cambra.
Per això hem dit que no.
No per la tasca dels psicòlegs, que anem a necessitar-la molt.
Perquè mosatros, mosatros, que mos creiem ja tan civilitzats, resulta que tenim per governants a unes persones que per "un quítame allá esas pajas", diuen: Eh, vinga, anem a bombardejar".
.
.
*(Remors)*

 

**La senyora presidenta:**

 

Senyora.
.
.
Llinares.
*(Aplaudiments des d'un sector de la Cambra)*

 

**La senyora Llinares i Llorca:**

 

Però, per què no he de bombardejar?
Anem a bombardejar, eh?
*(Aplaudiments des d'un sector de la Cambra.
Remors)*

 

**La senyora presidenta:**

 

Senyora Llinares.
.
.
no.

 

**La senyora Llinares i Llorca:**

 

Una societat.
.
.

 

**La senyora presidenta:**

 

Senyora Llinares.
.
.

**La senyora Llinares i Llorca:**

 

Diga'm, senyora presidenta.

 

**La senyora presidenta:**

 

.
.
.
atinga's a explicació de vot.

 

**La senyora Llinares i Llorca:**

 

Jo ja m'atinc.

 

**La senyora presidenta:**

 

No se lo digo más, señora Llinares.

 

**La senyora Llinares i Llorca:**

 

Mire, senyora presidenta.
Vosté s'ha llegit els discursos de Ciceró?
*(Rialles)* O els de Castelar?
Escolte, és que, vosté, presidint el Senat romà, ni Ciceró ni res.
.
.

 

**La senyora presidenta:**

 

Senyora Llinares atinga's.
.
.
*(Aplaudiments des d'un sector de la Cambra)*

 

**La senyora Llinares i Llorca:**

 

I, senyora presidenta.
.
.

 

**La senyora presidenta:**

 

Senyora Lllinares, no té la paraula.

 

**La senyora Llinares i Llorca:**

 

Com que no?
*(Remors.
Se senten veus: "bravo!
, bravo!
".
Aplaudiments des d'un sector de la Cambra)*

 

**La senyora presidenta:**

 

Moltes gràcies, senyora Llinares.

Explicació de vot.
Senyor Mestre.
*(Veus)* Senyor Perelló.
*(Remors)* Señor Mestre, tiene la palabra para explicación de voto.
*(Remors)*

Señorías, les ruego silencio, por lo menos para atender a su compañero de grupo parlamentario, es lo mínimo.

 

**El senyor Mestre i Moltó:**

 

Gràcies, senyora presidenta.

Senyores i senyors diputats.

Dir, en principi, que el nostre vot és afirmatiu, com van dir en la votació de l'esmena a la totalitat, a la creació del col·legi de psicòlegs, un col·legi que es crea per segregació del col·legi de l'Estat a nivell del nostre País Valencià i que, en definitiva, expressa l'interés i la necessitat que han demostrat i han expressat els psicòlegs del nostre País Valencià.

I, a més a més, dir que tenen a partir d'ara una gran feina.
I la feina és que si bé jo crec, com diu el senyor Pimentel, company fins fa poc de vostés, que l'estratègia contra l'Iraq respon a una estratègia planificada del Partit Popular.
.
.

 

**La senyora presidenta:**

 

Senyor Mestre, atinga's a l'explicació de vot.

 

**El senyor Mestre i Moltó:**

 

.
.
.
¡del Partit Popular!
, és cert que les teories ecologistes de Hadler servirien ben bé per a fer una anàlisi d'una sèrie de senyors del Partit Popular que estan conduint a la humanitat a una masacre.
.
.

 

**La senyora presidenta:**

 

Senyor Mestre, atinga's a la qüestió.
Senyor Mestre.
.
.

 

**El senyor Mestre i Moltó:**

 

.
.
.
a una masacre autèntica, a una masacre.
.
.
*(La senyora presidenta desconnecta el micròfon de la trona.
Aplaudiments des d'un sector de la Cambra)*

 

**La senyora presidenta:**

 

No té la paraula, senyor Mestre.

Senyor Mestre, senyor Mestre, senyor Mestre.
.
.
*(Un diputat des del seu escó sense micròfon diu: "No a la guerra")*

Té la paraula el senyor Díez per a explicació de vot.

 

**El senyor Díez Cuquerella:**

 

Gràcies, senyora presidenta.

Senyores i senyors diputats.

Pense que, efectivament, en aprovar quasi per unanimitat esta llei del col·legi de psicòlegs de la Comunitat Valenciana, pense que sincerament hem prestat un servici a un sector important de la societat valenciana, i aixina s'ha reflectit en els vots que ací s'han vessat, a excepció del Grup Parlamentari d'Esquerra Unida que ja ens té acostumats que dins dels seus esquemes polítics o, potser, dins dels seus esquemes mentals, i parlant de psicòlegs res millor que utilitzar esta terminologia, potser, dic, dins dels seus esquemes mentals o polítics no cap una organització de la societat des d'eixe sistema de la professionalitat.

I hem estat conscients els grups parlamentaris que han votat a favor de la necessitat que esta professió estiga col·legiada, que esta professió tinga la seua personalitat jurídica i que s'exigisca la col.
legiació en el col·legi professional de la Comunitat Valenciana per a tots aquells que vulguen exercir esta professió de psicòlegs, han estat conscients el Partit Socialista, el Partit Popular que era bo que esta llei s'aprovara, encara que tinga un contingut molt reduït, únicament un articulat composat per tres articles, les seues disposicions transitòries, disposicions finals, però que, efectivament, la tasca de la llei o el contingut i la transcendència de la llei no està tant sols en el seu contingut, més llarg o més curt, del text legislatiu pròpiament dit, sinó que està en el seu contingut, en la transcendència que tindrà.

Dit això crec que està sobradamente justificat el vot positiu que ha posat el Partit Popular en esta llei i únicament, naturalment, cal lamentar la falta de respecte que s'ha tingut des d'alguns bancs d'este hemicicle parlamentari que s'aprofite esta creació, este naixement d'una llei d'un col·legi de psicòlegs per a fer les actuacions.
.
.
*(Remors)*

 

**La senyora presidenta:**

 

Silenci.

 

**El senyor Díez Cuquerella:**

 

.
.
.
i les manifestacions que s'han dit.

I lamentar.
.
.

 

**La senyora presidenta:**

 

Silenci.

 

**El senyor Díez Cuquerella:**

 

I lamentar també, i lamentar també que hui, l'últim dia de ple d'esta legislatura, el Partit Socialista i el partit d'Esquerra Unida en menor mesura tinguen els nervis tan alterats.
*(Remors)* No sé si serà per la proximitat de les eleccions.
Però, acabant en esta explicació de vot.
.
.

 

**La senyora presidenta:**

 

Senyor Mestre, le llamo al orden.

 

**El senyor Díez Cuquerella:**

 

.
.
.
els demanaria que tingueren un poc més de tranquil·litat, que el dia és llarg, que no s'acaloren tant que ací estem per a debatre les lleis que estan previstes en l'ordre del dia i no per a muntar numerets.

Moltes gràcies.
*(Aplaudiments des d'un sector de la Cambra)*

 

 

***Debat i votació del dictamen de la Comissió d'Economia, Pressupostos i Hisenda del Projecte de llei de patrimoni de la Generalitat Valenciana (BOCV número 211).***

 

 

**La senyora presidenta:**

 

Moltes gràcies, senyor Díez.

Punt 7 de l'ordre del dia: Debat i votació del dictamen de la Comissió d'Economia, Pressupostos i Hisenda, del Projecte de llei de patrimoni de la Generalitat Valenciana.

Presentació del dictamen de la comissió.
Té la paraula l'il·lustre diputat, senyor Ramírez.

**El senyor Ramírez Sorribes:**

 

Gracias, señora presidenta.

Señorías, buenos días a todos.

Me corresponde por decisión de los miembros de la Comisión de Economía, Presupuestos y Hacienda, como vicepresidente de la misma, realizar la presentación del Proyecto de ley de patrimonio de la Generalitat Valenciana.

Este proyecto de ley se presentó por el Consell en las Cortes Valencianas el día 22 de octubre de 2002, siendo tramitada por la Mesa de las Cortes Valencianas en su reunión del día 5 de noviembre de 2002 y publicado en el *Boletín Oficial de las Cortes Valencianas* número 184 de noviembre de ese mismo año.

El plazo para la presentación de las enmiendas finalizó el día 31 de diciembre de 2002 y, tras la tramitación de la Mesa de las Cortes Valencianas, en su reunión del día 10 de diciembre, de las solicitudes de prórroga presentadas por el Grupo Parlamentario Socialista-Progressistes y el Grupo Mixto, se continuó con su tramitación.

A este proyecto de ley se presentaron dos enmiendas de totalidad, una por parte del Grupo Parlamentario de Esque-rra Unida del País Valencià y otra por parte del Grupo Parlamentario Socialista-Progressistes, que fueron rechazadas en sesión plenaria del día.
.
.

 

**La senyora presidenta:**

 

Senyories, silenci.

 

**El senyor Ramírez Sorribes:**

 

Gracias, señora presidenta.

Decía que fueron rechazadas en sesión plenaria del día 20 de febrero de 2003.

Posteriormente, la Comisión de Economía, Presupuestos y Hacienda se reunió con fecha 12 de marzo de 2003 para la recepción de las 284 enmiendas parciales presentadas: 3 del Grupo Parlamentario Popular, 165 del Grupo Parlamentario Socialista-Progressistes; 54 del Grupo Parlamentario de Esquerra Unida del País Valencià y 26 del Grupo Mixto, *(remors)* así como para el nombramiento.
.
.

 

**La senyora presidenta:**

 

Senyories, silenci.

Un moment, senyor Ramírez.
*(Pausa)* Continue, senyor Ramírez.

 

**El senyor Ramírez Sorribes:**

 

Gracias, señora presidenta.

Decía que, además de tramitarse y recepcionarse las diferentes enmiendas parciales, se efectuó el nombramiento de la ponencia que debía informar este proyecto de ley.
La ponencia emitió su informe en fecha 12 de marzo de 2003, siendo publicado en el *Boletín Oficial de las Cortes Valen-cianas* de 14 de marzo de este mismo año.

La Comisión de Economía, Presupuestos y Hacienda se reunió por última vez el día 20 de marzo a fin de proceder a la elaboración de este dictamen, siendo aprobadas en el transcurso del debate tres enmiendas.
Y este dictamen ha sido publicado posteriormente en fecha 24 de marzo.

En la actualidad, este debate que vamos a celebrar seguidamente en la Cámara.
.
.
se van a efectuar el debate de 245 enmiendas que han quedado vivas, pertenecientes a los grupos parlamentarios Socialista-Progressistes, Grupo Parlamentario de Esquerra Unida al País Valencià y Grupo Mixto.

Espero y deseo como vicepresidente de esta comisión que este debate al que vamos a asistir sea el debate de las ideas, sea el debate del respeto a la opinión de los demás aunque no se comparta, *(remors)* sea, además, el debate.
.
.

 

**La senyora presidenta:**

 

Senyories.
.
.

 

**El senyor Ramírez Sorribes:**

 

.
.
.
de la responsabilidad, sea el debate donde se anteponga el interés de todos absolutamente, de todos los valencianos, por encima de los intereses de las diferentes formaciones políticas.
Me gustaría como vicepresidente de esta comisión que fuera el debate donde se destierre el todo vale con tal de ganar unos votos.
*(Veus)*

En definitiva, en definitiva, señorías, espero, como miembro del Grupo Parlamentario Popular y vicepresidente de esta comisión, que este debate sea el debate del consenso y el debate de la tranquilidad que tanto.
.
.

 

**La senyora presidenta:**

 

Senyora Amorós.
.
.

 

**El senyor Ramírez Sorribes:**

 

.
.
.
necesitamos todos.

Muchas gracias.
*(Aplaudiments des d'un sector de la Cambra)*

 

**La senyora presidenta:**

 

Moltes gràcies, senyor Ramírez.

Señorías, estas Cortes son una institución democrática que nos hemos dado todos los valencianos para dialogar, para argumentar, para votar y para acatar lo que esta Cámara decida.
Las algaradas, los griteríos y las manifestaciones para quienes así lo consideren se hacen fuera de este lugar, no en el hemiciclo.

Entonces, ruego, por lo tanto, a los diputados, tal y como va la mañana, que se abstengan de hacer manifestaciones fuera de su turno que salgan fuera del debate correspondiente al orden del día que ha aprobado la Junta de Portavoces, y lo ruego en el último día de sesión de la última legislatura, *(remors)* de la V Legislatura, perdón.
Ruego, ruego que en la medida de lo posible y que su sensibilidad democrática se lo permita, y su responsabilidad democrática se lo permita.
.
.
Por lo menos esta presidencia se ve con la obligación de hacer ese llamamiento a todos los diputados.

Vamos a comenzar el debate de las enmiendas de la última ley en esta quinta legislatura.
Comienza con el debate de la enmienda número 2 al artículo 1 del proyecto de ley de patrimonio de la Generalitat Valenciana.

Té la paraula el senyor Oltra en representació d'Esquerra Unida.
Esmena número 2.

 

**El senyor Oltra i Soler:**

 

Vaig a defensar una agrupació d'esmenes en esta primera intervenció, esperem que no siga l'última.
Eixes amenaces que igual s'acaba la legislatura sonen a colp d'Estat.
Bé, serien el 2, el 4, el 7, el 15, el 17, 21 i el 18.

La primera esmena que presenta Esquerra Unida al projecte de llei de patrimoni parla precisament del patrimoni de la Generalitat Valenciana.
I ahí cal dir, en primer lloc, que.
.
.
*(Pausa)* Home!
Pero hay que estar atentos, hay que estar atentos, señor Maluenda.

 

**La senyora presidenta:**

 

Señor Oltra, por favor, señor Oltra.

La Junta de Portavoces la acabamos de tener hace un momento.
Si es posible que el número de las enmiendas, para que no haya ningún error, se puedan pasar a esta presidenta para que la distribuya a todos los grupos parlamentarios, facilitaríamos el trabajo de todos.

Repito el número de enmiendas que creo que ha dicho el señor Oltra, 2, 4, 7, 15, 17, 18 i 21*.
(Remors)*

De nada, señor Maluenda.

Continúe, señor Oltra.

 

**El senyor Oltra i Soler:**

 

Gràcies.

Estava dient que la primera de les esmenes que hem presentat fa referència al patrimoni de la Generalitat Valen-ciana, i ahí s'ha de dir que, per a Esquerra Unida, el millor patrimoni que té la Generalitat Valenciana és el poble valencià.
I eixe patrimoni cal cuidar-lo, cal valorar-lo, cal fer-li cas, i cal incentivar la seua participació i la seua preocupació pel dia a dia.
I eixe poble valencià, de la mateixa manera que el poble mundial, avui.
.
.

 

**La senyora presidenta:**

 

Senyor Oltra, atinga's a la qüestió, senyor Oltra.
.
.

 

**El senyor Oltra i Soler:**

 

.
.
.
crida "No a la guerra".
Està cridant "No a la guerra" i està manifestant-se en.
.
.
*(La senyora presidenta desconnecta el micròfon de la trona)*

 

**La senyora presidenta:**

 

.
.
.
no té la paraula.
*(Veus)* Senyor Oltra, no té la paraula.
*(Protestes)* Atinga's a la defensa de les esmenes.
*(Veus)* Estamos hablando de la defensa de unas enmiendas a la Ley de patrimonio, señor Oltra.
Eso es alteración y vulneración del reglamento de la Cámara, señor Oltra.
*(Protestes)* Senyor Oltra, senyor Oltra.
.
.
No té la paraula en este torn, ja no té la paraula.
*(Veus)* Senyories, silenci.
*(Veus)* Senyor Oltra.
.
.

Defensa de l'esmena número 3, del Grup Parlamentari Socialista.
.
.
*(Remors)* Votació abans.

Senyories, abans, votació conjunta.
Hi ha algun inconvenient?
Votació conjunta.
Esmenes 2, 4, 7, 15, 16, 21 i 18.
Comença la votació.
El resultat és de 28 vots a favor, 40 en contra, cap abstenció.
Queden rebutjades les esmenes.

Defensa de l'esmena número 3, del Grup Parlamentari Socialista-Progressistes.
Té la paraula la senyora Moreno.

 

**La senyora Moreno Fernández:**

 

Voy a defender las enmiendas números 3, 16, 19, 20, 24, 27, 29, 31, 34, 38, 39, 40, 42, 43, 44, 45, 46, 55, 59, 62, 67, 68, 69, 70, 71, 72, 74, 75, 79, 80, 81, 85, 86, 87, 88, 89, 90, 91, 92, 93, 94, 96, 97, 98, 99 y 100.

De acuerdo con la Junta de Portavoces, que decía la señora presidenta, son cuarenta y cinco enmiendas, si no me he descontado, por lo tanto, me correspondería y tendría derecho al uso de la palabra durante más de veinte minutos.

Yo lo primero que quiero decir es que mi sensibilidad democrática me hace pensar que esta tribuna sirve para algo más que dar por leído o leer las enmiendas que cada grupo presenta, y yo espero que en estos veinte minutos que el reglamento, la Junta de Portavoces me da para defender estas enmiendas, me dé también para utilizar esta tribuna para lo que está, que es para, desde la libertad de expresión y desde la palabra, utilizarla.
*(Remos)*

Si no es así, y si no se me permite, se demostrará cada uno en su talante, cada uno como entiende la democracia y cada uno como entiende su sensibilidad.

 

**La senyora presidenta:**

 

Un momento, señora Moreno.

Este turno que tiene usted, establecido reglamentariamente, corresponde simplemente, y dentro de la más absoluta libertad de expresión, que ha reinado siempre en esta Cámara y que reinará, para la defensa de las enmiendas, de las cuarenta y cinco enmiendas que usted acaba de enumerar, y para que usted defienda con sus argumentos y sus opiniones esas cuarenta y cinco enmiendas.
Y este es el turno que corresponde a esta intervención en el día de hoy y en este momento en las Cortes Valencianas, con absoluta libertad de expresión y con absoluto respeto a sus opiniones.
Pero ese el turno de defensa de las enmiendas, y le vuelvo a poner el tiempo desde el principio, señora Moreno.
*(Remos)*

 

**La senyora Moreno Fernández:**

 

Muy bien, muchas gracias.

Bueno, vamos a intentar defender las enmiendas.

Nosotros, cuando hicimos el debate a la totalidad de esta ley de patrimonio dijimos que para nosotros era una ley fundamental e importante, importantísima, porque decíamos que era la ley que regula el derecho y que regula las normas del patrimonio de todos los valencianos.

Creíamos ­y creemos­ que era una ley fundamental.
Hicimos entonces un cántico a cómo se había aprobado la ley que esta ley viene a modificar, porque esto no es una ley nueva, esta es una ley aprobada por consenso, por un consenso importantísimo, por una unanimidad, sin ningún voto en contra, una ley que está en vigor y que, realmente, no tendría ningún sentido modificarla.

Hicimos un canto a la importancia de esta ley y dijimos que queríamos trabajar en ella y que queríamos modificarla y que no entendíamos la necesidad.
Desde luego, yo, sinceramente, tengo que decirles que esa importancia de esta ley, esa importancia de cómo se regula el derecho administrativo del patrimonio, a mí, hoy, se me encoge el estómago defender ese derecho, cuando vemos que los artífices de haber roto el derecho internacional, que han conseguido que las fotos que hoy aparecen en la prensa.
.
.

 

**La senyora presidenta:**

 

Señora Moreno, aténgase a la cuestión.

 

**La senyora Moreno Fernández:**

 

Señora Moreno.
.
.
Señora presidenta.
.
.
*(Rialles)* Sí, claro, es que lo ha dicho tantas veces.
.
.
La cuestión es intentar defender cómo se puede hablar del derecho del patrimonio cuando se está perdiendo el derecho a la vida humana.
¿Cómo se puede hablar de eso?
¿Cómo se puede hablar de eso, señora presidenta?
*(Aplaudiments des d'un sector de la Cambra)*

 

**La senyora presidenta:**

 

Señora Moreno, creo que usted es lo suficientemente inteligente y lleva toda esta legislatura en esta Cámara, para que no le hagan falta más palabras mías para que no manipule el turno en el cual tiene la intervención.
*(Remors)*

 

**La senyora Moreno Fernández:**

 

Señora presidenta, las manipulaciones las hacen los que utilizan, y desde hace mucho tiempo, este Parlamento.
Este Parlamento debería serlo, y debería ser para hablar.

Y sigo diciendo que es hoy, al menos para mí, permítame la presidenta que hable, esta oradora, hable y diga su sentimiento, y diga que al menos para mí, mi estómago se encoge: hablar de derecho patrimonial a aquellos ¡que no han tenido rubor ni vergüenza en romper el derecho internacional!
*(Veus i aplaudiments)* ¡Admítame que al menos aquí lo diga!

Una ruptura del derecho internacional que no ha sido cualquier cosa: ha supuesto vidas humanas.
.
.

 

**La senyora presidenta:**

 

Señora Moreno, es la segunda vez que la advierto.
.
.

 

**La senyora Moreno Fernández:**

 

Señora presidenta, podrá quitarla trescientas veces.
.
.

 

**La senyora presidenta:**

 

A la tercera, le quito la palabra.

 

**La senyora Moreno Fernández:**

 

.
.
.
pero no tendrá razón y seguirá habiendo vidas humanas y ustedes seguirán aplaudiendo ese derecho que se ha roto.
.
.
*(La senyora presidenta desconnecta el micròfon de la trona)*

 

**La senyora presidenta:**

 

Señora Moreno, no tiene la palabra.
Lo siento mucho.
*(Aplaudiments des d'un sector de la Cambra)* 

Silencio.

*(Des de la tribuna d'invitats es deplega una pancarta i es coregen crits de "No a la guerra")*

Ruego a los servicios de la Cámara, desalojen.
.
.
Ruego a los servicios de la Cámara, desalojen inmediatamente.

Señorías, se suspende la sesión.

 

*(La senyora presidenta colpeja amb la maceta)*

 

Se convoca Junta de Portavoces.
*(Continuen els crits amb acompanyament de colps)*.

A los servicios de seguridad.
.
.
*(Inoïble)*

 

*(Se suspén la sessió a les 10 hores i 49 minuts)*

*(Es repén la sessió a les 12 hores i 12 minuts)*

**La senyora presidenta:**

 

Correspon a continuació el torn en contra.
.
.

Si no hi ha torn en contra passem a la votació de les esmenes 3, 16, 19, 20, 24, 27, 29, 31, 34, 38, 39, 40, 42, 43, 44, 45, 46, 55, 59, 62, 67, 68, 69, 70, 71, 72, 74, 75, 79, 80, 81, 85, 86, 87, 88, 89, 90, 91, 92, 93, 94, 96, 97, 98, 99 i 100.

Senyor Maluenda, té la paraula.

 

**El senyor Maluenda Verdú:**

 

Senyora presidenta, és per a demanar que la 70 se vote a part.

Gràcies.

 

**La senyora presidenta:**

 

Moltes gràcies, senyor Maluenda.

Senyories, votació de l'esmena número 70.
Comença la votació.
El resultat de la votació és: 69 vots a favor, cap en contra, cap abstenció.
Queda aprovada l'esmena 70 per unanimitat.

Votació a la resta d'esmenes defensades pel Grup Parlamentari Socialista-Progressistes.
Comença la votació.
El resultat de la votació és: 30 vots a favor, 40 en contra, cap abstenció.
Queden rebutjades les esmenes.

Senyories, votació a l'article 1.
Comença la votació.
El resultat de la votació és: 40 vots a favor, 30 en contra, cap abstenció.
Queda aprovat l'article 1.

Votació a l'article 2.
Comença la votació.
El resultat de la votació és: 40 vots a favor, 30 en contra, cap abstenció.
Queda aprovat l'article 2.

L'article 3 no té esmenes presentades.
Senyories, comença la votació.
El resultat és: 40 vots a favor, 5 en contra, 25 abstencions.
Queda aprovat l'article 3.

Defensa de l'esmena número 5, del Grup Parlamen-tari Socialista-Progressistes.
Té la paraula la senyora Moreno.

 

**La senyora Moreno Fernández:**

 

Gracias, señora presidenta.

El Grupo Socialista va a debatir todas las enmiendas que quedan vivas, que son más de cien enmiendas.

Más de cien enmiendas que habíamos presentado a una ley que dije antes y que voy a decir ahora que para nosotros era importante, era la ley que trataba.
.
.
, era y es la ley que trata del patrimonio de todos los valencianos, que se regula de una forma nueva a todos los valencianos, una ley que mi grupo había trabajado en profundidad, una ley que ese trabajo en profundidad nos había hecho ver que era una ley llena y plagada de defectos, de defectos técnicos, además de los que por principio ya debatimos en su día, una ley que nosotros, con nuestras enmiendas, habíamos intentado mejorar y que el Partido Popular ya se encarga ahora mismo de votar en bloque en contra, porque es lo único que sabe hacer el Partido Popular, votar en contra.

A la Cámara y al Pleno y al *Diario de Sesiones* tengo que decir que la enmienda que ha aprobado el Partido Popular es una entre tantas de las que habíamos hecho simplemente para mejorar el texto, que dice exactamente: donde figura "que tuviere adscrito", debería figurar "que tenga adscrito".
.
.
Esa es la enmienda que el Partido Popu-lar acaba de aprobar ahora, y creo que esta Cámara debe saberlo, porque ese.
.
.
, y porque esos son los argumentos del Partido Popular: lo que está enfrente nunca vale y solo vale lo suyo.

Yo creo.
.
.
, dije antes que mi estómago me dificultaba hablar del derecho patrimonial y, desde luego, después de lo que ha ocurrido en esta Cámara, es mucho más difícil.

Hoy es el Día Mundial del Teatro, los artistas han estado aquí, no evidentemente con ánimo de celebración, porque hoy no es día de celebraciones.
Los artistas hoy querían decir en voz alta.
.
.

 

**La senyora presidenta:**

 

Senyora Moreno, atinga's a la defensa de les esmenes, per favor.

 

**La senyora Moreno Fernández:**

 

Señora presidenta, lo voy a intentar, y no se preocupe, que muy rápidamente.

Estoy diciendo que los artistas han venido aquí, creo yo, a decir lo mismo que el resto de los ciudadanos, lo mismo que el resto de los valencianos, y lo que pensamos.

Esta vez no va a hacer falta que la presidenta me quite la palabra, como lleva haciendo a mí y a mi grupo cada vez que hablamos de sentimientos y de lo que piensan los valencianos.
Esta vez, antes de que.
.
.

 

**La senyora presidenta:**

 

Senyora Moreno.
.
.

**La senyora Moreno Fernández:**

 

Sí, señora presidenta, voy a terminar, voy a terminar.

 

**La senyora presidenta:**

 

36 minutos, señora Moreno, para defender.
No son 100 enmiendas, exactamente 75, que son las que le quedan.
Tiene 35 minutos.

 

**La senyora Moreno Fernández:**

 

Señora presidenta, en estos 75 minutos, y le digo, me quedan 34 y voy a defender muchos más, le he dicho que desde luego yo ahora mismo no puedo defender las enmiendas de una ley que es mala, que vamos a votar en contra, que habíamos trabajado, que cuando se vaya viendo nuestro voto se verá nuestra opinión, y nuestras enmiendas constan en el *Diario de Sesiones;* una ley que la tendrá que cambiar el gobierno que salga a partir del 25 de junio, que será nuestro, evidentemente, *(remors)* que será nuestro, evidentemente.
Pero, fíjense, señores del Partido Popular, ustedes que votan estas enmiendas, está tan mal esta ley que los propios cargos, altos cargos de la Conselleria de Economía.
.
.
, porque aquí el conseller de Economía no ha debido considerar esta ley importante, porque no ha venido.
Porque aquí el vicepresidente Ripoll no ha debido considerar importante el tema, porque no ha venido, porque aquí les han dejado a ustedes solos, para que ustedes con su complicidad y su silencio hagan el papelón que están haciendo.
*(Aplaudiments des d'un sector de la Cambra)* Esa es la importancia de esta ley y eso es lo que a ustedes les ha hecho su gobierno, su gobierno.

Por tanto, repito, no voy a seguir defendiendo algo que no puedo.
Que les quede claro que teníamos opinión, que les quede claro que esta ley es mala, pero que les quede claro que el Grupo Socialista entiende que la importancia de lo que hoy teníamos que haber debatido y que esta legislatura se va a quedar sin debatir es lo que la sociedad piensa: No a la guerra, no a la guerra, no a la guerra.
*(Aplaudiments des d'un sector de la Cambra)*

**La senyora presidenta:**

 

Señora Moreno.
Señora Moreno, le han sobrado a usted 32 minutos y 35 segundos para no defender unas enmiendas.
*(Remors.
Veus)*

Pasamos a continuación.
.
.
Señora Moreno, señora Moreno.
.
.
*(Veus)* Señor Perelló, no tiene usted la palabra y le llamo al orden.
Señora Moreno.
.
.
*(Veus)*

Señorías, pido silencio.
Senyories, per favor.
Señorías, por favor, ruego y hago una apelación a la calma y a la serenidad, por favor, si es posible.

Senyor Ribó, per a què demana la paraula?

 

**El senyor Ribó i Canut:**

 

Per a una qüestió d'ordre, senyora presidenta.

 

**La senyora presidenta:**

 

Señor Ribó, hemos tenido un turno de defensa de las enmiendas.
¿Ejerce usted el turno en contra ahora?
*(Pausa)* Señor Ribó, yo no entiendo ahora otra cuestión de orden ahora que el turno en contra, no veo otra cuestión de orden.
Corresponde el turno en contra, señor Ribó, lo siento mu-cho.
Corresponde el turno en contra en este momento.

Senyor Perelló, per a què demana la paraula vosté?

 

**El senyor Perelló Rodríguez:**

 

Para decirle que me ha llamado tres veces al orden y, de acuerdo con el artículo 100, quiero saber si he de permanecer en mi escaño, si usted me sanciona y me hace salir.

 

**La senyora presidenta:**

 

Señor Perelló, si le sanciono y le hago salir lo dirá esta presidenta, señor Perelló, no usted.

Tiene la palabra para el turno en contra.
.
.

Señor Ribo, no tiene la palabra, digo que no hay cuestión de orden aquí.

Tiene la palabra para turno en contra, señor Costa.

Y ruego una nueva apelación a la calma y a la serenidad, por favor, vamos a terminar el Pleno, queda poco rato.

Señor Costa.

 

**El senyor Costa Climent:**

 

Muchas gracias, señora presidenta.

Mi grupo parlamentario va a intentar ejercer y argumentar el turno en contra a las enmiendas que ha presentado el Partido Socialista, porque creemos que en este Parlamento los grupos parlamentarios debemos intentar apelar a la responsabilidad.
Y mi grupo parlamentario intenta apelar a la responsabilidad, porque hoy aquí se está debatiendo no solamente la Ley de patrimonio sino la utilización correcta del Reglamento de la Cámara y la utilización correcta de esta Cámara.
Y creemos que nuestra responsabilidad es corresponder a la confianza de los ciudadanos valencianos ejerciendo nuestra responsabilidad de defensa de un proyecto de ley que es esencial, y para nosotros sí que lo es, para el futuro de esta comunidad.

Y por eso el Grupo Parlamentario Popular va a seguir ejerciendo sus responsabilidades, como lleva haciendo durante toda la legislatura y como seguirá haciendo en las próximas legislaturas, defendiendo las leyes, defendiendo los proyectos y haciéndolo con argumentos, como el Grupo Parlamentario Popular lleva haciendo.

Y, desde luego, es una ley importante.
Pero lo que no se puede decir aquí, y lo dije ayer, es que solamente es importante lo que la oposición plantea y no es importante lo que el Grupo Popular plantea.
No son más democráticas las enmiendas del Partido Socialista que son rechazadas, que los proyectos de ley que la mayoría popular y la voluntad mayoritaria del pueblo valenciano aprueban en estas Cortes.
No es lo suyo lo democrático y lo nuestro lo poco democrático.
Será democrático lo que se aprueba en estas Cortes y lo que no se aprueba en estas Cortes seguirá siendo democrático, pero no más democrático que lo otro.

Por lo tanto, yo quiero decir que aquí, lo que sale de esta Cámara, con el apoyo mayoritario, con la oposición o sin la oposición, es mayoritariamente democrático, totalmente democrático y, desde luego, es lo que la mayoría del pueblo valenciano quiere.

Y dicho eso, este grupo y este gobierno sí que ha apelado al consenso, señora Moreno, al consenso desde el primer día que este diputado salió aquí y en la enmienda a la totalidad le pidió que el Grupo Parlamentario Socialista hiciera lo mismo que el Grupo Popular hizo cuando ustedes presentaron un proyecto de ley de patrimonio: retirar la enmienda a la totalidad y apoyar una ley, proponiendo alternativas coherentes y de futuro para el patrimonio de los valencianos.

Y eso ha caído radicalmente, continuamente, en saco roto por parte del Partido Socialista.
No se puede apelar al consenso sin querer consenso, no se puede decir que se es democrático y apelar al consenso y oponerse radicalmente a todo tipo de acuerdo o a toda solicitud de consenso.

Por lo tanto, si en esta ley, y lo tiene que saber todo el mundo, no ha habido consenso, ha sido por la falta de diálogo, de voluntad, que ha tenido el Grupo Parlamentario Socialista a la hora de negociar esta ley.
Y, hombre, suena por lo menos curioso que se pueda afirmar aquí que esta ley es importante para el Partido Socialista, cuando no ha defendido ni una sola enmienda de lo que se supone que es importante para el Partido Socialista.
No las ha defendido en la comisión y no las defiende aquí.

Y no es una crítica.
Cada uno puede hacer lo que quiera con sus enmiendas, señora Moreno.
Y ustedes son muy libres de defender su alternativa política o no defenderla, pero no nos diga que es importante cuando no ha pasado ni medio minuto en defender una propuesta alternativa a este proyecto de ley.
Ni medio minuto, señora Moreno.

Por lo tanto, permítame usted que si yo le permito o no valoro ­o sí valoro­ la posibilidad de que las defienda o no las defienda, permítame usted que ponga en duda la importancia que para el Partido Socialista tiene esta ley.

Porque, hombre, los defectos, las mejoras que la Ley de patrimonio podía tener podían haberlas explicado.
Porque si realmente consideran que este proyecto de ley tiene defectos ¿por qué no los han sacado?
Porque si realmente, señora Moreno, consideran que el Proyecto de ley de patrimonio es tan importante y se puede mejor ¿por qué no han querido mejorarlo?
¿No se merecen los valencianos que el Partido Socialista quiera o pueda mejorar el Proyecto de ley de patrimonio?
¿No se lo merecen sus votantes?
¿No es suficientemente importante para ustedes que los valencianos necesiten las aportaciones del Partido Socialista a este proyecte de ley?
¿No les merece ningún respeto eso, señora Moreno?
Yo creo que sí.
Y por eso mi grupo parlamentario está aquí diciendo que nos hubiera gustado debatir con ustedes esta ley, pero que no ha sido posible porque ustedes no han querido.

Y han ninguneado lo que los valencianos necesitan, que es una Ley de patrimonio moderna, ágil y que, desde luego, proteja el patrimonio de los valencianos.
No se puede salir aquí y decir.
"esta ley es mala", y no decir por qué es mala.
No se puede salir aquí y decir: "esta ley necesita mejorar", y no decir en qué necesita mejorar.
No se puede salir aquí y decir que todo lo que plantea el Partido Popular no es lo democrático y no sé qué del consenso, y no ofrecer muestras del consenso ni de voluntad democrática con este grupo parlamentario.

Señora Moreno, el Gobierno presentó esta ley y mi grupo parlamentario ejerció el turno en contra de su enmienda a la totalidad porque creíamos sinceramente que los valencianos, después de 40 años, merecíamos una nueva ley de patrimonio.
Hoy aquí, en el último pleno de esta legislatura, seguimos creyendo que los valencianos necesitan esta nueva ley de patrimonio.

Yo le he ofrecido consenso.
Mi grupo parlamentario le ha ofrecido consenso.
Ustedes solo nos han ofrecido negativas, desprecio al consenso y, desde luego, mucho, mucho teatro.
Por lo tanto, señora Moreno, no les vamos a aceptar sus enmiendas.
Muchas gracias.

 

**La senyora presidenta:**

 

Moltes gràcies, señor Costa.

Té la paraula per a rèplica la senyora Moreno.

 

**La senyora Moreno Fernández:**

 

Gracias, señora presidenta.

La verdad, señor Costa, es que, al menos a mí, se me ponen los pelos de punta cuando a ustedes les oigo hablar de democracia y cuando a ustedes les oigo cómo entienden ustedes la democracia y cómo entienden ustedes la responsabilidad.

Mire, señor Costa, lo dije antes y lo vuelvo a decir ahora: las alternativas a esta Ley de patrimonio, el Grupo Socialista las presentó en tiempo y forma más de 160 enmiendas que figuran en el *Diario de Sesiones* y que para haber subido a esta tribuna y haberlas reproducido literal, como durante un tiempo parece ser que ha sido lo que desde la Mesa de esta Cámara solo se nos hubiera permitido, no las he dado por leídas.
Pero existen.

Esta Mesa de esta Cámara, hasta ahora mismo, no nos ha permitido decir más allá ­más allá­ de lo que figurara en el *Diario de Sesiones*.
Por tanto, déjese usted de cuentos.
Las alternativas existen.
La responsabilidad existe.
En mi grupo no ha faltado.
No es mi grupo parlamentario el que ha renunciado a decir por qué he votado.
No es mi grupo parlamentario el irresponsable ­según sus palabras­ que ayer durante todo el día, hasta las 12 de la noche, se negó a dar las alternativas y se negó a salir a esta tribuna.
No es mi grupo parlamentario el que llevó a las 11 de la noche un punto del orden del día para aprovechar no sé sabe qué.
Posiblemente, no estaban dos de los portavoces que tenían que llevar estos grupos.
Posiblemente sería eso.
No es mi grupo parlamentario el que utilizó ese tipo de argucias.
Reglamentarias, seguro, evidentemente, pero no sé yo si responsables, porque quizá, a lo mejor, habría que hablar de ese gobierno que responsablemente presentó una ley de patrimonio, pero hoy no tiene cara para estar aquí.

Lo vuelvo a repetir, lo vuelvo a repetir, porque es el último pleno de la legislatura y es un gobierno que no está.
Se nos ponen los pelos de punta cuando ustedes hablan de consenso.
En este pleno hablar de consenso es un insulto.
Pero además, para esta ley, hablar de consenso es una mentira.

Repito: estamos hablando de una ley que modifica una ley del año 1986, una ley que se trabajó por consenso, y que es verdad que gobernando el Partido Socialista, el Partido Popular retiró la enmienda a la totalidad.
Pero, señor Costa, el consenso lo ofrece el que puede ofrecerlo, que es el mayoritario.
Que para que el Partido Popular, minoritario en 1986, retirara su enmienda a la totalidad, le dijo: "De tus enmiendas, te acepto el 50%, las otras las transaccionamos y las otras no sé qué".
Ustedes dicen: "Retiren ustedes su enmienda y acepten lo mío".
Perdone.
Eso no es consenso, eso no es democracia.
Eso es el absolutismo popular, que es el que ustedes, desde que tienen su mayoría absoluta, se les ha visto el plumero, es el que ustedes eran, cuando el señor Font de Mora, el síndico, que entonces era de UCD, les llamaba fachas a los del PP.
*(Protestes)* Tiren ustedes de hemeroteca.
Usted, en el.
.
.

 

**La senyora presidenta:**

 

Senyories, silenci.

 

**La senyora Moreno Fernández:**

 

Tire usted de hemeroteca.
*(Protestes)*

 

**La senyora presidenta:**

 

Silenci.

 

**La senyora Moreno Fernández:**

 

Y usted les llamaba fachas al Partido Popular de entonces.
El ahora portavoz del Grupo Popular les llamaba fachas, porque entonces, el Partido Popular de entonces, la Alianza Popular de entonces, decía esas cosas.
Luego ustedes dijeron que se centraban y vinieron a aquí.
Y tienen la mayoría absoluta, y desde que tienen la mayoría absoluta se les ha visto.
.
.
Y hoy aquí se ha visto su concepto de democracia y su concepto de consenso.

Pueden disfrazar lo que quieran, pueden decir que no tenemos alternativa.
170 enmiendas a una ley que saben por qué es mala.
No mienta usted, señor Costa, cuando suba a esta tribuna.
En el *Diario de Sesiones* de este Pleno constan nuestros argumentos de por qué esta ley es mala.
Lo sabe usted, y figura.
Es mala.
Y usted, además, lo sabe.
Y altos responsables de la Conselleria de Economía actuales han dicho ya que si ellos están en la próxima ley de acompañamiento, esta ley se cambiará.
Esa es la ley, señores del Partido Popular, que ustedes ahora, con tal de no hablar de lo que de verdad le preocupa a la gente, se han empeñado en demostrar que pretenden.
.
.
que están haciendo ahora.

Señores del Partido Popular, si su absolutismo no fuera el que es, estaríamos haciendo lo que corresponde.
Este parlamento no se disolvería sin hablar de lo que de verdad preocupa a los ciudadanos.

Por tanto, repito lo mismo que terminé antes: ¡No a la guerra, no a la guerra y no a la guerra!

 

**La senyora presidenta:**

 

Senyora Moreno.
.
.
*(Aplaudiments des d'un sector de la cambra)*

Té la paraula, per a rèplica, el senyor Costa.

**El senyor Costa Climent:**

 

Muchas gracias, señora presidenta.

Mire, señora Moreno, cuando la principal argumentación de su señoría es meterse con el señor Font de Mora, nos ratifica que el Partido Socialista tiene envidia porque nunca ha tenido ni nunca tendrá un portavoz como el señor Font de Mora.
Nunca.
*(Aplaudiments des d'un sector de la cambra.
Protestes)*

Y mire.
.
.

 

**La senyora presidenta:**

 

Silenci, per favor.

 

**El senyor Costa Climent:**

 

Y mire, señora Moreno, yo entiendo que haya sido una pesadilla el señor Font de Mora para ustedes, pero estamos debatiendo entre usted y yo y, desde luego, le pediría que siguiéramos así.

Mire, usted dice que se les pone los pelos de punta cuando nosotros hablamos de democracia.
Pues se les pondrá a más de un millón de valencianos cuando hablamos de democracia, los pelos de punta, porque más de un millón de valencianos son los que democráticamente nos han permitido estar aquí aprobando hoy esta ley de patrimonio.
*(S'escolta una veu que diu: "¡Sí señor!
")* Más de un millón de valencianos.
Y los pelos de punta, desde luego, si se les ponen a ustedes, será por su incapacidad para poder ofrecer una alternativa a los proyectos que desde este gobierno y desde este grupo parlamentario se plantean.

Y fíjese que no han podido defender las enmiendas a la Ley de patrimonio.
Que esta Mesa, o que estas Cortes o que este Pleno no les ha dejado defender las enmiendas al Proyecto de ley de patrimonio, señora Moreno.
Pero ¿cómo puede decir eso?
Será que no han sabido o no han querido.
Será que no han sabido o no han querido, señora Moreno, *(remors)* porque las enmiendas, el tiempo, el acuerdo en la Junta de Portavoces.
.
.

 

**La senyora presidenta:**

 

Per favor, senyora Moreno.

 

**El senyor Costa Climent:**

 

.
.
.
las alternativas, las publicaciones y los argumentos, si los tenían, los tenían que haber dicho aquí.
Y si no lo han hecho, ha sido porque no han sabido o no han querido, señora Moreno, porque no han sabido o porque no han querido.

Y, hombre, irresponsabilidad.
.
.
*(Aplaudiments des d'un sector de la cambra)* irresponsabilidad nosotros, porque estamos.
.
.
Dice usted: "Irresponsabilidad porque no hemos ofrecido alternativas en este proyecto de ley".
Oiga, es que usted se equivoca.
Es que nosotros presentamos el proyecto de ley, lo presenta el Gobierno y mi grupo lo defiende.
Las alternativas a este proyecto de ley las tiene que presentar su grupo parlamentario, y no ha presentado ni una sola alternativa al proyecto de ley, señora Moreno.
¿Que estén escritas?
Yo le puedo decir lo que está escrito.
El 80% de las enmiendas del Partido Socialista a la Ley de patrimonio son iguales, iguales.
Esa es la alternativa.
Porque yo sí que me las he leído, y yo sí que he buscado argumentación para decir que no, aunque no ha sido muy difícil, porque eran infumables, señora Moreno.
Infumables.
Y las que no, mi grupo parlamentario las aprobará.

Y le voy a decir otra cosa.
Mire, hablar de consenso.
Pero si este portavoz habla de consenso con ustedes, con el Grupo Mixto y con Izquierda Unida ­y si no, que alguno me desmienta­, desde que subí a esta tribuna a defender el turno en contra a su enmienda a la totalidad.
Porque no se puede decir que ustedes hablan de consenso y lo primero que hacen es buscar retirar el proyecto de ley.
Eso no es buscar el consenso, señora Moreno.
Yo le dije: "Permítanos seguir con el proyecto de ley y negociemos las enmiendas parciales".
Y usted me dijo: "No".
Usted me dijo: "No".
Y le dije que lo coherente si quiere el consenso es que retire su enmienda a la totalidad y que negociemos en el debate parcial, y usted me dijo "no".
Pero me dijo "no" porque para ustedes el consenso es solamente la sumisión a sus deseos.
El consenso del Partido Socialista se basa en la sumisión a lo que quiere el Partido Socialista.
Y mire, ¿irresponsables por estar aquí hasta las 12 de la noche?
Aunque fueran las tres de la mañana.
Las irresponsabilidades no están aquí debatiendo las leyes que les interesan a los valencianos.
 *(Aplaudiments des d'un sector de la Cambra)* Esa es la responsabilidad, señora Moreno.
Hombre.
Y yo.
.
.

 

**La senyora presidenta:**

 

Silenci, per favor.

 

**El senyor Costa Climent:**

 

Y yo no sé si usted estaría o no estaría.
.
.
Sí lo sé, no estaba.
*(Remors)* Pero no será responsabilidad nuestra.
No seremos nosotros los irresponsables porque ustedes no estaban para debatir ese proyecto.
Será responsabilidad que nosotros estemos aquí para debatir algo tan importante como las cuentas públicas de los valencianos del año 2001.

Por lo tanto, a mí sí que se me pone la piel de gallina y los pelos de punta cuando usted.
.
.

 

**La senyora presidenta:**

 

Silencio.
.
.

 

**El senyor Costa Climent:**

 

.
.
.
hoy, aquí, me está hablando de irresponsabilidad.
Porque no hay mayor irresponsabilidad que dejar en la estacada a los valencianos cuando no han querido ni debatir ni hacer alternativa para proyectos de leyes importantísimos para el futuro de los valencianos.

Yo creo que ustedes, señora Moreno, lo que intentan así es aplicar su rodillo de minoría absolutista, *(rialles)* minoría absolutista.
.
.

 

**La senyora presidenta:**

 

Señorías.
.
.

**El senyor Costa Climent:**

 

.
.
.
porque a pesar de que los ciudadanos valencianos hace ocho años que les pusieron en la oposición, a pesar de eso siguen pensando que lo único bueno es lo suyo y que todo lo demás es lo malo.
Y eso en democracia se llama rodillo, por muy minoritario que sea.

Muchísimas gracias.
*(Aplaudiments des d'un sector de la Cambra)*

 

**La senyora presidenta:**

 

Moltes gràcies, senyor Costa.

Senyories, votació de totes les esmenes del Grup Parlamentari.
.
.

Senyor Oltra, demana la paraula i el senyor Maluenda també.
Un moment.
Senyor Oltra.
Per a separar esmenes?

 

**El senyor Oltra i Soler:**

 

Sí.
La veritat és que davant l'agrupació tan gran, demanaríem votació separada si es posible de cadascuna de les esmenes.

 

**La senyora presidenta:**

 

Votació per separat.

Votació de l'esmena número 5.
Comença la votació.
El resultat és de 33 a favor, 39 en contra, cap abstenció.
Queda rebutjada.

Esmena 8.
Comença la votació.
El resultat de la votació és de 33 a favor, 40 en contra, cap abstenció.
Queda rebutjada.

Esmena 10.
Comença la votació.
El resultat és de 33 a favor, 39 en contra, cap abstenció, 1 nul.
Queda rebutjada l'esmena 10.

Esmena 12.
Comença la votació.
El resultat de la votació és de 33 a favor, 40 en contra, cap abstenció.
Queda rebutjada.

Esmena 13.
Comença la votació.
El resultat de la votació és sí 33, no 40, cap abstenció.
Queda rebutjada.

Esmena 14.
Comença la votació.
El resultat és de 33 sí, 40 no, cap abstenció.
Queda rebutjada.

Esmena 22.
Comença la votació.
El resultat de la votació és de 72 a favor, 1 en contra, cap abstenció.
Queda aprovada l'esmena 22.
*(Remors)*

Esmena 23.
Comença la votació.
El resultat de la votació és de 72 sí, cap en contra, cap abstenció.
Queda aprovada l'esmena 23.

Esmena 25.
Comença la votació.
El resultat és: sí 33 a favor, no 40, cap abstenció.
Queda rebutjada l'esmena 25.

Esmena 26.
Comença la votació.
.
.
Es d'Esquerra Unida, perdó, es per a la votació.

Esmena 35.
Comença la votació.
Sí 32, no 40, cap abstenció.
Queda rebutjada.

Esmena 36.
Comença la votació.
El resultat és de 32 a favor, 41 en contra, cap abstenció.
Queda rebutjada.

Esmena 46.
Senyor Maluenda, té la paraula.

 

**El senyor Maluenda Verdú:**

 

Pense, però puc estar equivocat, per això demane que la seua senyoria tinga la amabilitat d'aclarir si hem votat l'esmena 39.
Jo pense que no l'hem votat.

 

**La senyora presidenta:**

 

Sí, l'esmena 39 és una esmena que ha defensat la senyora Moreno en la primera intervenció i està votada.

 

**El senyor Maluenda Verdú:**

 

Moltes gràcies per l'aclariment.

 

**La senyora presidenta:**

 

De res, senyor Maluenda

Esmena 47.
Comença la votació.
31 sí, 41 no, cap abstenció, 1 nul.
Queda rebutjada.

Esmena 48.
Comença la votació.
El resultat és de 32 sí, 40 no, cap abstenció.
Queda rebutjada.

Esmena 51.
Comença la votació.
Sí 33 a favor, no 40, cap abstenció.
Queda rebutjada.

Esmena 53.
Comença la votació.
Senyor Oltra, demana.
.
.
?

 

**El senyor Oltra i Soler:**

 

Senyora presidenta, nosaltres tenim ja seleccionat.
.
.
Hi havia dues esmenes que pensàvem diferenciar.
Per tant demanariem l'agrupació de la resta d'esmenes per part nostra.
Separació de la 89 i de la 127 i agrupació de la resta.

**La senyora presidenta:**

 

Senyor Maluenda, té la paraula.

 

**El senyor Maluenda Verdú:**

 

Senyora presidenta, el Grup Parlamentari Popular accepta totes eixes suggerències que fa el senyor Oltra però també, per a defensar el nostre dret de vot, jo demane que la 54 no s'englobe sinó que es vote a part.

Gràcies.

 

**La senyora presidenta:**

 

Moltes gràcies, senyor Maluenda.

Votació de l'esmena número 54, que és la primera.
Comença la votació.
El resultat és 73 vots a favor, cap en contra, cap abstenció.
Queda aprovada per unanimitat.

Esmenes 89 i 127, conjuntes les dos.
Comença la votació.
29 vots a favor, 40 en contra, 4 abstencions.
Queden rebutjades les esmenes.

Senyories, votació a tota.
.
.

Senyor Maluenda, té la paraula.

 

**El senyor Maluenda Verdú:**

 

 

Senyora presidenta, pregue que en este bloc se vote també a part la 100.

**La senyora presidenta:**

 

Gràcies, senyor Maluenda.

Votació de l'esmena número 100.
Comença la votació.
.
.
*(Pausa)* Sí, senyor Maluenda, la 100 estava votada.
Estava votada en el primer bloc.
Se suspén la votació.

La 100 estava votada en el primer bloc que ha defensat la senyora Moreno.

Senyor Maluenda.

 

**El senyor Maluenda Verdú:**

 

Presidenta, que mos hem trobat en una situació d'indefensió per la rapidesa amb què s'han dit els números de les esmenes en la tribuna.
Volíem aprovar-li una esmena més, que no ha pogut ser però que quede constància la voluntat del Grup Parlamentari Popular d'haver.
.
.
Quan la senyora Moreno ha llegit l'últim bloc d'esmenes hem anotat.
.
.
Com no ho ha donat per escrit, com és habitual en esta Cambra.
.
.
Però que quede constància que la voluntat del Grup Parlamentari Popular era haver votat també l'esmena número 100, cosa que ja no és possible.
A favor, clar.

Moltes gràcies.

 

**La senyora presidenta:**

 

Senyora Moreno.

¿Para qué pide la palabra?

 

**La senyora Moreno Fernández:**

 

Para que quede constancia de que la enmienda que el Partido Popular dice que quería aprobar y que no ha aprobado porque no lo sabía es de esas que, según el señor Ricardo Costa, se repiten todas.
Por tanto, no queda muy normal que quisieran votar esa y no las demás.

 

**La senyora presidenta:**

 

Vamos a ver, vamos a ver.
Sigamos, da igual.
Sigamos, señorías.

Votación de todo el resto de las enmiendas del Grupo Parlamentario Socialista.
.
.

Señor Maluenda.

 

**El senyor Maluenda Verdú:**

 

Per no incórrer en el mateix error, en la mateixa confusió, pregue que em diga si l'esmena 180 ha segut votada o no.

 

**La senyora presidenta:**

 

No, senyor Maluenda.

 

**El senyor Maluenda Verdú:**

 

Aleshores, demane que se vote a banda.

 

**La senyora presidenta:**

 

La 180.

**El senyor Maluenda Verdú:**

 

Moltes gràcies.

 

**La senyora presidenta:**

 

Moltes gràcies, senyor Maluenda.

Votació de l'esmena 180.
Comença la votació.
El resultat és de 72 vots a favor, cap en contra, cap abstenció.
Queda aprovada per unanimitat.

Votació a la globalitat de les esmenes que queden per votar del Grup Parlamentari Socialista-Progressistes a este projecte de llei.
Senyories, comença la votació.
El resultat és de 33 vots a favor, 40 en contra, cap abstenció.
Queden rebutjades.

Correspon la defensa de l'esmena número 6 del Grup Mixt.
Té la paraula el senyor Peris.

 

**El senyor Peris i García:**

 

Presidenta.

Senyors diputats i senyores diputades.
*(Remors.
El senyor diputat duu una kufíya)*

No és un trage de fallera.
No és de fallera, no és de fallera.
Amb tots els meus respectes, jo sóc membre d'una falla de la meua ciutat, de la falla de la República Argentina-adjacents.
Però és que baixant, quan venia a parlar, algun diputat me comentava si és que era un trage de fallera.
Volia explicar-li, si la seua ignorància arriba fins ahí, que és un mocador típicament dels països àrabs.

 

**La senyora presidenta:**

 

Senyor Peris.
.
.

 

**El senyor Peris i García:**

 

I ara anuncie, senyora presidenta, que vaig a defensar totes juntes les esmenes que el Grup Mixt ha presentat a la Llei de patrimoni.
Una defensa d'unes esmenes d'una llei necessària per als valencians que pretenien millorar el seu contingut però que jo humanament ­i com dia un filòsof, res del que és humà m'és alié­ jo, avui, personalment ­i no sé si serà una debilitat, no sé si serà una debilitat­ però jo personalment avui no estic per a defensar les esmenes que havia elaborat, personalment.
I m'importa un *pito* que diguen que el portaveu del Grup Parlamentari.
.
.
Perdó, perdó.
La reforma del reglament, l'única reforma que s'ha fet en aquesta legislatura, l'única del reglament, l'única important, de transcendència, l'única de transcendència, és que el grup parlamentari és Grup Mixt.
.
.

 

**La senyora presidenta:**

 

Senyor.
.
.

 

**El senyor Peris i García:**

 

Volia dir que.
.
.
­i no vaig a seguir per ahí, senyora presidenta, no se preocupe, jo vaig a intentar que vosté me deixe utilitzar el meu temps i vaig a intentar ser sensible a la democràcia­, dia que me dóna igual que es diga que avui aquest portaveu no és capaç de defensar les seues esmenes, però jo humanament no puc.
L'amargura és importantíssima, la meua amargura humana avui és importantíssima i no cal tornar a dir per què és.
Jo pense que saben perfectament per què és.

Per tant, vostés, que tenen eixa majoria absoluta que, és veritat, l'any 1999 li la va donar el poble valencià, és veritat.
Estem molt prop de veure si el 25 de maig de 2003 li la tornen a donar.
És veritat, és veritat.
Amb eixa majoria absoluta han pogut llegir les nostres esmenes, esmenes que es pensaven per a fer millorar una llei, esmenes que valoraven la importància de la llei, esmenes que intentaven dir que també en el patrimoni dels valencians estaria molt bé que es considerara bé patrimonial dels valencians els valors naturals, els valors mediambientals, que pretenia que ahí foren pioners, que ahí aquesta comunitat, aquest nostre país fóra pioner.
Però, com vostés tenen la paraula, tenen el reglament, tenen la Mesa, ahí tenen la seua llibertat per a decidir votar-les o no votar-les.
Jo no puc defensar-les més.

Gràcies.

 

**La senyora presidenta:**

 

Moltes gràcies, senyor Peris.

Torn en contra?
No hi ha torn en contra.

Per tant, votació de totes les esmenes.
.
.
Per a demanar votació per separat, té la paraula el senyor Oltra.

 

**El senyor Oltra i Soler:**

 

Gràcies, senyora presidenta.

Demanaríem votació separada de l'esmena 9, 221 i 222, per una banda.
30, 178, 179, 181, 182, 184 i 248.

 

**La senyora presidenta:**

 

Gràcies, senyor Oltra.

Té la paraula el senyor Perelló.

 

**El senyor Perelló Rodríguez:**

 

Sí, teníamos una propuesta de dos bloques que en estos momentos no sé si cuadra alguna con la del señor Oltra, pero que yo le indico.

De un lado queríamos votar juntas la 37, la 41, la 50, la 132, 184, 194 i 244.
Y de otro lado, el resto.

 

**La senyora presidenta:**

 

Moltes gràcies.

Alguna altra petició?

Votació de l'esmena 184.
Comença la votació.
El resultat de la votació és 26 vots a favor, 40 en contra, 2 abstencions.
Queda rebutjada.

Votació de l'esmena 9, 221 i 222.
Comença la votació.
El resultat és 1 vot a favor, 42 en contra, 27 abstencions.
Queden rebutjades les esmenes.

Votació a les esmenes 30, 178, 179, 181, 182, 241.
Comença la votació.
El resultat és 1 vot a favor, 40 en contra, 29 abstencions.
Queden rebutjades estes esmenes.

Votació a les esmenes 37, 41, 50, 132, 194 i 244.
Comença la votació.
El resultat de la votació és 30 vots a favor, 39 en contra, cap abstenció, 1 nul.
Queden rebutjades les esmenes.

Votació a la resta d'esmenes defensades pel senyor Peris.
O siga, totes les esmenes que no han segut votades a este projecte de llei del Grup Mixt.
Senyories, comença la votació.
El resultat és de 4 vots a favor, 40 en contra, 25 abstencions.
Queden rebutjades les esmenes.

Senyories, votació als articles 4, 5, 6 i 7.
Comença la votació.
El resultat de la votació és 39 vots a favor, 30 en contra, cap abstenció.
Queden aprovats els articles 4, 5, 6 i 7.

A l'article 8 no hi ha esmenes presentades.
Senyories, comença la votació.
El resultat és de 67 vots a favor, cap en contra, 3 abstencions, 1 nul.
Queda aprovat l'article 8.

Votació als articles 9 i 10.
Comença la votació.
El resultat és de 40 vots a favor, 30 en contra, cap abstenció, queden aprovats els articles nou i deu.

Als articles 11 i 12 no hi ha esmenes presentades.
Comença la votació.
El resultat és de 67 vots a favor, 1 en contra, 3 abstencions; queden aprovats els articles 11 i 12.

Defensa de l'esmena número 26, del Grup Parlamentari d'Esquerra Unida.
Té la paraula el senyor Oltra.

 

**El senyor Oltra i Soler:**

 

Gràcies, senyora presidenta.

Anem a defensar totes les esmenes que queden vives del Grup Parlamentari d'Esquerra Unida en un sol bloc.
Esque-rra Unida presentà aquesta llei un poc més de cinquanta esmenes, a banda d'una esmena a la totalitat.
Nosaltres consideràvem aquesta llei una oportunitat perduda d'intentar que un tema tan important com és el del patrimoni de la Generalitat Valenciana, el patrimoni de tots els valencians i valencianes, quedara millor legislat quant a la seua protecció, la seua valoració, el seu benefici de cara a l'interés general que se suposa que deu tindre.
Això, com vérem el projecte de llei de reforma de la llei existent, la veritat és que no ens va agradar i això motivà la presentació d'aquella esmena a la totalitat amb la intenció que una volta que se procedia a la reforma de la llei que se fera bé.
Ni ens va convèncer la intervenció del conseller d'Hisenda en aquell moment, que avui ja per a què vindre, no, total per al que queda d'estar en el convent, doncs mira, l'home ja ni tan sols apareix.
Tampoc ha vingut certament el senyor vicepresident senyor Ripoll, segur que estarà fent campanya electoral.
Ho té difícil, la Diputació d'Alacant, i lògicament, doncs, hi ha prioritats i ací quedem els que quedem.

Aleshores, jo crec que això d'alguna manera en un poquet de retard el que ve és a confirmar que efectivament aquell projecte de llei que nosaltres criticàvem perquè no complia expectatives, efectivament no ho és.
Tant és així que inclús en el seu moment, en el debat i en les xarrades amb el propi conseller, amb portaveus del Grup Parlamen-tari Popular, se plantejava que eixa llei s'havia fet però el més probable és que ni tan sols arribara a discutir-se perquè tampoc era una qüestió ni que demandava la societat ni tampoc el projecte incorporava les suficients novetats perquè tinguera una certa pressa en la seua aprovació i que, probablement, quedara, a l'igual que van a quedar una sèrie de projectes de llei, ahí, en el caixó de l'oblit, lleis tan importants i tan promeses com la Llei d'ordenació del territori, entre altres tipus de qüestions, que això queda per a les calendes gregues, gregues o si tiren més enllà ja mos fiquem en el cèlebre Iraq.
Ja vorem això el dia que s'aprova, si és que s'aprova alguna volta, si no canvia, que serà l'única garantia, si no canvia el govern de la Generalitat, cosa que esperem que el 25 de maig es puga produir, perquè del contrari, eixa llei tampoc es produirà mai.

Nosaltres la crítica fonamental que fem a aquesta llei és que és una llei que se fonamenta en un desig de privatització del patrimoni públic de la Generalitat Valenciana.
Ho diem nosaltres i ho diu el propi Consell Jurídic Consultiu en el seu informe, un informe molt ampli en el qual se fan una sèrie de crítiques importants al projecte, que no totes han estat recollides en la presentació definitiva del mateix, un excessiu decantació pel dret privat a l'hora de la gestió del patrimoni públic valencià, un patrimoni públic valencià que en aquesta llei ­que segurament s'aprovarà en el vot de tots vostés­ serà molt més fàcil perquè el govern de torn puga disposar d'ell, de manera que inclús puguem assistir a una cosa que no per insòlita pot paréixer increïble, i és la facilitat en la venda del patrimoni públic inclús per a una manera de compensar el creixent dèficit, el creixent forat econòmic en els comptes de la Generalitat Valenciana.

Vostés, senyors del Partit Popular, instrumentem les modificacions oportunes per a facilitar eixa venda, eixa discrecionalitat tant en la venda, en la disposició, en l'arrendament, etcètera, etcètera, del patrimoni públic, i segurament en un objectiu de poder compensar els forats que, per altra banda, se'n van.
I això a nosaltres ens pareix perillós, ens pareix perillós perquè el patrimoni ens ha costat molt a tots i a totes d'aconseguir, i deu ser una qüestió bàsica la seua protecció.
La veritat és que a pesar de ser un projecte de llei eminentment tècnic, la veritat és que és difícil extraure conclusions aixina atractives, diguem per a la ciutadania mitjana, no és un tema molt interioritzat en la qüestió tècnica i administrativa, a pesar d'això nosaltres férem un esforç, són cinquanta i tantes esmenes, jo crec que en absolut repetitives, en absolut, esmenes que tracten totes elles basant-se, fonamentalment, a més en les pròpies conclusions del Consell Jurídic Consultiu, d'intentar millorar eixe text i d'intentar disposar d'uns mecanismes de protecció d'eixe patrimoni, d'uns mecanismes de protecció de la pròpia ciutadania, fonamentalment via les Corts Valencianes, que haurien de conéixer i haurien d'autoritzar determinats supòsits de venda d'eixe patrimoni a l'igual que passa en altres comunitats autònomes, inclús algunes d'elles del propi Partit Popular, que eixos mecanismes estan garantits.

Vostés ací no arriben a res d'això, en alguna de les propostes arriben a coses ja quasi còmiques, i és de dir que és que el conseller d'Hisenda tindrà l'obligació d'informar al govern de la Generalitat el que fa.
Home!
, com si fóra aixina un extraterrestre que passa per ahí i no formara part del govern de la Generalitat.
O siga, això pareix una broma inclús.
Nosaltres demanem en alguna d'eixes esmenes que, això que se suposa que si ho fa el conseller deu fer-se en coneixement i en aprovació de la resta del Consell, doncs, que es faça lògicament informant en uns casos a les Corts Valencianes, que pensem que tenim dret a rebre eixa informació i no vore-la un dia en el *Diari Oficial* a l'igual que qualsevol ciutadà, inclús en altres casos per la seua importància que no se puguen efectuar determinades vendes si no és amb l'aprovació de les Corts.
La veritat és que eixos intents de millorar això han caigut en sac trencat.
Per què?
Perquè a pesar de la propaganda que se diu, s'estava dient per part del portaveu d'economia del Partit Popular, que ara ja no està per cert, que ells sempre han buscat el consens i tot este tipus de coses, això si ho han fet ha sigut en un dissimulació molt gran perquè és que no ho ha notat ningú absolutament.

Nosaltres podem dir que acabem aquesta legislatura, que, a més, curiosament l'acabem en un tema discutint els mateixos portaveus que la vam començar.
Crec recordar que el primer debat aixina, a banda ja de la investidura i este tipus de coses, també va ser un tema d'economia en el conseller, hui mos ha fallat el conseller, però tenim un nou portaveu, que és el senyor Peris, que segurament el substituix prou millor i, a més en més, dedicació que ell.
Però va ser també un tema de debat sobre economia, fons europeus, que ens prometien que d'allà vindria l'oro i el moro, i d'allò, doncs, pràcticament res.
O siga, una altra falsa propaganda de les moltes que aleshores pareixien creïbles, fa quatre anys, i hui en dia ja no se les creu absolutament ningú, perquè ja ens coneixem i els que no els conega que els compre, senyors del Partit Popular, perquè és que va a dur-se una sorpresa.
Jo crec que la pròpia ciutadania valenciana també els coneix prou més que els coneixia i els donarà una sorpresa, i jo crec que vostés són conscients que eixa sorpresa cada volta és menys sorpresa i cada volta es torna a fer una realitat.
I d'ahí segurament deriven una sèrie de nerviosismes, de problemes, de tensió que se'ls veu a vostés en les seues actuacions, que en gran part motiven que un ple com aquest hauria d'haver sigut un ple absolutament normal, absolutament de poder debatre una sèrie de lleis, un control del govern, que també haguera sigut un tema normal, doncs, s'haguera pogut fer.
Però, això no ha pogut ser i no ha pogut ser per l'única responsabilitat de la majoria del Grup Parla-mentari Popular que ha imposat eixa majoria absoluta en la junta de portaveus impedint des del primer dia que ací es poguera discutir un tema tan important, tan d'actualitat com és la problemàtica, efectivament, el que diu el senyor Font de Mora que ho diu ahí amagat ahí en l'escó, però ell és un dels que s'ha negat que això es poguera debatre ací en aquestes Corts, i és la problemàtica que preocupava pel que podia passar fa un poquet temps, però que ara, evidentment, preocupa i molt pel que realment està passant.
Per eixes imatges que sabem que són reals, de massacres, de gent civil, en poblacions en la capital d'Iraq i en poblacions d'eixe país martiritzat, el bombardeig, la massacre, l'assassinat a sang freda d'innocents.

I això no són danys col·laterals, això són danys propis d'una situació ja de guerra i més que de guerra, d'invasió absolutament improcedent i il·legal per part d'una gran potència davant d'un país empobrit en aquestos moments.
Això, el no permetre.
.
.
 *(Aplaudiments des d'un sector de la Cambra)* No, si és que això els agrade o no els agrade ho sentiran ací en dificultats perquè no ens deixen que puguem expressar-ho, però quan isquen al carrer.
.
.

*(Ocupa la presidència el vicepresident primer, senyor José Cholbi Diego)*

**El senyor vicepresident primer:**

 

Senyor Oltra.

Vosté sap tan bé com jo o millor el que és atendre's a la qüestió.
Per favor, atenga's a la qüestió.
Moltes gràcies, seguisca en l'ús de la paraula.

 

**El senyor Oltra i Soler:**

 

Gràcies, senyor president.

Jo del que més sé últimament és de que em criden l'atenció.
D'això catedràtic, en este ple, catedràtic.
*(Aplau-diments des d'un sector de la Cambra)*

Gràcies, de totes maneres, senyor president.

Però estava dient-los que això si s'haguera deixat que estes Corts, a l'igual que altres corts i altres parlaments de tot el món, inclús el Congrés dels Diputats.
.
.
Si un té enveja de vore el que se fa allí.
I no crec que este siga ni menys ni més.
Demanem que siga igual, a eixe nivell igual que el Congrés dels Diputats on també vostés tenen majoria absoluta.
Per què allí es pot discutir de tota una sèrie de coses i ací ha sigut l'objectiu fonamental prohibició absoluta, inclús ja hui en amenaces ja no dic d'il·legalització, però de denúncia judicial i ja vorem com acabem ara quan isquem al carrer, ja vorem qui mos espera, perquè ahir quan isquérem al carrer això estava ple de policies i estava ple de tota una sèrie de gent que no sabíem inclús que mos estaven gravant i no sabíem ni tan sols per a què mos estaven gravant, i això va passar anit ahí.
Per tant, això s'haguera pogut fer.
.
.

 

**El senyor vicepresident primer:**

 

Senyor Oltra, el cride a la qüestió.
Després el cridaré a l'ordre.
Ara a la qüestió, després a l'ordre, l'avise ja.

 

**El senyor Oltra i Soler:**

 

Molt bé.
Gràcies.
.
.

 

**El senyor vicepresident primer:**

 

Espere que m'ho diga de tot cor, gràcies.

 

**El senyor Oltra i Soler:**

 

Sí, sí.
No, a vosté de tot cor.
Això pot tindre-ho amb garantia absoluta.

D'haver-se fet això segur que haguérem pogut debatre no esta llei sinó les lleis que ahir tocaven i tota una sèrie de temes que hagueren estat molt més interessants.
En tot en la vida sempre hi ha un responsable, i en eixe cas per a nosaltres i jo crec que per a la societat valenciana hi ha un responsable.

Nosaltres, lògicament, anem a mantindre el nostre vot tal i com en el seu moment defensàrem, pensem que estem davant d'un mal projecte de llei, pensem que és un error fer el que vostés volen fer i que, inclús, tal i conforme van dir en el seu moment en la defensa de l'esmena a la totalitat, el patrimoni públic valencià corre perill, corre més perill en estos moments que abans d'aprovar-se la modificació de la llei.
I coneixent-los a vostés espere no equivocar-me, espere que no tinguen ni tan sols l'oportunitat de poder aplicar aquesta llei, perquè democràticament puguen ser desallotjats del poder, però tremolaria del que poden ser vostés capaços de fer en el patrimoni de tots els valencians vist el que han fet fins ara en eixe patrimoni.
I el nivell de deute que avui mateixa és notícia en tots els mitjans que continua augmentant.

Probablement, per això a la millor el conseller no està aquí, perquè estarà intentant comprar en alguna tenda d'adrogueria molt de maquillatge per a intentar tapar eixos números, però eixos números ixen i cada volta ixen en més força.
Davant d'eixa situació catastròfica dels comptes de la Generalitat Valenciana, no m'estranya, no m'estranya que hagen de recórrer a modificacions de lleis de patrimoni per a facilitar.
.
.

*(Ocupa la Presidència la senyora Marcela Miró Pérez)*

**La senyora presidenta:**

 

Silenci, per favor.
.
.

 

**El senyor Oltra i Soler:**

 

.
.
.
la venda i el balafiament no solament ja en els diners líquids, sinó inclús una cosa molt més seriosa, en el que és el propi patrimoni que a tots ens ha costat tant de crear.
Per tant, reiterem el nostre vot contrari.

Gràcies.

 

*(Aplaudiments des d'un sector de la Cambra)*

 

**La senyora presidenta:**

 

Moltes gràcies enyor Oltra.

Intervencions?
No hi ha intervencions?
Passem a continuació a la votació.
*(Remors)* de totes les esmenes defensades pel senyor Oltra, si no hi ha inconvenient?
Senyories, comença la votació.
El resultat de la votació és de 33 vots a favor, 38 en contra, cap abstenció, queden rebutjades totes les esmenes defensades per Esquerra Unida.

Senyories, votació als articles 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20, 21 ­votació conjunta fins el 21?
­ 22, 23, 24, 25 i 26.
Comença la votació.
El resultat de la votació és de 38 vots a favor, 32 en contra, cap abstenció.
Queden aprovats estos articles.

Articles 27 i 28, que no tenen esmenes presentades.
Comença la votació.
El resultat de la votació és de 37 vots a favor, cap en contra, 33 abstencions.
Queden aprovats els articles 27 i 28.

Als articles 29, 30, 31, 32, 33, 34, 35, 36, 37, 38.
Comença la votació.
El resultat de la votació és: 38 vots a favor, 33 en contra, cap abstenció.
Queden aprovats estos articles.

A l'article 39, que no té esmenes presentades.
Comença la votació.
El resultat és: 67 vots a favor, cap en contra, 4 abstencions.
Queda aprovat l'article 39.

Votació als articles 40, 41, 42, 43, 44.
Comença la votació.
El resultat és de 38 vots a favor, 33 en contra, cap abstenció.
Queden aprovats estos articles.

A l'article 45, que no té esmenes presentades.
Comença la votació.
El resultat és: 66 vots a favor, 1 en contra, 4 abstencions.
Queda aprovat l'article 45.

Votació als articles 46, 47, 48, 49, 50.
Comença la.
.
.
Un moment.
Senyor Perelló.

 

**El senyor Perelló Rodríguez:**

 

El 46 lo queríamos votar por separado, y del 47 al 50 no tenemos problema.

 

**La senyora presidenta:**

 

Moltes gràcies, senyor Perelló.

Votació a l'article 46.
Comença la votació.
El resultat de la votació és: 66 vots a favor, 1 en contra, 3 abstencions, 1 nul.
Queda aprovat l'article 46.
*(Remors)*

Votació als articles 47, 48, 49 i 50.
Comença la votació.
El resultat de la votació és: 38 vots a favor, 34 en contra, cap abstenció.
Queden aprovats estos articles.

Votació a l'article 51, que no té esmenes presentades.
Comença la votació.
El resultat de la votació és: 66 vots a favor, 2 en contra, 4 abstencions.
Queda aprovat l'article 51.

Votació als articles 52, 53, 54, 55, 56, 57, 58, 59, 60 i 61.
Comença la votació.
El resultat és de 38 vots a favor, 33 en contra, cap abstenció.
Queden aprovats estos articles.

Votació als articles 62 i 63, que no tenen esmenes presentades.
Senyories, comença la votació.
El resultat de la votació és: 67 vots a favor, cap en contra, 4 abstencions, 1 nul.
Queden aprovats els articles 62 i 63.

Votació als articles 64, 65, 66.
Comença la votació.
El resultat és de 38 vots a favor, 34 en contra, cap abstenció.
Queden aprovats estos articles.

Votació als articles 67, 68 i 69, que no tenen esmenes presentades.
Comença la votació.
El resultat és: 68 vots a favor, cap en contra, 4 abstencions.
Queden aprovats estos articles.

Votació als articles 70, 71 i 73.
Comença la votació.
El resultat de la votació és de 37 vots a favor, 33 en contra, cap abstenció, 1 nul.
Queden aprovats estos articles.

Votació als articles 72 i 74, que no tenen esmenes presentades.
Comença la votació.
El resultat és: 67 vots a favor, cap en contra, 4 abstencions.
Queden aprovats estos articles.

Votació a l'article 75.
Comença la votació.
El resultat de la votació és: 38 vots a favor, 34 en contra, cap abstenció.
Queda aprovat l'article 75.

Senyories, votació als articles 76, 77, 78, 79 i 80, que no tenen esmenes presentades.
Comença la votació.
El resultat de la votació és: 67 vots a favor, cap en contra, 4 abstencions, 1 nul.
Queden aprovats estos articles.

Senyories, votació als articles 81, 82, 83, 85 i 86.
Comença la votació.
El resultat és: 38 vots a favor, 34 en contra, cap abstenció.
Queden aprovats estos articles.

Votació als articles 84, 87 i 88, que no tenen esmenes presentades.
Comença la votació.
El resultat de la votació és: 68 vots a favor, cap en contra, 4 abstencions.
Queden aprovats estos articles.

Votació als articles 89, 90, 91, 92, 93, 94, 95 i 98.
Senyor Perelló, té la paraula.

 

**El senyor Perelló Rodríguez:**

 

Sí, señora presidenta.

El 94 y el 98 queríamos votarlo por separado; el resto de los que ha dicho.
.
.

 

**La senyora presidenta:**

 

Señor Perelló, he dicho.
.
.

 

**El senyor Perelló Rodríguez:**

 

94.

 

**La senyora presidenta:**

 

No.
Un momento.
*(Pausa)* Se para la votación.

 

**La senyora presidenta:**

 

Pueden ocupar sus escaños.

Vamos a ver, señor Perelló.
Yo he dicho, si no me he equivocado ­ruego silencio, por favor­, 89, 90, 91, 92, 93, 95 y 98.
Todos aquellos que tienen enmiendas suyas o del Grupo Socialista, y he dejado el 94, el 96 y el 97 para posteriormente porque no tienen enmiendas presentadas.
¿Está de acuerdo con esto?

 

**El senyor Perelló Rodríguez:**

 

No del todo.
El 98 lo queríamos separar.
El resto, todos juntos.

 

**La senyora presidenta:**

 

Muy bien.
Muchas gracias, señor Perelló.

89, 90, 91, 92, 93 i 95.
Comença la votació.
El resultat és: 40 vots a favor, 35 en contra, cap abstenció, 1 nul.

Votació a l'article 94, que no té esmenes presentades, 96 i 97, que tampoc tenen esmenes presentades.
¿De acuerdo, señor Perelló?
Comença la votació.
El resultat de la votació és: 71 vots a favor, cap en contra, 5 abstencions.
Queden aprovats estos articles.

Votació a l'article 98.
Comença la votació.
El resultat és de 71 vots a favor, 5 en contra, cap abstenció.
Queda aprovat este article.

Votació als articles 99, 100, 101, 102, 103, 105 i 106, que no tenen esmenes presentades.
Comença la votació.
El resultat de la votació és: 71 vots a favor, cap en contra, 5 abstencions.
Queden aprovats estos articles.

Votació als articles 104 i 107.
Comença la votació.
El resultat de la votació és: 40 vots a favor, 36 en contra, cap abstenció.
Queden aprovats estos articles.

Votació a la disposició addicional primera, segona, tercera, cuarta, quinta, sexta, séptima, octava, novena, décima, undécima.
No tenen esmenes presentades.
Senyories, comença la votació.
El resultat és: 40 vots a favor, 1 en contra, 35 abstencions.
Queden aprovades estes disposicions addicionals.

Votació a la disposició transitòria primera i segona, que no tenen esmenes presentades.
Comença la votació.
El resultat és de 39 vots a favor, cap en contra, 36 abstencions, 1 nul.
Queden aprovades les disposicions transitòries.

Votació a la disposició derogatòria única.
Comença la votació.
El resultat de la votació és: 40 vots a favor, 36 en contra, cap abstenció.
Queda aprovada.

Votació a la disposició final primera i segona, que no tenen esmenes presentades.
Comença la votació.
El resultat de la votació és de 40 vots a favor, cap en contra, 36 abstencions.
Queden aprovades les disposicions finals primera i segona.

Votació a l'exposició de motius com a preàmbul de la llei.
Comença la votació.
El resultat és de 40 vots a favor, 35 en contra, 1 abstenció, cap nul.
Queda aprovada l'exposició de motius com a preàmbul de la llei.

Senyories, votació de totalitat del Projecte de llei de patrimoni de la Generalitat Valenciana.
Senyories, comença la votació.
El resultat de la votació és de 40 vots a favor, 36 en contra, cap abstenció.
Queda aprovat el Projecte de llei de patrimoni de la Generalitat Valenciana.

Per a explicació de vot, té la paraula el senyor Peris.
*(Pausa)* Un moment, senyor Peris.
Señorías, por favor, ruego.
.
.

 

**El senyor Peris i García:**

 

Senyora presidenta.

Senyores diputades.
Senyors diputats.

Jo sé que avui, en Ple, crec que és l'últim tràmit d'aquesta legislatura, que, com es pot veure en aquesta explicació de vot.
.
.

 

**La senyora presidenta:**

 

Un moment, senyor Peris.
Per favor, pregue silenci.

 

**El senyor Peris i García:**

 

­Gràcies, senyora presidenta.
­ .
.
.
estic convençut que hauria tingut un altre final.
I, si vosté m'ho permet, és que la guerra ho canvia tot, fins i tot els acomiadaments de legislatura, entre gent que, portats ací tots per voluntat democràtica dels valencians i de les valencianes, hem intentat i hem treballat moltíssim durant quatre anys intentat aportar la nostra visió de les coses, les nostre iniciatives, les nostres propostes, les nostres esmenes, les necessitats dels sectors.
Però es pot comprovar, efectivament.
Avui ens miren malament els uns i els altres, ens mirem malament, ens mirem malament i estem, fins i tot, algunes persones en processos de denúncies.
.
.

 

**La senyora presidenta:**

 

Senyor Peris, atenga's a l'explicació de vot.

 

**El senyor Peris i García:**

 

Senyora presidenta, estava parlant de mi; estava parlant de mi, senyora presidenta.

 

**La senyora presidenta:**

 

Senyor Peris, me sabría muy mal en esta última intervención suya en esta V Legislatura tener que decirle que se atenga a la cuestión por tres veces, señor Peris.

**El senyor Peris i García:**

 

Vaig a fer-li cas, vaig a fer-li cas.

 

**La senyora presidenta:**

 

Moltes gràcies, senyor Peris.

 

**El senyor Peris i García:**

 

Però estava parlant de mi, que conste, que conste.
Algun dia a la millor li ho explicaré.

Volia dir que estem, això, estem tensos, nerviosos, mirant-nos mal.
Ahir de vesprada ja vaig dir un vers d'Alberti que dia que "están heridas de muerte las palabras", en un *Nocturno* que cantaba Paco Ibáñez.
I jo, sobretot, pense que el que avui estem defensant ací uns i que altres tancadament no ho volen entendre, jo me'n vaig llançant una reflexió i fent una pregunta: algú alguna vegada va fer un poble nou després dels ferros forjats per les bombes.
.
.
?

 

**La senyora presidenta:**

 

Senyor Peris, atenga's a l'explicació de vot de la llei de patrimoni, per favor.

 

**El senyor Peris i García:**

 

Amb aquestes paraules, amb aquestes paraules volia justificar que fins i tot el debat de la Llei de patrimoni s'ha impedit.
I que el que parla ací no va fer una esmena a la totalitat d'eixa llei, però no han estat estos últims dies els millors dies per consensuar esmenes, no han estat els millors dies per consensuar esmenes.
Per tant, eixa és la justificació del vot "no".
No són temps, malauradament, per la lírica.

Gràcies.
*(Aplaudiments des d'un sector de la Cambra)*

 

**La senyora presidenta:**

 

Moltes gràcies, senyor Peris.

Té la paraula el senyor Oltra.

 

**El senyor Oltra i Soler:**

 

Gràcies, senyora presidenta.

Acabem el Ple amb la justificació del vot de la Llei de patrimoni, tràmit que pareix que no és massa important, almenys per al Grup Parlamentari Popular.
Ahir se va fer una referència per part del portaveu molt desafortunada, de si la mitat del grup parlamentari d'Esquerra Unida no estava.
Estava en un soterrament.
Ja sabem que el soterrament de la gent pareix que té poca importància per al Partit Popular, sabíem que era una cosa per als iraquians.
.
.

 

**La senyora presidenta:**

 

Senyor Oltra, atenga's a l'explicació.
Senyor Oltra.
.
.

 

**El senyor Oltra i Soler:**

 

.
.
.
però arribar a eixe nivell d'ahir pareix deplorable.

**La senyora presidenta:**

 

Señor Oltra, es la primera llamada de atención que le hago, señor Oltra.
A la cuestión.

 

**El senyor Oltra i Soler:**

 

Gràcies.
Però me pareix que ahí.
.
.
, que es mire un poquet darrere i vorà.

La veritat és que aquest projecte de llei, com tot el que ha hagut en este Ple, ha estat viciat de la mateixa qüestió i és d'un pecat original que d'això sí que no van a salvar-se, i més vostés que són tan creients, teòricament, encara que estan a punt de ser excomunicats, seria ja una cosa insòlita.
La veritat és que eixe pecat original ha estat que al final s'ha produït el que no caldria haver-se produït si les coses s'hagueren fer millor.
Haguérem tingut un debat segurament tradicional, en els quals el Partit Popular abusa de la seua majoria absoluta, no admet absolutament res.
.
.
De més de 200 esmenes crec que han sigut 2 o 3, i alguna d'error, falta l'hac o faltava la no sé què, alguna qüestió d'eixe tipus.
Un exemple de consens que passarà a la història parlamentària.

Nosaltres la veritat és que pensàvem que les coses eren distintes.
Sabíem, respectem que hi ha unes majories, però pensàvem que existia també el joc democràtic, intentar discutir, argumentar, convéncer uns a altres, però això la veritat és que aquestos moments, en aquesta última intervenció ja d'esta legislatura, la veritat és que sí que s'endú un una certa frustració important d'haver-se entropessat ahí contra un grup absolutament insensible a eixes qüestions.

Però clar, això entrava dins d'una certa lògica, de la pitjor lògica parlamentària.
Les majories absolutes mal utilitzades acaben en este tipus de qüestions.
Vosté fea molts anys que no tenien majoria absoluta, molts; segurament hauran estat ahí durant anys i anys esperant eixa oportunitat, i qual l'han tinguda no l'han desaprofitat.
Estan usant i abusant d'eixa majoria absoluta i esclafant l'oposició en tot allò que legalment poden, perquè si legalment pugueren fer molt més, que mos agarren confessats, per tornar un poc a la qüestió aixina sagramental.
Per tant, la veritat és que des d'eixe punt de vista ha estat una experiència prou frustrant.

Però bé, dia que això entrava dins d'una certa lògica, no?
, o siga, el debat parlamentari en cada parlament passen unes certes coses, i en este hem tingut la mala pota que hem tingut una majoria absoluta molt tancada, en alguns casos.
.
.

 

**La senyora presidenta:**

 

Señor Oltra, le llamo a la cuestión.
Está en explicación de voto de un proyecto de ley de patrimonio, se lo recuerdo por si se ha olvidado.

 

**El senyor Oltra i Soler:**

 

Sí, pero, home, ara sí que.
.
.

 

**La senyora presidenta:**

 

Señor Oltra, se lo ruego por segunda vez, por favor.

**El senyor Oltra i Soler:**

 

Home, astò ja és el súmmum del súmmum, el súmmum del súmmum.
O siga, la preocupació d'alguns dels parlamentaris.
.
.
Bé, un cas insòlit.

Estava fent una referència a una votació que acabem de produir.
Si és que en este cas encara no m'he n'he anat a Iraq, senyora presidenta.
Estava en una cosa que ha passat en l'hemicicle fa dos minuts, i és que hi ha hagut una votació on ha tornat a manifestar-se quina és la posició majoritària, bloquejadora, piconadora, d'un Grup Parlamentari Popular que està ahí, i això és una evidència, ho diga jo i ho diga qui siga, està ahí.

Però això, ja dia, entrava un poc quasi en la normalitat després d'estos quatre anys.
Allò que mai esperava és la insensibilitat que he vist que han tingut vostés davant el que ha passat i el que està passant en el tema de la guerra d'Iraq.

I m'agradaria avui.
.
.

 

**La senyora presidenta:**

 

Señor Oltra.
No tiene la palabra.
Le llamo a la cuestión por tercera vez.

 

**El senyor Oltra i Soler:**

 

.
.
.
acabar en altres termes, però les últimes paraules meues.
.
.

 

**La senyora presidenta:**

 

Señor Oltra, lamento mucho que su intervención tenga que.
.
.

 

**El senyor Oltra i Soler:**

 

.
.
.
han de ser forçosament "no a la guerra".

Moltes gràcies.
*(Aplaudiments des d'un sector de la Cambra)*

 

**La senyora presidenta:**

 

Señor Oltra.
Quiero dejar constancia de que esta presidencia ha hecho todos los esfuerzos para que su última intervención pudiera estar completa, pero usted, señor Oltra, ha vuelto a traspasar lo permitido reglamentariamente y ha hecho un uso abusivo de este turno.
*(Remors)*

Té la paraula la señora Moreno per a explicació de vot.

 

**La senyora Moreno Fernández:**

 

Gracias, señora presidenta.

El Grupo Socialista ha votado que no en contra de una ley por la que tiene muchos argumentos para votar que no.
Los hicimos públicos cuando defendimos la enmienda a la totalidad, porque es una ley que no tiene fundamento, han sido ustedes incapaces de explicar por qué hacen esta ley en la propia explicación de motivos.
Es una ley innecesaria, porque existe una actual en vigor que está en vigor en el conjunto de las comunidades y que sirve para todas las comunidades.
Es una ley que genera inseguridad, lo dice el propio Consejo Jurídico Consultivo, no solo lo decimos los socialistas.
Es una ley inoportuna porque se plantea cambiar términos que están ahora mismo en debate en el Congreso de los Diputados y que afectarán directamente a esta ley.
Es una ley socialmente peligrosa, dado el carácter desamortizador de la ley, palabra, "desamortización", que utiliza el Consejo Jurídico Consultivo.
Nos lo quieren vender todo, ustedes, señores del Partido Popular.
Y es una ley técnicamente pésima y democráticamente cuestionable.

Todos y cada uno de esos argumentos son los que nos han servido para votar que no a esta ley, a una ley que para nosotros era importante, que para el Partido Popular nunca lo ha sido, y la prueba ha sido la presencia del Gobierno, que no ha querido estar presente en este debate de esta ley.
Yo quiero pensar que no han querido estar presentes porque no han entendido la importancia de la ley y no porque les haya dado vergüenza estar compartiendo con el Grupo Popular lo que estaba haciendo el Grupo Popular.

Es una ley a la cual no se han admitido más que cinco enmiendas del Grupo Socialista, cinco enmiendas sobre más de 160 enmiendas.
El portavoz del Grupo Popular ha llegado y ha dicho aquí: "Y de ellas más de 40 repetidas", más de 70, señor Costa.
La sorpresa nuestra ha sido cuando ustedes han querido dejar constancia de que una de ellas, una de las 70, querían aprobarla.
Y ahora es el momento de que este pleno en el *Diario de Sesiones* conste cuál era esa repetición de esas enmiendas.
En esta ley que ustedes acaban de aprobar se habla de "departamentos", cuando tenemos una ley de gobierno que habla de "consellerias", de la cuales estamos orgullosos.
Con 70 enmiendas de esas queríamos mejorar la ley, porque el Grupo Socialista, que respeta las instituciones, que tenía y entendía la importancia de esta ley, quería mejorar la ley, y por eso pretendíamos que se reflejara la ley de gobierno desde el orgullo que nuestros departamentos aquí se llaman "consellerias".

Y es gracioso que un grupo que presentó una enmienda para cambiar la institución de la Generalitat Valenciana y dejarlo en "Generalitat" para darle importancia, y la cual a nosotros no nos parece mal, es gracioso que ese grupo haya querido aprobar una de 70 enmiendas relativa a ese tema.
Es gracioso, no; es lamentable, porque demuestra cuál ha sido el debate que ustedes han llevado; es lamentable porque pone en evidencia cuál ha sido la responsabilidad, esa responsabilidad que achacaba y que pedía el responsable del Grupo Popular, que ha subido aquí, que no ha tenido ningún problema en decir eso después de que ayer fueron incapaces de defender una ley completa del estatuto del discapacitado, y hoy mismo, después de hablar de responsabilidad para defender, hoy mismo han sido incapaces de defender su voto en contra al conjunto de la oposición.
Por tanto, creo que se refleja claramente cuál ha sido el debate.

Y yo, antes de terminar, me quedan dos minutos y espero poder terminarlos, antes de terminar me gustaría decir, puesto que hoy va a ser el último debate de la legislatura, decir al menos en mi nombre lo que yo siento, que es la profunda tristeza por cómo hemos terminado esta legislatura.

Creo que de verdad, además de la frustración, la tristeza.
Creo que es lamentable lo que ha pasado en estos días.
Y para su información, señores diputados, señores del Grupo Popular, a los que quedan aquí, no a su gobierno, que no ha querido respaldarles, pero a los que quedan aquí, para su información, decirles que alguien tan poco reconocido para ustedes, creo, en el Partido Popular, como progresista, al-guien tan poco conocido para ustedes en el Partido Popular como progresista, que es el señor Álvarez del Manzano.
.
.

 

**La senyora presidenta:**

 

Senyoría, senyoría.
.
.

 

**La senyora Moreno Fernández:**

 

.
.
.
alcalde de Madrid.
.
.

 

**La senyora presidenta:**

 

.
.
.
atinga's a la explicació de vot, per favor.

 

**La senyora Moreno Fernández:**

 

Señora presidenta, estoy ateniéndome, y quiero informar a los diputados del Grupo Popular y a usted también, señora presidenta, y a la señora Rita Barberá, que está hablando por teléfono, que el señor Álvarez del Manzano en el Ayuntamiento de Madrid hoy no ha tenido ningún problema en respaldar los cinco minutos por las víctimas de la guerra.
Señora Barberá.
.
.
*(La senyora presidenta desconnecta el micròfon de la trona)*

 

**La senyora presidenta:**

 

Senyora Moreno, no té la paraula, senyora Moreno.
*(Aplaudiments des d'un sector de la Cambra)* Senyora Moreno, no tiene la palabra.
*(Veus)*

Señora Barberá, un minuto por alusiones.

 

**La senyora Barberá Nolla:**

 

Señora presidenta*, (remors)* señora presidenta, señoras y señores diputados.
Yo quiero expresar mi solidaridad con el alcalde de Madrid después de haber sido víctima de una agresión con un producto, (remors) con un producto, sufrir una agresión en su persona.

 

**La senyora presidenta:**

 

Senyories, *(veus)* senyories, senyories.
.
.
Senyor Costa, té la paraula.
.
.
*(Protestes)* Señora Moreno, tiene un minuto para replicar.
.
.

 

**La senyora Moreno Fernández:**

 

Señora Barberá, todos nos solidarizamos con todos aquellos que sufren la violencia en cualquier sitio y de cualquier partido.
*(Remors.
Veus)* ¡Todos los grupos políticos!
¡Todos!
¡Y por los muertos mucho más!
¡Todos!
*(Aplaudiments des d'un sector de la Cambra)*

 

**La senyora presidenta:**

 

Señor Costa.
 *(Veus.
Protestes)* Por favor.
.
.
Senyories, senyories, Senyories, per favor.
Senyor Costa, té la paraula.

Señor Camarasa.
Señor Camarasa.

Tiene la palabra el señor Costa para explicación de voto.

Señor Camarasa.
.
.

 

**El senyor Costa Climent:**

 

Muchas gracias, señora presidenta.

Sin querer crear más debate, yo estoy seguro de que lo que ha dicho la portavoz socialista es cierto.
Es una lástima que no hayamos visto aquí cómo se ha preocupado de igual forma por el señor Carlos Iturgáiz o por el señor Alberto Fernández cuando han sufrido las brutales agresiones *(protestes)* que han sufrido estos días.
Es una pena, es una pena que no lo hayan hecho.
*(Aplaudiments des d'un sector de la Cambra)*

Y dicho esto.
.
.
dicho esto.
.
.

 

**La senyora presidenta:**

 

Senyories.
.
.

 

**El senyor Costa Climent:**

 

.
.
.
yo quiero empezar lo que es la última intervención.
.
.

 

**La senyora presidenta:**

 

Señor Perelló, señor Perelló*.
.
.
(Diputats d'un sector de la Cambra criden: "¡No a la guerra!
¡No a la guerra!
")* Señor Perelló, le llamo al orden.
*(El senyor Perelló parla sense micròfon)* Señor Perelló, le llamo al orden.
Señor Perelló, señor Perelló, le ruego que salga del Pleno, señor Perelló.

 

**El senyor Costa Climent:**

 

Este es el consenso, la democracia y el debate del Partido Socialista.
*(Esbronc)*

*(El senyor Perelló Rodriguez abandona l'hemicicle)*

 

**La senyora presidenta:**

 

Señor Costa, continúe.

 

**El senyor Costa Climent:**

 

Gracias, señora presidenta.

Y yo quiero empezar mis primeras palabras en esto que.
.
.

*(Diputats d'un sector de la Cambra col·loquen teles blanques amb crespons negres en els escons.
Alguns diputats abandonen l'hemicicle)*

 

**La senyora presidenta:**

 

Retiren, por favor.
.
.
En el hemiciclo no puede haber cuestiones de este tipo.
Cuando se vayan los diputados, hagan el favor de retirarlos, por favor.
Gracias.
*(Pausa)*

Un moment, senyor Costa.
*(Pausa)* Senyor Costa, continue.

**El senyor Costa Climent:**

 

Muchas gracias.
Yo quiero.
.
.
*(Veus)*

 

**La senyora presidenta:**

 

Senyor Font de Mora, per a què demana la paraula?
Per una qüestió d'orde té la paraula.

 

**El senyor Font de Mora Turón:**

 

Es obvio que no existe el orden parlamentario debido.
Siguen habiendo símbolos que, como su señoría bien sabe, por muy respetables que sean, no pueden estar presentes en el curso de un debate parlamentario, según el propio Regla-mento de la Cámara lo indica.
Pido a su señoría que tome las medidas que deba de tomar.
Muchas gracias.

 

**La senyora presidenta:**

 

Señor Font de Mora, ya he dado indicaciones a los servicios de la Cámara que procedan a retirar todas las pancartas o lo que sean que se han colocado.

Por favor, ¿quieren retirarlas?

 

*(Uns uxiers procedixen a retirar les teles blanques.
Alguns diputats se les col·loquen a les espatlles)*

Por favor, retírenlas y llevénselas, por favor.
Las que no estén sujetas.
No vamos a violentar a nadie.
*(Alguns diputats s'oposen)* Espero que no violenten a los servicios de la Cámara, señores diputados.
*(Veus)* 

Continúe, señor Costa.

 

**El senyor Costa Climent:**

 

Muchas gracias, señora presidenta.

Yo lo que quería decir, en lo que es la última intervención de esta legislatura, es en primer lugar, en nombre de mi grupo parlamentario, agradecer a todos los miembros de esta Cámara el trabajo, pero especialmente agradecer a los funcionarios de la Cámara la diligencia en la prestación de sus funciones, sin lo cual estoy seguro que no podríamos haber realizado el trabajo los diputados de este Pleno.
.
.
con el apoyo y con la ayuda de esos funcionarios que, como digo, han sido ejemplares *(aplaudiments)* en el cumplimiento de sus funciones.

Y segundo, y segundo, dicho esto, pues lamentar que los grupos de la oposición no hayan cogido la mano tendida del consenso que el Grupo Parlamentario y el Gobierno ha prestado para negociar este proyecto de ley, consenso que, repito, se hizo el primer día que se presentó este proyecto de ley en esta Cámara, creo que hace de esto más de un mes y medio, y que por lo tanto las intenciones, a pesar de que a algunos se les llene la boca de consenso y de democracia, han sido rechazar de pleno lo que ha sido el proyecto de ley.

Por lo tanto, lamentar profundamente esa falta de diálogo y de consenso que han tenido los grupos de la oposición.

Como también lamentar que en el único momento que se haya defendido una enmienda haya sido en la explicación de voto.
Creemos que si ese procedimiento se hubiera seguido durante lo que es el debate normal y corriente del proyecto de ley, estoy seguro que hubiéramos llegado a acuerdos muchísimos más amplios con los grupos de la oposición.
Pero no se puede dialogar, no se puede negociar, cuando uno no quiere.
En este caso el Partido Socialista no ha querido.

Y creemos que esta ley sí que ha sido necesaria, sí que ha sido oportuna y sí que va a ser muy productiva para los valencianos, porque renueva todo el marco legislativo *(remors)* en la gestión del patrimonio.
.
.

**La senyora presidenta:**

Senyor González.
.
.

 

**El senyor Costa Climent:**

 

.
.
.
y supone una actualización de lo que es la legislación vigente en estos momentos.

Nosotros estamos hoy, mi grupo parlamentario, por un lado decepcionados, porque creemos que una parte de la Cámara ha hecho durante estos días una importante dejación de sus funciones; pero mi grupo parlamentario termina este período de sesiones plenamente satisfecho porque durante los 4 años los 48 meses y los más de 1.
440 días, este grupo parlamentario no ha faltado ni un día a su responsabilidad con la Comunidad Valenciana y con los ciudadanos valencianos.
Muchas gracias.
 *(Aplaudiments des d'un sector de la Cambra)*

 

**La senyora presidenta:**

 

Moltes gràcies, senyor Costa.

Yo quiero manifestar mi agradecimiento a todos los servicios de las Cortes Valencianas, a todas las personas que trabajan en esta casa y que han hecho posible que esta V Legislatura llegue a buen término.

Así también mi reconocimiento a todas las personas que han trabajado en esta V Legislatura por mejorar a todos los ciudadanos de la Comunidad Valenciana.

Con esta sesión plenaria terminamos el actual periodo de sesiones y la actual legislatura.

Senyories, s'alça la sessió.
*(Aplaudiments)*

Recuerdo que a continuación hay Comisión de Peticiones.

 

*(S'alça la sessió a les 13 hores i 55 minuts)*