R\_03\_CPSB\_finan%C3%A7ament\_PSPV\_Bloc\_20181210.html





Comissió especial d'investigació sobre el finançament electoral del PSPV i Bloc entre 2007 i 2008 realitzada el dia 10 de desembre de 2018.
Comença la reunió a les 10 hores i 35 minuts.
Presideix el president de la comissió, senyor César Jiménez Doménech.
Reunió número 3.

El senyor president:

Hola, bon dia.

Benvingudes i benvinguts a la segona, tercera sessió de la comissió.

No vaig poder estar en la segona per circumstàncies alegres que coneixeu, però eixes circumstàncies alegres no m'han permés dormir tot el que m'agradaria.
Aleshores, sol·licite dels diputats i les diputades paciència i disculpes per avançat si no estic precís en alguna de les qüestions.

Anem a començar seguidament amb l'ordre del dia, amb la lectura i aprovació… (Veus) ¡Ah!
, perdó.
Per a l'establiment del quòrum, el secretari.

(El secretari passa llista per tal de comprovar si hi ha quòrum)

Gràcies, senyor Bellver.

Doncs, ara, sí que passaríem amb l'ordre del dia.

El punt número 1 és la lectura i aprovació, si escau, de l'acta de la reunió anterior.
¿N'hi ha alguna sol·licitud?
¿Sí?
¿Senyora Cabedo?

La senyora Cabedo Laborda:

Sí, senyor president.

Volia fer una matisació sobre l'acta i és que no inclou la petició que va fer el Grup Podemos a la mesa perquè s'explicara per què es du a terme la votació que es va dur a terme.
I és important que s'incloga en l'acta perquè eixa votació no estava inclosa en el Reglament de Les Corts i per què bàsicament vam fer eixa petició.

Per tant, abans del paràgraf on es diu com va a ser el resultat de la votació, voldríem incloure eixa petició que va fer este grup a la mesa explicant la raó d'eixa votació.

Gràcies.

Eventual habilitació del mes de gener per a dur a terme els treballs de la comissió

El senyor president:

Gràcies.

Supose que la tindrem eixa petició i es corregirà l'acta.

¿Alguna valoració més?
¿No?
Doncs, continuem.

El següent punt de l'ordre del dia és l'eventual habilitació del mes de gener per a dur a cap els treballs de la comissió.
No sé si cal sotmetre-ho a votació o si tot el món està d'acord que per a esta comissió s'habilite el mes de gener, i quan la Mesa de Les Corts habilite el mes de gener s'incloga esta comissió per a fer els treballs que pertanyen a esta comissió.
No cal votació, ¿entenc?
¿Tot el món està d'acord?
Bé.

Ampliació, si escau, de persones a comparèixer davant la comissió

El senyor president:

Doncs, passaríem, al punt 3 de l'ordre del dia, que és l'ampliació, si escau, de persones o documentació a incloure en el pla de treball.
N'hi ha dos grups parlamentaris -que jo conega-, dos, que han presentat peticions d'ampliació del pla de treball.
Si us sembla bé, donaríem un parell de minuts a cada u dels grups per a argumentar per què ho demana i, a continuació, passaríem a les votacions.
¿Bé?

Comencem pel grup, no sé l'ordre de registre, podríem fer-ho per ordre de registre però el Grup Podem en primer moment.

La senyora Cabedo Laborda:

Sí, senyor president.

Nosaltres hem demanat les compareixences d'Alejandro Soler, exalcalde d'Elx; Federico Buyolo, exregidor d'Elx; Àngels Candela, exregidora d'Elx; Jorge Llopis i Santiago Luis Ule, treballadors ambdós de l'Ajuntament d'Elx.
I les raons són que el nostre pla de treball el vam fonamentar i vam incloure-hi compareixences i documentació relativa al cas principal sobre finançament electoral del PSOE i el Bloc, més les altres quatre causes que es deriven d'eixa principal; però, una vegada aprovat el pla de treball vam conéixer una quinta causa, així ho descrivixen els mateixos mitjans de comunicació, que podria estar relacionada amb Crespo Gomar.

I, per tant, creiem que el nostre pla de treball ha d'ampliar-se també a incloure's aquesta quinta causa.

El senyor president:

Si els sembla bé, coneguda l'explicació, podríem passar… ¡Ah!
, bé, ¿n'hi ha alguna cosa a dir?

La senyora Álvaro Cerezo:

Pel que estem veient, ací es demana el suposat finançament irregular del PSPV-PSOE i el Bloc en 2007 i 2008; també a Federico Buyolo i Àngels Candela, regidor socialista i de Compromís, també en aquell moment.
(Veus)

Eixa informació no és certa, Àngels Candela no era edil de Compromís en eixe moment, era edil de l'Entesa, per la qual cosa nosaltres pensem que a açò caldria una rectificació abans de passar a la seua votació.

La senyora Peris Cervera:

Gràcies, president.

Simplement per a manifestar que des del nostre grup ens abstindrem, no entenem en certa mesura com per una informació apareguda en la premsa es produïx esta ampliació.

Tampoc considerem que siga correcte dir que en este cas l'exalcalde Alejandro Soler, per la venda d'un solar a l'empresa Hospimar relacionada amb la investigació del suposat finançament irregular del PSPV i el Bloc, he de dir que no n'hi ha cap investigació sobre el finançament irregular del PSPV i del Bloc.
Estes persones han sigut citades a declarar, president, a febrer; per tant, si per una noticia apareguda en premsa -sense que n'hi haja cap acció judicial- esta comissió va a investigar el todo, doncs, bé, podem tirar-nos un parell de legislatures.

En qualsevol cas, no ens oposarem però considerem que no és la manera d'actuar, en primer lloc, perquè no n'hi ha cap cas de finançament irregular absolutament en cap investigació i perquè açò simplement és un titular d'un diari de persones que encara ni tan sols han anat a declarar als jutjats.

El senyor president:

Senyora Peris, no l'he tallat probablement perquè no estic àgil, però açò no és un torn d'explicació de vot.

La senyora Álvaro ha fet una apreciació tècnica que hauríem de valorar en la mesa, crec que hauríem de valorar en la mesa, però no m'agradaria que açò es convertira en una explicació de per què cadascú dels grups va a emetre un vot determinat.
(Veus)

Disculpeu, probablement eixe recés siga de trenta segons i arribem a una conclusió pareguda a la que vosté ha arribat.
¿D'acord?

(Se suspén la reunió durants uns minuts)

El senyor president:

(Inoïble) .
.
.
una altra vegada la comissió.

Bé, ens hem reunit la mesa i hem determinat que, bé, sabeu que el títol de la comissió és un en concret i parla de dos grups polítics en concret, però l'objecte de la comissió se va ampliar per a obrir la investigació a tots els grups polítics, tots els partits polítics que estigueren implicats en el cas Crespo Gomar o que pogueren estar implicats.
S'entén que l'objecte d'ampliar eixe pla és que eixes persones podrien estar suposadament implicades en alguna qüestió que correspon a l'objecte d'esta comissió i passaríem a la votació.
Se pot fer una correcció en la sol·licitud però passaríem, després de l'explicació del Partit Popular de per què ha sol·licitat els seus, passaríem a les votacions.

El senyor Ibáñez Bordonau:

Sí, gracias, presidente.

Bueno, pues casi usted mejor que yo a…, a casi ha relatado el porqué de las comparecencias que aquí solicitamos por cuanto nosotros consideramos que en aras a investigar de una forma más fehaciente y más fidedigna diferentes cuestiones, pues no solo se acentuaba en determinadas empresas sino que, además, ponemos nombre y apellidos a personas que tienen relación directa y que han aparecido, también, en los medios de comunicación como personas relevantes de esas empresas en cuanto a la relación con los grupos Partido Socialista del País Valencià y Compromís, respecto a su financiación irregular.

También en cuanto al personal laboral de Crespo Gomar por cuanto también apareció en prensa y es conocido por todos, estas personas desconocían muchos de los trabajos a los que supuestamente se les estaba facturando a determinadas empresas y, por lo tanto, yo creo que es obvio y que es una pieza fundamental para saber si efectivamente había desvío o no de facturas falsas que el personal trabajador diga en esta comisión si se realizaron o no esos trabajos, y del mismo modo y porque así también salió en prensa exactamente igual como se ha referido el Grupo Podemos, por cuanto la Agencia Tributaria ha hecho una investigación bastante profunda sobre las cuentas de determinadas entidades, y quisiéramos saber y cotejar si esas cantidades que aparecen, efectivamente se deben o no a trabajos realizados.

Por lo tanto, esa es la forma de solicitar todo este tipo de documentación que, al final, lo que pretende es tener mayor claridad y mayor amplitud a la hora de investigar.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Ibáñez.

Concedits els torns perquè els grups s'expliquen, passaríem a dos votacions, entenc, entenem, dos votacions; una per a valorar si s'accepta la proposta d'ampliació del Grup Podemos.
Vots a favor?
9 vots a favor.
Vots en contra?
Abstencions?
6.

I, a continuació, passaríem a votar la proposta d'ampliació que fa el Grup Popular del pla de treball.
Vots a favor?
9 també.
Vots en contra?
Abstencions?
6.

Bé, queda ampliat el pla amb les dos propostes.
Precisament per a absorbir el volum de propostes de compareixents hauríem de fixar una nova data de la comissió.
Si volen vostés que aprofitem ara perquè fixem una nova data de la comissió, n'hi ha alguna proposta de data.
Jo crec que els grups hem anat parlant d'una proposta en concret.
No sé si algú la vol formular en veu alta.

La senyora Cabedo Laborda:

Sí, senyor president.

Per part de Podem ens vam dirigir als portaveus de tots els grups parlamentaris per a explicar-los la necessitat que en desembre hi haguera una altra comissió i els vam proposar el dia 18.
En un principi tots pareixien favorables a aquesta data.
(S'interromp la gravació)

El senyor president:

(Inoïble) .
.
.
esta proposta de nova comissió, de data de comissió.
Saben vostés que quan se fixe la data de la comissió haurem de tindre propostes dels diferents grups perquè trien cada un dels grups el compareixent que volen per a esta data.

Diga, senyora Peris.

La senyora Peris Cervera:

Sí, senyor president.

No és cert que tots els grups estigueren d'acord però és de veres que hi ha una majoria que ho pot estar i, per tant, en democràcia, la majoria decidix.

Jo simplement tornaré a reiterar que la setmana del 18, el 19 comença el debat de pressupost en estes Corts, 19, 20 i 21, que són moltes esmenes, moltes seccions, i és probablement el treball més important.
No entenc la presa que el dia 18 hi haguera una comissió quan hui acabem d'acordar una ampliació de compareixences i de documents que allargarà, com a mínim, quatre sessions més.
Però, en qualsevol cas, la majoria decidix.

El senyor president:

Correm el perill de convertir açò en un debat en si mateix.
Jo crec que, bé, la senyora Peris ha tingut l'oportunitat d'expressar-se i jo crec que podríem passar a votació i continuar amb els treballs de la comissió.
(Remors) Haurien els grups de dir si pot ser avui mateix perquè són tres dies mínims d'antelació el que se demana per a convocar els compareixents.
.
.
, al llarg del dia o el dia de demà podrien vostés facilitar el nom.

Aleshores, passem a votació o directament s'accepta el dia 18?
Volen vostés una votació.
(Remors)

Bé, doncs, vots a favor del dia 18?
11 vots a favor.
Vots en contra?
Abstencions?
3.
11 i 3 no pot ser.
(Remors) 12 i 3.

Ja hauríem acabat els punts de l'orde del dia precedents a les compareixences.
.
.

El senyor Ibáñez Bordonau:

Si me permite, presidente.

¿Hay constancia de que el señor José Cataluña va a asistir a la comisión?
Creo que es relevante en el orden del día saber eso.
(Remors)

El senyor president:

En estos moments.
.
.

El senyor Ibáñez Bordonau:

¿O hay algún compareciente que no vaya a asistir?

El senyor president:

En estos moments no tenim constància que haja de comparéixer perquè no ha donat resposta ni el compareixent al qual vosté fa referència ni José Cataluña ni tampoc Ana María Kringe Sánchez.

Anem a donar el temps fins a.
.
.

El senyor Ibáñez Bordonau:

En caso que no… Bueno, no se podría…

El senyor president:

Si no se substancien no podem.
.
.
, no dóna temps a substituir-los i eixe temps estaria, diguem.
.
.
, s'acabaria la comissió, val?

Aleshores, ja donem l'entrada al senyor José Ciscar Bolufer, compareixent de la.
.
.
, primer dels compareixents d'esta sessió.
(S'interromp la gravació)

No sé si vostés, els portaveus, necessiten una explicació de com se farà el format de.
.
.
, abans de.
.
.
Disculpe, farem una explicació de com se desenvoluparà cada una de les compareixences.

En primer lloc hi haurà un torn perquè tots els portaveus dels diferents grups, durant tres minuts, formulen preguntes.
Esgotats els temps de tots els grups, el compareixent tindrà temps per a la resposta, temps il·limitat per a la resposta.

Acabat este torn hi haurà un altre torn de repreguntes en un altre format diferent en què cada un dels portaveus formularà preguntes en resposta immediata del compareixent i el temps total de les preguntes i les respostes serà de huit minuts fins que s'esgoten els diferents grups de menor a major.
S'ha entés?

Compareixença del senyor José Ciscar Bolufer

El senyor president:

Doncs, a continuació, senyor Ciscar, li informe que compareix en una comissió d'investigació mitjançant la qual el parlament exercita la seua funció de control polític.
He d'indicar-li, a més a més, que la informació que oferesca a esta comissió ha de ser veraç, i el commine que s'ha d'ajustar la seua declaració a aquesta premissa per estar penalitzat el fals testimoni en l'article 502 del Codi penal.

Finalment, ha de saber que la mesa de la comissió i concretament el president que li parla garantirà el respecte del seu dret a la intimitat i a l'honor, el secret professional, la clàusula de consciència i la resta de drets que la Constitució li reconeix.

Bé, aleshores, ja passaríem a la formulació de les preguntes dels diferents grups.
Per començar, el Grup Ciudadanos, senyora Sánchez.

La senyora Sánchez Zamora:

Bien, pues muchas gracias, señor presidente, y enhorabuena por su reciente paternidad.

Desde el Grupo Ciudadanos, pues reiterar nuestra disconformidad con la conformación de la mesa de esta comisión porque entendemos que haya personas, en este caso la vicepresidencia formada…, que la lleve a cabo uno de los grupos que está siendo investigado, pues nos parece que poco tiene que decir acerca de la transparencia o de cómo se va a llevar a cabo las decisiones que pueda tomar la mesa, porque entendemos que no se puede ser juez y parte, y menos cuando estamos todos los grupos, o eso entiendo yo, comprometidos con la transparencia, algo que hemos estado hablando durante toda la legislatura, y creemos que este hecho ya deja bastante en entredicho la transparencia que se pueda llevar a cabo a través de las decisiones que puedan emerger de la mesa.

En cualquier caso, señor Ciscar, bienvenido.
Bueno, como sabe, esta comisión trata de investigar la financiación ilegal de PSPV y Bloc en la campaña de 2007, pero es cierto que se amplió a otros partidos.

En cualquier caso, a nadie se le escapa que fue usted el que recibió un sobre supuestamente anónimo con información que usted presentó ante la justicia.
Nos gustaría saber, en primer lugar, si es habitual que se reciban en la sede del Partido Popular sobres anónimos con información tan comprometida.
¿Qué tenían, qué contenían esos sobres?
, porque a decir verdad nos hemos enterado sobre todo a través de prensa.
Si tiene alguna sospecha de quién puede hacérselos llegar.

Y, luego, pues mire, usted es el presidente del Partido Popular en la provincia de Alicante.
Entonces, también me gustaría…, porque es mucho de lo que se ha estado hablando de la vinculación de Crespo Gomar no solamente con PSPV y Bloc sino también con el Partido Popular, me gustaría saber si tiene usted constancia de que Crespo Gomar en esta campaña de 2007 haya contratado con el Partido Popular, ya sea en la campaña autonómica o en las municipales en algunos de sus municipios.
Y de ser así, también me gustaría saber si todas esas facturas emergidas a través de esa campaña electoral pueden ser cien por cien justificables, más que nada porque también me parecería injusto estar hablando de la vinculación del PSPV y Bloc cuando podríamos estar hablando de PSPV, Bloc y Compromís.

En cualquier caso, insisto, los principales indicios apuntan a estos dos partidos pero toda comisión de investigación no está de más que si queda algún fleco suelto pues podamos tirar del hilo y saber si tenemos que seguir investigando más al Partido Popular o a cualquier otro partido que de ahí salga cierta información.

Muchas gracias.

El senyor president:

Gràcies, senyora Sánchez.

Pel Grup Podemos, la diputada Cabedo, tres minuts més.

La senyora Cabedo Laborda:

Gràcies, senyor president.

Benvingut, senyor Ciscar.

Vosté és el primer compareixent d'aquesta comissió.
Per a nosaltres aquesta comissió és una comissió important perquè va estudiar el finançament electoral del Partit Socialista i del Bloc però, a més, en un context a on la mateixa jutgessa en el seu auto indica que tenint en compte la regulació legal que existia sobre el finançament irregular en aquell temps, els fets estarien prescrits.

Per tant, ja que els valencians i les valencianes no van a tindre l'oportunitat que els jutjats arriben al fons de la qüestió perquè hi han unes institucions tradicionalment de forma majoritària governades o bé per vostés, el Partit Popular, o bé pel Partit Socialista, que han donat una regulació legal que fa que els delictes de finançament irregular puguen prescriure, almenys que els valencians i les valencianes tinguen una comissió que dins de les Corts Valencianes puguen arribar més allà en el fons d'aquesta qüestió.

Per tant, vosté entendrà que la meua primera pregunta és per què vosté va tardar tant en acudir a la policia.
Si ens poguera confirmar quan vosté va rebre aquesta informació i quan vosté va acudir a denunciar-ho.

Açò a nosaltres també ens crida l'atenció perquè n'hi han unes declaracions de Sonia Castedo que diu que ja feia temps que tenia documentació relativa a aquestes qüestions.
Per tant, no entenem per què ella no ho va fer, ho va fer vosté i, ja li dic, per què ho va fer en aquest moment i no en un altre moment?
És a dir, en un moment on els fets ja estan prescrits.

M'agradaria saber també si quan vosté va rebre eixa informació si el Partit Popular va comprovar d'alguna manera eixa realitat i què és el que va comprovar sobre eixa realitat o si directament va ho dur a la policia i ja està.

El que vosté entrega són fotocòpies de factures, d'emails i de fulles de comptabilitat.
Jo voldria saber si vosté en algun moment ha vist els originals d'eixes factures, dels emails o de les fulles de comptabilitat.

També veiem que, per exemple, en els emails n'hi han dates que estan esborrades.
M'agradaria saber si eixes dates que estan esborrades les va esborrar vosté o si la documentació ja li va vindre aixina de forma.
.
.
esborrada.

També, si vosté ha tingut contacte amb les persones a qui se referix la documentació.
En el cas hipotètic en el qual a la millor volgueren vostés comprovar eixa informació, ¿van arribar a la millor a cridar a alguna de les persones que estaven incloses en eixos emails?

Gràcies.

El senyor president:

Gràcies, senyora Cabedo.

És el torn del Grup Compromís.

Senyora Álvaro, tres minuts més.

La senyora Álvaro Cerezo:

Moltes gràcies.

Bon dia, senyor Ciscar.

I dir-li que el primer de tot el que esperava jo avui trobar-me ací a les carpetes era la denúncia, denúncia que vosté, com a denunciant o com a persona que deixa tota eixa informació en el jutjat, estaria obligat a portar segons el pla de treball aprovat en esta comissió.

A hores d'ara tots sabem, i si tinguérem la denúncia ho podríem validar, que vosté no va poder aportar davant la policia ni un sol original.
I, fins i tot, l'auto del jutjat 21 afirma que este dossier està manipulat.
Cosa que vosté no podrà negar, com tampoc podrà negar que va donar una informació poc fidel a la policia sense aportar cap original segons s'ha publicat.

A mi m'agradaria saber per què se persona vosté davant la policia i no se persona vosté en la fiscalia o si s'ha personat vosté mateixa en algun dels jutjats que hui seguixen eixes investigacions o si ho ha fet el seu partit -Popular- i quan.

I també m'agradaria saber: ¿per què vosté no formalitza eixa denúncia de novembre de 2016?
Avui podem afirmar que el Partit Popular ja era coneixedor de tota esta informació i vostés no li donaren credibilitat.

I encara així, un dia anaren a la policia judicial, no sabem si coneixent prèviament a algú en la policia judicial, i deixaren allí una informació basada en fotocòpies i reproduccions manipulades.

Al 2009, en setembre, Sonia Castedo i Enrique Ortiz ja buscaven factures per a embolicar al Partit Socialista, i al senyor Ángel Luna en concret, i recorden que Crespo Gomar va dur la campanya d'Etelvina.

Aleshores, decidixen buscar si Etelvina ha contractat en Madrid amb Crespo Gomar.
Però mentre, mentre busquen tota esta informació, també busquen un periodista con huevos que diga exactamente eso, que Gomar és la Gürtel del PSOE.

I el 25 d'octubre del 2009 això se publica tal qual: Â«El gobierno y Gandia adjudican contratos a la firma que organizó el congreso del PSPVÂ».
¿Això vosté ho sabia?
¿Estava vosté al tanto del relat que pensaven construir la senyora Castedo amb l'ajuda del senyor Enrique Ortiz?

I si no ho sap, igual li sona que al 2010 una diputada de vostés en el Congrés dels Diputats, Marta Torrado, actual senadora, ja va preguntar per tots els contractes de sanitat que formalitzà Etelvina amb Crespo Gomar.
¿Coneixia vosté eixa informació que es publica?
¿La coneixia vosté abans d'anar a la policia judicial?
¿Sap vosté que durant el 2010 el Grup Popular al congrés va fer més d'un centenar de preguntes al govern sobre Crespo Gomar?
¿Va veure vosté les respostes?

I, per últim, ¿vosté creu en la fiabilitat de tots els documents que va aportar davant la policia judicial?

Moltes gràcies.

El senyor president:

Gràcies, senyora Álvaro.

És el torn del Grup Socialista.

Senyora Peris.

La senyora Peris Cervera:

Gràcies, senyor president.

Senyor Ciscar, vosté va rebre una sèrie de documentació i va decidir presentar-la a la policia, al grup de blanqueo de capitales.
La meua pregunta seria: ¿per què va prendre eixa decisió?
No va ser a la fiscalia, al jutjat.
.
.
a ningun altre lloc.
¿Tenia vosté algun interés particular en presentar-ho a este grup?

La segon pregunta: ¿qui és el periodista que li va entregar la informació?

En tercer lloc, ¿vosté va entregar a la policia tota la documentació que va rebre?
¿O s'ha produït una selecció interessada de la informació?

En quart lloc, en les fotocòpies dels correus s'han esborrat elements molt importants per a identificar qui és l'emissor o qui és el receptor.
¿vosté considera que estes proves estan manipulades?

I la pregunta que em faig: qui va decidir entregar-li eixa documentació como buen ciudadano o buen periodista perquè se sabera la veritat, ¿com podem explicar, si se vol saber la veritat, que les dades de l'emissor.
.
.
, del receptor i de l'emissor estan tatxades?
¿On mos du?
¿O tal volta estan manipulades?

¿Vosté considera que podem muntar tot un procediment judicial a base de fotocòpies, que no sabem si n'hi ha suport dels originals, on l'emissor i el receptor estan tatxats i, per tant, són susceptibles de ser manipulades?

Senyor Ciscar, ¿entregà vosté fotocòpies conscient que possiblement pogueren estar manipulades?
Vosté és advocat, segurament ha participat en molts processos judicials i sap del valor d'estes proves.

Coneix vosté perfectament l'auto.
¿Coneixia quan va rebre esta informació que qualsevol possible indici de finançament irregular estava prescrit?
¿Ho coneixia?

Una altra pregunta: ¿per què el periodista considera que li entrega a vosté la documentació i no la fa pública?

Perquè si alguna cosa ha demostrat el possible cas de Crespo Gomar és que el que ha tingut és repercussió mediàtica.
Sols repercussió mediàtica.
¿Em vol dir vosté que un periodista d'esta comunitat renuncia a oferir als mitjans de comunicació una informació i li la dóna nada más y nada menos que al senyor Ciscar?

I acabe.
¿Coneix vosté a Arturo Torró?
És que a la millor l'Â«epicentroÂ» de Gandia és Arturo Torró.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Gràcies, senyora Peris.

I per finalitzar este torn, la senyora Ortiz tindrà tres minuts.

La senyora Ortiz Vilella:

Muchas gracias, señor presidente.

Yo no voy a hacer uso en este turno de preguntas.
Me las reservo para el siguiente turno.

Muchas gracias.

El senyor president:

Que.
.
.
ràpida.

Aleshores, ara passaríem a la resposta per temps il·limitat del senyor Ciscar.

El senyor Ciscar Bolufer:

Moltes gràcies, senyor president.

Voy a tratar de dar respuesta conjunta a las muchas cuestiones que se han planteado.
Si alguna de ellas me la dejo, pues en el segundo turno ustedes me pueden repreguntar.

Miren, me voy a referir al mes de julio del año 2016.
Contacta con nosotros un medio de comunicación y lo hace con la intención de mostrarnos una documentación que el medio recibe de manera anónima.
Se trataba de una documentación que podía estar relacionada con un presunto caso de financiación ilegal de dos partidos políticos, el PSPV y Bloc-Compromís.
Una documentación consistente en unas fotocopias.
.
.
fotocopias de correos electrónicos, de facturas, de hojas de contabilidad, estados contables.
.
.

Documentación donde aparecen efectivamente tachados, yo creo que de manera deliberada para intentar salvaguardar a algunas personas, aparecen algunos nombres.
.
.
algunos nombres y algunas direcciones de correo electrónico.

Cuando se nos muestra la documentación, se nos pregunta y decimos que nosotros no podemos saber a simple vista eso de qué se trataba.
El medio de comunicación, creo que con muy buen criterio, decide no publicarlo, porque lo ha recibido de manera anónima, porque no tiene forma alguna de poder contrastar la veracidad de lo que ahí aparece, porque había efectivamente algunas cuestiones, algunos nombres tachados.
Yo creo que el medio optó correctamente al no publicar, porque, bueno, pues podía ser efectivamente, como algunos dicen, algo no fiable.

Puesto que no lo iba a publicar, lo que sí le pedimos al medio es que por favor nos diera una copia por ver si de ahí podíamos obtener algo.

Con la copia, ¿qué hicimos?
Miren, no fue muy difícil.
De una simple indagación en internet era fácil encontrar en la red, tanto de PSPV como de Bloc-Compromís, una serie de actos.
.
.
, noticias de actos que aparecen en esa documentación y que por ser actos de partidos políticos tuvieron su eco mediático.
Por lo tanto, no fue realmente difícil encontrarlo.

Y les voy a poner algunos ejemplos.
Por ejemplo, la presentación del libro de Joan Ignasi Pla, el poder de la convicción -esto en las redes se puede comprobar-, o la conferencia política del PSPV-PSOE en enero de 2016, a la que asistió el entonces presidente.
.
.
-perdón, 2006- Rodríguez Zapatero; un mitin en la Fonteta, en la precampaña de las elecciones de 2007, a la que también asistió el presidente Rodríguez Zapatero; una cena mitin de Pla en Terra Mítica en agosto de 2006; la inauguración electoral de la sede del PSPV en Benidorm; la campaña de Bloc-Compromís Â«Adéu PPÂ», o el acto de Joan Ignasi Pla con la Asociación Terciario Avanzado de Elche en diciembre de 2005.
Todo esto, uno se mete en internet, empieza a buscar y lo encuentra.
Claro, todos estos actos que estaban en esa documentación tenían un reflejo real en la red.

Hay que tener en cuenta que lo aparece en esa documentación hay algunos trabajos o algunos apuntes, como pueden ser fotografías o merchandising o este tipo de cosas, que obviamente eso no tiene ningún recorrido mediático, pero hay otros, como les he dicho, todo lo que son actos públicos y eventos, que tienen recorrido mediático.
Localizamos todos esos y bastantes más de los que estaban en esa documentación.

Y también era posible en internet, en la red identificar algunos de los nombres que aparecen en los correos electrónicos.
Es decir, los trabajadores de Metrovacesa que aparecen en esos correos, el nombre de Anabel Hallado -de PSPV-PSOE Benidorm- o Lucía Pascual, pues todo esto se podía hallar en la red.

Aunque se tachan algunos nombres, entre los nombres que sí aparecen hay dos que a nosotros nos parecen claves.
Uno es el de un centro comercial en la localidad de Gandia y otro es el de Lucía Pascual, que.
.
.
, ¿por qué se tacha?
Yo creo que Lucía Pascual se tacha varias veces, pero hay algún olvido, y el nombre de Lucía Pascual -nombre y primer apellido- sí aparece en uno de los correos.

Claro, Lucía Pascual, buscando en la red, localizamos que era apoderada de Crespo Gomar desde el año 2004.

Con lo cual teníamos una empresa, Crespo Gomar; teníamos un nombre, Lucía Pascual, que aparece en los correos, que trabajó en Crespo Gomar y eso nos permitía de alguna manera situar el epicentro de todo en una localidad concreta que era la localidad de Gandia.

A partir de ahí, nosotros ya empezamos a ver cierto grado de verosimilitud de esa documentación -el detalle de los actos, las facturas, los correos- y ver que luego todo eso tenía encaje cuando ibas buscando.
.
.
Insisto, todo, no.
Es decir, la compra de llaveros obviamente, que es un acto electoral de un partido político, eso no aparece en internet, pero hay otras muchas cosas que sí aparecen en internet.

Y cuando vemos que esto tiene cierto grado de verosimilitud lo que hacemos es denunciar, denunciar.
¿Por qué?
Por una sencilla razón: porque nosotros creemos -al menos, yo lo creo- que toda posible corrupción debe de ser investigada, sea del partido que sea.

Ahora es muy fácil hablar de manipulación, de montajes, de corta y pega, como hemos escuchado durante todo este tiempo, pero todo eso se tiene que investigar, porque además los hechos, es verdad, estarían prescritos.
Nosotros tenemos conocimiento de la documentación en el año 2016.
Si hubiésemos tenido antes, antes lo habríamos llevado al juzgado.

Es verdad que -y esta es otra de la cosas que nos llevó a pensar que podía, efectivamente, existir algo- en años anteriores, 2009, 2010, 2011, 2012 -no me acuerdo exactamente-, sí que en algunos medios de comunicación ya aparecía el nombre de la empresa Crespo Gomar vinculada al Partido Socialista, al PSPV.
Eso, evidentemente, lo recordamos.

Y es cierto que en aquellos años mi compañera Marta Torrado pedía información en el congreso a los distintos ministerios, como es natural y como era su obligación en su condición de parlamentaria.

Por lo tanto, nosotros hicimos lo que otros diputados de sus partidos han hecho en otras ocasiones, que es denunciar para que se investigue.
Yo no sé si todos están de acuerdo, pero -insisto- la corrupción hay que denunciarla venga de donde venga.

Bien.
A partir de ahí, el 22 de noviembre del año 2016, interpongo la denuncia en calidad de coordinador general del Grupo Parlamentario Popular en las Cortes Valencianas… Yo tenía que haber aportado la denuncia, me dice la señora diputada.
Pues mire, la tengo aquí.
Si quieren, ya se la dejo.
No hay ningún problema.

Yo entiendo, entiendo que esa denuncia, y mucha más documentación, llegará a esta comisión, porque está pedida en los planes de trabajo.
Esa denuncia forma parte de unos expedientes judiciales y, por lo tanto, esa denuncia estará aquí con mucha más documentación, que además, además, va a ser muy interesante, ya se lo adelanto.
Y alguna referencia voy a hacer yo hoy aquí, porque como nosotros estamos personados, tenemos acceso a esa documentación.

Por lo tanto, si algún juzgado, señor presidente, y miembros de la comisión, si algún juzgado a los que se les ha pedido la documentación les dijera, por la razón que sea, que no la puede entregar, ustedes se la pueden pedir al Grupo Parlamentario Popular, que nosotros muy gustosamente la vamos a aportar.
Insisto, estamos personados en todas las causas y, por lo tanto, tenemos la documentación.

Bien.
Se interpone la denuncia ante la Jefatura Superior de Policía de Valencia.
Me preguntan que por qué allí.
Bueno, miren, por una razón muy sencilla.
Yo, que, efectivamente, durante veinte años he ejercido la abogacía antes de estar donde estoy ahora y que he presentado muchas denuncias, recuerdo que la ley de enjuiciamiento criminal me facultaba presentarla ante la policía, ante la Guardia Civil, ante la policía local, ante el juzgado, ante la fiscalía.
En la Jefatura Superior de Policía de Valencia está la policía judicial, que es apta perfectamente para recibir e investigar todo este tipo de denuncias.

Bien.
Tengo que decirles que mi denuncia consiste en una simple comparecencia.
De hecho, cuando la vean, es que no se llama ni denuncia, se llama comparecencia para la entrega de una documentación.
Y además, es una denuncia -cuando la lean lo verán- bastante aséptica.
Yo no hago valoraciones, y menos de tipo jurídico.
Yo cuento, relato cómo tengo acceso o cómo mi partido tiene acceso a esa documentación y la entregamos para que se investigue, simplemente.

De hecho, la denuncia no tiene más que…, no sé si son dos hojas.
(Pausa i sorolls de paper) Sí, es una comparecencia…, folio y medio.
O sea, totalmente aséptico.
Y, además, fíjese si es aséptico, que hago constar en la denuncia mi desconocimiento sobre si los documentos originales existen o no existen.
Eso yo lo digo allí, claro, porque no lo sé.
Yo digo lo que tengo que decir, que es la verdad, y lo digo para que se investigue simplemente.

Bien.
A partir de ahí, el Partido Popular se desentiende del asunto y se inicia una investigación judicial, a raíz de mi comparecencia, de la entregada de documentos.
Y lo primero que se produce, y a lo que me quiero referir -ahora cuando me ponga un poco de agua (pausa)-… decía que lo primero que se produce a raíz de esa comparecencia y esa entrega de documentos es un informe policial, que se denomina estudio análisis de la documentación aportada.

Bien.
Ese informe policial que está fecha el 5 de diciembre de 2016 es importante.
Es importante porque -y les recomiendo cuando llegue a la comisión una lectura atenta-… porque realiza un primer análisis muy minucioso -y esto ya no lo hace el Partido Popular, ni el señor Ciscar, lo hace la policía judicial-… un primer análisis muy minucioso estableciendo una serie de correlaciones respecto de la documentación aportada en esa denuncia o en esa comparecencia.

Entonces, establece una serie de correlaciones entre los correos, las facturas de Crespo Gomar a empresas terceras, a empresas privadas y los trabajos realizados por Crespo Gomar a los partidos políticos, al PSPV y a Bloc-Compromís.
Detalla ese primer informe cuál habría sido el modus operandi para la presunta financiación irregular de PSPV y Bloc-Compromís.
Y es el informe que da lugar a la incoación de las diligencias previas 2.
268, del 2016, del Juzgado de Instrucción número 21 de Valencia.

Ese informe, tras su análisis, apunta también la necesidad de acudir a otras instancias para seguir avanzando en la investigación, otras instancias que requieren autorización judicial.
Y, desde mi punto de vista -esto no lo dice el informe, esto lo digo yo, que voy a separar lo que es opinión de lo que dice el informe para que lo tengan más claro-, desde mi punto de vista, es un informe que empieza a desmontar ya todas esas teorías de la conspiración, de montajes y manipulaciones, corta y pegas e historias.

Bien.
Este informe, respecto del PSPV, establece una serie de conclusiones -insisto, lo dice el informe, ¿eh?
, no lo digo yo-, el informe lo que dice, el informe lo que dice es que los conceptos y cantidades a facturar que aparecen en los correos electrónicos aportados y lo realmente facturado por Crespo Gomar a las empresas que se mencionan en esos mismos correos coinciden.

A su vez, existe un correlación entre los importes facturados por Crespo Gomar a esas empresas y los importes que aparecen en los documentos por trabajos realizados por Crespo Gomar al PSPV.
Insisto, no lo digo yo, lo dice el informe.

Es decir -y esto sí lo digo yo-, aquello que nosotros en el momento de poner la denuncia nos parecería, por lo que habíamos podido encontrar en internet, verosímil, verosímil, una vez, una vez leído detenidamente ese primer informe de la policía judicial, yo lo elevaría ya a la categoría de probable.
Pasaríamos de verosímil a probable.
Insisto, esto no lo dice el informe, esto lo digo yo.

En relación a Bloc-Compromís, ese mismo informe destaca que sus gastos habrían sido facturados presuntamente por Crespo Gomar a Metrovacesa, Egevasa, Construcciones Blauverd y Lubasa.
El informe analiza un hilo de correos electrónicos entre Crespo Gomar y Metrovacesa, en mi opinión, un hilo de correos que sería absolutamente normal en cualquier relación comercial entre dos empresas, si no fuera porque en medio de ese hilo de correos aparece un correo que hace referencia al Bloc y a Lluís Miquel.
Dice: Â«Anótala en la hoja del Bloc -textualmente- y mándaselo a Lluís Miquel.
Â»

Hay otras cuestiones que en ese primer informe, cuando lo lean, podrán ver que llama la atención a los investigadores, a la policía, y es la falta de rigor en la concreción de las facturas de Crespo Gomar a Construcciones Blauverd, a Hospimar 2000, Quick Meals Ibérica, máxime teniendo en cuenta los elevados importes de esas facturas.
Es decir, se establecen conceptos genéricos para importes muy elevados, y por eso llama la atención la falta de concreción de las facturas.

Bien.
Hay un segundo informe de la policía judicial, que también les recomiendo a la comisión que tengan muy en consideración y que lo estudien detenidamente, que es un oficio de la policía judicial que tiene entrada en el Juzgado de Instrucción número 21 de Valencia, el día 20 de enero de 2017, sobre la información tributaria recabada.

Es decir, ya tras el primer informe policial, entre el primero…, el juzgado pide, solicita información tributaria sobre todas las empresas que aparecen en esos documentos y, una vez que se tiene esa información tributaria, se remite por parte del juzgado a la policía judicial para que hagan su análisis y su informe.

Bueno, pues ese informe de la policía judicial o ese oficio analizando la documentación tributaria, concluye -esto lo dice el informe, no lo digo yo- que Â«existen coincidencias entre el contenido de las fotocopias entregadas con la denuncia y la información fiscal que en su día -años 2007 y 2008- facilitaron las empresas involucradas a la Agencia Tributaria.
Â» Existen coincidencias.

Y las relata las coincidencias.
Por ejemplo, en relación a Hospimar, la empresa Hospimar 2000, señala que el modelo 347 -el modelo 347 es la declaración anual de operaciones con terceras personas que presentan las empresas-, el modelo 347 relativo al año 2007, se observa cómo lo declarado e imputado entre Hospimar y Crespo Gomar asciende a 11.
478,20 euros, que es exactamente, que es exactamente la suma de las dos facturas que aparecen en los… dos facturas de Hospimar que se citan en los correos investigados, en la documentación aportada.
Pero es que por coincidir, coincide hasta en los céntimos, los 20 céntimos están en los correos y están en la información que en el año 2007 se declaró por estas empresas a la Agencia Tributaria.

Lo mismo ocurre con la empresa Quick Meals-Burguer King, en el modelo 347, lo declarado e imputado entre esa sociedad y Crespo Gomar es de 6.
960 euros, que coincide al cien por cien con la factura que se menciona en uno de los correos en relación al PSPV de Benidorm.

En relación al Bloc-Compromís, la policía judicial señala que en el documento denominado, uno de los documentos aportados a la policía, denominado Â«estado cuentas BlocÂ», los apuntes que aparecen a nombre de empresas se corresponden con lo declarado por Crespo Gomar y algunas de las empresas en el modelo 347 del año 2007.

En concreto, Egevasa, 29.
000 euros.
Construcciones Blauverd, no coincide la cifra.
Se declaran 68.
904 euros y lo que aparece en esa hoja, en ese estado de cuentas del Bloc son 69.
600 euros.
Lubasa, 69.
600 euros.
Castellonense de Contadores, 69.
600 euros.
En el estado de cuentas del Bloc, aparecen dos facturas por importe de 34.
800 euros.
Quiere decirse que sumadas las dos dan 69.
600 euros.
Fomento Urbano de Castellón, 177.
480 euros.

Conclusión -esto no lo dice el informe, esto lo digo yo-, la documentación aportada por la Agencia Tributaria a la causa viene a refrendar que las cantidades y las facturas que aparecen en algunos correos y hojas de contabilidad figuran en las declaraciones tributarias que realizan tanto Crespo Gomar como el resto de las empresas.

Por lo tanto -esto lo dice de otra manera también el informe-, por lo tanto, en mi opinión, lo que en un principio cuando entras en internet y empiezas a buscar parece verosímil, lo que después de un primer informe de la policía judicial comienza a ser probable, una vez conocidas las coincidencias, porque se cruzan los datos de la documentación con los datos de la Agencia Tributaria, digamos que todo sube un escalón más y ya la apariencia de veracidad es muy, muy importante.
Es decir, la veracidad empieza a ser un categoría nada desdeñable.

¿Por qué les digo eso?
Bueno, pues les digo eso por una razón muy sencilla.
Yo creo, yo creo que si no es por la prescripción, al menos eso ocurriría en el 95% de los casos como este, si no es en este caso por la prescripción, es decir, por el tipo de pena que en aquel año, en el año 2005-2006, el Código penal establecía para ese tipo de delitos y por el tiempo transcurrido hasta que hemos tenido conocimiento de la documentación.

Si no es por eso, por la prescripción, en el 95% de los casos en esta causa se sienta alguien en el banquillo.
Que no haya causa penal por esos correos, por esa documentación -hay otras causas penales- es debido a la prescripción, no es debido a que esto sea un montaje ni cosas por el estilo, como algunos han sugerido.

Bien, yo creo que con esto en una primera intervención les contesto a lo que me han preguntado.
Por lo tanto, yo no recibí ningún sobre.
Las cosas son como yo las he contado.
Luego nos enteramos también que esa documentación podía haber sido enviada a algún otro medio de comunicación, no solamente a uno, a alguno más.

¿Constancia de que haya contratado Crespo Gomar con el Partido Popular?
Pues tengo entendido de que en Denia se contrató una campaña electoral.
No me pregunte los pormenores, los desconozco, y además en aquel momento yo no era presidente del PP.
Va a venir la exalcaldesa que lo podrá contar.

Pero sí les voy a decir una cosa: cuando vean los autos, verán las exhaustivas investigaciones que se han realizado.
No hay ninguna causa contra ningún ayuntamiento del Partido Popular en aquellos momentos.
Y no es porque no se haya investigado.

La prescripción del delito electoral, ya me he referido a ella.
Claro, estamos hablando de un delito que creo recordar que estaba recogido en la ley orgánica de régimen electoral general, que creo que es del año 1985.

Yo no sé en el año 1985 qué consenso habría para hacer esa ley en el Congreso de los Diputados.
Pero bueno, es la ley que… Supongo que habría mucho, pero es la ley que se hizo en el año 1985.
Claro, las cosas, no ahora sino ya en el año 2005, 2006, 2007, han cambiado mucho.

Las referencias a Sonia Castedo, yo no sé en qué contexto se producen, pero le digo lo mismo que con la exalcaldesa se Denia, como está citada a comparecer, el día que comparezca se lo podrán preguntar a ella tranquilamente.

A los tachones ya me he referido.

Contactos con las personas que aparecen en la documentación, ninguno, absolutamente ninguno.

Prácticamente creo que lo he contestado todo, y si me dejo alguna cosa, pues me la preguntan en el siguiente turno.

¿Si conozco a Arturo Torro?
Pues sí, conozco a Arturo Torró.
Es un compañero de partido.
Cuando yo lo conocí, creo que… Antes lo conocía ya.
Pero realmente lo conocí cuando fui seis meses conseller de educación, uno de los siete centros escolares que conseguimos licitar en aquella época, estaba en Gandia, y por lo tanto yo tuve contacto, porque además me lo pedía de manera insistente.
A partir de ahí, lo conocí.

Y bien, pues ya las cuestiones que quieran plantear, quedo a su disposición.

Muchas gracias.

La senyora Álvaro Cerezo:

Una qüestió d'ordre, per favor.
jo li demanaria, li pregaria a la presidència que s'ha referit en diverses ocasions com a Bloc-Compromís.
I crec que no és l'objecte de la comissió.
Els recorde que és la Comissió Especial d'Investigació sobre el Finançament Electoral del PSPV i Bloc.

Per la qual cosa, eixa al·lusió a Compromís, crec que està fora de lloc.
Per la qual cosa, li pregaria a la presidència que, quan se facen al·lusions fora de lloc, que per favor les ature.

Gràcies.

El senyor president:

Bé, jo l'al·lusió que puc fer en caràcter general és que els compareixents s'atenguen a les preguntes que fan els portaveus.
Però en el seu exercici lliure de respondre, podran fer les valoracions i les apreciacions que vullguen.
No puc anar interrompent cada u dels compareixents per estes qüestions.
Crec que vosté ho comprén.

Demanen torn tots els grups, supose?
Sí?
Aleshores, començarem pel Grup Ciudadanos.
Té en este moment huit minuts i sap que el senyor compareixent li respondrà cada una de les preguntes en temps real, diguérem.

Molt bé.

La senyora Sánchez Zamora:

Muchas gracias, señor presidente.

Seré breve.

En cualquier caso, muchas gracias, señor Císcar.
Sí que le pediría, por favor, que aporte esa denuncia o esa comparecencia, como quiera usted llamarle, más que nada porque usted es abogado y usted conocerá también el término economía procesal.

Y precisamente en esta comisión de lo que necesitamos es de economía procesal, porque estamos con el tiempo apremiando, y ya sinceramente creemos que tenemos mucho trabajo por delante y poco tiempo.

Por lo tanto, agradeceríamos que nos facilitase esa documentación.
Más que nada también para poder desmontar todo ese tipo de teorías conspiranoicas a las que parece ser que Partido Socialista y Compromís van a apelar en todo momento.

Lo que está claro es que el juzgado le ha dado credibilidad, porque al fin y al cabo son cuatro los juzgados los que están investigando este asunto.
Y además, se está investigando con informes.

Por lo tanto, creemos que cierta seriedad le habrán dado cuando se está investigando.
Y nos resulta bastante curioso precisamente que tanto Partido Socialista como Compromís pongan en tela de juicio un procedimiento judicial.

En cualquier caso, creemos que usted ha hecho lo que tenía que hacer, que si recibe una información, sea la que sea, que arroja ciertas sospechas sobre ciertas irregularidades respecto a una financiación, una supuesta financiación ilegal de dos partidos en el año 2007, pues creo que una obligación de cualquier ciudadano es de presentarlo, sea donde sea, para que empiece los trámites de investigación.

Por ese lado, nos queda totalmente claro.
Y volvemos a decir: si los juzgados siguen investigando, será que la información que se ha aportado es real.

Sí que me queda alguna duda, porque es cierto que se ha arrojado información acerca de que el Partido Popular ya había dejado caer que sabía alguna información, tenía indicios de que esta trama podría estar realizándose previa a esa llegada de información, previa a su denuncia.
Años antes se habían hecho preguntas al respecto.

¿El Partido Popular nunca tiró más del hilo?
Es decir, ¿tenemos la constancia de que ustedes no han estado investigando?
¿Nadie estaba moviendo los hilos?
¿No han estado sacando más información?

¿Solamente se encuentran con esta información de repente, porque reciben esta información por parte del medio de comunicación?
¿O han estado investigando durante todo este tiempo, desde que la diputada realizase las preguntas?

El senyor Císcar Bolufer:

Bueno, yo recuerdo que en aquella época, no recuerdo exactamente los años, pero cuando aparecían en prensa informaciones de Crespo Gomar y del Ayuntamiento de Gandia, en ese contexto y de adjudicaciones a ministerios, en ese contexto, y se ha citado aquí, una diputada nuestra en el Congreso de los Diputados solicitó toda la documentación.

Que se denunciara en aquel momento, pues mire, no me consta.
Pero supongo que porque no habría base, no se tendría base suficiente para denunciar.

La senyora Sánchez Zamora:

Y la documentación que se le aportó a la diputada, ¿coincide con los datos que ha tenido ahora?
Es decir, ¿los datos que tenía entonces coinciden con esa documentación que aparece en los medios de comunicación o…?

El senyor Císcar Bolufer:

No.
Es que son dos cuestiones diferentes.
La diputada lo que pedía eran adjudicaciones de los ministerios a Crespo Gomar.

La documentación que yo aporto, que mi partido aporta para que se investigue, e insisto, como usted lo ha dicho muy bien, es que se tiene que investigar siempre, sea el partido que sea, la que yo aporto son unas fotocopias de correos electrónicos de estados contables, llamémosle.
La fiscalía, en uno de sus escritos lo llama hojas de contabilidad.

Bien, y de unas facturas.
Es lo que yo aporto.
Eso no tiene nada que ver, eso en el año 2010, 2011, 2012, 2009, no se conocía.
Eso nosotros lo conocemos en julio de 2016, cuando ese medio de comunicación nos pregunta si teníamos alguna información al respecto.
Lo conocemos entonces.

Si lo hubiésemos conocido en el 2009, 2010, 2011, 2012 o en cualquier momento, lo hubiésemos aportado para su investigación.

La senyora Sánchez Zamora:

Entonces, en tal caso lamentamos tremendamente que la señora Narbona no pueda comparecer hoy para hacerle preguntas al respecto.

Pero mire, ya le digo, me voy a adelantar seguramente a alguna de las compañeras portavoces que le van a preguntar, pero ha salido ya el tema del señor Torró en Gandía, y me da a mí la sensación que en esta comisión la localidad de Gandía va a darnos momentos de gloria.

Está claro, faltaría más, que usted conociera al señor Torró, porque sería paradójico que, estando en el mismo partido ostentando cargos de relevancia política no se conociesen.

Desde que sale la noticia de la financiación, la supuesta financiación irregular de PSPV y de Bloc, ha llovido mucho, han pasado muchos meses.
Y desde el primer momento se arrojó ciertas sospechas acerca de la vinculación del señor Torró, del Ayuntamiento de Gandía, con contratos con Crespo Gomar.

¿Usted ha hablado con el señor Torró acerca de si han estado contratados…?
Han tenido contratos.
Pero, ¿han tenido una conversación acerca de este aspecto?

El senyor Císcar Bolufer:

Yo con el señor Torró hace meses, vamos, hace tanto tiempo que no hablo, que no le sabría decir cuánto tiempo hace.
Sí que sé que desde el partido se le preguntaron cosas por si él sabía algo.
Pero también le puedo decir que lo que nos aportó el señor Torró y nada es todo lo mismo.

La senyora Sánchez Zamora:

Pues qué pena, ¿no?
, porque…

El senyor Císcar Bolufer:

Pero es que a lo mejor no sabe más.
Claro.

La senyora Sánchez Zamora:

Bueno, ya empezamos a estar un poco cansados de que nadie sabe, nadie se acuerda o se han perdido los documentos.
Yo creo que precisamente esas son las excusas que aquí en la Comunidad Valenciana ya estamos…

El senyor Císcar Bolufer:

Tenga en cuenta que estos… Pero tenga en cuenta que estos documentos a lo que hacen referencia es a una empresa privada y a una vinculación con dos partidos concretos.
Es decir, en esos documentos no aparece para nada el Partido Popular.

Quiero decir, el señor Torró, a ver, ha contratado, me consta que ha contratado a Crespo Gomar desde el Ayuntamiento de Gandía, pero es que eso no quiere decir que todo esto esté mal hecho.
Es decir, las contrataciones a Crespo Gomar desde una institución pública pueden ser correctas.

¿Por qué digo esto?
Pues digo esto por lo que he dicho antes: qué casualidad de que eso se haya investigado por la policía judicial y no haya encontrado nada.

La senyora Sánchez Zamora:

Bueno, en cualquier caso, sea correcto o no, aquí estamos también para intentar arrojar un poquito de luz al respecto, y si hay dudas, creo que estoy en mi derecho y en mi obligación, como portavoz de esta comisión, a preguntar y a saber.

Porque a lo mejor hasta el momento lo que ha aportado el señor Torró y nada es prácticamente lo mismo, como usted ha dicho, porque no ha podido arrojar luz o saber si esas facturas de aquella época con Crespo Gomar están cien por cien justificadas o si por el contrario, como parece ser que esa documentación de julio de 2016, que se le hace llegar también había ciertas modificaciones acerca del concepto, acerca de la facturación real.

Creo que es importante y creo que ha llovido suficiente como para que el Partido Popular, ya no le digo usted, ya le digo, el Partido Popular haya intentado levantar la alfombra, intentar conseguir más documentación.
Porque, como digo, la transparencia ha sido durante esta legislatura la palabra clave, yo creo que es la palabra que más hemos mencionado todos.

Pero me gustaría que ese compromiso con la transparencia nos la creyésemos todos un poquito.
Y el Partido Popular creo que ya está bastante estigmatizado con la corrupción como para dejar por encima de la mesa ciertas dudas acerca de la contratación de Crespo Gomar, en este caso con el Ayuntamiento de Gandía y el señor Torró.

El senyor Císcar Bolufer:

Vamos a ver, esto es muy sencillo.
Si nosotros, en nuestro plan de trabajo, pedimos que se soliciten las contrataciones.
Ahora que se ha aprobado -también creo que lo pedía Podemos- pues ahora que se ha aprobado, lo van a tener.
Si no escondemos nada.
Nosotros lo pedimos.

El senyor president:

Gràcies, senyor Císcar.

Gràcies, senyora Sánchez.

Ara passaríem al torn del Grup Podemos, senyora Cabedo.
Huit minuts.

La senyora Cabedo Laborda:

Sí, senyor Císcar, vosté ha comentat que en la documentació les qüestions que estaven ratllades, n'hi havia noms que estaven ratllats, però que per exemple el nom de Lucía Pascual n'hi havia un lloc on no estava ratllat.

I a mi és una qüestió que m'estranya, perquè un periodista que té tanta cura en no denunciar-ho ell o ella i portar-ho a un partit polític perquè ho denuncie el partit polític, si té tanta cura, com no té tanta cura de ratllar tots i cada u dels noms?
Això, la veritat és que a mi me porta certs dubtes.

En eixe sentit, la veritat és que no sé si vosté s'atreviria a compartir en nosaltres el nom d'eixe periodista, o si ens pot dir si eixe periodista ha estat cridat per a declara en algun lloc, justament per a poder comprovar la realitat d'eixa documentació.

El senyor Císcar Bolufer:

Li puc contestar?

La senyora Cabedo Laborda:

Sí, sí, sí, clar.

El senyor Císcar Bolufer:

Sí, anem a vore, una precisió.
El periodista no ens entrega la documentació perquè denunciem.
Mosatros li demanem una còpia, però el periodista no sap eixa còpia mosatros si… Perquè tampoc ho sabem mosatros.

Mosatros volem vore si podem esbrinar alguna cosa.
I quan veiem que esbrinem és quan denunciem.
Però el periodista no sap si mosatros anem a denunciar o no anem a denunciar.
El periodista mos va referir, o el mitjà de comunicació mos va referir que la documentació era tal qual, ningú del periòdic havia ratllat cap nom.

El que varen rebre de forma anònima, segons mos varen relatar és eixa documentació tal qual.
I tal qual, tal qual, és la que es va presentar en el jutjat, insistisc, perquè s'investigue.
A vore si ara ací entrem en el tema d'anem a matar al missatger.
El tema no és si.
.
.
, sí que és però no és el rellevant, si és que són fotocòpies o si n'hi ha noms tatxats o si.
.
.
No, a vore, per això es porta perquè s'investigue.

I si després, per la raó que siga, eixa investigació no arriba a cap lloc, doncs no arriba.
I si arriba, arriba.
En este cas, respecte de la documentació, per què no arriba?
Doncs, perquè hi ha una prescripció, però això no podem evitar-ho, vull dir, si quan ho rebem ja està prescrit, doncs està prescrit.
És que.
.
.

La senyora Cabedo Laborda:

Sí, però a mi em permetrà que jo expresse els meus dubtes.
.
.

El senyor Ciscar Bolufer:

Per suposat, per suposat.

La senyora Cabedo Laborda:

.
.
.
de per què en alguns llocs el nom de Lucía Pascual està tatxat i en un altre lloc de repent se li escape el nom.

El senyor Ciscar Bolufer:

No, però no és que és en un altre lloc, és en eixos mateixos documents en un lloc perquè se li oblida tatxar-ho o per la raó que siga -jo ho desconec- però hi ha un correu en què apareix el nom de Lucía Pascual.

La senyora Cabedo Laborda:

Val.
Vosté no sabria, o siga, ninguna altra persona del Partit Popular podria tindre informació sobre aquesta qüestió abans de vosté?
Perquè pot ser una altra hipòtesi que hi pot haver és que tenint en compte que el Partit Popular ha utilitzat finançament il·legal per a finançar-se, potser altres persones del Partit Popular, com potser Sonia Castedo o altres, sabien també d'esta informació però unos por otros no decimos nada.
Fins que n'hi ha una sentència de la Gürtel, que justament coincidix més o menys en la data en què vosté va a la policia i posa en coneixement aquesta documentació.

Eixa hipòtesi podria cabre?
Podria cabre que n'hi hagueren persones que ja sapigueren d'aquesta informació, però se la callaren perquè el Partit Popular també es partícip de finançament irregular?

El senyor Ciscar Bolufer:

A mi, això no em consta.

La senyora Cabedo Laborda:

Val.
Doncs jo crec que amb això ho deixaria.
Sí que li agrairia si d'ací a la pròxima setmana ens pot aportar la documentació, perquè si tenim una altra compareixença és important tindre esta informació perquè tenim moltes dificultats en rebre documentació per part dels jutjats.

Gràcies.

El senyor Ciscar Bolufer:

Val.
Sense cap problema.

El senyor president:

Gràcies, senyora Cabedo.

Gràcies, senyor Ciscar.

A continuació pel Grup Compromís, (se sent una veu que diu: Â«SíÂ») senyora Álvaro.

La senyora Álvaro Cerezo:

Respecte a la denúncia, senyor Ciscar, informar-li que el pla de treball demana als compareixents que aporten tota eixa documentació.
Per la qual cosa jo pensava que vosté de bona fe aportaria eixa denúncia que fins ara no ha aportat, que espere que avui ens la facilite a tots els membres de la comissió.

I que haguera sigut molt esclaridora per anar directament al gra amb les seues preguntes.
Cosa que vosté no ha fet perquè no li ha donat la gana, perquè en el pla de treball estava ben claret.

Aleshores, o siga.
.
.

El senyor Ciscar Bolufer:

El requeriment que he rebut senyora diputada: Â«Aportación voluntària.
Â» I estic diguent-li que anem a portar.
(Veus) I agraïsc (veus) que la diputada de Podem demane que no siga sols la denúncia sinó que siga tot -és el que he entès-.
Perquè molt gustosament van a tindré vostés tota la documentació que disposa el Partit Popular que insistisc està personat en la causa.

La senyora Álvaro Cerezo:

I jo li agrairé.
Però per favor no em lleve més temps.
A vore, o siga, vosté, pel que ha requerit ací, construïx, identifica i busca en la xarxa a veure si eixes documentacions que li han donat són veritat.

O siga, vosté té tota la documentació des de juliol que l'ha rep de mans del periodista que no vol identificar.
O si que vol identificar al periodista?
Vol vosté identificar al periodista?

El senyor Ciscar Bolufer:

No n'hi ha problema.

La senyora Álvaro Cerezo:

Em pot dir el nom?

El senyor Ciscar Bolufer:

ABC.

La senyora Álvaro Cerezo:

No.
I el periodista?

El senyor Ciscar Bolufer:

El periodista?
N'hi havien allí dos persones.
Un era David Martínez.

La senyora Álvaro Cerezo:

David Martínez.
I l'altra?

El senyor Ciscar Bolufer:

L'altra no, no la coneixia.

La senyora Álvaro Cerezo:

I no li va preguntar el nom?

El senyor Ciscar Bolufer:

No.
Per què?

La senyora Álvaro Cerezo:

No ho sé.
Jo quan parle en les persones normalment m'identifique.
Dic soc Mónica i vosté és?

El senyor Ciscar Bolufer:

Sí, jo quan.
.
.

La senyora Álvaro Cerezo:

No se li va ocórrer?

El senyor Ciscar Bolufer:

.
.
.
quan entre en el despatx d'una empresa privada no tinc perquè preguntar el nom.
I menys coneixent a un dels dos.

La senyora Álvaro Cerezo:

No sé.
A mi m'agrada parlar amb les persones a la cara i cridar-les.
.
.

El senyor Ciscar Bolufer:

No, jo també parle a la cara.

La senyora Álvaro Cerezo:

Però no em pare.
No (inintel·ligible) .
.
.
que em quedaré sense temps, senyor Ciscar.
.
.

El senyor Ciscar Bolufer:

Jo també parle a la cara, encara que no sàpia el seu nom.

La senyora Álvaro Cerezo:

.
.
.
i no m'agradaria haver de tornar-lo a cridar, per favor!
Aleshores vosté diu que agarra eixa informació i la filtra i que busquen en xarxes i que busquen en la xarxa a vore si eixa informació és verídica.

És a dir, vosté des de juliol que té els primers indicis què això podria ser una cosa a investigar no ho denúncia i s'espera a novembre, que justet, amb la Gürtel a punt d'eixir, a novembre.
I durant tot eixe temps a vosté no se li va ocórrer cridar al seu company Arturo Torró?
Vosté ha dit que es va comunicar després.
Però a vosté no se li va ocórrer cridar-lo abans?

I és més, a vosté no se li va ocórrer anar dos escons més dalt i parlar amb el senyor Víctor García, ai!
, Víctor Soler que ve de Gandia, que és regidor de Gandia.
No se li va ocórrer en eixe moment?
Perquè podrien haver-li aportat moltíssima documentació sobre una empresa que té la seu, que estava radicada en Gandia.
No se li va ocórrer en eixe moment?

El senyor Ciscar Bolufer:

Víctor Soler li puc assegurar que no tenia cap documentació.
Si no l'haguérem aportat.

La senyora Álvaro Cerezo:

Ah, però si que va parlar vosté amb Víctor Soler.
Li va parlar de l'empresa pública de Gandia?

El senyor Ciscar Bolufer:

Amb Víctor.
.
.
, anem a vore, amb Víctor Soler i amb més persones del Partit Popular i de fora del Partit Popular.
Aquí parlem amb persones tots els dies.

La senyora Álvaro Cerezo:

I amb Arturo Torró, no?

El senyor Ciscar Bolufer:

Em permet que li conteste?

La senyora Álvaro Cerezo:

Sí.

El senyor Ciscar Bolufer:

Vosté està parlant-me d'un decalatge entre que s'aconseguix la documentació i entre el moment en què es presenta la denúncia.
Estem parlant de juliol, i la denúncia es presenta el dia 22 de novembre.
.
.

La senyora Álvaro Cerezo:

Denúncia?
O simplement vosté va allí i deixa una informació?
Perquè ací s'han sentit les dues coses.

El senyor Ciscar Bolufer:

Si vosté em permitix jo li ho explicaré senyora diputada.
Anem a vore, el mes de juliol, finals del mes de juliol, és quan es va tindre el contacte, quan ens va cridar el mitjà de comunicació.

Vam aconseguir que ens facilitaren una còpia.
La veritat, en agost no vam mirar molt.
En setembre vam començar més seriosament.
No recorde si és a finals de setembre o a primers d'octubre, jo ja vaig anar a la policia, ja vaig comentar el tema, ja vaig dir el que tenia.
I també vaig dir una cosa, em falten unes coses que sí que anem a tindre però que encara no les tenia que eren dos autoritzacions administratives de l'Ajuntament de Gandia al centro comercial y de ocio La Vital.

La senyora Álvaro Cerezo:

Molt bé.
Aleshores vosté.
.
.

El senyor Ciscar Bolufer:

Era l'empresa.
.
.

La senyora Álvaro Cerezo:

.
.
.
no recapta informació.
.
.

El senyor Ciscar Bolufer:

Em deixa que li ho explique?

La senyora Álvaro Cerezo:

.
.
.
(inintel·ligible) .
.
.
informació i afegix informació.

El senyor Ciscar Bolufer:

Em deixa que li ho explique?

La senyora Álvaro Cerezo:

Sí, afegix vosté informació?

El senyor Ciscar Bolufer:

Si vosté em deixa jo li ho explique, després em torna a repreguntar.

Aleshores, estem parlant de la llicència d'obres del centre comercial que és de l'any 2004 i de la llicència d'obertura, que no recorde si es de l'any 2006 o 2007.
Crec que és de l'any 2007.
Aleshores per enquadrar.
.
.
Com hi havia un correu que feia referència, o una sèrie de correus que feien referència al centro comercial y de ocio La Vital, per enquadrar que, efectivament, hi havien unes autoritzacions administratives, el que em van dir des de la policia judicial.
.
.
I si volen els poden cridar i que vinguen, podem demanar que compareguen i que ho diguen ells, eh, no estan molt lluny, estan ací en Ramón y Cajal crec que és.

Aleshores, com jo anava a aconseguir eixos documents que encara no tenia, les autoritzacions administratives, em van dir: Â«Espere's vosté i quan ho tinga tot formula la denúncia.
Â»

La senyora Álvaro Cerezo:

Molt bé.
Val, ja m'ha quedat claríssim senyor Ciscar.

El senyor Ciscar Bolufer:

Aleshores vaig a esperar a tindre eixos documents i eixe és el decalatge de temps que n'hi ha.
No busque rés més.

La senyora Álvaro Cerezo:

Sí, sí, m'ha quedat clar que vosté rep una informació en juliol, no denúncia.
Espera a portar allò que li convinga i en novembre se'n va vosté i encara diu: Â«Escolte que vindré amb dos autos mésÂ».
Mare meua!
Tinc ganes de vore eixa denúncia, senyor Ciscar.
Tinc ganes de vore eixa denúncia.

Aleshores, ara anem a l'informe policial, en quina data vosté obté l'informe policial?
Se'n recorda del dia, la data, el mes?

El senyor Ciscar Bolufer:

No.

La senyora Álvaro Cerezo:

No.

El senyor Ciscar Bolufer:

No.

La senyora Álvaro Cerezo:

No, perfecte.

El senyor Ciscar Bolufer:

No, però deixem que li explique.
Deixem que li explique.

La senyora Álvaro Cerezo:

No, que se me'n va el temps, senyor Ciscar.

El senyor Ciscar Bolufer:

Ei, però si no li ho explique vosté no s'entera.

La senyora Álvaro Cerezo:

Vosté, vosté m'ha.
.
.

El senyor Ciscar Bolufer:

O no té interès en enterar-se?
(Veus) Si té interès deixem, deixem.

La senyora Álvaro Cerezo:

Vosté m'ha dit: Â«No recorde la data.
Â»

El senyor Ciscar Bolufer:

Anem a vore, jo el que li he dit és que nosaltres -i ho he dit abans- estem personats.
Una volta que se'ns admitix la personació com a Partit Popular.
.
.

La senyora Álvaro Cerezo:

I en eixa personació li lliuren el informe?

El senyor Ciscar Bolufer:

.
.
.
.
el nostre procurador.
.
.

La senyora Álvaro Cerezo:

Li lliuren el informe en eixa personació?

El senyor Ciscar Bolufer:

.
.
.
.
el nostre procurador es fa còpia íntegra dels autos judicials.

La senyora Álvaro Cerezo:

Molt bé.

El senyor Ciscar Bolufer:

I en els autos judicials estan eixos informes.

La senyora Álvaro Cerezo:

I en eixe informe, que vosté parla, que diu que aclara, que tal.
.
.

El senyor Ciscar Bolufer:

Tenim tres toms, tom I, tom II i tom III.

La senyora Álvaro Cerezo:

No és possible que eixe informe parle en condicional, cosa que vosté no ha dit?
Podría, supondría.
Li ho dic, més que res, perquè eixe informe s'ha filtrat a la premsa i coneixem algunes parts -de totes maneres serà molt aclaridor que vostés done a les parts- i no diu exactament el que vosté està dient.
Si no que eixe informe parla, tot el temps, en un supondría, en un condicional perquè un informe de la policia mai prova.
(Veus) Vosté com advocat ho sap, senyor Ciscar.

Ja per últim li torne a preguntar, vosté pot afirmar que la documentació que vosté va lliurar davant de la brigada de blanqueig policial, de la policia judicial de València, és certa, és verídica?
Vosté pot afirmar que creu a ulls clucs en allò que vosté va lliurar a la policia el 16 de novembre?

El senyor Ciscar Bolufer:

Bé, doncs li conteste.
Jo he distingit tres categories i he dit que és la meua opinió.
El que en un primer moment pareix versemblant, que després del primer informe pareix probable.

La senyora Álvaro Cerezo:

Sí o no?
Per favor.

El senyor Ciscar Bolufer:

I que després del segon informe quan es creuen les dades en l'Agencia Tributaria i els documents, em pareix ja més que probable, em pareix veraç.

Si vosté em pregunta a mi la meua opinió, la meua opinió és que la veracitat -i ho he dit abans- d'eixos documents és altíssima.

La senyora Álvaro Cerezo:

Molt bé.
Ja ho tinc.

El senyor president:

Gràcies, senyora Álvaro.

Gràcies, senyor Ciscar.

A continuació, pel Grup Socialista, la senyora Peris tindrà huit minuts també.

La senyora Peris Cervera:

Sí.
Gràcies, president.

Començaré a dir, no és culpa del senyor Ciscar, és culpa absolutament nostra que per a esta diputada resulta molt difícil hui estar en esta comissió d'investigació sense tindre al meu abast la documentació de què m'està parlant el senyor Ciscar.

I per tant, servisca com a primer element de protesta que és molt difícil fer una comissió d'investigació sense els documents mínims per a poder avançar.

Senyor Ciscar, de les factures que vosté presenta en eixa informació i en eixe informe policial, que d'ací poquet el coneixerem, quantes en realitat es relacionen?

El senyor Ciscar Bolufer:

Doncs, espere perquè ha fet aquí.
.
.
, tinc un document que m'he elaborat que és Correspondencias detectadas por la policía judicial.
 (Se sent una veu que diu: Â«Del PSPV?
Â») Del PSPV.
Correos cruzados entre Anabel Hallado (se sent una veu que diu: Â«FacturesÂ») y Lucía.
.
.
Si em deixa li ho explique, perquè és que hi ha una correlació que són correus amb les factures i amb altres documents.

Correos cruzados entre Anabel Hallado y Lucía Pascual el 16 de abril de 2007.
Anabel Hallado s'interessa per l'estat de comptes del PSPV Benidorm en Crespo Gomar.
Â«Lucía Crespo Gomar le explica a Anabel Hallado que serían dos facturas expedidas a nombre de Hospimar SL y Quick Meals pendientes de cobro.
Y al mismo tiempo Lucía dice que tiene otra pendiente (inintel·ligible).
.
.
Â»

Primera factura, de estas dos de Hospimar 2000, primera factura, se corresponde.
.
.

La senyora Peris Cervera:

No vull ser mal educada, però és que són huit minuts i li he preguntat el número.
Si vosté n'utilitza set.
.
.

El senyor Ciscar Bolufer:

Val, val.

El senyor president:

De tota manera, el senyor president s'havia oblidat de posar el compte en marxa, aleshores té, quasi, quasi huit minuts.
(Veus)

El senyor Ciscar Bolufer:

Val, és la factura número 7000190, de data 19 de febrer de 2007, de Crespo Gomar a Hospimar per un import de 7.
500 euros més IVA.
Es correspon amb una factura proforma, que apareix en la documentació, que és la A7000190 de Crespo Gomar al PSPV de Benidorm, que té la mateixa data i el mateix import.
I damunt és una factura que està inclosa en el declarat imputat entre Crespo Gomar i Hospimar en l'any 2007 davant l'Agència Tributària.

N'hi ha una segona factura que és la número 700323, de data 27 de març de 2007, de Crespo Gomar a Quick Meals per import de 6.
000 euros més IVA, que es correspon amb una factura proforma la A700323 de Crespo Gomar a PSPV Benidorm de data 22 de març de 2007.
El mateix import per distints treballs realitzats a eixe partit.
I que a més coincidix amb el que Quick Meals i Crespo Gomar han declarat a l'Agència Tributària en l'exercici 2007.

Eixes són les correspondències.

La senyora Peris Cervera:

Jo volia, simplement, recordar -segurament estic equivocada perquè no tinc la informació-, però crec que amb relació al PSPV es presentaren, no sé si foren onze, catorze o quinze factures, i d'eixes quinze pareix que les quanties es relacionaven en dos.

Quanties que en l'informe que fa el PSPV demostra que el PSPV va pagar 400.
000 euros a Crespo Gomar pels serveis encarregats a la mateixa.
Per tant, de les dotze, catorze o quinze factures que vostés presentaren al final sols aconseguien connectar-ne dos que nosaltres hem demostrat que van ser pagades pel PSPV.

Per tant, és fals el que vostés estan deduint d'eixes factures, on aproximadament sols el 10% aconseguixen vostés encaixar.
I si no, hagueren fet el possible per a encaixar-les.
.
.

El senyor Ciscar Bolufer:

Li n'he dit dos exemples.
Si vol li'n dic tres més.

La senyora Peris Cervera:

No, no, si.
.
.

El senyor Ciscar Bolufer:

Quatre més, li'n puc dir.

La senyora Peris Cervera:

No, no si em permet, senyor Ciscar estic en el meu.
.
.

El senyor Ciscar Bolufer:

Hay más, claro que hay más.

La senyora Peris Cervera:

.
.
.
en el meu torn.

Vosté ha parlat i m'ha resultat -fixe's- li vaig a dir que, fins i tot impactant, perquè diu: Â«Cualquier causa de corrupción debe ser denunciadaÂ».
I jo compartisc eixe criteri, el problema és que, permeta'm senyor Ciscar, i amb tota la correcció possible, venint del Partit Popular sona un poc a xiste, sona un poc a xiste, quan vostés estan afectats en més de vint causes judicials, de les quals el senyor Ciscar, en les màximes responsabilitats del Partit Popular.
.
.
Senyor Ciscar, no en va vore vindre ninguna?
No en va vore vindre ninguna?
Exclusivament va vore estes que apareixen.

Li vaig a donar alguna dada.
Vosté també ha dit que el fet que algunes empreses contracten amb les administracions això no significa que siga corrupció, i jo n'estic d'acord, val?
L'únic que passa és que vostés ací han volgut nugar empreses, i, en este cas, Crespo Gomar, i el PSPV, per a qui li feia campanyes electorals.

En el nostre cas, vostés volen deduir que és tot un cas de corrupció, tot connectat, però que quan afecta al Partit Popular no té res a vore.
I m'explique, Crespo Gomar contracta en Gandia?
Sí.
A través de l'alcalde Torró?
Sí.
Sap per quanta quantia?
Com no havia contractat ninguna altra administració, més de dos milions d'euros contractà o tingué contractes Crespo Gomar en l'etapa del senyor Torró d'alcalde.
Sap que la relació de Crespo Gomar i del senyor Alberto Gomar era de germanets, de més que amics, de íntimos, de salidas, de todo, de todo, de todo, de todo, de todo?
Dos milions d'euros.

Vosté sap que Radiotelevisió Valenciana va contractar amb Crespo Gomar sobre sis-cents mil euros?
Però és correcte, és possible, no té ningun pecat que una empresa puga contractar amb les administracions.
Fixe's, jo no li he dit que els contractes en Gandia de dos milions d'euros amb Crespo Gomar i un alcalde del Partit Popular siguen incorrectes.
També l'administració autonòmica contracta amb Crespo Gomar sis-cents mil euros.
També hi ha contractes en Dénia; i, a més, en Dénia, Crespo Gomar li fa la campanya electoral, li fa la campanya electoral i, en acabant, li adjudiquen contractes.
Però al Partit Popular totes estes coses li pareix que entren dins de la legalitat i la normalitat.
Probablement ho són, però utilitze la mateixa vara de mesurar.

Hospimar.
En l'any 2007, contracte de 719.
000 euros a Hospimar de la conselleria de sanitat.
Governava el Partit Popular.
Vosté.
.
.
, ¿Hospimar se había vendido al Partido Popular?
 De l'any 2007 a 2015, són 5,7 milions d'euros, Hospimar, en la conselleria de sanitat.

Vosté sap, senyor Ciscar, que Torró deu a l'IVF 3,3 milions d'euros de préstamos no devueltos?

El que vinc a dir-li, senyor Ciscar, és que vostés muntaren una trama, han intentat muntar una història que un mitjà de comunicació no li donà la veracitat per a poder publicar-ho.
Per tant, no podien publicar-ho, perquè no tenia ninguna validesa.
No foren útils tampoc per als tribunals, que arxivaren la causa.
I sols al Partit Popular li ha paregut un escàndol, que seguix tirant d'un fil del qual no.
.
.
, absolutament, no hi ha res.

I acabaré diguent-li, senyor Ciscar, que ningú se creu que Ciscar se'n vaja a una comissària amb un anònim.
Almenys, esta diputada, que el té en gran valor, no s'ho creu.

Ningú se creu que el senyor Ciscar done versemblança a correus amb remitents i receptors tatxats, probablement susceptibles de manipulació.
Esta diputada no se creu això del senyor Ciscar.

I, per tant, són altres causes, en què vostés han anant sumant un poquet d'ací i un poquet d'allà (el senyor Ciscar, amb el micròfon desconnectat, diu: Â«Deixe'm vint segons, per favor, vint segons.
Â»), i un poquet d'allà, per a intentar construir una causa que ni hi ha causa ni hi ha trama ni hi ha finançament irregular, simplement una empresa, una empresa que ha contractat amb el PSPV, amb Compromís i amb qui més ha contractat ha sigut amb el Partit Popular.

El senyor Ciscar Bolufer:

Bé, breument, perquè no em queda temps.
Mire, el que ha fet la policia judicial.
.
.
, bé, ja va ser la UDEF, perquè, després, va passar a la UDEF, és, amb els models 347, de Crespo Gomar, d'Hospimar, de tots, creuar totes les dades.
I ahí la UDEF, en Madrid, tenia constància de totes les contractacions, amb entitats públiques i privades, de Crespo Gomar.

Jo l'únic que dic, que ho he dit abans, és que han investigat i, on han trobat, en alguns ministeris, en altres qüestions, en l'Ajuntament de Gandia en una causa, en un assumpte, doncs, han decidit continuar amb els procediments judicials.
Però això no ho fa el Partit Popular, insistisc.
És que vostés aquí volen matar al mensajero.
No es tracta d'això.
Això ho fa un jutjat, ho coneix la fiscalia, en unes investigacions de la policia.
Per tant, ja tindran la documentació i ho podran vore.

I molt breument.
Mire, respecte a la denúncia.
Li llig textualment una cosa que jo vaig dir i que li aclarirà molts dubtes, perquè l'únic que se volia és que s'investigara de manera objectiva i, sense haver-ho de fer constar, ho vaig fer constar.
Dic que: Â«aunque es consciente, tanto por su experiencia política como por su condición de profesional de derecho, de que el soporte documental que aporta son fotocopias y que en muchas de ellas se han borrado elementos para dificultar la identificación del emisor y del receptor…Â» O siga, ho dic jo, que en sóc conscient.
(Veus) Clar, però perquè veja que és una cosa totalment objectiva, perquè s'investigue.
Si hi ha, hi ha; si no hi ha, no hi ha.

Al final, hi ha hagut una investigació i unes conseqüències, doncs, ja vorem quines són.
És l'únic que li puc dir.

La meua obligació era denunciar.
Jo sé que el meu partit no pot donar moltes lliçons, però tampoc les acceptem, i menys del PSPV, li ho dic de veritat.

El senyor president:

Gràcies, senyor Ciscar.

Gràcies, senyora Peris.

Els recorde que el format d'una comissió d'investigació pretén extraure informació de l'objecte que s'investiga i, aleshores, estaria bé que facilitàrem als compareixents preguntes de manera recorrent perquè pogueren donar més informació i, així, no ens passaria que ens excedim del temps en cada intervenció.

Endavant.

La senyora Ortiz Vilella:

Muchas gracias, señor presidente.

Muchas gracias, señor Ciscar, por sus explicaciones.
Y le agradezco la paciencia que tiene, ante la falta de educación de alguna de las personas que está preguntando esta mañana en esta comisión.

El plan de trabajo en el que estamos hoy trabajando, sobre el que estamos trabajando, es el que aprobaron el Partido Socialista, Podemos y Compromís.
Por tanto, es el que se ha diseñado, con los plazos que se han diseñado.

Yo quiero agradecer también que hoy se haya ampliado tanto a las personas…, por parte de la propuesta del Grupo Podemos, con la nueva causa que se abre en Elche, y también con parte de los comparecientes que el Grupo Parlamentario Popular solicitó en una primera fase.

Y yo le quería preguntar, porque, principalmente, son trabajadores, aunque también hay aquí alguna documentación.
Primero, le quiero preguntar, ¿por qué es interesante e importante que los trabajadores, que en un primer momento quedaron fuera de esta comisión de investigación, se hayan podido aportar en esta comisión?

El senyor Ciscar Bolufer:

Pues, muchas gracias, señora diputada.

Pues, se lo voy a intentar resumir.
Porque -ya lo verán, cuando vean los informes policiales- hay una actuación policial de la UDEF que relata haber oído en declaración a algunos exempleados de Crespo Gomar, entre los que se encontraban diseñadores gráficos, comerciales, ejecutivos de cuentas y empleados del departamento de proyectos.
Ese mismo informe policial -lo dice el informe, no lo digo yo- dice que los… Estamos hablando del empleado de departamentos en el que se reciben los encargos, que es el departamento comercial, y los que elaboran el presupuesto de los trabajos a realizar, que es el departamento de proyectos.
Luego, los diseñadores gráficos se supone que son los que crean el producto, el merchandising, la publicidad, lo que sea.

Bien, pues, según relata la UDEF -no lo digo yo, lo relata la UDEF-, del testimonio de esos empleados de Crespo Gomar, cabe concluir que las empresas Hospimar, Metrovacesa, Lubasa, Egevasa, Burger King, es decir, Quick Meals -voy a citar textualmente- Â«no habían sido clientes, es decir, ninguno de los trabajadores entrevistados reconoció haber participado en ninguna campaña publicitaria que tuviera como destinatario esas empresas ni tenían conocimiento -es textual, ¿eh?
- de que ninguno de sus compañeros lo hubieran hechoÂ».

Es decir, según los datos de Agencia Tributaria, Crespo Gomar factura en el año 2007 a una serie de empresas, las cuales, según el testimonio de unos extrabajadores, no habían sido clientes.
¿Esto cómo se explica?
Claro, empresas que, por otra parte, y salvo alguna excepción, todo hay que decirlo, aparecen en los correos y en las hojas de contabilidad que han sido aportadas con la denuncia y, además, como he dicho antes, coincidiendo los importes de las cantidades consignadas, en algún caso hasta los céntimos.
Claro, ¿esto cómo lo explicamos, cómo lo explicamos, porque parece muy raro?

Por eso digo que, si no es por la prescripción, en un 95% de probabilidades esto acaba con alguien sentado en el banquillo.
Si es que es muy muy evidente.

Bien.
Y hay otra cosa a la cual me quiero referir, si me…, porque no se ha comentado, y también creo que es de mucho interés para esta comisión, y me refiero a construcciones Blauverd.
Porque la policía, en su informe, llama la atención sobre la falta de rigor en la comunicación de las facturas de Crespo Gomar a construcciones Blauverd, porque se establecen unos conceptos muy genéricos para importes muy elevados.
Es relevante, porque sí que hay una factura de construcciones Blauverd que aparece en uno de los correos, en la cual se dice, respecto a esa factura, que hay que remitirla por mensajería a la sede del PSPV, en calle Blanquerías, a la atención de Pepe Cataluña -eso es textual.

Bueno, pues, la policía judicial califica de desorbitado, emplea el término desorbitado, que bajo el concepto de servicios de asesoramiento en márquetin y comunicación, acciones Finestrat, se hubieran pagado dentro de un mismo año cinco mensualidades, por un importe global de 214.
000 euros.

Claro, ¿por qué es importante que hoy se haya aprobado lo que usted me está preguntando, la nueva propuesta de plan de trabajo?
Porque es que con lo primero nos habíamos quedado sin saber nada de construcciones Blauverd.
Ahora vamos a tener constancia, cuando se pida al Ayuntamiento de Finestrat, cuántas viviendas se han construido en ese ejercicio del año 2005, cuántas licencias se dieron a nombre de construcciones Blauverd.
Porque no me negarán que 214.
000 euros tienes que haber construido muchísimo para que eso sea una cifra, digamos, en publicidad, razonable.

Y, respecto de los trabajadores, pues, también es muy importante que ahora se llame a los trabajadores, pero por lo que acabo de decir.
Si es que la policía los localiza, les pregunta y dicen que no se ha trabajado para esas empresas y que no conocen a ningún compañero que haya trabajado para esas empresas, y lo dicen del departamento donde se contacta con los clientes, lo dicen del departamento donde se hacen los trabajos y lo dicen quienes, en teoría, tenían que haber hecho esos trabajos en una agencia de publicidad y comunicación, los diseñadores gráficos, pues, bueno, comprenderá usted que sea absolutamente necesario.

Yo creo que es una buena noticia que, tanto respecto de construcciones Blauverd como de los trabajadores, se puedan tener noticias en esta comisión.

Muchas gracias.

La senyora Ortiz Vilella:

Muy bien.

Muchas gracias.

Yo querría solicitar, igual que el señor Ciscar, como firmante de la denuncia y también en nombre del Grupo Parlamentario Popular, lo ha hecho constar, no estamos en ningún momento en desacuerdo con aportar la documentación que pueda favorecer al buen desarrollo de esta comisión.
También me gustaría, en ese mismo tenor de colaboración con la comisión, que se tuviera a bien que aportara el Grupo Parlamentario Socialista, y también el de Bloc-Compromís, los informes internos a los que llegaron, después de una investigación interna, que anunciaron públicamente, y que dieron lugar a la posibilidad de llegar a unas conclusiones como partido político.
En el mismo sentido y en el mismo espíritu de colaboración con la comisión y por tener el mayor número de información posible y poder contrastar…

El senyor president:

Ja ho han escoltat.
Ja ho hauran escoltat i supose que estarà dins de la seua voluntat.

Té més preguntes?

La senyora Ortiz Vilella:

Sí, sí, sí.
Tengo otra pregunta.

El senyor president:

Sí.

La senyora Ortiz Vilella:

Yo veo que hoy tenemos mucha prisa, cuando habla el Partido Popular.

El senyor president:

No, és que és un torn per a preguntes.

La senyora Ortiz Vilella:

Bien.
Además de los informes que usted nos ha citado de la policía, no sé si recuerda de cuántos organismos más aparecen informes en la investigación de esta causa y cuántos hay de la policía y cuántos hay de otros organismos.
Lo que usted recuerde, con el acceso que haya tenido a esa causa.

Y el tiempo que ha estado investigando el juzgado número 21 sobre este asunto, para, también, dilucidar lo que algunos grupos políticos quieren dejar de sospechar sobre la mesa.

Muchas gracias.

El senyor Ciscar Bolufer:

Pues, el tiempo que el juzgado de instrucción número 21…, si recibió el escrito de denuncia con su primer informe en diciembre de 2016 y su auto último es de enero de 2018, pues prácticamente estamos hablando de todo un año de investigación.
En relación a lo otro, hay informes de la intervención general del estado respecto de determinadas contrataciones y hay solicitudes de expedientes administrativos a algunos ministerios y a algún otro organismo.

Pero bueno, como vamos a preparar una copia de todo y la vamos a presentar a la comisión, pues, yo espero que en la próxima reunión de la comisión ya todos puedan haber visto lo que hay.
De verdad que hay cosas muy interesantes.
Yo me he referido a algunas pero seguro que me he dejado otras muchas.

Muchas gracias.

Compareixença del senyor Enric Morera i Català

El senyor president:

Gràcies, senyor Ciscar.

Ha acabat la seua compareixença.

Abans de fer entrar el següent compareixent dir que, respecte als dos compareixents que tenim dubtes que puguen arribar, des de la mesa de la comissió s'han enviat diversos burofax per a contactar amb ells.
Són les ferramentes que tenim a l'abast.
No tenim resposta en negatiu que no hagen de vindre, per tant, quan acabe el següent compareixent esperarem el temps prudent per a comprovar si ha vingut Ana Maria Kringe.
(Se sent una veu que diu: Â«Dos minuts de descans?
.
.
.
Â») Sí, dos minuts de descans.
.
.

(Se suspén la reunió durant uns minuts)

Ja tenim a tots els portaveus i al següent compareixent, per tant començarem la seua compareixença.

El senyor compareixent, senyor Morera, coneix el mecanisme de la comissió, per tant m'estalviaré l'explicació del format.
Però li he de dir, senyor Morera, que li informe que compareix en una comissió d'investigació mitjançant la qual el parlament exercita la seua funció de control polític.
He d'indicar-li, a més a més, que la informació que oferisca a esta comissió ha de ser veraç, comminant-lo que s'ha d'ajustar la seua declaració a aquesta premissa per estar penalitzat els fals testimoni en l'article 502 del Codi penal.
Finalment, ha de saber també que la mesa de la comissió, i concretament el president que li parla, garantirà el respecte al seu dret a la intimitat i a l'honor, al secret professional, la clàusula de consciència i la resta de drets que la Constitució li reconeix.

Per tant, dit açò, passaríem ja a les intervencions dels grups.

La senyora Sánchez, pel Grup Ciudadanos, tindrà tres minuts per a exposar les primeres preguntes.

La senyora Sánchez Zamora:

Muchas gracias, presidente.

Señor Morera, gracias por estar aquí en esta comisión de investigación.

Mire, he estudiado en profundidad su comparecencia en el Senado, en una comisión del Senado, y tengo algunas dudas al respecto, y es ¿cuáles fueron, de manera concreta porque en aquel momento quedaron un poco en el aire, cuáles fueron las principales fuentes de financiación de aquella coalición de Compromís en aquella etapa, la de 2007?
Porque se ha dejado claro que, bueno, era una coalición en la que Izquierda Unida aportaba una parte y que Compromís, bueno, Bloc, aportaba la suya.
Pero me gustaría saber de manera concreta cuáles fueron las principales fuentes de financiación y, sobre todo, qué cantidad aportaron.

En segundo lugar, me gustaría saber si ha recordado si accedió a un crédito bancario en esa campaña de 2007 porque usted compareció en el Senado a fecha de 11 de mayo de 2018, ya han pasado algunos meses, en concreto pues prácticamente seis meses y ha tenido tiempo para recordar, porque sus compañeras de aquella época, la señora Oltra y la señora Mollà, aseguran que no hubo ninguna póliza de crédito, el señor Campos asegura que sí, usted pues que no se acuerda, o no sabe, no contesta.

Entonces, me gustaría saberlo porque la Sindicatura de Cuentas, en el desglose de gastos electorales de su coalición aparece en intereses de créditos electorales del año 2007, 1.
346 euros, es decir, que alguna póliza de crédito había.
Entonces, le recomiendo, aunque ahora ya es tarde, que hubiese un poquito más de diálogo entre la señora Oltra y usted.

En segundo lugar, pues -y para ir terminando- hay algo que no me quedó tampoco rematadamente claro, y es quién llevaba realmente la contabilidad tanto en el grupo como en las elecciones.
Porque es cierto que en aquella comparecencia usted echó las culpas o en endosó el muerto (rient), si me permite la expresión coloquial, a los compañeros de entonces Izquierda Unida, pero es que me resulta curioso porque para algunas cosas sí que saben perfectamente los datos acerca de la financiación tanto del grupo como de la campaña electoral pero para otras no.

Entonces, mi pregunta también va encaminada a saber dónde están esos tres, casi cerca de tres millones de euros en las subvenciones del grupo, de aquel grupo parlamentario, que el Tribunal de Cuentas pues no encuentra y que para eso sí que parece ser que saben algo más.
(Soroll de papers)

Y por ahí van mis preguntas.

Muchas gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Sánchez.

A continuació, pel Grup Podemos, la senyora Cabedo.

La senyora Cabedo Laborda:

Gràcies.

Benvingut, senyor Morera.

Abans de fer-li les preguntes sí que volia matisar que el pla de treball de Podemos incloïa ja a treballadors de les diferents empreses i que avui el que s'ha fet ha sigut ampliar-se la compareixença amb els treballadors.
Ho dic perquè en alguna que altra intervenció pareixia com si el pla de treball de Podemos no incloguera a cap treballador de cap de les empreses implicades, i volia fer eixa matisació.

Iniciant ja les preguntes que li volia fer, senyora Morera, entenc que vosté en els anys 2007 i 2008 era secretari general del Bloc.
Per tant, voldria saber si era vosté qui prenia les decisions econòmiques.

Concretament, en eixa campanya del 2007 entenc que el Bloc va formar una coalició amb Esquerra Unida, però el Bloc tinc entés que era l'administrador de la coalició i per tant el legalment responsable de la campanya.
Per tant, voldria saber si vosté com a secretari general del Bloc estava al corrent de les decisions econòmiques que es prenien en eixa campanya.

M'agradaria saber si vosté recorda com es va pagar i quant va pagar el Bloc per a eixa campanya electoral del 2007.
Segons les nostres xifres, xifres oficials, només en la campanya municipal vostés van destinar 440.
000 euros, i ens crida l'atenció perquè vostés eren un partit xicotet -diguem-lo així-, encara no havien entrat a les Corts Valencianes, per tant tampoc tenien les subvencions destinades a aquestos partits, i m'agradaria si ens poguera fer una comparativa entre els diners que va destinar el Bloc per a eixa campanya del 2007 respecte a campanyes anteriors.

També ens crida l'atenció perquè tenim entés que vostés tenien 2.
000 afiliats en aquell moment i, per tant, entenem que les quotes dels afiliats no arribaven tant com per a per exemple gastar-se 440.
000 euros per a la campanya municipal, estic parlant.
Per tant, si això ens ho podria comentar.

Després, també, si ens poguera comentar com vostés van pagar la campanya electoral, van fer transferències, van fer xecs, si tota eixa campanya la van fer contractant amb Crespo Gomar o amb altres empreses.

També, si té factures de tots els elements que van destinar a eixa campanya.
En els informes policials veiem que per exemple vostés van tindre una avioneta que va costar quasi 22.
000 euros, i voldríem saber si per exemple tenen factura d'eixa avioneta o de la resta d'elements.

Però ara ho deixaria ací per la mancança de temps.

Gràcies.

El senyor president:

Gràcies, senyora Cabedo.

A continuació, la senyora Álvaro pel Grup Compromís, amb tres minuts també.

La senyora Álvaro Cerezo:

Molt bon dia, senyor Enric Morera.

Imagine que vosté haurà pogut escoltar, o part, la compareixença d'abans, la del senyor Ciscar, que jo pensava que podia vindre i aclarir llums sobre este assumpte que l'ha portat a vosté ací però, com veu, continuem igual, continuem sense la denúncia i sense aquells texts que podrien donar llum en este assumpte.

Els fets són un presumpte finançament il·legal del seu partit i del meu, el Bloc Nacionalista Valencià, que a hores d'ara sabem tots i totes que això no va a passar mai, i es més, estem en disposició de provar.
De normal, s'ha de provar que u és culpable fins que es demostre el contrari; en canvi, a nosaltres ens toca provar que som innocents, tot i que s'ha provat el…

A vostés les fotocòpies, amb les que suposadament es va presentar el senyor Ciscar davant l'oficina de blanqueig de la policia, igual ja li sonaven d'alguna cosa; de fet, serà el senyor Orengo qui dirà clarament en repetides ocasions que tant al PSOE com a Bloc ens havien amenaçat de fer pública determinada informació, informació que després no es podia provar, com així ha sigut, i que ni tan sols seria verídica però que li faria molt de mal davant l'opinió pública.

I ara sabem que, fins i tot, el periodista que va lliurar eixa informació al senyor Ciscar dubtava sobre la veracitat d'eixes fotocòpies que aportava en eixe moment.
¿Coneixia vosté l'existència d'estes informacions que tant de mal podrien fer-li al Partit Socialista davant l'opinió pública?
La principal acusació que se li ha abocat al Bloc en tot açò és que Crespo Gomar va fer la campanya de les municipals del Bloc en 2007.
¿És això cert?
¿Pot demostrar que el Bloc va pagar dita campanya?

També n'hi ha qui ha deixat caure que La Vital els va pagar factures, tot i que ningú ha pogut demostrar eixe fet.
¿Vosté quina informació podria donar al respecte, si la té?
I igualment a Gevasa, empresa pública de la Diputació de València, se li va atribuir en un primer moment haver pagat la campanya del Bloc del 2007, tot i que la factura que se li imputa a l'empresa pública esta entitat l'ha reconeguda com a tal, com a seua.

Aleshores, ¿quin interés podria tindre la Diputació de València en aquell moment en mans del Partit Popular en pagar-li campanyes al Bloc Nacionalista?

Moltes gràcies.

El senyor president:

Gràcies, senyora Álvaro.

A continuació, el senyor Subías pel Grup Socialista, tres minuts.

El senyor Subías Ruiz de Villa:

Muchas gracias, señor presidente.

Señoras y señores diputados.

Senyor Morera, buenos días y bienvenido.

Mire, hace unos días me contaban una adivinanza en la que se preguntaban ante dos temas que nada tenían que ver, ¿eh?
, y preguntaban que en qué se parecían.
Bueno, tras ir respondiéndose a una serie de preguntas absurdas que las iban relacionando terminaban con una conclusión, que era igualmente absurda, y es que se parecían.

Bueno, pues, bien, yo creo que algo parecido ocurre en este caso; se ha abierto una comisión de investigación en estas Cortes por la presunta financiación irregular del PSPV y del Bloc durante los años 2007 y 2008, todo por unas presuntas facturas en fotocopias con tachaduras, aportadas por el representante del Partido Popular, que hoy aquí ha comparecido, que llevó a dependencias policiales y que, en principio, al parecer se las había dado algún medio, algún periodista, hoy ha confirmado qué periodista y de qué medio era quien se las entregó.
Da la impresión -y esto es una interpretación evidentemente- que tiene una cierta intencionalidad de abrir el ventilador, ¿no?
, para parecer que todo el mundo es igual, y desde luego no es verdad que todo el mundo sea igual.

El juez al que le llegó el caso en Valencia se inhibió a otros juzgados porque no afectaba a nadie, ni del Bloc, ni del PSPV en Valencia.
Que yo sepa no se ha llamado a nadie hasta estos momentos a declarar, que yo sepa.

Creo sinceramente, además, que leyendo los documentos que nos han llegado, que son pocos porque otra cosa es que esta comisión comienza sin tener la documentación pertinente, pero, bueno, de los documentos me da la impresión de que está usted por ejemplo en una situación, o algunos están en una situación de indefensión, en el sentido de no haber podido acceder por ejemplo al tema de los atestados; si es así, pues ya me lo dirá usted.
En cualquier caso, le quisiera hacer una serie de preguntas.

¿Por qué cree usted que se abre este tema en estos momentos, señor Morera?
¿Conoce usted o sabe de algún caso de presunta corrupción en algún juzgado por mala utilización del dinero público que afecte a su partido, al Bloc?
¿Le han llamado a usted de algún juzgado para comparecer o le han pedido algún tipo de documentación?
¿Ha podido usted acceder -lo que le he preguntado antes- a los atestados o al sumario?
¿Está usted o su partido investigado por algún juzgado actualmente en relación con financiación de su partido durante los años 2007 o 2008?
¿Tiene usted constancia de las posibles irregularidades en las cuentas de su partido?
¿Las ha habido?

De momento, le voy a hacer estas preguntas; después, como tendremos más tiempo, si acaso ya le haré otras preguntas.

El senyor president:

Gràcies, senyor Subías.

A continuació, i ja per a acabar este torn, el Grup Popular, el senyor Ibáñez.

El senyor Ibáñez Bordonau:

Muchas gracias, presidente.

Muy buenos días, senyor Morera.

Mire, nos encontramos aquí para depurar responsabilidades políticas, que no judiciales, de lo que el fundamento jurídico primero del auto dice Â«por encontrarnos ante unos hechos de financiación irregular de dos formaciones políticas, PSPV-PSOE y Bloc-Compromís, además de hechos constitutivos de falsedad documental con carácter continuadoÂ», a lo que la fiscalía le añade Â«posible delito de prevaricación y malversación de caudales públicosÂ».

Mi primera pregunta es: ¿cómo se financió usted, cómo financió su formación las autonómicas de 2007?
¿Cómo financió la campaña local del 2007?
¿Cómo se financió en las generales del 2008?
¿Pagó usted y qué cantidad pagó como afiliado en 2007, y declaró esa cantidad?
¿Quién, cuándo y por qué se dirigen ustedes a la mercantil Crespo Gomar?
¿Qué trabajo realizó la mercantil Crespo Gomar para su formación?
¿Por qué no presentaron las cuentas en el Tribunal de Cuentas en el año 2007?
¿Quién era el responsable de la campaña de las autonómicas y locales de 2007?
¿Quién era el responsable de las generales del 2008?
¿Quién era el representante ante la junta electoral en 2007 y 2008?

Ustedes dicen que realizaron una investigación interna e hicieron un informe, que lo iban a hacer público, nadie lo ha visto.
¿Lo puede usted aportar a esta comisión, por favor?
¿Por qué no lo hicieron público?
¿Quién realizó ese informe?
¿Qué dice ese informe?
¿Le interrogaron a usted para realizar ese informe?
¿Quién le interrogó?
¿Considera usted que la brigada provincial de policía judicial, Udyco, de blanqueo de capitales, y la Agencia Tributaria, mienten cuando dicen que hubo financiación irregular y facturas falsas en su formación?
(Soroll de papers)

Señor Morera, cuando el señor Pere Mayor dice que quienes aportaban dinero no podían esperar nada porque era ilegal y no teníamos el poder ¿era por simpatía ideológica?
¿A qué se estaba refiriendo el señor Pere Mayor?
¿Conoce usted al señor Pere Mayor, imagino?

Señor Morera, ¿cree que ustedes se financiaron irregularmente?
¿O miente la policía judicial y miente la Agencia Tributaria?

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Ibáñez.

Completat el primer torn, vosté, senyor Morera, tindrà temps il·limitat per a respondre les preguntes.

El senyor Morera i Català:

Molt bé.

Doncs, moltes gràcies, per les seues intervencions, les seues preguntes.

Comparec ací en qualitat de.
.
.
, en qualitat d'una persona que vol aclarir i posar ordre en tota l'allau d'informacions que s'han vingut succeint sobre un cas que ha tingut una certa repercussió mediàtica i jo vull centrar-me sobre els fets perquè, com diu l'evangeli, els fets mos faran lliures i la veritat mos farà lliures i, en este fas, crec que, efectivament, en el Senat -ja comence a contestar- vaig comparéixer i vaig donar la informació que se me va reclamar en eixa comissió d'investigació el passat 10 de maig, sobre el finançament de les campanyes electorals del Bloc.
I, efectivament, nosaltres concorreguérem a les eleccions autonòmiques del 2007 en coalició amb Esquerra Unida.
Els comptes d'eixa coalició els havia de presentar Esquerra Unida, que era l'administrador de campanya.
I eixos comptes se presentaren i, per tant, estan en l'informe del Tribunal de Cuentas.
No crec que les seues senyories dubten dels informes del Tribunal de Cuentas.

Efectivament, el Bloc es va presentar a la campanya municipal com a Bloc i, per tant, estàvem obligats, perquè obtinguérem una subvenció electoral.
M'ha preguntat la senyora Cabedo si era una subvenció molt alta.
No, la que ens corresponia perquè tenim una gran presència municipal ja des del 2007, fins i tot en capitals de comarques.
I la campanya electoral se pot finançar si obtens una representació en més de la mitat dels municipis majors de deu mil habitants.
Accedírem a eixa subvenció, i com no podia ser d'una altra manera, presentàrem el nostre informe de les eleccions municipals al Tribunal de Cuentas.
Són documents públics.

Per tant, crec que responc perquè, efectivament, com que sabíem que la nostra densitat política i electoral era molt alta.
.
.
Miren si era alta que teníem vots suficients, tot i que no mos presentàvem en tots els municipis, per accedir a les Corts Valencianes.
Per una llei injusta se'ns va privar d'estar presents ja en el 1999 i en el 2003.
Però la nostra presència i potència municipal era molt elevada.

Què vull dir amb això?
Que hem tingut altíssimes responsabilitats municipals de gestió i de governació de molts ajuntaments.
I en eixe moment, amb els resultats municipals, si no haguérem tingut eixa llei, segurament haguérem entrat.
Per tant, teníem subvencions municipals.
I com són subvencions públiques s'han de presentar els informes on toca, que és el Tribunal de Cuentas.
El presentàrem i està a la seua disposició, tant el de les autonòmiques, que va presentar l'administrador de campanya, com el de les municipals.

En les eleccions generals de 2008 no obtinguérem representació, no obtinguérem subvenció pública i, per tant, no teníem obligació de presentar l'informe com bé ha reconegut el Tribunal de Cuentas.
Però tot això és públic.

Qui portava la comptabilitat o la relació del Bloc?
La portava.
.
.
Jo era el màxim implicat, perquè jo era el secretari general del Bloc.
Efectivament, els nostres comptes s'aprovaven en executives del partit i després se sotmetien al Consell Nacional en una mostra claríssima d'una organització política molt transparent.
Els seus comptes públics se presenten i se dóna compte de totes les subvencions públiques que obtenim.
No hem gastat més diners en la campanya, com per desgràcia he vist que això és una forma usual d'altres organitzacions polítiques, que els que reflectim en les nostres comptabilitats públiques i que presentem al Tribunal de Cuentas.

Per tant, eixa és la fórmula que teníem i que tenim de treballar.
Sobre si n'hi havia una pòlissa o un crèdit està reflectit en l'informe del Tribunal de Cuentas, que les seues senyories poden accedir.
És una documentació pública.

Nosaltres, efectivament, teníem un conjunt d'afiliats que paguen crec que la quota més alta que es paga de totes les organitzacions polítiques, perquè paguem una gran quota; i li responc també al senyor Rubén Ibáñez, això se pot articular com una aportació que es desgravable en l'IRPF i que ho fem perquè tenim un certificat d'hisenda que així ho contempla.

Sobre la contractació de Crespo Gomar, jo, quan sóc elegit secretari general del Bloc, els he informat que ja teníem esta empresa com a proveïdora.
Esta empresa és proveïdora del Bloc Nacionalista Valencià, com era proveïdora de tantes altres entitats, empreses i tal.
Sembla ser que l'empresa Crespo Gomar tenia alguns premis de la cambra de comerç i nosaltres funcionàvem en el sistema d'un crèdit comercial, és a dir, que teníem un crèdit que en el cas que l'activàrem, i aixina consta en les factures de Crespo Gomar, les factures que sí que per a eixa campanya electoral els serveis que Crespo Gomar ens va oferir per a la campanya electoral del 2007, les municipals.
I aixina consten, si vostés tenen a bé de vore, en la documentació del Tribunal de Cuentas.
En el Tribunal de Cuentas figuren les factures de Crespo Gomar.

I les altres, que s'ha parlat de l'avioneta.
.
.
, efectivament, férem una campanya que es deia Â«Adéu PPÂ».
Finalment ho hem aconseguit, però en aquell moment encara no.
Però en eixes factures i eixes despeses, amb eixe crèdit comercial nosaltres pagàrem el que ens quedava per pagar a Crespo Gomar de 120.
000 euros.
Com pagàrem eixos treballs que va fer esta empresa?
Rehipotecant la nostra seu.
Han vostés de saber que nosaltres rehipotecàrem la nostra seu nacional situada en el carrer Sant Jacint pel valor de 90.
000 euros per a poder fer front a eixos pagaments.
I figura claríssimament la transferència de pagament del compte del Bloc al de Crespo Gomar.
Paguem les nostres factures.
I aixina queda reflectit en la nostra comptabilitat.

Respecte al que diu la diputada Mònica Álvaro, doncs, jo m'he enterat de moltes coses de la compareixença del senyor Ciscar.
Per exemple.
.
.
, l'he seguida amb interés i m'ha preguntat, Â«bé, jo ja he acabatÂ».
Â«O noÂ», li he dit al senyor Ciscar.
Perquè, anem a vore, estem parlant de coses molt serioses.
Sembla ser que el Partido Popular es va personar en les causes del jutjat número 21 de València -ha dit- per vore si n'hi ha alguna cosa.
.
.
El Partit Popular s'ha presentat el 5 de maig.
Aleshores, algú em pot explicar un document públic oficial de la policia com s'ha divulgat i s'ha distribuït d'una forma tan intensa?
És un document que forma part del secret del sumari?
Si el Partit Popular només està personat des del dia 5 de maig vol dir que algú ha fet un treball de divulgar, de posar en coneiximent, d'informar d'un informe que no té ni esta comissió.
Jo no el tinc.
Qui el té?
Perquè a mi m'ha recordat açò un episodi en estes Corts de quan el Partit Popular va portar al jutjat el senyor Ángel Luna perquè deia que en el seu despatx s'havia trobat un sobre no amb unes fotocòpies sinó amb informació d'un cas que afectava el Partit Popular.
I el van portar fins al TSJ.

És a dir, que un informe que no deixa de ser sobre la compareixença del senyor Ciscar davant la policia, davant concretament la unitat de blanqueig de capitals, per què no va a un jutjat?
Per què no va a la fiscalia?
Perquè se pot presentar una denúncia en la policia.
Tots els grans respectes a la policia, però és que en la policia dóna la casualitat que nosaltres no podem ser part.
No ens podem defensar, no podem saber quina documentació n'hi ha i actua la indefensió, multiplicada per un dossier que ha corregut molt i que fins al dia de hui no és públic, i no sé si el jutjat, perquè jo no estic personat en eixe.
.
.
, no estem personats, no sé si el jutjat, m'agradaria que se poguera investigar, ha declarat el secret del sumari dels casos que queden.
I diu que el pot aportar perquè des del dia 5 s'ha personat el Partit Popular.
I, abans, qui ho va divulgar això?
Crec que és motiu d'estudi interessantíssim per part d'esta comissió.

Me pregunten sobre empreses que apareixen en eixes fotocòpies que li arriben al senyor Ciscar; ara sabem un dels dos periodistes, que el senyor Ciscar ha manifestat que li ho donen però.
.
.
, de l'altre periodista no ho sabem, però que no ho publiquen.
.
.
No sabem la certesa que donarien a eixes fotocòpies però que (inintel·ligible) .
.
.
compareix i presenta davant la policia.

Jo estic d'acord amb el senyor Ciscar en una cosa: tolerància zero contra la corrupció.
Cal perseguir la corrupció i cal posar en coneiximent dels jutjats, també de la policia, tots aquells elements que considerem que són constitutius d'un possible delicte.
Clar que sí!

Però, senyories, el que ens importen són els fets, no les especulacions, sinó els fets i les resolucions dels tribunals.
I sobre eixos fets tenim uns fets molt clars.
I jo crec que el que s'ha dit ací, inclús ho ha dit el senyor Ciscar.
.
.
El senyor Ciscar ha dit que està tot prescrit, ha dit ell.
Però prescrit, què?
Perquè per a que prescriga alguna cosa han d'existir uns fets.
Han existit eixos fets?
Qui és, el senyor Ciscar el que mos ha de dir si han existit eixos fets o no?
Diu que quasi.
.
.
, ell ho ha.
.
.
Perquè és que si havera dit que eixos fets han existit i ho havera afirmat ací, jo anava al jutjat i el denunciava.
Clar!
Perquè l'honor de les persones i de les organitzacions polítiques està per damunt de tot.
I alguns potser han intentat a resultes de la sentència del cas Gürtel escampar-ho per a la resta.
I això no ho podem consentir perquè no podem anul·lar l'esperança del nostre poble que n'hi haja una política seriosa, rigorosa, decent i que no haja tingut res a vore en cap jutjat, res.

Per això els he dit que teníem molta responsabilitat de govern en molts municipis.
Saben vostés quantes persones involucrades, investigades, imputades en delictes de corrupció, que són gravíssims i que fan un dany terrible a la democràcia?
Zero.

Aleshores, davant d'açò, jo crec que hem d'anar directament al que diu la justícia.
Perquè la justícia, una vegada que li arriba per part de la policia, li arriben uns comentaris, Â«podria serÂ», Â«mirem açò i talÂ», la justícia decreta unes diligències i estan un any quadrant dades, quadrant xifres, i la justícia es pronuncia, el jutjat número 21 es pronuncia en esta interlocutòria, en el auto, que s'ha de llegir, perquè això són fets, i n'hi han moltes especulacions.
I els fets què diuen?
Doncs diuen que no n'hi ha hagut cap finançament il·legal ni del PSPV ni de Bloc.
Això ho afirma l'auto.

Després vostés podran especular el que vullguen.
I, en tot cas, diu, Â«vist que hem creuat unes factures del 347 de l'audiència tributària, anem a vore si n'hi ha resÂ».
I ho envia en quatre tipus de contractes.
I eixos quatre tipus de contracte ara ja s'ha arxivat una de les causes.
Anem a vore què passa amb la resta.
Creguem o no creguem amb la justícia?
Deixem que la justícia actue.
Però afirmar, com s'ha afirmat per part de molta gent, el Â«caso de la financiación i.
.
.
talÂ», és mentir.

I a partir d'ara, com ja ho he dit i he pogut parlar, qui ho diga mentix conscientment, conscientment, perquè no és la paraula ni d'un ni de l'altra sinó que és la paraula de la justícia.
Tota la nostra col·laboració per a col·laborar amb la justícia.

I, a partir d'ahí, em sotmet a les seues preguntes, perquè si m'han quedat algunes coses sense contestar, per a poder contestar-los.
.
.
(Veus)

Bé, m'ha quedat una cosa, sí.
El senyor Rubén Ibáñez diu: Â«¿Qué dice usted de la Agencia Tributaria y de la brigada y tal, mienten?
Â» No.
¿Què han de mentir?
Si diuen claríssimament, a través de l'auto, el que els estic diguent jo.

El que pot mentir és el que afirma el contrari, que escampe dubtes, que escampe.
.
.
Però les dades concrets és que nosaltres, després de la interlocutòria -auto- de la jutgessa i vistos els informes de l'Agència Tributària i l'informe de la policia, no estem.
.
.
És que no se'ns ha demanat Â«resÂ».
Ni se'ns ha preguntat, ni se'ns ha citat a res.
Res de res.

Per tant, ¿mienten?
No.
Certifiquen estos dos importants organismes que el Bloc, res de res.
I del PSPV, vorem, perquè de les quatre causes, una ja està arxivada.

I si volen que parlem un poquet d'eixes causes, doncs parlem perquè són un poquet.
.
.
Ja vorem el que decidix la justícia.

A partir d'ahí, president, estic.
.
.
, segurament m'hauré deixat alguna cosa per concretar.
Les senyories voldran que incidisca en algun aspecte més concret.

El senyor president:

Efectivament, els grups tenen interés en preguntar-li.

Primer, començarà la senyora Sánchez, pel Grup Ciudadanos.

La senyora Sánchez Zamora:

Muchas gracias, señor president.

Efectivamente, señor Morera, aquí estamos hablando de cosas muy serias.
Y de la misma manera que condenaríamos que desde el caso de la Gürtel se encendiese el ventilador de la carroña para salpicar a otros grupos políticos, pues de la misma manera nos ponemos muy críticos y condenamos que.
.
.
, desde la supuesta investigación de la financiación de PSPV y Bloc, a través de Crespo Gomar, pues condenamos que se encienda ese mismo ventilador para intentar desviar un poco la atención.

No obstante, quedan muchas preguntas, por no decir prácticamente todas, por contestar.
Y me gustaría hacer la siguiente reflexión.
Mire, los proveedores informaron en el Senado que tardaban un año en pagarles, porque no les hacían efectivas las subvenciones hasta pasado un año.

Y los proveedores eran quienes durante ese año les estaban financiando de una manera u otra, a pesar de que la cuenta electoral a la que tenían que ir las subvenciones electorales tenían que estar cerradas desde los 90 días posteriores a celebrarse las elecciones.

La señora Oltra -a quien no le puedo hacer esta pregunta porque no está convocada-, en el Senado, aseguró que esa cuenta electoral no se cerró porque el propio Tribunal de Cuentas les dijo que no la cerrasen por ser una coalición.

De esta manera, el Tribunal de Cuentas estaría cometiendo una ilegalidad, que dudo mucho que sea así.

¿Ustedes suscriben las afirmaciones de la señora Oltra?
¿Por qué no se cerró esa cuenta?

El senyor Morera i Català:

Senyoria, li torne a dir que el Tribunal de Cuentas presenta uns informes que són molt complets i que afecten a tots els partits que tenen representació parlamentària i accedixen a subvencions públiques on pot vosté vore els detalls pels quals me pregunta.
Jo, si tinguera ara l'informe davant, que no el tinc, li'l llegiria.

Per tant, si vosté vol vore més coses de les que no veu el Tribunal de Cuentas, doncs endavant.
Doncs és el ventilador, que potser siga el seu ventilador, (veus) no el meu.

Jo vaig.
.
.
, no vaig a cap ventilador.
Jo vaig als fets.
I els fets se basen en informes del Tribunal de Cuentas i resolucions judicials en forma d'interlocutòria -auto-.

I, a partir d'ahí, crec que he donat una dada molt significativa, i és que totes les seues senyories no disposen d'un informe policial, potser perquè siga secret del sumari, sí que ho té el Grup Popular perquè s'ha personat en alguna de les causes, però abans del 5 de maig se va escampar d'una forma conscient i sistemàtica per algú.
Crec que això pot ser motiu de delicte -crec, crec-.
Per tant, s'ha especulat molt i el ventilador potser estiga ahí.

La senyora Sánchez Zamora:

Yo creo que se está poniendo ahora mismo encima de la mesa.

Pero, en cualquier caso, me va a permitir, porque hay que recordar que estamos en fase de instrucción.
Es decir, aquí no se está juzgando nada.
En el momento en que los juzgados tengan los suficientes motivos para abrir ese juicio oral, abrirá juicio oral.
De momento, aquí estamos para ver quiénes son los responsables políticos de toda esa información que, de una manera u otra, la ciudadanía valenciana es consciente de ello.

Usted ha dicho que ha estado muy pendiente de la comparecencia del señor Ciscar.
Entonces, ¿me puede explicar.
.
.
, o cómo explica usted que los trabajadores de Crespo Gomar confirmasen que no había trabajado para las empresas a las que luego se les facturaba?
Eso ha dicho el señor Ciscar.
Entonces, me gustaría saber cómo explica usted eso, que esos trabajadores luego no habían facturado.
.
.
, no habían trabajado para esas empresas a las que se les facturó después.

El senyor Morera i Català:

Senyoria, la veritat és que no tinc ni idea.
Perquè jo què sé d'una empresa privada que durant una època determinada mos va prestar un servei i que li'l vam pagar, com consta en els certificats de pagament, doncs no sé què.
.
.

En tot cas, puc coincidir amb vosté amb una cosa, i abans me ho ha preguntat el señor Rubén Ibáñez, les responsabilitats polítiques.
Clar que sí que s'han d'assumir responsabilitats polítiques, sobre uns fets, sobre uns fets, quan se demostren uns fets, perquè si no estarem ací en la prova diabòlica.

És a dir, jo tire amb el ventilador unes acusacions, les propague a través del que siga i, després, tu has de demostrar la teua innocència.
No, senyoria; les responsabilitats polítiques sobre fets comprovats, sobre dades certes.
I qui comprova en un estat democràtic de dret amb separació de poders són els tribunals, senyoria.

La senyora Sánchez Zamora:

En cualquier caso, yo supongo que los tribunales estarán investigando precisamente esos datos a los que usted se refiere, porque si no, no estaríamos en investigación o en fase de investigación.

El senyor Morera i Català:

Sí, però si em permet un apunt.

Si vosté s'ha llegit la interlocutòria, que jo crec que sí -l'auto-, i si la llig claríssimament li recomane que vaja a la pàgina número 6: Â«No obstante, en el estado actual de la investigación, se puede afirmar la inexistencia de conexión de hechos indiciariamente ilícitos con el partido judicial de ValenciaÂ».
¿Què vol dir això?
Que el Bloc no està en res.

Aleshores, no n'hi ha cap causa oberta contra el Bloc, que n'hi ha una compareixença d'un dirigent del Partit Popular -que hem sabut hui-, actuant en nom del Partit Popular, que presenta en una compareixença a.
.
.
la policia, a un lloc molt concret, d'un policia molt concret, perquè facen un ofici, que eleven al jutjat, el jutjat durant un any investiga i el Bloc no està en res.
Aleshores, no especulem.
.
.

La senyora Sánchez Zamora:

Pero esos servicios se prestaron, ¿no?

El senyor Morera i Català:

.
.
.
perquè li ho torne a dir.
.
.

La senyora Sánchez Zamora:

Esos servicios se prestaron, entiendo.

El senyor Morera i Català:

¿Quins servicis?

La senyora Sánchez Zamora:

De los que.
.
.
, los de las facturas, los que aparecen en las facturas que luego van a otras empresas.

El senyor Morera i Català:

¿Però està afirmant vosté això?

La senyora Sánchez Zamora:

No, no, estoy preguntándoselo.

El senyor Morera i Català:

¡Ah!
Però, ¿què ha preguntat?

La senyora Sánchez Zamora:

No, no.
.
.

El senyor Morera i Català:

És que si està afirmant.
.
.

La senyora Sánchez Zamora:

No, no, estoy preguntando.

El senyor Morera i Català:

.
.
.
acusant-me de la comissió d'un delicte, ¿eh?

La senyora Sánchez Zamora:

No, no, yo no estoy afirmando en ningún momento.
He formulado una pregunta, que si esos servicios se realizaron.
.
.

El senyor Morera i Català:

¿Qué servicios?

La senyora Sánchez Zamora:

De los que estamos hablando de Crespo Gomar.
Con Crespo Gomar.
Todos los que están.
.
.
, se han llevado a fiscalía y se están investigando.
¿Se realizaron o no se realizaron?

El senyor Morera i Català:

Senyoria, els servicis que Crespo Gomar ens va oferir van estar pagats de la forma que li ho he dit, allò de l'avioneta i alguna coseta més.

Després, ¿vosté creu que, segons les fotocòpies que va presentar el senyor Ciscar davant un policia -la unidad de blanqueo de capitales-, i se fa un ofici, vosté creu que el Partit Popular anava a finançar una campanya Â«Adéu PPÂ»?

La senyora Sánchez Zamora:

Yo no estoy preguntando eso.
Yo le estoy haciendo la pregunta que le estoy realizando.

El senyor Morera i Català:

¿A través d'una empresa pública, Egevasa?

La senyora Sánchez Zamora:

Si quiere desviar la atención.
.
.
si quiere desviar la atención a otros temas.

El senyor Morera i Català:

No, no, és que el responsable de Egevasa d'aquell moment eren alts dirigents del PP.

La senyora Sánchez Zamora:

Mire, usted ha dicho algo muy claro, y es que usted era el mayor responsable en el Bloc en aquella época.

También sabemos, a través de prensa, que ustedes han realizado durante estos meses una investigación en el seno de Bloc-Compromís acerca de este tema.

Entonces, a mí me gustaría saber a quiénes han investigado, qué aspectos han investigado, porque lo curioso es que, pese a que las cuentas no cuadran porque todavía hay dinero y facturas que no cuadran y que no aparecen, quisiera saber qué se ha investigado, si hay actas y cómo puede ser que no haya unas conclusiones esclarecedoras al respecto.

Porque, insistimos, usted puede intentar correr una cortina de humo, pero lo cierto es que faltan facturas, falta documentación y no entendemos cómo en el seno de Bloc o de Compromís -no quiero herir las sensibilidades de nadie- no haya habido culpables o no se hayan encontrado responsables al respecto.
Es algo que desde Ciudadanos no entendemos y que sí es cierto que han intentado ustedes ejercer la transparencia, pues el resultado es bastante desolador y decepcionante, cuanto menos.

Muchas gracias.

El senyor Morera i Català:

Moltes gràcies.
.
.
Ai, és el vici que tinc.
.
.
la rutina.
Disculpe, president.

¿Decepcionante?
Entenc que puga estar decebuda.
Però, senyoria, efectivament nosaltres mos prenem molt seriosament esta situació.
El Bloc va fer una investigació interna.
Va mirar, va mirar el que havia (inintel·ligible) .
.
.
i arribàrem a la conclusió, efectivament, que constava el pagament dels serveis que ens va prestar Crespo Gomar en unes transferències bancàries.

Se va fer un informe i, efectivament, d'eixe informe se va deduir que potser havíem d'haver conservat aquelles factures, però la llei contabilidad del estado no ens obliga.

Les factures que són susceptibles de subvenció pública es van presentar i consten en els informes del Tribunal de Cuentas, però les altres no ens obliga la llei.
No ens obliga.
I d'ahí va vindre aquella expressió.
No tinc cap.
.
.
, crec que no n'hi haurà cap inconvenient que el nostre responsable de finances de l'actualitat, el senyor Xavier Martí, els facilite tota la informació que tinga.

Ara, d'ahí.
.
.
diu: Â«No se han tomado responsabilidades.
No se ha ejecutado a nadie.
No se ha quemado en la plaza públicaÂ».
¿Però sobre quins fets, senyoria?
És que jo torne a la realitat.
No a les especulacions; a la realitat sobre quines dades, sobre quins fets.

¿Li ho torne a repetir?
No hem estat citats per a res.
No se'ns ha demanat ni un sol paper.
I per tant, ¿què volia que férem?

El senyor president:

Estem fora de temps.

El senyor Morera i Català:

Perdó.

El senyor president:

Com està reiterant alguna cosa anterior, me permet que li talle.

En este moment, pel Grup Podemos, la senyora Cabedo.

La senyora Cabedo Laborda:

A vore, senyor Morera, perquè jo ho entenga bé.
Vosté ha comentat que d'aquella coalició que se va presentar a la campanya del 2007, l'administrador de campanya va ser Esquerra Unida i que Esquerra Unida -si no ho he entés jo malament- sí que va presentar els informes al Tribunal de Comptes.

Però jo li voldria preguntar.
.
.
-un poquet de silenci, perquè si no, no me puc concentrar en el que estic dient- li volia preguntar: però eixos informes que va presentar Esquerra Unida, segons vosté, com administrador de campanya, ¿era només d'Esquerra Unida o d'Esquerra Unida i del Bloc, és a dir, de tota la coalició?

Si me vol anar contestant.
Aixina.
.
.

El senyor Morera i Català:

Sí, efectivament.

Com vosté sap, quan s'organitza una coalició, una coalició electoral, s'ha de nomenar el responsable i, després, l'administrador de campanya, que té l'obligació legal de presentar els comptes.
En esta coalició, la del 2007, per a les autonòmiques, la coalició era Esquerra Unida, Bloc i alguna altra força política.

I el responsable de la presentació d'eixos comptes, perquè obtinguérem representació a les Corts Valencianes, obtinguérem representació i, per tant, susceptible a tindre una subvenció pública, era l'administrador de campanya.
I l'administrador de campanya va presentar l'informe de la coalició.
.
.

La senyora Cabedo Laborda:

Val, de la coalició.

El senyor Morera i Català:

.
.
.
en la qual estava el Bloc.

La senyora Cabedo Laborda:

Però, ¿vostés han tingut com requeriments del Tribunal de Comptes per a aportar al Tribunal de Comptes més informació que els faltava al Tribunal de Comptes?
¿O no han tingut requeriments posteriorment?

El senyor Morera i Català:

Nosaltres, com a Bloc, no.

La senyora Cabedo Laborda:

I com a.
.
.

El senyor Morera i Català:

Em consta que potser l'administrador de campanya tinguera alguna demanda, que és normal.
Això sol passar.
.
.
sol passar en qualsevol context electoral.
Hem tingut moltes organitzacions.
Però dins dels terminis establerts pel propi Tribunal de Comptes eixa documentació es va presentar per l'administrador de campanya.

La senyora Cabedo Laborda:

Però eixe administrador de campanya, ¿li va transmetre a vosté eixa informació que n'hi havia requeriments per part del Tribunal de Comptes, tenint en compte que era un administrador d'Esquerra Unida però relacionat a tota una coalició?

El senyor Morera i Català:

Nosaltres, com a Bloc, informàrem a l'administrador de campanya.
.
.

La senyora Cabedo Laborda:

Un poquet de silenci, per favor.
És que no me puc concentrar en el que m'estan dient.
(Veus)

El senyor president:

No, no, efectivament és la primera vegada que se sent un soroll continu.
Si fan vostés el favor de deixar als portaveus que s'expressen.

Nosaltres, com a copartícips de la coalició, sí que informàrem a l'administrador de campanya que calia presentar en temps i forma la documentació de la campanya electoral autonòmica, i aixina es va fer.

La senyora Cabedo Laborda:

No, però al revés.
Si l'administrador de campanya va rebre en algun moment requeriments per part del Tribunal de Comptes que faltava alguna informació sobre la coalició, ¿li ho van transmetre també a vosté com a secretari general d'un partit que formava part d'eixa coalició?

El senyor Morera i Català:

En tot cas, si el Tribunal de Comptes fera algun tipus de requeriment extraordinari, se va solucionar, i aixina consta en l'informe que se va aprovar, i donat per bo.
.
.
, la informació econòmica de la coalició que va presentar l'administrador de comptes i, per tant, eixe document està aprovat, està presentat i si en eixe transcurs d'eixos moments el Tribunal de Comptes fera alguna demanda, doncs es va solucionar d'una forma correcta i convenient.

La senyora Cabedo Laborda:

Val.

Respecte a la subvenció que ens ha comentat que van rebre, perquè tenien vostés una important implementació municipal, ens ha dit que no era molt gran.
Vosté recordaria la quantitat d'eixa subvenció, més o menys?

El senyor Morera i Català:

Bé, no sé si he dit que no era molt gran, he dit que era gran perquè.
.
.

La senyora Cabedo Laborda:

Jo he entés que havia dit que no era molt gran la quantia de la subvenció.

El senyor Morera i Català:

Si ho he dit així, que no ho recorde, era substantiva.
Per què?
Perquè tením accés al mailing, a la subvenció del mailing.
Això que ara volen canviar en la llei electoral valenciana perquè hi haja només un mailing.
Una de les despeses electorals més grans que existix i que ja s'ha fet per a blindar el sistema és que només els grans partits podien accedir a eixa subvenció.
Per què?
Perquè…

La senyora Cabedo Laborda:

Però recorda més o menys la xifra, és que si no se me passa el temps.

El senyor Morera i Català:

Jo crec que estava al voltant dels 400.
000 euros.

La senyora Cabedo Laborda:

Val.
400.
000.

Després, quant els contractes que vostés van fer amb Crespo Gomar, podria afirmar que poden justificar-los tots, si no en factures en transferències de pagament a Crespo Gomar per tots els elements?
Això mos ho pot confirmar?

El senyor Morera i Català:

Sí, senyoria, confirme.
I les factures que tenim són les corresponents a la campanya electoral del 2007 municipal, estan presentades en l'informe del Tribunal de Cuentas.
Després les despeses que van contractar en el sistema que li he indicat anteriorment, tenim el justificant de pagament, perquè… -i se podrà aportar- de rehipotecar el nostre local, que eren al voltant 120.
000 euros, des de la campanya electoral fins que acabàrem de treballar amb esta empresa.

La senyora Cabedo Laborda:

I eixa transferència que els van fer per a pagar, per exemple, el tema de l'avioneta a través d'hipotecar el seu local, crec que ha dit, ¿eixa transferència quan se va fer?
Van tardar molt de temps des de que van tindre els serveis de Crespo Gomar?

El senyor Morera i Català:

Teníem un crèdit comercial, se va fer en el moment que vam tindre la rehipoteca del préstec hipotecari.

La senyora Cabedo Laborda:

I més o menys quant de temps va passar?

El senyor Morera i Català:

Ara no ho recorde, però constarà en la documentació.
Estem parlant… Ara no recorde amb claredat, però crec que pot ser 2009-2010.

La senyora Cabedo Laborda:

Val.
2009-2010.

Per últim, li volia preguntar perquè per l'informe policial que tenim i que tenim perquè, efectivament… (Veus) Tenim.
Podem té un informe policial perquè l'ha filtrat la premsa.
(Veus) N'hi ha un mitjà de comunicació que va filtrar un informe policial.

Aleshores, en eixe informe policial, que va filtrar la premsa i que vostés poden en una busca en el Google trobar-lo, com l'he trobat jo este cap de setmana o este pont, se parla de certes coincidències.
I jo li volia preguntar per eixes coincidències que també ha parlat d'elles el senyor Ciscar.

Parla que n'hi han coincidències entre certes quanties.
La primera és les quanties que figuren en les factures d'empreses respecte… o que és la mateixa quantia que després es reflectix en factures sobre elements de campanyes electorals.

I després n'hi ha una segona coincidència, que són les quanties d'eixes factures de les empreses amb el que realment l'Agència Tributària també assigna com a quantia.

A mi m'agradaria saber i preguntar-li, ja que no tenim forma de comprovar que realment la documentació del senyor Ciscar és veraç, perquè són fotocòpies, però existixen eixes coincidències en unes xifres on pel mig està involucrada la mateixa Agència Tributària, la seua opinió sobre: no li pareix curiós que n'hi hagen eixes coincidències inclús en cèntims en eixes xifres?

I en açò, per ara, acabaria.

El senyor Morera i Català:

Em pareix curiós que d'unes fotocòpies s'haja derivat el que s'ha derivat, em pareix curiós.

Em pareix que això no és rellevant judicialment.
El que és rellevant judicialment, i així se configura la posició de la jutgessa, és la informació de la policia i de l'Agència Tributària.
D'acord?
Fins eixe moment no té cap rellevància.
Són informacions que arriben i que un jutjat analitza i veu en detall.

Per tant, això sí que… l'auto, la interlocutòria sí que és el que és rellevant i el que diu l'auto, la interlocutòria és: una, que ni Partit Socialista ni Bloc estan en cap causa de finançament il·legal.
Després ara diran: ¡eh, eh, eh!
No, no, no s'ha demostrat.
I, per tant, tinc una indefensió perquè les fotocòpies que aporta el senyor Ciscar les porta a un policia, no les porta a un jutjat.
I, per tant, no me puc personar ni me puc defendre i vore realment que n'hi ha ahí.
És que no ho sé.
Perquè vosté diu que les té per algun mitjà de comuni… Jo no.
Fixe's vosté la indefensió fins on arriba.
Tinc el que s'ha aparegut, però no ho tinc.

I dos.
El que és rellevant és que al creuar les dades de l'Agència Tributària, del 347, no n'hi ha res que vincula al Bloc, perquè no n'hi ha cap administració que haja facturat -on estava dirigida pel Bloc, i teníem ajuntaments-.
.
.
que haja facturat a Crespo Gomar.

Per tant, nosaltres, senyoria, ací realment hem estat immersos, en un maremàgnum d'unes fotocòpies, en una gran transcendència mediàtica, que potser açò siga el que interessaria per a alguns.

El senyor president:

Gràcies, senyor Morera.
Gràcies, senyora Cabedo.

A continuació, pel Grup Compromís, la senyora Álvaro tindrà huit minuts també.

La senyora Álvaro Cerezo:

Moltes gràcies.

És que esta senyoria voldria remarcar, en principi de tots, que nosaltres no dubtem de la paraula del Tribunal Constitucional.
De fet, mos havia comentat ací algun diputat que si teníem algun dubte, jo li dic que jo no dubte dels informes que emet el Tribunal Constitucional.

De fet, a qui més he sentit jo dubtar del Tribunal Constitucional ha sigut al senyor Aznar en el Senat, que només fa que fer passar per ahí a tots els partits, inclús a Ciudadanos, que també ha passat per ahí i els ha fet un seguit de preguntes respecte als seus comptes.

Que, en este cas, el que jo vull deixar clar és que esta senyoria no dubta dels informes del Tribunal Constitucional i li agraïsc els seus aclariment, senyor president, que són molt importants a l'hora de demostrar eixos pagaments.

Això  no ha aclarit la data…, la data que el senyor Ciscar i el Partit Popular es personen en les causes diverses no ens l'ha volguda donar el senyor Ciscar.
I jo li he preguntat insistentment, li he preguntat crec que fins a dos voltes i no he tingut resposta satisfactòria.
Crec que m'ha dit que no recordava la data.
Ja veus tu!
I és del 5 de maig.
M'alegra saber que siga el 5 de maig, perquè és curiós el ràpid que el senyor Ciscar se persona en el jutjat, obté l'informe i arriba al Senat, escolte.
El senyor Aznar porta mesos -i ací estan les actes del Senat, actes que, per cert, hem demanat i no mos han fet arribar des del Senat-… ja porta mesos interferint sobre l'informe.
El senyor Aznar fa mesos que té eixe informe que, fixe's per on, nosaltres no tenim i que fins el dia 5 de maig el Partit Popular tampoc tindria per què tenir-lo.

És veritat que s'ha filtrat alguna part a la premsa, però han sigut algunes fotos, (veus) algunes fotos soltes i no tenen res a veure amb el que ha detallat avui ací el senyor Ciscar i amb tot allò que es referix el senyor Aznar constantment des del Senat.
Jo simplement volia aclarir això.

I ara sí que ja passaré a algunes preguntes que me queden, molt poquetes.
Insistisc, senyor Morera, hi ha alguna causa oberta contra el Bloc en este moment?

El senyor Morera i Català:

No, no n'hi ha.
No n'hi ha hagut, mentres jo he sigut secretari general, i després de ser secretari general, cap causa oberta per delictes vinculats en la corrupció, que poden ser de molts tipus, cap causa oberta.
Per tant, crec que el que…, potser, potser alguna de les intencions era, efectivament, escampar i trencar la confiança, l'esperança del nostre poble que n'hi hagen organitzacions polítiques decents, que les n'hi han i moltes, a casa nostra.

La senyora Álvaro Cerezo:

Molt bé.
No hi ha cap causa per corrupció.

Quantes voltes s'ha registrat la seu del Bloc al carrer Sant Jacint per part de la policia, per part de la UCO, per la Guàrdia Civil?
Quantes voltes han registrat la nostra seu?

El senyor Morera i Català:

Cap, ni una.
I no dubte vosté que qualsevol requeriment de la policia, de la fiscalia, dels jutjats haguera sigut atesa en totes les màximes garanties, sense tindre de fer cos…, facilitant la seua labor perquè la nostra disposició per a combatre la corrupció, d'on vinga, és total.

La senyora Álvaro Cerezo:

¿Què opina vosté de la hipòtesis que diu el senyor Aznar en el Senat que Â«las empresas pagaban la campaña del Bloc y del PSPV y hacían facturas falsas para que las empresas que pagaran luego obtuvieran concesiones de las administraciones públicasÂ»?
Què opina vosté d'això?

El senyor Morera i Català:

Bé, això és una afirmació que va ser feta en seu parlamentària, concretament, en el Senat, el senyor Luis Aznar, que està molt en consonància en el que el seu dia els àudios de la… de la causa que afecta a la senyora Castedo i el senyor Enrique Ortiz, en eixos àudios es veu clarament quina és la intencionalitat del Partit Popular.
I crec que pot donar una pista de la situació que mos trobem en este moment.

La senyora Álvaro Cerezo:

Vosté eixos àudios, que són públics, els ha escoltat?
Jo els he escoltat.

El senyor Morera i Català:

Parlaven de falsejar proves per a implicar en un possible cas de corrupció al Partit Socialista.

La senyora Álvaro Cerezo:

I això era el 2009.

El senyor Morera i Català:

I, concretament, de Crespo Gomar.

La senyora Álvaro Cerezo:

I això era el 2009.
I des d'aleshores fins ara no teníem més notícies, veritat?

El senyor Morera i Català:

La notícia que sabem és que la diputada del Grup Popular al Congrés dels Diputats…, una diputada, ara no recorde el nom, ha eixit en l'anterior…

La senyora Álvaro Cerezo:

Valenciana?

El senyor Morera i Català:

Valenciana.
Havia reclamat molta informació a l'anterior Govern d'Espanya, senyor Rodríguez Zapatero, i que al 2011, a finals de 2011, quan entra el senyor Rajoy al Govern d'Espanya, eixos expedients, que ja s'havien entregat a esta diputada -ara no recorde el nom-, (veus) Marta, efectivament, Torrado, podien haver tingut accés als expedients ja des del dos mil… principis de 2012.
Per què ix açò ara, i després de la sentència del cas Gürtel?
No ho sé.
Potser siga un interessant objecte d'esta comissió analitzar tots estos detalls.

La senyora Álvaro Cerezo:

Sí, també podríem demanar eixes respostes al congrés.
Jo ho faré a través del meu grup, ja que la comissió no pareix molt àgil a l'hora de recaptar informació.

I, per últim, quin interés -li ho he apuntat abans-… Jo li torne a preguntar: quin interés podia tindre la Diputació de València en pagar-li una factura, una campanya el que fóra al Bloc Nacionalista Valencià?
Quin interés?
Vosté es veu al senyor Rus ací ajudant-nos, (rient) era del PP.
Vosté se'l veu, diga'm?

El senyor Morera i Català:

Algun dia ho escriurem com a sainet, però que el Partit Popular mos pague una campanya i que diga del PP és una hipòtesi ja que ratlla el més còmic de tota esta situació, si no fóra una… que mos ho hem de prendre amb molt de rigor que se puga investigar en esta comissió d'investigació de les Corts Valencianes.

La senyora Álvaro Cerezo:

Moltes gràcies, senyor Morera.

El senyor president:

Gràcies, senyora Álvaro.

A continuació, el senyor Subías, pel Grup Socialista, tindrà també huit minuts.

El senyor Subías Ruiz de Villa:

Muchas gracias.

Señor Morera, yo comenzaba mi intervención hablando de las posibles adivinanzas que llevaban a una situación de comparación absurda, y es lo que está ocurriendo, lamentablemente.

A mí me ha parecido tremendamente interesante su comparecencia.
Me ha parecido una comparecencia que nos ha aportado muchas cosas y de una gran solidez por muchos temas.

En primer lugar, porque a preguntas que le he hecho, efectivamente, usted me ha confirmado que no ha tenido acceso, que no ha tenido acceso a los atestados, que no ha tenido acceso al sumario, como nosotros tampoco, salvo, parece ser, algunos que lo han transmitido por dónde sea.
Pero aquí -esto son cosas serias- aquí hay que tener la documentación en tiempo y forma, no a través de que un medio de publicación lo publica, no a través…, todo eso está muy bien, pero eso no es lo que hemos de tener en esta comisión, evidentemente.

Ha dicho usted además otras cosas, que no hay nadie investigado.
Ha dicho usted: Â«No hay nadie investigado.
Â» También le pregunté sobre el tema de la financiación irregular y usted ha comentado que tampoco.
Y también ha dicho que no se ha llamado a nadie en el juzgado.

De alguna forma, también me ha contestado a una pregunta que le he hecho sobre por qué piensa usted…, por qué cree usted que se abre todo esto.
Yo creo que usted ha dado explicaciones muy claras de por qué, efectivamente, de una u otra forma se abre.

Pero yo le quería hacer alguna otra pregunta.
La contabilidad de su partida se presentó ante el Tribunal de Cuentas, ¿verdad?
Y ¿ha existido algún reparo por parte del Tribunal de Cuentas a la contabilidad que presentó su partido?

El senyor Morera i Català:

No.
Ni la contabilidad electoral en su momento, ni la ordinaria que presentamos ahora.
Nunca hemos tenido ningún reparo del Tribunal de Cuentas.

El senyor Subías Ruiz de Villa:

¿Me puede usted decir e indicarme si hay algún documento en el Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana que diga que su partido está o no en algún proceso de vulneración de derechos fundamentales?

El senyor Morera i Català:

Efectivament, en vista de les notícies periodístiques, mos van crear -li ho de confessar- certa preocupació.
Jo estava molt tranquil, perquè com que la meua actuació va ser molt rigorosa en els tretze anys que he sigut secretari general, però sí que tenim una certa incomoditat en vore unes informacions de les quals no teníem constància oficial.

En eixe sentit, el meu partit, el Bloc, es va dirigir al Tribunal Superior de Justícia de la Comunitat Valenciana demanant informació respecte d'això.
I tenim la resposta, tenim la resposta per part del TSJ que nosaltres, el Bloc, a la data de rebre este certificat no tenim cap causa oberta en cap jutjat de la Comunitat Valenciana, i menys encara del TSJ.

El senyor Subías Ruiz de Villa:

Creo que lo ha respondido, pero le vuelvo a preguntar.
¿Tiene constancia de que alguna empresa haya pagado facturas de su partido?

El senyor Morera i Català:

Mai en la nostra…

El senyor Subías Ruiz de Villa:

También creo que ha contestado la relación de su partido con Crespo Gomar, creo que lo ha contestado usted perfectamente, y por lo tanto no voy a volver a preguntarlo.

Ustedes realizaron una auditoría interna, no le voy a preguntar por toda, pero, ¿cuál fue la conclusión de la auditoría interna que realizaron ustedes?

El senyor Morera i Català:

La conclusió és que teníem la verificació dels pagaments, que efectivament, que nosaltres havíem contractat en el seu temps esta empresa, que mos havia prestat una sèrie de serveis de comunicació, que la empresa era una empresa reconeguda, i que finalitzàrem la nostra relació comercial en el pagament final dels 120.
000 euros, fruit de la rehipoteca de la seu.

I que potser no ens obligava la llei de comptabilitat nacional de guardar unes factures, però no les vam guardar.
Però no tenim obligació legal de guardar-la.

Però bé, això va ser aixina, però en tot cas els comprovants de pagaments de les últimes gestions que mos va fer l'empresa, entre elles allò de la campanya Adéu PP, van estar pagades des del nostre compte, el compte on ingressàrem la rehipoteca de la seu.
Vull dir que pagàrem a esta empresa en la rehipoteca de la nostra seu.

El senyor Subías Ruiz de Villa:

¿Recuerda usted aproximadamente cuántas denuncias ha podido presentar el Partido Popular sobre su partido?
¿Cuántas de ellas se han archivado y cuántas han seguido adelante?
¿Recuerda usted, más o menos?

El senyor Morera i Català:

Bé, hem perdut el compte ja, però sí que és una pràctica habitual, per desgràcia.
I jo he de ser molt clar: nosaltres creiem que efectivament tot el món té dret a acudir a la justícia.
I més quan se veuen alguns indicis que puguen donar peu a cometre algun il·lícit penal o fins i tot administratiu.

I això és una pràctica que contempla el nostre ordenament jurídic, i per tant nosaltres màxim respecte a les decisions judicials i màxima col·laboració amb la policia en la investigació d'estos fets que poden ser titllats de delictius.

En el nostre cas, totes les denúncies dels partits o la nostra acció de govern, totes, la immensa majoria, totes han estat arxivades.
Respecte al Bloc no tenim, com a partit, cap juí obert, no tenim cap diligència oberta, no tenim en eixe sentit res de res.

El senyor Subías Ruiz de Villa:

Muchas gracias.

Y esto ya no es una pregunta, es una información.
Miren, las empresas de las que se está hablando aquí, Blauverd, Egevasa, Hospimar, Metrovacesa, durante la etapa, últimos años, por ejemplo, de gobierno del Partido Popular, contrataron mucho más con estas empresas de lo que se está haciendo en la etapa del Botànic.

Muchas gracias, señor Morera, por su comparecencia.

El senyor Morera i Català:

Moltes gràcies, senyor Subías.

El senyor president:

Gràcies, senyor Subías.

Per acabar, tindrà el Grup Popular, el senyor Ibáñez, huit minuts.

El senyor Ibáñez Bordonau:

Sí, muchas gracias, señor presidente.

Usted ha empezado diciendo que viene a poner orden, es lo primero que ha dicho nada más comparecer.
Yo no entendía aquello de que Gloria Marcos dijo, después de que usted compareciera en el Senado, y dijo: Â«No se puede ir al Senado a decir tonteríasÂ».
Y ahora lo entiendo.

Sinceramente, muchas de sus afirmaciones no es que rocen la tontería, es que la sobrepasan.
Pero mire, como viene a poner orden y usted dice que era el que llevaba la contabilidad, ¿nos puede decir qué trabajos realizó Crespo Gomar en 2007 para su formación?

El senyor Morera i Català:

Senyoria, una cosa que no solc fer, i jo no li la recomane, és posar en boca de l'altre coses que no ha dit.
Jo dic que he vingut a comparéixer en rigor i a donar tota la informació que me demanen les seues senyories.

Per tant, tonteries, ni una.
Ni meues ni de ningú dels que estem ací.
Crec que açò és una cosa molt seriosa, i crec que anem a ordenar i anem a donar informació que mos sol·liciten.
Per tant, crec que estem en una comissió molt seriosa.

Després, efectivament he dit que jo era el màxim responsable del Bloc, perquè així ho contemplaven els nostres estatuts.
I per tant, no eludixc cap responsabilitat, les que hi hagueren.

El senyor Ibáñez Bordonau:

¿Me puede contestar la pregunta?
Es muy clara.

El senyor Morera i Català:

Sí, estic contestant-li, perquè vosté.
.
.
I per tant, ja li he informat que nosaltres donàvem informació a la nostra executiva i al pressupost de contractes.
Quins treballs?

Primer feren uns treballs per a la campanya municipal del 2007, i després feren uns treballs ja no de campanya, fora del context de la campanya, fins que finalitzà la nostra activitat comercial també.

El senyor Ibáñez Bordonau:

¿Qué trabajos eran los (inintel·ligible)

El senyor Morera i Català:

Doncs, per exemple, la campanya Adéu PP.

El senyor Ibáñez Bordonau:

¿Esa fue de la municipal?

El senyor Morera i Català:

Eixa no.
Eixa va ser.
.
.

El senyor Ibáñez Bordonau:

¿Qué trabajos fueron de las municipales?

El senyor Morera i Català:

Doncs de les municipals, doncs seríem l'organització d'algun acte de campanya municipal.
De totes maneres, senyor Ibáñez, està contemplat i la factura la pot vore en l'informe del Tribunal de Comptes, que és documentació pública.

El senyor Ibáñez Bordonau:

¿Cuánto subió el importe que le facturó Crespo Gomar en las municipales de 2007?

El senyor Morera i Català:

En les municipals, ara no ho recorde, però crec que en l'informe figuren uns 40.
000 euros.
Però l'informe és un informe públic, que vosté pot accedir a ell.
És a dir, les despeses de campanya electoral, que vosté sap que estan taxades i no més se pot gastar per a una sèrie de qüestions determinades, el treball que mos va fer esta empresa electoral.
.
.

El senyor Ibáñez Bordonau:

40.
000 euros.

El senyor Morera i Català:

.
.
.
va ser la que vam presentar en el Tribunal de Comptes.
Després férem altre tipus de campanyes fora de la campanya electoral.

El senyor Ibáñez Bordonau:

40.
000 euros, muy bien.

¿Qué campañas hicieron fuera de campaña?

El senyor Morera i Català:

Fuera de campaña, li la estic diguent, la d'Adéu PP.

El senyor Ibáñez Bordonau:

¿Cuándo se hizo esa?

El senyor Morera i Català:

Doncs eixa campanya se faria després de la campanya electoral, del 2007.

El senyor Ibáñez Bordonau:

Y esa es la que usted dice que se pagó en 2009-2010.

El senyor Morera i Català:

Els 120.
000 euros.

El senyor Ibáñez Bordonau:

¿Qué le parece que la policía diga que esa campaña se realizó, por cierto, ideada por Pere Fuset, el 27 de mayo de 2006, anterior a la campaña electoral?

El senyor Morera i Català:

Però vosté està referint-se a l'ofici.
.
.

El senyor Ibáñez Bordonau:

La campanya Adéu PP.

El senyor Morera i Català:

Vosté està referint-se a l'ofici que fa la policia sobre unes fotocòpies que presenta el senyor Pepe Císcar.
Doncs no li done cap rellevància.

El senyor Ibáñez Bordonau:

¿No le da ninguna relevancia?

El senyor Morera i Català:

Li done la rellevància al que té rellevància, que són les decisions judicials.

El senyor Ibáñez Bordonau:

Muy bien.
¿Qué le parece a usted que en la campaña electoral de las municipales, según los datos que usted aportó al Tribunal de Cuentas, su formación, todos los gastos de publicidad, incluidos prensa, radio, todos subieran 34.
000 euros?

El senyor Morera i Català:

Doncs que som un partit que no tenim els recursos que ha tingut el Partit Popular.

El senyor Ibáñez Bordonau:

Pero me acaba de decir que se gastó 40.
000 con Crespo Gomar, solo con Crespo Gomar, para la publicidad y los actos.

El senyor Morera i Català:

Li torne a repetir, li parle de memòria, no m'he portat l'informe, al voltant d'uns 40.
000 euros.
Si vosté li posa a eixa quantitat que vosté m'ha dit l'IVA, doncs ja té la quantitat.

El senyor Ibáñez Bordonau:

No, está con IVA incluido.

El senyor Morera i Català:

Doncs, senyoria, doncs jo crec que està al voltant.
.
.
Crec que no me n'he anat massa lluny.
Però en tot cas, li torne a repetir, són informes públics.

El senyor Ibáñez Bordonau:

¿Son informes públicos?

El senyor Morera i Català:

¿Els del Tribunal de Comptes?

El senyor Ibáñez Bordonau:

Sí, claro.
¿Puede decir usted cuántos proveedores trabajaron en esta campaña de 2007?

El senyor Morera i Català:

Doncs els que figuren en l'informe del Tribunal de Comptes.

El senyor Ibáñez Bordonau:

Uno.
Uno.
¿Sabe?
Mire, se lo voy a decir, señor Morera, porque la verdad es que la paciencia tiene un límite.
Mire, los gastos de campaña de 2007, ¿vale?
, exactamente publicados tiene un importe de 276.
000 euros.
276.
000 euros.
Un proveedor, uno solo, les factura a ustedes 135.
797.
¿Y sabe qué es ese proveedor?
De Artes Gráficas.

¿Ahora me quiere decir qué hizo Crespo Gomar entonces en la campaña?

El senyor Morera i Català:

Senyoria, efectivament, si li ho he dit abans, estem parlant del mailing.
Això d'Artes Gráficas és el mailing.
No érem un partit ric, no teníem molts recursos (rialles).
Però si vosté vol desacreditar el Tribunal de Comptes, en mi no compte.

El senyor Ibáñez Bordonau:

Mire, yo no le voy a desacreditar al Tribunal de Cuentas.
.
.

El senyor Morera i Català:

Si vosté ara vol desacreditar un informe públic del Tribunal de Comptes, després de deu anys, és la seua.
.
.
, és la seua.
.
.

El senyor Ibáñez Bordonau:

No, si es usted, vamos a ver.
Usted no sabe en qué se gastaron el dinero con Crespo Gomar.
Es normal.
Porque no pagaron una factura de Crespo Gomar, se la pasaron (inintel·ligible)

El senyor Morera i Català:

Això ho afirma vosté?

El senyor Ibáñez Bordonau:

Eso lo afirmo, porque lo pone.
.
.

El senyor Morera i Català:

Vosté afirma que no vam pagar cap factura?

El senyor Ibáñez Bordonau:

No, yo afirmo.
.
.

El senyor Morera i Català:

Diga-ho vosté ací i afirme-ho vosté ací.
(Veus)

El senyor Ibáñez Bordonau:

Me deje, me deje.
Mire, se lo voy a leer: facturación, documentación de la Agencia Tributaria relacionada con Bloc-Compromís.

Â«En este caso, partiendo de la documentación, aparecería una columna a la izquierda de gastos que pueden corresponder a gastos electorales del partido, y a la derecha los facturados a las empresas y cobrados.

Â»Se ha observado que todos ellos han sido declarados por algunas de las de empresas que figuran en la presente investigación.
Â» Hay una tablita donde aparece Egevasa, Blauverd, Lubasa, Castellonense de Contadores, Fomento Urbano.

Y pone, sigue: facturación (inintel·ligible) .
.
.
y existe un apartado especial.
Â«Se repetiría la misma operativa que con el PSPV (inintel·ligible)Â»

El senyor Morera i Català:

I això és l'informe de la policia que mosatros no tenim?

El senyor Ibáñez Bordonau:

¿Me deja hablar?
Las terceras empresas asumirían presuntamente el pago a la empresa Crespo Gomar de los gastos del partido político Bloc-Compromís.
No lo digo yo, lo dice la unidad de blanqueo de capitales de la policía judicial.

Por lo tanto, a partir de ahí, mire, usted diga lo que quiera del Tribunal de Cuentas, pero, mire, también ha faltado a la verdad y le han leído sus derechos.
Usted ha dicho: Â«Nosotros siempre hemos presentado las cuentas al Tribunal de Cuentas, y nunca hemos tenido ninguna tachaÂ».

Presentación en el ejercicio de 2007 del Bloc-Compromís: Â«En cuanto a la formación Bloc-Compromís, en adelante Bloc, ha sido requerida por este tribunal en reiteradas ocasiones, 8 del dos del 2010, 27 del siete del 2010, para la presentación de las cuentas anuales relativas al ejercicio 2007.

Â»A pesar de las reiteradas solicitudes, la formación política no ha remitido las citadas cuentas anuales ni el informe preceptivo a que hace referencia el artículo 15, sin que haya justificado causa alguna de dicho incumplimiento, lo que contraviene y menoscaba la transparencia y la publicidad de la actividad económica y financiera desarrollada por el partidoÂ».

Textual.
Y no me he ido del segundo párrafo.
Hay muchas más.
Dígame ahora…

El senyor Morera i Català:

Puc con…

El senyor Ibáñez Bordonau:

¿Usted sigue manteniendo que ustedes presentaron las cuentas ordinarias del 2007 ante el Tribunal de Cuentas?

El senyor Morera i Català:

Clar que sí.
Sí, senyoria.
Vosté, senyor Rubén Ibáñez, està llegint una informació del Tribunal de Comptes que requerix a l'administrador de la campanya electoral que li torne a repetir que no érem un membre del Bloc, però atenent…

El senyor Ibáñez Bordonau:

Señor Morera, no, mire, es que no voy a entrar ya en la (inintel·ligible) … Le estoy leyendo la parte del Bloc-Compromís.
Si quiere, le leo la de Izquierda Unida, porque Izquierda Unida sí que las presentó.

El senyor Morera i Català:

Vosté pot llegir tot…

El senyor Ibáñez Bordonau:

Solo expresamente la del Bloc-Compromís.
Mire, de todas formas, le quiero preguntar por un…

El senyor president:

Senyor Ibáñez.

El senyor Ibáñez Bordonau:

Sí.

El senyor president:

Hauria de…

El senyor Ibáñez Bordonau:

Es que no le he hecho pregunta, ya no le voy a hacer preguntas.
Le voy a hacer otra, páreme el tiempo.

El senyor president:

En tot cas, el senyor compareixent li estava responent, i ha sigut interromput.

El senyor Ibáñez Bordonau:

Sí, pero es que lo que me va a contar es insignificante, porque es que no le he preguntado yo (remors).

El senyor president:

Bé, això vosté a priori no ho sap.

El senyor Ibáñez Bordonau:

Me da igual, porque me va a contar una película que no tiene que ver con la realidad.
(Remors)

El senyor president:

Podem ordenar este debat de manera que el senyor Morera acabe la seua intervenció, i vosté (inintel·ligible) … amb un temps afegit?

El senyor Ibáñez Bordonau:

Sí, pues dígame… Dígame…

El senyor president:

No, no, no.
Bé…

El senyor Ibáñez Bordonau:

Sí, le voy a hacer la pregunta final, y él que… Dígame quién realizó la investigación interna dentro del Bloc-Compromís para saber si hubo financiación o no.

Si a usted -es una de las quince preguntas que le he hecho antes y no me la ha contestado-, si a usted alguien le interrogó por esto y si puede aportar aquí ese documento de la investigación interna que usted dijo públicamente que lo iban a hacer público y que casi un año después no ha sido pública ni nadie lo ha visto.
¿Lo puede aportar a esta comisión, por favor?

El senyor Morera i Català:

Senyoria, sap més Rubén Ibáñez que el Tribunal de Comptes.
És que jo crec que és delirant.
Perquè el Tribunal de Comptes demana una informació complementària a l'administrador de campanya, se dóna i se publica la informació.

Però llija-ho tot.
No se quede només en el trosset de demanda d'informació.

El senyor president:

No ho llija ara, senyor Ibáñez.

El senyor Morera i Català:

Una.
Per tant, si el Tribunal de Comptes, que és un òrgan jurisdiccional, que té competències sancionadores, en cap moment de la seua història mos ha fet cap apertura de cap expedient, com sí que pot haver fet a altres, en cap moment, vosté ve ací a pontificar tot el contrari, quan són institucions públiques que publiquen uns informes, i que això es pot contrastar.

Segona, veig que té vosté l'informe de l'ofici de la policia.
Jo no el tinc.
Per tant, senyor president, indefensió.
Perquè efectivament, això no és rellevant judicialment.
Són informes de l'Agència Tributària, de la policia i que el jutjat, no només la jutgessa número 21 del tribunal, sinó la fiscalia.
.
.
Llija vosté el considerando dos de la interlocutòria, llija-ho tot.

Doncs ací té que Â«en el día de ayer se dio traslado al Ministerio Fiscal al objeto de que informase del presente procedimiento y en su caso la procedencia de una nueva prórroga (inintel·ligible) .
.
.
Â»

I informa, i el Ministeri Fiscal diu: Â«Ací no n'hi ha res.
Que s'arxiveÂ».
Inhibició per a quatre jutjats, per si n'hi haguera alguna cosa.
Però ahí ja no estem nosaltres.
(Veus) Ja no.
.
.
Això sí que és públic, senyoria, això sí que és públic.

El senyor president:

Doncs, en tot cas.
.
.

El senyor Morera i Català:

Doncs, el que li vaig a dir és que rellevant.
.
.
(Veus) Jo puc entendre, senyoria, puc entendre que vosté, que sí que ha estat en el cas Gürtel, en tot això ha prestat testimoni com a responsable d'organització de la campanya electoral durant el cas Gürtel, i s'ha fet un acte de campanya en la Vall d'Uixó, i jo per això no el considere a vosté que tinga.
.
.
(Se sent una veu que diu: Â«¿Lo puede probar?
Â») Clar que sí, si està en el sumari.
(Veus)

El senyor president:

En tot cas.
.
.

El senyor Morera i Català:

Com això està aixina.
.
.

El senyor president:

Bé, com vostés poden comprovar.
.
.

El senyor Morera i Català:

Però.
.
.

El senyor president:

Disculpe.

El senyor Morera i Català:

Puc entendre la seua.
.
.
, (veus) irritació, puc entendre la seua irritació (veus) perquè n'hi ha una organització política.
.
.

El senyor president:

Han excedit.
.
.

El senyor Morera i Català:

.
.
.
que es diu Bloc que no té res ni ha tingut en cap jutjat i el Tribunal de Cuentas i tal.

El senyor president:

Senyor Morera, (inoïble) .
.
.
hem esgotat el temps.

El senyor Morera i Català:

I sobre la investigació interna, ho he dit.
Nosaltres ens prenem molt en serio la corrupció.
(Se sent una veu que diu: Â«¿Va a traer el informe?
¿Va a traer el informe a esta comisión?
Â») L'informe està.
.
.
(Veus) L'informe, senyories, vostés han demanat que comparega el secretari de finances del Bloc.
.
.
L'informe.
.
.
(Se sent una veu que diu: Â«¿Puede traerlo?
¿Puede aportarlo?
Â») Clar que sí, senyoria!
Però si està.
.
.
(Veus) No m'ocupe jo d'estes coses però.
.
.

El senyor president:

Bé, en tot cas, la presidència ordena el debat.
Hem esgotat el temps.
Com poden comprovar hem sigut més flexibles perquè es veu que la següent compareixent no vindrà.
Però ja ha quedat esgotat, exhaurit el temps.
Aleshores, (tussen) no s'ha presentat, jo no.
.
.
Bé, és tota la informació que tinc.

Aleshores, suspenem la comissió fins a les quatre i mitja.

(Se suspén la reunió a les 13 hores i 40 minuts)

(Es reprén la reunió a les 16 hores i 30 minuts)

El senyor president:

Ja que estan tots els grups, tots els portaveus, anem a començar el més puntual possible.

No tinc número ací, no tinc la visibilització del comptador, no sé per què.
Però bé.

La senyora Peris Cervera:

Sí, president.
Simplement per a comunicar que ens hem ficat en contacte amb Pep Catalunya i que ell no ha rebut ningun burofax.
Per tant, no està previst que hui comparega.

El senyor president:

Val.

El senyor Ibáñez Bordonau:

Si me permite.
.
.
(Veus)

La senyora Cabedo Laborda:

I per què eixa comunicació la fa el PSOE i no la mesa?

El senyor president:

Supose que, quan s'envia un burofax.
.
.
(Veus)

Se van enviar dos burofax, un en data de 5 de desembre i un altre del 7 de desembre.
No hi ha resposta al burofax, però no implica que no l'hagen rebut, no ho sabem.
(Veus) Ells supose que ho saben per una qüestió de relació (la senyora Peris, amb el micròfon desconnectat, diu: Â«Perquè hem preguntat, president.
Â») entre.
.
.

El senyor Ibáñez Bordonau:

Sí.
Si me permite.

Lo primero era por qué se había cambiado el orden del compareciente.
El señor Luismi estaba previsto que compareciera después del señor Morera, sin embargo, ha comparecido por la tarde y, que yo sepa, no se ha adoptado ningún acuerdo sobre eso.
Cuestión número uno.

Y, segundo, simplemente reiterar al señor presidente que le pida al presidente de estas Cortes, dado que se ha comprometido, que aporte el informe de la investigación interna del partido, ¿vale?
, para que no se olvide y se le pida, que ha dicho que se comprometía a traerla.

El senyor president:

Bé, sobre la primera qüestió, que és la que valoraré, estàvem parlant ara el senyor lletrat i jo que hi ha hagut diferents versions.
I, quan se va substituir a Pepe Catalunya per Narbona, se va recuperar una versió anterior.
I és una errada que no sabem en quin costat està, en la nostra conversa no hem sabut determinar-ho, però el senyor lletrat me diu que tenia una instrucció que l'ordre havia de ser eixe.

Jo crec.
.
.
, jo mantinc que li vaig enviar ordres que canviaven l'ordre en el sentit que vaig parlar amb l'altre membre de la mesa.

És una errada, fins on jo tinc entés.

El senyor Bellver Casaña:

Si me permet, senyor president.

A mi el que se me va dir era que hi havia una petició de la senyora Ana Kringe que, per raons d'agenda, personals, doncs, demanava comparèixer en lloc de per la vesprada, pel matí.

Doncs, clar, a mi, si se me diu que és una petició de la compareixent, doncs, no tinc problema.
Però, clar, el que m'ha sorprès, i per això he fet este matí la pregunta, és com és possible que me diguen a mi que ha demanat canviar la compareixent, quan no ha sigut convocada formalment.

Aleshores, això és el no me saben contestar.

El senyor president:

Li ho vaig dir jo, li ho vaig dir jo, sense tindre constància que això era així, perquè se me va comunicar que era així.

No sé.
Bé, és una errada que no té, diguem, solució possible.

Ara mateix, tenim el senyor compareixent ací, Lluismi Campos.
Anotem, serem més precisos en les noves convocatòries.
Me podeu atribuir les responsabilitats a mi, però bé.
Estarem més atents, només puc dir això.

El senyor Bellver Casaña:

Ja, però és que és difícil d'entendre.
Si esta persona no s'ha ficat en.
.
.
(Veus) Pero, ¿cómo se ha equivocado?
(Veus) Al final, lo que se ha conseguido es que una comparecencia que estaba prevista por la mañana pase a la tarde sin ninguna justificación.
Eso es lo que realmente ha pasado.
Pero, bueno, ustedes sabrán.
(Pausa)

Compareixença del senyor Lluís Miquel Campos Sanchis

El senyor president:

Anem a començar, si els sembla bé.

No sé si el senyor compareixent ha vist com és la mecànica i, per tant, no hauríem d'explicar-la.
Però sí que li he de recordar que compareix en una comissió d'investigació, mitjançant la qual el parlament exercita la seua funció de control polític.

He d'indicar-li, a més a més, que la informació que oferisca en esta comissió ha de ser veraç, comminant-lo a ajustar la seua declaració a aquesta premissa per estar penalitzat el fals testimoni en l'article 502 del Codi penal.

Finalment, ha de saber també que la mesa de la comissió, i concretament este president, garantirà el respecte al seu dret a la intimitat i a l'honor, al secret professional, la clàusula de consciència i la resta de drets que la Constitució contempla.

Per tant, anem a començar amb la diputada, la portaveu del Grup Ciudadanos, Mari Carmen Sánchez, per tres minuts.

La senyora Sánchez Zamora:

Muchas gracias, señor presidente.

Señor Campos, bienvenido.

Mire, ya que ha quedado claro esta mañana que ningún miembro del Bloc está siendo investigado, pues, yo creo que, de esta manera, podrá contestar más libremente a las preguntas que le voy a realizar, además de que, como ha dicho el presidente, debe contestar de manera veraz y espero que no haga como el señor Morera, que ha tirado balones fuera.

Quiero saber, de manera concreta, qué funciones llevaba a cabo en el Bloc, hasta 2007; qué funciones llevaba a cabo en la coalición de Compromís durante la campaña; y qué funciones llevaba a cabo después de esa escisión que hubo en el grupo parlamentario.

Aquí también me gustaría saber de qué presupuesto disponía el Bloc para la campaña de 2007, porque no nos ha quedado claro en la comparecencia del señor Morera qué cantidad venía de las cuotas, cuál era la cantidad de las cuotas, porque, entre la baja afiliación que tenían entonces, en el momento, y la aportación que se atribuye, supuestamente, a la afiliación, pues, no nos queda claro qué parte aportaban ustedes.

También quisiera saber quién autorizaba las contrataciones con las empresas externas, si era el señor Morera, como máximo responsable del Bloc, como ha dicho esta mañana que era, si era usted o quién era.
Y le pediría, por favor, que no echase las culpas, una nueva vez, a los señores de Izquierda Unida, porque me parece que es tomarse esta comisión un poco a la ligera.
Estamos hablando específicamente del Bloc y queríamos saber la realidad porque, como dice el señor Morera, la verdad nos hará libres.
Quiero saber, de manera concreta, quién autorizaba esas contrataciones.

Luego, ¿le consta que algunas de las empresas que pagaban estos gastos, supuestamente ficticios, recibiesen, por parte del gobierno socialista, compensaciones en forma de contratos?
Le repito la pregunta, si quiere.
¿Le consta que algunas de esas empresas que pagaban estos gastos, supuestamente ficticios, recibiesen, por parte del gobierno socialista, compensaciones en forma de contratos?

Y, luego, finalmente, una pregunta que le he hecho al señor Morera y que ha ignorado completamente y quisiera ver si con usted tengo un poquito más de suerte.
La señora Oltra, en su comparecencia en el Senado, aseguró que no se cerró esa cuenta electoral porque el Tribunal de Cuentas le dijo que no la cerrasen, al ser una coalición.
¿Por qué no se cerró esa cuenta electoral de Compromís?
¿Usted suscribe esas palabras de la señora Oltra, que dijo que el Tribunal de Cuentas…, pues, que no la cerrasen, cometiendo así una ilegalidad?
¿Usted suscribe esas palabras?
¿O por qué no se…?
¿Cuál es su versión?
¿Por qué no se cerró esa cuenta?

Muchas gracias.

El senyor president:

Gràcies, senyora Sánchez.

A continuació, pel Grup Podemos, la senyora Cabedo.

La senyora Cabedo Laborda:

Sí.
Benvingut, senyor Campos.

Jo li vaig a preguntar sobre informació que ve en l'informe policial, i vaig a fer-ho perquè entenc que vosté ha de tindre l'oportunitat de respondre a això.
Si no li ho faig i he d'esperar que mos vinga eixe informe policial, que ja està filtrat en premsa, l'hauria de tornar a convocar a una segona comissió que, a la millor, mai se tindria en compte perquè, tenint en compte les declaracions que vénen, inclús per part del mateix president, Ximo Puig, que se poden avançar eleccions, a la millor acabem abans les investigacions.
I jo crec que, si tenim voluntat política que açò siga transparent, vosté tindrà voluntat de, per tant, contestar.
No entenc aquelles persones que ho veuen d'una altra manera, a no ser que és que no tinguen eixa voluntat.

Aleshores, en eixe informe policial, hi ha un excel que s'extrau de la documentació del senyor Ciscar.
Aleshores, jo, per a corroborar si eixa documentació del senyor Ciscar es veraç o no és veraç, li pregunte -li n'he fet ací una més gran, perquè se veja-, (soroll de papers) en eixe excel hi ha unes informacions sobre elements de campanya del Bloc, en este cas, que se relacionen en empreses.
Per tant, la primera pregunta seria, sobre aquests elements, com, per exemple, la campanya Â«Adéu PPÂ», que se relaciona amb empreses com Egevasa, ¿vosté mos podria dir si empreses com Egevasa, Blauverd, Metrovacesa, van pagar en algun moment algun d'estos elements de campanya?

Després, també, en eixe informe policial, a vosté se'l nomena.
És un email que també s'adjunta per una d'eixes fotocòpies, per part del senyor Ciscar, aportada per part del senyor Ciscar, on se diu que.
.
.
, és un email que fa Guadalupe López, apoderada de Metrovacesa i La Vital, a la senyora Lucía Pascual, trabajadora de Crespo Gomar, i diu: Â«Esta factura hay que emitirla con fecha.
Anótala en la hoja del Bloc y mándasela a Lluís Miquel.
Ojo que los datos de envío son diferentes a los de facturación.
Estoy pendiente de que me confirmen la forma de pago.
Â» Per tant, atenent a esta informació, jo li pregunte, ¿vosté, normalment, rebia correus o tenia contacte amb empreses com, per exemple, Metrovacesa i La Vital?
I, si no és així, per què creu que hi ha un email on se fa referència a vosté.

Després, també li volia preguntar si vostés, eixe informe intern que han fet del Bloc, l'han fet vostés, diguem, vostés mateixos, o a través d'una auditoria externa, també seria una important pregunta per a nosaltres; i, si dins del seu partit, en un moment, li van demanar explicacions sobre aquest assumpte.

Per ara, ho deixaria ací.

El senyor president:

Gràcies, senyora Cabedo.

A continuació, pel Grup Compromís (inoïble) .
.
.

La senyora Álvaro Cerezo:

Bona vesprada.

Bona vesprada, senyor Campos.

Igual li sona estrany que jo li realitze esta pregunta, però és que vull que quede clara la resposta.
Quan ha sigut vosté secretari d'organització o de finances del Bloc o de Compromís?
Quan?
Quina era la seua responsabilitat en les eleccions municipals en 2007 i a les quals està referint-se esta comissió d'investigació?

També m'agradaria saber per què en 2007 es contracta la campanya amb Crespo Gomar i quines altres opcions es barallaven i per què se demora tant el Bloc en pagar-li a Crespo Gomar.
I m'estic referint, senyor Campos, a eixes notícies que han eixit en premsa i que tots hem pogut llegir en què se diu que Crespo Gomar va tancar gràcies a clients ruïnosos com era el Bloc nacionalista en aquell moment.

Quan s'aclarisquen estos extrems, podrem entrar també a conéixer per què vosté avui està ací.

Resulta que hi ha uns correus que es creuen, suposadament, entre l'empresa Crespo Gomar i partits polítics.
Bé, doncs, en el cas del Bloc això no passa.
De fet, no hi ha cap correu que continga ni una sola adreça de vosté, del senyor Morera o de cap altre militant del Bloc.
L'única cosa per la qual vosté està ací i, per extensió, el Bloc, és este email, (soroll de papers) este email que ha sigut publicat, on diu textualment el següent: Â«de:.
.
.
Â», esborrat, no sabem; Â«enviado: lunes 10 de abril de 2006Â», vosté, el lunes 10 de abril de 2006, era el responsable de la campanya electoral de 2007, senyor Lluísmi?
; Â«para:.
.
.
Â», esborrat també; Â«asunto: factura identidad corporativaÂ»; Â«Esta factura hay que remitirla con fecha 31 de marzo -taxat a mà, desprès diu abril-.
Anótala en la hoja del Bloc y mándaselo a Lluís Miquel.
Â» Ja està, ja està.
En tot l'acte, en tot el que s'ha publicat en premsa i, segons pareix, en tot l'informe de la policia, que encara no hem vist, o tal com s'ha filtrat, no apareix ni un sol correu de cap membre del Bloc, ni de vostè; ni cap document, manipulat o no; cap original que puga identificar-se amb una adreça electrònica vàlida del Bloc Nacionalista Valencià.
Aleshores jo ja li pregunte, per què creu que este email se li va lliurar a la policia?
I si vostè pensa que podria haver sigut manipulat?

Moltíssimes gràcies.

El senyor president:

(Intervé sense micròfon)

Gràcies, senyora Álvaro.

(Inintel·ligible) .
.
.
 pel Grup Socialista, el senyor Subías.
Tres minuts.

El senyor Subías Ruiz de Villa:

Muchas gracias, buenas tardes nuevamente.

Señor Campos, buenas tardes y gracias por su presencia.

Yo, en primer lugar, quisiera… En primer lugar, nuevamente, mostrar mi extrañeza porque se están utilizando documentos en esta comisión, que al parecer hay grupos que tienen, sobre información policial y que los demás no tenemos.
(Se sent una veu que diu: Â«Búsquela en GoogleÂ») Ya, a mí no me gustaría entrar en debate con usted, salvo que usted quiera y si quiere me explica eso de Google.
(Veus) Sí, después cuando salgamos, si quiere me lo explica, porque no quiero entrar con usted aquí en controversia.
¿Vale?
Pero ya me lo explicará después.
(Se sent una veu que diu: Â«Sí, síÂ») Vale.

Pues insisto, aquí oficialmente no ha llegado esa documentación y, por lo tanto, como oficialmente no ha llegado no la tenemos.
Eso es, tan claro como eso.
En segundo lugar, señor Campos, usted lo sabe muy bien, dado que ya compareció en una comisión de estas características, más o menos, en el Senado.
Comisión en la que únicamente participa el Partido Popular, pues los demás grupos decidieron no participar en esa comisión.

La verdad es que baste con leer las diversas comparecencias en esa comisión, para ver los esfuerzos que ha de realizar el representante del Partido Popular para poder realizar preguntas directas que tengan que ver realmente con el tema de la investigación.
De hecho, usted se pasó una parte del tiempo diciéndole que si usted era verdad que pidió permiso de trabajo -un tema que es muy interesante para llegar a las conclusiones de una comisión.

Sinceramente, no he leído ninguna medida en esa comisión para intentar incidir o cambiar las supuestas financiaciones irregulares de los partidos que, al parecer, era uno de los cometidos de esa comisión -y que sigue siendo-.
Insisto, un solo partido que participa y uno se pregunta, ¿por qué será?
¿Por qué los demás partidos no participan en el Senado?
Y se limita a interrogatorios y, en ocasiones…, vamos a llamar curiosos.

Todos los que van a comparecer y los que están compareciendo lo hacen por unas presuntas facturas en fotocopias, por cierto, con tachaduras -y esto de las tachaduras alguien tendrá que explicar, si es que alguien lo puede explicar, porqué las tachaduras, en fin- y que le fueron entregadas al responsable del PP, al señor Ciscar, que posteriormente las entregó a la policía.

Y con todo ello han intentado hacer un caso que, como he comentado en otra intervención, da la impresión que intenta extender el ventilador, sobre todo, algún partido… Que, por cierto, ese partido sí que ha sido condenado.

Tras la denuncia efectuada al cabo de un año, aproximadamente, un juez se declara incompetente porque en el partido judicial de Valencia no hay nada que perseguir.
Se inhibe a favor de diversos juzgados y así mismo lo apoya el fiscal porque no se dan las circunstancias para incluir lo que queda conjuntamente.

Por eso le voy a preguntar, señor Campos, ¿tenía usted alguna responsabilidad contable de administración en el Bloc en algún momento?
¿Podría explicar los mecanismos de financiación, que usted ya lo explicó en el Senado, pero podría explicarlo?
¿Por qué cree usted que se ha abierto este tema ahora, señor Campos?

Muchas gracias.

El senyor president:

Gràcies, senyor Subías.

I per acabar este torn, el Grup Popular, amb el representant Rubén Ibáñez.

El senyor Ibáñez Bordonau:

Sí.
Muchas gracias señor presidente.

Muy buenas tardes, señor Campos.

Bien, en primer lugar, ya lo han dicho mis compañeros, usted es el epicentro, el fin de término, el destino final de una cadena, no de emails sino de facturas.
La elaboración de las facturas lleva a que usted sea el destinatario final: Â«Mándaselo a Lluís MiquelÂ».
Entiendo que se verá usted reflejado con ese nombre en ese email.

Evidentemente, lo primero que le quiero preguntar…, porque usted ha dado en varias ocasiones, en la comparecencia del Senado algunos datos sobre usted, pero me sorprendió leer un comunicado a raíz de ese informe que realizó su grupo de investigación en el que lo tachaban a usted…, el principal socio de la Coalición Compromís también ha informado que Lluís Miquel Campos, entre comas, responsable de la campaña electoral de 2007… ¿Usted es el responsable de la campaña de 2007?
Lo dice en comunicado de la formación Compromís, ustedes mismos, le ponen esa etiqueta.

Entonces, lo primero que le quiero preguntar es, ¿si no es responsable de la campaña de 2007, está equivocado este comunicado?
En primer lugar.
Segundo, ¿quién era el responsable de la campaña de las locales y de las autonómicas de 2007?
¿Y de las generales de 2008, quién?
Le hago tres preguntas en una.

Usted como afiliado, ¿pagó cuota?
¿Cuánto pagó?
El señor Morera no nos lo ha querido decir.
¿Cuánto pagó de cuota en 2007?
¿Usted se dirigió, tenía contacto con la mercantil Crespo Gomar?
¿Ha tenido usted…?
¿Qué trabajo realizó… -y aquí quiero que usted se detenga en el tiempo-, nos puede detallar, exactamente, qué trabajos realizó Crespo Gomar en 2007 y en 2008 para la coalición, tanto en las municipales como en las autonómicas, si es que trabajó, y en las generales, que también trabajó para ustedes?
¿Y por qué importe?

Dígame una cosa, porque el señor Morera nos ha querido confundir a todos, ¿por qué ustedes no presentaron cuentas ante el Tribunal de Cuentas en 2007?
¿Por qué?
La presentación ordinaria ¿por qué no la hicieron?
El señor Morera nos ha contado que sí, faltando a la verdad.
También me interesa saber ¿quién era el representante ante la junta electoral en 2007 y 2008?
¿Era la señora Oltra?

Usted tiene constancia que se realizó esa investigación interna, visto que ha traído documentos, ¿la ha traído, ha traído la investigación para que podamos tener acceso?
Ustedes dijeron que la iban a hacer pública y la publicidad nadie la ha visto, porque se desconoce.
¿Quién la firma esa investigación interna?
¿A usted le interrogaron?
¿Quién le interrogó?
¿Al señor Morera le interrogó alguien?
¿Quién le interrogó?

Nada más, señor presidente.
(Veus)

El senyor president:

Gràcies, senyor Ibáñez.

A continuació tindrà el senyor compareixent temps il·limitat per respondre a les preguntes.

El senyor Campos Sanchis:

Perfecte.
Bé, bona vesprada a tots.

Intentaré contestar a totes les preguntes i si alguna me la deixara o en la contestació ja done per contestada una altra pregunta doncs ja done.
.
.
Comence per la senyora Sánchez que, tinc anotat ací, que pregunta quines eren les meues funcions en l'any 2007, tant en el Bloc com en Compromís.
I parla de la escisión, recorda la escisión i parla d'això, i el pressupost de campanya i això.

Anem a vore, en l'any 2007 Compromís com a tal no existia.
Compromís és un partit que es fa en l'any 2011.
Va haver una coalició entre el Bloc, Esquerra Unida, Els Verds, Iniciativa, Esquerra Republicana, que portava com a nom de paraigües de la coalició: Compromís pel País Valencià.
Però no era una organització política sinó que era una coalició, val?
Per tant, era el nom paraigües que tenia aquella coalició.

El Bloc, no va haver acord municipal entre el Bloc i Esquerra Unida per a traslladar l'acord autonòmic també a les candidatures municipals.
I va haver una candidatura, una campanya municipal del Bloc i, en alguns pobles sí que va haver acord, en uns altres no, però en la gran majoria de pobles no.
I va haver una campanya autonòmica on estava el Bloc, estava Esquerra Unida, estava Els Verds i estava Izquierda Republicana.
Nom que va tindre el grup parlamentari durant tota la legislatura, fins i tot quan es va produir aquella escissió.

Jo recorde molt a Milagrosa Martínez quan deia: Â«Esquerra Unida, Blos -no va dir mai bé Bloc-, Els Verds, Izquierda Republicana,Â» val?
I això va ser el nom del grup.
Per tant, va haver realitats jurídiques electorals diferents, una la municipal del Bloc de 2007, una altra realitat d'una coalició autonòmica del Bloc i Esquerra Unida per a les autonòmiques i una altra realitat que era la del grup parlamentari que va sorgir d'allò.

Amb una escissió que es va produir el dia 13 de juliol de l'any 2007, que per una qüestió, per una disfunció interna del grup -com poden passar en tots els grups que podem haver disfuncions i n'hi ha persones que abandonen els grups- va haver unes persones que van abandonar el grup i el grup es quedà amb una majoria on al final no estava la gent d'Esquerra Unida.
Situació coneguda en la casa, superestudiada y que ara ens va servir de referència quan vam tindre ací altres situacions de persones que abandonen partits per a vore quina classe de dotacions de mitjans se'ls donava a eixos diputats.

Val, funcions?
Jo vaig entrar en l'executiva del Bloc Nacionalista Valencià l'any 2006 com a responsable d'acció electoral.
El càrrec de responsable d'acció electoral implica, no directament una direcció de campanya o responsabilitat de campanya a l'estil d'altres partits, on apareix el secretari general i fa un organigrama i el presenta un dia i dona distribucions i càrrecs, això no era el costum allí entre nosaltres.

I n'hi havia una certa solidaritat en el sentit que la persona que portava sectorials o programes feia el programa electoral; la gent de finances preparava el tema del finançament de la campanya -portava com deia això-; la gent que portàvem acció electoral doncs el que produíem era que en tots els municipis hi haguera llistes, arribara el mailing, etcètera; la gent que portava comunicació portava la comunicació dels candidats.

I és una organització no jeràrquica, no vertical, no dictatorial, no sé com dir-ho, pròpia de partits com érem nosaltres.
Que no venia un senyor que era el secretari general i deia: Â«Este és el comitè de campanyaÂ» i repartia gorres.
Per tant, en eixa funció, responsable de la campanya electoral o coordinador?
M'encarregava de la part de la campanya de preparar discursos, d'estratègia, del que em tocava més, val?
Però no era un director de campanya de ordeno y mando.
Val?
Per entendre'ns, ho dic perquè quan algunes persones tenen en el cap un esquema de funcionar, doncs això fa buscar.
.
.
La pregunta l'entenc perfectament.

L'autorització de contractacions externes?
La campanya municipal, perquè l'autonòmica ho ha explicat el senyor Morera i ho podem explicar sense cap problema, l'autonòmica es va crear (soroll) una comissió de treball per a fer la campanya autonòmica amb Esquerra Unida on n'hi havia persones, jo també formava part d'això.
.
.
, entre altres coses perquè en les coalicions se crea una cosa que es diu la comissió política que repartix per percentatges, i anàvem a totes eixes reunions cadascú amb el vot que representava a la coalició.
Esquerra Unida representava un 60%, el Bloc representava un 30% i Els Verds representaven un 5%.

Per tant, anàrem qui anàrem a eixa comissió política de seguiment de la campanya, les persones que anaven representaven un vot ponderat, cosa obligatòria que s'ha de fer en totes les coalicions electorals.
I (inintel·ligible) .
.
.
 en la campanya autonòmica es va pactar que n'hi havia un mailing autonòmic que es va gestionar per tots, el va fer una empresa que no sé d'on era.
Una campanya publicitària que es va fer un pla de mitjans.
I amb els recursos que s'obtenien de la possible subvenció electoral es va fer un pressupost partint de la hipòtesi d'obtindre 10 diputats, després n'obtinguérem, crec recordar que 7.

I partint d'eixa hipòtesi vam fer un pressupost de dos-cents i escaig mil euros, no recorde exactament, i es va complir.
I després la subvenció que es va traure es va complir el pressupost i poc més d'aquella campanya.
Val?

En eixa campanya, també he de dir-ho, en honor a la veritat, que el perfil de la gent del Bloc va ser relativament baix i el lideratge de la campanya, el que buscava la imatge i tot això, que era el partit gran, era Esquerra Unida, entre altres coses perquè tenia la majoria de la coalició política de la comissió electoral.
I per tant.
.
.
, n'hi hagué un bon ambient de treball i no n'hi hagué massa disfuncions.

La campanya municipal del Bloc?
Va costar d'un gasto total -que tinc ací el del Tribunal de Cuentas i per tant és la referència- d'uns ingressos totals de 423.
000 euros i varen deixar pendent de pagaments 72.
000 euros.
Val?
Dels quals en campanya ordinària ens gastàrem 251.
809, estic parlant de la candidatura de les municipals que se rep la comptabilitat davant el Tribuna de Cuentas.
Este matí s'advertia ací que l'autonòmica es rebia al Tribunal de Cuentas i l'autonòmica es rep a la Sindicatura de Comptes de la Generalitat Valenciana.
(Veus)

Sí, sí, lo he dicho (inintel·ligible) .
.
.
Sí però que té dret a equivocar-se (inintel·ligible) .
.
.
 cosa que li va molt bé perquè realment els jefes han de dedicar-se a fer de jefes i no a fer campanyes.
I quan s'intenta clavar.
.
.
, si són els que estan fent les campanyes doncs ja té la resposta, no?
I eixes errades els humanitzen, cosa que està molt bé, perquè ací cadascú ha de fer la seua faena.
I, per tant, ho portava la Sindicatura de Comptes i la campanya municipal al Tribunal de Cuentas.
En total sobre uns sis-cents mil euros, dels quals deixàrem 72.
000 euros.

Fonts de finançament?
Vàrem demanar un crèdit de 300.
000 euros.
Val?
El crèdit te'l dona el banc en funció dels resultats previstos que vas a tindre.
En el cas si no tens patrimoni, amb garantia personal dels membres de l'executiva, té fa firmar el crèdit a l'executiva.
La senyora Álvaro diu això.
L'administració dels resultats que tens en l'anterior elecció et dona un avançament, en funció dels resultats que has tingut, ens va tocar un avançament de 109.
469 euros i el partit va aportar 14.
272.

Veig ací que vam tenir uns ingressos financers de 39,88 euros que segurament seria que tindríem diners en el compte durant un temps i serien ingressos m'imagine d'interessos d'això.
Això es va gastar en publicitat, en les coses i tal.
El pressupost de campanya s'aprova en l'executiva del partit i l'ha d'aprovar estatutàriament el consell nacional del partit.
Era un organisme que devien ser 50 persones, que se'ls remet tota la documentació i que, després, quan acaba la campanya es liquida, com així va ser, i figura en les actes del que n'hi ha.

Dins d'això, del previst dèficit que n'hi havia de campanya, es va avisar que n'hi hauria un crèdit a posteriori i que faríem per pagar amb els diners que obtindríem de la futura representació parlamentària que anàvem a tindre, pràcticament segura per haver pactat amb Esquerra Unida.
No sé si estic contestant a això.

L'autorització de les contractacions externes, la gran majoria eren proveïdors, Crespo Gomar era un proveïdor nostre que havia treballat en algunes campanyes anteriors i en alguna cosa més.
A ell se li va fer un pla de mitjans, el que es diu un pla de mitjans que és una cosa que la fan els partits, la fa Pollos Planes, i la fa una drogueria, la que siga, que és anar a una agència d'estes de comunicació i demanar-li que et faça una optimització amb els recursos que tu tens de quina capacitat (algú tus) (inintel·ligible) … en anuncies en premsa i això.
Quan més gran és l'empresa, millors preus tenen per ràpels amb les empreses que treballen perquè tenen una altra cosa molt important que és l'espai, és una empresa molt gran i pot tindre espais electorals.

Eixa qüestió fa que n'hi haja vegades doncs coalicions que acabem treballant en moltes empreses i molts ajuntaments, en poques empreses, perquè tenen eixa capacitat de tindre espais, quan dic Â«espaisÂ» vullc dir tanques, cabines de telèfon i tal, perquè això ja estava reclamat en temps, i es fa la contractació.

I l'altra cosa que teníem d'avantatge, al ser una empresa en eixe moment molt forta, era que ens obria un crèdit comercial que era poder pagar quan acabàrem les campanyes.
La campanya municipal i autonòmica està fixada per llei mentre no es dissolga el parlament valencià -que ara podem-, l'últim diumenge de maig, i en eixe moment les eleccions generales podien haver sigut al maig del 2018, es podien haver avançat a Nadal, o com ara en una situació d'incertesa, i es va decidir obrir un crèdit per a fer tant la precampanya com la campanya.
¿Val?

Les campanyes del 2006 i tot això Â«d'Adéu PPÂ», que efectivament va ser en el 2006 -com deia el senyor Ibáñez este matí- i no va ser postelectoral, va ser una precampanya dels joves, ¿val?
, no formava part de la comptabilitat electoral perquè la campanya electoral comença -com vostés saben- 54 dies abans, quan es fa el decret de convocatòria i no es fa en.
.
.
Per tant, la campanya electoral, ara per exemple no estem en campanya electoral; si estiguérem en campanya electoral diríem que el senyor president de La Generalitat dissolga Les Corts.
No sé si em deixe alguna cosa més.

Los gastos supuestos ficticios, de contratos socialistas, he querido entender.
Sí, puc entendre que (veus), doncs, mire, no ho sé, és que no ho sé, no vullc creure en el que no tinc certesa, i jo sobre el que no sé que ha existit doncs no puc opinar.

Y cerrar la cuenta electoral de la señora Oltra.
Efectivament, això va sorgir i el Tribunal de Cuentas ho expressa que ja havíem d'haver tancat el compte als 125 dies, però no el vam tancar perquè (inintel·ligible) … el Tribunal de Comptes i perquè és el compte que s'indica per a cobrar la subvenció.
I ja havia passat alguna vegada que tancaves el compte electoral perquè no es facen més despeses però es deixava obert únicament perquè en eixe compte s'ingressara la subvenció quan vinguera, que la subvenció la paguen tard, i és un dels problemes que tenim els partits, sempre que ens la paguen tard.
Entonces, se dejó abierta la cuenta perquè en eixe compte que s'havia designat es cobrara la subvenció.

El Tribunal de Cuentas diu que és millor, el tribunal…, sí, que es tancara el compte i deixara un compte de la comptabilitat ordinària notificant-se'l a la junta electoral, però el compte que notifiquem a la junta electoral quan obris les eleccions és un compte.
És una qüestió, és una dificultat que et poden posar però jo considere que no és una qüestió substancial això perquè sol passar molt freqüentment.
¿Val?
Jo respecte a la senyora Sánchez tinc això.

La senyora Cristina Cabedo pregunta per l'Adéu PP i l'excel.
Jo este matí he vist la compareixença tant del senyor Ciscar com del senyor Morera, i hem de partir -jo entenc molt bé el que ha dit el senyor Ciscar- que a ell li arriba una documentació que són les fotocòpies, que ell com a ciutadà les porta a la policia, i la policia fa un informe en base a eixes fotocòpies.
Per tant, l'informe policial està fet en base a la informació de les fotocòpies.
Si la informació de les fotocòpies estiguera manipulada i fóra falsa, tot el que es construïsca a partir d'eixa documentació és fals.

Vullc deixar-ho molt clar perquè no és que la policia ha corroborat eixa informació, és veritat l'informe de la policia, que vosté diu que té, que l'ha baixat per Google, i ja li dic jo que el jutjat número 21, i la documentació que vostés sí que tenen, doncs ha dit ací que les diligències foren declarades secretes.
Jo crec que és la insistència, ho ha firmat el cap superior de la policia, ens ho ha enviat.

Fa una incidència interessant perquè, efectivament, en unes diligències secretes a persones que hem anat a vore si ens facilitàvem la informació i ens han dit que no ens la donaven perquè no havíem sigut part en el procés i perquè estava en secret, i que si donaven eixa informació es prevaricava.

Aleshores, que eixa informació que és prevaricadora tindre-la i que és un delicte si l'ha filtrat un funcionari d'allí, ¿val?
, perquè un advocat que està per això, el dia de la personació doncs és interessant saber-ho perquè l'informe ja comença publicat abans que n'hi haja ningú personat en cap jutjat.
És que s'ha comés un delicte que està penat -crec recordar- d'1 a 3 anys de presó.

Per haver tret un informe ací, en l'hemicicle, que està ahí dalt, Àngel Luna va ser denunciat i va ser jutjat, ¿eh?
, i va ser jutjat per encobriment perquè diguera qui li havia donat l'informe, i va ser absolt.
Ara, això és una realitat, i després n'hi ha una altra realitat que és que els papers tenen potes, i qui més puga per a ell.
Però n'hi ha una part de decència i d'ètica, i jo crec que ací s'ha de…

A mi em pareix molt bé que vosté tinga l'informe, a més, el té ple d'esborranys i tal perquè el que l'ha filtrat doncs això, ¿no?
Però no deixa de ser, i jo crec, senyora Cabedo, i li ho dic des de l'estima, des de la formació que hem sigut companys i moltes coses que hem de fer (inintel·ligible) .
.
.
que no es pot fer una casa sobre qualsevol pedra, a vegades cal triar les pedres ben triades perquè construir cases sobre pedres que no són (inintel·ligible) .
.
.
fa que es facen coses que no toca.
És a dir, pot fer ús de l'informe, jo faré ús de l'informe i el contestaré, no tinga problema perquè és una realitat que està, i no podem fugir que això està en el carrer.

Però ens valdria que defensàrem una altra manera de fer política, saber quines són les eines que fan els altres perquè, clar, apareixen factures de Veneçuela, factures de tal, i no sé què més s'inventen, i acaben en els diaris, se'ls dóna validesa, acaben en el Tribunal Suprem, i si comencem tots a fer la mateixa història acabem fent-nos mal entre gent que després hem d'anar junts.
I, clar, jo no sé si açò d'anar junts no és vida però és que allò altre és pitjor.
Eixe esforç d'intel·ligència és el que s'ha de demanar.

Per tant, l'informe que estiga circulant o que haja circulat hauria de ser qüestió de saber com ha anat eixe informe; ara, l'informe diu el que diu i no anem a fugir del que diu perquè no podem fugir, ¿eh?
Dit siga.

L'excel d'això, és que si l'informe al final és en base a dades que ha tret algú, i ha construït un full d'excel, i ha construït una fulla perquè, clar, són dos columnes, ha de fer una amb despeses que poden ser perfectament els noms dels albarans de les faenes que ens feien a nosaltres, en una llista de preu falsos, i al costat una relació d'empreses per quadrar una cosa fictícia, ¿val?
I com que ací ningú això ho ha corroborat perquè, clar, l'Agència Tributària pot dir que una empresa efectivament ha treballat per a esta empresa, però ¿per què eixa empresa que li han facturat ha de ser per a pagar-me a mi?
¿Qui ho demostra això?
¿Qui ho aguanta ací?
Ningú.

Per tant, a vore si ací algú ha muntat algun Sudoku i estem donant validesa a un informe jurídic, a un informe policial, que el que fa és una descripció d'allò que diuen les fotocòpies, i que en l'última fulla -perquè com els papers tenen potes tots tenim l'informe- diu (veus), no, jo li dic, jo sóc d'este món, però el que havia de dir calia dir-ho, diu que no han pogut avançar més perquè es necessita l'autorització judicial, que els fets que es relaciona estan en fotocòpies entregades pel compareixent -com ha reconegut-, i diu que no pot avançar més perquè necessita l'autorització judicial o fiscal per a la comprovació, autorització que no van obtindre.
I així s'acabà, ho ha dit el senyor Ciscar este matí ací.

La jutge, quan li arriba, veu, o qui siga, que està prescrit i no investiga, però no pot investigar com el senyor Garzón no va poder investigar si el senyor Franco havia fet crims perquè l'inhabilitaren, i no investiga com no investigarà cap jutjat si el senyor Casado ha copiat en el famós màster, perquè quan no es pot imposar una pena doncs no n'hi ha investigació.
Diu, Â«se acoge usted a la prescripciónÂ», ¡no!
, negue la major, no va passar això.

És a dir, no va pagar Gevasa -si ha fet eixa pregunta-, el president de Gevasa que era el president de la Diputació de València, senyor Fernando Giner, militant d'Unió Valenciana i després del PP, i el diputat provincial encarregat de la gestió de Gevasa era el senyor Enric Esteve, actualment president de Lo Rat Penat.
Jo no veig al senyor Enric Esteve de Lo Rat Penat pagant la campanya del PP, per molta mania que li tinguera al PP o al que siga, i sobretot per a (inintel·ligible) .
.
.
al Bloc, no ho veig.

Més encara, jo no tinc constància que això s'haja produït, no conec qui l'haja fet i no he parlat mai ni amb el senyor Vicente Boluda, que era de Aguas de Valencia, ni en Metrovacesa, ni en la señora del correo, ni en el señor de no sé qué, per a dir que ens pagaren cap campanya.
Com que vindran ací i els faran vindre els ho pregunten, la llista de compareixents pot ser 1.
353.
000 persones, la poden fer tant llarga com vullguen, els ho pregunten, perquè no té lògica que ens preguntara que la Diputació de València amb majoria absoluta del PP i amb la gent que n'hi havia, i en els temps que corrien, ¿eh?
, en els temps que corrien d'una majoria absoluta.
Isaura Navarro em diu els temps que corrien, doncs eren temps durets.

Per tant, jo entrant al fons del paper, de l'excel, ¿val?
, és que jo considere que això és un Sudoku que ha muntat algú per tal d'aconseguir un efecte: marejar, efecte que s'aconseguix en una denúncia presentada el dia 22 de novembre -crec recordar que ho diu ací-, i el dia 5 de desembre apareix un informe que després es corregix el dia 15 de desembre, que és la versió de l'informe que corre, no sé si serà la del 5 o la del dia 15, i es corregix la versió, i és sobre les fotocòpies.
Tenim un informe que el fa la unitat de blanqueig, el fa i ben fet perquè diuen el que veuen en les fotocòpies, descriuen el que veuen en les fotocòpies.
És el que han de fer les persones.

Ara, quan van al jutjat i diuen, Â«escolte, ¿d'ací continuem investigant?
Â», doncs ¿han cridat a algú dels empleats que vostés van portar ací?
¿Ha anat la policia després a preguntar coses pel que siga?
No ho sé.
¿Ens han cridat a nosaltres?
¿Han cridat al periodista?
Per cert, el nom de l'altre periodista, ens ha donat un que és, no sé el nom, no m'interessa, però jo el periodista que sabia era un altre, però no passa res.
Però, ¿han cridat al periodista que en la denúncia diu que està disposat anar davant de l'autoritat judicial a ratificar tot el que ha dit?
No l'han cridat tampoc per a ratificar.
Per tant, no puc dir-li això.

¿M'esmenten en el mail?
Sí, Lluis Miquel, però, clar, també diu l'informe de la policia que és Â«a falta de posterior comprobaciónÂ»; comprovació que no s'ha fet.
Jo podia fins i tot no tindre correu electrònic, ¿eh?
Ara li dic jo, ni he tocat mai per telèfon a ningú per a dir que estas facturas se las cobras a mengano, estas no sé qué, i pum, vindran les persones ací i els ho pregunten.
No ho he fet mai, ni conec ningú del meu partit que ho haja fet, ni tampoc ens feia falta fer-ho, entre altres coses perquè diu el senyor Ciscar que han demanat la informació del centre comercial, que l'aportaven, de Metrovacesa, en Gandía, ¿val?
, el nostre partit estava en l'oposició, estava radicalment en contra d'eixa construcció d'eixe centre comercial, també consta en els mitjans de comunicació, el regidor que ho portava era Joan Francesc Peris, d'Els Verds, no era del Bloc, d'urbanisme, i la llicència dels centres comercials que jo sàpiga la dóna la Generalitat Valenciana.

Jo el mes que em vaig agarrar de permís era perquè com ací has d'anar en tot açò per la voreta perquè no saps amb qui et jugues els diners, vaig agarrar-me el mes de permís per a estudiar tot açò.
És que havia de fer-ho perquè estem exposats que qualsevol dia ens en facen una d'estes.
I vaig decidir, davant del cachondeo general, dic: m'agarre un mes de permís i vaig a indagar tot açò a vore què ha pogut passar, ja no per nosaltres que estava prescrit sinó per les persones que podien estar contaminades d'açò.

Per cert, en l'informe policial -que el té vosté l'informe- vorà que n'hi ha alguns correus com este (soroll de papers), que ací té una línia i ací n'hi ha una altra.
Això és un corta y pega de manual, i això ho haurà vist.
¿Val?
Doncs, continuem.

Metrovacesa, no sé si li ho contestat.
.
.
, l'informe intern; l'informe intern quan t'ix açò un dimecres sant o un Dijous Sant fem una reunió en el partit, anem allí a explicar, i els primers que diguérem que es mirara el partit la documentació que n'hi havia serien les persones afectades.
El partit va convocar una reunió de persones i varen demanar que buscàrem dins del partit tot la documentació que estiguera a l'abast d'açò, per si estaven les factures, no estava el que n'hi havia, els contractes o el que n'hi havia.
Es van trobar amb una situació que era la comptabilitat ordinària, el que eren les factures electorals, en una neteja de material perquè feia sis mesos les havien tirat però els pagaments estaven.

Incidisc en el tema de la falta de les factures…, aprofite ara la qüestió, podíem haver tingut les factures i no tindre els pagaments.
N'hi ha un senyor que pot tindre la seua factura Vodafone, no pagar i li tallen el telèfon.
El que mana és tindre els pagaments.
I els pagaments els tenim assentats en la comptabilitat.
Una altra cosa és que havérem guardat les factures millor, factures que eren reculls d'albarans.
El que apareix en el famós Excel són albarans i no tenien preu.
Per tant, la persona que ha furtat la documentació de l'empresa, que és un altre delicte… Per això n'hi ha qui s'aparta de la documentació i no vol saber res.
Una empresa que estigué en concurs de creditors i tingué quatre anys ahí un senyor fent la liquidació que, per tant, va haver d'accedir a la documentació de cinc anys en l'empresa.

Per tant, si el senyor que va accedir a la documentació i sobre eixa documentació va fer el que jo he denominat un sudoku, val?
, per a intentar crear una ficció, primer per conservar una alcaldia i, després, per a evitar que no n'hi haguera uns judicis en eixa població, val?
, si això va passar ahí i per això s'aparten de la documentació i són…, ningú vol saber res d'eixos papers perquè eixos papers són apestats; eixos papers, qualsevol dia pot eixir que n'hi ha algú que els ha manipulat i, aleshores, el que haja donat la cara pels papers tindrà un problema.

Tornant al tema de…, no sé…, estava jo parlant i me n'he anat amb això dels papers.
(Remors) Ah, sí, l'auditoria, perdó.
Varen comprovar què n'hi havia de documentació dins de casa, vàrem col·laborar.
No mos varen fer un interrogatori perquè en la nostra organització no se fan interrogatoris i jo, senyor Ibáñez, este matí l'he sentit amb això d'interrogatori, i li vaig a dir una cosa molt clara: pot interrogar vosté els dos mil militants del Bloc; pot interrogar a tots els militants de Compromís, a tots els simpatitzants, i els pregunta si alguna vegada servidor o el senyor Morera els hem tocat perquè feren res en una adjudicació de la seua població.
No era un interrogatori.
Mire si no era aixina l'interrogatori que era intentar aclarir dins de casa el que havia passat.
Sí, sí, la premsa, El Mundo, El Mundo, sí, sí.

Però, a vore, i li ho vaig a dir, doncs, mire, li ho vaig a dir.
Sap què passa?
Que quan passen estes coses et quedes més a soles que la una.
Què li he de dir jo de la senyora Milagrosa Martínez, que està en Villena, que s'està xuplant ella sola el caramelet?
Què li he de dir?
I me dóna molta llàstima.
Clar que te quedes a soles.
I se queda a soles David Serra.
I se queda a soles Ricardo Costa.
Clar que te quedes a soles!
I que entra el pànic perquè a vore si ha passat alguna cosa.
Clar que passa!

I jo m'agarre el permís perquè veig que tot el món està cada un al seu tema però que algú s'ha de dedicar a anar als jutjats i a vore què ha passat de veritat, perquè sóc, efectivament, l'epicentre, que diu vosté, perquè m'han situat ahí.
I perquè te quedes a soles.
Este món de la política és molt insolidari, molt insolidari.
I has d'anar a donar explicacions.
I encara n'hi haurà que pensarà, Â«ui, ahí què haurà passat?
Â».
Clar que sí, clar que sí.

I haguérem d'anar a explicar què havia passat i explicar-ho a gent que ni estava en el partit.
Ara, també te queda el consol de gent que mos ha conegut treballar, que t'ha vist treballar en campanya i que sap que pots ser un tio divertit, un el que siga i tal però que has estat ahí i que no has tocat mai i que no has fet res de res.
Clar, això és el consol que me queda.
I que no m'hagen dit que me'n vaja a ma casa, clar que sí.
I contra això, això val més que qualsevol cosa d'estes.
Clar que sí!

Â«¿Hubo interrogatorio?
Â» No.
Hi hagué compareixença allí per a explicar el que havia passat.
M'acompanyà el secretari de finances el dia que vaig anar al Senat.
M'acompanyà l'actual secretari de finances que l'han convocat ací per si s'havia d'aclarir alguna cosa.
Volgué acompanyar-me personalment.
És que és el que hi ha.

Ara, continuem, responsable de campanya en el 2006, com els he dit, me fan responsable d'acció electoral.

El mail de la policia.
Doncs, mire, el mail de la policia me nomenen a mi perquè segurament el meu nom figuraria per ahí, d'haver demanat alguna cosa d'alguna reunió.

Empleats de Crespo Gomar.
Jo, la senyora Lucía Pascual, el nom d'ella no el reconec.
Ara ja sé qui és, l'he vista en vídeos i tal però no la reconec ni he parlat mai amb ella ni menys en els tons d'això.

I la pregunta final, Â«ha tingut alguna rellevància penal tot això?
Â» (Pausa) Responsabilitats polítiques, de què?
Del que no ha existit?
No hi ha hagut rellevància penal.
N'hi ha algun jutjat en Espanya…, pot afirmar, dels que estan ací presents ara, que estiga investigant finançament irregular?
Cap.
I ho saben.
Cap, perquè en Madrid són totes de malversació i prevaricació.
No n'hi ha hagut cap jutjat que investigue… Ara, és molt golós dir, Â«la comisión de investigación de financiación irregularÂ».
Clar que sí, perquè este món és com és.
No n'hi ha cap jutjat investigant-ho açò.
En Madrid, el que queda és una causa de finançament…, per no haver de finançament irregular, ni la d'Elx, que sé que s'ha fet ara, se denuncia finançament irregular… No se denuncia.
Això són els fets.

Ara, continuem… A vore, perquè ja…, però si no em pose les ulleres no m'hi veig.
.
.
Explicacions sobre l'assumpte.
El senyor Subías me pregunta del Senat.
Doncs sí, senyor Subías, vaig estar en el Senat i estava el Partido Popular i els senyors de Ciudadanos tenen un diputat que no van a la comissió perquè a ells també els passen la cuchilla allí, amb el tema del senyor Cuadrado… (Remors) Sí, pero el Grupo Mixto puede pedir a la vez ir, como un capitán, claro, sí, sí, sí, claro.
I se pot anar allí i preguntar tot el que vullgues, però no va ningú.
I Podemos té diputats i tampoc anaren.
Diu, Â«és que no participe en la comissióÂ»; doncs no han anat.
Però tingueren una ocasió magnífica per a preguntar-te ahí tot el que volien, però no se va a eixa comissió perquè s'ha interpretat que és una comissió que ha fet el PP pel que siga, me pareix molt legítim.
Doncs, bé, ja estem ací també per a explicar-ho i estarem on farà falta.
O siga, no tinc problema per explicar el que n'hi ha.

Me diu el senyor Subías el tema de Â«contable o financiaciónÂ».
Doncs mire, responsable de campanya electoral però en un període pequeñito.
Ha habido veces que hemos barrido la sede, la hemos fregado, hemos puesto la mesa, hemos hecho nosotros la rueda de prensa, hemos quitado la mesa y lo hemos guardado y hemos cerrado la sede y todo.
Sí.
Por tanto, si de alguna manera algún conocimiento teníamos de eso, de cómo se hacen las cosas, pues participar en esta cosa de hacer una cosa que nos daban desahuciados por la política a haber conseguido en el 2015 estar en el gobierno de La Generalitat i tener consellers i vicepresidencia.
 A mi m'ho diuen fa no sé quants anys i dic que el que m'ho diu no està bé del cap.
Hem construït una barraca gran amb molt d'esforç de moltes persones.

De quota, 72 euros a l'any i, quan venia la campanya, una derrama de 50 euros que la paguen voluntàriament, que la cobrem al principi de la campanya i se paga amb això la precampanya.
Eixa és la quota de partit que se paga.
Els joves no paguen, les persones que estan aturades diuen que no paguen, etcètera.
I, després, el que té poble i amb el seu col·lectiu vol fer alguna cosa més paga una sobrequota el col·lectiu.
Això és administrar la misèria des de fa molts anys.

Â«El método de financiaciónÂ», pues el método de financiación, anticipo electoral, un crédito del banco, que en el año 2011 nos lo habían dado de 400.
000 euros y se dedicó a llamar por teléfono un señor que ahora está en Picassent, que se los llevaba de Haití a aquí, llamando al Banco de Valencia para que nos quitaran el préstamo.
(Pausa) Teníamos el préstamo concedido y llamando al banco para que nos quitaran el préstamo.
Banco que, por cierto, estaba José Luis Olivas y estaban todas las empresas que en teoría nos habían financiado la campaña, con un lío que te mueres en aquella época pel control d'Aigües de València, que els que som més majors ens enrecordem.
Per cert, en el consell d'administració, Víctor Campos.
No passa res.
Però vull dir que és un senyor que havia eixit del PP, de vicepresident de La Generalitat i ha anat a parar ahí.
Estem parlant d'eixa època.
Tirando de hemeroteca, tirando de Google.
Estem parlant d'eixa època.

Per tant, no sé.
Â«El contacto con Crespo GomarÂ», ja vos he dit que era el nostre proveïdor.
Havia segut un proveïdor i perquè era una gran empresa.
Estava Engloba.
Amb Engloba no podíem treballar perquè treballava per a un altre partit, que li ho contractava tot.
I ja està.
Estava Trasgos, estava Mccann.
.
.
Estaven moltes empreses, però al final havies d'anar a morir a les quatre que te poden fer, no?

Me pregunta el senyor Ibáñez.
.
.
Li he dit responsable en el sentit de la coordinació de campanya i responsable d'acció electoral.
Molt preocupat sobretot sempre del tema del discurs i del posicionament més que de coses de logístiques.

Â«Trabajos que hizo Crespo GomarÂ», la relació de dades que n'hi han en Excel probablement siga, això que deia aquell Aznar.
.
.
, Aznar no, Rajoy, que diu, Â«hay cosas que son verdad y otras que son verdadÂ», en eixa relació de treball jo reconec moltes coses, no s'han fet.
Ara, de preparar el mailing, el mailing vol dir de dissenyar quatre cartes de mailing, no se paguen 45.
000 euros.
I d'una avioneta que salió un fin de semana no se pagan 25.
000 euros, ¿eh?
(Remors) Pues no lo sé pero se pueden pagar.
.
.
(Remors) No, se pagaron, nooo; pues se pagaron, perquè no ho sé, però jo que he tingut eixa cultura sempre de no estirar més el braç que la mànega, perquè ho havíem d'acabar pagant mosatros, se demanaven els preus i quan te dien que una cosa era raonable s'autoritzava.
Lamente no tindre, per la mala praxis, els pressupostos i el que siga.
Una de les coses que vàrem fer va ser buidar tots els correus electrònics per a vore si pillàvem còpies de seguretat d'això, perquè en una neteja de material s'havia tirat.
Però jo li dic que no val una avioneta un cap de setmana de llogar d'un matí no val 25.
000 euros hui en dia.
Podem mirar-ho el que pot costar, eh?
Ni de fer quatre mailings, 45.
000.
I un autobús, un publibús no val 20.
000 euros tampoc.

La investigació interna, el que els he dit.
I d'interrogatori, això.
I ara, si volen, fem la segona part de preguntes.
Però he intentat contestar-los a tots.
Perdonen el to, que jo sempre saben que sóc una persona amb un to.
.
.
(inintel·ligible) .
.
.
, però pense que és que havia de.
.
.
, de també a la millor ser aixina i.
.
.
Senyor president, perdone.

El senyor president:

Ja estava preparant el següent torn en què els grups tindran huit minuts en què l'apel·laran directament i vosté haurà de respondre en eixe interval de huit minuts.

Comencem amb Ciudadanos.

La senyora Sánchez Zamora:

Gracias, señor president.

Bueno, señor Campos, yo le iba a dar las gracias por ese tono porque ha sido, efectivamente, un tono agradable, sobre todo tranquilo.
Le iba a dar las gracias también por contestar a todo y no tirar balones fuera, cosa que se agradece porque desde luego la comparecencia del señor Morera ha dejado mucho que desear, pero, claro, ya ha encendido usted el ventilador, cosa que también era de esperar… Sí, sí, lo ha hecho, señor Campos, lo ha encendido.
Pues bueno, no podíamos esperar otra cosa.
Me decepciona.
Y también que apele usted a prácticamente un complot en contra de ustedes acerca de la información que llega a manos del periodista y que hace…, bueno, ya hemos conocido todos el procedimiento.
El medio de comunicación que le hace entrega al señor Ciscar y el señor Ciscar pone en conocimiento de la policía.

Hombre, hablarme de que hay un complot, en pocas palabras, cuando me parece que ese sudoku es demasiado complicado por toda la cantidad de documentación que aparece, pues bueno, es casi casi insultar la inteligencia de los valencianos y de los portavoces que aquí estamos en esta comisión.

Entonces, lo que ha quedado claro es que usted era en el 2006, 2007, la campaña del 2007, era el responsable de acción electoral, pero entonces, ¿por qué el correo este famoso en el que se dice que se ponga en contacto con usted, con Lluismi, pone Â«con LluismiÂ», si usted era el encargado únicamente de hacer los discursos y de la estrategia?
¿Por qué se ponen en contacto con usted?
¿Es usted ese Lluismi?

El senyor Campos Sanchis:

¿Usted tiene la prueba de que se han puesto en contacto conmigo?

La senyora Sánchez Zamora:

No, no, yo… Estoy haciendo, estoy leyendo sin más, si quiere se lo leo: Â«Esta factura hay que admitirla con distinta fecha.
Anótala en la hoja del Bloc y mándasela a Lluís Miquel.
Ojo que los datos del envío son diferentes a los de la facturación.
Â»

El senyor Campos Sanchis:

¿Hay algún correo ahí enviado a mí?
(Remors)

La senyora Sánchez Zamora:

Están en la información que se ha llevado a la policía.

El senyor Campos Sanchis:

Sí, sí, ¿pero usted sabe que ese correo me ha llegado a mí?

La senyora Sánchez Zamora:

No, no, le estoy preguntando…

El senyor Campos Sanchis:

No, no, yo le pregunto a usted.

La senyora Sánchez Zamora:

¿Es usted este Lluís Miquel o…?

El senyor Campos Sanchis:

No…, sí…, dice la policía que a falta de comprobación.
Yo le digo si usted sabe si ese correo a mí me ha llegado.

La senyora Sánchez Zamora:

No, no, le estoy preguntando.
Soy yo la que le estoy preguntando a usted.
¿Es usted, le ha llegado a usted?

El senyor Campos Sanchis:

A mí, no, porque de hecho ese correo no me lo envían a mí.
Es de un fulano a otro señor.
No es ni para mí.
Y no hay ningún correo mío enviado a nadie.

La senyora Sánchez Zamora:

Entonces usted no cambió, usted no recibió ningún tipo de correo.

El senyor Campos Sanchis:

No.

La senyora Sánchez Zamora:

Entonces, los datos que se han aportado acerca de lo que…, efectivamente, los cobros que se han efectuado pero luego por otro lado se han derivado a otras empresas, ¿eso es casualidad?
, ¿eso forma parte del sudoku, de esa conspiración?

El senyor Campos Sanchis:

¿Usted tiene pruebas de eso?

La senyora Sánchez Zamora:

Le estoy preguntando.
Tiene usted que entender que si quiero hacer un buen trabajo soy yo la que tiene que preguntarle a usted, no preguntarme usted a mí.

El senyor Campos Sanchis:

Yo le voy a decir cómo funciona esto.
El que acusa debe probar.

La senyora Sánchez Zamora:

Yo no estoy acusando.
Yo estoy haciendo una pregunta.
Usted está viniendo aquí a comparecer.
Yo entiendo que haya ciertas preguntas que incomoden, pero entienda que yo soy la portavoz y tengo que hacer preguntas.
.
.

El senyor Campos Sanchis:

No, no, a mí no me incomoda nada, señora Sánchez.
Yo lo que le digo es que el que acusa, y no le digo que haga usted la acusación en la pregunta que hace, me formula la pregunta, y eso, el que prueba tiene que probar, porque es que si no nos encontramos en un caso de prueba diabólica, porque yo de los hechos que no han existido, que he hecho la exposición larga para decirle que para mí estos hechos no han existido, de lo que no ha existido no puedo tener contestación.

La senyora Sánchez Zamora:

Fíjese si le estaré acusando poco que simplemente la única pregunta y la primera pregunta que le he formulado es si es usted ese Lluís Miquel.

El senyor Campos Sanchis:

Perdone.
Sí, sí.
No, no lo sé…

La senyora Sánchez Zamora:

Yo no le he acusado absolutamente de nada.
Ha sido una pregunta que le he formulado como pregunta, en tono de pregunta y diciendo si es usted ese Lluís Miquel y si ha recibido algún email.
Simplemente eso, yo no quiero acusarlo a usted de nada.

Ahora mismo estamos en una comisión en la que se están dirimiendo las responsabilidades políticas.
Porque, a día de hoy, si se está investigando es en los juzgados, porque me querrá decir usted.
.
.

El senyor Campos Sanchis:

¿Qué se investiga en los juzgados ahora?

La senyora Sánchez Zamora:

Hombre, ¿no hay un juzgado 21 de Valencia que está investigando?

El senyor Campos Sanchis:

No, senyora, el 21 se inhibió el 19 de enero de 2018.
El 21 desapareció para esta guerra hace casi un año.

La senyora Sánchez Zamora:

Vale, de acuerdo.

En cualquier caso, ¿me puede decir.
.
.
?

El senyor Campos Sanchis:

Se declaró no competente porque en el partido judicial de Valencia no había ningún ilícito penal.

La senyora Sánchez Zamora:

Pasamos al siguiente punto, porque ya estoy viendo que incomodan mucho ciertas cosas.

Hablando del informe del Bloc.
El señor Martí Soriano, que es el responsable de finanzas del Bloc, elaboró un informe interno para intentar acabar.
.
.
, o aclarar -perdón- qué pasó con esas determinadas facturas.

Es un informe que, además, en abril se anunció que se iba a hacer público en breve.
Pero ese Â«breveÂ» no ha llegado nunca.
Entonces.
.
.

El senyor Campos Sanchis:

Se hizo público y se publicó en El Mundo y todo, enterito.
Está en Google.

La senyora Sánchez Zamora:

En cualquier caso, parece ser que.
.
.

El senyor Campos Sanchis:

Está entero, está entero, porque está el informe y están las conclusiones del informe.
Lo publicó El Mundo en la portada, diciendo que había información que cuadraba.
.
.
contrastaba con la facilitada con la policía.

Pero es que aquí, ¿sabe qué pasa, señora Sánchez, con todo el cariño y eso, y respeto y eso?
Al final, van saliendo cosas, y eso ya lo hizo Goebbles con Hitler, que es.
.
.
, y ya lo decía también una señora que era directora de un periódico aquí en Valencia muy importante, decía que tú vas diciendo una mentira y, a base de repetirla, al final parece que es verdad.

Â«No se ha publicado el informe.
Â» En El Mundo lo sacaron.
Entero.
Que ponía la frase: Â«Mala praxis contableÂ» y cogió el señor Mata aquí un día y dice: Â«No, el del Bloc se va porque ha hecho mala praxis contable, que era el contableÂ».
Y ahora he pasado yo a la historia de ser el contable, porque lo dijo Manolo Mata ahí.

La senyora Sánchez Zamora:

Sí, sí, de hecho, tengo el enlace.

El senyor Campos Sanchis:

Segurament, perquè com Manolo és del Levante, ¿saps?
, va dir: vaig a fotre a este.
(Rialles) ¿Saps?
Però ja diu: Â«Este se n'ha anat perquè feu malament la comptabilitatÂ» i ja està.
(Inintel·ligible) .
.
.
xe, ¿tu eres el comptable?
En la meua vida he sigut el comptable jo ahí.
Doncs passa.

La senyora Sánchez Zamora:

Y, entonces, si usted no era el contable, ¿por qué se referían a usted en esos supuestos.
.
.

El senyor Campos Sanchis:

No, porque dijo.
.
.

La senyora Sánchez Zamora:

.
.
.
en esos supuestos emails acerca de cambiar la facturación con la empresa.
.
.

El senyor Campos Sanchis:

No, no, no.
.
.
para cambiar la facturación, no.

La senyora Sánchez Zamora:

.
.
.
los proveedores?

El senyor Campos Sanchis:

En ese supuesto email dice: Â«Se están dando instrucciones entre ellosÂ» y dice: Â«Anótalo en la hoja del Bloc y se lo das a Lluís MiquelÂ».

Y ahora le voy a decir otra, ya que tenemos aquí el informe de la policía.
Ese email, ¿de qué fecha es?

La senyora Sánchez Zamora:

Yo no tengo la fecha aquí ahora mismo.

El senyor Campos Sanchis:

Abril del año 2006

La senyora Sánchez Zamora:

Sí.

El senyor Campos Sanchis:

Y me envían el estado de cuentas del.
.
.
, exercici.
.
.
-tu ho tens ahí, Cristina- de l'any 2007 i 2008.
Es Regreso al futuro.
 

A mi, en abril del 2006, m'enviaren l'estat de comptes de les eleccions del 2007 i 2008.

Yo para no tengo explicación.
No tengo explicación.

Claro, es que.
.
.
¿me entiende?

El senyor president:

Bé, ¿queda clar?

No funciona massa bé este dispositiu.

A continuació, tindrà la portaveu de Podem, tres minuts.

La senyora Cabedo Laborda:

Senyor Campos, independentment del contingut que vosté ha donat, que l'avaluàrem en el Grup Parlamentari Podemos-Podem, jo li vull donar les gràcies per haver col·laborat i haver respost a totes les preguntes que tenien a vore en el meu cas sobre l'informe policial, també d'altres grups que també li han parlat sobre un email que coneixem gràcies a altres filtracions, i jo crec que està bé tindre eixa voluntat de col·laborar.

També li ho vull agrair perquè vosté mateix ha mostrat que també té l'informe policial, compartisc plenament la seua reflexió sobre que hauríem d'avaluar d'on vénen eixes filtracions, (veus) però, una vegada estan ahí, jo crec que és correcte i és el més positiu que vosté demostre la seua voluntat de col·laborar entrant a avaluar el contingut d'eixe informe.
Aleshores, jo, en eixe sentit, li ho agraïsc.

Vosté en la seua compareixença en el Senat, si no estic jo equivocada, va indicar que n'hi havia algunes factures que no existien.
Per tant, m'agradaria que vosté.
.
.

El senyor Campos Sanchis:

¿Que no existien en.
.
.
quin comptes?
Crec que m'ho ha preguntat el senyor Aznar si sabia.
.
.

La senyora Cabedo Laborda:

Sí, exacte.

El senyor Campos Sanchis:

.
.
.
si tenía conocimiento de alguna factura de alguna empresa o algo.
I crec que li vaig contestar que era que.
.
.
, a vore, que no tenia coneixement de les factures i que, com que no tenia coneixement d'això, no podia donar-li informació.
Però no de.
.
.
factures que no existien no nostres.
Perquè jo de les factures nostres no he entrat en això.

La senyora Cabedo Laborda:

¿Vosté podria confirmar que tots els elements de la campanya electoral n'hi ha constatació, bé per factura o per transferència de pagament?

El senyor Campos Sanchis:

El pagament se fa des del compte electoral, el que era l'encarregat el faria per transferència o el faria per.
.
.
, això, per xec o per transferència.
En metàl·lic, la veritat és que no.
Supose que se farien els pagaments.
I que al final nosaltres el que teníem amb esta empresa era un pla de mitjans, que és el que li dic jo, que anàvem esgotant coses i anaven fent-se faenes.
I el que sí que teníem pendent era saber quants diners mos quedaven per gastar.
És a dir, anàvem mirant el n'hi havia i el que s'estava fent.

Al final, és que la campanya municipal és una campanya molt senzilla perquè és que la fan en cada poble.
I mosatros l'únic que vàrem fer va ser una imatge general perquè els pobles.
.
.
se fera això i una sèrie de cartells per a compartir genèrics i algunes pancartes.

És que la veritat la campanya tampoc era una campanya.
.
.

La senyora Cabedo Laborda:

I dels actes de fora de campanya electoral, que també ha comentat que n'hi havien alguns, però que eren de fora de campanya electoral, ¿vosté podria dir-nos si també estan justificats ja siga per factures o per.
.
.

El senyor Campos Sanchis:

Sí, en principi, sí.

La senyora Cabedo Laborda:

.
.
.
transferències?

El senyor Campos Sanchis:

A vore, els actes de fora de campanya, vull dir, que els que pots presentar per a efectes de la subvenció electoral són uns i.
.
.
Mire, per ajudar, també una cosa, perquè jo crec que tot açò mos ha de servir per a aprendre, perquè n'hi han coses que les saps perquè les has fetes.

El Tribunal de Cuentas, quan ha de pagar la subvenció o li presentes els papers, demana a tots els proveïdors que li diguen i contrasta en hisenda totes les factures en meses de.
.
.
I, de fet, mos ha passat alguna vegada que n'hi ha hagut un poble que ha contractat a la cadena Ser, per dir una cosa, i li ha contractat unes falques, i les ha pagat el poble directament i no les ha donat a l'organització central.
I, per tant, la xifra que donem mosatros de negoci que hem fet amb eixe proveïdor diferix de la que tenen ells.

Se riu la senyora Álvaro perquè és de poble gran, de Vila-real, i això pot passar.
I Toñi, que es d'Elx, també se riu.
Però bé, és aixina, que pots fer una contractació en un mitjà de comunicació i no donar xifra.

I després, dels quadres, perquè la xifra que tu dones i la que ells obtenen d'hisenda.
.
.
Si jo crec que en el 2007 havera hagut factures emeses a nom nostre i factures de Crespo Gomar i en hisenda s'haveren declarat, no havérem tingut.
.
.
I, de fet, ells tarden en pagar la subvenció prou perquè el Tribunal de Cuentas se dedica a investigar a això, a investigar el.
.
.
, a comprovar totes eixes coses.

És complicat realment que apareguen factures que no tingues pagades perquè se pot entendre que t'has botat el límit de gasto o que no les has volgudes declarar, ¿no?
És complicat.

La senyora Cabedo Laborda:

Val.

El senyor Campos Sanchis:

I se distingix molt -perdó- entre les factures que són de precampanya electoral.
.
.
Ara no passa tant, però la precampanya electoral era molt dura, molt dura.
Eren molt llargues les campanyes electorals en aquell moment.
Ara realment, després de la crisi, les campanyes se limiten als últims quinze dies.
Però aleshores anàvem amb campanyes que duraven.
.
.
, en gener començaven a haver tanques pel carrer, ¿eh?

La senyora Cabedo Laborda:

Val.

Després, ¿vosté s'animaria a dir-nos el nom d'altre periodista?
Vosté ha dit que el senyor Ciscar ha dit el nom d'un periodista.
.
.

El senyor Campos Sanchis:

Jo no tinc per què fer-ho, però no alçaré la llebre.

La senyora Cabedo Laborda:

Val, no s'anima vosté.

I, per últim, jo li volia parlar d'un altre document, que me disculparà, que també ha sigut filtrat, en aquest cas per la Ser -se veu Ser, Ser, Ser-, que és l'auto dels jutjats.
 

El senyor Campos Sanchis:

Jo ho tinc amb millor qualitat i després li'l donaré.

La senyora Cabedo Laborda:

¿Què?

El senyor Campos Sanchis:

Que jo ho tinc amb millor qualitat i després li'l donaré.

La senyora Cabedo Laborda:

Val.

I diu: Â«La documentación facilitada por la Agencia Tributaria venía a corroborar parte del contenido de las fotocopias aportadas por el denunciante en su comparecencia ante la policíaÂ».

Igual que he fet este matí en el senyor Morera.
.
.
, ja que no tenim forma de corroborar que les fotocòpies del senyor Ciscar són veraces o no, sí que n'hi han dades de l'Agència Tributària, que, com bé diu l'auto de la jutgessa, indica que corroboren que el contingut d'eixes fotocòpies aportades sí que pareix que coincidix en les xifres que eixes empreses donen a l'Agència Tributària.
(Veus) Per tant, ¿vosté eixes coincidències com les avaluaria o per què existixen?

El senyor Campos Sanchis:

Jo la meua avaluació que faig ahí és que si el que té la informació la treta de dins, bé siga furtada o el que siga, jo puc dinar hui i gastar-me 100 euros i que me posen tres whiskys i, després, dir que és del senyor César Jiménez.

Pot haver una empresa, la que siga, que està pagant-li a eixa empresa de comunicació perquè li faça qualssevol servicis i és molt fàcil agarrar un excel i quadrar això, i preus i el que siga.
Fàcil, és una cosa infame que se faça, però no n'hi ha.
.
.

Diu: Â«Parte del temaÂ».

La senyora Cabedo Laborda:

Sí, Â«parteÂ».

El senyor Campos Sanchis:

Clar, tot el que me beneficia a mi, ho he de dir, ¿no?
La factura de Metrovacesa de l'any 2006 no la demanen, perquè la jutge demana del 2007 al 2011.
Eixa ni la demana.

¿Què demana la jutge?
¿Què interprete que fa?
Buscar el que ha passat en la peça 5 del cas Gürtel -i no ho dic en ànims de fastidiar ningú, perquè me dol molt en el cor també perquè en eixa peça n'hi ha gent que m'estime moltíssim que ha caigut-, que era que n'hi havia.
.
.
, en el cas Gürtel va haver els contractes que va fer.
.
.
, anem a vore, el tema del finançament i, després, se va fer mirar tots els contractes que l'administració de La Generalitat havia fet en Orange Market.
A una diferència gran, que ahí havien pillat informació rellevant.
I és una peça que n'hi han crec que són 25 persones imputades i tot el que n'hi ha ahí són caps de gabinet.
.
.
, bé, està el conseller Rosado, està el conseller.
.
.
està el conseller Cervera, està la senyora Alicia de Miguel.

Però, ¿què ha passat?
Que el que estaven fent eren contractes i el que buscaven era si n'hi havia hagut algun premi a l'empresa per haver fet coses.
El cas més gran, Fitur.
El cas més gran, Fitur.

En este cas, a mi, que sóc persona de poca fe i ja li he dit me podia.
.
.
Hay secreto de sumario.
Dic: doncs, xiquet, si els periodistes tenen els informes, tu els has de tindre, ¿no?
I com encara mos queden amics en molts llocs, vaig tindre els papers.
Perquè, clar, estaven en poder de la premsa.
.
.
, doncs quan en esta vida t'has dedicat a fer tot el que has pogut, tens molts amics i vaig aconseguir els papers dels informes.

I al final, el tema de.
.
.
, estàvem parlant de.
.
.

La senyora Cabedo Laborda:

L'auto de la jutgessa.

El senyor Campos Sanchis:

L'auto de la jutge, sí.
El 2006 no es demana i demana del 2007 al 2011, i jo crec que el que intenta és mirar si ha hagut malversació.
I això és un altre tanto a favor com a mínim del Bloc, del Bloc, que jo, que tinc poca fe en estes coses, jo supose que mos ho hauran mirat tot.
Jo crec que en l'any d'investigació, anar a hisenda.
.
.
, perquè sempre algú té un cosí que treballa en hisenda i li haurà pegat al botó i hauran vist si n'hi havia factures.

Jo no sé si hauré tingut punxat el telèfon, però no m'estranyaria.
En els temps que corren i en les animalades que diuen per ahí, no m'estranyaria.

Jo no sé si han entrat a fer coses.
No ho sé.
Però no mos han trobat res i el que no han trobat és cap contracte d'ajuntaments on mosatros estàvem i li havíem donat a Crespo Gomar, per exemple, perquè l'hagueren investigat.

Si haguera aparegut un contracte a un ajuntament on manava el Bloc que li'l done a Crespo Gomar, doncs mos haguera aparegut.
I no han aparegut.

El senyor president:

Senyor Campos, ha superat el temps.

A continuació, pel Grup Compromís, la senyora Álvaro.

La senyora Álvaro Cerezo:

Jo seré molt breu.

Per a la senyora Sánchez, perquè jo entenc que la nostra organització és difícil.
Si això li sumes que és una coalició estable de tres partits que en el 2007 no existia, és difícil.

Li torne a repetir la primera pregunta que li he fet: ¿quan ha sigut vosté secretari d'organització o  finances del Bloc o de Compromís?
¿Quan?
(Algú diu: Â«MaiÂ») Mai.

¿Vol dir-ho alt?

El senyor Campos Sanchis:

Mai.

La senyora Álvaro Cerezo:

¡Ah!
És que no l'havia escoltat.

El senyor Campos Sanchis:

Ara, sense ser d'organització, si m'han dit que havia un dia d'organitzar el que siga, ho he fet.

La senyora Álvaro Cerezo:

(Inintel·ligible) .
.
.
però, com a tal, ¿vosté ha sigut nomenat alguna vegada?

El senyor Campos Sanchis:

No.

La senyora Álvaro Cerezo:

¿Finances?

El senyor Campos Sanchis:

Tampoc.

La senyora Álvaro Cerezo:

Ahí anàvem.

El senyor Ciscar hui ha dit que si açò no estiguera tot prescrit.
.
.
Ell sabrà de prescripció, perquè, al cap i a la fi, és ell la persona que deixa uns papers a la policia, perquè denúncia com a tal, ni se persona en la causa no n'hi ha.
.
.
, una.
.
.
, pel que jo entés avui, una compareixença davant de la brigada de blanqueig de la policia judicial de València.
Doncs hi ha dit que açò no estiguera prescrit, que en tota possibilitat el 95% dels que ahí apareixen estarien a la banqueta dels acusats.

I, clar, jo quan (inintel·ligible) (qu.
14.
07) .
.
.
parla de la banqueta dels acusats, pues, oiga, me lo creo, perquè ells tenen molt experiència.
Ells en això són els amos, aleshores.
.
.

Però, clar, jo torne al email, que és l'únic lloc on suposadament se parla d'una persona militant del Bloc i, simplement, apareix com a Lluís Miquel en un email que no té.
.
.
, no sabem qui el remet, està esborrat; que no sabem per a qui va, perquè també està esborrat, i que es de data del 10 d'abril del 2006.
I jo li pregunte: ¿vosté creu que amb açò algú podria anar al jutjat?

El senyor Campos Sanchis:

Sí.

La senyora Álvaro Cerezo:

¿Sí?

El senyor Campos Sanchis:

Jo és que li done la raó al senyor Ciscar.

La senyora Álvaro Cerezo:

Doncs, senyor, jo.
.
.
Com estem.

El senyor Campos Sanchis:

Jo li done la raó al senyor Ciscar, i li ho dic, perquè és que imputar a una persona és molt fàcil.
I, aleshores, jo vull fer ací una xicoteta excursió, no sé si algú farà cas d'això, però jo crec que estem fent-li un error molt fatal a la política.
Perquè imputar a una persona és fàcil.
Muntar una pirula, fer un rotllo, tirar ahí… això és molt fàcil.
I com que damunt ve allò del nivel y el listón y resulta que como estás imputado, tienes que dimitir.
.
.
I això jo entenc que la senyora Ortiz…, en Oriola, vaig vore l'altre dia que havien tingut vint denúncies i n'han arxivat quinze.
I ho entenc.

La senyora Álvaro Cerezo:

Sí, però en això la senyora Ortiz és més corporativista, perquè quan vullga li puc ensenyar articles donde la señora Ortiz dice que hay que estar al lado de los imputados.

El senyor Campos Sanchis:

Ací s'ha jugat molt de temps, uns i altres, i a la millor el que tenien de fer és a la mínima penalitzar les coses i tirar-les…, perquè a més la justícia penal és gratuïta, i tirar-li i a vore què passa.
I el jutge a la millor té de cridar a la persona com a imputada, perquè té més drets que no de l'altra manera.

Este matí ho diu el senyor Morera d'alguna manera.
Un perjudicat per una cosa d'estes no pot anar ara a denunciar ningú per denúncia falsa perquè no està la figura del denunciat.
No n'hi ha denunciat.
N'hi ha un senyor que ha comparegut, i fent una missió que ell pensava que la tenia de fer i l'ha feta.

I jo, igual que ell diu que el 95% està convençut que haguérem acabat algunes persones complicant el tema, també estic pensant que ell té un 95% d'haver-ho fet això no contra les persones que estan ahí, sinó perquè el cos li ho demana que ho té de fer i perquè té una militància i a uns diputats que demanen que ho faça.

La senyora Álvaro Cerezo:

Però ¿quan li ho demana el cos que ho faça?
, perquè el senyor Ciscar hui ha dit que en juliol té la documentació, però que la investiga, busca en la xarxa, aporta i fins a novembre no va al jutjat.
Quan li demana el cos que ho faça?

El senyor Campos Sanchis:

Això és un altre matís.
Jo estic parlant ara d'una altra cosa, senyora Álvaro.
Jo vull que entenga el que vull dir, que al final vull dir que un 95% del cas haguera arriba al tema a…, d'alguna manera, al període d'instrucció de persones imputades.
Sí, si fas una denuncia que té una miqueta qualitat, sí.
I n'hi ha gent que sap fer denúncies en una miqueta de qualitat perquè les coses correguen.
I, en este cas, jo crec que això és d'agrair encara.
Ha sigut sincer, com ha dit, i sincer quan ha dit ací que estava prescrit.

La senyora Álvaro Cerezo:

Jo, per acabar, només tinc una última pregunta, i és que a mi m'agradaria…, s'ha parlat de la comissió del Senat, de la comissió a la qual vosté va anar i va ser interrogat, preguntat pel senyor Aznar Fernández i a mi m'agradaria saber com va acabar eixa compareixença.

El senyor Campos Sanchis:

Jo crec que va acabar bé, bé en el sentit que tampoc…, com a mi m'agradaria que acabara esta comissió també, ¿eh?
Vull dir, que… Perquè sap què passa?
Que açò tenia tres perfils: un perfil judicial, que era el que podia haver eixit del tema este, que ja mos ha dit hui este matí el senyor Ciscar que estava prescrit i, per tant, que això no tenia recorregut; després n'hi havia un perfil que era mediàtic, que això ja és lliure i després n'hi ha un perfil que és polític.

Aleshores, jo, allò del Senat acabà bé.
El senyor Aznar té una comissió allí que d'alguna manera contraresta la que n'hi ha en el Congrés dels Diputats, té majoria absoluta i va convocant allí gent.

La senyora Álvaro Cerezo:

I a vosté que li va dir el senyor Aznar?

El senyor Campos Sanchis:

Me va dir que me creía, pero tenía que explicárselo a mis compañeros y a mis compañeros de partido…

La senyora Álvaro Cerezo:

Jo crec que li va dir exactament: Â«¡Hombre!
, fíjese, yo no le voy a pedir que me convenza, pero creo que lo que ha dicho usted aquí responde a la sinceridad.
Â» Això és el que diu el Partit Popular de vosté.
Moltes gràcies.

El senyor Campos Sanchis:

El Partido Popular…, el senyor Aznar, que a més… També crec que vaig tindre un to adequat allí i que no vaig anar tampoc a muntar-li cap ciri.

El senyor president:

Gràcies, senyora Álvaro.

El senyor Subías, pel Grup Socialista.

El senyor Subías Ruiz de Villa:

Muchas gracias.

En primer lugar, muchas gracias, señor Campos, por su comparecencia y por las explicaciones que ha dado no solamente tranquilas, sino que yo creo que exhaustivas y muy bien fundamentadas.
A mí ha habido temas que me han llamado la atención por lo que usted ha explicado.

Yo creo que ha explicado muy bien, por una parte, la realidad sobre el informe policial, yo creo que lo ha explicado usted perfectamente.

En segundo lugar, que estamos hablando permanentemente sobre fotocopias, sobre fotocopias, encima alteradas, que no sabemos cuándo ni cómo.
Claro, hablar de todo esto es que no parece muy serio.
Es curioso -estamos con el mundo al revés- es curioso el mecanismo.

Todos sabemos, los que llevamos años en política, que lo normal es que un partido político hable con un medio de comunicación para que el medio de comunicación transmita el tema.
No.
Aquí resulta que es un medio de comunicación que tiene unas fotocopias, que, evidentemente, esas fotocopias no le deben parecer suficientes como para poder publicarlas y entonces el medio de comunicación acude al partido político para que sea el partido político… ¡Caray!
, esto es el mundo al revés, esto es el mundo al revés de lo que suele ocurrir habitualmente.
E insisto, todos los que llevamos años…, bueno, aunque uno lleve poco tiempo, sabe que esto suele ser… suele ser así.

A mí me ha gustado mucho algo que usted ha dicho: Â«Aquí se está hablando sobre hechos que no han existidoÂ», porque aquí se base todo en elucubraciones, pero alguien puede probar cuando usted pregunta: Â«¿Usted sabe…?
Â«No, no, no.
.
.
Â» Nadie sabe.
Nadie sabe, pero resulta que estamos aquí en una comisión de investigación, y hay otra comisión de investigación en el Senado.
Y se tiene muy claro que judicialmente no va a ningún sitio, pero hay que hacer aquí una comisión de investigación.

Y me parece fantástico lo que usted ha dicho antes sobre las facturas estas, que son posteriores a la fecha… Vamos, esto ya es un signo bastante evidente… Usted ha dicho… ha hablado sobre el regreso al futuro, creo que ha sido una definición fantástica de lo que está pasando en algunas de estas ocasiones.

En cualquier caso, yo le voy a hacer muy pocas preguntas para que… Primero, ¿le han llamado a usted de algún juzgado para que comparezca?

El senyor Campos Sanchis:

Más todavía.
Fui yo al juzgado y me dijeron que como no había sido parte del proceso, no me daban ningún papel.
Por cierto, hubo quien filtró…, un periodista, que había tenido una reunión con el juez para arreglar los temas del juzgado.
Fui como un vecino más…, me nombran a mí, me nombra el periódico, ¿me puede dar la documentación?
Y me digueren que no había sido parte del proceso y no me la donaren, cosa normal.

El senyor Subías Ruiz de Villa:

Por lo tanto, la segunda pregunta que le iba a hacer casi me la ha respondido es: ¿ha podido usted acceder a los atestados, al sumario, de forma… ¿No ha podido, verdad?
Usted ha podido obtenerlos, parece ser, algunos informes por otros mecanismos, pero no por el mecanismo que…, porque a usted no le permiten porque no es parte, porque no es tal y, por lo tanto, no ha podido acceder al mismo.

¿Tiene usted constancia de posibles irregularidades de su partido?

El senyor Campos Sanchis:

¿Irregularidades en mi partido?
En la actualidad, no.
Pero, vamos, cuando las organizaciones se hacen grandes…

El senyor Subías Ruiz de Villa:

¿Pero usted no tiene constancia?

El senyor Campos Sanchis:

Yo no tengo constancia.
Pero cuando la organizaciones se hacen grandes, puede haber alguna persona que comete alguna irregularidad.
Oiga, y si lo pillan que hace una irregularidad (inintel·ligible) … Yo, esas cosas de que yo soy…, yo soy un poquet raro, ¿eh?
, perquè jo sóc valencianista i sóc un poquet raro, més que altres coses.

Entonces, yo pensar que porque un partido…, el Partido Popular son todos no sé qué porque son del Partido Popular, eso no lo he defendido en mi vida.

El senyor Subías Ruiz de Villa:

Está claro.
¿Sabe usted si han archivado ya algunos de los casos que previamente han…?

El senyor Campos Sanchis:

El de (inintel·ligible) … Andreu, creo que lo han archivado, porque parece ser, por lo que me han contado, que el informe que hace el abogado del estado dice que cómo era posible que habían pagado tan rápido, no sé qué, del informe que fa el… este… el interventor general del estado, resulta que era la campaña.
O sea, ganó el anuncio.
Es como… la duda que hacen para enjuiciarlo eso es porque es como un premio literario y tú vas esa noche, ganas el premio de poesía y el alcalde del pueblo te da el talón.

Entonces, esta empresa, los de Crespo, jo no sé res, porque yo no iba por los ministerios asaltando en compañía de uno del PSOE, asaltando ministerios para pagar una campaña, entre otras cosas, porque era pagarle una campaña a Alarte en el 2009.
És que tot açò… En el 2009 era Alarte.
Si ací a Alarte no l'ha cridat ningú.
Es que, claro, tot açò és… I el secretari de finances era Pepe Ruiz eixe i no sé què.
Aleshores, està Pepe Cataluña, el secretari era Pepe Ruiz, el que era en el 2009.
O sea, que a un ministerio para sacar dinero para el PSOE era Alarte i crida al pobre de Joan Ignasi Pla.

Però, m'és igual, vull dir que açò avant va el carro.
Pero es que presenta una denuncia y entonces gana la denuncia… (Algú tus) Y resulta que los que están imputados en Madrid son todos subsecretarios, funcionarios y los está atendiendo un abogado del estado, entre ellos, una que fue subsecretaria después con la Cospedal.

Pues, bueno, es que açò va aixina.
Y de fet, lo ha dicho el señor Ciscar esta mañana, que ell anava con las fotocopias de la financiación y que eso salió allí.
Pues ha salido ahí y…

El senyor Subías Ruiz de Villa:

Finalmente, señor Campos…

El senyor Campos Sanchis:

Pareix que estic defensant al PSOE, que això, si fóra el seu, ho faria tots els dies, ¿eh?
, explicar-ho.
Però com no se deixa explicar, el discurs dominant mediàtic és el que és, mos estan corrent a gorrades.

El senyor Subías Ruiz de Villa:

Se ha hablado aquí de diversas empresas, Crespo Gomar, Metrovacesa, Lubasa, Egevasa, Ocio La Vital… ¿Tiene usted constancia de que algunas de estas empresas citadas han pagado facturas de su partido?

El senyor Campos Sanchis:

No.

El senyor Subías Ruiz de Villa:

Bien.
Pues yo ya no le voy a hacer más preguntas.

Muchas gracias, nuevamente, por su comparecencia, que ha sido tremendamente clarificadora para nosotros, al menos, en muchos sentidos.

El senyor president:

Gràcies, senyor Subías.

I acabarem amb el senyor Ibáñez, pel Grup Popular.

El senyor Ibáñez Bordonau:

Gracias, presidente.

Señor Campos -le he preguntado antes, no me lo ha dicho, se lo vuelvo a preguntar ahora-, ¿me puede decir los conceptos y los importes por los que ustedes pagaron a Crespo Gomar en 2007 y 2008?

El senyor Campos Sanchis:

Pues mire, los conceptos y los importes deberán estar en los albaranes, y eso miraré a ver si se lo pueden facilitar, los que eran estrictamente electorales.
Estarán los que se hacían con unas facturas generales, que era factura por gastos electorales.
Y así se explicó al Tribunal de Cuentas.
No está desglosada esa factura, la preguntaré a vore si está y estarán los conceptos que eran, pero serían anuncios en prensa, alguna cosa de radio, pancartas y alguna cosa de esas.

El senyor Ibáñez Bordonau:

Pero ¿los importes no lo sabe?

El senyor Campos Sanchis:

El importe global de la factura sí, porque se hicieron dos facturas, que tendrían… no eran 40.
000 euros, como decía el señor Morera, creo que eran 80.
000 en… No lo recuerdo, ¿eh?
, pero lo miraremos y se lo podremos facilitar.

El senyor Ibáñez Bordonau:

Muy bien.
¿Tiene usted copia…?

El senyor Campos Sanchis:

Son facturas, porque se hacían albaranes de trabajos, y las facturas… cuando se hacía una factura se pagaba…

El senyor Ibáñez Bordonau:

Sí, sí, sé cómo funciona, no sé preocupe.

¿Tiene usted copia del informe interno…

El senyor Campos Sanchis:

Copia del informe interno…

El senyor Ibáñez Bordonau:

…que ustedes realizaron?

El senyor Campos Sanchis:

Mire lo del informe interno, li vaig a dir el informe interno.
Sí que lo puedo conseguir y le puedo dar el informe interno.
Però ja li dic que la parte interna del trabajo, de que si había tal, no sé qué, jo li dic que jo sí que l'he llegit i el que han fet i no n'hi ha…, se facilita i que se li facilite, però no n'hi ha el dir ací s'ha fet un rotllo i anem a tirar un cabàs de terra i el que siga.
En mi partido, por lo menos, si hubiera pasado aixina, haguera anat per l'aire.

El senyor Ibáñez Bordonau:

Muy bien.
¿No le llama a usted poderosamente la atención que de lo que ha salido en prensa, aunque sea falsa la nota que comunicó su partido haciéndole responsable de la campaña de 2007, que imagino que no es así…?

El senyor Campos Sanchis:

No, no, no.
Si mi partido dice que soy responsable, soy responsable.

El senyor Ibáñez Bordonau:

Bueno, pues aclárese.
¿Lo es o no lo es?
Su partido dice que lo es.

El senyor Campos Sanchis:

Le he dicho, señor Ibáñez, que no era responsable al estilo jerárquico del Partido Popular, por ejemplo.
Era un responsable porque era el de acción electoral.
Me tocaba de oficio ser el responsable.

El senyor Ibáñez Bordonau:

Bueno, en cualquier caso, ¿no le parece sorprendente que ustedes declaren en el supuesto informe interno que nadie ha visto y que usted sin hacer público hace muchísimo tiempo, pero no lo han hecho, que, efectivamente, y así se constata a través del informe de la policía y de la Agencia Tributaria, que usted… que la empresa Crespo Gomar les facturó por importante de 40.
000 euros una factura y por importe exactamente de 34.
500, creo ver, la otra factura, y están declarados en hacienda esas dos facturas…?

¿No le parece curioso que además usted, cuando le han enseñado la tabla Excel diga que muchos de los servicios que hay ahí, efectivamente, los ve y se realizaron y que son…, los ve apreciar, no le parece a usted curioso que vea una gran parte de similitud en esto y, sin embargo, niegue la mayor?

El senyor Campos Sanchis:

A ver, ¿similitud con qué?

El senyor Ibáñez Bordonau:

Vamos a ver.
Si los trabajos que usted aquí ve dice que, efectivamente, pues sí, son correctos.
Si efectivamente, las dos facturas, porque solo hay dos, las dos facturas que en esta tabla aparecen y que se facturaron al Bloc son, curiosamente, las únicas dos facturas que en su informe interno ustedes han encontrado.
Claro, han encontrado dos porque no había más que dos.
Es que ya lo pone aquí, dos.

Además, resulta que el regreso al pasado que usted dice…

El senyor Campos Sanchis:

¡No, no, no…!

El senyor Ibáñez Bordonau:

Sí.
Mire, se lo voy a explicar yo.
Los emails son de 10 de abril de 2006, 10, 11 de abril de 2006.
La factura es del 10 de mayo de 2006, curiosamente, la factura es a la carga Metrovacesa.
Por cierto, que usted dice: Â«¿Y el juzgado ha pedido algo, y esa factura dónde está?
Â» Mire, el juzgado le dedica un tomo entero a ustedes, el anexo tres, y la factura la tiene aquí, en la última, ahí esta la factura.

El senyor Campos Sanchis:

¿Eso está en el informe publicado?

El senyor Ibáñez Bordonau:

Eso está en el informe, que…

El senyor Campos Sanchis:

No haga trampas, eso no es el informe del juzgado.

El senyor Ibáñez Bordonau:

Oiga, sí.

El senyor Campos Sanchis:

No, eso es una trampa de… ese es el solitario, pero barata.

El senyor Ibáñez Bordonau:

Perdone, este es el informe que la policía remite al juzgado.

El senyor Campos Sanchis:

Sobre las fotocopias.

El senyor Ibáñez Bordonau:

Vamos a ver, ¿que la causa de qué es?
¿De un perro que iba por la calle?

El senyor Campos Sanchis:

La causa es de fotocopias.

El senyor Ibáñez Bordonau:

Es que ya parece un cachondeo esto.

El senyor Campos Sanchis:

No, es que la causa es de fotocopias.

El senyor Ibáñez Bordonau:

La causa… ¿de qué va la causa?
¿Nos lo puede explicar?

El senyor Campos Sanchis:

Sí, de unas fotocopias.

El senyor Ibáñez Bordonau:

Sí, mire, yo se lo voy a explicar.
La causa, exactamente, aunque al señor Morera no le guste decirlo, va de lo siguiente: Â«de que conforme al contenido del informe análisis policial -o sea, todo esto que le estoy enseñando-, de la documentación aportada, indiciariamente nos podríamos encontrar ante unos hechos de financiación irregular de dos formaciones políticas, PSPV-PSOE y Bloc-Compromís.
Además, de hechos constitutivos de falsedad documental con carácter continuado.
Â» De esto va la causa.

El senyor Campos Sanchis:

No.

El senyor Ibáñez Bordonau:

No va la causa de esto.

El senyor Campos Sanchis:

No, mire…

El senyor Ibáñez Bordonau:

Si yo lo entiendo.
Vamos a ver, si ya negamos la mayor…

El senyor Campos Sanchis:

No, però és que… A vore, senyor Ibáñez, la causa va de unes fotocòpies que van a la policia i la policia, sense que la jutgessa li ho haja demanat, fa un informe anàlisi Â«describiendo lo que son esas fotocopiasÂ».

El senyor Ibáñez Bordonau:

Y resulta…

El senyor Campos Sanchis:

Si esas fotocopias dicen que yo maté a Kennedy, ahí aparece y dice: Â«Según las fotocopias, este señor mató a KennedyÂ».
Claro, yo maté a Kennedy.

El senyor Ibáñez Bordonau:

Y resulta que de ese informe policial de fotocopias, ¿vale?
, se desprende que efectivamente las dos facturas que pertenecen al Bloc…

El senyor Campos Sanchis:

No, no, no, no.
No, no.

El senyor Ibáñez Bordonau:

Las dos facturas que pertenecen al Bloc existen.
Resulta que efectivamente…

El senyor Campos Sanchis:

No.

El senyor Ibáñez Bordonau:

Resulta que efectivamente la factura que paga Metrovacesa existe.

El senyor Campos Sanchis:

No, no.

El senyor Ibáñez Bordonau:

Resulta que los hechos que aquí… Usted acaba de decir que usted efectivamente los ve identificados.
Pero resulta además que la campaña del famoso Adéu PP efectivamente fue el 27 de mayo de 2006, como yo le decía, el señor Morera decía eran el siete y que ustedes la pagaron en el nueve o en el diez.

Claro, resulta que el noventa y tantos por cien de lo que pone aquí es cierto, según…

El senyor Campos Sanchis:

¿Por qué es cierto, por qué cierto, señor Ibáñez?

El senyor Ibáñez Bordonau:

Porque vamos a ver, ¿ustedes han encontrado dos facturas de Crespo Gomar?

El senyor Campos Sanchis:

Nosotros hemos encontrado facturas y pagos por valor de 120.
000 euros más.

El senyor Ibáñez Bordonau:

Vale, muy bien, ¿ustedes han encontrado las dos facturas?
Sí.
Las dos facturas están aquí.
Perfecto.
La campaña de Adéu PP, ¿se hizo en el 2006?
¿Sí o no?

El senyor Campos Sanchis:

Sí.

El senyor Ibáñez Bordonau:

Perfecto.
Eso lo pone aquí.
Aquí usted dice que estos actos de aquí, que usted antes ha dicho: Â«Oiga, yo considero que estos actos sí que se hicieronÂ».
¿Se hicieron?
Sí.
Bueno, no sé, ¿qué es cierta similitud?
Pues hombre, pues es eso.
Cierta similitud es eso.

El senyor Campos Sanchis:

Sí, pero, pero, señor Ibáñez…

El senyor Ibáñez Bordonau:

Lo otro sería idéntico.
Pero cierta similitud es eso.
Es decir, hay datos para pensar.

Pero resulta, además, que esa cierta similitud se ve en que curiosamente todas las empresas que aparecen aquí relacionadas como paganas de la campaña del Bloc-Compromís, resulta que declaran en hacienda exactamente el mismo importe que pone aquí, exactamente el mismo importe.

Y usted dice: Â«Bueno, ¿y eso qué quiere decir?
Â».
Mire, yo no lo sé.
Pero desde luego es otro indicio de que efectivamente le pagaron, y así lo deja caer la policía judicial en el informe, les pagaron la campaña a ustedes.

Por cierto, las cuentas que ustedes presentan en la Sindicatura de Cuentas por un lado y el Tribunal de Cuentas por otro… Mire, resulta sorprendente el hecho de Â«hemos perdido las facturasÂ», aunque encontraran dos.
Â«Hemos perdido las facturas.
Â».

Usted sabe, dado que lo veo que es un hombre con bastante sapiencia en este campo, que ustedes tienen que acompañar aquellos importes superiores a seis mil euros con proveedores.

El senyor Campos Sanchis:

Mil, mil.

El senyor Ibáñez Bordonau:

De seis mil, seis mil de la época.
No, no, seis mil.

El senyor Campos Sanchis:

Mil de esa época.

El senyor Ibáñez Bordonau:

Perfecto, pues me lo va a poner más fácil.
Mil, le compro eso.
Mil.
¿Nos puede aportar a esta comisión el informe que ustedes acompañaron al Tribunal de Cuentas?

El senyor Campos Sanchis:

Claro.

El senyor Ibáñez Bordonau:

¿Aparece Crespo Gomar?

El senyor Campos Sanchis:

Claro.

El senyor Ibáñez Bordonau:

¿Por qué importe?

El senyor Campos Sanchis:

Por las dos facturas de esas que se publicaron.

El senyor Ibáñez Bordonau:

¿Esas que aparecen en el sudoku?

El senyor Campos Sanchis:

Claro.

El senyor Ibáñez Bordonau:

Ah, vale.
Entonces, el sudoku ya no es tan sudoku.
Tiene algo más de cierto, es decir…

El senyor Campos Sanchis:

Però és que vosté…

El senyor Ibáñez Bordonau:

¿No le parece curioso que las dos…?

El senyor Campos Sanchis:

… pareix que siga Santo Tomás.

El senyor Ibáñez Bordonau:

… únicas facturas que ustedes pagaron…

El senyor Campos Sanchis:

Pero ¿sabes qué pasa?

El senyor Ibáñez Bordonau:

… las dos únicas facturas que ustedes declaran al Tribunal de Cuentas son las dos únicas facturas que aparecen en el informe de la policía.
¿Y esto es un sudoku?
No, mire…

El senyor Campos Sanchis:

No, açò, açò…

El senyor Ibáñez Bordonau:

… es bastante cierto.

El senyor Campos Sanchis:

Clar, però açò és molt gros.
I sap què passa?
Que al final cal anar per la vorera perquè no saps en qui t'estàs jugant els diners.

El senyor Ibáñez Bordonau:

Bueno, yo no sé (inintel·ligible)

El senyor Campos Sanchis:

I has de ser prudent, i cal ser prudent encara, senyor Ibáñez.
Cal ser prudent encara.
Cal anar per la vorera.

El senyor Ibáñez Bordonau:

Usted acaba de declarar que las dos facturas que aparecen aquí, que dice la policía, son las dos facturas que ustedes han presentado al Tribunal de Cuentas, eso lo acaba de declarar.
¿Es así?

El senyor Campos Sanchis:

Sí.

El senyor Ibáñez Bordonau:

No hay más preguntas.
Ya sé que estoy excedido.

Muchas gracias.

El senyor Campos Sanchis:

Ara, li dic una cosa, encara que siga Â«excedidoÂ», que diu això, vosté té la virtut que tenia aquell quan nostre senyor se li apareix a Sant Tomàs, que diu: Â«Dichoso tu que has creído sin haber vistoÂ».

Â«Usted se lo cree sin haber vistoÂ».
Diu: Â«Porque la policía no sé qué, yo me lo creoÂ».
Doncs, escolte, doncs Â«dichoso ustedÂ».
(Veus) Perquè en dret penal això és un xurro, no val per a res.
No és una qüestió de fe, és un xurro.

I la policia fa un comentari de text, que me pareix molt legítim, un comentari de text sobre el que li porta el senyor Císcar.
I quan arriba al jutjat, no continua avant.
I això és el que n'hi ha.
No continua avant.
No continua avant en la part del finançament.
Se declaren no competents en València.

El senyor Ibáñez Bordonau:

Claro, y sigue investigando.

El senyor Campos Sanchis:

Cosas que no tienen que ver con Valencia, que son de otros contratos.

El senyor Ibáñez Bordonau:

Claro, no, mire, que los trabajadores declaren a la policía fue el 15 de marzo de 2018, y dicen que ninguno ha trabajado para estas empresas.
Nadie ha hecho trabajos para esa empresa.
15 de marzo de 2018.
Eso no es hace medio siglo, es hace un rato.

De los que no se ha hecho nada, el juzgado no ha hecho nada, y resulta que los trabajadores han declarado que ninguna de estas empresas ha trabajado con Crespo Gomar, y sin embargo se les ha facturado.
También por un hecho absolutamente divino del sudoku este.

El senyor president:

Bé.
Acabat este torn, suspenem… Supose que no ha vingut el senyor Pepe Cataluña, no ha tingut temps d'arribar una vegada notificat.
Aleshores, suspenem esta sessió.

Ha sigut un treball molt interessant en què s'ha dit i s'ha reiterat la voluntat de diferents grups per aportar documentació a la comissió.
Quan la tinguem, la distribuirem a la resta de grups.
Com abans millor.
Jo demane als grups que han manifestat que lliuraran documentació a la comissió, que ho facen a la major brevetat.

El senyor Ibáñez Bordonau:

El informe y lo del Tribunal de Cuentas, que has dicho que lo tienes, sí, las dos.
Muchas gracias.
Con los proveedores.

El senyor Campos Sanchis:

Sí, porque eso estará allí.

El senyor Ibáñez Bordonau:

Sí, sí, ha dicho que sí.
Sí, sí.

El senyor president:

Me diu el senyor lletrat que… (Veus) Perdonen, me disculpen?
Disculpen, està la presidència parlant.
Me diu el senyor lletrat que per qüestió de temps hauríem de facilitar els compareixents perquè tiguen temps de cridar-los.

Aleshores, alguns s'han compromés a fer-ho avui, durant el dia d'avui.
Si podem fer-ho a la major brevetat.
Val, posen-se d'acord en els portaveus per a no coincidir i ja ho tindríem.

(S'alça la reunió a les 18 hores i 5 minuts)