Untitled Document


<!--
body {
color:black;
}
.text0 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
text-decoration:none;
color:black;
}
.text2 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
font-weight:bold;
text-decoration:none;
color:black;
}
.text4 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
font-weight:bold;
font-style:italic;
text-decoration:underline;
color:black;
}
.text13 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
font-style:italic;
text-decoration:underline;
color:black;
}
.text7 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
font-style:italic;
text-decoration:none;
color:black;
}
.para1 {
text-align:justify;
}
-->



Comissió d'Obres Públiques i Transports realitzada el dia 9 de desembre de 2010.
Comença la reunió a les 10 hores i 42 minuts.
Presideix el diputat senyor Rafael Ferraro Sebastiá.
Reunió número 31.

Pronunciament de la comissió sobre la compareixença del gerent de Ferrocarrils de la Generalitat Valenciana per a explicar la
situació econòmica de l'empresa i el pla d'austeritat i retall de salaris aplicats als membres de l'alta direcció, sol·licitada pel Grup Parlamentari Socialista (RE número 63.
855)

El senyor president:

Anem a donar començament a la Comissió d'Obres Públiques i Transports convocada per al dia de hui.

En primer lloc, el senyor secretari passarà llista per tal de comprovar si n'hi ha quòrum.
Senyor secretari.

(El secretari passa llista per tal de comprovar si hi ha quòrum)

Moltes gràcies, senyor secretari.

Passem, doncs, al primer punt de l'ordre del dia: lectura i aprovació, si correspon, de l'acta de la reunió anterior.
Com sempre, les seues senyories tenen en les carpetes l'acta.
Si no n'hi ha ningun inconvenient, l'aprovem per unanimitat?
Moltes gràcies, queda aprovada per unanimitat.

El senyor president:

Segon punt de l'ordre del dia: pronunciament de la comissió sobre la compareixença del gerent de Ferrocarrils de la Generalitat Valenciana per a explicar la
situació econòmica de l'empresa i el pla d'austeritat i retalls de salaris aplicats als membres de l'alta direcció, sol·licitada pel Grup Parlamentari Socialista.

Per al torn a favor, té la paraula el senyor Signes, en nom del Grup Parlamentari Socialista.

El senyor Signes Núñez:

Moltes gràcies, senyor president.

Amb esta és la segona vegada que sol·licitem el meu grup la compareixença (so per interferència d'un mòbil) de la gerent de Ferrocarrils per a explicar, tal com diu en la proposició no de llei, la situació econòmica, els retalls i els ajustos que s'han fet i, en definitiva, també tot allò que fa referència a la negociació amb la plantilla que està portant a vagues puntuals des d'este estiu.

Des de la darrera vegada fins a hui, no solament s'ha confirmat la situació de bancarrota d'esta empresa pública, sinó que han sobrevingut, a més, nous elements que fan absolutament necessari que la gerent de Ferrocarrils de
la Generalitat Valenciana comparega, done la cara i explique la seua gestió.

Jo no sé, senyories, si és la senyora Gracia la que, amb la complicitat de tots vostés, senyors i senyores del Partit Popular, es nega a donar les explicacions de
com ha gestionat i està gestionant Ferrocarrils, o és Camps, també amb la complicitat de vostés, (so per interferència d'un mòbil) perquè vol mantindre la més absoluta obscuritat i opacitat; una gestió tan nefasta que ha portat que ja l'empresa no puga, com hem conegut recentment, ni pagar les nòmines als seus treballadors i haja de ser la Conselleria d'Hisenda la que se'n faça càrrec.
Ho hem conegut a penes fa cinc dies.

Supose que seran les dos raons, els dos, la gerent i el president, tenen coses
que amagar als valencians.
I vostés -i disculpen- són la comparsa que possibilita que no pugam conéixer amb tot el detall al qual tenim dret les raons del perquè Ferrocarrils té (so d'un telèfon mòbil) 17 alts directius per a una plantilla de menys de dos mil treballadors, quan
altres empreses, com Ferrocarrils de la Generalitat de Catalunya en té només 13 per a una plantilla de 1.
650 treballadors, o Metro Madrid en té 18 -un més que Ferrocarrils de la Generalitat Valenciana- per a un plantilla que quasi multiplica per quatre a la de l'empresa pública de la Generalitat valenciana.

Senyors del Partit Popular, volem també que se'ns donen les raons del perquè, en 2009, eixos 18 alts directius de Ferrocarrils -ja en 2009- cobraven quasi el mateix que en este 2010 cobra tot el Govern d'Espanya abans de l'última reducció de ministeris, inclòs el president Zapatero.

Volem que se'ns explique per què Ferrocarrils de la Generalitat Valenciana, tal com han fet totes les
administracions i la majoria d'empreses públiques, no ha aplicat les mesures d'ajust i pla d'austeritat que hagueren evitat que a dia de hui ja no puga pagar les seues nòmines, com se'ns ha anunciat que està passant.

Volem que se'ns explique quin és el deute que Ferrocarrils té amb Iberdrola, que ha fet que, degut als impagaments, esta haja efectuat talls
de llum a diverses estacions de Tram i tramvia, com ha passat este estiu i
seguix passant fins a estos moments.

Volem també que la gerent de Ferrocarrils explique per què solament s'ha aplicat un retall al jornal del 8%, quant tots, absolutament tots els
responsables polítics i directius d'empreses públiques estatals se l'han aplicat en un 15%.

Senyories, Ferrocarrils de la Generalitat Valenciana acabarà l'any proper -2011- amb un deute de 1.
061 milions i unes pèrdues de 117 milions, segons els pressupostos que s'han presentat.
I els interessos de demora per deutes impagats a data del seu
venciment, que a 31 de desembre de 2008, segons la sindicatura, eren ja de mil
milions de les antigues pessetes; a finals d'enguany, de 2010, podrien ser ja de més de tretze mil milions de les antigues pessetes -els interessos de demora de Ferrocarrils per impagats.

I esta greu situació financera solament és conseqüència d'una pèssima gestió i no d'una disminució del número d'usuaris evidentment -això està demostrat en les estadístiques que Ferrocarrils fa públiques-.
Per la qual cosa no té cap, cap justificació, ni política, ni econòmica, ni ètica, que ara es pretenga una reducció de plantilles, una disminució dels serveis prestats per l'empresa o un tancament d'estacions com està anunciant i com està pretenguent i fent públic en les seues negociacions -Ferrocarrils- amb el comité d'empresa.

Els recorde, senyories, que l'augment de llocs directius des de la presa de possessió en Ferrocarrils.
.
.
, des de la presa de possessió de la gerent en setembre de 2003 fins juliol de 2009 ha estat de 54 persones,
54 persones, personal de confiança a dit i sense cap concurs.
Desconec eixe augment de persones col·locades a dit, que fins juliol de 2009 havia estat de 54, fins a este moment en
quina mesura ha pujat.
Ho coneixerem prompte i ho denunciarem també prompte.

Senyories, volem conéixer a quins plans i projectes de Ferrocarrils de la Generalitat Valenciana
afectarà la disminució del capítol d'inversions de l'empresa que se dóna per a 2011, des de 130 milions d'euros en 2010 als 40 milions que vénen reflectits en els pressupostos en 2011.

Senyories, esta és una empresa pública dependent de La Generalitat, que gestiona diners de tots els valencians i
creguem que eixa ja és una raó més que suficient perquè la persona que la gestiona comparega davant dels representants dels ciutadans,
done la cara, done la cara per primera volta i es sotmeta a tota classe de
preguntes i aclariments que vullgam fer-li en exercici de la nostra obligació parlamentària i de la nostra llibertat.
Fins i tot, volem que escolte de la nostra pròpia veu, ja que no vol fer-ho de la veu de les víctimes i familiars de l'accident del metro, les paraules de rebuig per l'actitud i comportament que ve mostrant des d'aquell tràgic 3 de juliol de 2006.
(So per interferència d'un mòbil)

Senyories, vaig acompanyar a l'associació de víctimes el passat 3 de juliol, en complir-se el quart aniversari de l'accident, a tots els actes de record de les víctimes i repulsa per la falta d'assumpció de responsabilitats, tot el dia.

L'escrit que els familiars.
.
.
, i vaig tindre ocasió de departir amb molts familiars, persones que hi havien perdut marits, persones
que hi havien perdut fills, persones que hi havien perdut familiars molt
directes durant tot el dia.
I l'escrit que els familiars li dirigiren eixe dia a la gerent de Ferrocarrils de la
Generalitat Valenciana en la seua seu de València sud, senyories, varen haver de registrar-lo sense que la senyora Gracia
vullguera rebre'ls personalment.
La veritat que em vaig sentir molt, molt malament, com se
sentiren molt, molt malament tots els familiars i víctimes de l'accident.

Senyores i senyors diputats del Partit Popular, possibiliten amb el seu vot
favorable a esta compareixença que demanem el que pugam conéixer de la seua veu, de la veu de la gerent de Ferrocarrils, i mirant-mos als
ulls a estos diputats, el perquè de tanta indignitat i tant de despreci cap a uns ciutadans que l'únic, l'únic pecat que tenen és haver viatjat aquell 3 de juliol en un transport públic de La Generalitat.

Res més i moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Signes.

Jo volia fer-li un aclariment, senyor Signes.
Jo l'he deixat a vosté parlar, però vosté ha tingut una segona part del discurs que no té res a vore en la seua proposta de compareixença de la directora general de Ferrocarrils.
Vosté ho diu molt clarament per a què vol que comparega.
Està parlant vosté d'una altra cosa.
Jo, a fi que ningú me puga dir que no vull que la gent s'expresse lliurement, l'he deixat parlar, però, vaja, jo li agrairia que s'atinguera al que ha demanat vosté.
Moltes gràcies.

Per a torn en contra, senyor Serra, té la paraula.

El senyor Serra Cervera:

Moltes gràcies, senyor president.

I agrair-li la puntualització que ha fet, després que el senyor Signes, amb absoluta llibertat, parle del que li vinga en gana,
encara que no tinga res a vore amb la proposta del pronunciament, simplement
aprofitant que el Pisuerga passa per Valladolid, doncs, li podem pegar al
Partit Popular i al govern de Camps jo crec que alguns mandobles parlamentaris, i aixina jo crec que ja ha fet el dia este senyor.

Per tant, jo crec que el que hem de fer és, amb un poquet de serietat, amb un poquet de dignitat, deixar d'utilitzar i manipular les víctimes de l'accident del metro i dedicar-mos a parlar del que correspon en este
pronunciament.
Este grup parlamentari i este portaveu no van a caure en eixes
provocacions ni entrar en eixos debats.

Però sí que he de dir que, com sempre hem dit i d'una manera coherent en el que és la fixació de posició del Grup Parlamentari Popular, anem a oposar-mos a esta compareixença, i en el pronunciament anem a dir que els responsables polítics d'este deuen vindre i deuen comparéixer.
I per a això estan els consellers i per a això estan els secretaris autonòmics.

I vostés tenen, a l'igual que fan en qualsevol comissió, els mecanismes perquè ací se donen comptes de la gestió, de la planificació i de què és el que se vol fer en les empreses públiques.

I diuen vostés que és la segona vegada que demanen la compareixença al llarg de tres anys i mig.
Doncs home, tampoc han segut massa insistents.
En
altres legislatures he vist a altres portaveus que han segut més aguerrits i han estat treballant amb més insistència que vostés.

Li dic que no anem a recolzar per a res el que vinga -lògicament- la gerent de Ferrocarrils.
Pot vindre, i deu vindre, el govern a donar la cara
i, mirant-lo als ulls, donar-li totes les explicacions, senyor Signes, que vostés vullguen.

Però crec que vosté ha fet.
.
.
, i ha aprofitat al llarg d'estos minuts per a fer totes les qüestions que li voldria plantejar, o almenys fer una referència a algunes trufades d'algunes dades anecdòtiques, que jo crec que lògicament veuen clarament quina és la intencionalitat que té vosté amb les seues iniciatives, quina poca voluntat d'arrimar el muscle tenen els socialistes valencians en qüestions tan importants com són, en este cas, les infraestructures i, en este cas, parlar d'una empresa, com és la de Ferrocarrils de la Generalitat Valenciana, que no és.
.
.
, de menys recordar l'infrafinançament que ha tingut per part dels governs socialistes al llarg d'estos anys, l'oblit que s'ha tingut de l'empresa pública de la Comunitat Valenciana de Ferrocarrils de la Generalitat.
I, lògicament, doncs vosté ha anat més a l'anècdota que al fons de la qüestió.
Perquè el fons de la qüestió ni els interessa, ni els obliga, ni estan compromesos amb això, que és la millora de les infraestructures.

Els socialistes valencians, una vegada més, des de la demagògia més absoluta, utilitzen jo crec que tots els instruments que tenen al seu abast.

Hui ha parlat vosté que diu que n'hi han 17 alts directius en l'empresa i que no s'ho explica com poden haver-ne 17.
18 poden haver-ne en la de la Comunitat de
Madrid, o 13 n'hi havien en la de l'antic tripartit català.
Doncs mire, les coses són com són, i quan vostés gestionen les coses van normalment molt pitjor, quan gestiona el Partit
Socialista.

I vosté ha acabat parlant que no entén com des de l'any 2003 a l'any 2009 n'hi han 54 persones que han entrat a dit.
I jo li dic, hi ha alguna persona que
haja entrat de manera il·legal, de manera irregular?
, o hi ha hagut algun procés que s'haja dut als tribunals i algú haja denunciat eixa situació?

Perquè, clar, que vinga el Partit Socialista a dir-mos el que és entrar a dit en l'administració!
Si hui en dia és molt difícil trobar-te encara algun dirigent intermedi del partit que, com a mínim, no siga auxiliar administratiu de qualsevol administració pública, senyories.
Si és que és una vergonya!
Cal tindre jo crec que molt de rostre per a vindre a parlar, en nom del
socialistes, del que és entrar a dit en l'administració pública valenciana.
No cal pensar molt per enrecordar-se quan se passava pel
carrer Cavallers i te n'anaves amb una plaça de funcionari, senyories, sols si tenien el carnet del Partit Socialista.
És que eixa és la crua realitat que hem viscut.
És que això és al que vostés estan acostumats.
És que això és el que vostés fan i han fet de manera contínua.

És que hui -jo li ho dic- miren vostés el ramillet i el qui més i el qui menys, si no és auxiliar administratiu d'un ajuntament, és d'una diputació, que ningú sap les places ni com s'han tret, ni en quins concursos ni ens quins medis, quan patim processos de
funcionarització per a tindre grups intermedis.
Eixa és la realitat que tenim.
És que això és amb el que ens trobem.
I me dóna igual parlar de quina institució.
Però si agarrem currículum a currículum, anem a trobar-mos.
.
.
; i si se busca i poquet i se rasca, vorem en quina època se tragueren les places i com es varen traure, senyor Signes.
Un poquet de
dignitat, un poquet de vergonya!

Vostés no poden vindre ací a donar lliçons a ningú.
I si creuen que qualsevol d'eixes 54 persones que vosté acusa o insinua que han entrat a dit no s'han complit les normes de contractació que han de tindre les empreses públiques, se'n té d'anar immediatament als tribunals a denunciar-ho.
I si no ho fa, l'únic que està fent, una vegada més, és un exercici de fariseisme polític.

I jo crec que vostés no tenen cap autoritat, cap autoritat per a parlar de contractació pública, per a parlar del que és incorporar a gent pròxima, afí o militant a vosté, a les institucions i a les administracions públiques, perquè no fa falta res més que vore, res més que vore que pràcticament el 85% dels alts càrrecs que hui es donen.
.
.
, o de gent que s'ha professionalitzat en el món del sector públic polític, estan directament o indirectament en empreses públiques, en administracions públiques d'una manera o d'una altra.

Però vosté al final parla que vosté vol vindre ací i fer exercici de llibertat.
Però de quina llibertat està parlant?
Si vosté ve ací i parla del que vol.
Vosté, vinga a conte o no vinga a conte del pronunciament, els socialistes vénen i erre que erre diuen el que els dóna la gana.
Vosté ve amb un manual fet i amb manual que el té de col·locar siga com siga.

Per tant, jo crec que hem tingut l'ocasió per a vore al llarg de la seua intervenció, com han parlat del que tenia de vore o no tenia de vore, en este cas, sobre el
pronunciament de la gerent de Ferrocarrils de la Generalitat Valenciana, de
vindre a parlar sobre la situació econòmica de l'empresa, el pla d'austeritat o el retall dels salaris aplicats.

I, clar, que vosté vinga hui a dir-mos que la situació economicofinancera d'esta empresa és molt complicada o molt dolenta, o que el retall dels sous van o no en la
mitjana nacional.
.
.
Bé, que vosté vinga a posar-mos l'exemple del govern del president Zapatero com a exemple d'austeritat i exemple d'un govern que ha gestionat d'una manera meravellosa un estat i que cal seguir en eixa direcció, jo crec que els socialistes hui tenen, una vegada més, una motxilla a l'esquena molt pesada per a dur, que se diu
paro, que se diu despilfarro, que se diu no estar a l'altura de les circumstàncies, que se diu haver afonat un país fins als nivells més increïbles que n'hi han.
I no crec que vostés siguen els millors per a parlar de vagues, ni de vagues generals que ja han
patit els seus governs, ni de vagues sectorials que, per desgràcia, ens fan patir a tots els ciutadans.

Per tant, el Grup Parlamentari Popular va a oposar-se, lògicament, a la compareixença, en este cas, de la gerent de Ferrocarrils de la Generalitat Valenciana, i ens
remetem, com sempre hem fet, que comparega qui deu comparéixer, els màxims responsables polítics, en este cas, de La Generalitat en la matèria i que són competents d'esta.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Serra.

Sí.
Per a rèplica?
Té vosté la paraula, senyor Signes.

El senyor Signes Núñez:

Gràcies, president.

Mire, senyor Serra, paro, despilfarro i corrupció, vosté sap perfectament que són els signes d'identitat de la política del president Camps i del Partit Popular en esta comunitat, els signes d'identitat.

Paro, la comunitat autònoma amb major atur de l'estat espanyol.
Despilfarro, no cal que els conte els deutes que tenen i no cal que els conte els retalls
que estan fent pressupostos per a poder pagar tots els deutes que tenen com a
conseqüència de la seua política de despilfarro en actuacions que per a res, per a res estan incidint en l'eixida de la crisi econòmica de la Comunitat Valenciana.

I de corrupció, precisament a vosté, a vosté, senyor Serra, què tinc de dir-li de corrupció?
Precisament què tinc de dir-li?
Són tants, són tants en esta comunitat els càrrecs del Partit Popular immersos en processos de corrupció, que què tinc de dir-li?

Per tant, mire, paro, despilfarro i corrupció, repetisc, són els signes d'identitat de la seua política en esta comunitat.

No esperava cap cosa més de vostés.
És a dir, efectivament, no ho esperava.
Sé que vostés són el mur de contenció per a evitar que la gerent de Ferrocarrils puga sotmetre's al control parlamentari.
I són moltes les coses que hauria de respondre-mos als diputats de l'oposició.
A vostés també, però vostés, com he dit al principi, en un exercici de sotmetiment polític als jefes, sé que no la sotmetrien a cap tipus de qüestió.
Són el mur de contenció d'una gestió nefasta, i vosté ho saben, i per això eviten la seua compareixença.

Senyors del Partit Popular, senyor Serra, per què vosté eviten que se visualitze eixa nefasta gestió?
Per què eviten, en este moment, a cinc dies de l'anunci del vicepresident econòmic del Consell, per què eviten que la gerent de ferrocarrils explique per què ja a dia de hui no pot pagar els sous als seus treballadors i té de ser hisenda el que es faça càrrec de pagar eixos salaris?
Per què, per què ho eviten?

És a dir, el conseller, el vicepresident econòmic el que pot dir és el que ha dit, però la gerent de Ferrocarrils ha d'explicar davant esta cambra què és el que ha conduït a la situació a què hem arribat.
I això són qüestions que ha d'explicar la gerent de Ferrocarrils.

Falta de finançament del govern Zapatero a Ferrocarrils?
No cal que li conte, no cal que li
conte que vosté coneix perfectament quina ha sigut la disminució en els pressupostos de La Generalitat de 2011 que vostés han fet en capítol VII, transferències de capital, a Ferrocarrils.
Una disminució propera al 70%.
El mateix que a GTP, a la xarxa de transports i ports de La
Generalitat.

Però de què parlen, de què parlen?
De què parlen de Zapatero, si realment qui està castigant, en el cas de Ferrocarrils, a Ferrocarrils són vostés amb eixa disminució sagnant de les transferències de capital?
I ho estan fent perquè no tenen un duro, perquè tenen de pagar els deutes que tenen pendents, tenen de pagar als proveïdors, tenen de pagar als contractistes, tenen de pagar tot el que tenen pendent
i no tenen diners per a poder-ho pagar.
I com ho resolen?
Ho resolen retallant
pressupostos i ho resolen retallant finançament, com és el cas de Ferrocarrils, a esta empresa pública, perquè puga subsistir.

Jo crec que és molt important també que la gerent de Ferrocarrils explique el procés negociador, i té relació amb la proposta que faig, amb els treballadors de l'empresa que està provocant que hi hagen parades puntuals en el Tram d'Alacant i en el metro de València des d'este estiu fins ara.
Crec que és important que explique en quin punt de la negociació està el tema; crec que és important que explique quantes voltes s'ha prestat a asseure's personalment amb el comité d'empresa.
Crec que tot això és important.

I crec que és important que explique per què en compte de retallar els sous als alts directius que cobren el mateix que tot
el Govern d'Espanya, el que pretén és retallar plantilla, repetisc, tancar estacions i reduir prestacions del Tram i
reduir prestacions del metro.
I tot això és la gerent la que té de donar compte ací, cara a cara, mirant-mos als ulls, i no té de ser altre només que la gerent.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Signes.

Sí, senyor Serra, té vosté la paraula.

El senyor Serra Cervera:

Moltes gràcies, senyor president.

És increïble tindre de sentir parlar a exresponsables polítics de l'administració socialista de La Generalitat de responsabilitats polítiques.

Senyor Signes, que vosté vinga a parlar de paro, de despilfarro i de corrupció, quan vosté ha format part del governs més corruptes que ha tingut la Generalitat valenciana, (veus) quan vosté ha estat en l'administració, (veus) quan vosté ha estat en l'administració i se li ha cremat mitja Comunitat Valenciana i no ha assumit cap
responsabilitat política, quan vostés han estat gestionant i destrossant esta terra, com han fet durant dotze anys,
i els ciutadans han dit de vostés el que pensaven i als han enviat on havien d'estar, eixa és, eixa és la realitat que vostés tenen.

I vostés han segut el mur de contenció, en este cas, de la corrupció del Partit Socialista.
Clar que sí!
Per això estan com estan i els ciutadans continuen identificant hui el PSPV, o el que
queda d'això, amb governs fracassats, amb partits que no representen esta terra i que únicament i exclusivament servixen per a acontentar i servir el seu amo i senyor,
que no és altre que el senyor Zapatero.
Vostés hui són uns fidels servidors del Govern d'Espanya, que perjudica a esta terra de manera contínua i de manera sistemàtica.
Vostés fan de
correveidile, vostés aplaudixen cada retall en inversions, vostés aplaudixen cada vegada que es retallen les possibilitats per a esta terra.

I vosté parla i diu que no se poden pagar las nòmines.
Hi ha algun treballador de Ferrocarrils que haja deixat de cobrar?
Hi ha
algun treballador?
Ningun.
I vosté diu: «És que paga economia.
» Anem a vore.
Paga la Generalitat valenciana.
És que està pagant l'administració pública de la Generalitat valenciana.
És que s'estan complint totes les obligacions econòmiques que se tenen, a pesar de vostés, a pesar del govern socialista de Madrid i del flac favor que vostés li estan fent a esta comunitat.

I, clar, vindre vostés a parlar que l'empresa està mal finançada.
.
.
No.
Qui està mal finançat és la Comunitat Valenciana, qui està mal finançat és esta terra.
I vostés aplaudixen de manera sistemàtica el finançament, l'infrafinançament que té esta terra.
Vostés, els socialistes valencians no han estat mai a l'altura de les circumstàncies quan governaven, perquè l'únic que feen era seguidisme del govern de Madrid, i quan han estat ací en l'oposició, mai han arrimat el muscle, mai han estat al costat de La Generalitat, mai han
donat la cara.
L'únic que han fet ha segut ser uns
correveidile de qui manava en cada moment en el seu partit a Madrid.
I aixina els ha anat.

No se pense que mosatros ens alegrem de vore la posició que vostés tenen, no se pense que mosatros mos alegrem de vore les expectatives
electorals que vosté tenen.
Això no és bo per a la Comunitat Valenciana: tindre un Partit Socialista tan dèbil, tindre un Partit Socialista tan fluix, tindre un Partit Socialista que no
tinga cap proposta.
Fins i tot alguns de Madrid tenen de vindre a dir-los a
vostés que se posen a fer propostes i a treballar, que ja és hora.

Vostés no han pegat pal a l'auia durant estos anys, vostés s'han tirant setze anys a la bartola, i ara se pensen, i ara se pensen que va a tocar-los la loteria.
Vostés duen setze anys sense fer res, ni una proposta constructiva, senyories.
I l'únic que sentim és, de tant en tant, el rum-rum que vénen ací a parlar de la llibertat, a parlar que vostés volen fer, fer i fer, i vostés no han fet ni una sola proposta constructiva.

Tindrem ocasió al llarg d'estes setmanes de parlar d'alternatives, tindrem moltes ocasions, senyories, però hui està molt clar que parlar d'algunes de les coses que vostés parlen, els deuria de caure la cara de vergonya.

Hui, el Partit Socialista no té cap autoritat moral, no té cap autoritat ni conceptes ètics que l'acompanyen per a poder defensar moltes de les barbaritats que vostés diuen.
I després n'hi han algunes persones que de manera singular el mínim que tindrien de fer és tindre un poquet de decència i assumir algunes de les responsabilitats polítiques que en el seu moment haurien d'haver assumit.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Serra.

Per a fixar posició, té la paraula, pel Grup Parlamentari Compromís, el senyor Morera.

El senyor Morera Català:

Moltes gràcies, senyor president.

Jo, la veritat és que ja no sé de què estem parlant, perquè és evident que anem cap a unes eleccions autonòmiques, però, bé, crec que els mítings, doncs deixem-los per a la campanya electoral.
Ací el que es tracta és de fixar posició sobre si demanem la compareixença del gerent de Ferrocarrils de la Generalitat Valenciana.

I el nostre grup parlamentari, que és un grup que ha demanat més transparència, més rigor, que se done la cara, que se donen factures, que s'explique, sabent que és insuficient amb els mecanismes que en estos moments estan previstos: la
Sindicatura de Comptes, feliçment pactada pel dos partits majoritaris.

I, per tant, sí que demanaríem, donada la situació d'eixa societat pública Ferrocarrils de la Generalitat Valenciana, que poguera comparéixer el seu gerent per a explicar-mos les mesures que va a prendre en eixe pla d'austeritat.
No és suficient el conseller, no és suficient el conseller, les societats públiques i les fundacions escapen a un control públic democràtic com són estes Corts i, per tant, considerem oportuna la presència del seu gerent.

I considerem que si el Partit Popular se nega a esta petició, doncs, estarà contribuint a la falta d'explicacions, a tancar una possibilitat de control democràtic i, per tant, considerem que seria una mala decisió la del Grup Popular, que estes Corts, que esta comissió tinguera l'oportunitat de preguntar-li, de demanar explicacions a la gerència de l'empresa.

Per tant, el nostre grup parlamentari dóna suport i consideraria que seria un pas en la bona direcció, incrementar la transparència i el control democràtic, que se poguera aprovar la compareixença del gerent de ferrocarrils de La Generalitat.

Moltes gràcies, (inoïble) .
.
.
.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Morera.

Senyories, passem a la votació.
¿Vots a favor de la proposició?
5.
¿Vots en contra?
8.
Per 8 vots en contra i 5 a favor, queda desestimada.

Proposició no de llei sobre el retall de les inversions del Ministeri de Foment en
carreteres de la Comunitat Valenciana, presentada pel Grup Parlamentari Popular
(RE número 64.
203, BOC número 258)

El senyor president:

Passem al segon punt de l'ordre del dia, (inintel·ligible) .
.
.
número 3, presa en consideració de la Proposició no de llei sobre el retall de les inversions del Ministeri de Foment en
carreteres de la Comunitat Valenciana, presentat pel Grup Parlamentari Popular.

Per a la seua defensa, té la paraula el senyor Peral.

El senyor Peral Villar:

Presidente.

Señorías.

Como es bien sabido por todos, en abril de 2005, La Generalitat y el Ministerio
de Fomento firmaron un protocolo de colaboración para la ejecución de diversas actuaciones en sus respectivas redes de carreteras, que ambas
administraciones han venido ejecutando desde entonces.

Sin perjuicio de las actuaciones ya terminadas y en ejecución por la administración del estado, se ha venido reclamando por La Generalitat la licitación de diversas obras comprometidas por el ministerio a realizar antes de 2007 y
que aún no ha licitado, y, asimismo, un mayor esfuerzo inversor de los presupuestos
generales del estado en materia de carreteras, lo que, como después demostraré, no solo no se va a producir sino que, más bien al contrario, lo que se va a producir es un recorte dramático en esta materia casi del 44%.

Así, por ejemplo, en los presupuestos de 2010, frente a una inversión inicial del estado de 5.
126 millones de euros en carreteras en toda España, la inversión en la Comunidad Valenciana únicamente se cifraba en 340 millones de euros, un 6,1% de todo el presupuesto,
muy por debajo del porcentaje que representa la población valenciana respecto al conjunto de la población española, que, como bien saben sus señorías, es cercana al 11%, casi el 11%.

A esta situación se han unido los distintos anuncios de recortes en infraestructuras realizados
por el ministro de Fomento a lo largo de 2010.
En mayo, en una intervención en las Cortes Generales el ministro señaló que todas las actuaciones del ministerio sufrirían un retraso medio de un año en los plazos de ejecución.

A principios de julio se produjo una reunión entre el Ministerio de Fomento y la conselleria en la que aquel explicitó las principales líneas de recorte presupuestario que iban a aplicar en la Comunidad Valenciana.
En
carreteras, de las actuaciones recogidas en el protocolo de 2005, el ministerio
sostuvo que se iba a mantener el ritmo de ejecución en solo 3, ralentizando entre un año y medio y dos años otras 13 obras, y que rescindiría el contrato de la A-33, La Font de la Figuera.

En cuanto a las demás actuaciones del protocolo vigente, pendientes de licitación o en proyecto, se apuntó que habría que determinar cuáles de ellas pasarían a fórmulas de colaboración público-privadas.

En efecto, el 22 de julio de 2010 el ministro compareció en el Congreso de los Diputados señalando entre otras cuestiones la reprogramación de plazos en 112 contratos de obra de carreteras.
Asimismo, el pasado 26 de
agosto el ministro de Fomento volvió a comparecer en el congreso diciendo que el ministerio mejorará la inversión presupuestaria prevista para 2011 en 49 actuaciones de carreteras que habían sido reprogramadas en sus calendarios de ejecución en el ajuste realizado en julio de 2010.
Dicha reprogramación afectaba a varias actuaciones del protocolo de carreteras 2005-2010.

En cualquier caso, el anuncio del ministro de Fomento no afecta a 2010, en el
que se ha paralizado la ejecución de la gran mayoría de las actuaciones del protocolo de carreteras, y, por otra parte, dado que ya
conocemos el proyecto de presupuestos generales para 2011, podemos valorar no
solo que no se contempla ninguna mejora, sino que, bien al contrario, como le
decía al principio, nuestros intereses resultan ampliamente reducidos y
menoscabados.

En particular, si analizamos la anualidad 2011 que prevé en el proyecto de presupuestos generales del estado y la comparamos con la
anualidad 2011 que recogía la ley de presupuestos generales del estado para 2010, es decir, una comparación entre las previsiones de anualidades 2011 antes del recorte, y las anualidades
2011 después del mismo, se desprende lo siguiente: tomando las tres actuaciones que el
ministro dijo que continuaban su ejecución normal, se observa un descenso desde los 39 millones de euros, que la ley de
2010 preveía para la anualidad 2011, a apenas 14 que recoge el proyecto
(veus) de presupuestos generales del estado para 2011, es decir, 24,6 millones de euros
menos, o, lo que es lo mismo, una caída del 63,2%.

Si consideramos las 8 actuaciones que el ministro dijo en agosto que rescataba
del recorte, lo que se evidenciaría en los presupuestos para 2011, se constata una disminución desde 70 millones de euros a 37 millones de euros, lo que significa 33,7
millones de euros menos o, lo que es lo mismo, un descenso del 47,6%.

Llama particularmente la atención las anualidades 2011 del proyecto de presupuestos en obras en ejecución como «Ampliación a tercer carril del bypass de Valencia, tramo entre el distribuidor comarcal sur y Silla», 134.
000 euros; y la «V-21, tercer carril entre Carraixet y Valencia», de 134.
100 euros; y la «Nacional 330, variante de Cofrentes», 400.
000 euros.

Finalmente, si analizamos las cinco obras que no tuvieron la suerte de ser
rescatadas por el ministro en agosto, el descenso es espectacular.
De 126,4
millones de euros que la ley de 2010 preveía para la anualidad de 2011, a apenas 18 millones de euros que recoge el
proyecto de 2011, es decir, 108 millones de euros menos o, lo que es lo mismo,
una caída de nada menos que el 85,5%.

En definitiva, y considerando las 17 obras recogidas en el protocolo de 2005
que estaban en ejecución en julio de 2010, antes del recorte, el cómputo global de anualidades 2011 en la ley de presupuestos generales del estado
de 2010 era de 246,6 millones de euros, mientras que las anualidades 2001 que
ahora contempla el proyecto general de presupuestos generales del estado solo
suman 70.
.
.
Esto es, un derrumbe del 71,6%.

Por todo ello, nuestro Grupo Parlamentario Popular presenta en esta comisión para su debate y votación la siguiente propuesta de resolución, que espera contar con el apoyo de todos los grupos de la cámara, por tratarse de una reclamación justa para los intereses del pueblo valenciano.

Primero, que se acuerde manifestar el rechazo por la ralentización de todas las obras viarias en ejecución en la Comunidad Valenciana afectadas por el recorte anunciado por el ministro
de Fomento en el Congreso de los Diputados en julio de 2010.

En segundo, acordar que el Consell inste al Ministerio de Fomento y al ministro
de Economía y Hacienda a incluir en el proyecto de presupuestos generales del estado para
el próximo año todas las actuaciones a que se refiere el punto anterior, con una anualidad
para 2011 al menos igual a la cuantía prevista para 2011 en los presupuestos generales del estado de 2010.

Y, por último, instar al Consell a que pida al gobierno de la nación que en los presupuestos generales del estado para 2011 se contemple una
inversión territorial en carreteras en la Comunidad Valenciana a cargo del Ministerio de
Fomento y sus entidades adscritas, que suponga respecto a la inversión global del estado en carreteras un cifra al menos equivalente al porcentaje
que la población de la comunidad representa en el conjunto de la población española.

Nada más y muchas gracias.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Peral.

Para fijar posición.
.
.

Sí, pel Grup Compromís, té la paraula el senyor Morera.

El senyor Morera Català:

Sí, simplement per a dir que arribem tard.
Arribem tard perquè el pressupostos generals de l'estat ja estan en una tramitació molt alta, la proposta se va fer en temps i forma, però arribem tard a esta comissió.

Però, en tot cas, assenyalar que, per desgràcia, no hem fet bé les coses.
No vam fer bé les coses en la reforma de l'Estatut d'autonomia per no incloure el que altres comunitats autònomes sí que han inclòs, que són la clàusula de la inversió territorialitzada del govern central, ja siga tenint en compte el PIB o tenint
en compte la població.
Vam ser els primers en arribar a una reforma, doncs, que no contemplava
aspectes bàsics com era.
.
.
garantia d'esta inversió.
Altres comunitats autònomes ho han fet, i aixina els va.

I no podem emparar-mos només en que ara sabem el que és constitucional o no després de la recent sentència del Tribunal Constitucional referent a l'estatut d'Andalusia, perquè vostés, el PP d'Andalusia i el PSOE d'Andalusia, van votar conjuntament eixa mateixa clàusula que no està recorreguda, en este cas per la població.
Llavors, estem perdent anys miserablement, estem perdent possibilitats d'inversió, no s'està invertint per part del govern central el que s'hauria d'invertir, siga Zapatero o siga Aznar, o siga Felipe González, i això se traduïx en la minva de benestar del nostre poble.

Es traduïx, perquè, ara, en estos moments, que som líders, els valencians, en desocupació, amb xifres escandaloses que no suporta una societat avançada i moderna, ara és quan se troba a faltar la inversió pública, una inversió pública que podria, d'alguna forma, pal·liar eixos efectes tan danyosos per a nostra economia i per a la nostra
societat.
No vam fer bé les coses, i a mi m'agradaria que hi haguera un reconeiximent públic d'això.

Ara, quan ja s'està parlant de modificar la reforma de l'Estatut del 1982, la reforma del 2006, doncs, seria bo que diguérem i que reconeguérem que no se fan bé les coses, no s'estan fent bé les coses.
¿I ara va a arreglar alguna cosa esta proposta de resolució?
Bé, doncs, és el reconeiximent que la tisorada que ha donat el Ministeri de Foment, el
senyor José Blanco, doncs, ens afecta d'una forma més substancial, respecte al que vostés van acordar en el pla de carreteres del 2005.

Però és que, senyories, el pla de rodalies que vostés van aprovar, ministeri, govern central i govern valencià, ara, en abril, és que no n'hi ha pràcticament ni un duro en els pressupostos generals de l'estat, i en els pressupostos de La Generalitat menys.
.
.
Si estàvem parlant d'una inversió al voltant de.
.
.
, crec recordar, de tres mil huit-cents milions d'euros, ¿on estan?
.
.
.
És que és una altra presa de pèl, i vostés van
conveniar.

¿Què passa?
, ¿que quan convènien amb el govern central no posen clàusules d'obligat compliment?
.
.
.
És que, clar, ara ve vosté a ressaltar un defecte del govern central, que és cert, i encara podíem anar més lluny, podíem parlar de variants que no s'estan fent, podíem parlar de moltes coses, però no anem a resoldre els problemes diguent que no més té la culpa u dels que va pactar el pla de carreteres, perquè la responsabilitat i la culpa de la falta de defensa dels interessos
(veus) del nostre poble són tots dos, vostés, i aixina ens va.
.
.
, i aixina ens va.

Per tant, jo.
.
.
, el que diu vosté, té raó, n'hi ha un incompliment per part de les inversions, ara el senyor Signes mos dirà que «el gobierno del señor Zapatero ha invertido más que el señor Aznar», segurament tindrà la raó, però això no ens consola, perquè és que és sempre per baix de la mitjana que ens pertoca, sempre per baix, sempre.
.
.
I,
aixina, clar, això ressent el nostre benestar, la nostra economia, tenim unes infraestructures
cares, perquè són la més important, de peatge.
.
.
, ¿per a quan anem a tirar endavant el rescat de l'autopista AP-7, per cert?
, quan sí que s'ha pactat, el govern central, amb les constructores, la supressió del peatge, del poc peatge que té la radial de Madrid, l'R-11, 80 milions d'euros.
.
.
Clar, és que n'hi han diners per a alguns, però per a mosatros mai.

Per tant, ja els dic, els donaré suport, perquè tenen raó en el que diuen, no podem tolerar que sempre sigam els primers en els retalls,
els primers en pagar i els últims en rebre, però, l'origen d'este problema no està només en el govern central, en el govern Zapatero, n'hi han més responsables, n'hi ha responsable d'un govern, el govern valencià, que no defensa els nostres interessos en temps i forma.
I quan vostés tenien l'oportunitat de fer el mateix que han fet els andalusos.
.
.
, per cert, vostés acaben de pactar el mateix en Extremadura, però allí han anat encara més lluny, perquè han reclamat en l'estatut d'Extremadura el reconeiximent del deute històric de l'estat amb Extremadura.
I quan el Grup Compromís ho porta a estes Corts, vostés voten en contra.
És que, clar, aixina és molt difícil, entre altres coses quan ja tenim un document d'experts que parla del dèficit d'inversions de competències transferides, el dèficit de finançament d'eixes competències se xifra en 3.
400 milions d'euros.

L'altre dia, el senyor president, expresident de La Generalitat, el senyor Joan Lerma Blasco,
va dir que el dèficit de finançament dels valencians respecte d'altres comunitats autònomes, va dir ell, era de 1.
000 euros, jo crec que se'n va passar, però, bé, si ho va dir una autoritat com el senyor Joan Lerma, 1.
000 euros més tenen comunitats com Aragó i Castella-Lleó que té el govern de La Generalitat.
1.
000 euros per 5 milions d'habitants són 5.
000 milions d'euros.
Després ho va matisar amb algunes qüestions, etcètera, etcètera.
Però, clar, aixina ens va, aixina va tot, aixina tenim l'atur que tenim, a banda de com s'ho gasta el govern del senyor Camps, a banda, això seria un altre tema que podíem fer molta crítica.

Per tant, li ho votarem, però tenint en compte que l'origen d'este dèficit està en no haver sabut defensar els interessos valencians quan vostés van pactar una reforma d'un estatut sense tindre les garanties que altres homòlegs seus, d'altres comunitat autònomes sí que van tindre.
I ara plorarem el que no vam saber defensar en el seu dia.
Aleshores, si haguérem incorporat eixa clàusula en eixe dia, en eixe moment, perquè van voler córrer molt però no van tindre l'ambició per a reclamar el que els seus homòlegs en Andalusia, en Extremadura i en Catalunya sí que han fet, ara estem plorant el dèficit d'un estatut, d'una reforma d'un estatut que no va a aprofitar per al nostre poble.
Per cert, la reforma de l'estatut ix fins i tot en Wikileaks eixe, en la web eixa, ahí n'hi han informes interessants de per a què va a aprofitar algú eixa reforma i quin paper van fer uns altres.
Això no tenia interés de millorar les condicions del poble valencià sinó que n'hi havien altres interessos segons publiquen els cables de l'ambaixada americana cap als Estats Units.
Però, bé, això és un altre tema.

Per tant, li donarem suport.
Però, senyors del Partit Popular, jo crec que un poquet d'autocrítica respecte al que el seu dia van fer no aniria gens malament; és més, ens permetria mirar el futur amb altra perspectiva i ensenyar-nos del que fan
els seus homòlegs en altres comunitats autònomes que vostés ací no practiquen, se passen el dia criticant el govern central.
Però caldria posar-se a fer més deures per a que no es tornen a prendre el pèl com ens l'han pres en els últims vint-i-cinc anys.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Morera.

Per a rèplica?
Sí, tiene la palabra señor Peral.

El senyor Peral Villar:

Gracias, señoría.

Simplemente para puntualizar al señor Morera sobre que no llegamos tarde, que están las enmiendas presentadas y todavía pueden salir adelante en el Senado, las enmiendas que incorporarían esas partidas presupuestarias necesarias para dotar de las infraestructuras
de carreteras que precisa la Comunidad Valenciana y que, evidentemente, habían sido comprometidas por el gobierno central y que, como tantas otras cosas,
han sido retiradas, recortadas y no precisamente en proporción al peso y a la población que representa la Comunidad Valenciana en el ámbito del territorio nacional.

El estatuto que tenemos ha sido un estatuto aprobado, consensuado, trabajado
con todas, con la mayoría de las fuerzas parlamentarias; representa a la práctica totalidad de la población.
Y criticar nuestra carta magna me parece absolutamente un ejercicio de
temeridad, cuando estamos hablando de un derecho que le corresponde a la
Comunidad Valenciana, como son las inversiones del gobierno central en materia
de carreteras.

Y nada más.
Agradecerle que vaya a apoyar nuestra proposición no de ley, porque entendemos que es importante para la Comunidad Valenciana
que se cumpla con nuestros derechos y con las necesidades que tienen nuestras
infraestructuras en esta materia.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Peral.

Señor Signes, para fijar posición.

El senyor Signes Núñez:

Gràcies, president.

Mire, la seua proposició no de llei demostra el gran cinisme de la seua política i la diferent vara de mesurar que utilitzen a l'hora de valorar les actuacions dels altres i les valoracions i les actuacions
seues pròpies.

Senyories, és cert que, com a conseqüència del necessari ajust pressupostari degut a la crisi econòmica, en el mes de juliol el Ministeri de Foment, com s'ha dit, va anunciar un calendari de reprogramació en l'execució de carreteres en tot l'estat, algunes d'elles en la Comunitat Valenciana.
En concret 13 actuacions, segon este anunci,
van vore reduït el seu pressupost.
I també s'anuncià la rescissió del contracte de l'A-33 en la Font de la Figuera.

No obstant, en una compareixença, com també s'ha dit, a petició pròpia al Congrés dels Diputats, el 26 d'agost el ministre de Foment, José Blanco, va anunciar el rescat d'11 d'eixes 13 actuacions degut als 500 milions d'ingressos extres anunciats per la vicepresidenta econòmica, Elena Salgado, i als 200 milions més que Foment aconseguí rescatar del pla d'austeritat.

En eixa mateixa compareixença el ministre va anunciar la licitació pel sistema de col·laboració público-privada i a càrrec del PEI, dotat amb 17.
000 milions d'euros, de l'autovia A-33, variant de la Font de la Figuera, que era l'única, l'única que s'havia vist afectada per la rescissió del seu contracte.

Els 11 projectes que milloraran la seua inversió en 2011 seran: la 340, variant de Peníscola-Bernicarló-Vinaròs; la V-21, tercer carril, Puçol-Carraixet; l'A-7, tercer carril, bypass, tram A-3 distribuïdor al sud; l'A-7 distribuïdor sud de Silla; la 332, desdoblament tram Xeresa-Gandia; la 332 duplicació variant de Benidorm; la 332, via parc Guardarmar del Segura-Torrevieja; la
ronda sud d'Elx; la variant de Cofrents, que ja està inaugurada, s'inaugurà la setmana passada; l'A-7 Muro Alcoi-Cocentaina, que ja està inaugurada, s'inaugurà la setmana passada; i l'A-7 barranc de la Batalla que, com molt bé va dir el ministre en la inauguració de l'A-7 Muro Alcoi, en tres o quatre mesos serà inaugurada.

Saben vostés quantes actuacions en carreteres es van quedar sense executar dels
pressupostos de La Generalitat de 2009, dels seus pressupostos «por haber surgido otras prioridades», segons resposta escrita del conseller de 2009?
39 actuacions en carreteres se
quedaren sense executar dels pressupostos de La Generalitat de 2009.
Saben del
pressupost d'inversió en carreteres de 2009, que ascendia a 123,9 milions, quina quantitat es va
gastar en actuacions reals?
46,5 milions.
I, senyories, saben on van anar a
parar la resta d'inversió prevista?
Ho saben?
A pagar deutes, a pagar deutes.

En este 2010, a 8 de novembre, fa molt poquet i per tant amb pressupost tancat
de fet, segons respostes escrites també del conseller, ¿saben de 80 actuacions noves previstes en carreteres per a este 2010 quantes es
quedaran en la cuneta de 80?
40, 40 actuacions, que representen el 48,3, per ajustar la xifra, dels 75 milions previstos per actuacions en noves
carreteres.
Sí, sí, no em diga que no, que tinc les respostes firmades pel conseller.
Saben on
aniran a parar els 37 milions no executats?
Sí que ho saben.
A pagar deutes.

Vostés no tenen autoritat moral per a parlar del protocol de carreteres 2005-2010 del
que Foment ha licitat 1.
094 milions dels 1.
200 que li corresponien, és a dir un 91%, mentre que La Generalitat només n'ha licitat 545 milions sobre 1.
100, un 50%.
D'eixe protocol Foment ha finalitzat 10 actuacions i vostés 2 del protocol.
D'eixe protocol Foment ha licitat 26 actuacions de les 43 compromeses, el 60%, i
vostés només 7 de les 31 que els corresponien, el 23%.

Foment, per a 2011 té previst invertir en la Comunitat Valenciana, i ahí estan els pressupostos, 176,1 milions d'euros en carreteres.
Vostés, 102,7 milions.
I això sense comptar els 52 milions dels fons de compensació i complementari del Ministeri de Foment.
Si és que té més interés el Ministeri de Foment, el Govern d'Espanya per les infraestructures d'esta comunitat que La Generalitat!
Si és que les xifre ho demostren!
Si és que és obvi i evident!
Com poden negar-ho?

És més.
Miren, en 2011 desapareixen dels pressupostos de La Generalitat un total de
51 projectes de carreteres que figuraven en 2010 i no és perquè s'hagen acabat, no, projectes no executats.
I en ells solament els pressupostos de
2011 de La Generalitat apareix una única actuació nova en carreteres, una única, la variant de la Canyada de la CV-81.

El conseller diu que és que volen dedicar-se a manteniment.
Però és que en els pressupostos de 2009, 2010 i 2011 si seguim les consignacions per a
manteniment, el manteniment també disminuïx progressivament.
Per tant, no és eixa la raó, ni és eixa l'excusa que el conseller hauria d'haver donat quan va comparéixer ací per a explicar els pressupostos.

La política d'actuacions en carreteres és clara.
La de Camps és un autèntic caos i un fracàs estrepitós, estrepitós.
Una política de carreteres sumida en el descontrol i la inacció oculta que és com Camps, el PP i el Consell han fet la seua política de retalls, i no pública i amb compareixença en el mes d'agost i en juliol en Les Corts, com va fer el ministre Blanco.

Miren, vostés no han complit el protocol de carreteres.
Vostés no han complit els compromisos en carreteres del PIE 2004-2010, no els han
complit.
Vostés encara no han complit el II Pla de carreteres de la Comunitat Valenciana, que és de l'any 1995.
Vostés, també, perquè hem vist el pressupost de 2011, no van a complir tampoc el PIE 2010-2020, no
van a complir-lo.
Si dividim el que vostés pensen invertir en carreteres en el PIE 2010-2020 i ho dividim per 10, el que
vostés han consignat en el primer any de vigència d'eixe nou PIE.
.
.
 els falten molts centenars de milions per arribar al que haurien d'haver invertit.
No van a complir el PIE 2010-2020 en res, però sobretot tampoc en el tema de carreteres.

Vostés, senyor Peral, senyors del Partit Popular, en definitiva, no tenen, repetisc, cap força moral ni per a expressar el seu rebuig a res, ni per a exigir a aquells que
estan donant-los una lliçó de transparència i compromís amb la Comunitat Valenciana el que pretenen exigir en esta proposició no de llei.
Perquè, a part de donar una lliçó de transparència i compromís, com he dit abans, està donant també una lliçó de compromís polític amb les infraestructures i, en concret, amb les carreteres de la nostra comunitat que va molt més enllà que el compromís de la pròpia Generalitat en la seua pròpia infraestructura viaria.

Res més i moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Signes.

Per a rèplica, té vosté la paraula senyor Peral.

El senyor Peral Villar:

Señor Signes, yo creo que ustedes ya no engañan a nadie, o sea no entiendo a qué fuerza moral hace usted alusión cuando dice que no la tenemos después de escuchar y de conocer, porque usted conoce perfectamente los presupuestos
generales del estado, porque nos lo ha dicho sin ningún rubor que la inversión del estado en la Comunidad Valenciana iba a ser de 176 millones de euros para
el próximo ejercicio, donde se ha encargado prácticamente la totalidad de la obras que debían realizar aquí, cuando el recorte es del 44% del presupuesto de 2010 en relación al de 2011, cuando el agravio en origen desde 2005, por mencionarle, con la
Comunidad Valenciana en materia de carreteras asciende a 2.
850 millones de
euros o, lo que es lo mismo, un déficit medio de 400 millones de euros por año, que usted tenga la desvergüenza.
.
.
Porque ya no entendemos cómo es posible que pueda hablar de este asunto y ponerse del lado del gobierno
central, dejando de lado a sus conciudadanos de la Comunidad Valenciana, con los intereses de todos los valencianos en juego, con esas infraestructuras
que se nos han negado por parte del gobierno del estado, desde el año 2005, que es en el momento en el que empieza a ejecutarse este protocolo de
carreteras.
Y que usted sabe, perfectamente, porque ya se lo he demostrado en
sede parlamentaria, que la inversión efectiva del gobierno del estado, por cuenta de este protocolo de carreteras
que se acaba dentro de un mes, es de 739 millones de euros sobre una cantidad
comprometida de 1.
200.
Y que la Generalitat valenciana ha invertido 747 sobre
una cantidad de 1.
100.
Lo cual, es un porcentaje de inversión, no solo cuantitativa, sino porcentualmente muy superior al que ha invertido
el gobierno central en la Comunidad Valenciana.

Por lo tanto, señor Signes, es interesantísimo el esfuerzo que usted intenta realizar aquí, defendiendo al gobierno de Rodríguez Zapatero y a la marginación a la que tiene sometido al territorio valenciano, a la Comunidad Valenciana, a
sus conciudadanos.
Es interesante que usted defienda que la Comunidad
Valenciana tenga que capear el temporal de soportar la falta de financiación del gobierno central en todas las materias.
Es increíble que usted pueda ponerse del lado del gobierno central y dejar de lado a sus
conciudadanos de la Comunidad Valenciana.

Y, señor Signes, si usted, realmente, cree que la inversión en carreteras del gobierno central es la que corresponde, pues, está claro, vote usted en contra de que se aumente esta inversión.
Vote usted en contra de nuestra proposición no de ley -porque, evidentemente, es lo que llevan haciendo ustedes en todo-.
Y sigan invirtiendo en publicidad en el AVE, para que todo el mundo sepa que
llega en Navidad.
Esa es la forma que tienen ustedes de invertir en
infraestructuras en la Comunidad Valenciana.

Muchas gracias.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Peral.

Sí, senyor Signes, té vosté la paraula.

El senyor Signes Núñez:

Sí, senyor Peral.

El mateix argument li utilitzaré jo a vosté quan se discutisquen els pressupostos de La Generalitat; on, evidentment, en
tema de carreteres -anem a parlar en tema de carreteres-, vostés se trobaran amb una proposta de 178 actuacions en carreteres que vostés han promés en distints moments i en distints plans, i no han executat.
I espere que eixe
amor patri, que de sobte els ha sorgit al Partit Popular, faça que voten favorablement a eixes 178 actuacions que el meu grup proposarà incloure en els pressupostos de La Generalitat, de 2011, perquè no ho estan.
Per tant, espere que vosté actue de la mateixa manera que parla, o que exigix a la resta que actuen.

Senyor Peral, «al lado del gobierno central, deixant de costat als ciutadans de la Comunitat
Valenciana», mire, no, en absolut.
Vostés saben que jo, ací, he recolzat moltes iniciatives, moltes iniciatives, dirigides al govern
central.
Potser que, en esta comissió, siga la comissió que més iniciatives dirigides al govern central s'han aprovat.
Les últimes, la última comissió, quan parlàvem de l'AVE Castelló i de l'AVE a Alacant -ho recordaran perfectament-.
Però, és que, en la meua intervenció anterior, és que és tan clara, tan palmària i tan evident la seua falta d'actuació en tema de carreteres.
És tan palmària -i vostés són qui tenen, digam, la responsabilitat major de mantindre la seguretat viària i la xarxa de carreteres de la seua comunitat i no l'estan exercint- que jo, l'únic que pretenc i he pretés i pretenc en esta intervenció és desvetllar les seues mentires i falta de compromís amb els ciutadans i ciutadanes de la Comunitat Valenciana.
Vostés sí que tenen una falta de compromís amb la Comunitat Valenciana.

Jo sé que, vostés, tot ho apanyen: «Zapatero i el govern central.
» Tot, el que és competència d'ells i el que és competència seua i el que és competència de les diputacions i el que és competència de l'agutzil.
Vostés tot ho apanyen igual.
És la seua estratègia política.

Però, mire, jo.
.
.
, m'agrada ser rigorós en les meues intervencions.
Rigorós.
I la meua intervenció, la qual he fet, és d'un gran rigor, d'un gran rigor.
I ni en el primer punt ni en este se me contesta amb rigor.
Se me
contesta sempre amb el mateix discurs.
I després és l'altre punt i l'altre punt i l'altre punt.
És a dir, no parlarem de carreteres, no parlarem de rodalies, no parlarem de la
variant de la Font de la Figuera, no parlarem de res.
Parlarem de que Zapatero
té la culpa de que vostés siguen uns -com els ho diria?
No vull dir-los incompetents-.
.
.
, siguen unes persones que no estan compromeses amb els valencians i
valencianes.
És a dir, eixe és el problema.

Per tant, repetisc, sense demagògies, he volgut ser rigorós, he donat xifres, he donat dades dels pressupostos de La Generalitat de 2009,
2010, 2011.
Vosté no m'ha contestat res.
Vosté no m'ha rebatut res.
Vosté m'ha parlat de Zapatero.
M'estranya que no m'haja parlat de Leire Pajín.
Vostés van a la seua.

I, a l'hora de votar, votarem el que hàgem de votar.
Però votarem en funció de l'argumentació que estic donant, de l'argumentació que estic donant.
I, al final, el que val no és el resultat final de la votació, sinó què és el que conduïx a votar en un sentit o en l'altre.
I, en eixe tema, la qüestió està molt clara.
És a dir, ¿com volen que votem el que vostés plantegen de cara al Govern d'Espanya, quan el Govern d'Espanya ha complit, totalment, amb la Comunitat Valenciana?
I vostés, que tenen la responsabilitat major d'actuar en la Comunitat Valenciana, han incomplit, clamorosament, en el protocol,
en el PIE 2004-2010, en el pressupost de 2009 -i els he donat les xifres-, en el de 2010, en el de 2011.
Si és que, no han complit en res!
En carreteres?
I després vorem en rodalies.
I quan vinga
(inintel·ligible) .
.
.
 vorem en transports.

Si és que, vostés no han complit en res perquè no els queda un duro.
I tot estan gastant-ho per a pagar deutes.
I eixe és el seu drama.
Però que eixe és un drama que els ciutadans, que els valencians i valencianes, no tenen res a
deure; no deuen res en eixe tema.

I, per tant, en nom d'ells jo els exigisc que vostés complisquen amb allò que tenen l'obligació de complir i obliguen a altres, que estan fent més per la Comunitat Valenciana que vostés mateixos.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Signes.

Passem a votació la proposició no de llei.
Senyories, vots a favor de la proposició no de llei?
9.
Vots en contra?
4.
Per 9 vots a favor i 4 en contra, queda
aprovada.

Proposició no de llei sobre l'execució sense demores del tram final de l'autovia A-33 (la Font de la Figuera) de connexió entre les autovies A-31 i A-35, presentada pel Grup Parlamentari Popular (RE número 64.
204, BOC número 258)

El senyor president:

Passem, senyories, al punt número 4 de l'ordre del dia: presa en consideració de la Proposició no de llei sobre l'execució sense demores del tram final de l'autovia A-33 -la Font de la Figuera- de connexió entre les autovies A-31 i A-35, presentada pel Grup Parlamentari Popular.

Per a la seua defensa, té la paraula el senyor Giner.

El senyor Giner Giner:

Moltes gràcies, senyor president.

No anem a parlar del gran drama, que no és altre que el que sofrix Espanya per la ruïna a la qual l'ha portat, lamentablement, un govern socialista.
Anem a parlar d'altres drames més puntuals, més concrets, que afecten la nostra comunitat.

No entenc allò que és diu que el que val no és el que resulte d'una votació, com s'ha dit ací, a penes fa uns segons, sinó el procés que porta a eixa decisió.
No comprenc això.

Però sí que vaig a posar un exemple del que s'ha afirmat ací, dient que el Govern d'Espanya va molt més enllà que La Generalitat mateixa.
L'exemple, la proposició no de llei que, en este moment, defense en nom del meu grup parlamentari.
Espere que no mos neguen el dret i la legitimitat a defensar una proposició com esta, encara que, en esta, es demanen actuacions per part del govern
central.

Senyors del Grup Socialista.
.
.
, o ho hauré de dir en singular, senyor representant del Grup Socialista, entenc que, com no
tenen arguments per a justificar la inqualificable actuació del govern central, han de recórrer a martingales parlamentàries i a fer una crítica als pressupostos de La Generalitat, com a únic mecanisme de defensa davant la seua mateixa inqualificable actuació.
Com sol dir-se en valencià, cal tindre molta barra per a que, qui es considera valencianista, puga defensar
públicament -com ho fa ací- una política, clarament antivalenciana, girant-li, de fet, l'esquena al seu poble, al poble valencià.

La nostra PNL, una vegada més, el que fica de manifest és l'autèntic rostre del govern del senyor Rodríguez -de ZP-.
Una mostra més de la sensibilitat que té este senyor i el seu govern respecte a la Comunitat Valenciana.
No perden ocasió -i esta proposició no de llei mostra un clar exemple- per a discriminar, per a castigar la Comunitat Valenciana.

Estem parlant d'una proposició no de llei que fa referència a la construcció del tram final de l'autovia A-33, de la Font de la Figuera, que constituïx -així mateix, com vostés coneixeran- la connexió entre les autovies A-31, la de Madrid-Alacant, i la A-35, de Xàtiva a Almansa; que s'ha vingut contemplant com una actuació prioritària, tant per a La Generalitat com per a l'administració de l'estat, motiu pel qual es va incloure, en el seu dia, entre les actuacions a
realitzar en el marc del protocol de carreteres, firmat en abril de 2005 per
les dos administracions.
De fet, el ministeri va licitar esta actuació, en març de 2008, adjudicant-la en agost de 2008 i començant la seua execució eixe mateix any.

Però, en el transcurs del temps, el que ha ocorregut és que, el passat mes de juliol, el ministre de Foment va anunciar, en el Congrés dels Diputats, la rescissió d'este contracte d'obres -que ja estava adjudicat, que estava en marxa-, dins de les mesures de retall de la inversió pública en infraestructures adoptat per l'estat en 2010, si bé va assenyalar que l'actuació es tornaria a licitar baix fórmules de col·laboració públic-privada.

La realitat, en la Font de la Figuera, en la gent que viu quotidianament eixe
problema, és que han vist com s'han anat desmantellant les casetes de les empreses que portaven l'obra.
S'ha venut, o mal venut, tota la ferralla que n'hi havia prevista per a l'execució de l'obra.
S'han liquidat, absolutament, totes les qüestions que quedaven allí pendents.
I res més hem pogut saber.
Allò està com un autèntic solar.

D'eixa rescissió, a la qual he al·ludit, resulta com a mínim molt discutible, donat que totes les raons, tots els motius persistixen per
a que es considere esta actuació com una actuació absolutament prioritària del govern de l'estat i de La Generalitat, que no sols s'ha mantingut sinó que, inclús, la seua situació, que la fa considerar una actuació prioritària, s'ha anat agreujant en el temps, tant des de la perspectiva de la seguretat vial.
.
.
Mire, els qui visquem en
aquella zona sabem.
.
.
, quotidianament, quasi setmanalment, sense dubte, n'hi ha algun accident en eixe pas per la Font de la Figuera.
Sempre, totes les
setmanes.
La seguretat vial, no és que s'haja mig solucionat, és que s'ha agreujat.
Les mitjanes diàries de circulació, el tipus de tràfic que tots coneixen, fonamentalment, majoritàriament de camions, en la carretera 344 entre eixes dos autovies -A-31 i A-35-, doncs, és cada vegada major.

La nacional 344, que travessa el nucli de la Font de la Figuera, porta una càrrega d'uns 25.
000 vehicles diaris; quasi la meitat dels quals són de gran tonatge, són camions -com li deia-.
Es tracta, per tant, d'un itinerari molt utilitzat per al transport de mercaderies en la connexió entre eixes dos autovies.
Això suposa importantíssims problemes de seguretat vial, que li dic que no s'han solucionat, sinó que s'han agreujat.

Mire, li donaré unes dades que són més que clars.
216 víctimes d'accidents de tràfic en els últims cinc anys, comptabilitzant des de l'1 d'agost de 2010; dels quals, d'eixos 216, 44 persones resultaren ferides greus i 15 persones faltaren, moriren.
Això ha motivat que la Direcció General de Tràfic haja declarat com a tram de concentració d'accidents el que comprén els punts quilomètrics 128,3 a 131,0 de la nacional 344.
I, a més -i, a més- la Direcció General de Trànsit té identificats fins a quatre punts negres en els quilòmetres 129, 129,7, 130,1 i 131,1.
Tots estos punts negres es troben en la
Comunitat Valenciana, per la qual cosa resulta molt discutible la decisió del ministeri de rescindir el contracte d'obres d'este tram, i més quan este tram es rescindix, i, altres trams, en altres províncies, en altres comunitats autònomes, en grans rectes, en millors condicions, tenien obres que han seguit avant
i no s'han rescindit.
I de segur que no són ni de llarg, ni de llarg, tan prioritàries com són estes de la Font de la Figuera.

En conseqüència, quan es va rescindir este tram i es va derivar a una nova licitació, va parlar que es faria una nova licitació mitjançant fórmules de col·laboració públic-privada -es va dir en eixe moment-, quan en agost de 2010, el ministre, el mateix ministre de Foment va anunciar
la millora en inversions pressupostàries en diverses actuacions, en carreteres, incloent entre elles l'autovia A-33, en la província de Múrcia, allò ben cert és que, en estos moments, mosatros ens trobem que s'ha desmantellat, es va rescindir, s'ha retirat, s'ha mal venut tot el material que n'hi havia allí, s'ha abandonat per complet l'obra, i res sabem d'eixa possibilitat de nova adjudicació pública-privada.
Res sabem al respecte, més que està completament parada.

D'ahí que el meu grup plantege esta proposició no de llei, en la qual, bàsicament, demanem que Les Corts mostren el seu rebuig a l'anunci de rescissió del contracte per l'execució del tram de l'autovia A-33 de la Font de la Figuera, que constituïx, així mateix, la connexió entre les autovies A-31 i A-35, anunciada pel ministre de Foment en juliol de
2010.
Rebutgem això, però, en cas que, finalment, s'ha rescindit -que és
de facto, s'ha rescindit-, i, a l'objecte de pal·liar, en la mesura del possible, els perjuís ocasionats per eixa rescissió, el que demanem en esta proposició no de llei és que Les Corts acorden instar el Consell perquè este, a la seua vegada, puga demanar-li al Govern d'Espanya la licitació immediata d'esta actuació mitjançant fórmules de col·laboració pública-privada o com estime oportú, conforme a allò ressenyat pel mateix ministre o com siga, però, al final, en la Font de la Figuera, els ciutadans, independentment dels colors
polítics, estan
hasta el moño de esta situació que s'allarga ja fa molt de temps, que ara havíem vist la possibilitat de la solució, i, una vegada més, se sumixen en la desesperança més total i més absoluta.

Per això, espere, de la responsabilitat de tots els grups, que puguem estar al costat
dels ciutadans de la Font i de tots els ciutadans valencians en esta justa
reivindicació.

Moltes gràcies, senyor president.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Giner.

Grups per a fixar posició?
Senyor Morera, pel Grup Compromís.

El senyor Morera Català:

Moltes gràcies, senyor president.

Si n'hi ha una reivindicació que hauria de figurar com a prioritària per part de tots els grups parlamentaris de tots els partits d'esta terra, d'este país, hauria de ser esta, que està configurada, efectivament, com una reivindicació justa, necessària, i no s'entén el perquè s'ha rescindit este contracte d'esta obra pública quan obres d'esta dimensió i d'esta necessitat en altres zones de l'estat no s'han rescindit.
És cert que estem en una situació de crisi, de crisi enorme, provocada o accentuada per la falta de previsió, i, potser, per un conjunt de polítiques populistes, de gastar, sense tindre en compte els ingressos, i això, ara, passa a perjudicar a un sector important, a un territori de les nostres
comarques.
Este cap de setmana han estat en festes en la Font de la Figuera, i
si hi ha una reivindicació que exigixen és que se finalitze la variant de la Font de la Figuera.

N'hi ha un error -diríem- en l'exposició de motius on s'assenyala que la nacional 344 travessa el mateix nucli urbà de la Font.
No és aixina, no és aixina.
Passa per la banda esquerra i.
.
.
(Un diputat intervé sense micròfon) Sí, bé, el nucli no el travessa, voreja el nucli, que és una carretera que gastem molt, però, efectivament, posa una barrera molt perillosa, amb molts accidents de trànsit i amb molts accidents dels veïns, entre el que és el nucli i el que són les terres de conreu, les més productives.
Però, bé, este punt -com s'assenyala en l'exposició de motius- no afecta al que és la proposta de resolució que se'ns demana la votació.

Per tant, mosatros -ja li dic- anem a votar a favor i consideraríem que seria oportú, convenient, que es posaren d'acord en açò, entre altres coses, perquè l'anunci, primer de l'anul·lació de la concessió o unes obres que s'estaven fent des de l'any 2008, de la rescissió del contracte, amb els perjuís que ha ocasionat això, després, eixa situació ha estat agreujada per eixe pas de la yenka que mos té acostumats el govern central i, concretament, el senyor José Blanco, eixe pas de la yenka de: «ara sí, m'han donat unes expectatives, el conveni public-privat.
.
.
», la realitat és que allí ni està ni se li espera.
I no es pot aguantar esta situació, que sempre els retalls d'una forma més enorme.
.
.
al poble valencià.
¡No!
Ha incrementat encara la desesperació d'aquella part del nostre territori.

És una obra necessària, és una obra de gran capacitat, és una obra no només per a la Font, sinó perquè és una via d'alta capacitat que mos provoca un tall de mortalitats i de problemes enorme, en
allò que és la connexió cap a l'autovia que ve de Madrid per eixe tros concret del nostre país.

Per tant, mosatros anem a donar suport, i crec que seria un bon senyal que esta
proposta de resolució arribara al govern central, i, concretament, al senyor José Blanco.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Morera.

Pel Grup Parlamentari Socialista, té la paraula el senyor Signes.

El senyor Signes Núñez:

Gràcies, president.

Jo, repetisc el que he dit en el punt anterior.
La política d'ajusts pressupostaris a causa de la crisi econòmica va dur-la el Ministeri de Foment el passat mes de juliol -com hem estat dient-, anunciant una reprogramació de l'execució de carreteres que la nostra comunitat -com he dit abans- va fer que se vegeren afectades tretze actuacions, i, després, rescatades onze.

La seua compareixença al Congrés de Diputats el 26 d'agost d'enguany, també, el ministre de Foment -com he dit- va anunciar el rescat d'eixes onze actuacions.
Però, en eixa mateixa compareixença, així com en totes.
.
.
-dic açò pel preàmbul de la PNL, per l'exposició de motius-, com en totes les declaracions i compromisos escrits posteriors, tant el
ministre com el secretari general d'infraestructures, Inmaculada Rodríguez Piñero, han compromés la licitació en 2011 de l'acabament del tram de l'autovia A-33 entre l'A-31 i l'A-35, en la Font de la Figuera, el contracte del qual va ser rescindit amb l'ajust -com ja s'ha dit reiteradament-.
Eixa licitació es farà -com sabem i molt bé diuen en la seua proposició no de llei vostés mateixos- pel sistema de col·laboració públic-privada i dins del Pla extraordinari d'infraestructures dotat amb 17.
000 milions d'euros, que té el Ministeri de Foment entre mans; de fet, senyories, en els pressupostos
generals de l'estat de 2011 s'inclou dotació pressupostària per a la redacció del projecte per al nou sistema de licitació, per a la redacció del projecte pel nou sistema de licitació.
No obstant això, estem d'acord amb la proposició que este tram de carretera té importants problemes de seguretat vial, té una gran freqüència de pas, i és allò, en definitiva, que pot considerar-se com un punt negre.

És per tot això que, al moment de la rescissió del contracte, des del Grup Socialista se li va fer arribar al ministre de
Foment totes estes consideracions que comparteixen també els veïns de la Font de la Figuera -com s'ha dit-, i, també, naturalment, i com no podria ser d'altra forma, el grup municipal socialista d'aquell poble, que ha estat -i he de dir-ho- interessant-se permanentment perquè se li donara una solució al problema generat en el seu poble.
L'anunci-compromís de la seua nova licitació en 2011 constituïx, per tant, una bona notícia per a nosaltres i espere que també per a tots vostés, espere que també constituïsca una bona notícia eixe anunci que s'ha fet.
El conseller Flores coneix perfectament les actuacions de Foment, se li
han explicat i se li ha traslladat personalment el compromís del ministeri de licitar, per col·laboració públic-privada, estes obres en 2011.
El conseller ho coneix.

No obstant, senyories, rebutjar, senyor Giner, rebutjar ara l'anunci.
.
.
Simplement, és que m'agradaria que sentira açò, no és per res.
.
.

El senyor president:

Continue, continue, senyor Signes.

El senyor Signes Núñez:

.
.
.
-m'agradaria que ho sentira, no per altra cosa-, rebutjar l'anunci de juliol quan l'obra ja està en vies de solució, jo crec que és una cosa fora de lloc, la primera.

Respecte el segon punt, jo crec que cal modificar els temps verbals.
Nosaltres
estem d'acord en acceptar-ho.
És a dir, en el cas que, finalment, es prescindisca, no té en este moment lloc, s'ha rescindit.
Per tant, en el punt dos cal considerar els temps verbals que s'utilitzen.

Jo, repetisc, el punt 1, el rebuig a un anunci de juliol quan ja s'està elaborant el nou plec de condicions per a licitació pel nou sistema, s'ha comunitat públicament, s'ha dit públicament de múltiples manifestacions i se li ha comunicat a La Generalitat, bé, doncs, deixe a la consideració del senyor Giner, si vol mantindre el punt 1 tal i com està o pot fer-se alguna modificació al respecte.

Gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Signes.

Senyor Giner, té vosté la paraula per a rèplica.

El senyor Giner Giner:

Moltes gràcies, senyor president.

Al final, no tinc molt clar quina és la posició que va a adoptar el seu grup (so per interferència d'un mòbil), senzillament no ho tinc clar perquè no ha manifestat vosté clarament quina és la posició que va a mantindre el seu grup, no perquè no l'haja escoltat en la seua intervenció, que l'ha he escoltat atentament.

En primer lloc, li he de manifestar que el ministre i la senyora Piñero, Inmaculada Piñero, podran haver adoptat un compromís -jo no dic que no, jo no el conec, vosté sí que ha manifestat conéixer-lo-, un compromís pel qual esta obra es contemplarà en el 2011.
Però, ¡fixe's vosté!
També entendrà vosté que, davant un compromís d'estes característiques nosaltres tinguem algun tipus, com a mínim, d'incertesa o dubte.
Per què?
Home!
, doncs, és clar.
Entendrà la desconfiança perquè esta obra, no és que estiguera promesa o compromesa, no, no, és que estava adjudicada i en execució, en plena execució.
I a pesar d'això, ¡mire el que va passar!
Hui, està totalment paralitzada i no existixen notícies al respecte.

Ara, diu vosté que el ministre i la senyora Piñero s'han compromés públicament, no sé quan ni com, que esta obra es contemplarà en el 2011.
Molt bé, ¡tant de bo fóra aixina!
Mosatros, no li capia dubte que mos alegraríem moltíssim.
Ahí està la nostra proposició, no perseguim altra cosa que, quan abans s'inicien.
.
.
el 2011 és d'ací menys d'un mes.
Per tant, mosatros mos alegraríem, això és el que pretenem, però alberguem eixos dubtes i alberguem eixa incertesa -crec- més que fonamentada.

En qualsevol cas, la proposició no de llei, en el primer punt, fa una manifestació respecte a l'anunci de rescissió que és plenament normal, però que en el supòsit que això no procedisca.
.
.
, el cost de l'acord està en el punt segon, i, el tercer, és més que habitual que es done compte a Les Corts en el termini de tres.
No entenc
la seua referència a eixe punt tercer.

Per tant, jo, en nom del meu grup el que desitge -conforme ha manifestat també el senyor Enric Morera en nom del seu grup- que fóra una proposició no de llei recolzada per unanimitat, per la transcendència de l'obra, per la importància de l'obra, que no tant sols afecta els veïns, que és ben cert, de la Font de la Figuera, sinó que és un enllaç de comunicació vital per a la connexió del trànsit rodat per carretera de molts camions.
En definitiva, són quatre punts negres en un xicotet tram, és una actuació més que prioritària.
No entendríem des del meu grup que no fóra una proposició que estiguera recolzada per la unanimitat de tots els grups.
Però, en tot cas, allà vosté i el seu grup.

Mosatros, com no pot ser d'una altra manera, mantenim la proposició no de llei i no volem perdre l'esperança fins al final que puga ser recolzada per tots.

Moltes gràcies, senyor president.

El senyor president:

Moltes gràcies a vosté, senyor Giner.

Senyor Signes, té vosté la paraula.

El senyor Signes Núñez:

Senyor Giner, anem a vore, jo el que li plantejava era si vostés estaven.
.
.
, en una qüestió absolutament innegociable que vostés mantingueren el punt 1 tal com està redactat.
Primera qüestió.

I segona qüestió, el que li plantejava és que en el segon punt, en qualsevol cas, bé, jo eliminaria: «En el cas que finalment es rescindisca a fi de pal·liar, tant com siga possible, els perjudicis.
.
.
» I el deixaria simplement a partir del punt 2: «Les Corts acorden i insten el Consell», perquè el primer no té sentit perquè estem parlant d'una hipòtesi que està confirmada ja.
Per tant, jo del punt 2 esborraria fins a «ocasionaria», i començaria diguent: «Les Corts acorden i insten el Consell», per al punt 2.
M'entén, senyor Giner?
No, no vull que me conteste.

I després, el que li insistisc és.
.
.
, el punt 1 vostés estan disposats a una cosa que s'anuncià en juliol i que en este moment està en vies de solució a mantindre-ho tal qual.

Res més, eixes són les meues qüestions.
.
.
, que els demane el seu posicionament.

Gràcies.

El senyor president:

Gràcies, senyor Signes.

El senyor Signes ha fet una proposta d'arribar a acord, senyor Giner.
Si vosté vol que suspenguem, suspenem, i si vosté vol manifestar ja la seua opinió.

El senyor Giner Giner:

Manifeste directament l'opinió en nom meu grup parlamentari.

El senyor president:

Doncs té vosté la paraula per tres minuts.

El senyor Giner Giner:

Senyor president, gràcies.

La proposta que fa vosté jo crec que són ganes de fer un embolic, perquè el primer punt fa un rebuig a una cosa normal d'una rescissió.
Però en el supòsit que, com molt bé diu en el segon, finalment s'haja rescindit, o es rescindisca, com és el fet, dóna l'alternativa.

Per tant, el meu grup manté el contingut de la proposta de resolució perquè entén que té plena vigència i perquè no procedix modificar una cosa que és una realitat que tots coneguem.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Giner.

Senyor Signes, té vosté alguna cosa a afegir?

Aleshores, anem a passar a votació.
Vots a favor de la proposició no de llei?
Per unanimitat, queda aprovada.

Proposició no de llei sobre el Pla de rodalia de la Comunitat Valenciana, presentada pel
Grup Parlamentari Popular (RE número 64.
205, BOC número 258)

El senyor president:

Passem al següent punt de l'ordre del dia: presa en consideració de la Proposició no de llei sobre el pla de rodalies de la Comunitat Valenciana, presentada pel
Grup Parlamentari Popular.

Per a la seua defensa té la paraula el senyor Peral.

El senyor Peral Villar:

Presidente.

Los servicios de ferrocarriles que presta la administración general del estado en el territorio de la Comunidad Valenciana son
fundamentales para la plena efectividad del derecho a la movilidad de los
ciudadanos dentro de estos.
.
.
-ay, perdón-, dentro de estos, tiene una notable influencia los servicios de cercanías.

Sin embargo, estos servicios en algunos casos están al límite de su capacidad por las deficiencias que presenta la red convencional de
ferrocarril en la Comunitat Valenciana, con tramos obsoletos, varios de ellos
de vía única e incluso alguno sin electrificar.

En este sentido, La Generalitat ha venido reclamando del estado en los últimos años una actuación coordinada y una inversión similar a la realizada por este en otras comunidades autónomas, a fin de ampliar, modernizar y dotar a esta red de la calidad necesaria
para prestar un servicio cómodo, rápido, eficiente y sostenible.

Fruto de este trabajo ha sido la presentación, el 6 de mayo de 2010, del plan de infraestructuras de cercanías para la Comunidad Valenciana.
.
.
, -abril, de abril de 2010- por el presidente de La Generalitat y el ministro de Fomento.
Los objetos del
plan son: ampliar la cobertura de las redes de cercanías, mejorar la funcionalidad y capacidad de las líneas de cercanías, reducir los tiempos de viaje, potenciar el papel de las cercanías como modo de transporte básico en las áreas metropolitanas de la Comunidad Valenciana, mejorar la accesibilidad a los
centros metropolitanos desde todos los corredores, aumentar la calidad del
servicio al reducir los trasbordos entre líneas, facilitar la conectividad con otros modos de transporte, aumentar la
calidad, fiabilidad y puntualidad de los servicios, mejorar la accesibilidad de
las personas de movilidad reducida, y contribuir a la sostenibilidad y la
mejora de la calidad de vida al entorno urbano y al medio ambiente.

Para ello, el plan define y programa una serie de actuaciones en la red
ferroviaria, con una inversión programada de 3.
955 millones de euros, de los cuales 3.
400 millones
corresponden al Ministerio de Fomento.

No obstante, en los últimos meses, estamos asistiendo a una serie de anuncios sobre recortes en la
inversión de infraestructuras, así como paralizaciones y suspensiones y rescisiones de contratos en ferrocarril y
en carreteras en el ámbito del Ministerio de Fomento.

Por consiguiente, el avance que supuso la presentación del plan de infraestructuras de cercanías para la Comunidad Valenciana corre serio riesgo de quedar reducido a una mera
declaración de intenciones si no cuenta con las correspondientes asignaciones
presupuestarias en las leyes de presupuestos del periodo temporal que abarca de
2010 a 2020.

Es por ello por lo que nuestro grupo parlamentario les formula la siguiente
propuesta de resolución para su consideración y aprobación, en su caso, dada la importancia estratégica que esto tiene para la Comunidad Valenciana.

En primer lugar, las Cortes se manifestarían contrarias a los recortes en la inversión del Ministerio de Fomento y que estos recortes pudieran implicar un retraso en
la programación de las actuaciones previstas en el plan de infraestructuras de cercanías para la Comunidad Valenciana.
Y, asimismo, acordar que el Consell inste al
Ministerio de Fomento y al Ministerio de Economía y Hacienda a que incluyera en el proyecto de presupuestos generales del estado
para el próximo año las partidas presupuestarias correspondientes con las anualidades precisas
para el inicio de la ejecución de las actuaciones previstas en el plan de infraestructuras de cercanías para la Comunidad Valenciana.
Y todo ello sin perjuicio de la posibilidad de
contemplar la inclusión de alguna actuación del plan de infraestructuras de cercanías dentro del plan extraordinario de infraestructuras que ha de concretar el
Ministerio de Fomento.

Nada más y muchas gracias.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Peral.

Para fijar posición.
.
.
, té la paraula el senyor Morera, pel Grup Compromís.

El senyor Morera Català:

Moltes gràcies, senyor president.

Doncs mire, esta proposició no de llei no li la podem acceptar perquè, des del nostre punt de vista, incomplix realment el que hauria de ser una
demanda del govern valencià.

Centrar la política de rodalies perquè siga el ministeri el que faça les obres necessàries al nostre territori és un exemple d'estar en contra del concepte d'autonomia, és estar en contra de buscar un millor autogovern, és no entendre que el que cal fer és reclamar el traspàs de rodalies.

I que el acord que vostés presentaren en el Palau de La Generalitat, el senyor ministre de Foment,
senyor José Blanco, i el president de La Generalitat, eixe Power Point, que en resposta
parlamentària no deixa de ser un Power Point, és un pla de rodalies que no està a l'alçada que necessita el nostre poble.

La prova és que des que vostés ho han aprovat a ara, que s'havia de concretar en pressupostos de La Generalitat i pressupostos del govern
central, ja portem un any perdut.

Ara vénen vostés a demanar que s'incorporen partides als pressupostos de l'estat -d'acord- i als pressupostos de La Generalitat -d'acord-.
No ho han fet.
És que el mateix pla que vostés van anunciar per a deu anys ja s'està incomplint el primer any.

¿No seria millor reclamar, com han fet altres comunitats autònomes, el traspàs de les competències en matèria de rodalies i poder així des de la nostra realitat, poder gestionar la nostra xarxa de rodalies?
Això sí, ben dotades, ben dotada i amb les obres finalitzades en algunes de les
reivindicacions històriques d'esta comissió i d'estes Corts Valencianes, com és la línia Xàtiva-Alcoi, com és Alcoi-Alacant, com és les rodalies de Castelló fins a Vinaròs; com són tantes i tantes inversions, la reclamada unànimement Gandia-Oliva-Dénia, el soterrament de les vies de rodalies des de Silla cap a l'estació central de València.
.
.
I tot això que en el pla de rodalies vostés ja no han contemplat.
I a resposta del senyor conseller, el govern valencià ha incomplit la petició de les Corts Valencianes en matèria de rodalies.

I mos presenten vostés un pla, un pla en el qual deixen al govern central la gestió de les rodalies del nostre territori?
Això quina vergonya és?
Açò no és el que ens toca.
I si altres comunitats autònomes han aconseguit el traspàs, nosaltres no ens podem negar i resituar només en demanar al ministre unes obres que tots sabem que no se van a fer ni en
temps, ni en forma.

Per tant, no li puc donar suport perquè el que caldria reclamar ací, donat que al minut u el govern central ha incomplit novament els seus
compromisos, perquè havien d'haver invertit com a mínim el 10% del que contempla eixe projecte, quasi uns 500 milions d'euros.
.
.
Que ara és quan és necessari fer obra pública en rodalies, ara que n'hi ha més atur, ara l'obra pública i els governs haurien de tirar de la demanda.
Ara ve vosté ací a plorar el que tots sabíem que s'anava a produir.
I és que una vegada més el govern central no incorpora als pressupostos el que li pertoca.

Per tant, jo el que recomane és que retiren esta PNL i elaborem tots els grups una PNL, una proposta de
reivindicar el traspàs de rodalies; que el conseller encarregat convoque a la comissió mixta, i que s'encete el procés de transferències.

Perquè, senyories, els he de recordar que des que aprovàrem eixa reforma tan meravellosa, que jo no he dit coses que vosté ha dit, jo he dit que era un fallo i que no estava a l'alçada de les reivindicacions que calien, des que vostés van aprovar eixa reforma, no hem aconseguit ni una sola transferència de quantitat i de forma notable, ni una.
I portem aixina ja quatre anyets,
quasi quatre anys.
On mos han portat vostés?
Vostés mos han portat a ser altra vegada una autonomia de segona, o de tercera.
I
mentres altres estan fent les coses com s'han de fer, amb ambició per l'autogovern, ací mos hem quedat, com sempre, curts.

I ara mos demana vosté que renunciem a reclamar el que hauria de ser objecte d'esta comissió parlamentària, i és assentar les bases per a reclamar el traspàs de la xarxa de rodalies, i no anar a plorar a Madrid el que no sabem
reivindicar com a valencians, començant des d'estes Corts.

Si el ministeri ha incomplit, anem a reclamar que s'anul·le el pla de rodalies, com Compromís, com el Bloc ha demanat, que eixe no era el pla de rodalies que tocava, anem a
demanar les competències, anem a demanar el finançament, anem a reclamar els recursos i, des d'ací, farem la xarxa de rodalies que cal al poble valencià.
Mentrestant, açò només mos porta a una cosa: a exercir un autonomisme o un victimisme hipòcrita perquè el que no sabem és reclamar i reivindicar allò que ens pertoca.

Si altres comunitats autònomes tenen la xarxa de rodalies reclamem-la nosaltres i aixina no haurem d'anar a plorar a Madrid els incompliments pressupostaris.
Reclamem la grossa i no
mos quedem amb les molletes.
Per tant, el nostre grup parlamentari no pot donar
suport a esta PNL que planteja el Grup Popular.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Morera.

Señor Peral, para réplica al señor Morera, tiene usted la palabra.

El senyor Peral Villar:

Pues sí, el señor Morera nos da en este caso la de arena, porque evidentemente mezcla churras
con merinas.
Nos plantea que deberíamos presentar otra propuesta de resolución, otra PNL, para defender las rodalias de la Comunidad Valenciana y se olvida de lo más importante, que es desarrollarlas en este momento tal y como se ha pactado con
el gobierno central.
Porque yo creo que es de gobiernos serios cumplir con los
acuerdos que se adoptan, o por lo menos mostrar la intención de cumplirlos.

Y ese no es el caso, una vez que se conocen los presupuestos y que se sabe que,
de las partidas que se han decidido sobre la base de los 3.
955 millones
presupuestados originalmente y los 3.
400, hay presupuestado, para 2011, para
las cercanías de la Comunidad Valenciana, una cantidad que no llega al millón de euros, 500.
000 euros exactamente, con lo cual es casi una broma.

Y creo que es de justicia que estas Cortes pidan al gobierno central que
refuerce estas infraestructuras, que refuerce su inversión en estas infraestructuras tal y como se acordó en abril de 2010 en ese plan de infraestructuras de cercanías, y creo que es de sentido común, sin perjuicio de que se pudiera estudiar cualquier otra PNL, reclamando
derechos que correspondan a esta comunidad, pues, creo que es de justicia
reclamar seriedad y las infraestructuras y recursos que precisa nuestra
comunidad.

Nada más.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Peral.

Señor Signes, para fijar posición.

El senyor Signes Núñez:

Gràcies, president.

Efectivament, el passat mes d'abril fou presentat el Pla d'infraestructures ferroviàries de rodalies per a la Comunitat Valenciana 2010-2020, que no és un Power Point, és un document de 30 pàgines, -em sap greu que no estiga el senyor Morera- amb una inversió programada de 3.
955 milions, dels quals 3.
400 milions -com diu la PNL- corresponen al Ministeri de Foment, i, 555, a La Generalitat.

De les actuacions que corresponen a Foment, a hores d'ara s'estan duent a terme actuacions per la redacció del projecte constructiu de l'eix passant de València, incloguent les noves estacions d'avinguda d'Aragó i Universitat, així com del canal d'accés i de la nova estació central, amb unes consignacions pressupostàries de 904.
000 euros en este 2010, i, 700.
000 euros, per al 2011.

Respecte de l'extensió de la xarxa, prolongació de línies i nous trams, el tram Alacant-Torrellano-Elx-Crevillent -inclòs també en el pla de rodalies- té ja els projectes constructius pràcticament finalitzats, amb una dotació pressupostària en este 2010 de 495.
000 euros, i està previst que les obres es liciten en el marc del Pla extraordinari d'infraestructures de col·laboració públiques-privades.

Respecte de la prolongació de Sant Vicent del Raspeig a Villena, a hores d'ara s'està fent un estudi informatiu de la integració urbana del ferrocarril en Villena, amb una consignació de 67.
738 euros, en este 2010, i de 219.
000 euros, en 2011.

Pel que fa a les actuacions d'ampliació de capacitat en el tram Xàtiva-Moixent, Adif està executant en el marc -és veritat- de les actuacions de la línia d'alta velocitat Madrid-Castella-La Manxa-Comunitat Valenciana-Regió de Múrcia, les actuacions de duplicació de via d'ample ibèric amb unes consignacions de 58 milions, en este 2010, i de 65 milions, per al
2011.
També es troba en redacció l'estudi informatiu de millora i augment de capacitat de la línia València-Bunyol, així com el projecte constructiu per a la seua electrificació, amb unes consignacions de 40.
000 i 61.
000 euros per al 2010 i 2011,
respectivament.
També Foment està treballant en els estudis previs de la prolongació des de Castelló a Benicàssim i l'estudi de viabilitat de l'ampliació del servei de rodalies entre Benicàssim i Vinarós.

Respecte de les actuacions conjuntes Foment-Generalitat i pel que fa al tren de
la costa, s'ha redactat un esborrany de protocol entre el ministeri i La Generalitat que
servirà per a la constitució de la societat mixta que haurà d'escometre les actuacions previstes.
No obstant això, el Ministeri de Foment ja ha licitat el contracte per a la redacció de l'estudi informatiu de la integració de la línia entre Silla i València, i té prevista per al 2011 una consignació econòmica de 272.
000 euros.

Respecte a la línia Xàtiva-Alcoi, que no va a tancar-se, a pesar de les declaracions poc responsables
del conseller Flores al respecte, el Ministeri de Foment està redactant el projecte de millora de la línia de forma que puga, quan estiga finalitzat, dur a terme les actuacions que li
corresponen, d'acord amb la distribució realitzada per La Generalitat.
En este 2010 hi han pressupostats 168.
000 euros.
A més a més, Foment també està realitzant l'estudi informatiu per al trasllat de la línia d'ample ibèric, València-Tarragona, adossant-la a la nova línia d'altra velocitat al seu pas pel terme municipal de Puçol, així com també la modificació de la línia actual entre València i el Puig.

I dels compromisos de La Generalitat, ¿què s'ha fet?
¿Què han executat o pressupostat dels 555 milions que els corresponien?
L'estació d'Albaida, de la línia Xàtiva-Alcoi, que és l'única cosa que ha aparegut en els pressupostos de La Generalitat, amb un cost d'1,4 milions, pressupostada en 2010 en dos anualitats, 2010 i acabar-la en 2011,
ara, en els pressupostos de 2011 es torna a ajornar fins a 2012; de manera que,
el que abans era 2010-2011, ara és 2011-2012, els pressupostos de 2012.
.
.
no sabrem si serà 2012-2013.
És a dir, ¿què s'ha executat o que s'ha pressupostat dels 555 milions que corresponen a La Generalitat?
Molt poquet.

Senyor Peral, -acabe-, és obvi que a qui cal exigir que complisca és a La Generalitat i no al Ministeri de Foment.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Signes.

Senyor Peral, per a rèplica.

El senyor Peral Villar:

Simplemente, para trasladarle que para mí lo que es una evidencia es lo que ha consignado la administración central en los presupuestos generales de 2011, que ya conocemos perfectamente
y que son -como le decía antes al portavoz de Compromís- 500.
000 euros por todo el ejercicio 2011, que es -yo creo- una cantidad absolutamente marginal, es una cantidad absolutamente insuficiente
para atender las infraestructuras que se supone que tenemos que desarrollar de
acuerdo con ese protocolo 2010-2020.
Por sus palabras, parece que ya dan por
amortizada la legislatura y que no serán ustedes quienes gestionarán los presupuestos de 2012 porque, evidentemente, parece que no cuentan ya con
continuar al frente de la administración, lo cual no es del todo descabellado porque parece que todo apunta en esa
dirección.

Y debo decirle que yo creo que esta proposición no de ley es absolutamente lógica, dado que esta cantidad que le apunto es una sesentaiochava parte del total
previsto para las infraestructuras pactadas con el gobierno en este plan de
cercanías, que se cerró en abril de 2010, y creo que es lógico que estas Cortes insten al gobierno central, insten al Consell para que, a
su vez, inste al gobierno central para que dote ese plan de infraestructuras,
al menos en el porcentaje que correspondería a un esfuerzo inversor de 3.
400 millones de euros, que en nada se parece a las
cantidades que han consignado en los presupuestos de 2011.

Y nada más.

Muchas gracias.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Peral.

Senyor Signes, té vosté la paraula.

El senyor Signes Núñez:

Gràcies, president.

No coneixia jo les dots de pitonisso del senyor Peral, però, bé.

En 2012 passarà el que passarà, i d'ací al 2012 encara queda molt, igual s'enduen una desagradable sorpresa.

De totes formes, jo, senyor Peral, pareix que no haja escoltat el que li he
dit.
Jo tornaria a repetir-li-ho.
És a dir, eix passant de València 2011, 695.
364,49 euros; en extensió de la xarxa, Alacant-Torellano-Elx-Crevillent, 2010, de 2011 no n'hi ha consignació; prolongació de Sant Vicent del Raspeig a Villena, 2011, 219.
559,31 euros; tren de la costa,
Silla-València -estic parlant sempre de Foment-, 271.
476,21 euros; Xàtiva-Moixent, 2011, 65 milions d'euros per Adif, dins del marc de l'AVE; València-Bunyol, 2011, 61.
034,48 euros.

Senyor Peral, és a dir, això, enfront del que ha consignat La Generalitat, que és l'extensió d'Albaida, per un projecte d'1,4, dels quals en 2011 -crec- n'assigna 1,3, i 300.
000 euros o 30.
000 euros -no recorde- en 2012, jo pense que la diferència és substancial, substancial quant a compromís i quant a plasmació del compromís, pressupostàriament, per part del Ministeri de Foment, en comparació amb La Generalitat.

Per tant, repetisc, senyor Peral, jo pense que, pel fa al compliment del Pla de
rodalies entre Foment i la Generalitat valenciana, si alguna cosa hauria de fer
seria rebutjar l'actuació que està duent La Generalitat i no mai rebutjar les actuacions, amb la plasmació pressupostària que està duent a terme Foment perquè són les que he dit, i, evidentment, són molt importants.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Signes.

Anem a passar a votació, senyories.
¿Vots a favor de la proposició no de llei?
8.
¿Vots en contra?
4.
¿Abstencions?
1.
Per 1 abstenció, 4 vots en contra i 8 a favor queda aprovada.

Proposició no de llei sobre el desplegament i l'aplicació de la Llei 9/2009, de 20 de novembre, de La Generalitat, d'accessibilitat universal al sistema de transports de la Comunitat Valenciana,
presentada pel Grup Parlamentari Socialista (RE número 64.
891, BOC número 262)

El senyor president:

Senyories, anem a passar al punt número sis.
Abans de començar este punt, pareix que n'hi ha proposta d'arribar a un acord amb els grups.
Si, evidentment, està clar el tema per a firmar, o, si volem, suspenem un minut, i, si ho tenen clar,
se presentaria l'esmena d'aproximació i explicaríem el vot, i, si no, doncs, ho farem.

Suspenem per un minut.

(Se suspén la reunió durant uns minuts)

El senyor president:

Senyories, anem a reiniciar la comissió.

El punt 6, presa en consideració de la Proposició no de llei sobre desplegament i aplicació de la Llei 9/2009, de 20 de novembre, de La Generalitat, d'accessibilitat universal al sistema de transports de la Comunitat Valenciana,
presentada pel Grup Parlamentari Socialista.
A esta proposició no de llei s'ha presentat una esmena d'aproximació firmada pels tres grups parlamentaris, que passe al senyor secretari perquè la lligga.

El senyor secretari:

Gràcies, senyor president.

«Enmienda de aproximación a la PNL, registro 64.
891, del Grupo Parlamentario Socialista.

»Sustituir el texto de la propuesta de resolución por el siguiente:

»Les Corts instan al Consell a hacer todo lo posible para aprobar en esta
legislatura las disposiciones reglamentarias y normas técnicas que posibiliten el desarrollo y la aplicación de la Ley 9/2009, de 20 de noviembre, de La Generalitat, de accesibilidad
universal al sistema de trasporte de la Comunidad Valenciana.

»2.
Hacer todo lo posible para desarrollar reglamentariamente y constituir en
esta legislatura el consejo de participación del trasporte adaptado de la Comunidad Valenciana.
»

Palau dels Borja, 9.
12.
2010, firmat pels tres portaveus.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor secretari.

Senyories, això.
.
.
, suponc, com és lògic, la retirada de la proposició no de llei i també de l'esmena que havia presentat el Grup Parlamentari Popular.

Passem, doncs, a votació l'esmena d'aproximació, i després cada grup tindrà cinc minuts per a explicar el vot.

Senyories, ¿vots a favor de l'esmena d'aproximació?
Per unanimitat, queda aprovada.

Per a explicació de vot, pel Grup Compromís té la paraula el senyor Morera.
(Pausa)

Moltes gràcies, senyor Morera.
Senyor Signes, té vosté la paraula.

El senyor Signes Núñez:

Bé, jo, si.
.
.
Anem a veure, tot el pont me l'he dedicat a desbrossar-me la llei i aquells articles de la llei que remeten a
desplegament reglamentari, i en este moment de cinc minuts no puc expressar el
treball del pont, cosa que lamente profundament.

Però sí que tinc de dir que és una llei que remet, en la majoria dels seus articles, al desenvolupament
reglamentari.
Tinc de dir que és una llei que va ser aprovada per unanimitat en estes Corts, i tinc de recordar
que el principal escull que hi va haver era el termini d'aprovació del reglament que desenvolupa la llei.

El Partit Popular plantejava dotze mesos, el meu grup ne plantejava sis i, al
final, hi va haver una transaccional aprovada per unanimitat que plantejà el tema dels nou mesos des de l'entrada en vigor de la llei, que es complí el 25 de setembre.
.
.
No s'ha aprovat el reglament i, per tant, són moltes les actuacions que la llei preveu que no poden posar-se en marxa fins
que el reglament no s'aprove.
Per tant, és un tema greu.

Com també ho és la disposició final quarta que diu que el Consell desenvoluparà reglamentàriament i en un termini.
.
.
, no de nou, ¡en este cas de sis mesos!
, a comptar des de l'entrada en vigor de la llei, la composició.
.
.
, que va ser en setembre de 2009, el 25 de setembre ¡de 2009!
, ¿eh?
, ¡no de 2010!
, senyor Serra, ¡de 2009!
.
.
.
Sí, per si abans, quan estàvem parlant ahí.
.
.
, 2009.
.
.
Sis mesos des del 25 de setembre de 2009.
És a dir, que tampoc s'ha fet eixe desplegament reglamentari de la composició i funcions del consell de participació del transport adaptat de la Comunitat Valenciana.

Per tant, jo confie en el que se m'ha dit, confie que la conselleria està treballant a fons en este reglament, que és un reglament molt complicat, que necessita més temps dels nou que ha tingut, i que no hi ha cap.
.
.
, digam, parada o cap
aturada conscient en l'elaboració del reglament per a ajornar la posada en funcionament dels preceptes de la
llei.
Confie en això.

I, per tant, en eixe sentit, anem a donar-li a la conselleria uns mesos més, no excessius, però sí uns mesos més per a que acabe la redacció d'este reglament, que és fonamental per a que les persones amb dificultats de mobilitat puguen gaudir
de tots els avantatges que esta llei, aprovada per unanimitat i que tant
treballàrem, els atorga.

Res més i moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Signes.

Sí, pel Grup Parlamentari Popular, té la paraula el senyor Lorenzo.

El senyor Lorenzo Paredes:

Muchas gracias, señor presidente.

Yo, en primer lugar, quisiera agradecer tanto al señor Signes como al señor Morera, pues, la voluntad que han tenido de firmar esta enmienda y haber sido
admitida esta enmienda de aproximadamente, ya que entendemos desde el Grupo
Popular, como no puede ser de otra manera, que es una enmienda que justifica
suficientemente unos plazos que creo que son necesarios para que ese reglamento
que nos indica usted, que todos estamos de acuerdo, se ponga en funcionamiento
y se apruebe cuanto antes.

Lo cierto es que esta es una ley muy importante que hay que aprobar entre todos
los grupos políticos, como así se ha producido, en este cámara, y que, a su vez, garantiza perfectamente, como todo el mundo entenderá, pues, la accesibilidad en el trasporte de toda nuestra comunidad, y creo que
es importantísimo hace hincapié en este hecho, y, por lo tanto, desde nuestro grupo, además del agradecimiento, se hará todo lo posible por que se cubran los plazos mínimos necesarios para que este el reglamento aprobado y se pueda poner en marcha
cuanto antes.

Muchas gracias.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Lorenzo.

Proposició no de llei sobre la suspensió immediata del projecte de la línia elèctrica a 132 kV pels termes municipals d'Albaida, Benissoda, Agullent i Ontinyent, presentada pel Grup Parlamentari
Compromís (RE número 65.
692, BOC número 262)

El senyor president:

Señorías, pasamos al siguiente punto del orden del día, que es el número 7: «Presa en consideració de la Proposició no de llei sobre la suspensió immediata del projecte de la línia elèctrica a 132 quilovats dels termes municipals d'Albaida, Benissoda, Agullent i Ontinyent, presentada pel Grup Parlamentari
Compromís.
»

Per a la seua defensa, té la paraula el senyor Morera.

El senyor Morera Català:

Moltes gràcies, senyor president.

Bé, considere que l'exposició de motius és suficientment clara i entenedora, i estic convençut que les seues senyories hauran tingut l'ocasió de llegir l'exposició de motius, que és molt aclaridora.

Com vostés saben, el passat 30 de juny del 2009 es va aprovar una avaluació d'impacte ambiental sobre la concessió d'autorització administrativa a l'empresa Iberdrola per a construir una línia elèctrica de 132 quilovats en els termes municipals d'Albaida, Benissoda, Agullent i Ontinyent.
Esta resolució es va publicar el 24 de maig del 2010, després del preceptiu estudi d'impacte ambiental, un estudi que, per cert, no té l'AVE, que sembla que se vol inaugurar la setmana que ve sense estudi.
.
.
,
preceptiu, estudi d'impacte ambiental.

Bé, com vostés saben, la llei d'estudi d'impacte ambiental planteja mesures correctores per a evitar els impactes que
qualsevol realització d'obra pública té en el nostre territori i preveu, com diu l'article 7.
2, mesures correctores i fins i tot la suspensió dels projectes que no tinguen estes mesures correctores.
Vostés coneixen que els valencians hem tingut de patir una circumstància molt extraordinària, molt danyosa per al nostre medi ambient, que va ser l'impacte ambiental produït pels incendis la nit del 6-7 de setembre del 2010.

Concretament, els incendis que van calcinar bona part del nostre territori
coincidixen d'una forma prou clara amb la zona on se pretén alçar esta línia d'alta tensió i, per tant, nosaltres considerem que la declaració de zona catastròfica per part del govern de La Generalitat, o la sol·licitud al Ministeri de Medi Ambient.
.
.
, millor dit, per a reparar els danys
registrats, indica.
.
.
, i és indicador, que ací s'ha produït una circumstància extraordinària que aconselle un replantejament del projecte.

¿És o no és cert, senyories, que s'ha produït una circumstància extraordinària en la zona?
Sí, s'ha produït una circumstància extraordinària que encaixa perfectament en el que disposa la Llei 43/2003 sobre incendis
forestals, i, per tant, el que venim a demanar ací és el que s'està demanant des del territori, i és que no se beneficie objectivament una empresa per una desgràcia ocasionada al nostre territori, i que s'utilitze les prerrogatives que acompanyen la llei d'impacte ambiental per a que en esta circumstància extraordinària se suspenga la concessió de la tramitació administrativa a Iberdrola per a la construcció de la línia elèctrica entre els termes d'Albaida, Benissoda, Agullent i Ontinyent.

Considerem que seria una mesura justa que encaixaria perfectament en un
plantejament de defensa del territori, de prevenció, d'aplicació de la normativa actualment vigent i d'evitar uns nous impactes ambientals que ocasionaria la realització d'esta línia d'alta tensió, esta línia elèctrica, l'empresa Iberdrola.

Considerem que n'hi han solucions més efectives per a garantir, inclús incrementar l'aportació d'energia en estos territoris.
N'hi han solucions tècnicament viables i més efectives, com al seu dia van plantejar els nostres grups municipals a
Agullent, a Bocairent i a.
.
.
Bocairent, ¿no?
Aleshores, considerem que seria bo que hui les Corts Valencianes, a través d'esta comissió parlamentària, sol·licitàrem al Consell que suspenguera de forma immediata la tramitació del projecte de línia elèctrica en la zona afectada pels incendis i que afecta els municipis.
.
.
, els
termes municipals d'Albaida, Benissoda, Agullent i Bocairent, i que, una vegada suspesa esta
tramitació, l'òrgan ambiental, que es pronuncie davant la nova realitat del territori, davant
la nova realitat del terreny, i que l'òrgan ambiental, doncs, veja si les necessitats que té el territori en la zona afectada, i quins impactes tindrà ara de forma diferent la realització d'esta línia elèctrica.

Creiem que és una postura sensata.
És a dir, s'ha produït una circumstància absolutament extraordinària, contemplada en la legislació, i, dins de la llei, el Consell, que no tinc cap dubte que voldrà previndre afectacions, impactes ecològics gravíssims en una zona cremada, li semblarà bé acceptar que se faça un nou estudi sobre les mesures correctores i sobre la viabilitat i la instal·lació d'esta línia.
N'hi haurà defectes, si no s'aprova el que plantegem ací, d'erosió i de pèrdua definitiva dels valors forestals afectats.

Per tant, demanem una cosa que està permesa.
.
.
, que esta perfectament clara i que el que no ens expliquem des del
Bloc, des del Grup Parlamentari Compromís, és per què el govern valencià no ha suspés de motu propi esta resolució i, per tant, ha suspés la tramitació i l'autorització administrativa per a la construcció d'esta línia elèctrica en la zona esmentada, que és el que venim ací a demanar el nostre grup parlamentari.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Morera.

Per a fixar posició, pel Grup Parlamentari Socialista té la paraula el senyor Signes.

El senyor Signes Núñez:

Simplement dir que, bé, l'exposició de motius de la PNL de Compromís és suficientment ampla i suficientment clara.
Nosaltres la compartim i a més el nostre grup en l'Ajuntament d'Ontinyent compartix completament este tema.
Per tant, anuncie el nostre vot a
favor.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Signes.

Pel Grup Parlamentari Popular té la paraula el senyor Giner.

El senyor Giner Giner:

Moltes gràcies, senyor president.

Senyories.

Vaja per davant una matisació, perquè el senyor Morera reiteradament ha fet al·lusió a Bocairent, serà un lapsus mental, perquè estem parlant d'Ontinyent, estem parlant d'Albaida, Benissoda, Agullent i Ontinyent i res ha de vore Bocairent.

Feta esta primera matisació dir que en la PNL sol·liciten la immediata suspensió d'eixa línia elèctrica i que després de suspesa s'adopten unes mesures correctores entre altres qüestions.
En la PNL que planteja el Grup Compromís conflueixen competències o no se'ls escapa a ses senyories de dos conselleries, la Conselleria d'Infraestructures i la Conselleria de Medi Ambient, quant a la determinació i modificació dels requisits mediambientals que l'execució d'este projecte exigiria.

En primer lloc, respecte a la competència de la Conselleria d'Infraestructures i Transport, assenyalar que la PNL partix d'una premissa errònia, ja que de la legislació que adduïxen vostés mateixa en la seua exposició de motius no es deriva que el legislador haja previst que davant un fet, com és el cas d'un incendi, es declare la immediata suspensió del projecte sense condicionament, ni possibilitat de decisió discrecional amb la finalitat de revisar els nous impactes, cite literalment.
Això, torne a repetir, no es desprén, no es deriva de la legislació a què vostés adduïxen en la seua exposició de motius.
En estos casos és l'òrgan mediambiental el que pot, si ho considera oportú, establir mesures addicionals per a evitar un nou impacte ambiental pels
esdeveniments que han sobrevingut.

En segon lloc, l'empresa Iberdrola va obtindre l'autorització administrativa per a la construcció de la línia elèctrica subterrània de 132 kilowats, doble circuït, en la subestació d'Ontinyent i la línia Juan Urrutia-Alcoi, mitjançant la resolució de 24 de maig de 2010, que va ser publicada en el diari oficial de la
Generalitat valenciana.
La construcció d'esta línia elèctrica té com a finalitat millorar el servici elèctric, no es fa com a capritx, és una inversió necessària per a la zona per als terrenys que comprén i que necessiten els usuaris finals d'esta zona compresa entre Alcoi, Ontinyent i Villena.

En tercer lloc dir que, junt a l'autorització de la línia, es va aprovar el projecte d'execució i un annex de modificació d'eixe projecte, així com la declaració en concret de la seua utilitat pública.
Tant el projecte de la línia com l'estudi mediambiental que plantejava diferents alternatives de traçat, com no podia ser d'altra forma, van ser sotmesos a informació pública i es va donar trasllat de les corresponents separates als ajuntaments, a tots els ajuntaments, a les
administracions, organismes i empreses de servici públic afectades per a que pogueren presentar les al·legacions que estimaren convenients.

Com a conseqüència de les al·legacions presentades l'empresa sol·licitant, Iberdrola Distribución Eléctrica, va presentar el 12 de juny de 2007 una sol·licitud de modificació del traçat amb el fi de minimitzar l'impacte del projecte en els termes municipals que estaven afectats.
Esta modificació va ser també, com tampoc podia ser d'altra forma, exposada a informació pública i es va donar trasllat d'esta als ajuntaments, a les administracions, als organismes, a les empreses de
servicis públics afectats.

A més d'això, per una altra banda, cal dir que tant el projecte inicial com l'annex de modificació foren sotmesos al tràmit d'avaluació d'impacte ambiental.
I que el 30 de juny de 2009 la Direcció General de Gestió del Medi Natural de la Conselleria de Medi Ambient va dictar la declaració d'impacte ambiental estimant acceptar a efectes ambientals el projecte de la línia que estem comentant i es va establir una sèrie de condicions i de mesures correctores recollides en la resolució d'autorització de la línia.

Bàsicament, en el contingut de la defensa que ha fet el senyor Morera i també de l'exposició de motius es fa referència a una sèrie d'arguments que jo crec que no se sustenten.
En data 30 de juny de 2009, es va
dictar la declaració d'impacte ambiental, es va aprovar conseqüentment abans d'haver-se produït l'incendi.
Però, mire, la instal·lació d'una línia elèctrica no suposa ninguna de les actuacions que queden prohibides en terrenys
forestals que han sofert un incendi.
Això no queda prohibit en eixa legislació, no queda prohibit en l'article 50 de la Llei 43/2003, a la qual ha fet referència el senyor Morera, de 21 de novembre, ni en l'article 59 de la Llei 3/1993 tampoc, la Llei forestal de la Comunitat
Valenciana.

Per tant, la instal·lació d'una línia elèctrica no implica un canvi d'ús, ni suposa una activitat incompatible en la regeneració de la cobertura vegetal, ni porta implícita una reclassificació urbanística, com és evident.
Tampoc suposa destinar-lo a pastorets, ni a la transformació del sol en terreny agrícola.
Per tant, instal·lar una línia elèctrica en un terreny que ha sofert un incendi és perfectament possible d'acord amb la legislació aplicable i no impedix la recuperació de la zona, ni com vostés podran comprendre la repoblació forestal en el seu cas.
A més, en el cas concret que mos ocupa i tenint en compte les característiques d'esta serra, la línia elèctrica discorre en la seua major part, vosté ho coneixerà, imagine, per zones cobertes de matollar baix, no d'altre tipus de vegetació.

Per tant, cal concloure que en la mesura que la instal·lació de la línia elèctrica estava ja demostrat degudament autoritzada en declaració ambiental favorable abans de l'incendi i que no és incompatible amb la recuperació dels terrenys afectats per l'incendi i que no impedix la reforestació i reposició de la vegetació dels terrenys incendiats, ni causarà erosió, ni la pèrdua definitiva dels valors forestals afectats, tal i com assenyala el paràgraf segon del punt primer de la seua proposta de resolució, nosaltres creem que és improcedent que es plantege esta proposició i que, per tant, nosaltres no podem recolzar.

I dir també, abans d'acabar, que el conseller d'Infraestructures i Transports ja li va contestar a vosté en novembre de 2010 a una pregunta escrita en este sentit, la 24.
196, que li va
formular vosté, senyor Morera, en la qual li van reiterar tots estos arguments.
Jo imaginava
que vosté seria coneixedor dels arguments que li acabe de tornar a reiterar i que
acabarien retirant esta proposta en coherència amb allò explorat i manifestat anteriorment.

Per tant, per a concloure, dir que en la tramitació de l'autorització s'han complit els requisits administratius i mediambientals exigits per la
legislació vigent.
I que el projecte d'execució de la línia elèctrica va obtindre la declaració d'impacte ambiental, la qual cosa estimem que fa que dit projecte siga acceptable
i més, torne a reiterar, perquè no és contrària la seua execució a la llei forestal com vostés volien pretendre en la seua exposició de motius.

No res més i moltes gràcies, senyor president.

El senyor president:

Moltes gràcies a vosté, senyor Giner.

Per a rèplica, senyor Morera, té la paraula.

El senyor Morera Català:

Moltes gràcies, senyor president.

Efectivament, mosatros saben que açò afecta dos conselleries i per això fem la petició al Consell, instem al Consell.
I instem una cosa molt senzilla, instem una cosa
que és que s'ha produït un fet extraordinari, que l'estudi d'impacte ambiental que es va fer en el seu dia tenia en compte uns termes
municipals que no havien patit una greu conseqüència d'uns incendis forestals.
També és cert que els incendis van arribar a Bocairent, per això jo m'he confós citant Bocairent, però afecta quatre termes municipals de la comarca de la Vall d'Albaida.

I, per tant, com s'ha produït un fet extraordinari, el que estem demanant ací és que, davant este fet extraordinari reconegut pel mateix govern valencià demanant al moment que demana al Ministeri de Medi Ambient de la declaració de zona catastròfica de les hectàrees calcinades i la col·laboració per a reparar els danys registrats; per cert, encara no hi ha ni un euro en la zona per a reparar els danys i garantir la
restauració vegetal.
Com que eixe fet és reconegut pel mateix govern valencià, nosaltres el que diem és una cosa molt senzilla, és que donat això se suspenga la tramitació d'eixa línia que no és necessària, que està funcionant perfectament la comarca, que el futur no passa per omplir de línies elèctriques tot el nostre territori, i que s'elaboren per part de l'òrgan mediambiental competent les mesures correctores, un nou estudi atenent la
nova situació que s'ha produït.

Mire vosté i miren vostés, senyor diputats del Partit Popular, ¿quina limitació tenen vostés amb Iberdrola?
Quin handicap i quin estar lligat de braços tenen vostés amb esta important empresa que té una part d'Iberdrola renovables al nostre territori?
Fins i tot es comenta que algun alt
dirigent, algun alt càrrec del govern valencià se n'anirà a treballar allí quan isca més mantecao de tot el que en estos moments s'està.
.
.
Sí, estic parlant d'Iberdrola.
S'està parlant d'això.
Vostés deuen la intemerata a esta empresa i fins i tot ara fa poc li han atorgat la propietat, pràcticament, de l'energia solar situada en Ferrocarrils de la Generalitat, en les cobertes.
Quin
problema tenen vostés?
Per què el nostre autogovern està limitat amb Iberdrola?
Que Iberdrola pot fer al nostre territori el que li done
la gana instal·lant línies d'alta tensió on li done la santa gana.

I nosaltres, que considerem que hi ha un altre model energètic que passa per la producció en origen, a través d'energia solar, sabem que el futur no passa per omplir fins i tot parcs naturals,
que vostés han cedit als municipis com este, no passa per omplir-los de línies elèctriques.
El futur va en contra del que vostés pretenen fer ací.
Per això el que mosatros diem és que ni per a mosatros, ni per a vostés.
Nosaltres no som qui per a avaluar quins efectes ha produït i com afecta això a la instal·lació d'esta línia d'alta tensió.
El que diem és que se suspenga i que la conselleria, l'òrgan ambiental competent, elabore un nou informe al respecte.

Però vosté mos ha dit ací que no passa res, que tot està bé, que la tramitació s'ha fet seguint els requisits.
Si no estem dient això!
 Estem dient que s'ha produït un fet extraordinari, contemplat en la nostra legislació i davant eixe fet extraordinari que afecta el territori, la seua erosió, la seua viabilitat, les seues possibilitats de regeneració, que suspenguem la tramitació d'una línia elèctrica que no és necessària, és curiós com vostés l'ha qualificat d'utilitat pública, que no és necessària, ja se va vore això en la fase d'al·legacions, i puguem avaluar per part de la conselleria quines afectacions ha
tingut esta situació catastròfica.

Això ho estan demanant tots els ajuntament de la zona i en alguns casos regidors del
Partit Popular que coneixen el territori i que veuen que la realització d'esta obra, autoritzada per la Direcció General d'Energia, va tindre uns perjudicis en la regeneració natural i forestal del territori molt greus.
I ara no s'aconsella intervindre en la zona.
Qualsevol tècnic forestal, qualsevol persona ara en estos moments no s'interessa a intervindre perquè els impactes seran terribles.

No sóc jo qui ho ha de dir.
Suspenguem la tramitació i deixem que siga l'òrgan ambiental competent el que determine en la matèria d'acord amb el que des d'ací podíem demanar a un govern que si fóra responsable, que si defensara el nostre territori, que si defensara la terra
valenciana, no havera deixat que açò arribara ací, haveren contestat positivament la nostra pregunta que li vam fer i un govern
responsable havera suspés d'immediat,
de facto, de motu propi, esta tramitació d'esta llicència a l'empresa Iberdrola que, potser, mane més ja que el nostre president de La Generalitat.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Morera.

Senyor Giner, té vosté la paraula.

El senyor Giner Giner:

Moltes gràcies, senyor president.

Mire, vosté, en la seua intervenció fa afirmacions absolutament gratuïtes.
Jo intentaré demostrar que és aixina.
Ja li he demostrat anteriorment -i li reiteraré ara- com des del punt de vista legal no procedix la seua petició en absolut, es complix tota la legalitat pertinent.
I si vosté creu que no, doncs, acudisca on crega que ha d'acudir per a denunciar eixe fet, però no acudirà perquè sap positivament que això no és aixina, no és vulnera ninguna legislació.

La línia de la qual estem parlant es programa i s'executa perquè és necessària, senzillament perquè és necessària.
Si no es construïra eixa línia, quan se suscitaren els problemes per mancança de línies adequades, aleshores, vindria la fàcil crítica de no haver-se afrontat les inversions necessàries en el temps i forma.
Mire, tan sols el remet a Catalunya, al que ha passat
en Catalunya en estes qüestions.
Ahí, té un bon exemple del que passa quan no s'invertix.
Però és que ací, si invertixen, malament, i, si no invertixen, també.
Perquè, ¿quin és el delicte que fa Iberdrola?
Invertix en la nostra comunitat i això, a vostés, els pareix malament, i els pareix malament perquè diu vosté en la seua intervenció que vostés tenen un altre model energètic.
El seu model energètic serà el del ciri, en Albaida estaran molt contents, però la seua alternativa energètica és el ciri.
No tenen més model energètic que el ciri o la foguera en la cova, perquè no tenen ninguna alternativa energètica.

Eixa maledicència en la seua intervenció en què vosté s'ha erigit en una espècie d'Aramis Fuster qualsevol, en molt poca base i fent una crítica política gratuïta i infundada, referint-se a possibles interessos, al que mana Iberdrola.
.
.
¡Escolte!
Estem sempre en eixos disbarats, en eixa esquizofrènia que en el seu grup hereten de l'esquerra, eixa esquizofrènia de l'esquerra de buscar sempre culpables, beneficiàries.
.
.
Jo creia que vosté això ja ho havia superat, creia que vosté ja ho havia superat, però tenen eixos
dejos, encara tenen eixes carències de l'esquerra de vore fantasmes on no n'hi ha i de vore problemes on no n'hi ha; al contrari, on és necessari actuar per a evitar problemes de futur.

Ha al·ludit vosté als ajuntaments.
Doncs, bé, els ajuntaments han tingut la possibilitat d'al·legar.
.
.
i totes les al·legacions que es van fer en el seu moment es van contemplar i es van modificar.
Però, jo, que conec el món municipal, als ajuntaments el que mos interessa, el que els interessa, és que hi haja un bon servici, que n'hi hagen unes bones línies, que s'evite que puguen haver-hi apagades, que s'evite que puguen haver-hi problemes, que n'hi hasca un potencial de futur per a desenrotllar indústries.
.
.
Això és el que els interessa als ajuntaments, la resta són
pamplines, la resta són pamplines.

Però, a més, torne al que podria ser la clau de la seua proposta.
¿És que algú és capaç d'afirmar rotundament que en l'execució d'eixa obra es vulnera la llei forestal?
Li ho he dit anteriorment.
¡No es vulnera la llei forestal!
¡De ninguna manera!
¡No es vulnera la llei forestal!
¿Per què?
Perquè la instal·lació d'eixa línia -i li ho repetisc- no implica ningun canvi d'ús dels terrenys, ni suposa una activitat incompatible en la regeneració de la cobertura vegetal -com vosté en la seua intervenció vol suposar-.
¡No, senyor!
Ficar una línia no evita que es puga regenerar la cobertura vegetal, ni significa que n'hi haja ninguna reclassificació urbanística.
Tots eixos aspectes que citen vostés en l'exposició de motius, que arreplega la llei, però que de ninguna manera es veuen vulnerats per la realització d'esta obra.
Tampoc suposa destinar al
pastoreo, que és una altra de les qüestions que arreplega la llei, ni a la transformació en territori agrícola.

En conseqüència, si això és el que diu la llei, ¿quin inconvenient legal n'hi ha perquè es construïsca?
En absolut, ¡ningun!
Al contrari, pot servir la seua execució per a poder accelerar la reforestació de tot el terreny que puga ocupar eixa línia.
Té l'autorització pertinent.

I el que vostés plantegen, doncs, és sempre eixa política de campanar, d'aparentment voler defensar qüestions mediambientals però, en la pràctica, polítiques que van en contra de l'interés general real dels municipis i dels ciutadans que viuen en esta zona.

Res més i moltes gràcies, senyor president.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Giner.

Senyories, passem a la votació.
¿Vots a favor de la proposició no de llei?
5.
¿Vots en contra?
8.
Per 8 vots en contra i 5 a favor, queda desestimada.

Proposició no de llei sobre l'increment substancial dels pressupostos generals de l'estat de 2011 per a garantir que el corredor mediterrani siga inclòs com a xarxa prioritària de la Unió Europea, presentada pel Grup Parlamentari Compromís (RE número 66.
531, BOC número 267)

El senyor president:

Passem, senyories, al punt número 8 de l'ordre del dia i últim: presa en consideració de la Proposició no de llei sobre l'increment substancial dels pressuposts generals de l'estat de 2011 per a garantir que el corredor mediterrani siga inclòs com a xarxa prioritària de la Unió Europea, presentada pel Grup Parlamentari Compromís.

Per a la seua defensa, té la paraula el senyor Morera.

El senyor Morera Català:

Moltes gràcies, senyor president.

Sí, efectivament, nosaltres estem molt preocupats per com s'està enfocant un obra necessària, una infraestructura que és bàsica i clau per al nostre futur més immediat.
No vaig a referir-me al passat, però el que està clar és que des del 6 d'octubre fins ara s'han produït una sèrie de fets que nosaltres considerem que no s'estan fent en clau valenciana i que caldria fer per a no desconnectar-nos d'eixa línia de ferrocarrils necessària per a la nostra economia.

Senyories, ara fa poques setmanes, el director de logística de la Ford ha anunciat que, si no està en cinc anys en marxa el corredor mediterrani, la Ford podia plantejar-se
abandonar la nostra terra, i, per al que suposa això per a la indústria valenciana, doncs, és d'una gravetat enorme, una gravetat que no podem permetre'ns.

I, per tant, crec que cal reaccionar des de les Corts Valencianes fent pinya
perquè les declaracions públiques de tots els que estem ací se concreten en mesures efectives, mesures efectives que no hem vist d'una forma substantiva en els pressupostos generals de l'estat i, per això, nosaltres, en el seu dia, el dia 6 de octubre, en esta proposta de resolució, demanàvem al govern central que tinguera a bé incrementar substancialment els pressupostos per a garantir que el corredor
mediterrani siga inclòs en la xarxa prioritària de la Unió Europea.

I així mateix, en la proposta que hem presentat, demanàvem com a segon punt una qüestió -que l'hem plantejada-, que és que tingam el paper de lideratge des de la nostra terra perquè, si no liderem una qüestió tan important com esta, doncs, això, la nostra economia, i, per tant, el nostre benestar, va a ressentir-se.

¿I per què ho diem això en aquell moment?
Diem això per una cosa molt senzilla.
Perquè en estos moments s'està treballant, i s'han licitat i s'estan fent treballs en pressupostos de l'estat, perquè hi haja un corredor mediterrani que passe des de Barcelona a la frontera, que
ahí mos podem quedar despenjats, i els avantatges competitius que tindrà el port de Barcelona respecte als nostres ports, concretament el de València -que citem en la proposta de resolució-, però també en el de Sagunt i en el d'Alacant, seran d'una magnitud que estarem en desavantatges competitives.

I, en eixe sentit, mosatros fem un toc d'alerta, i, en este moment, el fem dient que reclamem, per una banda, al govern
central que s'incorporen en els pressupostos de forma suficient diners per a poder avançar en allò que seria l'obra, i, segona, demanem al govern valencià que tinga un plantejament reivindicatiu, positiu i que convoque una reunió dels governs de Múrcia, d'Andalusia, de Catalunya, per a encarar esta realitat, un paper de lideratge.

Aleshores, n'hi havien dos punts: un, per al govern central, i, un, per al govern valencià.
Hem tingut propostes, he tingut i he rebut propostes per part dels altres dos
grups, i ja els dic que la voluntat meua, però també la del Grup Compromís, és la d'arribar a un acord, arribar a un acord que puga concretar a dia de hui, al mes
de desembre, tenint en compte la realitat que s'ha produït una cimera important en Brussel·les, on per desgràcia no hem estat presents, tenint en compte que ja tenim presentats els
pressupostos generals de l'estat i tenint en compte altres qüestions que estan damunt la taula, que poguérem aprovar una proposta de resolució que siga útil en eixa via de recerca d'un consens, d'una reivindicació, d'unes demandes que considerem justes i que considerem fonamentals per a poder
garantir, entre altres coses, la viabilitat de la factoria de la Ford a la
nostra terra.

Per tant, jo estic obert a buscar consensos, a buscar acords, volia fer esta
exposició inicial, que es parle amb els portaveus dels altres grups parlamentaris, però eixa és la voluntat del nostre grup parlamentari, que seria la d'actualitzar esta proposició no de llei en vistes a la realitat més immediata que tenim plantejada.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Morera.

Anem a vore, senyories, entenc que el senyor Morera oferix parlar amb els grups
parlamentaris per a arribar a un acord.
Ací n'hi ha una esmena presentada pel Grup Parlamentari Popular.
.
.

Aleshores, ¿per a què demana la paraula, senyor Signes?

El senyor Signes Núñez:

Jo és que també estic disposat a aplegar a acords, però també m'agradaria fer la meua exposició inicial igual que ha fet el senyor Morera.

El senyor president:

Sí, sí, sí.

El senyor Signes Núñez:

És que, si no, no entendria una.
.
.

Gràcies.

El senyor president:

Si vosté me permet, si vosté m'haguera deixat a mi acabar a la millor m'haguera comprés.

Aleshores, vull dir, senyories, que a qui li toca parlar ara és al senyor Serra, per part del Grup Parlamentari Popular, que té una esmena, i, després, li tocaria a vosté, senyor Signes.

Per tant, si els pareix bé, pren paraula al senyor Serra per tal que mantinga o no l'esmena, o que manifeste el que haja de manifestar sobre l'esmena que presenta, i, després, fixaria posició el Grup Socialista.
I si arriben a un acord i volem que parem, doncs, pararíem.
¿Els pareix bé?

Senyor Serra, té vosté la paraula per a defensa de l'esmena.

El senyor Serra Cervera:

Moltes gràcies, senyor president, per a deixar-mos que defensem, en este cas, l'esmena que hem presentat.

Jo crec que és la millor manera de vore com se preparen les coses, i, en este cas, el Grup
Parlamentari Popular ho fa sempre en totes les iniciatives de la resta de
grups, d'estudiar, de preparar i de fer alternatives per a millorar i enriquir les
possible iniciatives.
I, en este cas, ja anunciem que des del Grup Parlamentari
Popular anem a fer tot el possible perquè puga haver -jo crec- una resolució el més àmplia i positiva possible al voltant d'una matèria com és la del corredor mediterrani.

Mosatros hem esmenat esta iniciativa del Grup Parlamentari Compromís pensant que feen falta algunes puntualitzacions importants i, també, fruit dels esdeveniments recents que tenen -jo crec- estos debats que estan vius.

En primer lloc, hem demanat en la nostra proposta el que se queden clarament
les actuacions en un tram concret, com és Valencià, Castelló i Tarragona, del corredor mediterrani, que hi haja un increment substancial
dels pressupostos davant la insuficiència de les partides que ha consignat el Govern d'Espanya.
I això és aixina perquè sabem que n'hi han en els pressupostos algunes partides pel corredor mediterrani, però la gran majoria fora de la Comunitat Valenciana, i entenem que han d'estar en l'any 2011 ja dins dels pressupostos i s'ha d'actuar.
I entenem que això és fonamental, és bàsic i és estratègic.
S'han donat motius d'índole econòmica, d'índole industrial, d'índole comercial, i mosatros estem convençuts de la importància del corredor mediterrani i de les decisions transcendentals que s'han de prendre sobre ell, i més en estos moments quan ja n'hi ha indicadors que jo crec que des de la iniciativa civil, des de la pròpia societat civil ens deurien -jo crec- a tots d'alertar i alarmar i prendre posicions absolutament coherents en el territori al
qual representem i els interessos de la Comunitat Valenciana i del conjunt d'Espanya, perquè no pensem que és una infraestructura el corredor mediterrani local, no és una infraestructura que estiga localitzada o focalitzada única i exclusivament en mosatros, sinó que va ser un instrument de competitivitat, un instrument de futur i un
instrument necessari per a la indústria i l'empresa de la Comunitat Valenciana.

Per tant, la reivindicació històrica que fa el Partit Popular, que no és d'ara, ja fa molts anys que estem reclamant el que siga inclosa està xarxa com una de les xarxes prioritàries de la Unió Europea i que el Govern d'Espanya assumisca el recolzament i, en este cas, la voluntat política de poder impulsar este tipus d'infraestructures tan necessàries per a mosatros.

I, en segon lloc, el segon punt que du l'esmena ve a col·lació d'una cosa molt important.
El passat dia 19 del mes de novembre la secretària general d'Infraestructures del Ministeri de Foment, la senyora Piñero, una influent persona en el socialisme valencià, parlava que era un eix prioritari per al govern central i que el govern
treballava perquè se poguera aconseguir finançament europeu en eixa matèria.
I aixina podíem vore com, inclús, deixava la porta oberta que, en cas que no fóra inclòs el corredor mediterrani com una xarxa prioritària europea, el govern assumiria els costos del projecte per com és d'important i d'estratègic per a Espanya el corredor mediterrani, és estratègic per al conjunt de tot Espanya.

Per això, hem afegit mosatros una cosa que creem que és important, en la qual hi haja una petició molt clara perquè ací sapiguem que hi haurà corredor mediterrani en un cas o en l'altre cas, i que hi haurà un finançament per part de qui ha de fer una obra d'estes característiques -com dia- de manera directa o de manera indirecta, i que els pressupostos generals de l'estat puguen assumir compromisos econòmics perquè en un breu termini de temps eixa infraestructura siga una realitat.

Discrepàvem de la proposta que fea, en este cas, el Grup Compromís, el senyor Morera, quan parlava de lideratge, perquè jo crec que hi ha un treball que ja s'ha fet.
A juny de l'any 2009 se féu la declaració de Barcelona, on la Comunitat Valenciana, on Catalunya, on les regions
franceses afectades, inclús la regió italiana de Piamonte, treballaren clarament en quin era l'objectiu que havia de tindre el corredor mediterrani.
La societat civil -jo crec- ja s'ha manifestat de manera clara al llarg dels últims anys en quina devia ser la posició.
Ahí, La Generalitat ha fet també un treball important, de conscienciar i de sumar recolzaments des de la
societat civil i des del punt de vista institucional, perquè tots treballen en la mateixa direcció i puguem fer que coincidisquen els interessos i les opcions, en este cas, de la
comissió europea, del govern central i dels governs regionals afectats.
Mosatros entenem
que la societat civil en la Comunitat Valenciana està plenament conscienciada, ha fet les apostes, des de
lobbys, des d'iniciatives més particulars, des de recolzaments a les iniciatives institucionals que hi han
hagut, per a treballar en una direcció molt clara.

Per això, l'esmena que fem, que està plasmada ací i que tot el món ha tingut accés en temps i forma a ella, és molt clara: compromís econòmic del Govern d'Espanya ja en la Comunitat Valenciana, en allò és el corredor mediterrani, amb noms i cognoms, en trams concrets, que deuen
estar de manera immediata, recolzament -com diu el ministeri d'Espanya, el Govern d'Espanya, el Ministeri de Foment, com ha dit la senyora Piñero-, que d'una manera o d'una altra s'ha de tirar endavant amb eixa infraestructura perquè és estratègica per al conjunt del país, Espanya necessita el corredor mediterrani, des d'Algesires -que isca- fins que arribe al nord d'Europa, i mosatros estem en mig del tram espanyol.
I entenc que, des del punt de
vista institucional, els lideratges ja s'han fet, hui ja no és el moment de començar a liderar, eixe treball ja s'ha fet en els anys previs.

Per tant, l'esmena que fa el Grup Parlamentari Popular va en eixa direcció.
I li dic.
Crec que hem de dir les coses com són; hui, el Govern d'Espanya té una insuficiència pressupostària important en allò que representa el corredor en la Comunitat Valenciana, i hem de fer-ho patent,
hem de posar-ho damunt la taula i hem de demanar reivindicacions clares i
directes.
S'han posat exemples com la multinacional Ford, que ha fet insinuacions directes
de com d'estratègic i d'important que és això, però, a banda de la Ford, n'hi ha també més indústries que tenim que ho necessiten.
Tenim un teixit industrial que necessita
desenrotllar-se i necessita estes vies de comunicació, estes vies d'internacionalització dels nostres productes i de poder estar -jo crec- en Europa competint amb qualsevol de les regions.
Els nostres ports ho
necessiten, són ports d'entrada cap a Espanya i cap a Europa, i el port de València -com molt bé s'ha dit- deu competir amb igualtat de condicions amb la resta d'infraestructures portuàries d'eixe nivell.
Hui, tenim un port que és líder en el tràfic de
containers, i hem de continuar -jo crec- aprofundint ahí, i tenim moltes possibilitats des del punt de vista econòmic de continuar creixent.

Per tant, senyor Morera, des del Grup Parlamentari Popular la voluntat d'arribar a un acord ja se plasma en l'esmena i no tenim cap problema, sense obrir més debat d'altres qüestions, en què puguem treballar en eixa direcció.

Per tant, mosatros estem disposats, quan crega la presidència de la comissió que és el moment oportú, que se faça un descans o que es parle per part dels portaveus de cada grup parlamentari,
que puguem signar una proposta conjunta i que donem un missatge clar d'unitat al voltant del corredor mediterrani, un eix d'infraestructura bàsica i necessària per al nostre país, però també bàsic i necessari per a cada una de les regions i comunitats autònomes afectades pel pas d'una infraestructura d'estes característiques.

I, com vostés saben, tindrem en poques hores ocasió de tornar a debatre una iniciativa del nostre grup en esta direcció, en una altra comissió, demà, en la Comissió d'Afers Europeus on parlarem del corredor mediterrani i crec que seria bo que ja
establírem les bases de tindre una posició conjunta els grups parlamentaris.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Serra.

Bé, doncs, la presidència estima que com el senyor Morera, en este moment, no està en disposició d'acceptar l'esmena o rebutjar-la perquè ja ha parlat de la seua disposició a arribar a acords, mos falta conéixer la posició del Grup Socialista, i, després d'ella, doncs, pararíem la comissió, si fera falta, perquè se ficaren d'acord els grups.

Senyor Signes té vosté la paraula.

El senyor Signes Núñez:

Gràcies, president.

Efectivament, nosaltres creguem que la tasca de lideratge ja està feta, a l'igual que també creguem que la faena del Govern d'Espanya i del Ministeri de Foment, a hores d'ara, ja està feta.
De totes formes, crec que és necessari recordar l'any 2003, la gran oportunitat que es va perdre quan el corredor mediterrani no
va ser inclòs dins de la xarxa transeuropea de transports com un eix prioritari, cal
recordar que va ser relegat al lloc dinou, es va prioritzar l'eix que travessa de nord a sud la península, passant per Madrid, i, per tant, doncs, portem set anys de retard i és una verdadera llàstima que el govern espanyol en aquell moment no havera apostat d'una manera ferma i contundent per este tema.

A mosatros -me dóna la impressió- que la PNL és de tàctica electoral.
L'exposició de motius, senyor Morera, no és cert -com diu la seua PNL- que el govern no haja transmès una intenció clara que el corredor mediterrani de mercaderies tinga la voluntat del
ministeri que estiga inclòs en la xarxa principal de transports europeus.
No és cert.
És a dir, el Ministeri de Foment ha reiterat en moltíssims ocasions la seua voluntat que això siga aixina.
És més, aprofitant els sis mesos de presidència europea per part d'Espanya, de gener a juny, saben perfectament el gran treball que el Govern d'Espanya ha fet de cara a planar la inclusió d'este eix mediterrani, d'este corredor mediterrani de mercaderies, enfront d'altres països com França, que voldrien -diguem- altre tipus d'alternatives que ens beneficien més.

De totes formes, jo crec que la partida està jugada.
El mes de gener és clau, el mes de gener -que estem a quinze dies- és clau, ja que serà quan Europa elabore el primer esborrany dels nous eixos.
Eixe mes és clau.
És a dir, en este moment, posar-mos en lideratges per part de la Comunitat
Valenciana que convoque, que no sé que.
.
.
Mire, no n'hi ha temps, no n'hi ha temps.
El lideratge s'ha fet, el treball per part de Foment s'ha fet, el mes de gener és clau, i, per tant, el 13 de gener, en concret, és una data important, és a dir, a part que en gener s'elaborarà el primer esborrany d'eixos prioritaris, el 13 de gener, el
lobby Ferrmed reclamarà en Brussel·les la inclusió del corredor, i ahí hem de recolzar eixa reivindicació de Ferrmed en Brussel·les el 13 de gener.
I, en eixe sentit, tal volta el que estem redactant com a
transaccional puga ser molt útil i nosaltres ho recolzem.
I, una volta en gener redactat l'esborrany, a l'abril els ministres de transports de la Unió Europa prendran la decisió.

Per tant, la partida està jugada i cal fer l'últim esforç.
El meu partit i el meu grup estan disposats a fer l'últim esforç des de la Comunitat Valenciana.
Estem disposats.
Naturalment, no anem a
quedar-mos fora.

Pel que fa al pressupost per a 2011.
En els pressupostos generals de l'estat se contempla una consignació de 1.
800 milions, és veritat que en el tram Barcelona-frontera francesa, però això és corredor mediterrani.
Al 2010, en l'actual, s'han licitat tres mil milions d'euros també del corredor mediterrani.
El Ministeri de Foment ha explicat reiteradament, ho
ha explicat, si no reiteradament, al menys, ho ha dit, que el túnel passant de València s'inclourà dins del programa extraordinari d'infraestructures dotat amb 17.
000 milions.

Per tant, hi ha actuacions que jo pense que denoten que hi ha una voluntat
clara i ferma -en el sentit que dia el senyor Serra- que el Govern d'Espanya opta pel corredor mediterrani dins de l'estat espanyol, al marge del que puga passar en abril en la Unió Europea, qüestió de la qual jo sóc molt optimista.
Però, pense que està demostrant-se pressupostàriament per part del Govern d'Espanya que està apostant pel corredor mediterrani dins d'Espanya al marge del que puga passar.

La inversió que necessitarà este corredor mediterrani saben que serà de 177.
000 milions fins a l'any 2045, fins al 2045 haurà de ser de 41.
000 milions en territori espanyol, i si, al final, entrem dins de
l'eix principal, a l'abril, eixos 41.
000 milions se finançarien -com saben- amb un 43% pel Govern d'Espanya; un 28% per part de la Unió Europea; un 20% per entitat públic-privadas; i, un 9%, per la banca.

Bé, jo pense que hem de fer l'últim esforç per a eixe primer esborrany -que se redactarà al gener- que este eix s'incloga, i un últim esforç perquè la decisió -com dia- dels ministres de transports del mes d'abril siga una decisió -diguem- decisiva i alegre per a este corredor.

I, per tant, nosaltres estem disposats a, si el president ho considera
convenient, parar i intentar aplegar a una redacció de consens.

Res més i moltes gràcies.

El senyor president:

Gràcies, senyor Signes.

Com és lògic i natural, esta presidència està sempre molt contenta que els grups arriben a acords.
Per tant, suspén la sessió per uns minuts.

(Se suspén la reunió durant uns minuts)

El senyor president:

Senyories, reprenem la comissió.

Ha arribat una esmena d'aproximació firmada per tots els grups parlamentaris, que pregue al senyor secretari la
llija.

Senyor secretari.

El senyor secretari:

Gràcies, senyor president.

Esmena d'aproximació, PNL 66.
531 del Grup Compromís.
Proposta de resolució: «Les Corts Valencianes consideren insuficients les partides consignades als
pressupostos generals de l'estat per al corredor mediterrani i reclama al Consell perquè este inste el govern central a reclamar que s'incrementen substancialment les partides del pressupost general de l'estat de 2011 per a l'inici de les actuacions al Tram València-Castelló-Tarragona.
En cas que no s'aconseguisca la mencionada inclusió, que es garantisca la seua realització a càrrec directe o indirectament dels pressupostos de l'estat.

»Segon.
Les Corts Valencianes acorden demanar al govern valencià perquè done suport fefaent públic i notori al manifest que el 12 de gener de 2011 serà presentat davant del Parlament Europeu per l'associació sense ànim de lucre Ferrmed, amb propostes concretes per a disposar d'una xarxa ferroviària principal, i així s'incloga el corredor mediterrani com a projecte prioritari de la Unió Europea.

»Tercer.
Que el govern valencià done grau del compliment d'este acord a les Corts Valencianes en el termini de tres mesos.
» Firmat pels tres portaveus dels grups parlamentaris, president.

El senyor president:

Gràcies, senyor secretari.

Per què demana la paraula, senyor Serra?

El senyor Serra Cervera:

Estem totalment d'acord amb el text, però n'hi ha un segon punt que, com s'ha fet de manera tan manual i no està mecanitzat, ha desaparegut i s'ha quedat fos en el primer.
Per tant, estaríem parlant, no de tres punts, sinó de quatre punts.
Que queda clar.
.
.
, on se li.
.
.
(Veus)

El senyor president:

Sí, està clar.

El senyor Serra Cervera:

Que quede: primer, segon, tercer i quart.
Està clar que.
.
.

El senyor president:

És que com el senyor Morera, quan m'ha donat la PNL, no ha modificat el segon i el tercer.
.
.
, la numeració.

El senyor Serra Cervera:

.
.
.
està clar que no entenem cap mala intencionalitat per part del secretari, sinó que no tenia una altra possibilitat que (inintel·ligible) .
.
.
aixina.

El senyor president:

Està clar.

Senyor Signes, açò és un poquet aixina, però val, (rient) diga'm.

El senyor Signes Núñez:

Gràcies, president.

No, és un tema purament de redacció.
És que com ha segut firmat tan de pressa hi ha hagut un moment que hem dit que
siga finançat via pressupostària o no sé com diguem.
.
.
Jo pense que podíem dir per via pressupostària o qualsevol altre.
.
.
(veus) -és que directa o indirectament, no queda un poc estrany?
- bé, via pressupostària o per qualsevol altre mètode de finançament quedaria més clar, no?
Perquè via pressupostària indirectament, què vol dir?
(El senyor president i els diputats raonen)

El senyor president:

Anem a llegir este punt 2, que seria: «Dos.
En cas que no s'aconseguisca la mencionada inclusió, que es garantisca la seua realització a càrrec de finançament directe o indirectament a través.
.
.
-sí- finançament directe dels pressupostos de l'estat o indirectament a través de qualsevol altre sistema de finançament.
» Ho tenen clar?
Ara la senyora lletrada ja farà ací l'arreglo.

Aleshores, senyories, anem a passar a votació de l'esmena d'aproximació.
Vots a favor?
Per unanimitat, queda aprovada.

Si algun grup vol fer ús del torn d'explicació de vot; si no.
.
.
Doncs, senyories, acabat l'últim punt de l'ordre del dia, jo agraïsc la seua col·laboració que ha segut molt important per a poder acabar totalment l'ordre del dia.

Com estem prop del Nadal, ja dir-los que la comissió ja no se reunirà fins al pròxim període de sessions, llevat d'alguna cosa extraordinària que poguera sorgir, i desitjar-los un bon Nadal i una bona entrada d'any.

Moltes gràcies.

(S'alça la reunió a les 13 hores i 50 minuts)