Untitled Web Page



**Comissió d'Agricultura, Ramaderia i Pesca celebrada el dia 10 de novembre de 2005.
Comença la reunió a les 16 hores i 30 minuts.
Presideix la il·lustre diputada senyora Dolors Pérez Martí.
Reunió número 7.**

 

 

***Presa en consideració de la proposició no de llei sobre la revisió dels plans de caça de tots els vedats de la Vall d'Albaida, amb l'establiment d'un registre que reculla el nivell de població de conills i la classificació d'àrees de risc dins d'un vedat de caça, presentada pel GP Socialista (RE número 27.
419, BOCV número 105).***

 

**La senyora presidenta:**

 

Senyores diputades, senyores diputats, anem a iniciar la Comissió d'Agricultura convocada per al dia de hui.
Lògicament, li demane a la senyora Herminia Palomar Pérez, per favor, com a secretària, que comprove si hi ha quòrum.

 

(La senyora secretària passa llista per tal de comprovar el quòrum)

 

Gràcies, senyora secretària.

Per a iniciar aquesta comissió vaig a informar-los d'alguns canvis en l'orde del dia.

L'ordre del dia estava preparat, estava previst perquè intervinguera, en primer lloc, el senyor conseller, en referència a les compareixences.
Per motius aliens a tots i podent solucionar el tema, anem a començar el primer punt de l'orde del dia amb la presa en consideració.
.
.
, bé, amb lectura i aprovació --és de veritat, senyor lletrat--, amb lectura i aprovació de l'acta de l'última convocatòria de la comissió.
I el segon punt de l'ordre del dia serà el que vostés tenen en la convocatòria com a punt número 4, que és la presa en consideració d'una proposició no de llei presentada pel Grup Socialista.

Després, quan acabem amb aquesta presa en consideració, donarem pas al senyor conseller i vorem les compareixences que s'havien sol·licitat.

Estan vostés d'acord tant amb el canvi de l'orde del dia com en l'acta?
Sí.
Doncs, molt bé.

Aleshores, abans d'iniciar el primer punt de l'ordre del dia, també vull fer constància que com vostés es podran donar compte, ens falta la vicepresidenta de la comissió.
La vicepresidenta de la comissió té una infecció aguda ocular i no ha pogut estar aquesta vesprada aquí present, sobretot perquè, a més a més, se n'havia d'anar amb el seu propi cotxe.
Vostés saben com estan els camins i a causa de la nevada que s'ha iniciat a mitjan matí a la ciutat d'Alcoi de la qual ella és ciutadana, ha hagut de partir ja.
Per tant, amb la idea i la voluntat que es recupere el més aviat possible, anem a començar aquest segon punt de l'ordre del dia.

 

**La senyora Marcos Puig:**

 

Sí, perdone, señora presidenta, que conste en acta que queda sustituida por don Salvador Cortes, del Grupo Parlamentario Popular.

Gracias.

 

**La senyora presidenta:**

Senyora diputada, aixina quedarà constància.
Me sembla que ja ha quedat gravat.
Molt bé per l'aclariment.

Moltes gràcies.

Conforme els dia, segon punt de l'orde del dia.
Presa en consideració de la proposició no de llei sobre la revisió dels plans de caça de tots els vedats de la Vall d'Albaida, amb l'establiment d'un registre que recullga el nivell de població de conills i la classificació d'àrees de risc dins d'un vedat de caça, presentada pel Grup Parlamentari Socialista.

Té la paraula la senyora Jeannette Segarra.

Senyora Segarra, quan vosté vullga.

 

**La senyora Segarra Sales:**

 

Senyora presidenta.

Senyors diputats.

Moltíssimes gràcies per haver fet referència i haver pogut incloure el primer punt d'esta vesprada.
Moltes gràcies.

Ara fa un any debatíem l'aleshores projecte de la llei de caça de la Comunitat Valenciana en una comissió similar a esta, el qual posteriorment va ser aprovat en les Corts Valencianes amb el vot favorable del Grup Parlamentari del Partit Popular.
Com recordaran vostés, el grup parlamentari que jo represente, en aquell debat es va abstindre, no per anar en contra dels principis bàsics d'esta llei sinó perquè simplement pensàvem i estàvem segurs que no anaven a complir-se.

Com saben vostés, entre els principis que deuen regir l'activitat cinegètica, a més a més de la conservació del medi natural i de la fauna valenciana, també figura la compatibilitat de tots els usos presents del territori.
A això es deu dedicar fonamentalment una conselleria que substituïx el nom de la Conselleria de Medi Ambient per la de Territori.

Doncs bé, el senyor conseller --no està en este moment-- en este any sap que m'he informat de primera mà i he estat escoltant la gent implicada en esta activitat cinegètica de la Comunitat Valenciana.
Han segut moltes i diverses i abundants preguntes parlamentàries amb l'objecte d'aconseguir en esta cambra una major transparència de la gestió que li competix al senyor conseller.
Per cert, encara que tarde moltes vegades molt de temps per a contestar, al final tot se sap.

Fruit de les contestacions a les preguntes parlamentàries contestades pel senyor conseller de Territori, encara que moltes vegades les ha contestades també el senyor conseller d'Agricultura, es posa de manifest la poca gestió o la nul·la gestió cinegètica del departament del qual té la responsabilitat el conseller de Territori i Habitatge.

N'hi han centenars de plans de caça sense resoldre a pesar que els titulars els han entregat i han pagat totes les taxes vigents.
Accidents de porcs senglars amb la inseguretat de trànsit per tota la Comunitat Valenciana i molts mals causats a l'agricultura ocasionats per este mamífer, sense que la conselleria planifique i prenga les mesures al respecte de forma i, sobretot, a temps.

N'hi ha un desequilibri en les inversions efectuades per províncies i, curiosament, la província que pitjor està i seguix estant és València, encara que és la que duplica en inversions respecte al de les altres.
N'hi ha una epidèmia que, com la gent que seguix el tema sap, és l'epidèmia de la sarna en la cabra salvatge fruit d'esta nul·la gestió.
I en el cas que mos ocupa hui n'hi ha un descontrol d'una espècie cinegètica, tal com figura en l'annex de la llei, el conill de serra.
I, per tant, la responsabilitat d'este mal que està produït es deu a qui tinga l'obligació legal de vetlar per la seua gestió i la compatibilitat de la seua presència en el territori, que és la Conselleria de Territori i Habitatge.

Com sabran vostés, en l'any 1997, segons la mateixa Conselleria de Medi Ambient, es van detectar els primers casos d'esta irregularitat.
En l'any 1998, per resolució de la Direcció Territorial Valenciana, es declara zona d'emergència cinegètica en nou termes municipals de la meua comarca: Albaida, Olleria, Alfarrasí, Montaverner, Palomar, Bufali, Bèlgida, Carrícola i Otos.
En 1999 s'inclou Agullent, el que suposa ja 10 termes.
En el 2001, s'afegix Atzeneta d'Albaida i Benissoda i Pobla del Duc.
Pugem a 13.
En març del 2004 s'inclou Beniatjar.
És a dir, 14 termes de tota una comarca.

Les queixes dels llauradors augmenten i seguixen incrementant-se.
En l'any 2004 s'inclou el terme de Bellús i el terme de Guadasequies.
És a dir, 16 termes afectats de l'any 1997 al 2004.
No es tracta d'un simple nombre de 9 a 16 que siguen afectats en estos 7 anys.
Es tracta de la immensa agricultura i economia rural, activitat de la qual depenen centenars de famílies en una comarca de l'interior.

Farts d'esta situació, a petició dels habitants, alcaldes i llauradors de la zona de la Vall d'Albaida, es constituïx una comissió el 15 de febrer en Castelló de Rugat per a tractar de forma seriosa l'assumpte.
Per cert, a esta comissió no va estar en ningun moment ningú del departament de caça de la Conselleria de Territori i Vivenda; hi va estar el departament d'agricultura.

El grup parlamentari al qual jo represente es va fer partícip i li preocupa la situació que està passant al respecte per tota la comarca, i no es limita a proposar i a declarar més i més termes afectats, com vostés estan portant a cap, sense solucionar el problema real amb eficàcia.

En este sentit, la poca gestió cinegètica ja està afectant amb claredat dos províncies valencianes: sarna en cabra salvatge, que fa mal a les collites, en Castelló, i, per tant, hauria de declarar d'emergència cinegètica tots els termes municipals d'almenys la província de València i la mitat de Castelló.
Però si no queda clara la responsabilitat del que ha passat, li recorde que la jurisprudència contenciosa administrativa és clara al respecte i afirma al parlar de la responsabilitat patrimonial de l'administració: "L'obligació d'indemnitzar recaurà sobre l'administració responsable del servici que causa este mal".

Com queda demostrat per tantíssimes i nombroses preguntes parlamentàries que he efectuat en este any, el 86% dels vedats de caça de la província de València i quasi tots els de la zona de la Vall d'Albaida, mancaven de resolució aprovatòria de pla de caça.
Quin control i tutela efectua el departament?
Declarar zones d'emergència una darrere d'altra?
Eixa és la solució?

 

**La senyora presidenta:**

 

Senyora Segarra, li queden dos minuts.
Ho dic perquè com tenim un xicotet problema, l'avise del temps.

 

**La senyora Segarra Sales:**

 

N'hi haurà algun error.
Jo em pensava que eren deu.
No teníem deu minuts?

 

**La senyora presidenta:**

 

Sí.
És que no va, és que no va.

 

**La senyora Segarra Sales:**

 

Bé, però no han passat deu minuts.
(Remors)

 

**La senyora presidenta:**

 

Vosté continue.

 

**La senyora Segarra Sales:**

Segons vosté, la nova Llei de caça de la Comunitat Valenciana està carregada d'un fort contingut tècnic, ecològic i social, sense oblidar el desenvolupament d'aquests aspectes econòmics de la zona rural.

Senyor conseller, sobre el paper sona molt bé, però els fets són ben diferents.

En resum, els titulars dels vedats de caça sí que van fer el treball reglamentari que es disposava.
Paguen una taxa, obtenen una llicència, contracten els serveis d'un tècnic que els redacta els plans de la caça, els l'entreguen, i vostés el que fan és que es perga en un caixó.

Això és el que ha passat i, per tant, no s'han pres les mesures concretes i eficaces que disposa el mateix pla de caça en cada un dels seus vedats.
Saben massa bé que en estos plans es tenen en compte els danys i el mal que es produïx a l'agricultura i la seua importància.

Vosté i el seu govern ignoren estos aspectes al no resoldre els plans de caça.
Deixen caçar els caçadors segons la legislació vigent a l'orde anual de vedes, la qual no especifica este tipus de controls.
Van ignorar el mal que van causar a l'agricultura deixant de forma concreta els plans de caça per resoldre; com he dit abans, en un caixó.
I d'una forma insultant cap als agricultors afectats, la Conselleria d'Agricultura fa traure una orde el 4 de març del 2004 on establix un règim d'ajudes destinades a la reserva d'inversions per a protegir estos cultius dels mals que causes estos mamífers.

Van ser 60.
000 euros per a 48 municipis.
Presentaren la sol·licitud 114 llauradors o empreses agràries, 91 de les quals es va denegar, i sols es va donar a 23 l'ajuda.
Però és més, en este any, en el 2005, vostés no han tornat a convocar les ajudes per estos mals i, és més, en els pressupostos del 2006 ni tan sols ho consideren.

Per tant, el Pla de rehabilitació de les comarques de l'interior, presentacions a què vosté tampoc va acudir, està preocupat per l'urbanisme de la cosa però ni molt menys pel tema de medi ambient i molt menys pel tema de l'agricultura.
Està bé que la llei de caça està publicada ara fa justament un any, i vostés són els primers que no la complixen.

Per tot el que he dit abans, el grup del Partit Socialista vol demanar de forma concreta i instar el Consell que es traga de la il·legalitat tots els titulars de vedat que actualment no tenen ni han tingut els plans de caça aprovats.
És a dir, revisar un a un tots els plans de caça de les comarques afectades.
Realitzada la revisió anterior, establir un registre de vedats de caça afectats per l'existència de conills en què se diferencie els nivells de població de conills i la classificació d'àrees de risc, dins de cada vedat de caça, i sempre sobre la parcel·la de cultiu dins de cada un d'ells, distingint el grau de risc, de forma que s'establisquen mesures preventives immediates en aquelles àrees a les quals el mal encara no ha arribat.

De forma global, caldria tindre revisats tots els vedats de caça d'una comarca sencera, com és la comarca de la Vall d'Albaida, i seria establir un seguiment de l'evolució de la població de conills a major escala, de forma que ja no se veja només el que passa en un vedat ni en dos, ni en tres, sinó el que es diu una vista de pardal de tota una comarca que, com hem dit abans, en pocs anys s'han triplicat els termes afectats.

I tres.
De forma paral·lela s'ha d'establir un registre de parcel·les de cultius afectats pels mals, indicant almenys els cultius que han segut perjudicats, el valor econòmic de la producció perduda i eficàcia de la mesura de protecció que haja hagut de prendre el llaurador, de forma que s'aprenga dels errors.

I quart.
Almenys la subvenció i indemnització que donara la conselleria, que jo sempre dic de Territori i Habitatge, deuria de ser proporcional o semblant a la pèrdua en valor econòmic ocasionada pels danys causats per la plaga de conills, ja que era una responsabilitat de Territori i Vivenda el vetlar que açò no passara.

La pregunta està en quant es paga, ja que és necessari que el registre de parcel·les de cultius afectats i la seua valoració estiga feta.

La subvenció que es dóna i que es deuria reclamar deu ser una subvenció específica pels mals ocasionats per la plaga de conills i no una subvenció compartida, com s'ha fet fins ara, de tots els mals causats pels mamífers cinegètics en general, com va passar l'any 2004.
És important, és important destacar que l'agricultura en molts casos no soles ha perdut la collita d'este any sinó que ha perdut en els pròxims cinc anys un arbre, i moltes vegades l'ha d'arrancar i plantar de nou.

Respecte als cultius d'horta, estos ja han resultat impossible de posar, ja que desapareixen en poc de temps.
A més, és important assenyalar que un dels perjudicis que s'ha creat és el malestar social, que no es paga amb diners, entre els mateixos veïns d'un poble enfrontant agricultors i llauradors.

 

**La senyora presidenta:**

 

Senyora diputada, vaja acabant, per favor.

 

**La senyora Segarra Sales:**

 

Simplement dir que és una situació dolenta, que és una situació que la conselleria té constància que comença en l'any 1997, que no simplement s'han de fer declaracions de zones d'emergència, sinó que s'ha d'actuar.
I que hui en dia, el mal està fet.
I n'hi ha una manera molt clara, que és recolzar esta proposició i, sobretot, indemnitzar el mal que s'ha causat.
N'hi ha una fotografia que.
.
.
Moltes vegades quan parlem de conills s'agarra a broma.
(La senyora diputada mostra una fotografia) Això és causat per una plaga de conills.
Això vol dir que centenars i centenars d'arbres són inutilitzats, i centenars i centenars de famílies es veuen afectades.

Per tant, jo crec que arribarem a hora prenent les mesures necessàries, però ja.

Gràcies.

 

**La senyora presidenta:**

 

Gràcies, senyora diputada.

Senyories, abans de continuar el debat i passar-li la paraula al senyor Cardona, advertir-los que com que no aconseguia ficar el temps, vaig a ser igualment flexible, o la Mesa va a ser igualment flexible en la intervenció que cada grup a continuació vaja a intervenir.

Senyor Cardona, quan vosté vullga.

 

**El senyor Cardona i Pla:**

 

Gràcies, senyora presidenta.

No caldrà que a mi m'aplique la flexibilitat perquè acabaré en un moment.

El tema este dels conills de la Vall d'Albaida va ser ja objecte de diverses intervencions per part del meu grup, d'Esquerra Unida-l'Entesa, ha hagut preguntes per la via d'urgència al conseller, ha hagut diverses propostes, i, per tant, ja és un tema que hem tractat diverses vegades.

Nosaltres anem a donar suport a la proposta que fa avui el Grup Socialista, la considerem adequada, considerem que és una resposta davant d'una situació en este moment crític, però volem recordar fonamentalment que en febrer de 2005 va haver una reunió de tots els afectats, on estava la Conselleria d'Agricultura, on estava el conseller, i a on es va decidir fer una comissió que va plantejar després unes quantes mesures.
Eixes mesures, plantejades --com dic-- el 15 de febrer per part de la comissió, no s'han posat en marxa en la seua major part.

Nosaltres considerem que, tant les proposades pel Partit Socialista com les proposades per la comissió que va estar treballant en el problema, haurien de ser una manera de començar per a resoldre esta situació de crisi que en este moment n'hi ha.

Per tant, nosaltres instant la conselleria que fera cas a la comissió esta, instant la conselleria que actue d'una manera més eficaç i que s'agarre el problema molt més seriosament, és perquè anem a votar favorablement la proposició del Partit Socialista.

Gràcies.

 

**La senyora presidenta:**

 

Gràcies, senyor Cardona.

Senyor Soler, per part del Grup Parlamentari Popular, quan vosté vulga.

 

**El senyor Soler Garibo:**

 

Gràcies, senyora presidenta.

Senyories.

Senyora Segarra, he de confessar-li que m'ha descol·locat un poquet la seua intervenció.
Ha parlat de moltes coses, però ha plantejat la defensa com si açò no fóra una proposició no de llei, sinó com si fóra una compareixença.
Ha estat dirigint-se en la seua intervenció --repasse's el Diari de Sessions i se donarà compte vosté mateixa quan el repasse-- com si fóra una compareixença i vosté estiguera en el seu exercici lògic de l'oposició, de control de govern, demanant-li explicacions o demanant-li coses al conseller.
Crec que ha sigut un error de plantejament, però el fons de la qüestió jo l'he captat perfectament i sabem a què es referix.

Ha parlat també de coses que no figuren en esta proposició no de llei, com és dels porcs senglars.
Vosté, que està ben informada sabrà que en l'últim mes s'han autoritzat distintes batudes en distintes zones per als porcs senglars.
Per tant, això que ha dit no s'ajusta del tot a la realitat.

Com no s'ajusta tampoc del tot a la realitat quan ha dit que a les reunions no s'ha acudit per part de la Conselleria de Territori i Habitatge.
Doncs, bé, vosté sap que a Otos, i a petició d'esta comissió, va haver una reunió en la que estaven el conseller d'Agricultura, un director general de la Conselleria de Territori i Habitatge, membres de la mancomunitat de la Vall d'Albaida, la senyora presidenta d'esta comissió, la senyora vicepresidenta, per part del Grup Popular, la senyora Verònica Marcos i el senyor Pedro Ortega, i un sol representant del Grup Socialista, Juan de Dios Falcó.
Vosté no estava, senyora Segarra, igual per això no ha sabut que eixa reunió es va fer, que eixa reunió tingué lloc i es va parlar del tema.

I ja, centrant-se en el que és la proposició no de llei, que no una compareixença, sinó proposició no de llei, vostés asseguren que tots els acotats de les zones de plaga contenen el seu pla tècnic.
A este respecte, allò sol·licitat està d'acord amb els treballs que fa l'administració, comptant ja amb la majoria d'acotats amb plans presentats i aprovats.

També demanen establir un mecanisme de coordinació i participació entre tots els interessats.
A este respecte li podem indicar que la principal línia de treball desenrotllada per l'administració ha sigut eixa.

Demanen també evitar la proliferació de vegetació forestal que afavorisca la plaga dels conills.
Mire, li indiquem que en les declaracions de zones d'emergències sempre s'ha contemplat el maneig de la vegetació en ribassos, sent l'esmentada vegetació i no una altra forestal la que afavorix els nivells de plaga en dificultar el rendiment de la caça al furó.

A més, a més dels comentaris, li podem dir en línies generals que allò proposat pel seu grup parlamentari coincidix tant amb les actuacions iniciades per l'administració.
.
.
mire, coordinació amb implicats, resolució dels plans tècnics, atenent a una problemàtica especial, com als objectius establerts en la pròpia Llei 13/2004, que vosté ha nomenat, de caça de la Comunitat Valenciana.

No obstant això, nosaltres som conscients del problema, som conscients que cal resoldre en la mesura d'allò possible, i és per això pel que li proposem una esmena transaccional, repetisc, ja que no és una compareixença sinó una proposició no de llei, doncs, li proposem una esmena transaccional que diria:

"Realitzar la planificació cinegètica a la comarca de la Vall d'Albaida amb l'objectiu d'habilitar les mesures adequades amb el fi que les poblacions de conill deixen de ser un problema.
--És a dir, no eliminar-les, que són animalets, sinó que deixen de ser un problema.
--

Establir un mecanisme de coordinació i participació amb els ajuntaments, societats agràries i societats de caçadors de la comarca de la Vall d'Albaida, per a fer front a la situació creada per l'increment de la població de conills.

Ajustar els plans tècnics o plans de caça dels vedats al que es determine en la planificació cinegètica comarcal, immediatament després de la seua aprovació.

Instar la conselleria competent --ací supose que estarem d'acord que les competències d'este tema igual poden estar en Territori i Habitatge que en Agricultura, segons del que es tracte, per tant-- instar la conselleria competent que a partir de les memòries que obligatòriament han de presentar els titulars dels vedats de caça de la Vall d'Albaida, efectue una memòria anual per al conjunt de la comarca que permeta valorar l'evolució de les poblacions de conills i resultat de les mesures adoptades.

--I ficar un termini-- del grau de compliment d'esta resolució present el Govern Valencià donarà compte a les Corts en el termini màxim de tres mesos".

Esta seria la transaccional que des del Grup Popular s'oferix als grups de l'oposició.

Res més i moltes gràcies.

 

**La senyora presidenta:**

 

Gràcies, senyor Soler.

Senyora Segarra, davant de l'oferiment que li acaba de presentar el senyor Soler.
.
.

 

**La senyora Segarra Sales:**

 

No s'accepta.

Anem a vore.
Tinc cinc minuts?

 

**La senyora presidenta:**

 

Sí, sí, té cinc minuts.

 

**La senyora Segarra Sales:**

 

No s'accepta eixa transaccional.

Abans a la millor sí que és de veres que estava pensat, perquè la falta d'experiència o a la millor la falta de.
.
.
pensava que estava el conseller i em dirigia al conseller.
Però ara intentaré no utilitzar cap paper i així seré més clara.

Han utilitzat molts arguments per a no posar ni tant sols un euro.
És a dir, jo pense que els llauradors, i, sobretot, les comarques que ens veiem afectades en este tema estem cansades de tindre tantes bones intencions i tant poc efectives.

Sí que era conscient, i, a més, clar que conec la reunió que es va fer a Otos o a Castelló de Rugat, on va anar la presidència!
Però, també sé que després d'eixa reunió no s'ha fet absolutament res, res, ni cap mesura.
Igual que també sé que el 80% dels cots de la meua comarca estaven per resoldre's, i, inclús, n'hi havia presentats en l'any 2001.

Vosté sap que els plans cinegètics tenen una duració de cinc anys, és a dir, uns estaven presentats en l'any 2000 i s'acaben de resoldre ara.
El que no han fet en cinc anys ho han fet en estos quatres mesos, és a dir, des que tenen una pressió mediàtica i una pressió política, perquè els alcaldes de la comarca es van alçar --com es diu allí-- en peu de guerra de vore la situació i la burla.

També li vaig dir en el seu moment --i ho vaig fer en declaracions comarcals-- que no era un problema de la Conselleria d'Agricultura.
D'això sóc conscient.
Però, Blasco és molt llest, el senyor conseller, i envia a Cotino a donar solució.
Estan patint-ho els llauradors, però és un problema de la mala gestió d'una conselleria que no s'ha preocupat en absolut dels problemes naturals d'eixa comarca que estaven desenrotllant-se des de l'any 97.
I ha seguit cobrant les taxes que les societats de caçadors entregaven i pagaven religiosament, igual que entreguen els seus plans, que són per a cinc anys, i les seues memòries anuals, mentre posava els plans i les memòries en un calaix.

I ara, si s'ha actuat, i es va fer aquella reunió, en la qual va estar Dolors, es va fer per la pressió --i Verònica, exacte--, i va ser per la pressió que es va fer.
Però, després d'eixa reunió no s'ha fet absolutament res.

Per tant, esta proposició està molt clara: nosaltres volem les zones de risc, nosaltres volem que es complisca la llei que es va aprovar ací ara fa un any, no altra volta intencions, sinó, simplement, complisquen la llei que es va aprovar ací fa un any.
Sàpien que dels 14 reglaments que emparaven eixa llei no s'ha desenrotllat cap, cap reglament d'eixa llei.

I una altra cosa que és important, és a dir, no es burlem més del llaurador, perquè no és un problema del conseller d'Agricultura, és un problema que està patint la Conselleria d'Agricultura, però perquè el conseller Blasco està fent cas omís a eixe problema.
I estem parlant de milers i milers d'euros, i de moltíssimes famílies afectades.
Eixa fotografia que jo els he ensenyat afecta a moltíssimes parcel·les, i no significa perdre la collita d'un any, significa destruir un arbre, és a dir, entre cinc i sis anys.
Estem parlant de diners.

Per tant, la conselleria que siga competent, que per a mi, ho tinc clar, és la Conselleria de Territori i Habitatge, que indemnitze i que pague el mal que s'ha produït en l'agricultura.
Adonen-se que en l'any 2004, adonen-se que l'ordre que van traure de 60.
000 euros per a pal·liar el mal que s'havia fet als mamífers, en vàries comarques, no en la meua comarca, en vàries comarques, van haver més de cent sol·licituds.
Tant sols els van donar a 21!
Però, a més a més, és que en el 2005 ni un euro!
I en el 2006 ni es contempla!
Això ha sigut el seguiment.
És a dir, no és que han posat de més, és que han llevat el poquet que n'hi havia.

Per tant, jo crec que no es tracta de tornar a fer unes declaracions de bones intencions.
Pot ser que m'haja enganyat en la forma, però, igual té, el fonament era ben clar, és simplement que apliquen la llei i tot el que han estat fet, que és totalment incorrecte, i és el deixament i el caos que té una conselleria, que jo estic cansada de vore-ho en les coses, que els preocupa molt més el tema d'urbanitzar i del ciment que l'important que puga ser la fauna, o la compatibilitat entre la Conselleria de Territori i la Conselleria d'Agricultura, que és el tema de l'agricultura, que complisca amb la seua tasca, i la seua tasca és l'equilibri de la nostra natura.
I no està fent-ho.

I els llauradors, que per desgràcia estan passant una època molt roïna, molt roïna, que no seguisquen encara passant-los amb més bones intencions i que, realment, el mal que s'ha fet a eixa comarca, que la conselleria escaient pose els diners necessaris i que els paguen.
No és una altra volta un altre pla d'intencions.
I complisquen la llei que fa un any es va aprovar.

Res més i moltes gràcies.

 

**La senyora presidenta:**

 

Gràcies, senyora Segarra.

Senyor Soler, per finalitzar.

 

**El senyor Soler Garibo:**

 

Moltes gràcies, senyora presidenta.

Mire, vosté mateixa ha reconegut que s'han fet les coses, de quatre mesos cap ací o de quan siga, però vosté ha reconegut, i està en el Diari de Sessions, que s'han fet les coses.
Per què s'han fet és un juí de valor que vosté ha emés sense cap document que ho certifique.
Per tant, és un juí de valor molt lliure per la part de vosté, pot manifestar, efectivament, el que li parega, però no deixa de ser un juí de valor que per al Grup Parlamentari Popular no té cap valor.

Mire, tota la infraestructura de la conselleria està a la disposició i està mesclada, involucrada amb la transaccional que jo li he oferit, quan parla d'establir un mecanisme de coordinació i participació, quan parla que s'efectue una memòria anual per al conjunt.
És a dir, tota la infraestructura de la conselleria estaria a la disposició d'este tema per a solucionar-lo.
I la transaccional implicava també un grau de compromís del Govern Valencià, amb un termini inclòs, i vosté l'ha rebutjada.
Este grau de compromís que els oferíem del Govern Valencià i el temini vosté l'ha rebutjat.
I jo preguntaria: qui se burla dels agricultors?
Vostés han rebutjat eixe grau de compromís que els oferíem, i quan parla i mescla l'urbanisme i el ciment i tal, doncs, diga de quins ajuntaments parla, perquè hi han ajuntaments governats pel Partit Socialista que han ficat a muntó de ciment que altres ajuntaments governats per alcaldes del Partit Popular.

Res més i moltes gràcies.

**La senyora presidenta:**

 

Gràcies, senyor Soler.

Senyories, anem a passar a votació la proposta del Grup Parlamentari Socialista.
Vots a favor?
Vots en contra?
Per 6 vots a favor i 9 en contra, no es té en consideració la proposta de resolució presentada.

Gràcies.

Senyories, una vegada acabat este punt, com que va a entrar el conseller, farem un descans de dos minutets, a fi que el senyor conseller puga aplegar fins aquí i poder continuar amb les compareixences.

Moltes gràcies.

 

(Es suspén la reunió durant uns minuts)

 

 

***Compareixença del conseller d'Agricultura, Pesca i Alimentació, Juan Gabriel Cotino Ferrer, per a explicar les actuacions de la conselleria prèvies i posteriors a les informacions públiques i denúncies judicials que es referien a la possible manipulació d'informes i anàlisis per part d'alguna empresa de Castelló a l'hora de sol\*licitar l'autorització de productes fitosanitaris, sol·licitada pel Grup Parlamentari Esquerra Unida-Els Verds-Esquerra Valenciana: Entesa (RE número 33.
990).***

 

 

**La senyora presidenta:**

 

Senyor Cotino, benvingut a la Comissió d'Agricultura.
Aleshores, vaig a donar explicació de les compareixences que s'havien sol·licitat a la Conselleria d'Agricultura.
Hi ha una compareixença, la primera que tenen vostés en la documentació, que queda retirada, i queda retirada per la situació en què hui mos trobem, i m'agradaria exposar-ho.

Estant en situació no disponible la senyora vicepresidenta, la senyora presidenta de la Mesa no pot abaixar a defendre la seua compareixença, que sempre va a quedar vàlida en qualsevol moment, perquè no podem estar substituïdes pel senyor secretari de la Mesa, cosa que significaria que en el moment no tinguérem la presidència configurada correctament, aquesta comissió no se podria realitzar.

Per aquest fet, i com que és una proposta que no varia en absolut la situació citrícola al País Valencià, i sent tan amable el senyor conseller de passar-mos el Pla estratègic citrícola per al País Valencià, que en un momentet van a tindre'l tots vostés davant del seu lloc, retire aquesta proposta de compareixença i passarem, en conseqüència, a la segona compareixença.

**El senyor Lozano i Pastor:**

 

Un aclariment, per favor, senyora presidenta, vosté està parlant que es retira la compareixença o l'ajornem?

 

**La senyora presidenta:**

 

Doncs, d'acord, l'ajornem, l'ajornem, sí.
Val?

Senyor Lozano, era a soles eixe aclariment?
(El diputat Lozano i Pastor diu que sí) D'acord.

Senyores diputades, senyors diputats.

Anem a passar, llavors, a la segona compareixença realitzada al conseller d'Agricultura.
Compareixença d'Esquerra Unida-L'Entesa del País Valencià, del senyor Ramon Cardona, referència 33.
989, acumulada a la compareixença número 33.
990.

Senyor conseller, quan vosté estime oportú.

**El senyor conseller d'Agricultura, Pesca i Alimentació:**

 

Moltes gràcies, senyora presidenta.

Senyories.

Les actuacions de la Conselleria d'Agricultura, Pesca i Alimentació i de Sanitat en matèria de plaguicides d'ús fitosanitari s'emmarquen en el programa de vigilància sanitària dels plaguicides, que comprén en tota la Comunitat Valenciana a un gran nombre d'activitats de prevenció davant el risc que poden suposar estos productes químics.

El programa es gestiona des de l'Àrea d'Innovació Agrària de la Direcció General d'Investigació i Innovació Agrària i Ramaderia de la Conselleria d'Agricultura, Pesca i Alimentació i del Servici de Salut Laboral de la Direcció General de Salut Pública de la Conselleria de Sanitat.
El programa desenrotlla accions encaminades a la vigilància de l'ús, la comercialització i la fabricació, així com els riscs derivats dels plaguicides, tant en l'àmbit de la prevenció dels possibles problemes de salut derivats de la seua manipulació, com en l'àmbit dels riscs derivats de la seua exposició per a la població en general dins, lògicament, de les nostres competències.

Entre les activitats que es duen a terme, destaquen, en primer lloc, la formació d'usos de plaguicides necessària per a l'obtenció de l'obligatori carnet per a la manipulació de plaguicides, tant bàsic com de qualitat, que permet tant la venda i l'aplicació de plaguicides d'ús fitosanitari, cosa que ve reglada des d'un decret aprovat, el 14/1995, del 10 de giner, del Govern Valencià.

En la nostra comunitat, al voltant de sis mil agricultors reben cada any formació preventiva davant del risc dels fitosanitaris, i a més, se realitza un examen de salut laboral específica per a eixes activitats.
La vigilància de la salut inclou, a més, la possibilitat de seguiment periòdic per als treballadors que estiguen en contacte laboral amb eixos plaguicides fitosanitaris.
Són considerats d'alt risc, segons els criteris de l'Organització Mundial de la Salut i no tenen cobertura empresarial per a la prevenció de riscos laborals per a ser agricultors autònoms.

En segon lloc, la inspecció dels establiments i servicis de plaguicides, l'objectiu general d'este subprograma és vigilar les condicions de fabricació, emmagatzemament, venda i distribució i aplicació en el camp dels productes de plaguicides d'ús fitosanitari per a comprovar que complixen la normativa vigent.

Les inspeccions es realitzen a partir dels cens establits i servicis existents, i la seua distribució per àrees de salut determinades.
La font d'informació més important d'este cens és, lògicament, el registre oficial d'establiments i servicis plaguicides ubicat en la Conselleria d'Agricultura, Pesca i Alimentació.
Les inspeccions es realitzen de forma coordinada entre la Conselleria d'Agricultura, Pesca i Alimentació, la Conselleria de Sanitat i el Seprona, de la Guàrdia Civil, segons, s'acorda per la comissió al Departament i aplicació de la reglamentació de plaguicides, que fou reglada en el Decret 64/1986, del 19 de maig, del Consell de la Generalitat Valenciana, i que té encomanades en l'article 2 la proposta de normes i actuacions, com l'organització i coordinació del registre oficial d'establiments i servicis plaguicides de la Comunitat Valenciana, a on a data de hui n'hi han registrades 958 empreses.

I, també, ahí figura, la planificació i organització i inspecció i control oficial en l'àmbit territorial de la nostra comunitat per a fer estes inspeccions.
A nivell de les atribucions, la Conselleria d'Agricultura, Pesca i Alimentació realitza les inspeccions de fabricants, empreses que realitzen l'activitat sense estar autoritzades per a això, empreses d'aplicació que no tenen local obert al públic i la seua seu, per tant, no figura en el registre oficial d'estes empreses, magatzems, distribuïdors i punts de venda en localitats, a on són controlades, en este cas per la Conselleria directament i per la seua inspecció, a on no n'hi han farmacèutics titulars, que en cas que existixquen són els que tenen estes atribucions, i la utilització de plaguicides d'ús fitosanitari.

Per part de la Conselleria de Sanitat, per la seua banda, realitzen les inspeccions de magatzems, distribuïdors, punts de venda, empreses d'aplicació amb locals oberts al públic.
Com dia abans, per part de la Conselleria de Sanitat, el personal que du a terme estes inspeccions, són els farmacèutics titulars, amb la coordinació, assessorament i suport del personal de les unitats de salut laboral dels centres de salut pública.

Les activitats d'inspecció i vigilància es fan en col·laboració amb la Conselleria d'Agricultura, Pesca i Alimentació i se requerix l'ajuda de la Guàrdia Civil, en el cas concret, el servici del Seprona, quan se creu oportú que és necessari per a fer alguna actuació determinada.

Les competències en relació amb estos productes químics d'ús agrícola, queden repartides entre l'administració central i l'autonòmica de la forma següent.
El registre dels productes fitosanitaris correspon a l'administració central de l'estat, és a dir, en el cas de plaguicides d'ús fitosanitaris, el competent per a aconseguir l'autorització i inscripció d'una empresa en el registre per a poder fabricar este tipus de producte, és el Ministeri d'Agricultura, Pesca i Alimentació.
Per tant, és el mateix Ministeri el que, a sol·licitud de les persones que volen legalitzar-se, fa el registre de les matèries actives, dels corresponents informes que fan falta per a homologar el mencionat producte i donar-li la marca competent.
Tot allò relacionat essencialment a efectes de toxicologia, és també competent en esta matèria el Ministeri de Sanitat.

El registre de les empreses correspon a les comunitats autònomes.
Així, les empreses de fitosanitaris de la Comunitat Valenciana estan inscrites en el corresponent registre oficial d'establiments i servicis de plaguicides, segons ordre conjunta del 21 d'octubre de 1993 de la Conselleria d'Agricultura, Pesca i Alimentació i de la Conselleria de Sanitat i Consum.
L'administració autonòmica té competència per a realitzar inspeccions referents a l'etiquetatge, comprovant que el número que consta en l'etiqueta es correspon amb allò que apareix en el registre del Ministeri, així com la composició de la matèria activa, per això se prenen mostres per a analitzar la composició dels productes.

En relació amb els treballadors que manipulen estos productes, la regulació vigent es va establir a partir de l'Ordre de 8 de març del 1994, del Ministeri de Presidència, que va regular l'homologació de cursos per a realitzar tractaments amb plaguicides.
En la Comunitat Valenciana es va concretar per mitjà del mencionat decret.

Senyories, he de dir que el Consell de la Generalitat Valenciana ha segut referent nacional durant molts anys per a la labor realitzada en este tipus de seguiments, d'inspeccions i de marcar una línia abans que altres comunitats i abans que el mateix Ministeri des de fa uns quants anys, potser perquè l'ús d'este tipus de productes, donat el tipus de la nostra agricultura, ha segut més gran, amb més volum, que hasca pogut ser en altres comunitats espanyoles.

La Conselleria de Sanitat i Agricultura estan fent en les empreses de Castelló, com pregunten en la seua pregunta, i en tota la resta de la Comunitat Valenciana, les investigacions que han de fer dins de les seues competències.
Com ja li vaig contestar ahir en una pregunta que varen fer en el Ple, en els temes que estan judicialitzats qui dicta el que s'ha de fer per altres administracions és el jutge, que s'encarrega de dur a terme les instruccions corresponents.
I a data de hui cap jutjat els ha demanat a estes dos conselleries que realitzen cap d'intervenció sobre ninguna empresa de la Comunitat Valenciana.

Moltes gràcies.

**La senyora presidenta:**

 

Gràcies, senyor conseller, per aportar aquesta compareixença.

Té la paraula per part del grup parlamentari Esquerra Unida-L'Entesa el senyor Cardona.

**El senyor Cardona i Pla:**

 

Senyor conseller, teníem molt d'interés en esta compareixença, perquè era la primera vegada també que havíem introduït la Conselleria de Sanitat en estos aspectes, que ens semblen fonamentals, perquè vosté ha explicat la importància de la coordinació entre les dos conselleries, però, la veritat és que la seua resposta ens ha decebut.

Vosté ja és la tercera o quarta resposta que fa sobre el tema, i en principi esperàvem a la millor que seguira la mateixa línia d'explicar les coses molt generalment, però hui inclús ha evitat dir inclús el número d'inspeccions que s'havien fet al llarg del País Valencià.
Quasi li ho agraïm, senyor conseller, perquè la nostra pregunta concreta era les actuacions prèvies i posteriors a les informacions públiques i denúncies judicials que es referien a la possible manipulació d'informes i anàlisis per part d'alguna empresa de Castelló a l'hora de sol·licitar l'autorització de productes fitosanitaris.

Vosté comprendrà, senyor conseller, que ens referim concretament a les empreses Naranjax, SL, Artemis 2000 i Arcavi, societat limitada, perquè no són empreses qualsevol, senyor conseller.
Vosté ens ve a dir en les seues respostes continuades que totes les empreses del País Valencià vostés les inspeccionen amb la mateixa energia i amb la mateixa intensitat.
A nosaltres ens pareixeria correcte si no n'hi haguera cap circumstància especial que destacara algunes empreses sobre unes altres, però en este cas n'hi han circumstàncies especials.

N'hi han circumstàncies especials, senyor conseller, i mosatros estem disposats, diguérem, a intentar esbrinar quin és el mal que s'està fent a la nostra administració, quin és el mal que s'està fent a aquelles estructures que tenien de protegir-nos, i nosaltres considerem que el mal que se mos està fent es deu que s'ha agarrat una política de bena als ulls, de no vore el que està passant al voltant, de no vore la corrupció, i al final nosaltres pensem que eixa corrupció s'està menjant i està podrint estructures molt importants de la nostra societat, i nosaltres considerem que en este moment les conselleries d'Agricultura i de Sanitat estan afectades per una ceguesa i una paràlisi incomprensible.

Els fets són de tots sabuts, però vaig a fer-li un resum molt curtet.
Una persona absolutament responsable d'estes empreses --de fet, el seu propietari--, la persona que les havia posat en marxa, el senyor Vicente Vilar, s'autoinculpa.
.
.
Perquè una cosa és que haguera inculpat unes altres persones, però, no, no!
, ell diu que ell ha falsificat anàlisis, que ha falsificat anàlisis per a rebaixar la classificació toxicològica dels preparats, que han agarrat analítiques previstes, analítiques que podien esperar-se, i les han apegat sobre anàlisis que tenien de modificar, i després, les han escanejat, i diu que els han ficat signatures de directors generals i de directors tècnics d'unes altres empreses, de fabricants indis i xinesos, i diu que inclús aporta escrits de les mateixes persones que feen les anàlisis a on posava al costat "inventada", a on posava "aquí utilitzem l'analítica de tal altre producte, perquè este no mos ix bé".

Ho diu aixina, apareixia "maquillar las unidades".
.
.
Això apareix en escrits concrets d'anàlisis d'estes empreses.
I vosté ens ve a dir que no hi ha cap necessitat que la Conselleria d'Agricultura o la Conselleria de Sanitat fagen cap tipus d'intervenció respecte a això.
O si n'hi ha una necessitat teòrica, que vostés no sé si accepten, eixa necessitat tindria de vindre manada per un jutge.

No sé si el senyor conseller estaria d'acord amb la idea que quan passa, per exemple, un accident laboral, com el que malauradament, per exemple, ha passat en Almuñécar fa poc, i a on de sobte els jutges, els tribunals intervenen, perquè tenen d'intervindre, és la seua obligació.
.
.
Jo no sé si vosté considera que de sobte el Ministeri de Foment té de paralitzar totes les seues investigacions per a esbrinar què és el que ha passat ahí.

Jo crec que vosté seria partidari d'exactament la postura contrària, dient, no, no, el Ministeri de Foment té de fer una investigació exhaustiva de tot el que ha passat.
Diu, n'hi ha investigació judicial?
, sí, però independentment de la investigació judicial, cal que el Ministeri de Foment depure responsabilitats, i inclús no depure responsabilitats, sàpia el que ha passat per a poder previndre que en un altre moment passe!
, per a vore quina normativa té de posar.
Jo estic segur, senyor conseller, que vosté en eixe cas opina això.

I, a més, jo quan vinc ací, a la nostra comunitat, al País Valencià, i mire, per exemple, quan un metge, n'hi han unes certes sospites i entra en un procés judicial perquè ha pogut contagiar una certa malaltia, i està en un procés judicial!
, ¿la Conselleria de Sanitat ha aturat eixa investigació sobre el tema?
, és a dir, ¿de sobte ha deixat de mirar el que passava?
Ardystil, ¿no n'hi ha hagut cap tipus d'investigació administrativa sobre el que ha passat allí?

A vore, senyor conseller, vosté insistix continuadament que això és qüestió de jutge.
Nosaltres diem que no és cert.
No és cert perquè per a què volen les competències que tenen?
Vosté mateixa les ha ressaltat.
En un decret de 1985 se van traspassar les funcions de l'estat a l'autonomia sobre matèria de laboratoris agraris, sobre matèria de sanitat i producció animal!
Vosté mateixa ha comentat que tenen un model de vigilància fitosanitària que és un referent nacional.
Senyor conseller, és referent nacional mentres no se fica la pota fins al colze!
És a dir, la característica de referència nacional se perd si no es fan les coses bé, i en este moment concret l'actuació d'este model, que vosté diu referent nacional, pot ser terrible i pot convertir-se en model del que no s'ha de fer de cap manera.

Jo, senyor conseller, li recordaria unes altres competències.
Vosté ha comentat el registre d'establiments: ¿vosté sap que l'empresa Naranjax en l'any 1998 no estava inscrita en el registre d'establiments?
(Remors) No estava inscrita, estava demanant permisos al Ministeri i no estava inscrita.
Ho va tindre de vore l'administració estatal.
No tenia llibre oficial de moviments en el 1999, quan tenia també de tindre'l.

La Direcció General de Salut Pública té competències en la prevenció de riscs laborals, en controlar i vigilar els aspectes sanitaris dels productes químics i especialment dels plaguicides i biocides.
Té també l'àrea de seguretat alimentària.
En la llei de sanitat vegetal deixa clar que els controls i les inspeccions corresponen a les administracions públiques i que es podran adoptar mesures cautelars, instrucció, reexpedició, immobilització, precintat de locals, desinfecció.
L'actuació d'un jutge no suspén la responsabilitat de la Conselleria en fer tot eixe tipus de tràmits.

Jo, senyor conseller, tinc ací una nota confidencial que es va fer per a abans d'una reunió del senyor Fabra amb el ministre.
.
.
, es va fer per a advertir-lo del que n'hi havia, i li van dir que la capacitat de sintetitzar substàncies tan diferents com antibiòtics i organofosforats no és possible ni per a les grans multinacionals i, per tant, Naranjax estava en una gran sospita.
És a on diu que no tenia llibre de moviments, no estava inscrita en el registre.
Diu que, en fi, que esta empresa intenta aconseguir l'aprovació a base de pressions polítiques.
Diu: "Otras empresas consiguen este objetivo normalmente con la documentación suficiente", perquè esta empresa no presentava ni la documentació suficient.

Tot això, senyor conseller, és així.
A tot açò, l'administració de l'estat no ha deixat, per exemple, d'actuar, per molt que estiguera la cosa en els tribunals.
Al contrari, quan va vore que n'hi havien segelles, va dir, anem a vigilar --almenys el que diuen les notícies, eh?
--, i diu que van revisar de seguida els expedients, i en el primer que van revisar se van trobar segells falsos i se van trobar signatures falses.
No els ha impedit seguir treballant per a esbrinar.
.
.
I ara, de seguida s'han ficat a investigar-ne cinc més, i els cinc estaven també sobre sospita.
Per cert, els sis expedients s'havien presentat en la Subdelegació del Govern del Castelló, en aquell moment el seu titular era Vicente Sánchez Peral, lamentablement ja ha mort, però que també està implicat en el tema de les pressions.

Bé, arribats a este punt, senyor conseller, jo li dic que les competències que la seua conselleria i la Conselleria de Sanitat tenen respecte a la nostra protecció no s'estan complint.
I nosaltres volem que ens diga que han anat a l'empresa Naranjax, a Artemis, a Arcave i també li diria després, perquè han aparegut també, Salquisa, una empresa San Alf Químicas, Societat Anònima, està domiciliada a Cabanes, que per cert ens ha contestat fa poquet la Conselleria de Medi Ambient, que ja sap que hui en dia està mesclada amb unes altres, ens ha contestat que han hagut d'obrir diversos expedients perquè estava produint pesticides.
.
.

 

**La senyora presidenta:**

 

Senyoria, vaja acabant, per favor.

 

**La senyor Cardona i Pla:**

 

De seguida acabe, senyora presidenta.

Per tant, nosaltres li preguntem si en l'entorn d'estes falsificacions autoinculpades, i al mateix temps dir que també hi ha altres persones implicades, si vostés han fet alguna cosa ahí.
Senyor conseller, si no han fet res, nosaltres només podem deduir que no ho fan perquè no volen localitzar, no volen descobrir el que hi ha.
Nosaltres diem que no ho fan perquè hi ha persones molt rellevants del Partit Popular implicades ahí, concretament el senyor Carlos Fabra, no tenim cap tipus d'inconvenient en dir-hlo.
I que això està paralitzant la pròpia administració per a protegir-nos als ciutadans.

Nosaltres volem estar protegits, però no només quant a salut i higiene en el treball de les persones que treballen els productes sinó també la seguretat alimentària dels qui mengen eixos productes.
Senyor conseller, d'això depén la nostra economia.
Vostés tenen l'obligació de controlar que això no va a provocar cap tipus d'afectació.
I aquí estan en una situació on el mateix productor els diu que estaven gastant matèries primeres que no s'ajustaven al que ahí dien.
S'ajusta el que jo li estic dient concretament a les competències que té, com vosté ens ha comentat, la pròpia conselleria, la composició de la matèria activa.

I ens trobem que vostés no han anat a estes empreses a fer alguna inspecció concreta.
.
.

 

**La senyora presidenta:**

 

Senyoria, vaja acabant, per favor.

 

**La senyor Cardona i Pla:**

 

Per tant, a vore si després pot concretar-nos una miqueta més.
Jo tinc algunes coses més a dir-li, però ja li les diré en els cinc minuts que em toquen després.

Gràcies.

 

**La senyora presidenta:**

 

Gràcies, senyor Cardona.

Pel Grup Parlamentari Socialista, té la paraula el senyor Such.
Quan vulga, senyor Such.

 

**El senyor Such Botella:**

 

Gràcies, senyora presidenta.

La veritat, senyor conseller, és que ahir em va deixar preocupat i avui encara estic més preocupat.
Vosté sap perfectament del que estem parlant, senyor Cotino, perfectament.
I estem parlant que un empresari s'autoinculpa que ha falsificat unes analítiques, que està tirant al mercat uns productes que no es corresponen a la veritat.
I vosté això ho sap, senyor Cotino, no perquè haja aparegut als mitjans de comunicació sinó perquè sap que este senyor ho ha manifestat públicament i s'autoinculpa.

Per tant, si vosté això ho desconeguera o no ho sabera, estaria bé que fera la intervenció que ha fet de dir que nosaltres inspeccionem tot.
Però és que vosté això ho sap i és conscient.
Per això em preocupa molt, senyor Cotino.
Em preocupa molt que no vulga almenys assumir la responsabilitat de dir, no sols als grups de l'oposició sinó al Partit Popular, a tots els grups d'esta cambra: "no es preocupen que la conselleria està per a donar la cara, investigar i intentar que açò no passe".
Això és el que a mi m'haguera agradat que vosté haguera dit.
I vosté haguera pogut dir més: "no ho he fet, però em compromet a fer-lo".
Això haguera estat bé, senyor Cotino.

Vosté sap en estos moments que hi han productes com la mitromitona, oxifluorfen, tidiazuron, fosetil, que són productes que s'estan gastant en el camp i que jo espere que vosté faça alguna cosa al respecte.
Perquè segons el propi fabricant, el propi fabricant diu que és fals, el propi fabricant, senyor Cotino.
I vosté pot dir ací que ho inspeccionem tot, però sap de què estem parlant i no es pot cridar andana, no es pot cridar andana i vindre ací a fer eixe discurs.
L'únic que li demanem és que ens garantisca, siga el que siga, del PP, del Psoe, del que siga, però que ens garantisca que la Conselleria d'Agricultura posa els mitjans perquè la gent no tinga cap problema en productes que el propi fabricant manifesta que són falsos, que ho manifesta, senyor Cotino.
I vosté deuria tindre eixa obligació o eixa responsabilitat.
I li ho vaig dir ahir.

Vosté diu "està sub judice".
Però, anem a vore, també ho està el cas Maeso i a este senyor l'apartaren perquè no continuara amb això.
Vosté no sap que és una irresponsabilitat dir això?
Això és un arma, un instrument, una eina que el seu partit utilitza permanentment per no assumir cap responsabilitat.
L'únic que li estem demanant és un poc de serietat en esta matèria, un poquet.

Vosté ha narrat ací el que són les responsabilitats de cada una de les administracions, senyor Cotino, ho ha narrat.
I vosté en té algunes referents a estos productes que el propi fabricant diu que ho han falsificat.
Què espera per a dir-nos que està investigant-lo?
Què espera?
O no va a fer res, senyor Cotino?
No ens agradaria, de veres, per responsabilitat que ens diguera que no va a fer res.
No per una qüestió política sinó per la salut de la gent, per la salut i per la responsabilitat que a vosté, com a conseller, li pertoca.
Ja no és una qüestió, jo ho deixe en merament política ho deixe, de veres; és una qüestió de responsabilitat, que algú diu que està tirant al mercat uns productes que són falsos.
I vosté ha d'actuar, que per això és conseller.
Si fora un altre el conseller li diríem el mateix.
Han d'actuar per garantir la salut de la gent.
No més per responsabilitat.

Senyor Cotino, vosté és conscient d'això, jo ho sé, per tant no pot fer això; no pot fer el discurs eixe sinó que ha de dir-nos "fins ara no ho he fet i vaig a fer-lo".
Caiga qui caiga, si dóna igual, "fins ara no ho he fet, vaig a fer-ho.
Demà vaig a vore, que em facen un informe sobre si estos productes estan en el mercat, on s'estan venent, qui està utilitzant-los".
Almenys que ens done tranquil·litat a la gent.
Però, clar, si el requerim a vosté i ve ací i diu que vosté investiga totes les empreses i no ens diu res, jo crec que totes les empreses la gent no diu que són falsos, sinó que hi ha un senyor fabricant que diu ha falsificat els segells, les analítiques, la composició i que damunt ha anat i amb tot això fals ha enganyat al Ministeri d'Agricultura, governat aleshores pel Partit Popular, els ha enganyat o els ha camelat a través de les influències polítiques.
.
.

 

**La senyora presidenta:**

 

Senyor Such.
.
.

 

**El senyor Such Botella:**

 

--Vaig acabant, senyora presidenta.
-- .
.
.
i damunt aquells no ho autoritzaren.
I ara resulta que era tot una gran mentida i s'ha descobert és una gran mentida.

Jo el que li demane, senyor conseller, és que tinga un poc de responsabilitat amb això.
Això és més seriós i va més enllà que la mera disputa política del cas Fabra i del senyor Fabra, és més important.
Vosté ha de donar-li tranquil·litat a la gent que si hi ha alguna cosa irregular, vosté l'inspeccione i done resposta.
I de veres que m'haguera agradat que inclús vosté, veient totes les publicacions que han eixit en els productes, hagueren enviat inspeccions i hagueren determinat que era tot legal i que estava tot correcte.
Això m'haguera agradat més que la situació en la que estem ara.

 

**La senyora presidenta:**

 

Gràcies, senyor Such.

Li toca el torn de paraula al Grup Parlamentari Popular.
Té la paraula la senyora Marcos.
Quan vulga, senyora Marcos.

 

**La senyora Marcos Puig:**

 

Muchas gracias, señora presidenta.

En primer lugar, antes de entrar en materia del día de hoy de la comparecencia, señor conseller, agradecerle que haya traído usted esta tarde aquí, a esta comisión, el Plan estratégico citrícola valenciano, a pesar que se ha pedido el aplazamiento de su comparecencia, agradecerle a usted que todos los miembros de esta comisión podamos tener por escrito este plan, que se aprobó el otro día en el Pleno del Consell.
No obstante, lo que sí que siento, señor conseller, es que a pesar de eso tenga que volver usted a comparecer ante esta comisión para explicarnos lo que usted nos ha dado por escrito.

Y, también, señor conseller, agradecerle su presencia, tanto ayer en el Pleno de las Cortes, como hoy ante la Comisión de Agricultura, para informar sobre las inspecciones que se realizan en la Comunidad Valenciana a todas las empresas que trabajan con plaguicidas de uso fitosanitario.

Tanto ayer como hoy, señor conseller, usted explicó el programa de vigilancia sanitaria de los plaguicidas, un programa que contiene un gran número de medidas encaminadas a la prevención, frente al riesgo que pueden suponer estos productos químicos.
Entre las actividades que se llevan a cabo, como usted ha explicado muy bien esta tarde y también lo explicó ayer, en este programa me gustaría hacer especial mención a dos de ellas.
En primer lugar, la formación a los usuarios de los plaguicidas, me gustaría hacer resaltar que cada año unos 6.
000 agricultores reciben formación gratuita en sus municipios.
Es muy importante que todos aquellos que manejen este tipo de productos químicos estén cualificados para la manipulación de los mismos.
Y, en segundo lugar, la inspección de los establecimientos y servicios plaguicidas, con el objetivo de vigilar las condiciones de fabricación, de almacenamiento, de venta, distribución y aplicación en el campo de plaguicidas para comprobar que cumplen la normativa vigente.

Usted también ha dicho que las inspecciones se realizan a partir del censo de establecimientos y servicios existentes y, por lo tanto, son inspecciones que se realizan a todas aquellas empresas que estén registradas en este censo de la Conselleria de Agricultura.
Usted también, señor conseller, ayer en la pregunta que le realizaba el señor Such, decía que las inspecciones se realizaban de forma coordinada entre la Conselleria de Agricultura, la Conselleria de Sanidad y el Seprona de la Guardia Civil, también lo ha dicho usted aquí esta tarde, de acuerdo con lo establecido en el artículo 2, del Decreto 64/1986, del Consell de la Generalitat.

Por tanto, y de acuerdo con este decreto, la Conselleria realiza las inspecciones de fabricantes, de empresas que realizan actividades sin estar autorizadas para ello, de empresas de aplicación que carecen de local abierto al público y que están en domicilio particular, almacenes, distribuidores y puntos de venta en localidades donde no existe farmacéutico titular y utilización de plaguicidas de uso fitosanitario.
Por su parte, los farmacéuticos titulares y el personal de las unidades de salud laboral de la Conselleria de Sanidad hacen inspecciones de almacenes, distribuidores, puntos de venta y empresas de aplicación con locales abiertos al público.

Señor conseller, ayer durante su intervención en el Pleno para responder a la pregunta del señor Such, usted también habló de las competencias, y también lo ha hecho esta tarde, en relación a los productos químicos de uso agrícola.
Ha explicado que estas competencias se encuentran repartidas de la siguiente forma: el registro de plaguicidas de uso fitosanitario compete al Ministerio de Agricultura y, a efectos de toxicología, algo de lo que también se ha hablado aquí esta tarde, señor conseller, al Ministerio de Sanidad.
Y, por otro lado, el registro de las empresas corresponde las comunidades autónomas, de manera que las empresas fitosanitarias de la Comunidad Valenciana estén inscritas en el registro oficial de establecimientos y servicios plaguicidas, según la Orden de 21 de octubre de 1993.
Por tanto, las competencias en relación a los productos químicos de uso agrícola son del gobierno central y de la Generalitat.

Me gustaría, señor conseller, terminar mi intervención reiterando lo que usted ha explicado en relación a los trabajadores que manipulan los productos sanitarios.
Existe, según ha informado usted, por parte de la administración central del estado una orden del año 1994 para regular la homologación de cursos para realizar tratamientos con plaguicidas.
Y, por parte del gobierno valenciano, una orden por la que se regula la obtención de carnés de manipulador de plaguicidas para la venta o aplicación de productos fitosanitarios.

Por último, también me gustaría recalcar lo que usted ha dicho aquí esta tarde, que somos pioneros en actuaciones de la Administración para la regulación y el control de las actividades con plaguicidas.
Y, bueno, digo yo también que son pioneros, porque nos hemos adelantado a otras comunidades autónomas e incluso a la normativa estatal.
Y podría citar varios ejemplos, pero me parece que no me queda tiempo para ello.

 

**La senyora presidenta:**

 

Senyora Marcos.
.
.

 

**La senyora Marcos Puig:**

 

Señorías, señor conseller, reiterarle que, en nombre del Grupo Parlamentario Popular, quiero transmitirle que encontrará el apoyo de este grupo parlamentario, el Grupo Parlamentario Popular, para seguir siendo pioneros en prevención, regulación y control de las actuaciones con plaguicidas.
Y, por tanto, encontrará al gobierno, presidido por el presidente Francisco Camps, nuestro respaldo para realizar cuantas inspecciones a las empresas fitosanitarias de la Comunidad Valenciana consideren ustedes oportunas.

Nada más y muchas gracias.

 

**La senyora presidenta:**

Gràcies, senyora Marcos.

Senyor conseller, té vosté la paraula en aquest segon torn.

 

**El senyor conseller d'Agricultura, Pesca i Alimentació:**

 

Moltíssimes gràcies.

Miren vostés, vosté m'ha dit quines coses són les que han fet en una empresa concreta.
Jo li ho vaig a dir.
Jo li he dit en la meua primera compareixença quines coses són les que s'han fet en el conjunt de les empreses de la Comunitat Valenciana.
En el dia d'ahir, la pregunta que va fer el senyor diputat del Partit Socialista, li vaig dir que hi havia dos empreses en la província de Castelló que s'havien fet inspeccions recent dins d'enguany i li vaig dir on estaven situades, una a Cabanes i l'altra a Vinaròs.
L'empresa de Cabanes era una empresa que vosté ha citat, la seua senyoria --jo crec que és Salquisa, no sé si la pronuncie adequadament--, i que tenia un problema d'etiquetatge, perquè els productes no corresponien a l'empresa que els havia envasat.
I l'empresa era l'empresa que vosté ha citat abans i, no obstant això, els productes estaven amb una etiqueta diferent.
Per la qual cosa s'alçà l'acta corresponent i es feren les anàlisis pertinents.

Des de la legalització d'eixa empresa, la Conselleria d'Agricultura i la Conselleria de Sanitat, i el Seprona, com he citat anteriorment, han fet catorze inspeccions a distints productes d'eixa empresa.
I s'han obert.
.
.
d'eixes catorze inspeccions, s'han alçat sis expedients sancionadors a les distintes empreses que vostés citaven --Artemis, Naranjax, Arcavi.
.
.
Totes eixes sancions corresponien essencialment a un problema, com dia adés, que són competències.
.
.
de correspondre el producte a l'etiquetatge, essencialment.
S'han alçat les corresponents inspeccions, s'han ficat les corresponents multes, unes recorregudes, altres no recorregudes, i està funcionant administrativament com s'ha de funcionar, com no pot ser d'altra forma.

Jo el que vull transmetre'ls a vostés.
.
.
perquè crec que a voltes podem transmetre a l'opinió pública, i especialment a les persones que estan usant diàriament els productes fitosanitaris, que la Conselleria no està vetlant diàriament perquè aquells productes que s'estan gastant i que estan utilitzant-los els llauradors o les persones que van a sulfatar a qualsevol camp, no reunixen les condicions adequades.
Mire vosté, això és una irresponsabilitat.
Vostés transmetre eixe plantejament davant l'opinió pública, saben perfectament que no és de veres.
Estem parlant d'un plantejament molt seriós.
I el plantejament molt seriós és que la Conselleria d'Agricultura i els laboratoris de Sanitat han de fer, i aixina ho fan, totes les inspeccions que n'hi ha.
He de dir-los a vostés que ni en la Conselleria d'Agricultura, ni de les empreses que hem citat, ni de ninguna altra empresa, hi ha hagut cap denuncia de ningun llaurador, ni de ninguna cooperativa, ni de ningun tipus d'entitat, al llarg dels últims anys, que hagen dit en ningun moment determinat la possibilitat de tindre una cosa que estaven trobant i regular respecte als productes que estaven usant.

Per tant, totes estes catorze inspeccions que mosatros hem fet a este grup d'empreses són inspeccions que hem fet d'ofici, que hem fet perquè creien oportuns els tècnics que ho havien de fer.
I les han fet.
I això és el que hem fet, i seguirem fent, siga l'empresa de qui siga, estiga situada on estiga situada, perquè crec que la professionalitat dels inspectors de les tres institucions que estan treballant en estos temes està per damunt de les persones que puguen estar en una empresa.

 

**La senyora presidenta:**

 

Moltes gràcies, senyor conseller.

Per al torn de rèplica, té la paraula el senyor Cardona, en representació d'Esquerra Unida-l'Entesa.

Senyor Cardona.

 

**El senyor Cardona i Pla:**

 

Senyora presidenta.

Senyor conseller, primer, la cosa més important respecte al que vosté ha dit.
Nosaltres no estem transmetent la idea que no s'està vetlant de manera adequada per la seguretat dels productes fitosanitaris.
Nosaltres estimem que la ni intervenció davant d'un cas escandalós, conegut per mitjans de comunicació, denunciat en el jutjat, la no intervenció és la que transmet la idea que a la millor la conselleria no està fent tota la faena per a protegir a la gent dels possibles perills.

Això és el mateix que passa quan resulta que hi ha una platja contaminada, una, una, i es nega que eixa estiga contaminada, perquè això és escandalitzar a tot el turisme.
Al revés.
Si jo controle les que n'hi ha i dic: "Esta sí, però totes les altres estan bé", no hi ha cap problema.
I en este cas concret, en este cas concret, el que vosté hauria d'haver dit precisament per a aclarir qualsevol dubte és: "Nosaltres a esta empresa i a estes empreses les investiguem, i les investiguem a fons".
I diem: investiguem estes perquè estan sobre sospita.
I quan li dic sobre sospita, senyor conseller, no li estic dient que a la millor resulta que els seus productes s'ajustaven.
Però el que sí calia fer era una inspecció correcta, profunda i extensa del tema.

Sobre el tema de Salquisa, li puc dir que en la resposta del conseller de Territori i Habitatge se'ns diu que el 25 de gener es va desestimar la sol·licitud d'autorització administrativa de producció de residus perillosos.
Esta empresa no ha pogut fabricar mai, segons els seus papers, no ha pogut fabricar mai fitosanitaris, no els ha pogut fabricar, no ha tingut mai els documents ni els papers necessaris.
No es troba en tràmit cap expedient de la indicada mercantil, per la qual cosa dita empresa no ha sol·licitat fins la data autorització d'ambiental integrada, ni cap paper que li permetera fabricar fitosanitaris.
Ni un sols.
Per tant, ahí hi ha una afectació.

Mire, senyor conseller, el que han de fer, a part de vigilar estes empreses, és fer un pla i dir-lo al públic: anem a investigar-lo per a deixar tot clar.
La majoria d'empreses que fabriquen productes fitosanitaris ací al País Valencià, i fora inclús, estan.
.
.
seguixen les normes, la majoria.
Anem a investigar esta perquè hi ha sospites, i vostés ja ens diran la conclusió.

Van apareixent més papers que la conselleria ha enviat a l'Estat, a l'administració estatal, sobre el tema de Naranjax, Artemis 2000, Arcavi, etcètera, etcètera.
Almenys he detectat un altre informe confidencial dels tècnics de la conselleria que es va enviar en octubre de 1998.
Hauria de buscar-lo també en la seua conselleria, per si de cas existix.
Ahí dia que des de feia tres anys s'havien realitzat tres inspeccions, perquè s'havien detectat anomalies en eixa empresa en relació a productes no registrats, utilització de números de registre o indicacions indegudes en etiquetes de productes fitosanitaris.
Havia hagut mobilització per part del Seprona de diversos productes perquè no constava el número de registre, etcètera, etcètera.
I això va ser un informe que els tècnics de la seua conselleria li van passar a l'administració de l'Estat, que tampoc el tenien, perquè vosté l'altre dia me va contestar que no havia hagut comunicacions entre la conselleria i l'administració estatal, excepte la que jo li vaig fer anomenar l'altre dia.
Ja en tenim dos.

I a més, senyor conseller, jo li diria el següent.
Respecte a este tema, crec que vostès haurien de revisar tota la documentació que hi ha en la Conselleria d'Agricultura, es pot trobar sorpreses molt desagradables en alguns informes que s'han fet per a permetre l'exportació de productes fitosanitaris a uns altres països.

Jo li dic açò, senyor conseller, no perquè vosté me diga: "I farem la inspecció normal, la habitual aleatòria".
Jo li ho estic dient perquè agarre els expedients de totes empreses i els revise amb cura i a fons, perquè nosaltres continuarem demanant-li i preguntant-li per aspectes que han de vore amb estes empreses, i alguns d'ells són absolutament desagradables.
El que passa és que una part de la responsabilitat gran, senyor conseller, perquè les coses no isquen com toca és seua.

Jo voldria dir-li algunes coses sobre.
.
.
inclús la informació que van transmetre els seus tècnics a l'Estat, perquè en alguns mitjans de comunicació va eixir que la Conselleria d'Agricultura havia dit que Naranjax podia realment sintetitzar eixos productes.

Senyor conseller, nosaltres.
.
.

 

**La senyora presidenta:**

 

Senyor Cardona, vaja acabant.

 

**El senyor Cardona i Pla:**

 

.
.
.
en el que tenim ací indicat precisament és el contrari.
És que algunes característiques sí que les complien per a poder fabricar eixos productes, però unes altres característiques no les tenien per a poder-los fabricar.

I, per tant, nosaltres, en este moment concret, considerem que la seua conselleria sabia més del que realment després ha fet i sap molt més del que en este moment està treballant per a deixar al descobert els problemes.
No volem que descobrisca més del que nosaltres diem, sinó els problemes que realment existixen, senyor conseller, i són més dels que vosté està dient en este moment.

 

**La senyora presidenta:**

 

Gràcies, senyor Cardona.

Per part del Grup Socialista, té la paraula el senyor Such.

 

**El senyor Such Botella:**

 

Gràcies, senyora presidenta.

Per a aclarir un poquet el tema, encara que jo crec que està tot molt clar.
El senyor conseller ho coneix perfectament.
No ens ha contestat si en estos moments eixos productes a què jo he fet menció estan utilitzats o no.
A mi m'haguera agradat que ens haguera dit el que sap, sobre tot per a garantir-li a la gent la tranquil·litat.
No ens ha contestat.
No sé si li interessa molt contestar a això.
Espere que li interesse pel bé de tots, perquè són productes que el mateix fabricant diu que són falsos i que la composició no es correspon, que les analítiques estan falsificades i que ha obtés el registre i l'autorització de forma falsa.
Supose que a vosté també li interessarà donar resposta a això, com li deu interessar a la gent.
Espere que li interesse.

Però vosté ha fet una referència al tema de les competències.
És cert que el tema del registre dels productes correspon al govern, i van fer les gestions polítiques adients per a aconseguir els registres.
I el van fer, i estan en el jutjat determinant-se com es va aconseguir eixe tipus de registre, i totes les reunions que van anar alts càrrecs del seu propi partit en el Ministeri d'Agricultura i eixes coses, per a aconseguir els registres.
És cert que el tema de registre d'empreses és de la seua responsabilitat.
Vosté ha de vetlar perquè les empreses que sol·liciten registre per a la producció de productes fitosanitaris, tinguen els requisits, si vosté autoritza o no.
Supose que el tindran, supose que el tindran.
Espere que ninguna empresa produïsca fitosanitaris sense tindre autorització, perquè ningun ho faça.

Però vosté també és responsable de l'etiquetatge.
Ha dit que ha fet inspeccions en matèria d'etiquetatge.
També el mateix fabricant va dir que les etiquetes eren falses i que els segells pels quals produïren etiquetes eren falsos també, per la qual cosa vosté ho té molt senzill, ho té molt senzill.
I també vosté és responsable de la composició de la matèria activa, segons ha dit vosté, narrant les competències.
A la senyora Marco se li oblidat abans dir-li que vosté també és responsable d'això.

I tenim informes del productes que jo li he llegit abans, que ja en l'any 1999 es dia que era impossible, impossible que es poguera produir.
Tinc un informe de l'any 1999, de la conselleria, de la Direcció General de Salut Pública, que diu que és impossible que els productes que jo li he fet menció els puga fabricar l'empresa tal qual la composició que havien determinat.
Està ací l'informe de l'any 1999.
Després també l'informe dels productes de la pròpia conselleria.
Si tot açò no és suficient, senyor Cotino, perquè vosté diga ací "anem a intentar llevar estos productes del mercat, i almenys determinar si el que diu el senyor Vilar --que és el fabricant conjuntament amb el senyor Fabra--, diu que és de veres o no", això a vosté almenys hauria de preocupar-li un poquet, un poquet.
No dic jo que li ocupe molt de temps, però sí almenys un poquet deuria preocupar-li això.

I el que no és rebut, senyor conseller, és que diga que cap llaurador ha presentat denuncia respecte a estos productes.
És que no és de rebut, senyor Cotino.
És a dir, és que és vosté el que ha de garantir, i és l'administració la que ha de garantir que siguen correctes, que siguen correctes.
No que el llaurador llija Interviú i llija.
.
.
i diga: "Este producte.
.
.
me'n vaig a denunciar-ho".
És que és vosté, no són els llauradors.
Els llauradors ja fan prou, senyor Cotino, ja fan prou intentant buscar els magatzems on es venen els productes més barats.
Això ja fa prou els llauradors.
Jo he viscut.
.
.
I supose si vosté diu que també és llaurador, ho haurà viscut això.
"Anem a recórrer els voltants a vore on estan els magatzems on ho venen més barat".
I l'únic que esperem és que siga més barat o més car, els productes siguen legals i no puguen atemptar a la salut pública, i que tinguen els registres corresponents, que eixa és la seua responsabilitat, eixa és la seua responsabilitat.
Als llaurador vosté no els diga que no han presentat denuncies, perquè si no, ja és passar-li la pilota al maestro armero.
Dius: "Al final, la gent és la culpable perquè no denuncia".
Jo me cride Andana, hi ha denuncies públiques, ixen en els diaris, s'autoinculpa el fabricant i jo no sé res.

Jo crec que això, senyor Cotino, no és molt correcte.
I no vull fer cap broma perquè el tema este molt seriós.
Este tema és el suficientment seriós com perquè vosté hui es comprometa ací que va a agarrar la relació de productes que el fabricant que són il·legals i que han sigut falsificats, i que diga: "Vaig a intentar evitar que això estiga en el mercat, per tots els mitjans possibles".
Per tots els mitjans possibles: ajudant al ministeri o al jutjat, o fer el que fóra, o fer les inspeccions.
.
.
Almenys que es veja que vosté té.
.
.

 

**La senyora presidenta:**

 

Senyor Such.
.
.

 

**El senyor Such Botella:**

 

.
.
.
una certa preocupació perquè este senyor que arriba a este nivell d'autoinculpar-se de tot i que diu que tot és fals, almenys vosté deuria preocupar-se per vore si això és aixina o no i donar tranquil·litat a la gent.

Jo crec que això és la seua responsabilitat, no tirar-li la culpa als altres, assumir les responsabilitat que cadascú té en esta matèria.

 

**La senyora presidenta:**

 

Gràcies, senyor Such.

Senyor conseller, té vosté la paraula per cinc minuts.

 

**El senyor conseller d'Agricultura, Pesca i Alimentació:**

 

Moltes gràcies.

Anem a vore, jo no tire la responsabilitat a ningú, jo conte uns fets.
I, com conte uns fets, jo li dic a vosté que este grup d'empreses no ha sigut inspeccionat una vegada que em demanen vostés, sinó catorze.
No una, sinó catorze.
Per tant, i en eixes catorze, per diferents temes, s'admet per no coincidir el producte amb l'etiqueta ha sigut sancionada sis voltes.
Això és el que la conselleria ha fet sempre d'ofici.
És el que volia recalcar-li a vosté.

El plantejament on està és que els productes, a data d'avui, els que no corresponen les etiquetes al producte que puga haver dins, el que fa la conselleria, lògicament, és alçar l'acta pertinent, ficar la multa pertinent, i vore si eixos productes tenen un problema que puga perjudicar a la salut pública i, en cas que fóra aixina, immediatament eixos productes serien paralitzats.

Si el plantejament no afecta la salut pública, perquè aixina ho diu la legislació, s'ha d'alçar la corresponent denúncia pertinent com que allò no correspon, i que possiblement pot haver un engany que estàs venent este tipus d'aigua i no correspon l'aigua que hi ha dins a la de Cortes.
Però una altra cosa és que l'aigua siga bona o dolenta, que puga perjudicar a algú o no puga perjudicar-li a ningú.
I jo li he de dir a vosté que a data de hui i pels anàlisis efectuats als productes, s'han alçat sis expedients per no coincidir habitualment el producte que hi ha dins amb l'etiquetat.
No perquè eixe producte tinga cap risc per a la salut pública.
I, per tant, quan eixos anàlisis que s'han fet fins ara no tenen un perjudici per a la salut pública, jo he d'alçar les multes pertinents, ficar la multa que corresponga, perquè és el que diu la legislació.
O vosté vol que la legislació jo la faça cada dia segons el que vinga de moment?
És que la legislació està feta per a tots, i s'ha de complir per tots, i s'han d'alçar les actes a tots.
I si hi ha una persona que diu, i s'inculpa o fa el que siga davant el jutjat, com ho he dit ja, el jutjat manarà a la conselleria, al ministeri, a qui li corresponga, què és el que hem de fer.
Però no puc estar jo pendent de si una persona diu blanc o diu negre.
Jo he d'actuar com s'està actuant, ben actuat.
Ben actuat.

Hem de dir-li a la gent que la Conselleria d'Agricultura --perquè és veritat-- està fent les coses que toca, està denunciant a esta empresa i a totes aquelles que en qualsevol inspecció t'adones que hi ha alguna falsedat en l'etiquetat o en qualsevol altra cosa.
I això ho hem fet en este grup d'empreses catorze voltes.
Ho seguirem fent tantes com calga, a esta i a qualsevol.

 

**La senyora presidenta:**

 

Gràcies, senyor conseller.

Senyories, s'alça la sessió.

 

(S'alça la reunió a les 18 hores)