Obres%20P%C3%BAbliques%924662.04.15%20macro.html





Comissió d'Obres Públiques, Infraestructures i Transports realitzada el dia 15 d'abril de 2014.
Comença la reunió a les 10 hores i 37 minuts.
Presideix el diputat senyor Rafael Ferraro Sebastiá.
Reunió número 12.

El senyor president:

Anem a donar començament a la Comissió d'Obres Públiques, Infraestructures i Transports, convocada per al dia de hui.

En primer lloc, passarà llista la senyora secretària en funcions, senyora Besalduch.
.
.
Perdó, senyora Barceló.
Substituïx la senyora Besalduch.
Senyora secretària, passe llista, per favor.

La senyora secretària:

Sí, gracies, president.

Bon dia.

(La secretària passa llista per tal de comprovar si hi ha quòrum)

El senyor president:

Muchas gracias, moltes gràcies, senyora secretària.

En primer lloc, senyores i senyors diputats, anem a vore les incidències de l'ordre del dia de hui.
En primer lloc, ha arribat a la mesa -i que crec que les seues senyories ja tenen una còpia- un escrit d'Enric Morera Català, del Grup Compromís, pel qual demana l'ajornament de les dos preguntes que tenia per al dia de hui, les preguntes números 1.
140 i 1.
141, les quals queden per a una propera comissió.

Igualment, anem a acumular els punts dos, tres, quatre i cinc, que són els informes que anem a donar, i aixina ja començarem la comissió.

En primer lloc, lectura i aprovació, si procedix, de l'acta de la reunió anterior.
Les seues senyories tenen en la carpeta de la reunió anterior.
Si cal fer alguna observació.
.
.
Doncs, la donem aprovada per unanimitat.
Moltes gràcies.

Informes sobre el compliment de les resolucions 323/VIII, aprovada per la Comissió d'Obres Públiques, Infraestructures i Transports, en la reunió de 15 d'octubre de 2014 i 348/VIII, 350/VIII, i 351/VIII, aprovades per la Comissió d'Obres Públiques, Infraestructures i Transports, en la reunió de 16 de desembre de 2013 (RE número 80.
472)

El senyor president:

Punts 2, 3, 4 i 5, informes sobre el compliment de resolucions 323/VIII, 348/VIII, 350/VIII i 351/VIII, aprovades per esta comissió d'obres públiques i transports.
Igualment, les seues senyories tenen en les seues carpetes els informes corresponents, perquè puguen fer qualsevol iniciativa, si procedix.

Passem, doncs, al punt 6, preguntes al senyor secretari autonòmic.
Anem a suspendre un minut per a rebre el senyor secretari autonòmic d'infraestructures.

(Se suspén la reunió durant uns minuts)

Preguntes

El senyor president:

Reprenem la comissió, senyores i senyors diputats, i donem la benvinguda al senyor secretari autonòmic d'infraestructures i transports, senyor Victoriano Sánchez.

I passem, doncs, al punt 6, i a la primera pregunta, i única, la número 1.
224, formulada pel diputat Jordi Serra Ferrer, del Grup Parlamentari Socialista.

Per a formular la pregunta, té la paraula el senyor Serra.

El senyor Serra Ferrer:

Moltes gràcies, senyor president.

La pregunta és ben senzilla: quan preveu la conselleria dotar d'una nova zona de varador al port de Dénia per als amarraments públics?

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Serra.

Senyor secretari autonòmic, té vosté la paraula.

El senyor secretari autonòmic d'Infraestructures, Territori i Medi Ambient:

La construcción del paseo del Raset ha dotado al puerto de Denia de una zona de disfrute para los ciudadanos, sirviendo asimismo de conexión del núcleo urbano con la zona del puerto.
La reordenación de espacios que se produjo en esta actuación supuso la desaparición de una antigua rampa de varada, si bien existe en el puerto de Denia infraestructura adecuada para atender la demanda de los servicios de varada y botadura de las embarcaciones, por lo que una nueva rampa no es un factor de primera necesidad.
De todos modos, el Ayuntamiento de Denia trasladó a la conselleria una propuesta de los usuarios del puerto para construir una nueva rampa.

En este sentido, se han mantenido conversaciones entre la conselleria y el ayuntamiento, al objeto de orientar esta posible actuación, cuya programación dependerá del resultado del análisis de alternativas que se está haciendo.
Por tanto, no es prudente en estos momentos dar una fecha concreta de realización de la infraestructura.

Muchas gracias.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Sánchez.

Senyor Ferrer, té vosté la paraula.

El senyor Serra Ferrer:

Moltes gràcies, senyor president.

El que resulta curiós en aquest tipus d'iniciatives és que, com bé vosté ha dit, la reordenació del passeig del Raset efectivament va suposar que eixe varador utilitzat pels propietaris d'amarraments públics desapareguera.
Que vosté diga que existix infraestructura necessària, és possible.
Existixen altres alternatives, però no en les mateixes condicions en què existia eixe antic varador.
Eixes infraestructures, com vosté ja sap, o deuria saber, perquè els propietaris dels xicotets amarraments des del moment en el qual van vore que eixes obres de reordenació eliminaven la seua xicoteta rampa, ja van fer palés quines són les seues necessitats.

La diferència és que en les infraestructures actuals, per exemple, eixa avarada no es pot realitzar els caps de setmana habitualment, perquè el que vosté no diu és que eixa infraestructura existent no és una infraestructura pública en aquestos moments.
Es pot realitzar a través de qualsevol de les empreses que té una concessió en el port de Dénia.
Però -com bé li deia- no en les mateixes característiques en les quals existia fins a eixe moment.
Això sí, estos propietaris de xicotets amarraments que paguen religiosament i que anualment paguen el seu cànon no estan rebent la prestació del servei en les característiques en les quals venia tenint-les fins l'actualitat, fins al moment d'eixa reordenació.
Quan vosté diu que no és un factor de primera necessitat el que sorprén és que l'any passat, en ple mes d'agost, la conselleria es despenjara dient que sí que anava a comptar el port de Dénia amb una nova rampa d'ús públic per a embarcacions, tal com tant el govern municipal de l'Ajuntament de Dénia com la conselleria es van capficar en fer públic.

Si vosté hui diu que no existix eixa necessitat, per què en ple mes d'agost de l'any passat ja van adquirir eixe compromís?
Un compromís, que estem en el mes d'abril de 2014, i que pràcticament nou mesos després encara no és una realitat.
I no únicament i exclusiva no és una realitat, sinó que ara vostés, la mateixa administració autonòmica és la que diu que anem a vore quan serà possible això.

Com bé li recordava, aquestos propietaris continuen abonant la seua quota.
Açò fent que el mateix port de Dénia ingressara ja en l'any 2000 en concepte d'amarraments públics més d'un milió d'euros.
Si l'administració autonòmica considera que una infraestructura pública, com el port de Dénia, fent l'ingrés de més d'un milió d'euros en aquest concepte, no mereix tindre un servei públic d'avarada com el que tenien fins ara, el que vostés porten fent és pràcticament més d'un any i mig donant llargues, és a dir, que no n'hi ha intenció de fer-lo.
El que sorprén és que els mateixos responsables municipals de l'Ajuntament de Dénia, fa a penes unes setmanes, digueren que el que passava és que l'empresa que anava a ser responsable de construir eixa nova rampa per a avarada, que constituiria el nou varador d'amarraments públics, estava pendent de vore quan començava les obres.

Aleshores, la informació de què disposava la corporació municipal és distinta de la que vosté hui ens dóna ací.
El que caldrà saber és qui preval en els seus interessos.
El que caldrà saber és vore qui va a respondre davant eixa desaparició d'eixe amarrament públic que vostés realitzaren o que permeteren que realitzara en eixa reordenació del passeig del Raset.

Les persones que realitzen aquestes accions, els propietaris dels xicotets amarraments, són persones de la mar, persones que han estimat i que han volgut la mar, i els responsables autonòmics sembla que de la mar únicament i exclusiva volen el negoci.
De la mar únicament i exclusiva volen la qüestió que vostés (inintel·ligible) .
.
.
que es veja bonic, que tinguen les qüestions en les millors condicions, però sense tindre les mateixes característiques que tenien abans.
El que hui hauria d'eixir d'ací és el compromís de l'administració autonòmica per donar eixa solució que porten reclamant els propietaris d'amarraments públics més d'un any i mig.
Però veig de la seua resposta que no existix cap tipus de compromís, a pesar que per escrit diguen que estan estudiant, estan estudiant i van a dur-ho a terme.
N'hi ha alguna contradicció, però contradiccions en vostés és la qüestió més habitual.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Serra.

Sí, señor Sánchez, tiene usted la palabra.

El senyor secretari autonòmic d'Infraestructures, Territori i Medi Ambient:

Sí, vamos a ver, señoría, lo que se dijo, y es lo que yo he dicho ahora es que se está estudiando la solución.
Yo quisiera hacerle a su señoría un poco de historia.
Vamos a ver, del plan de usos del puerto de Denia se remitió el borrador correspondiente al ayuntamiento en abril del 2005, y se aprobó en el 2007.
Ese plan de usos del Ayuntamiento de Denia era el que contemplaba el paseo que se ha construido ahora.
Y en aquellos momentos ni por el Ayuntamiento de Denia, ni por ninguno de los señores que tenían sus amarres allí, hubo ninguna cuestión respecto a la construcción del paseo, y la construcción del paseo evidentemente suponía la eliminación de un varadero, porque lógicamente es incompatible con el varadero.

Lo que ocurría allí y lo que ocurrió a lo largo del tiempo es: primero, había una grúa y la grúa costaba dinero, porque se les cobraba cinco euros por metro de eslora, si no me equivoco.
La grúa se estropeó en el 2010 y las averías fueron muy importantes y se entendió que no era procedente arreglarlas, porque eran unas averías de muy cara reparación.

Otra cosa que ocurría es que esa -digamos- sacada de barcos del agua se utilizaba en algunos casos para proceder a limpieza, a pintura y a otras cuestiones, cosa que está prohibido.
Porque, claro, todos esos productos acaban en el agua y son productos evidentemente que no se pueden mandar al agua, tienen que ser tratados.
En estos momentos hay tres sitios donde se puede sacar la embarcación.
Cierto que son los tres de determinadas empresas.
Pero, hay uno que por cinco euros se puede sacar la embarcación, que fue un acuerdo al que se llegó, y que por lo tanto es una cosa barata.
Lo que se está estudiando en estos momentos dentro del plan de usos es dónde se puede poner ese varadero para que sirva a los usuarios.

Por lo tanto, yo no he dicho en absoluto que no se vaya a construir.
He dicho que se está estudiando, y lo que he dicho es que en estos momentos la gente que tiene su amarre allí tiene solución, y por lo tanto no es un problema de urgencia extrema, es un problema para estudiar y resolver.
Y una cuestión por lo que se refiere al pago.
El hecho de quitar el varadero ha supuesto que La Generalitat ha reducido el canon de la gente que estaba allí, es decir, sí que ha contemplado esa eliminación que -repito- en su momento, cuando se hizo el plan de usos y apareció el paseo marítimo, nadie, ni el Ayuntamiento de Denia en aquellos tiempos, ni ningún otro dijo nada en contra del paseo marítimo, que yo creo que ha sido una solución francamente buena para el puerto y para el ayuntamiento.
Para las dos cosas.

Muchas gracias.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Sánchez.

Compareixença de la consellera d'Infraestructures, Territori i Medi Ambient, que fa el secretari autonòmic d'Infraestructures, Territori i Medi Ambient, senyor Victoriano Sánchez-Barcáitztegui Moltó, per a explicar el futur del sistema TAM d'Alacant, sol·licitada pel Grup Parlamentari Compromís (RE número 73.
350), a la qual s'acumula la sol·licitada pel secretari autonòmic d'Infraestructures, Territori i Medi Ambient, a petició pròpia (RE número 77.
740)

El senyor president:

Senyories, conclòs el torn de preguntes, passem al punt número 7 de l'ordre del dia, compareixença de la consellera de Infraestructures, Territori i Medi Ambient per a explicar el futur del sistema TAM d'Alacant, sol·licitada pel Grup Parlamentari Compromís, i acumulada a la compareixença del mateix caràcter, del secretari d'Infraestructures, Territori i Medi Ambient per a informar igualment sobre el sistema TAM a Alacant.

El senyor Sánchez té la paraula per a exposar la seua compareixença.

El senyor secretari autonòmic d'Infraestructures, Territori i Medi Ambient:

Muchas gracias, señor presidente.

Señoras y señores diputados.

Me dirijo a sus señorías al objeto de informarles sobre el transporte metropolitano de Alicante conocido comercialmente como «sistema TAM».

En los últimos años, La Generalitat ha efectuado un importantísimo esfuerzo inversor en infraestructuras de transporte público.
El crecimiento de la red de Metrovalencia, la implantación del Tram en Alicante y del nuevo Tram en Castellón ha permitido que la Comunidad Valenciana sea la primera comunidad que cuenta en todas sus capitales con un sistema de transporte público autonómico, moderno, eficiente, sostenible y accesible.

A este esfuerzo en materia de inversión, que han sido 2.
250 millones de euros en infraestructuras y material móvil desde el año 2003, debemos añadir el realizado en el otro gran pilar que sostiene el transporte público que es su gestión, y es aquí donde se debe incardinar la coordinación de los servicios de transporte en ámbitos metropolitanos.

Tras la positiva experiencia que en 1996 supuso la puesta en marcha del área de transporte metropolitano de Valencia y del abono de transporte como título integrado para viajar dentro de la zona urbana de Valencia, en 1999 se implantó en el área metropolitana de Alicante un sistema de transporte coordinado bajo la denominación de «TAM».
Este sistema permite la coordinación de forma integrada de los servicios de transporte urbanos e interurbanos en los municipios de Alicante, San Juan, San Vicente del Raspeig, Muchamiel y El Campello, y ello tanto para los servicios prestados en autobús como a los prestados sobre vía férrea por FGV, el Tram, es decir, en un ámbito territorial muy importante en el que debe atenderse la demanda de movilidad de una población de más de 450.
000 habitantes.

El objetivo de esta política de coordinación es la mejora general de la calidad del transporte público metropolitano a fin de incrementar su uso, de manera que en el reparto modal entre transporte público y transporte privado se incremente la participación del primero.
Se persigue con ello, por tanto, el fomento de un transporte más sostenible para nuestra sociedad.

La importancia de las políticas de integración para el transporte metropolitano como medida de apoyo al transporte público se ha puesto de manifiesto en diversos documentos de la Unión Europea.

Para el área de Alicante, la coordinación se ha desdoblado en dos grandes líneas de actuación: por un lado, mediante la definición de un plan de servicio de transporte adecuado a la demanda existente; y, por otro, a través de la creación de un marco tarifario único con independencia del explotador que opere el servicio o de la administración que sea responsable del mismo.
Recordamos a estos efectos que la competencia sobre el transporte urbano es municipal y sobre el transporte interurbano es autonómica.

La experiencia a lo largo de estos años ha sido positiva, por lo que desde la Conselleria de Infraestructuras, Territorio y Medio Ambiente se pretende la continuidad del sistema Tram en el futuro.

En este sentido, y para el presente ejercicio 2014, se está tramitando un contrato programa con el operador de transporte en el que se determinan sus derechos y sus obligaciones y que, en síntesis, son los derivados de la continuación del marco tarifario integrado que supone el TAM, así como del mantenimiento de los servicios que se prestan al amparo de su título concesional y que se explotan a través de diferentes líneas.

Respecto al futuro más cercano, es decir, para el 2015, el sistema TAM debe ponerse en relación con los nuevos contratos de gestión de servicio de transporte público que hay que tramitar, y ello por dos motivos claros y evidentes: en primer lugar, porque así lo contempla la normativa europea estatal y autonómica; y, en segundo lugar, porque la situación y las condiciones han variado en distintos aspectos, por ejemplo, desde septiembre del 2013 está en servicio la nueva línea 2 del Tram, que en apenas siete meses ha llegado a los dos millones de viajeros.
De este modo, el adjudicatario de la concesión, en virtud de lo establecido en el nuevo título concesional, estará obligado a la prestación del plan de servicios que se apruebe y dentro del marco tarifario que se señale.

En definitiva, señorías, la conselleria va a seguir apostando por el transporte público y por las políticas de apoyo al mismo.
En esta línea, la coordinación en los ámbitos metropolitanos y la integración tarifaria seguirán siendo instrumentos básicos para la ejecución de estas políticas, tanto en el ámbito metropolitano de Valencia como en el de Alicante.

Con este objetivo y estos instrumentos viene trabajando La Generalitat desde hace años, con las adaptaciones que en este periodo han sido necesarias para ajustarse a una realidad cambiante en aspectos tan diversos como la situación económica, la modificación de la oferta del transporte o el propio desarrollo y crecimiento de las ciudades.

De momento es todo.

Muchas gracias.

El senyor president:

Muchas gracias, secretario.

Por tiempo de diez minutos tiene la palabra la solicitando de la comparecencia, la señora Mireia Mollà.

La senyora Mollà Herrera:

Gràcies, senyor president.

Senyor Sánchez, la veritat és que vosté ha fet una petició pròpia, que és normalment el tràmit que fan perquè no vinguen els consellers o conselleres a donar, doncs, bé, la compareixença, a fer la compareixença, a substanciar-la, però no tenia cap tipus d'intenció d'explicar el que era el motiu de la meua compareixença perquè ¿què mos ha vingut a contar exactament?

És a dir, nosaltres li fem una pregunta sobre una qüestió tan important com el TAM d'Alacant, vostés saben que a finals d'any -que no fa ni quatre mesos- teníem una vaga de treballadors i treballadores d'este servei i s'estava posant en perill i en qüestió el funcionament del present, ja no del futur, del present d'eixa línia, que vostés van haver d'arribar a un acord in extremis amb l'Ajuntament d'Alacant i van haver d'assumir uns costos respecte al que l'ajuntament -pareix ser- no estava disposat a assumir.

Volem saber les condicions en les quals se va arribar a eixe acord in extremis, volem saber, a més, què s'ha dissenyat per a este any i per als que vinguen, que no mos ha explicat absolutament res perquè diu que, bé, durant este any s'està per fer un contracte programa on es determinen els drets i obligacions de la concessionària, i dic jo que si estem a mitjan d'abril, amb una qüestió que ha sigut molt polèmica i que ha arribat a un punt de col·lapse, fins i tot, d'estar este servei en vaga -i vosté ha parlat de 450.
000 habitants que depenen d'este servei-, doncs dic jo que vostés tindran una línia marcada.
¿Quins són els drets i les obligacions que volen que tinga la concessionària?
Això era el que vosté havia d'haver-me explicat avui ací.
¿Què és el que està pensant la conselleria per a este contracte programa?
, perquè, si no, doncs, bé.

I jo no sé molt bé per què volia fer la petició pròpia si no és per a, efectivament, fer que l'agenda de la consellera no haguera de passar per les Corts Valencianes.

I és que, efectivament -ja dic-, vostés van arribar a finals d'any in extremis a un acord entre l'ajuntament i la conselleria, però va ser a costa de reduir freqüències i, també, acomiadaments -i vostés això ho saben-.
Vostés van fer que els treballadors i treballadores hagueren de passar un procés d'ERO perquè l'empresa La Alcoyana justificava este ERO en el no acord entre les administracions competents, com és la conselleria i l'ajuntament.
És a dir, van sotmetre els treballadors i treballadores a un procés tan traumàtic com és un ERO perquè les administracions, a més, ¡governades pel mateix partit polític!
, però jo no entenc per què vostés tenen tants problemes, ¿no?
, doncs no arribaven a un acord i van haver de -ja dic- sotmetre a una qüestió tan traumàtica per als treballadors i treballadores; a més, els treballadores i treballadores amb una reacció el més normal del món, i és anar-se'n a una vaga, que legalment tenen dret a fer-ho però, efectivament, eixa vaga va comportar també perjuís en la ciutadania que és usuària d'este transport tan important i tan bàsic.

A mi m'agradaria fer-li preguntes i qüestions que pensava que vosté anava a voler contar-nos com, per exemple, ¿per què no està creada la mesa de mobilitat d'Alacant?
N'hi ha una mesa tècnica -pareix ser-, que es reunix, entre tècnics i membres de l'empresa, però que també estan molt lligats, i allí mateixa ho saben tots els que participen en eixa mesa tècnica perquè les decisions polítiques van a passar per damunt de l'opinió tècnica i de la concessionària.

Per tant, ¿per què no està creada la mesa de mobilitat d'Alacant?
¿Per què no se van tindre en compte les propostes d'optimització dels recursos a nous itineraris i sistemes de parades proposats pels treballadors?
¿Per què no van estar vostés disposats a sentir els treballadors i treballadores que oferien amb menys cost assegurar freqüències i millors itineraris i sistemes de parades millors?
¿Per què vostés no invertixen en les millores d'infraestructures viàries en la ciutat d'Alacant i en el seu àmbit metropolità?
Perquè, clarament, el TAM va vinculat a esta millora d'infraestructures viàries perquè si no n'hi ha carrils que siguen separats, no n'hi ha punts de parada que estiguen en condicions, etcètera, doncs, efectivament, si vostés no impulsen un pla de mobilitat comarcal o supramunicipal -com vullguen dir-li-, doncs la qualitat del servei està en qüestió; qualitat d'un servei que, per exemple, respecte a l'any anterior, en el que portem d'any, calculen els mateixos treballadors i treballadores que s'han perdut 325.
000 viatgers, en quatre mesos de 2014 respecte a 2013.

¿És la qualitat?
¿És la falta de competitivitat?
¿És un excés de demanda d'espera perquè, vostés, efectivament, han ampliat el temps d'espera per reducció de les freqüències?
¿És el trànsit?
¿La congestió?
¡Clar!
, si no n'hi ha desdoblament de vies, no està en condicions, doncs passa el que passa, que és que la mitjana dels autobusos, d'estos autobusos tan importants, és de 13 quilòmetres/hora.
¿Vosté sap açò?
¿Ha parlat amb els treballadors i treballadores d'esta qüestió?

M'agradaria saber exactament què hem pagat, com a conselleria, què ha pagat l'ajuntament, quin és l'acord dels costos que es van a assumir a partir d'ara, i posant-lo en diners.
Vullc saber exactament en 2014 quines són les quantitats que va a abonar cada administració i què és el que va haver de pagar la conselleria a finals d'any per a poder tancar este acord.

M'agradaria, també, saber per què vostés mantenen un enllaç amb les poblacions de la comarca tan deficitari, i és que, de fet, en els últims anys, vosté sap que han desaparegut línies de TAM, o s'han reduït com, per exemple, les de l'hospital Sant Joan-Mutxamel, que estaven lligades al TAM i, ara, estan portades per altres línies concessionàries que, per cert, són més cares, ¿eh?
, i estan fora dels sistemes de bons transbordaments i tenen menys freqüències, quan abans estaven assumides pel TAM i n'eren més rentables; o el del Campello-hospital, que enllaçava també amb la universitat; o, fins i tot, la mateixa llançadora de la universitat.
S'han perdut freqüències, i molt importants, per exemple en les línies 21 i 22 que uneixen Alacant amb Sant Joan i el Campello.

¿Vosté sap això d'eixes línies?
¿Això formava part de l'acord?
És a dir, estos 450.
000 habitants, ¿l'acord és que vostés, eixa gran inversió en infraestructures de transport públic, vegen reduïdes les línies 21 i 22?
I, de fet, estes mateixes línies, ara, oficialment, en 2014 tenen un temps d'espera de trenta minuts quan oficialment en el 2013 n'eren de quinze minuts.
¿A vosté això li pareix raonable, unir municipis com Alacant, Sant Joan i el Campello en freqüències de trenta minuts i en les èpoques estivals també, perquè eixes freqüències es mantenen, eixos temps d'espera se van a mantindre també en les èpoques estivals?
¿Li sembla això raonable?

M'agradaria saber quines han estat les retallades concretes -en diners- sofrides en 2013 i 2014 respecte a anys anteriors.
Perquè, clar, està molt bé agafar xifres ¡del 2003!
, onze anys després, és a dir, perquè a vostés els isca una xifra que puga ser raonable agafen des del 2003, ¿per què no agafen des del 2011 o des del 2012?
, ¿per què no fan vostés l'acumulat del que han perdut en infraestructures en eixos anys?
Seria interessant, ¿eh?
, per a vore quin és el percentatge que, any rere any, es retalla en la conselleria d'infraestructures i medi ambient que, per cert, d'infraestructures les que (rient) ens ocupen als ciutadans en el nostre dia a dia perquè, damunt, els diners que tenen per a la seua conselleria, doncs també vostés tenen un ordre de prioritats molt qüestionable.

Doncs, bé, estes retallades han provocat que se sobrecarregue el treball i recaiga en l'enduriment de les situacions laborals i en l'increment d'hores que fan els treballadors i treballadores.
¿Vosté sap que s'han endurit estes condicions laborals?
¿Vostés, en la mesa tècnica que està representada esta conselleria, parlen amb els treballadors i treballadores sobre quant augment d'hores han hagut de patir i quines han estat les seues retallades en la seua situació laboral per les decisions polítiques del govern del Partit Popular de retallar en un servei tan bàsic, que al final paga el ciutadà i el treballador que està fent la seua labor, no vostés.

M'agradaria, efectivament, que vosté mos poguera il·lustrar sobre esta qüestió.
Perquè, mire, a mi el passat m'importa, el passat immediat m'importa i, de fet, és que esta qüestió és de finals de 2013.
No havíem tingut l'oportunitat, en ninguna comissió d'infraestructures, encara, de parlar d'este tema, que se va tancar en ple procés de pressupostos de La Generalitat.
I, per tant, crec que vostés han de donar la cara sobre la situació que se va provocar a final d'any, però també me preocupa el futur.

I, per tant, davant de les qüestions que li he plantejat, m'agradaria contestació.
I davant de les qüestions que no ha plantejat vosté, però que ha insinuat sobre els drets i obligacions de les concessionàries en este nou contracte programa, m'agradaria saber, concretament, les línies que va a exigir la conselleria d'infraestructures perquè el servei de TAM estiga garantit en les condicions de qualitat i que els treballadors no hagen de patir les seues polítiques.

Res més.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Mollà.

Per la banda de la resta de grups, el senyor Torró té la paraula, del Grup Parlamentari Esquerra Unida.

El senyor Torró Gil:

Moltes gràcies, senyor president.

Senyor Sánchez, realment, mos tenen acostumats a no contestar, o contestar poc, però l'exercici que vosté ha fet ací ha segut ja increïble, ¿no?
¿Vindre ací a no dir absolutament res?
¡Però res de res, de res!
Vull dir, que no sé si vosté és conscient de la intervenció tan.
.
.
, és que no vull qualificar-la, perquè crec que acabaria dient una cosa que no té massa sentit.

Anem a vore.
Tenen un conflicte i tenen una sèrie de qüestions plantejades damunt la taula.
El que seria normal és vindre ací, si se li sol·licita una compareixença.
.
.
, és aclarir totes eixes qüestions que estan damunt la taula.
Aclarir per què es va produir el conflicte.

Ens agradaria saber realment el conveni de 1996 com està, quin grau de compliment té i, en els últims temps, per què ha sorgit el conflicte entre La Generalitat i l'Ajuntament d'Alacant.

L'Ajuntament d'Alacant diu que li deuen una sèrie de diners i diu que La Generalitat només ha pagat una quantitat de 250.
000 euros, o es dia al finals d'any, almenys.
Volem saber si eixa quantitat és correcta, si eixes xifres són correctes o no, quina és la quantitat que havia d'haver posat La Generalitat, segons el que vostés entenen.
Perquè, segons tinc entés, el conveni marca un 65% per a l'Ajuntament d'Alacant i un 35% per a La Generalitat.
¿Quin cost ha tingut el servei en els últims anys?
I, ¿quines són les quantitats que La Generalitat deuria haver pagat i no ha pagat?
I, ¿quines són les quantitats que deuria haver pagat l'ajuntament i no ha pagat o sí que ha pagat?

L'ajuntament va dir en agost que ja estava bé, que ja deixava de pagar, perquè La Generalitat, si no complia el que pagava ell, ¿per què havia de pagar-ho l'Ajuntament d'Alacant?
Això és el que mos ha d'aclarir ací i explicar-nos per què, vull dir, «doncs, sí, hem arribat fins ací i ja està, i no podem pagar més, perquè com tenim retalls.
.
.
» Almenys donar la cara, ¿no?
, pense jo que seria el mínim que seria raonable per part d'uns responsables polítics.
¿Com s'ha resolt això?

I, després, el servei està encara en pròrroga, m'imagine, perquè no ha eixit licitat.
.
.
, perdó, ha eixit licitat, però encara no s'ha adjudicat.
Voldríem saber eixa pròrroga en quines condicions està.

Perquè, clar, el fet és que en la pràctica, com ja ha dit la senyora Mollà, ja estan retallant-se els serveis, i no soles els intercomarcals, que a vostés deurien preocupar-los una miqueta més, perquè és la seua responsabilitat directa, sinó, també, inclús, els propis locals de la ciutat d'Alacant.

Els intercomarcals, en la línia 21 hi ha un vehicle menys; en la 22, un altre; en la 25, un altre; en la 23, dos, i en la 25, un.
I en els locals, en la 6, dos menys; en la 9, un menys, i en la línia 11, un menys, que això és el que explica per què les freqüències s'han allargat.
Aleshores, ¿per què passa això?
Vull dir, ¿és una decisió unilateral de l'empresa?
, que es fonamenta en què.

Si és una decisió unilateral de l'empresa, ¿per què no l'obliguen a donar els serveis en les condicions en què estaven prestant-se fins eixe moment?

I si és una qüestió que vostés no estan complint amb el que els tocava, explique'ns en quins termes i per què.
Això és el que ha de vindre a fer ací.

I, a més d'això, explicar-nos això del futur, diu: «No, el futur està.
.
.
» El futur està.
.
.
, ja sabran el futur quin és, ¿no?
Més o menys, tindran una planificació, perquè tan incompetents no crec que arriben a ser.
Vull dir, no vinga ací a dir: «No, com està el Tram, doncs no sabem.
.
.
» Això és el que ha vingut a dir ací.
Supose que això no serà el que estan fent, ¿veritat que no?

I m'imagine que ja sabran, perquè ja han tret una licitació, l'hauran treta amb uns determinats paràmetres que a nosaltres ens agradaria que ens explicara com van a ser eixos paràmetres, com van a afectar al servei, si canvia la relació o no canvia la relació en el tema del TAM, perquè ací diuen: «Nosaltres tenim intenció que el TAM metropolità seguisca», però, ¿de quina manera?

En el moment que vostés trauen la licitació d'una part del servei, ¿què passa amb l'altra part?
I, ¿com es coordinarà això?
¿Està previst en els plecs de condicions?
¿O no està previst?
I si està previst o no està previst, ¿de quina manera?
Vull dir, conte'ns alguna cosa, explique'ns alguna cosa, perquè la veritat és que si els usuaris del transport urbà d'Alacant l'hagueren sentit i els treballadors l'hagueren sentit, bé, la indignació, en estos moments, se'n pujaria.
.
.
però per dalt de les teulades de l'edifici Gran Sol d'Alacant, ¿eh?

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Torró.

Per part del Grup Parlamentari Socialista, té la paraula el senyor Signes.

El senyor Signes Núñez:

Gràcies, president.

Bé, este tema sorgix al final de l'any 2013, amb la vaga de Masatusa i La Alcoyana, degut que no hi ha un acord entre la conselleria i l'Ajuntament d'Alacant, i, in extremis, s'aplega a un acord, pareix ser, pel qual La Generalitat aportarà 1,9 milions d'euros corresponents a 2013 i uns altres 1,9 corresponents a 2014 en el marc d'un conveni amb la concessionària del servei, l'empresa La Alcoyana, que, per cert, en eixos dies, tant Masatusa, com La Alcoyana, varen iniciar unes mobilitzacions per a pressionar a l'acord entre la conselleria i l'Ajuntament d'Alacant.

L'Ajuntament d'Alacant que, efectivament, li correspon aportar un 35% del total, però que, no obstant, i a pesar de ser del mateix color polític, com s'ha dit, l'alcaldessa Castedo ha assegurat en múltiples ocasions que per la seua part l'ajuntament ha complit amb la part econòmica moltes vegades, multiplicat per moltes -són paraules literals seues- i que La Generalitat ha anat reduint la seua aportació poc a poc.
Això és una crítica dura de l'alcaldessa Castedo a la seua conselleria.

Lo ben cert és que al final hi ha un acord, com dic, in extremis, un poc en estos termes, un acord que, a partir de gener de 2014, ha segut el desastre, és a dir, ha segut.
.
.
un retall del sistema tant de transport públic d'Alacant, que no sols va a afectar a les línies interurbanes gestionades per La Alcoyana, sinó que els autobusos urbans de Masatusa, també, s'han vist afectats per la disminució considerable dels fons destinats al TAM per part de la conselleria d'infraestructures, a pesar que estes línies depenen exclusivament de l'Ajuntament d'Alacant, i això és aixina.

Les línies 06 i 09 han vist retallades les seues freqüències i, en el cas de la primera, s'ha modificat també el seu recorregut.
A més, la línia 11 ha perdut la variant 11H que parava en l'hospital de Sant Joan.

A partir del dilluns 13 es va fer efectiva la desaparició de la línia 07, l'única que comunicava El Rebolledo, el centre penitenciari de Fontcalent i els polígons industrials de Las Atalayas i del Pla de la Vallonga amb el centre d'Alacant.

Esta decisió suposa, de facto, deixar incomunicada no solament a esta, sinó també a la resta de pedanies, amb el centre de la ciutat.

La línia 30, que com ja es va dir, finalment, no va perdre les parades en Verdegás, Monteros i Alabastre, va a Sant Vicent, però no para en El Rebolledo, i ahí hi ha hagut una crítica importantíssima per part dels veïns de El Rebolledo.
Una parada suprimida que, abans, els residents en altres pedanies utilitzaven d'enllaç amb la línia 07 per a anar al centre.
No obstant això, ara, es queden sense parada de la línia 30 i sense la línia 07, que desapareix.

Açò està afectant, com s'ha dit, a milers de persones i tindrà unes conseqüències.
.
.
, tenint ja unes conseqüències realment catastròfiques.

Els retalls en la 06, els retalls en la 09.
La 06 ha vist modificat el seu recorregut i ha perdut dos dels huit autobusos que prestaven el servei.
Fins ara, esta línia eixia de l'estació d'autobusos i acabava en Colonia Requena, però ha retallat el seu recorregut i ara ix des d'Óscar Esplá amb freqüències que s'han reduït en un 25%.

La 09, que unix Óscar Esplá amb la platja de Sant Joan, tampoc ha escapat als retalls.
I també, en este moment, en compte de quatre.
.
.
freqüències.
.
.
, perdó, en compte de cinc, en té quatre, el que incrementarà el temps d'espera de la parada en un 20%.

És a dir, en compte d'aprofitar l'ocasió per a estudiar una reestructuració del sistema TAM per a fer-lo més eficient i rendible, vosté s'ha limitat a retallar línies de forma aïllada i sense cap tipus de pla per al futur.
És cert que açò és per a 2014, però sense cap tipus de pla per al futur.

L'ajuntament ha traspassat fons de Masatusa per a finançar La Alcoyana i complir el nou acord amb la conselleria i, per això, al final, s'està veient minvat també el servei urbà, el que correspon pagar a l'ajuntament.

És a dir, açò és un verdader desastre, eixe acord in extremis al qual vostés aplegaren per a posar-se en funcionament a partir de l'1 de gener de 2014, que ha afectat pedanies, que ha afectat el TAM urbà, que ha afectat el TAM interurbà, els veïns de Sant Joan i de Mutxamel estan en peu de guerra, perquè se'ls ha minvat moltíssim, i això és incompetència.
.
.

El senyor president:

Senyor Signes, vaja acabant, per favor.

El senyor Signes Núñez:

.
.
.
de vostés, la connexió amb Alacant i amb altres municipis intermedis.
És a dir, ¿què és el que han fet?
És a dir, a part de retallar este tema, ¿vostés tenen algun projecte per a 2015 que solucione tot açò?

Gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Signes.

Per a donar resposta conjunta.
.
.
, perdó, perdó, falta el Grup Parlamentari Popular.

Senyor Serra, té la paraula, en nom del Grup Parlamentari Popular.

El senyor Serra Cervera:

Li agraïsc al president que tinga l'amabilitat de deixar al grup majoritari fixar posició, perquè crec que és important escoltar un poc l'opinió de tots els grups.

El senyor president:

El president té la seua.
.
.
, a tots els grups, siguen majoritaris o minoritaris.
Moltes gràcies.

El senyor Serra Cervera:

Li ho agraïsc, una vegada més, en nom de tots els grups.
(So d'un telèfon mòbil)

Mire, señor Sánchez, yo le agradezco su presencia hoy aquí.
El que se posibilite el que usted venga hoy y comparezca, nuestro grupo no es que lo vea mal, lo ve muy bien, y hace compatible algo importante, el que el gobierno pueda estar trabajando en muchas direcciones.

Usted está aquí compareciendo, dando la cara y contestando a las preguntas de los grupos; en este caso, quieren saber sobre la cuestión del TAM de Alicante y, a la vez, podemos permitir que hoy la consellera de infraestructuras pueda estar en Elche, firmando los acuerdos para la entrega de viviendas sociales en la provincia de Alicante, sin que eso provoque ninguna crisis de gobierno -la política de vivienda-, ni rupturas internas, como podemos ver en otros ejecutivos, que cualquier acción de gobierno paralizan la acción normal y continua.

Mire, usted ha venido aquí a hablar de una cosa muy sencilla, que es una petición del grupo Compromís que habla, que explique el futuro del sistema del TAM.
Y usted ha venido y, en su primera comparecencia, ha dado unas pinceladas sobre el 2014, el contrato programa, y sobre el 2015.

Y yo entiendo que los grupos de la oposición quieran saber más y le pregunten sobre cuestiones concretas y puntuales, que usted tendrá la ocasión y la oportunidad de dar las explicaciones que crea convenientes.
Pero sí que creo que es muy importante no perder la perspectiva de lo que ha pasado anteriormente.

También, desde el grupo mayoritario, le decimos: oiga, una huelga…, no pasa nada, ¿eh?
, quiero decirte, no hay que temer a las huelgas.
Y es bueno que desde todos los ámbitos ideológicos se vea que una movilización en una empresa pública es lo más normal del mundo y a todos los colores políticos y a todos los gobiernos les pasa, no solamente le pasa, en este caso, a la Generalitat valenciana.

Por lo tanto, el venir aquí a sacarle los colores al gobierno porque existan discrepancias con los trabajadores en una empresa pública, no le veo ningún problema.

Usted ha venido y ha hablado de la importancia desde el año 2003 en la apuesta que se ha hecho en inversión, tanto en infraestructuras como en material móvil, ha estado hablando de 2.
250 millones de euros; ha hablado de los criterios de gestión, de cómo han continuado mejorando de forma paulatina, y creo que en el área de afección de Alicante, que estamos hablando en este caso de lo que en la comarca de l'Alacantí de casi más de 450.
000 personas que se ven afectadas por el servicio del TAM, pues bueno se tienen que tener, yo creo, que muchas variables encima de la mesa.

Usted ha hablado del año 2014 que se va a poner en funcionamiento un contrato programa, un contrato programa que ya vimos que los presupuestos de La Generalitat por primera vez lo recogían, con toda la problemática que pueda comportar.
Pero entendemos desde el grupo mayoritario que es la política que se tiene que seguir en el presente y en el futuro.

Y luego ha hablado de una cosa muy importante, lo que va a marcar la legislación europea, estatal y autonómica en el año 2015 con los nuevos contratos.

Y los contratos en servicio público que se tienen que redactar, señorías, gustarán más o gustarán menos, pero es una realidad que se va a tener que hacer y que lo va a tener que afrontar la administración valenciana.

Y a unos, ya le digo, les gustará más o les gustará menos.
Y es lógico y es normal que se tenga que ver la acepción que tiene la incorporación de la línea 2 del TAM, que creo que para toda esa zona, en este caso en concreto desde Sant Vicent del Raspeig hasta Alicante, es fundamental lo que va a significar una nueva realidad en la gestión del transporte urbano e interurbano; lógicamente, apostando por transporte público.

La apuesta que ha hecho el gobierno valenciano es innegable, políticamente cada uno podrá deteriorarla en el sentido que quiera, pero es innegable, y los ciudadanos lo han valorado de manera continua y constante.
Y es verdad que desde el año 2003 la transformación que existe en el área metropolitana de Alicante es tremenda, no tiene nada que ver con la realidad que había anteriormente.
Estamos hablando de unos servicios públicos buenos, que están en mejora permanente en los criterios de gestión y que, lógicamente, van a dar respuesta a lo que debe hacer una administración seria y responsable.

En este caso, la apuesta por el transporte público que ha hecho La Generalitat en el conjunto de la Comunidad Valenciana es innegable.
Usted lo ha dicho, las tres capitales, las tres capitales, y es la única comunidad autónoma que tiene esa infraestructura ya desarrollada e implantada en las tres capitales de provincia, no existe ninguna otra comunidad que pueda dar ese tipo de resultados, exceptuando las comunidades uniprovinciales.
Y entendemos que la apuesta de futuro en el año 2014 pasa por un contrato-programa, como usted ha dicho, y en el año 2015, lógicamente encorsetados con el marco regulatorio que desde la Unión Europea y desde la legislación estatal traspuesta nos obliga, tenemos que hacer frente a todas las obligaciones que de eso se derivan.

Por lo tanto, desde el grupo mayoritario respaldamos la acción del gobierno, además como no podía ser de otra manera, y agradecemos la presencia que usted tiene hoy aquí, que posibilita el que se pueda compatibilizar la acción de gobierno a todos los niveles.

Muchas gracias.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Serra.

Ara sí, per a donar resposta conjunta a tots els grups, té la paraula el senyor secretari autonòmic.

El senyor secretari autonòmic d'Infraestructures, Territori i Medi Ambient:

Muchas gracias, señor presidente.

Vamos a ver, yo he venido aquí he intentado contestar, naturalmente con los datos que en estos momentos se dispone, cuál es el futuro del TAM en Alicante.
Y hay dos cosas importantes que sí se han dicho: primero, que el TAM va a tener continuidad; segundo, que esta administración, que es La Generalitat, apuesta por el transporte público.

Y apuesta por el transporte público, y para ver la apuesta que ha hecho por el transporte público no se puede evaluar sólo en un año.
El transporte público son, sobre todo los temas de transporte público ferroviario, que son los más costosos, hay que verlos con la actuación a lo largo del tiempo.

Y yo le digo que desde el año 2003 hasta ahora se han invertido más de 2.
200 millones en transporte público en las tres ciudades, una parte importante en Alicante.
Y eso es fundamental.
Eso es fundamental porque eso demuestra que en estos momentos el transporte público está más completo que existía en el 2003, donde, por cierto, la participación económica de La Generalitat era muy pequeña.

Yo entiendo que su señoría quiera conocer todos los datos, pero hay datos que yo no le puedo dar porque no existen todavía.
Es decir, había un contrato.
La ley nos obliga a sacar el contrato nuevo.
Se ha hecho un contrato-prórroga este año que está en tramitación.
Y el año que viene se va a sacar el nuevo contrato que, con una licitación normal como todas las licitaciones, fijará los parámetros con los que va a funcionar el futuro del TAM.

Claro, yo no le puedo contar a su señoría lo que va a ocurrir en la licitación del 2015, porque desde luego ni lo sé yo ni lo sabe nadie, evidentemente.
Pero lo que sí le puedo decir es que La Generalitat seguirá apostando por el transporte público, seguirá apostando por el TAM.

¿Qué ocurre?
Bueno, La Generalitat y el transporte público tiene que adaptarse a las condiciones que hay en cada momento.
Y que en este año pasado ha habido alguna modificación importante es evidente.
Pero es que precisamente por lo importante que es y por el éxito que ha supuesto que en siete meses haya transportado más de 2 millones de personas, demuestra la apuesta que está haciendo La Generalitat por este tipo de transporte.
¿Que naturalmente eso repercute en el TAM?
Bueno, repercute en el TAM, quizá en una empresa de las del TAM.
El TAM son tres empresas: son La Alcoyana, el Masatusa por el transporte urbano y la FGV que depende de La Generalitat.

Y, efectivamente, la ganancia de viajeros que ha tenido el FGV en el transporte con la nueva línea que va a la universidad pues repercute, digamos, en el número de viajeros que lleva cada una de las tres patas que tiene el TAM, evidentemente.

Su señoría dice que no se ha invertido en realidad allí en Alicante.
¡Hombre, señoría, se ha invertido muchísimo!
La Generalitat y el Estado, las dos cosas.
Pues puedo recordarle, por hablar simplemente de alguna cosa, la avenida de Denia, el cambio que ha supuesto.
O puedo recordarle la Vía Parque.
O puedo recordarle tantas otras cosas.

¿Que hay que hacer más?
Desde luego.
¿Que hay que potenciar más las cosas?
Luego, unas son competencia de La Generalitat y otras no, porque la red de carreteras que no es competencia de La Generalitat, pues naturalmente le corresponden al estado, evidentemente.

Hubo un problema a final de año con los trabajadores.
Hicieron una propuesta, naturalmente que se ha tenido en cuenta la propuesta en la medida de lo posible.
Claro que se les oyó y se ha tenido en cuenta.

La oferta ha bajado, pero es que la demanda ha bajado, evidentemente.
Estamos en un momento de crisis y eso ha hecho… Y aparte lo que le digo que el TAM en FGV ha cambiado la distribución de la oferta.

Bueno, la prórroga que tenemos en estos momentos pues es la prórroga que permite la ley y el contrato habrá que sacarlo en el 2015.
Y naturalmente que estamos estudiando precisamente, en estos momentos se está estudiando cómo tiene que ser el TAM en el futuro, porque va a haber un nuevo contrato; y como va a haber un nuevo contrato, las condiciones habrá que adaptarlas a lo que diga el nuevo contrato.
Y precisamente en este momento es cuando se está estudiando con mucha profundidad el tema del TAM.

Muchas gracias.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Sánchez.

Per a formular preguntes o aclariments al senyor Sánchez, senyora Mollà, té vosté la paraula.

La senyora Mollà Herrera:

Gràcies, senyor president.

Senyor Sánchez, a mi m'agradaria saber quines dades del 2015 li he demanat jo que vosté no sàpiga.
Perquè jo li he preguntat quins van a ser els drets i obligacions de la concessionària a traure el que espera la conselleria.
I això vosté, si no ho té programat, a mi em preocupa, però moltíssim, perquè aleshores va a vindre la concessionària i va a dir, «estos van a ser els meus drets i obligacions», perquè vosté és incapaç, diu «no, yo no le puedo decir los datos que usted va a pedir en el 2015».
Jo ja li he demanat eixes dades.
Quins esperen vostés que siguen els drets i les obligacions de la concessionària a partir de 2015?
I si vostés no tenen això programat, què estan fent?
Què estan fent?

El disseny d'eixe contracte programa el fa la conselleria.
O és que el fa l'empresa?
Aquí què estem fent?
I vosté li haurà de determinar com a conselleria els drets i obligacions que pensa que ha de tindre la concessionària, i aleshores s'assentarà a negociar.
Però tindran alguna cosa!
O no tindran res?

I volem saber.
.
.
No se sabe.
Claro, no se sabe.
I després li he demanat unes dades econòmiques.
I les dades econòmiques que jo li he demanat són de 2013 i de 2014.
Voldria saber exactament què va pagar la conselleria en 2013 per este transport i què va pagar en 2014.
I si vosté eixes dades tampoc les sap, aleshores em preocupa, i molt, i molt.

Quins diners exactament va invertir la conselleria en 2013 en el TAM i quins diners pensa invertir en 2014 en el TAM, exactament.
Voldria saber-ho.
I si a més estan al pagament, perquè també açò dels impagaments de tant de tant cal preguntar-ho, perquè clar.

Bé, això de l'avinguda de Dénia m'ha matat vosté.
L'avinguda de Dénia.
.
.
Vosté ha anat a l'avinguda de Dénia?
Vosté ha vist un carril separat de l'autobús?
Que és el que jo li he preguntat.
Aquí, en València, vosté va pels carrers i hi ha bus-taxi.
Vosté això ho ha vist en l'avinguda de Dénia?
És que aquí vostés parlen i no tenen ni idea!
Ni idea!
Hauria d'estar vosté en l'avinguda de Dénia ara mateix i dir-me, senyalar-me, on està la línia, el carril per on ha de passar exclusivament l'autobús.

Eixa és la seua gran programació, la seua gran programació.

I després, mire, a mi m'agradaria saber.
.
.
Vosté diu, «no, es que la oferta ha bajado porque la demanda ha bajado» per una situació de crisi.
No, doncs mire, és que per una situació de crisi resulta que un gasta menys en gasolina, per exemple.
I jo li vaig a posar, i aleshores utilitza si té possibilitats, utilitza més el transport públic, però si un baixa la freqüència, el temps d'espera puja, els diners augmenten perquè l'ajuntament també ha pujat les tarifes, etcètera, doncs clar, això és el que fa que persones que anirien al transport públic no ho facen.

I diu, acaba dient, «y es porque FGV ha cambiado la interpretación de la oferta y tal».
.
.
En quin sentit?
O siga, FGV ha tingut un criteri de retallades en les línies?
Però és que és el que ha passat, és que és el que ha passat.
Vosté me podria a mi explicar per què s'han decidit retallar estes línies concretes que eren tan importants en l'oferta que feia el TAM?
Exactament, a raons econòmiques i de crisi?

El senyor president:

Senyora Mollà, finalitze.

La senyora Mollà Herrera:

Jo crec que vostés el que passa és que estan amagant la realitat.
I és molt trist i els ciutadans estem pagant-ho.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Mollà.

Senyor Torró, té vosté la paraula.

El senyor Torró Gil:

Senyor Sánchez, si vosté em preguntara l'hora i jo li contestara que tinc el monyo blanc, com s'ho prendria això?
I estem parlant d'una qüestió simplement d'educació.
I açò és més greu que una qüestió de cortesia.
Estem parlant de la responsabilitat que té vosté com a membre de l'executiu de donar compte davant les Corts Valencianes.
I no està fent-ho.

Perquè li hem fet preguntes molt concretes, concretíssimes.
I vosté quan jo li feia les preguntes damunt feia aixina amb el cap.
Val?
Perquè sap perfectament la resposta.
Per tant, és vergonyós que davant d'això vosté vinga ací i no mos conteste.

No sols és que no mos conteste, sinó a més diu una sèrie de coses que arriben ja a ser categoria d'al·lucinació.
Anem a vore, una de les inversions.
Les plataformes reservades, com ho ha dit la senyora Mollà, no vaig a entrar ahí perquè a més s'hauria d'anar més lluny.
Vosté sap perfectament que perquè eixe transport en autobusos realment funcione no val només en pintar els carrils, sinó que cal reservar-li físicament la plataforma perquè per ahí només passen autobusos.
I l'avinguda de Dénia és un exemple magnífic d'una via que perfectament té capacitat per això, per a bicicletes i per a vianants, i només hi ha cotxes!
Cotxes!
Exclusivament.
Ahí sis carrils, tot per a cotxes.

Clar, si vosté el que mos està dient ací que el TAM és el responsable de les retallades en els autobusos, la línia del TAM, realment són un desastre planificant, eh!
Perquè se suposa, i vosté això ho ha dit al principi de la seua primera intervenció, al principi, ha dit que es fa una oferta de transport públic perquè hi haja menys ús del transport privat.

Per tant, si el TAM té dos milions de viatgers, eixos dos milions de viatgers els hauria d'haver sostret bàsicament al transport individual en cotxe.
I si no ho ha fet així és perquè estan fent-ho molt malament, eh, planifiquen molt malament.

Però, clar, no m'estranya que planifiquen tan malament si ni tant sols és capaç de vindre ací, no ja de dir-mos exactament com a ser el plec de condicions, sinó d'apuntar les línies mestres del que pensen que va a ser.
Que no li demanem tampoc tant, ¿eh?
Vull dir, no vaig a demanar-li ací que em concrete els centenars de milers de quilòmetres, les línies… No, no, no, no, no.
No es tracta de tant això, ¿eh?
Es tracta d'una cosa més senzilla.
Senzillament dir: «Mire, fins ara hem tingut estos problemes i pensem resoldre'ls d'esta manera.
» ¡Mire què fàcil!
Però, clar, com vosté no ens té gens de respecte, ni a nosaltres ni als ciutadans…

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Torró.

Senyor Signes, té vosté la paraula.

El senyor Signes Núñez:

Gràcies, president.

Efectivament, jo pense que no s'ha respost absolutament a res del que nosaltres hem preguntat i hem exigit.
I vaig a ser molt breu.

És a dir, tot el tema de reducció de freqüències i tall de línies que s'ha produït a partir de 2014 en el TAM d'Alacant, com a conseqüència del pacte en els darrers dies de 2013, jo crec que se deu…, crec no, estic convençut que se deu que vostés i l'Ajuntament d'Alacant s'han plegat, una volta més, a La Alcoyana i a Masatusa, en acceptar -i jo crec que ahí està el quid de la qüestió-, en acceptar un model de passatgers en compte del model de quilometratge que existia antigament, anteriorment a 2014.

I, per tant, és a dir, aquelles línies que per quilometratge no són rendibles, vostés les han sacrificat, han sacrificat els usuaris públics; i aquelles línies en el canvi de model que són rendibles perquè tenen molts passatgers, vostés són línies que estan mantenint perquè les empreses d'ahí sí que tenen rendibilitat.

I eixe és el fons de la qüestió.
És a dir, que vostés, una volta més, s'han plegat als interessos de les empreses privades en contra dels interessos dels usuaris públics del TAM d'Alacant.
I eixa és la qüestió i no n'hi ha res més.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Gràcies, senyor Signes.

Per a concloure el debat, té la paraula el senyor secretari autonòmic.

El senyor secretari autonòmic d'Infraestructures, Territori i Medi Ambient:

Vamos a ver, señoría, yo tengo, como no puede ser de otra manera, un enorme respeto por sus señorías.
Y vengo a contar lo que se puede contar.
Y no me pidan sus señorías que diga cómo va a ser el pliego de condiciones del 2015, que no está redactado, porque si yo dijese aquí una cosa, pues entonces es cuando estaría engañando a sus señorías, porque no se sabe todavía.
(Veus)

¿Qué es lo que se va a hacer en ese pliego de condiciones?
En ese pliego de condiciones lo que se va a hacer es el mantenimiento del sistema TAM y buscar la mejor utilización para los usuarios y para la red completa del sistema de transporte tanto urbano como metropolitano.
Pero no está todavía redactado, y como no está todavía redactado, yo lo siento mucho, señorías, pero no se lo puedo decir.

Yo, por lo que respecta a lo que dice su señoría, mire usted, se pagaba por kilómetros y ahora por viajeros.
Pues el pago por kilómetros fue criticadísimo y se propuso que se pagase por viajero.
Ahora se paga por viajeros y es criticado también.
Bueno, pues eso es aceptable, como todas las críticas, evidentemente.
(Veus) Pero parece lo lógico pagar por viajero, sin lugar a dudas.
Sí, claro, por viajero transportado, la parte que paga La Generalitat o que paga el ayuntamiento del coste del viaje que tiene el usuario.
Eso parece lógico.

En cuanto esté redactado el pliego de condiciones, sus señorías lo conocerán y no hay ningún problema en absoluto.
Mientras no esté redactado, yo lo siento mucho pero no se lo puedo explicar.
Y sí hay una cosa que puedo decir: no se va a pactar con nadie, se va a sacar a licitación pública.
Y en la licitación pública pasará lo que pasa, pero no es un tema de pacto, es un tema de licitación pública del transporte.

Muchas gracias.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Sánchez.

Senyories, anem a suspendre la comissió durant deu minuts.

(Se suspén la reunió durant uns minuts)

Compareixença de la consellera d'Infraestructures, Territori i Medi Ambient, que fa el secretari autonòmic d'Infraestructures, Territori i Medi Ambient, senyor Victoriano Sánchez-Barcáitztegui Moltó, per a explicar les declaracions realitzades en què considera que l'aeroport de l'Altet no necessita connexió ferroviària, sol·licitada pel Grup Parlamentari Compromís (RE número 73.
364), a la qual s'acumula la sol·licitada pel secretari autonòmic d'Infraestructures, Territori i Medi Ambient, a petició pròpia, per a informar sobre la connexió ferroviària de l'aeroport de l'Altet (RE número 77.
739)

El senyor president:

(Inoible) .
.
.
8 punt de l'orde del dia, i últim, compareixença de la consellera d'Infraestructures, Territori i Medi Ambient per a explicar les declaracions realitzades en què considera que l'aeroport de l'Altet no necessita connexió ferroviària, sol·licitada pel Grup Parlamentari Compromís, acumulada a la compareixença del secretari autonòmic d'Infraestructures, Territori i Medi Ambient per a informar sobre la connexió ferroviària de l'aeroport de l'Altet, sol·licitada a petició pròpia.

Per a formular la seua compareixença, té la paraula el senyor Sánchez.

El senyor secretari autonòmic d'Infraestructures, Territori i Medi Ambient:

Muchas gracias, señor presidente.

Señoras y señores diputados.

El motivo de la comparecencia es informar a esta comisión sobre las conexiones ferroviarias del aeropuerto de El Altet y las previsiones de futuro, una comparecencia que se ha acumulado a otra realizada por el grupo parlamentario de Compromís sobre el mismo tema, aunque creo que su formulación no es correcta, no fueron exactamente las palabras de la consellera.

Y la primera cuestión que he de señalar es que las conexiones ferroviarias del aeropuerto Altet no son las que desde esta conselleria nos gustaría.
El aeropuerto no tiene una conexión directa con la red de cercanías, auque existe una parada en Torrellano, dentro de la línea C1, Alicante-Murcia, a unos dos kilómetros de la terminal.
Esta situación ha llevado a que, desde hace tiempo, La Generalitat haya venido instando al estado, tanto al anterior gobierno central como al actual, de una conexión.
.
.
, a petición de una conexión ferroviaria con El Altet.
De hecho, el Ministerio de Fomento planteó en 2003 un estudio informativo del proyecto de remodelación de la red arterial ferroviaria de Alicante, con varias alternativas, de lo que denominaba ramal Alicante término-Torrellano, que suponía un trazado ferroviario nuevo con una estación en El Altet.
Y, asimismo, el plan de infraestructuras ferroviarias de cercanías para la Comunidad Valenciana que presentó el ministro José Blanco en abril del 2010, y que tuvimos ocasión de debatir en el mes de febrero, recogía un nuevo tramo Alicante-Torrellano-Elche-Crevillente con una estación específica en el aeropuerto, entre otros aspectos.

De otro lado, entre las actuaciones que la conselleria propuso al actual Ministerio de Fomento para el Pitvi 2012-2024, están la variante de Torrellano y la estación de El Altet.
Ahora bien, el obstáculo principal con el que se ha encontrado esta actuación, tanto con el anterior gobierno central como con el actual, es el coste económico de la variante y los tiempos de realización, ya que la prioridad del estado ha sido y sigue siendo completar el AVE hasta Alicante, una realidad que es desde junio del 2013, y hasta Murcia en el 2015.
Por tanto, la conselleria ha venido reivindicando la conexión ferroviaria directa del aeropuerto desde hace tiempo, y la misma está contemplada por el estado en sus planes, como lo demuestra que la nueva terminal construida en El Altet prevea espacio para dicha estación.

El problema, pues, no es de concepción sino de realización concreta, esto es, de programación temporal en función de las disponibilidades presupuestarias del estado en una época muy complicada que obliga necesariamente a priorizar actuaciones.
Este es el motivo por el que la consellera de Infraestructuras, Territorio y Medio Ambiente se pronunció sobre el asunto en la reunión del comité de ruta del aeropuerto de El Altet que se celebró en septiembre del 2013.
Pero la consellera no dijo en ningún momento que el aeropuerto de El Altet no necesitara conexión ferroviaria.
Lo que sí dijo es que había una buena conexión del aeropuerto mediante distintas líneas de autobuses urbanos e interurbanos y que, en estos momentos, la conexión ferroviaria no era una prioridad para el ministerio.

Igualmente, tras la reunión del comité de coordinación aeroportuaria de la Comunidad Valenciana el pasado 20 de marzo, la consellera señaló sobre este asunto que hay que ser conscientes que la variante de Torrellano es complicada por la situación económica.
De hecho, es un tema que está abierto, como lo demuestra el que hace unas semanas la autoridad portuaria de Alicante y el ayuntamiento propusieran al ministerio un trazado nuevo para reducir el coste de la variante de Alicante-Torrellano y hacer más viable su materialización.
Desde la conselleria apoyamos esta iniciativa, porque puede ser beneficiosa tanto para el puerto como para el aeropuerto, si bien es el ministerio el que ha de estudiar y pronunciarse de la misma.

Por tanto, una cosa es que el estado deba materializar la conexión ferroviaria del aeropuerto de El Altet y otra el momento en que pueda llevarse a efecto por parte de la administración central.
A este respecto, no hay que dejar de lado que el aeropuerto de El Altet dispone de sendas conexiones de autobús urbano-metropolitano tanto con Alicante como con Elche todos los días del año.
En el caso de Alicante, la línea C6 conduce al centro de la ciudad y permite el enlace con la estación de ferrocarril de Alicante y con otros modos de trasporte.
En el caso de Elche, la línea 1A une la terminal del aeropuerto con la población y con parada en Torrellano.

Por lo que se refiere a autobuses interurbanos, existe conexión directa todos los días del aeropuerto con Benidorm, Torrevieja y Murcia, y conexión con paradas intermedias con Santa Pola.
Y, finalmente, dado el carácter eminentemente turístico del aeropuerto de El Altet, no hay que olvidar que un número muy importante de pasajeros incluyen en sus paquetes turísticos el trasporte directo tanto de entrada como de salida entre el aeropuerto y sus lugares de descanso mediante autobuses ad hoc.
De hecho, las cifras de pasajeros de El Altet han aumentado año tras año hasta llegar a su máximo en 2011, con 9,9 millones de viajeros.
Es verdad que en 2012 se produjo un descenso en el número de pasajeros, pero ello no fue debido a la inexistencia de conexión ferroviaria directa, sino a la crisis económica y al descenso generalizado de todos los aeropuertos principales de la red de AENA, excepto Barcelona.

Sin embargo, en 2013 El Altet ha vuelto a crecer en número de pasajeros hasta 9,6 millones, siendo, además, el aeropuerto con mayor crecimiento porcentual interanual, el 8,8%, de los 10 aeropuertos con más tráfico de toda España.
Por tanto, no parece que la falta de conexión ferroviaria directa sea un aspecto crítico para el aeropuerto en estos momentos.
Ahora bien, ello no es óbice para que desde la conselleria hayamos defendido y sigamos defendiendo dicha conexión ferroviaria directa tan pronto como sea posible, así como la mejora de las condiciones actuales que tiene el aeropuerto.

A este respecto, hemos venido trabajando en una doble línea, una de las cuales ya ha culminado con éxito, mientras que en la otra se está considerando distintas opciones.
Se está estudiando la posibilidad de una modificación de la conexión de transporte viario interurbano entre Alicante y Elche, de manera que pueda incluir una nueva parada en el propio aeropuerto, lo que vendría a reforzar su comunicación.
Y lo que ya se ha conseguido es la inclusión de El Altet como nodo en la red transeuropea de transportes, aprobada mediante el Reglamento 1.
315/2013, de 11 de diciembre, del Parlamento y el Consejo de la Unión Europea.
Porque mientras en octubre del 2011 la comisión planteó su propuesta de red transeuropea en la que se incluía por primera vez el corredor mediterráneo entre Algeciras y Hungría como eje prioritario y diferenciado, en la relación de aeropuertos de la red básica y en la red global no aparecía el aeropuerto de El Altet, de Elche-Alicante.

Pero durante la tramitación de los reglamentos, y a instancia de La Generalitat, se presentó una enmienda para incluir El Altet en dicha relación, y el reglamento publicado en diciembre de 2013 recoge, efectivamente, el aeropuerto de Alicante-Elche dentro de la red básica, un aspecto que resulta muy importante, no solo desde el punto de vista formal, sino también material, porque ello permitirá que las obras de conexión con el aeropuerto puedan beneficiarse de la recepción de fondos europeos, lo que esperamos contribuya a un adelanto de la programación de las obras por parte del estado.

En definitiva, desde la conselleria abogamos por una conexión ferroviaria directa con El Altet.
Otra cosa es la prioridad por parte del estado para su materialización, que en las actuales condiciones está por determinar.

De momento, es todo.
Muchas gracias.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Sánchez.

Pel Grup Parlamentari Compromís, té la paraula la senyora Mollà.

La senyora Mollà Herrera:

Senyor Sánchez, ¿coneix el diari Informació?
Doncs, mire, és el diari de major tirada de la província d'Alacant, i hi escrivia la periodista eixe dia: «La consellera de infraestructuras, Isabel Bonig, es una metepatas.
A riesgo de parecer maleducada, con el diccionario de la lengua en la mano no encuentro otro sustantivo posible.
La buena de la consellera preside una reunión en el aeropuerto de Alicante-Elche y ante la decisión del Ministerio de Fomento de eliminar el enlace por tren a la infraestructura aeroportuaria, no se le ocurre otra cosa que asegurar que es que no es necesario.
¿Cómo?
Estaban presentes empresarios de la provincia, el vicealcalde de Alicante y la primera edil de Elche.
Optaron todos por callar.
¿Que no hace falta conectar el aeropuerto con el tren?
Teniendo en cuenta que la gran paradoja provincial es que la parada del tren de alta velocidad no esté en el aeropuerto de El Altet, huelga decir a estas alturas lo importante que es conectarlo con la red ferroviaria, sobre todo teniendo en cuenta el volumen de pasajeros, 9 millones y medio cuando acabe este año, y que se trata del aeropuerto que más crece en pasaje de toda España.
Si se tratara el aeropuerto de Manises, quizás la consellera Bonig estaría más enterada sobre una cuestión estratégica y no habría sido tan displicente.
A ver si la que no es necesaria es ella.
»

Això ho escrivia en el diari Informació la periodista que redactava la notícia «El Consell cree que la conexión ferroviaria del aeropuerto no es prioritaria».
I la fotografia que il·lustrava la senyora Bonig en aquella reunió.
.
.

Diuen vostés que no hi han diners, que el ministeri no té diners, i jo me pregunte: ¿el govern autonòmic té de justificar que el ministeri no tinga diners?
, ¿és la comesa que té la conselleria d'infraestructures?
És a dir, una infraestructura estratègica, que és la connexió en tren a l'aeroport de l'Altet, 9,5 milions de viatgers, el motor turístic més important que tenim en la província d'Alacant, ¿i vostés justifiquen que no és prioritari per al govern de l'estat?
¿La conselleria està per a llavar-li la cara al ministeri d'infraestructures?
Eixa és la pregunta.

Perquè jo no sé quantes vegades durant l'anterior legislatura he vist propostes del Partit Popular per a reclamar l'arribada de l'AVE.
.
.
¿Quantes propostes ha presentat el Partit Popular en estes Corts Valencianes per a reclamar que el ministeri invertixca en la connexió ferroviària amb l'aeroport?
¿Quantes?
De vegades cal insistència política, altura de mires i un govern que governe.
Això és el que cal quan u vol que una altra administració faça les coses que té de fer i que redistribuïxca l'orde de prioritats, perquè si vostés me volen contar a mi que és que per a vostés també és prioritari l'AVE d'Alacant, que ja està fet, per damunt de l'aeroport de l'Altet, a mi m'agradaria fer-li eixa pregunta, m'agradaria que quedara registrada la seua contestació en este Diari de Sessions, si per a vostés és més prioritari continuar invertint en la connexió Madrid-Alacant per AVE que en la connexió ferroviària de l'entorn de l'aeroport de l'Altet.
.
.
M'agradaria saber-ho, perquè és que a la millor és que per a vosté també té el mateix orde de prioritats que el ministeri, i aleshores tenim un problema.
I tenim un problema, perquè vostés volen connectar Madrid amb Alacant i jo vull connectar el món amb Alacant.
¿Eh?
I tenim un problema, perquè, clar, nosaltres tenim 9,5 milions de viatgers, sí, ¿i què fan quan arriben?

És que ara estan vostés planejant una nova parada de línia d'autobús allí.
.
.
És que.
.
.
Vull dir, cal conéixer l'aeroport de l'Altet, ¿eh?
, cal conéixer-lo per a saber.
.
.
«No, es que vienen con paquetes turísticos, que ya los recogen con autobús y se los llevan a Benidorm y a Calpe» i tal.
Vostés.
.
.
, ¿açò quin govern és?
¡De veritat!
Vull dir, que vostés el que passa és que estan excusant-se en els touroperadors perquè ja posen autobusos per a poder portar-los als seus llocs de viatge.
.
.
, de visita.
.
.
Vull dir, ¡és increïble!

Torrellano està a menys de dos quilòmetres i té una parada.
Per cert, sense soterrar, ¿eh?
, sense soterrar, i això és una de les coses que també.
.
.
Apunte-se-la en l'agenda si és possible, ¿sap?
No, ho dic perquè fa menys de mig any s'hi va matar una xiqueta atropellada pel tren.
.
.
Només que per a deixar-ho com a cosa aquí, ¿no?
Però eixa connexió és «senzillíssima», i, de fet, és que fins i tot el terreny que connecta Torrellano amb l'aeroport, ja se'n van apropiar l'administració, perquè van tindre de, vostés, fer l'ampliació de l'IFA, i, per tant, no tenen problema amb propietaris, perquè els terrenys ja van passar a domini públic.

Per tant ¿què és el que falta?
Inversió econòmica.
Quin cost té la unió de les rodalies que uneixen Alacant i Múrcia, que para en Torrellano, amb l'aeroport?
Quin cost?
Quin cost?

Vostés diuen, «estem fent estudi i es que cuesta mucho dinero».
Quin és el cost exacte d'eixa opció?
M'agradaria saber-lo.
Perquè és que aquí un que diu, «no, es que cuesta y no hay dinero».
Però pose-li cost.
Posen-li vostés preu a això, perquè a la millor esta inversió estratègica té un cost que és totalment assumible i volem saber-lo.
Vull saber-lo jo, però volen saber-lo els empresaris que estan farts de sentir este tipus de declaracions i de tindre un govern que no té capacitat, ni força, ni voluntat per a plantar-se a Madrid i que ve a justificar-lo en la reunió de rutes, del comité de rutes.

Miren, no és la primera vegada que jo plantege això.
En el Ple de Les Corts ja vaig parlar amb la consellera Bonig, en març de l'any passat, sobre esta qüestió i ella mateixa va dir que «creía que con la líneas de autobús ya estaba bien conectado este aeropuerto».
Això era el que va dir aleshores.

I, per tant, no m'estranya que després el ministeri formalment elimine dels projectes, que vosté mateixa ha reconegut que tenien estes inversions i este projecte d'unió ferroviària amb l'aeroport, no m'estranya que l'elimine.
Si la consellera porta temps dient que «le parece suficiente».
I jo me tire les mans al cap.

Per tant, m'agradaria exactament saber si vostés van a posar un calendari al ministeri per a fer esta infraestructura o no?
Van a emprendre accions per a que el ministeri canvie la seua prioritat i faça esta infraestructura com a qüestió estratègica per a tot el territori de la Comunitat Valenciana o no?
Van a continuar justificant al ministeri o van a deixar de justificar i van a fer el que s'espera d'un govern que dia darrere de dia estiga treballant per a esta qüestió?

En 2010 se va fer un estudi que sols 11 aeroports dels 47 que té l'estat espanyol eren rendibles i un dels més rendibles era este aeroport.
Però tenim eixe estudi i tenim l'estudi d'activitats econòmiques d'Alacant, que diu que és l'aeroport pitjor connectat de tota Espanya dels 47.
No podem seguir això, no se pot.

I, efectivament, pot ser el que sobra és la consellera, perquè si no té altura de mires efectivament anem a quedar-nos com estem, bocabadats de vore com una consellera no té en consideració una qüestió que vostés qualificaven «una actuación sencilla si se tiene en cuenta que la C1 cuenta con una parada en Torrellano a escasos kilómetros del aeropuerto y que la nueva terminal ya está preparada para recibir el tren».
Això era el que deia en el seu dia el pla d'infraestructures, «una actuación sencilla».
I entenc que «sencilla» era també en l'àmbit econòmic.

Per tant, segur que vosté m'il·lustrarà sobre el cost exacte que «tenía esta actuación sencilla que podía unir el tren» i l'aeroport i fer-nos una idea de si efectivament val la pena o no dignificar este aeroport, el turisme de tota la Comunitat Valenciana i l'activitat de reclamació que estem fent des dels àmbits polítics i des dels àmbits socials i econòmics.

Sols vostés estan a soles, valga la redundància, en justificar al ministeri.
Estan a soles.
Si vostés decidixen posar-se del costat del ministeri, diguen-ho públicament, o decidixen posar-se al costat del sector empresarial turístic, social i polític que estem per reclamar i reivindicant dia darrere de dia que esta infraestructura estiga connectada amb el tren i no «con los autobuses son suficientes», que sembla ser l'actitud del govern valencià.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Mollà.

Pel Grup Parlamentari d'Esquerra Unida, té la paraula el senyor Torró.

El senyor Torró Gil:

Gràcies, senyor president.

Anem a vore.
Vosté al final tracta de justificar el que s'ha dit amb una qüestió de prioritats.
La veritat és que les prioritats que vostés plantegen són com a mínim qüestionables.
Estem parlant d'un aeroport que està molt mal connectat, molt mal connectat.
Jo visc lluny relativament i és normal que des d'on jo visc no hi haja un transport públic directe fins l'aeroport.
Però des del mateix Alacant per al moment de desplaçar-se cap a l'aeroport hi ha dos opcions o t'agafes el cotxe i te'l deixes en els pàrquings estos d'al voltant dels aeroports o vas en taxi.
Qualsevol altra opció no és raonable.
Allò normal que fa la gent és això o bé es deixa el cotxe o agafa el taxi o algun amic o algun familiar «fes el favor, acompanya'm a l'aeroport» i que tornen a per tu quan tornes.

I senzillament, clar, si estiguérem parlant d'un aeròdrom o d'un trànsit, no m'atrevisc a posar xifres, a la millor dius, «home, quin dispendi».
Però estem parlant del sisé aeroport d'Espanya en volum de viatgers, el quart peninsular.
I el que no mos hauríem de preguntar és si ara podem fer o no podem, el que ens hauríem d'estar preguntant és per què o com és possible que eixe aeroport no tinga una connexió ferroviària.
A més, que no és només la connexió ferroviària, no és només el fet de tindre el tren, també és el problema de l'enllaç ferroviari entre Elx i Alacant, que no és massa bo, per ser suaus, inclús el tren ha de fer una marxa enrere per a poder tornar a eixir.
I eixe tipus de coses, que és el que es pretenia solucionar amb l'estudi de detall i que el que no té ningun sentit és que això no estiga solucionat.

I ací, insistisc, tenen un ordre de prioritats que és absolutament kafkià, es mire per on es mire.
Es gasten moltíssims diners en infraestructures que no aprofiten absolutament per a res, inclús en infraestructures de transport, que són absolutament secundàries, que no són essencials per a la xarxa i altres, que representen elements essencials per a assegurar el desplaçament i el transport, es queden absolutament relegades.

Jo de deveres que no ho puc entendre, perquè tornem al que parlàvem en la compareixença anterior.
El fonament de la xarxa de transports i de la millora de la xarxa de transports públics, precisament, és evitar en la màxima mesura possible el desplaçament en vehicles privats.
I això en l'aeroport d'Alacant és impossible, és impossible, perquè llevat dels vols que arriben, i que efectivament hi ha alguns, prou, una part important, perquè com vosté molt bé ha dit és un aeroport que té un volum turístic i, efectivament, hi ha una part important del transport que se du en autobusos, però és una part important relativa en relació a altres aeroports.

Perquè la major part inclús dels turistes que viatgen no es desplacen o no van a recollir-los en autobusos sinó que els recullen inclús en vehicles privats.
I el problema que hi ha és que hi ha una sobresaturació del trànsit, que vostés van voler resoldre en el seu dia fent una autopista de pagament per la que no circula ni el tato, ni el tato va per allí.

Jo no sé si vosté ha passat alguna volta per l'autovia de pagament d'Alacant.
Jo no sé si es pot concebre una infraestructura més inútil que eixa.
I això va ser prioritari quan mesures, com la d'invertir en el transport ferroviari per l'Ajuntament de l'Altet, haguera servit per a descongestionar l'A7 i, per tant, haver fet més inviable o més poc rendible i més segur eixa altra connexió.
Però no, vostés el que busquen senzillament és generar negocis.
I el negoci per a Renfe, Renfe és una empresa pública, al final són quatre durs el que van a fer ahí per a corregir dos trams de via i fer una estació, no home, no, una autovia.

L'AVE sí, l'AVE és absolutament prioritari per davant de qualsevol cosa.
Jo no ho acabe d'entendre.
Com pot ser prioritari fer una connexió que ja existix, que és la connexió Alacant-Madrid amb ferrocarril, gastar-se una barbaritat de diners amb l'AVE, abandonant una cosa que és absolutament necessària perquè no existix, que és la connexió…

El senyor president:

Senyor Torró, acabe.

El senyor Torró Gil:

.
.
.
-estic acabant, senyor president- del sisé aeroport d'Espanya amb la població més important que té al costat o amb les dos poblacions més importants que té al costat.
Això, per descomptat, vagen per ahí a fer simpòsium a Alemanya i totes eixes coses i si no es riuen de vostés tindran sort.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Torró.

Pel Grup Parlamentari Socialista, té la paraula el senyor Signes.

El senyor Signes Núñez:

Gràcies, president.

Jo coincidisc amb els meus companys de Compromís i Esquerra Unida en què la consellera està exercint de vocera del Ministeri de Foment de forma permanent ací a la Comunitat Valenciana.
Ho ha fet reconeixent que no és necessària la connexió ferroviària amb l'Altet i ho ha fet també anunciant, en compte de fer-ho el secretari d'estat ací en la seua visita, anunciant el cànon en l'AP-7 a partir del 31 de desembre de 2019, quan no se prorrogue la concessió.
Això no és funció d'ella, tant una cosa com l'altra.
La funció de la consellera Bonig i la funció de la seua conselleria i del seu Consell és la reivindicació que hi haja cànon i exigir la connexió ferroviària de l'Altet amb tota la província.
Però, bé, ella és la vocera del Ministeri de Foment ací i com a tal exercix.

Mire, quan els turistes apleguen a l'aeroport de l'Altet els costa molt aplegar al seu destí degut a les pèssimes comunicacions de transports.
Hi ha poques línies d'autobusos i cap connexió ferroviària, com estem dient.
En un aeroport internacional amb un tràfic de 9 milions de passatgers, però tan mal connectat com el de Marràqueix, això és l'Altet.
Hi ha un estudi que diu: «El Altet es el único de los 20 primeros en el Mediterráneo en tráfico sin conexión con tren.
» Això és un estudi d'Ineca i fa una crítica duríssima al respecte.

Efectivament, Ineca, el seu president Joaquin Rocamora, exigix permanentment la connexió ferroviària amb l'Altet.
El president d'Ineca també recorda que l'aeroport alacantí manca de connexió directa amb autovia, això encara no ho hem comentat, o autopista i que els empresaris alacantins van sol·licitar fa ja molts anys el desdoblament de la nacional 338 per evitar retencions en eixa via que també donen accés a la Institució Firal Alacantina, IFA.
I, per tant, quan hi ha esdeveniments ahí és un gran problema.

Per altra banda, el president de la Confederació d'Organitzacions Empresarials de la Província d'Alacant, COEPA, vosté el coneix, Moisés Jiménez, qualifica l'Altet com un aeroport sense acabar en la quarta província d'Espanya, un aeroport sense acabar per la falta de connexions de l'aeroport.
I que ell diu que això provoca que els turistes acudisquen a altres destins millor comunicats.

L'aeroport alacantí de l'Altet solament disposa de connexió regular, pel que vosté ha començat la seua intervenció, de línies d'autobús amb Alacant, Santa Pola, Elx, Torrevieja i Benidorm.
I diu, «tret de la primera, és a dir Alacant, les freqüències són baixes o molt baixes, segons l'informe d'Ineca».
Pel que respecta a l'accés per carretera, repetisc, totes les infraestructures analitzades, menys la de Marràqueix també, tenen connexió directa per autovia.
És a dir, que està comparant l'Altet amb Marràqueix respecte a no tindre connexió ferroviària, però tampoc tindre connexió per autovia, és a dir.
.
.
, Aneca, no?
I ell ahí d'alguna manera explica que la planta hotelera de Benidorm, que es nodrix bàsicament de l'Altet, es veu greument afectada per esta situació.

Jo crec que vostés deuen posar-se les piles, crec que vostés deuen començar a ser reivindicatius davant Madrid.
Jo crec que la solució que estan plantejant d'un nou projecte ferroviari que plantege unir l'aeroport i el port amb Alacant i amb l'AVE, a través del bucle des de Torrellano, és una bona solució.

Però jo pense que vostés no pressionen foment, és a dir, vostés no pressionen foment.
Vostés, com a molt, apunten solucions, però no pressionen foment perquè eixes solucions siguen executades i siguen realitzades i, al final, s'acabe amb problemes com el que està passant no únicament en l'aeroport de l'Altet, sinó també el port d'Alacant.

Per tant, vosté diu: «No n'hi han diners.
No n'hi han diners.
» Sé que no n'hi han diners, ni ací ni en foment.
Però la seua obligació és ser reivindicatius, no agenollar-se davant de foment i que, per favor, la consellera deixe de ser la portaveu de foment i siga qui reivindique els interessos dels valencians davant Madrid.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Signes.

Senyories, en primer lloc vull donar la benvinguda al diputat del Grup Parlamentari Popular, senyor Juan de Dios Navarro, qui pren l'alternativa precisament en esta comissió i crec que és iniciació dels trastos del mestre Serra.

Per tant, senyor Navarro, puede usted iniciar la faena.

El senyor Navarro Caballero:

Sí, buenos días, señor presidente.

Señorías.

Lo primero que quería hacer es agradecer la comparecencia del secretario autonómico, como no puede ser de otra manera, y agradecer el respeto que tiene a las Cortes Valencianas con su presencia aquí y con la amabilidad y, sobre todo, la educación que hace a la hora de dirigirse a nosotros y, sobre todo, ha dado todas las explicaciones necesarias para poder solventar las dudas que algún grupo, algún miembro de estas Cortes pueda tener.

En mi primera intervención quería dejar muy claro que, por parte del Grupo Popular, el grupo mayoritario de estas Cortes, estamos de acuerdo con la necesidad que acaba de comentar el secretario autonómico de mejorar las infraestructuras ferroviarias de El Altet, como no puede ser de otra forma.
Seguir instando al presidente y a la consellera a que sigan reivindicando como lo están haciendo ante el ministerio, porque me consta que lo están haciendo, y no lo están haciendo ahora mismo, lo están haciendo desde hace más de una década, cuando a lo mejor a algunos se les olvida y no les escuchábamos reivindicar esta infraestructura, como lo están haciendo ahora, porque desde el año 2004 a 2011 había otro gobierno de otro signo político y este grupo parlamentario reivindicaba las mismas infraestructuras que está haciendo hasta ahora.
Entonces, queremos que se siga así.

Por parte del gobierno de la Generalitat valenciana, pues, bueno, se pone de manifiesto que en infraestructuras no hay nadie que le pueda dar lecciones.
De hecho, su insistencia ha llevado a que la red transeuropea, pues, gracias a una enmienda de este gobierno, pues, bueno, incluya el aeropuerto de El Altet, que nadie se acuerda que no estaba incluido.
Ésa es la importancia que le da el gobierno al aeropuerto de El Altet.

Lo ha explicado muy bien el secretario autonómico, y yo le agradezco esa explicación porque coincidimos con la misma, que la prioridad, evidentemente, es que tengamos unas buenas infraestructuras.
Pero en estos momentos, pues, bueno, hay que hacer ver, y que nadie ha puesto en valor, que es prioritario que por ejemplo el AVE llegue a Elche, que todavía no he escuchado en esta mesa a nadie que lo reivindicara.
Y nadie recuerda que hace dos años, pues, bueno, el AVE no llegaba a Alicante porque, entre otras cosas, no se habían adjudicado las obras necesarias y este grupo parlamentario, pues, seguía reivindicándolo.

Luego, es innegable que, por parte del presidente Fabra y de la consellera, las infraestructuras ferroviarias se exigen a todos los niveles.
De hecho, pues, bueno, por parte de la conselleria, a propuesta -como bien ha dicho el secretario autonómico- de la autoridad portuaria y el ayuntamiento, pues, se están dando otras vías o soluciones más económicas.
Evidentemente, ya nos gustaría a todos que hubiese dinero para poder hacer estas conexiones ya.
Pero, bueno, las prioridades en estos momentos, pues, bueno, hacen ver que un servicio que, aunque pueda ser deficitario -y eso no lo niega nadie-, sí que está solucionado porque las conexiones que hay con Alicante, con Elche, con Santa Pola, con Torrevieja y con Benidorm, pues, bueno, son con una frecuencia, como bien se ha dicho…, de Alicante al aeropuerto cada veinte minutos hay un autobús, de Elche al aeropuerto cada hora hay conexiones los 365 días, luego con Elche-aeropuerto-Arenales del Sol también cada hora hay conexiones, con Santa Pola hay seis expediciones en cada sentido, con Torrevieja hay ocho, con Benidorm hay trece.

La realidad es que no dejan de venir turistas porque no podamos mejorar esta conexión.
Y la realidad es que vamos aumentando el número de turistas, que esto nos hace que tengamos que redoblar esfuerzos para poder conseguir esa infraestructura que, desde aquí, volvemos a reivindicar y a insistir al secretario autonómico que sigan haciendo lo que están haciendo en el mismo sentido.

Y lo que sí que le reivindicamos y queremos desde este grupo, para finalizar ya mi intervención, es que sigan trabajando en la misma línea; que sigan pidiendo como lo están haciendo, ahora y antes, esta infraestructura fundamental para el aeropuerto de El Altet, pero que somos conscientes de la situación de crisis que estamos viviendo en estos momentos.
E igual que antes, que sigamos trabajando por el pro de la provincia de Alicante y de la Comunidad Valenciana.

Gracias.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Navarro.

Para contestar a todos los grupos, té la paraula el senyor Sánchez.

El senyor secretari autonòmic d'Infraestructures, Territori i Medi Ambient:

Vamos a ver, señorías, en primer lugar, la consellera no dijo que no fuera necesaria.
Lo que dijo es que, en estos momentos, había que priorizar inversiones y que había inversiones prioritarias.

Yo, a este respecto, lo que diría es que cuando se habla de conexiones de transporte de un aeropuerto hay que hablar de conexiones de transporte, no de un modo de transporte en concreto, sino de las conexiones de transporte.
Y el aeropuerto de El Altet tiene unas conexiones de transporte, que no son por ferrocarril porque no llega el ferrocarril, evidentemente, pero que por autobús son unas conexiones que son razonablemente buenas.
Y lo digo porque sus señorías han presentado un aspecto un tanto catastrofista de lo que es el aeropuerto de El Altet porque, claro, «no tiene conexiones, no hay manera de no sé qué, hay que llegar en taxi o en autobús…».
Mire usted, hay un autobús cada veinte minutos, no sólo se puede llegar en coche o llegar en taxi.
Hay un autobús de Alicante hasta el aeropuerto cada veinte minutos, que tarda treinta minutos en llegar, más o menos.
O sea, que hay conexiones razonablemente buenas.
Y eso es lo que se ha dicho, evidentemente.

¿Y qué ocurre con la conexión ferroviaria?
Pues, es importante, pero hay que saber qué es el aeropuerto de Alicante y cómo funciona.

El aeropuerto de Alicante sirve, desde luego, a la ciudad de Alicante y a la ciudad de Elche, que son las dos que tiene al lado, pero es un aeropuerto que sirve también y de modo muy importante a todos los pueblos, tanto de la costa norte de Alicante como de la costa sur, que son pueblos muy turísticos y los vuelos que recibe el aeropuerto de Alicante, el aeropuerto de El Altet -Alicante, Elche-, son en su gran parte vuelos… Ésa es la diferencia fundamental entre el aeropuerto de Alicante y el de Valencia; el aeropuerto de Valencia es un aeropuerto que vuelos turísticos recibe relativamente pocos y, en general, son para valencianos, y el aeropuerto de Alicante recibe vuelos de toda Europa, fundamentalmente turísticos.
Lo digo porque cuando su señoría decía que quería conectarlo con el mundo…, es que está conectado, es que el aeropuerto de Alicante tiene vuelos con todos los sitios de Europa, es que está… Y yo no conozco, sinceramente…, y me parece, con todos los respetos que me merecen sus señorías, una exageración decir que la gente se va a otros aeropuertos por falta de conexiones.
Pues, no lo creo, sinceramente.
La gente viene a Alicante cuando quiere venir a Alicante, y va a la Costa Blanca cuando quiere ir a la Costa Blanca, y va a Benidorm cuando quiere ir a Benidorm, o a Torrevieja, o donde quiera ir.
Y tiene conexiones que le llevan, efectivamente.
¿Que pueden ser mejores?
Sin lugar a duda.

Pero yo, a este respecto, diría una cosa a sus señorías.
La conexión ferroviaria con Alicante ciudad es importante, evidentemente.
Pero es igual de importante o más importante todavía la conexión ferroviaria del aeropuerto con los pueblos de la costa, con Torrevieja, con Benidorm, con todos los pueblos de alrededor, porque ahí los trayectos son más largos y el ferrocarril ahí puede cumplir una buena misión.

Lo que se ha hecho es…, se están estudiando soluciones provisionales.
Su señoría me dice que le gustaría saber cuánto vale el tema.
La solución que había prevista en el plan, la que había prevista en el plan era del orden de cuatrocientos millones de euros, cuatrocientos millones de euros, una cantidad más que respetable.
Por eso se están estudiando soluciones alternativas mucho más baratas, porque cuatrocientos millones de euros, en estos momentos, es difícil de conseguir, que fue lo que dijo la consellera, creo que con toda la razón del mundo, evidentemente.
Y se están estudiando soluciones alternativas.

Se está viendo eso.
Se está viendo la posibilidad de conectar con un transfer, porque la estación de Torrellano está a dos kilómetros de la salida del aeropuerto y autobuses lanzaderas a lo mejor podían ser la solución adecuada.

Todo eso se está estudiando.
Todo eso es importante.
Pero, bueno, de ahí a decir que las conexiones terrestres del aeropuerto de Alicante no son buenas, pues, yo creo que no.

Y los turistas y los operadores turísticos y los empresarios de Alicante, naturalmente, no es que quieran la conexión con Alicante, es que quieren la conexión con los distintos pueblos de la costa, que es lo que naturalmente ayudará.
Del mismo modo que piden, y con toda la razón, que el AVE llegue a Benidorm, porque es importante para los empresarios turísticos de la provincia de Alicante.

Yo creo que la consellera estuvo correcta.
Dijo lo que tenía que decir.
Dijo una cosa que es absolutamente razonable.
Y, desde luego, no dijo que no hiciera falta la conexión ferroviaria de Alicante, sino que esa conexión, en estos momentos, era muy complicada porque es cara, que se estaban buscando soluciones alternativas para poderla hacer más rentable.
Y, repito, se incidió en un tema, que afortunadamente ha dado buen resultado, que es el de incluir el aeropuerto de El Altet entre los aeropuertos de la red transeuropea, porque eso va a permitir tener financiación cuando haya que acometer -que hay que acometerla- la infraestructura ferroviaria de conexión con el aeropuerto.

Muchas gracias.

El senyor president:

Muchas gracias, señor secretario autonómico.

Per a formular preguntes o aclariments.
.
.

Sí, senyora Mollà, té vosté la paraula.

La senyora Mollà Herrera:

Senyor Sánchez, ¿vosté és conscient que els taxistes estan en peu de guerra?
Ho sap o no ho sap?
¿Veritat que ho sap, perquè han tingut diverses reunions en ells, no, per l'intrusisme que tenen?
Per què hi ha intrusisme?
Perquè, efectivament, els turistes que arriben han d'acabar abocats al taxi o al lloguer de cotxes.
¿Vosté és conscient el radi al voltant de l'aeroport quantes empreses de lloguer de cotxe hi ha?

Jo visc a Torrellano, sap?
No sé si ho sabia això, ho sap?
A mi me passen els avions per damunt.
Jo tinc la casa insonoritzada, pagada per foment, com la resta del municipi, perquè me passen els avions pel cap.
I sé com està l'aeroport i les seues connexions.

¿Vosté sap que quan ixes de l'autovia, per a l'eixida per a l'aeroport, véns d'una autovia a un sol carril que connecta l'aeroport en l'autovia?
¿Vosté sap que els turistes pensen que continua sent autovia i se passen al carril contrari i tenen accidents?
¿Vosté sap que han mort persones perquè confonen l'autovia en l'eixida a l'aeroport, perquè no entenen els turistes com hi ha un accés tan infrahumà?
¿Vosté és conscient d'açò?
N'és conscient?

¿Vosté sap que este accés no porta fet ni dos anys, estes millores del tram -diguérem- de carretera?
Dos anys.
¿Vosté és conscient d'açò?

Vosté quan diu: «Bueno, a lo mejor.
.
.
Pues, a lo mejor, una lanzadera desde la parada de Torrellano podría ser la solución porque es que, como está a dos kilómetros.
.
.
».
Però, ¿vosté sap on està la parada de Torrellano?
Vosté ho sap això?
¿Vosté sap que no està soterrat, que han de creuar caminant, les persones que arriben a eixa parada, per damunt de les vies del tren?
Vosté ho sap això?
¿Vosté sap que se van haver de posar reixes perquè, efectivament, hi havia persones que se mataven atropellades pel tren?

¿Vosté sap de què estem parlant?

I diu: «No, bueno, es que los empresarios, pues, lo que quieren es conectar Benidorm con el aeropuerto y tal.
» Sí.
I si vosté pregunta als empresaris si prefixen la connexió de l'aeroport, unes bones connexions amb tota la costa, amb tota la província de l'aeroport, abans que vostés estiguen encabotats en el tema de l'AVE, ja li dic jo que aposten per això, perquè són 9,5 milions de viatgers.
Perquè això és connectar el món, el món s'ha de connectar amb l'aeroport, però quan arriba a l'aeroport eixe món, cal tindre una altura de mires, que és el que li falta a este govern.
I miren, sap el que havia d'haver dit la senyora consellera?
Que és que «para este ministerio que tenemos no es prioritario, pero no estamos de acuerdo».
Això és el que havia d'haver dit la senyora consellera, igual que ho deia quan hi havia un ministre, el senyor Blanco, o un govern, el del senyor Zapatero.
Però tenim una consellera que se mossega la llengua i en lloc de dir, «no estamos de acuerdo», aplaudix i ho justifica.
Eixe és el problema, que tenim un govern que és súbdit dels interessos de Madrid i justificant constantment, malgrat que supose un greuge per als valencians i valencianes, i en este cas, per als alacantins i alacantines.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Mollà.

Sí, senyor Torró, té vosté la paraula.

El senyor Torró Gil:

Anem a vore, les coses sempre es poden enfocar de moltes maneres, però, clar, dir que les connexions de transport de l'aeroport de l'Altet són «razonablemente buenas», també es podia dir que són «razonablemente malas».
Perquè, clar, quan entrem en eixes categories.
.
.
Jo no sé què entén per una cosa raonablement bona.
Vull dir, quan tenim un aeroport de deu milions de viatgers a l'any que no té connexió ferroviària.
.
.
Per a mi això no pot ser raonablement bo.
No, estem tractant de pal·liar eixa situació de la forma en què millor podem.
Perquè no depén de mosatros la .
.
.
Això, i perquè tenim un govern que ací no invertix un quinzet.
Per això diu: doncs, mire, té tota la raó del món.
Jo, darrere de vosté.
On s'ha de reclamar?
Però, clar, vindre ací a torcar i a contar-mos pel·lícules si el que és important és la connexió en la costa.
.
.

A vore, vostés són especialistes en fer castells en l'aire.
La connexió en la costa serà important.
Fem primer l'estació del tren en l'aeroport, perquè no siga cosa que fem la connexió en la costa i seguim sense tindre l'estació del tren en l'aeroport.
Val?
Fem l'estació del tren i connectem primer l'Altet amb Alacant i Elx, que ja estarà bé.
Són mig milió d'habitants.
I després, ja farem la connexió en la costa.
Això són les prioritats.

Però jo, les seues prioritats no les he vist per ningun lloc.
On estan les prioritats?
Què és ara més important o més prioritari que açò?
Digue-m'ho.
Perquè si és la connexió de l'AVE en Elx, jo sincerament no ho veig.
Jo crec que açò és prioritari.
D'Elx a Alacant i agarrar l'AVE.
Escolte, jo he de desplaçar-me des d'Alcoi per a agarrar l'AVE, perquè no tinc altra manera d'anar a Madrid, abans en tenia més, ara només n'hi ha una.
I a xavo ja li dic jo el maldecap que ha suposat l'AVE.
A mi i a moltíssima gent no mos ha acurtat el temps de viatge a Madrid, mos l'ha allargat.
I, a més, amb moltes més molèsties de les que teníem.

Per tant, d'Elx a Alacant anar a agarrar l'AVE no és ningun problema.
Fagen primer l'estació i voran.
Això és un ordre de prioritats raonable, pensar en el bé comú, i no pensar en no sé què.

I finalment, la solució prevista són 400 milions d'euros, vosté ha dit.
Explique'ns quines són les alternatives.
Estan treballant en unes alternatives?
Sí.
Serà tan difícil dir, «mire, les alternatives van per ací, per allà o per dellà.
Estem parlant, en compte de 400 milions, una cosa que puga ser de 120 o de 200.
Faça el favor de ser una miqueta més concret.
Però no per res, no perquè haja de donar ací explicacions, perquè no mos les dóna a nosaltres.
Està donant-les als ciutadans i a les ciutadanes d'este país, eh?

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Torró.

Sí, senyor Signes, té vosté la paraula.

El senyor Signes Núñez:

Sí, jo no tinc res més que dir.
Considere que l'actitud del secretari autonòmic és un frontó, i per tant ha convertit este debat en diàleg de tonyines.
Per tant, no tinc res més que dir.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Signes.

Per a acabar, té la paraula el senyor Sánchez.

El senyor secretari autonòmic d'Infraestructures, Territori i Medi Ambient:

Bueno, señorías, yo, en fin, naturalmente todas las opiniones son lógicas y aceptables.
Yo he dicho que cuando se habla de conexiones de transporte, hay que hablar de conexiones de transporte totales.
No decir que porque no tiene un modelo de conexión es malo, porque tiene efectivamente ese modelo de conexión, que es el ferroviario -desde luego hace falta-, pero tiene otras conexiones que son buenas.
Eso es lo que yo he dicho, y creo que eso es verdad.

Su señoría me ha hablado en estos momentos también del problema que tiene el que no esté desdoblada la carretera nacional 238.
Pues efectivamente, porque las conexiones del aeropuerto hay que verlas en todos sus aspectos.
Y el desdoblamiento de la nacional 238 es necesario.
Y La Generalitat ha reivindicado ante el ministerio muchísimo el desdoblamiento de la nacional 238, es evidente.
O su señoría me ha contado los problemas que tiene la línea de ferrocarril en Torrellano, que son verdad, pero que es distinto de lo que estamos hablando hoy, que son los problemas del acceso al aeropuerto.

Yo, lo que les puedo decir es que este gobierno sí es un gobierno reivindicativo.
Lo que ocurre es que es un gobierno que tiene las ideas claras de que el dinero es el que hay y que por lo tanto las inversiones hay que priorizarlas.
Y eso es lo que está haciendo, y eso es lo que dijo la consellera, y yo creo que eso es absolutamente real y que la consellera estuvo en la labor que tuvo que tener, que es decir que sí se reivindican las conexiones ferroviarias, pero que hay que hacerlas con las prioridades correspondientes que en este momento hay.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Sánchez.

Señorías, yo quiero agradecerle a don Victoriano Sánchez su presencia esta mañana entre nosotros, y a todos ustedes agradecerles su colaboración.
Y, terminado ya el orden del día, se levanta la sesión.

(S'alça la reunió a les 12 hores i 51 minuts)