Untitled Document

<!--
body {
color:black;
}
.text4 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
text-decoration:none;
color:black;
}
.text2 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
font-weight:bold;
text-decoration:none;
color:black;
}
.text1 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
font-weight:bold;
font-style:italic;
text-decoration:underline;
color:black;
}
.text3 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
font-style:italic;
text-decoration:none;
color:black;
}
.text5 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
text-decoration:none;
color:black;
}
.para4 {
text-align:justify;
}
.para1 {
margin-right:29,2px;
text-align:justify;
}
-->



Comissió de Medi Ambient realitzada el dia 12 de
juny de 2008.
Comença la reunió a les 12 hores i 46 minuts.
Presideix el diputat senyor Andrés Antonio Ballester Costa.
Reunió número 6/i II.

Proposició no de llei sobre la retroacció
per la Comissió Territorial d'Urbanisme de les actuacions
d'aprovació del pla parcial Nou Mil·lenni de Catarroja,
presentada pel Grup Parlamentari Esquerra Unida-Bloc-Verds-IR:
Compromís (RE número 13.
101, BOC número 58)

El senyor president:

Vamos a dar continuación a la comisión,
pero no si antes advertirles que en el orden del día, el punto 7 ya
está.
.
.
, se vio en la anterior comisión, con lo cual ese
error en la trascripción hay que tenerlo en cuenta.

Empezaremos por el punto número 8.
Ustedes
tendrán el acta sin concluir -como me dice la letrada-
en sus carpetas de la sesión anterior.

Y empezamos.
.
.
(Se sent
una veu que diu: «¿Ya la tienen?
¿Ya la tienen?
Ah!
Bueno, pues nada.
»)

¿No?
Pues entonces, bueno, la tendremos para la
próxima sesión.

Punto número 8, que es la toma en
consideración de la Proposición no de ley sobre la
aprobación del plan parcial del Nou Mil·lenni de Catarroja.
Está presentada por el grupo Compromís y para su
defensa.
.
.
Hay una enmienda, hay una enmienda a este punto
número 8, con lo cual empezamos.
.
.
(Veus)

Tendría entonces la palabra, por un espacio de
15 minutos máximo, el señor Enric Morera.

Perdón, señor Morera.
(Se sent una veu que diu: «Quan hi ha una esmena, defensa
primer el grup que ha presentat l'esmena.
.
.
»)

Sí, sí, primero presenta el grupo.
.
.
No,
primero, la defensa de la proposición y a continuación, la
enmienda.
Tiene la palabra el señor Morera.

El senyor Morera Català:

Moltes gràcies, senyor president.

Senyories, he portat a esta comissió una
qüestió que marcarà, sens dubte, el futur
econòmic, social i ambiental d'una ciutat tan important com
Catarroja.
I estic parlant d'una actuació promoguda per
l'Ajuntament de Catarroja, amb majoria absoluta del grup municipal
del PP, que des del nostre punt de vista marca el que ha sigut fins ara un
model de desenvolupament econòmic, en gran mesura, basat en
l'especulació urbanística, en un urbanisme que no
aporta, sinó que destruïx importants extensions de zona
ambientalment rellevant.

És un model que ja va ser qüestionat per
la Unió Europea, però, no obstant això, esta
tramitació, que se va aprovar per l'Ajuntament de Catarroja,
es va fer d'una forma que exhauria els terminis màxims
establerts per l'antiga llei de la LRAU, la Llei de règim
d'actuació urbanística valenciana, una llei que ha
estat recorreguda per la Unió Europea i que va ser obligada canviar
per l'actual LUV, que també té alguns elements negatius
i també té un procés d'infracció per part
de la Unió Europea.

Però, en tot cas, la tramitació que es
fa per part de l'Ajuntament de Catarroja en sessió
extraordinària, se fa amb l'anterior llei valenciana
d'urbanisme, que tantes conseqüències ha tingut sobre el
nostre territori.

I estem parlant d'un terreny rústic que
se fa -i això és un fet important
d'assenyalar-ho- al marge del planejament general
d'ordenació urbana de Catarroja i amb una extensió, ni
més ni menys, d'1.
700.
000 metres quadrats, és a dir,
una extensió enorme que, des del nostre punt de vista, no contempla
allò que són les necessitats de creixement harmònic
d'una ciutat com Catarroja.

Per què es fa d'esta manera?
No creem que
hi haja interés social, ni interés de Catarroja, sinó
que hi ha, evidentment, un interés econòmic per un grup que
tots coneguem, un grup econòmic.

Però ja els dic que esta actuació, des
del nostre punt de vista, té dos elements que denoten la seua
inviabilitat, no ja per les qüestions ambientals, no per les
qüestions socials, sinó la seua inviabilitat per dues
qüestions bàsiques que seran tingudes en compte pels tribunals
en el cas que vostés persistisquen en esta actuació i estem
parlant de decisions importants.

Primera qüestió.
Vostés van decidir
tramitar esta important actuació, el PAI de Nou Mil·lenni de
Catarroja, per una fórmula que té seriosos dubtes de rigor
jurídic i que ha estat qüestionada per la Unió Europea,
que és una empresa mixta, és a dir, una empresa mixta, meitat
capital públic i meitat capital privat.
Una empresa mixta de les
quals la Unió Europea ja s'ha pronunciat en una decisió
al respecte i s'està en l'obertura d'un
procés d'infracció per esta modalitat jurídica
d'actuació urbanística i perquè, en este cas, se
vulneren, a banda de la forma jurídica de les empreses mixtes que
són la societat instrumental de La Generalitat, l'IVVSA,
més una empresa, Iniciativas y Promociones de Vivienda, SL.
Esta
empresa mixta eludix la normativa actualment vigent pel que fa als
contractes públics de la Unió Europea i que estan subjectes a
unes obligacions en el dret comunitari.
S'eludix este procediment a
través d'esta fórmula; manca transparència,
manca la llibertat de concurs i se vulnera la funció pública
assignada a allò que és el planejament urbanístic.

Esta via no es pot autoritzar i esta via no se pot
consentir, perquè hem de dir -i ja ho ha assenyalat la
Unió Europea- que la situació dels promotors que
demanen l'inici d'un PAI, el seu contingut i la seua publicitat
en anuncis de licitació no existix i, per tant, el criteri de
l'adjudicació del contracte -com s'ha fet
posteriorment per la Comissió Territorial d'Urbanisme-
també pot donar la possibilitat que se modifiquen parts del
contracte del projecte seleccionat després de la seua
adjudicació.
És a dir, que se busca una fórmula
jurídica per a eludir els requisits legalment establerts per la
directiva comunitària, introduïda en la legislació
interna per la llei 7 de 2007, que és sobre procediments de
contractació en els sectors de l'aigua, energia, transports i
serveis postals.

La directiva, en tot cas, era d'obligat
acompliment i estem parlant d'una directiva de 2004, la directiva 17
del Consell d'Europa de 31 de març de 2004.
Per tant,
l'actuació derivada per l'Ajuntament de Catarroja en
sessió extraordinària incomplix claríssimament estes
prerrogatives i hi ha sentències, ja dins del dret intern espanyol,
que denoten que són d'una nul·litat d'origen, un
vici d'origen.
És nul·la de ple dret esta
actuació urbanística.

Si vostés decidixen tirar endavant serà
la seua responsabilitat, la responsabilitat de la majoria de
l'Ajuntament de Catarroja, i decisió d'estes Corts
Valencianes.

Però hi ha més, hi ha més.
No hi
ha aigua i vostés tenen ja un informe de la Confederació
Hidrogràfica del Xúquer, que la quantitat de vivendes que se
volen, que se pretén fer al marge del planejament urbanístic
contemplat en el Pla general d'ordenació urbana, doncs no
té dotació d'aigua i se'ls ha comunicat a
vostés.
I és més, segons la meua informació, ja
hi ha un advertiment per part de la fiscalia que en cas que se procedisca a
dur endavant este procés s'actuarà d'ofici contra
este decisió administrativa que no contempla dos elements
jurídics importants.

I la pregunta que ens podíem fer és: per
què persistixen vostés en l'error?
Per què volen
fer vostés una tramitació amb una llei que ja està
derogada?
Per què volen fer vostés una actuació amb un
sistema d'empresa mixta que té indicis claríssims
-i ja està assenyalat per la Unió Europea en una
decisió, que és el primer tràmit per a actuar
directament amb un dictamen motivat per a introduir un procés
d'infracció- i per què volen fer vostés
una actuació urbanística fora del planejament
urbanístic sense contemplar l'aigua?
No s'entén.

Quins interessos hi ha darrere d'esta
actuació urbanística?
L'interés de la
població no és.
Pot ser l'interés
d'alguns, però no és l'interés de la
població de Catarroja.
Per tant, jo crec que el més sensat
és aprovar esta proposició no de llei, amb l'esmena que
s'ha plantejat que actualitza el contingut de la proposta de
resolució plantejada fa ja uns mesos, i que puguem dirigir
l'actuació urbanística a Catarroja a termes que
són d'on no s'havia d'haver eixit, que és
fent un creixement harmònic, un urbanisme responsable a
través del pla general d'ordenació urbana i passem
d'este megaprojecte que, per altra banda, donada la situació
que tenim de crisi econòmica, doncs no seria el més adequat
per a millorar la situació econòmica de Catarroja, de la
comarca i del respecte a la legalitat.

I eixa és la nostra posició.

Moltes gràcies, senyor president.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Morera.

Para la defensa de la enmienda, tiene turno de 15
minutos el diputado don Francesc Signes.

El senyor Signes Núñez:

Sí, gràcies, president.

El pla parcial Nou Mil·lenni a què es
referix esta proposició no de llei del grup Compromís
és, efectivament, un dels exemples més significatius del
colador urbanístic en què es va convertir el període
immediatament anterior a l'aprovació de la LUV, de la Llei
urbanística valenciana, que va provocar un efecte de crida per a la
presentació urgent de tots els projectes absurds i inviables que
quedaven pendents de presentar en la nostra comunitat.

Este pla, el pla Nou Mil·lenni de Catarroja, va
ser aprovat per l'Ajuntament de Catarroja a penes cinc dies abans de
l'entrada en vigor de la LUV, amb la qual haguera sigut impossible
tramitar-lo, i va ser aprovat per la comissió territorial
d'urbanisme menys de tres mesos després en un sorprenent
exemple d'agilitat en la tramitació urbanística sense
cap precedent.
Dic «sense cap precedent» perquè cal
recordar, vull recordar que segons resposta del conseller de Medi Ambient
escrita a este diputat, en estos moments queden en els calaixos de la
conselleria projectes urbanístics que comporten la
reclassificació de no urbanitzable a urbanitzable de 130 milions de
metres quadrats, 130 milions.
Per tant, és una quantitat
considerable de projectes urbanístics que estan en el calaix sense
que la conselleria els done via, molt menys en un moment en què la
crisi del sector de la construcció la cosa que demanda és
que, precisament, aquells projectes urbanístics que no siguen
problemàtics s'agilitzen -com puguen ser plans generals
d'ordenació urbana, normes subsidiàries, projectes o
PAI que estan dins de plans generals, etcètera, etcètera.

I, no obstant això, el que està fent la
Conselleria de Medi Ambient és, precisament, traient aquells
projectes que són conflictius, com este del Nou Mil·lenni i
com el Manhattan de Cullera.
És a dir, és realment sorprenent
que paralitzen els projectes que no tenen problemes i que agilitzen, amb
una agilitat -diguem- no vista, els projectes més
conflictius.

Entre el 31 de desembre, data en què es va
publicar la LUV, i l'1 de febrer, quan va entrar en vigor, molts
projectes com este van ser aprovats pels ajuntaments i ratificats
després per La Generalitat, a pesar de contravindre clarament els
preceptes legals que afegia en l'urbanisme valencià en el
moment de la seua aprovació definitiva.
La requalificació, en
el cas que ens ocupa de Nou Mil·lenni, d'1.
700.
000 metres
quadrats de sòl no urbanitzable al marge del pla general de
Catarroja, és una decisió, per a nosaltres, desgavellada i, a
més, la participació en eixa operació de
l'Institut Valencià de la Vivenda en la promoció
d'este projecte, ens pareix absolutament inacceptable, pel fet que ja
ha expressat el representant de Compromís perquè se fa a
través d'una empresa mixta, que han estat molt clarament
qüestionades per Europa, i amb el partenaire, amb -diguem- el company de viatge d'una
empresa que, precisament en este moment, no està en la millor
situació econòmica que pot estar, com és la que
-repetisc- compartix el projecte amb l'IVVSA.

Estem davant, per tant, al parer del grup socialista,
d'un clar «pelotasso» urbanístic auspiciat pel Consell, un
«pelotasso» urbanístic auspiciat pel Consell en el doble vessant, en el doble vessant:
en el vessant en què li dóna llum verda i a més amb
molta agilitat, i en el vessant en què el Consell, La Generalitat, a
través de l'IVVSA, està participant en eixe projecte de
Nou Mil·lenni del que, a més a més, es beneficia
directament la mateixa Generalitat, ja que una de les
conseqüències de la seua aprovació al límit de la
llei és que els seus promotors s'eviten pagar la
compensació de metre protegit per metre reclassificat que establix
la LUV.

Si a tot això s'afegix que es preveu la
construcció de 12.
000 vivendes, per a les quals no hi ha
disponibilitat de recursos hídrics, que -com molt bé
s'ha dit- hi ha un informe negatiu de la Confederació
Hidrogràfica del Xúquer, estem, a més a més,
davant d'un engany als futurs compradors d'eixes vivendes que
podran no tindre subministrament d'aigua per a poder ocupar eixe
tipus de vivendes.

No hi ha, per tant, senyories, més eixida
decent a eixa situació que suspendre les actuacions realitzades i
sotmetre el projecte a la legalitat vigent.

En conseqüència, el Grup Socialista,
recolzem la proposició de Compromís, deixant la proposta de
resolució en el sentit de l'esmena presentada pel meu grup,
que únicament aclarix i concreta l'actuació
d'estes Corts, o que estes Corts reclamen al Consell.

La proposta de resolució del Grup
Compromís és que Les Corts sol·liciten de la
Comissió Territorial d'Urbanisme la retroacció de les
actuacions d'aprovació del pla Nou Mil·lenni de
Catarroja, atés que la Confederació Hidrogràfica del
Xúquer ha presentat un informe desfavorable respecte a
l'existència de l'aigua.
L'esmena que el Partit
Socialista, que el Grup Socialista, presentem, està en el sentit que
Les Corts insten el Consell, no la Comissió Territorial
d'Urbanisme perquè això no podem fer-ho, el Consell de
La Generalitat a anul·lar, el mateix Consell, anul·lar la
decisió de la Comissió Territorial d'Urbanisme que
aprova el pla parcial Nou Mil·lenni de Catarroja, ordenant, a
més, la retroacció de les actuacions a l'inici de
l'expedient, el qual haurà de tramitar-se d'acord amb la
Llei 16/2005, és a dir, d'acord amb la Llei urbanística
valenciana.

Res més, i moltes gràcies.

(Inoïble per raons tècniques) .
.
.

El senyor Morera Català:

Moltes gràcies, senyor president.

Simplement per a dir que acceptem l'esmena.
Millora el que nosaltres vam expressar en la proposta de resolució,
per quan hi ha hagut una decisió de la Comissió Territorial
d'Urbanisme, i esta esmena ve a clarificar i actualitzar el contingut
de la nostra proposta de resolució.
Del que ha dit el representant
del Grup Socialista, és evident que n'hi han elements,
més que sobrats, per a evitar esta decisió de la
Comissió Territorial d'Urbanisme.
I jo espere del Grup
Popular, doncs que estiga a l'altura de la situació i que
comencem a caminar en la situació que a tots ens interessa, als
ciutadans de Catarroja, i no el que, en estos moments, tenim damunt de la
taula.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Morera.

Para fijación de la posición tiene la
palabra el representante del Grupo Popular, el señor Betoret.

El senyor Betoret Coll:

Muchas gracias, señor presidente.

Senyores i senyors diputats.

Bé, jo respecte a l'esmena, mosatros
entenem que la nostra posició no va a canviar, en absolut, en la
introducció de l'esmena, per tant.
.
.
, ni sí ni no, ni
blanc ni negre.
Mosatros no.
.
.
mos té igual que incloguen
l'esmena.
Jo vaig a contestar directament a la proposició no
de llei -si em permeten-, perquè entenem que no va a
canviar en res la nostra posició respecte a la introducció de
l'esmena.

I vull començar recordant que la
Comissió Territorial d'Urbanisme va acordar, en data 20
d'abril de 2007, supeditar l'aprovació definitiva de
l'homologació i pla parcial, sector Nou Mil·lenni, a
que s'esmenaren qüestions indicades en el fonament
jurídic sèptim, en el qual s'incloïen, entre
altres, que s'emetera un informe de la Confederació
Hidrogràfica del Xúquer respecte de la suficiència de
recursos hídrics.
Una vegada emés l'informe, o
transcorregut el termini per a la seua emissió, es podrà
resoldre l'expedient conforme amb les regles contingudes en l'auto de la Sala Contenciosa
Administrativa, secció primera del TSJ, de data 15 de gener de 2007
i de data 1 de març de 2007, en el recurs 1/2003/2006.

Des del punt de vista jurídic, la
legislació sectorial estatal, Reial decret 1/2001, de 20 de juliol,
pel qual s'aprova el text refós de la llei d'auies, en
l'article 25, determina la necessitat de recaptar informe previ de
l'organisme de conca sobre la disponibilitat de recursos
hidràulics.
En referència a esta qüestió, la
doctrina del Tribunal Superior de Justícia a la Comunitat
Valenciana, en l'auto d'1 de març de 2007, manifesta que en
relació amb l'article 25.
4, del text refós de la llei
d'auies, no és necessari acreditar l'existència
de concessió, sinó que n'hi ha prou amb acreditar
l'existència d'aigua i la disponibilitat.

En l'àmbit territorial i competencial de
la Comunitat Valenciana, s'ha d'estar amb allò disposat
en l'article 19.
2 de la Llei 4/2004, de 30 de juny,
d'ordenació del territori i protecció del paisatge, que
establix la possibilitat de substituir el previ informe de conca pel de
l'entitat col·laboradora autoritzada per al subministrament,
possibilitat que també arreplega l'actual article 41.
1 del
Decret 67/2006, de 12 de maig, del Consell, pel qual s'aprova el
Reglament d'ordenació i gestió territorial i
urbanística.

En este sentit, l'informe favorable emés
per la Confederació Hidrogràfica del Xúquer, en data 1
de juny de 2007, es basa en l'inexistència de la
concessió de l'Entitat Metropolitana de Serveis
Hidràulics, Emshi, no en l'existència de recursos
hídrics.
Al contrari, del mateix informe es deduïx que hi ha
auia suficient i que eixa auia ve sent utilitzada per a l'abastiment,
durant anys, amb el coneixement de la Confederació
Hidrogràfica del Xúquer, i la sol·licitud formal de la
concessió definitiva està presentada per l'Emshi en la
confederació des de juny de 2006.

Per la seua part, l'Emshi, en data 18 de juliol
de 2007, emet informe raonat sobre l'existència d'auia,
titularitat, disponibilitat present i futura, aforament i qualitat de les
auies, necessitat o no de tractament i obres i infraestructures
necessàries.
És a dir, disposa de suficient excedent
d'auia per a abastir el sector.

Encara que la concessió a favor de
l'Emshi no consta formalment atorgada per la Confederació
Hidrogràfica del Xúquer, esta entitat està utilitzant
un cabal de 3 metres cúbics per segon, en coneixement i consentiment
de l'organisme de conca, des de fa anys, i en juny de 2006
sol·licità la concessió definitiva.

En data 14 de febrer de 2008 fou dictada una
resolució considerant complits els condicionants continguts en
l'acord de la Comissió Territorial d'Urbanisme, de 20
d'abril de 2007, i declarant definitivament aprovada
l'homologació i pla parcial del sector Nou Mil·lenni,
Catarroja, excepte el Catàleg de béns i espais protegits.
El
catàleg al qual em referisc, en estos moments està sent
elaborat per l'ajuntament, i requerirà l'informe de la
Unitat de Patrimoni de la Conselleria de Cultura i l'aprovació
provisional per part de l'ajuntament, i definitiva per part de la
comissió territorial.

Dita resolució, en allò que es referix
específicament a la justificació de recursos hídrics,
fonaments jurídics segon, tercer i quart, conclou que s'ha
acreditat l'existència física d'auia en
l'informe de l'Entitat Metropolitana de Serveis
Hidràulics.
La sol·licitud que la Comissió Territorial
d'Urbanisme retrotraga les actuacions, l'aprovació del
pla, no té ningun sentit, ja que la comissió examina tots els
documents i tots els informes que formen part de l'expedient.
I
això li permet aplegar a la conclusió que es complixen els
requisits legals.

Per tant, no hi ha ninguna raó per a no aprovar
la proposta de l'ajuntament.
El Grup Compromís no aporta la
més mínima evidència que el criteri adoptat per la
comissió dega ser revisat.
Si hi haguera algun element de
juí, en este sentit, el que procediria seria exercitar els recursos
corresponents.
Però un òrgan administratiu, com és la
comissió territorial, no pot, en ningun cas, retrotraure les seues
pròpies decisions vàlides per un mer criteri
d'oportunitat política.

Igualment, la suspensió de
l'eficàcia del pla pel Consell no és una cosa que es
puga decidir per mandat de Les Corts, sinó que és la
conseqüència d'una decisió vàlidament
adoptada dins del procediment administratiu i judicial corresponent.
Però, a més, les causes de nul·litat i les causes
d'anul·labilitat en el procediment administratiu estan taxades
en els articles 62 i 63 -crec que és- de la llei 30, i
en ningun d'estos casos pot quedar enquadrat dins del que fixa esta
llei de procediment administratiu.

Per tant, entenem que és faltat absolutament de
sentit el demanar la suspensió i, més encara, la
nul·litat o l'anul·labilitat d'un procediment
aprovat seguint tots i cada un dels criteris que la llei i els reglaments
en vigor establixen.
I, per tant, el nostre vot, evidentment, va a ser en
contra.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Betoret.

Su turno de réplica, ¿sí?

El senyor Morera Català:

Moltes gràcies, senyor president.

Jo lamente profundament esta decisió del Grup
Popular.
I hem vist com un determinat urbanisme.
.
.
I mosatros estem a favor
d'un urbanisme de consens, un urbanisme fort dels centres urbans, un
urbanisme que plantege creixements ordenats, on hi haja una actuació
pública a través dels plans d'ordenació urbana,
i que dimensione un sector important, competitiu, en la nostra economia.
Però tenim exemples molt negatius d'on mos ha dut eixe
urbanisme depredatori del
medi, en este cas de l'Horta, que s'ha propugnat en molts
ajuntament.

I no ha fixat el Grup Popular ninguna posició
respecte a la necessitat de l'Ajuntament de Catarroja, el municipi de
Catarroja, de construir 12.
000 habitatges nous.
¡És que
és doblar el poble!
¡És doblar!
Una demagògia
no, cap demagògia.
Doblar el municipi que en estos moments
té, aproximadament, uns 12.
000 habitatges.

¿Per a beneficiar a qui?
¿A una empresa
mixta?
Que li torne a dir, ha eludit el concurs públic, i és
una causa de nul·litat, i ja n'hi han sentències al
respecte, perquè ha vulnerat la directiva marc de
concurrència, publicitat en els concursos públics.
Perquè esta adjudicació és un concurs públic.

De passar d'una zona no urbanitzable a urbana,
d'un terreny no programat a programat.
I, per tant, ahí
n'hi ha una causa important que vostés no s'han referit
a ella, no s'han referit.

Després, allò de l'aigua.
Ahí sap vosté que n'hi han contradiccions amb el que
vosté ha dit.
Però l'organisme que ha de decidir i
té la capacitat i la titularitat per a decidir si n'hi ha
aigua o no, i els seus informes són vinculants, és
l'organisme de conca, no l'empresa de gestió de
l'aigua, l'Emshi, que ha assenyalat vosté.
Per tant,
estan vostés ahí també vorejant el que és la
legalitat.
Tinga-ho vosté en compte.

I realment en la situació en la qual mos
trobem, que segurament per culpa d'un urbanisme no del tot acordat en
el que necessitàvem, anem a patir una greu crisi econòmica
perquè els recursos necessaris per a la innovació, per a la
indústria, s'han anat a una determinada actuació
econòmica com és una construcció sense ordre i sense
concert, fora del planejament urbà públic; doncs si
vostés volen persistir en eixe error que ens ha deparat i ens va
deparar una situació econòmica molt negativa,
¡allà vostés!

M'agradaria escoltar al Grup Popular que diguera
alguna cosa al voltant de tot açò, que justificara la
necessitat de 17.
000 noves vivendes a Catarroja.
Allò de
l'aigua no se sosté.
I, per altra banda, la possible
nul·litat d'este concurs.
.
.
És evident que vosté
mos ha dit que anem a la via judicial.
Però és que n'hi
ha gent perjudicada per estes decisions que poden anar legítimament
a defensar els seus drets als tribunals, perquè no han tingut temps
de conéixer i de poder participar en esta decisió de concurs
públic.

Per tant, sincerament, crec que estan cometent un greu
error, un greu error que no té ningun fonament, que pot hipotecar el
futur de la ciutat de Catarroja i que, per suposat, esta decisió se
podria des de hui anar situant en uns termes de millora, de reconeixement
que va ser un error, amb una llei ja no existent, que priva, fins i tot, la
gent de Catarroja, en el seu plantejament, actuar a través de la LUV
i, com a mínim, beneficiar-se dels 1.
700.
000 metres quadrats que
podrien incorporar a les arques de l'Ajuntament de Catarroja, i
vostés això ho eludixen perquè, ¿a qui volen
beneficiar vostés?
Està molt clar, està molt clar.

Esta no és la via que necessita ni Catarroja ni
el poble valencià per a millorar el seu benestar i la seua capacitat
econòmica.
Cometen vostés un error gravíssim.
I estes
Corts que són unes Corts públiques vos donaran testimoni
d'esta situació.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Morera.

Turno de réplica, tiene la palabra el
señor Signes.

El senyor Signes Núñez:

Sí, bé, en este tema, en la
petició que feia el Partit Socialista que el Consell anul·le
la decisió de la Comissió Territorial de l'Urbanisme i
retrotraga les actuacions i comence el pla parcial, reconduir-lo a
través de la LUV, evidentment n'hi han raons
urbanístiques i territorials -les he explicat-; hi han
raons de falta d'existència d'aigua.

En tots els casos que els urbanitzadors o els
promotors dels PAI han recorregut a informes de l'entitat
subministradora d'aigües i no de la confederació per a
justificar l'existència d'aigua, en totes elles el
Govern d'Espanya ha recorregut eixes decisions, com jo crec que
recorrerà esta.

Però, sobretot, sobretot, senyors del Partit
Popular, el Partit Socialista, el Grup Parlamentari Socialista, tenim raons
polítiques molt serioses, molt serioses.
S'està dient
reiteradament, i és cert, que estan havent uns contactes per a
aplegar a un pacte urbanístic que tot el món reclama, que
reclama el sector, que reclama el Partit Popular, que el Partit Socialista
som conscients que hem d'aplegar a eixe pacte.
La societat mos demana
un pacte en temes urbanístics.
Estem tenint uns contactes, senyors
del Partit Popular.
I el que no pot ser és que vostés en una
mà ens oferisquen pa i en l'altra garrot.
No és
possible.
No és possible que mentres estem en eixe procés de
negociació, vostés aprofiten el temps de la negociació
per a aprovar tots els projectes conflictius que tenen en el calaix.
No
és possible i el Partit Socialista no anem a acceptar-ho de cap
forma.

Nosaltres reclamem, reclamem del Partit Popular que en
tot este període de negociació no actuen o no
l'aprofiten per a traure dels calaixos i aprovar tots els projectes
conflictius.
Els repetixc el tema.
Nosaltres reiterem una volta més,
que durant el temps del pacte urbanístic, reclamat per tots i que
nosaltres acceptem, en eixe temps hem de fixar, hem de fixar unes normes
transitòries que eviten el que vostés estan fent en estos
moments: aprofitar el temps de la negociació per a traure el
més conflictiu.
I si no és aixina, i si no és aixina,
els avise que vostés seran els únics i exclusius responsables
que el pacte urbanístic al final no aplegue a bon port.
I el Partit
Socialista ho lamentarà profundament.

Però, miren, molt més ho
lamentarà el sector, que està reclamant eixe pacte
urbanístic d'una forma desesperada.
Molt més ho
lamentaran els ajuntaments.
Ho lamentaran els experts en urbanisme, que
saben perfectament que les tres lleis urbanístiques valencianes que
vostés tenen aprovades en este moment, la de sòl no
urbanitzable, la Llei d'ordenació del territori i la LUV,
són lleis que són inconcretes i que generen dubtes
jurídics a tot el món.

Nosaltres som conscients.
Nosaltres hem estés
la mà.
Però repetixc, el que no estem disposats és que
vostés a eixa estesa de mà del Partit Socialista, per un
costat ens donen pa i per l'altre garrot.
No estem disposats.
I, per
tant, vostés canvien les seues actuacions, d'ací que el
pacte culmine, i nosaltres negociem i pactem, què pot passar i
què no pot passar, què pot aprovar-se i que no pot aprovar-se
mentrestant, o els advertisc que vostés seran els únics i
exclusius responsables -com he dit abans- que eixe pacte
urbanístic no aplegue a rams de beneir.
Perquè, per
descomptat, voluntat, el Partit Socialista, en tenim molta; però no
estem disposats que vostés, una volta més, ens enganyen.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Signes.

Ha solicitado la palabra el portavoz del Grupo
Compromís.
Como hemos sido todos, después del.
.
.
, bueno,
¿en concepto de?
Yo, si quiere usted el turno de palabra, se lo voy
a dar por unos minutos porque hemos sido todos muy respetuosos y ninguno de
ustedes han consumido el tiempo que les correspondía.
Entonces, por
un minuto se lo voy a dar.

El senyor Morera Català:

Sí, jo sumar-me a les paraules que ha dit el
senyor Francesc Signes.
Crec que en un moment d'incertesa
econòmica de cara al sector de la construcció, de cara a un
sector important de la nostra economia, seria bo enviar un missatge de
recerca d'un acord en matèria urbanística al nostre
país, i que poguera, davant la legislació dispersa que tenim
en estos moments, donar un missatge de confiança que anem a
posar-mos d'acord en buscar un urbanisme raonable.

Açò és una via que dificulta eixe
consens, que dificulta eixe acord, perquè és fer entrar per
la porta de darrere, amb una llei ja derogada, una actuació
-torne a repetir- de 17.
000 noves vivendes i d'1.
700.
000
metres quadrats que no està en la legislació actual.

Per tant, si volem caminar cap a eixe pacte
valencià de l'urbanisme, este projecte urbanístic, que
va ser recorregut pel Govern d'Espanya i té dubtes davant la
Unió Europea, s'hauria de parar i reconduir cap a eixe pacte.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Morera.

Turno de réplica para el portavoz del Grupo
Popular, señor Betoret.

El senyor Betoret Coll:

Moltes gràcies, senyor president.

Senyories, jo pense que és un error intentar
plantejar una revisió d'un acte administratiu, aprovat
definitivament per la Comissió Territorial d'Urbanisme, o
intentar obrir de nou la via administrativa quan esta via ha canviat, o
siga, s'ha esgotat i, per tant, vostés coneixen que el
procediment administratiu és un procediment preclusiu.
Per tant,
l'única via és la via jurisdiccional.

En urbanisme hi ha acció pública.
I
qualsevol dels qui estem ací o qualsevol ciutadà de
l'altra comunitat pot prendre estes accions si considera que
s'ha vulnerat algun precepte.

En qualsevol cas, i per anar al cas concret a
què bàsicament fa referència la proposició no
de llei que parla de la insuficiència d'aigua, me pense que el
primer recurs on es demanava la suspensió cautelar anava
bàsicament fonamentat en això.
I en l'auto, a què jo m'he
referit en la meua primera intervenció, el TSJ dia que en ningun
moment anava a donar la suspensió cautelar.
No estarà molt
clar quan el mateix  Tribunal Superior de Justícia en la
Comunitat Valenciana en l'auto no dóna eixa suspensió cautelar.

Després vosté, senyor Morera, ha
manifestat quin serà l'interés del poble de Catarroja.
Mire, l'interés del poble de Catarroja va quedar demostrat
quin era el passat any quan majoritàriament va voler que el Partit
Popular, impulsor juntament amb el nostre soci de govern d'aleshores,
Unió Valenciana, d'un projecte com Nou Mil·lenni.
Jo
m'imagine que si l'interés del poble de Catarroja
haguera sigut que no fóra aixina, no haguera votat massivament el
Partit Popular.

Per altra banda, a mi em sorprén que el Partit
Socialista parle de les reclassificacions i demonitze les reclassificacions
quan van ser ells els qui van aprovar una llei, que es diu la Ley reguladora de actividad urbanística, que ha sigut a l'empara del que s'han fet totes
les reclassificacions, i per tant ara vinguen i s'esgarren les
vestidures parlant de les maldats d'una llei que ells van fer, ells
van fer, que van aprovar i que mosatros l'únic que van fer va
ser tramitar els projectes en eixa llei i complir la legislació.

I a més em pareix també ja sorprenent
que aquells que han sigut l'assot del sector de la construcció
en esta comunitat, aquells que han anat a les institucions europees a
demonitzar els constructors, a demonitzar el model valencià, aquells
que han contribuït que la crisi en el sector de la construcció
s'aguditze d'una manera important, siguen ara els qui vinguen a
oferir pactes.
Bé, me pareix sorprenent, me pareix sorprenent, o
almenys jo pense que no deixa de ser curiós que en una mà ens
estiguen arreant en el cap i en l'altra mos demanen diàleg.
El
diàleg eixe que va oferir la passada legislatura pel president de la
comunitat, senyor Camps, i vostés, com s'acostaven les
eleccions, els interessà mirar cap al cel, xiular i no fer cas
d'eixe diàleg.

I ara vostés vénen ací i parlen
que si mosatros no parem l'aprovació, per altra banda, de
projectes que complixen escrupolosament la legalitat, vostés
amenacen el sector i a mosatros en trencar les negociacions i en no parlar
de ningun pacte.
Ací som tots majorets, cadascú que
faça el que considere, però el que s'ha de ser
és ser coherents en el que u diu i manifesta.

I, per tant, el pacte el tenen damunt la taula des de
fa molt de temps.
Ha sigut ara quan després de les eleccions i
veient com els ha anat en les maneres i modes de treballar que han tingut
vostés en l'urbanisme i en el sector de la construcció,
pareix que volen canviar.
Però jo, la veritat, i li ho dic
sincerament i sense ànim que s'ofenguen ni que pensen que
és una falta de respecte.
Jo mentres no veja eixe pacte firmat i
després complit, la veritat és que dubte que vostés
vagen a complir.
Perquè mos han donat proves.
M'he de remetre
al pacte que teníem per a la renovació del síndic de
Greuges, que estava signat, que estava clar, i després
s'inventaren raons peregrines, com solen fer vostés
normalment, per a no complir eixe pacte.

M'imagine que amb açò faran el
mateix.
En el moment que s'acoste alguna cita electoral vostés
no dubtaran en carregar-se eixe pacte i en matar inclús
políticament a qui el firme per a intentar traure rèdit de la
situació.

Per tant, evidentment, mosatros no anem a donar suport
a esta proposició no de llei per tot el que he dit adés.

Gràcies.

El senyor president:

Muchas gracias,
señor Betoret.

Pasamos a la votación.
¿Votos a favor de
la proposición no de ley?
¿Votos en contra?
8, 7.

Proposició no de llei sobre l'ús de
les espècies arbòries i arbustives de les etapes madures dels
ecosistemes forestals valencians, en les actuacions de repoblació
forestal de l'administració valenciana, presentada pel Grup
Parlamentari Esquerra Unida-Bloc-Verds-IR: Compromís (RE
número 13.
105, BOC número 58)

El senyor president:

Pasamos al segundo punto del orden del día, que
es el punto número diez del orden del día.
.
.
, el nueve.

Damos tiempo al portavoz, señor Torró.

Tiene la palabra el señor Torró para la
defensa de la proposición no de ley sobre el uso de las especies
arbóreas y arbustos en las etapas maduras del ecosistema forestal
valenciano.

El senyor Torró Gil:

Bé, moltes gràcies, senyor president.

Ateses les hores que són i que ens hem
promés procurar acabar abans de dinar, procuraré ser el
més breu possible en la meua exposició.

Perquè, a més, jo crec que la
proposició no de llei, tal està formulada, em sembla que
serà fàcilment assumida per part de tots els grups.
Perquè, com diu literalment la proposició no de llei, que ni
tant sols té exposició de motius deliberadament, es tracta
simplement que l'administració valenciana es comprometa, val?
-per tant, Les Corts instarien la conselleria que ho fera
d'aquesta manera-, es comprometa a fer un ús major de
les espècies arbòries i arbustives -com diu el
títol- en les etapes madures dels ecosistemes forestals
valencians.

Això té una explicació molt
clara.
I és, d'una banda que no sempre s'utilitzen
espècies autòctones.
Per tant, el que està fent-se
és contradir el que està designat per la Unió Europa a
través de les directrius generals que es van dictar en la
conferència de Hèlsinki, on es parlava explícitament
que l'ús d'espècies, procedència,
varietats i ecotipus fora de l'àrea natural hauria de
descartar-se.
Estes.
.
.
, açò, està recollida en
l'estratègia forestal espanyola, que a més és
l'únic document quant a estratègia forestal que la
Conselleria de Medi Ambient té assumit, només fa falta
visitar la pròpia pàgina web de la conselleria per
adonar-se'n d'açò.
No vaig a entrar en més
raons, que ja les hem discutides en esta comissió en alguna
ocasió.

I, per tant, que s'ha de fer un ús de les
espècies arbòries i arbustives pròpies dels
ecosistemes forestals valencians.
I que a més es tinga una especial
cura que les espècies que s'utilitzen tinguen capacitat de
rebrotament després del foc.
S'utilitzen de vegades
espècies -sobretot passa amb els pins- que són
molt sensibles a un incendi forestal, i després no mostren capacitat
de rebrotament, després de l'incendi, amb la qual cosa el bosc
o la repoblació no ha servit absolutament per a res perquè
ens trobem que la posterior recuperació es fa molt difícil i
l'erosió s'acarnissa particularment amb aquestes zones
repoblades.

Per tant, per les dues raons és molt important
utilitzar este tipus d'espècies arbòries i també
arbustives, que les arbòries s'utilitzen amb prou
freqüència, però les arbustives no massa.

I la segona qüestió, que també
és molt fàcil d'entendre, és que quan
s'haja de preparar el terreny es faça amb tècniques
respectuoses amb el sòl.
També ací em remet a les
directrius generals de la conferència de Hèlsinki, a la
sèptima concretament, on es parla que s'han de promoure
pràctiques silvícoles que emulen la natura, i que les
pràctiques oposades a la gestió sostenible haurien de ser
desincentivades activament, a banda del llenguatge deliberadament ambigu
que s'empra en totes aquestes resolucions europees, els
símils, direccions, les recomanacions són molt clares.
I que,
per tant, que no s'ha d'utilitzar maquinària pesant
més que en casos que estiguen, molt, molt, molt
específicament justificats.
I, per tant, que no s'utilitzen
tècniques traumàtiques com és el subsolatge o el
cablejament en pendent, que l'únic que fa és
arruïnar absolutament el sòl, destrossant la cobertura vegetal
que el terreny ja té i que és una base òptima per a
poder fer viable la repoblació, i que de fet en eixe moment ja
està sostenint el sòl que s'ha regenerat.
I que
d'aquesta manera evitaríem de nou que les repoblacions acaben
en fracàs perquè la preparació del sòl no ha
sigut l'adequada i, per tant, o bé no es dóna amb
l'arrelament que hauria de ser o, el que és més
freqüent, que després també este tipus
d'espècies generen una sèrie de problemes que moltes
vegades acaben amb una major debilitat de la mateixa zona repoblada, que
també la fan més exposada a l'aparició de
plagues o a la seua defensa contra el foc.

Per tant, en eixe sentit crec que la proposició
no de llei és molt clara.
Per tant, crec que hauria
d'assumir-se per unanimitat, perquè no es donen més
tipus d'actuacions d'aquestes que no haurien de ser les
adequades.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies,
senyor Torró.

Para fijación de posición tiene la
palabra el señor Signes.

El senyor Signes Núñez:

Senyor president, esta proposició no de llei
consta de dos punts, sobre els quals el meu grup manté posicions en
principi diferents.

Respecte el primer punt, que s'insta la
Conselleria de Medi Ambient a fer un major ús
d'espècies arbòries i arbustives en les etapes madures
en les actuacions de repoblació forestal de
l'administració valenciana, crida l'atenció en
primer lloc que eixe requisit se sol·licite únicament per a
les reforestacions realitzades per l'administració, excloent
les realitzades per particulars, sobretot quan la major part de la
superfície forestal valenciana, el 65%, és de propietat
privada.

Però, al marge d'eixa
qüestió, el meu grup tenim dubtes en esta proposta per motius
de viabilitat tant ambiental com econòmica.
La utilització
d'espècies adultes generaria, al nostre parer, en primer lloc,
problemes relacionats amb el transport, ja que requiririen vehicles de
grans dimensions i amb conseqüència seria necessari obrir
camins adequats generant un impacte ambiental innecessari.

En segon lloc, és difícil que en el
trasllat de les plantes adultes es puguen mantindre íntegres les
seues arrels en les mateixes condicions que en el de plantes, diguem,
incipients.
Per la qual cosa es reduïx també la viabilitat de
la repoblació.

Així mateix, una planta adulta requerix un alt
nivell d'humitat per a progressar, que no proporcionen els terrenys
sotmesos a sequeres estivals, com és el cas dels terrenys
valencians.
Seria necessari, per tant, realitzar regs successius, que
creguem que no són viables per a la muntanya.

Finalment, tot això suposaria, al nostre parer,
multiplicar el cost de les operacions de repoblació sense que
l'increment de la inversió produïra més beneficis
ambientals.

No obstant, respecte al segon punt de la
proposició sobre la utilització de tècniques de
preparació del terreny, respectuoses amb el sòl i no
traumàtiques, el meu grup, per suposat, està totalment
d'acord.

Gràcies.

El senyor president:

Muchas gracias,
señor Signes.

Tiene la palabra, para fijación de
posición, el Grupo Popular, señor Castejón.

El senyor Castejón Chaler:

Moltes gràcies, senyor president.

Bé, davant d'aquesta proposta, com
bé dia, se demanen dos coses principalment.
Referent a la primera,
que fa referència que en les actuacions de repoblació
forestal de l'administració valenciana es faça, jo he
entés, sobretot un major ús de les espècies
arbòries i arbustives, com bé dia, de les etapes madures, no
insistiré en les apreciacions que fea el senyor Signes, i
també insistia que, en tot cas, doncs, s'utilitze sempre,
és la paraula.
.
.
, una diversitat d'espècies vegetals
autòctones amb capacitat de rebrot després del foc.
Jo penso
que això és la base de la seua proposició.

La seua demanda jo penso que no té sentit, no
cap sentit, perquè si l'acceptéssem tal com
vosté la presenta, dóna la sensació, sembla, que es
qüestione que avui per avui no es faça d'esta manera, i,
realment, li vaig a explicar que és tot el contrari,
perquè.
.
.
, i no ara, no en estos moments, sinó ja des de fa
temps, les espècies que realment s'estan utilitzant en les
repoblacions forestals a la nostra comunitat, naturalment, no se poden fer
a títol global, sempre depenen de l'indret a reforestar,
però són principalment arbòries, com vosté dia,
i jo aquí tinc el llistat, que són coses que vosté
també coneix, que no és el moment de.
.
.
Li puc passar quines
són les que s'utilitzen en aquestes reforestacions, i que,
naturalment, van canviant segons les zones de la nostra comunitat.
Afortunadament, podem dir que són molt diverses, perquè a la
nostra comunitat, des del nord al sud, la diversitat també és
molt important, i ja no només aquestes espècies madures, que
són les que menys s'utilitzen, sinó aquestes
espècies arbustives autòctones i rebrotadores que
vosté dia que no s'utilitzen, també li
demostraré que també són utilitzades, doncs,
també majoritàriament.

I, mire, la reforestació, vosté no
sé si ho vol admetre, però ha estat un objectiu, des del
Partit Popular, quan ha estat al front de les administracions en què
podien fer incidència, i ja no li parlaré des de la posada en
marxa en la nostra comunitat d'un banc de llavors adscrit a la
Direcció General de Recursos Forestals de la Conselleria de Medi
Ambient, important per a moltes coses que després, doncs, realment
servixen per a la reforestació, presentant, doncs, llavors forestals
en condicions òptimes de qualitat i que se procura la
conservació d'aquestes llavors i que després donaran
plantes d'interés forestal, sobretot, com dia, en
espècies que puguen estar amenaçades, però, com dia
abans, des que estem al front de les administracions, en aquelles en
què podíem decidir i actuar en la reforestació, doncs,
hem evolucionat de forma molt positiva, i tant ara, insistixo, en
què los fruits s'estan veent, com des de fa ja uns quants
anys.

Ho fem en aquelles zones de reforestació que ho
permeten o en aquelles.
.
.
, en plantes en etapes madures.
Però,
naturalment, també té de tindre en compte quines
característiques té, les característiques
climàtiques, les característiques edafològiques,
aquelles característiques morfològiques que fan que.
.
.
,
bé, que no sempre se puga utilitzar aquella espècie
arbòria que a la millor, en una forma teòrica, perquè
la seua explicació ha segut molt teòrica, doncs, podia a
terme.

Vostés sabran que per a reforestar una
àrea, doncs, evidentment, cal tindre en compte, doncs, la
selecció del tipus de plantes amb què es tinga de repoblar i
que resulta primordial, doncs, no només la teoria, sinó el
coneixement de les propietats de la terra, vore quines plantes realment
són les que se requerixen en esta terra, quin tipus de sòl
són les que admeten, ja que, bé, de tipus de sòls,
doncs, ne tenim molts, àcids, alcalins, carbonats, no carbonats,
argilosos, arenosos.
.
.
Per tant, es tenen en compte, i això cal que
ho tinga també molt present, que es tenen en compte totes estes
peculiaritats edafològiques com les característiques
fisiogràfiques i, per tant, s'estudien les
característiques de la salinitat, la textura superficial, el
drenatge, la profunditat del terreny, tota una sèrie de preceptes
per a fer que la reforestació tinga el major èxit possible.

En aquelles zones més degradades, com
vosté crec que m'ha paregut apuntar, l'espècie
arbòria majoritàriament que s'utilitza en aquesta
reforestació és el pi blanc, però acompanyat
també de matoll compost per espècies que vosté
també m'ha donat la sensació que dia que no
s'utilitzen massa.
Són espècies arbustives
rebrotadores, perquè jo les considero així, com és el
coscoll, el llentiscle i el margalló, que vosté sabrà
que són les que per part de la conselleria, doncs, s'estan
utilitzant en aquestes reforestacions.

En determinades zones, doncs, constituïxen les
úniques formacions vegetals capaces de sobreviure en les condicions
climàtiques i edafològiques existents, les espècies
arbustives que s'utilitzen són, normalment, doncs,
espècies rebrotadores, com vosté demana, rebrotadores,
evidentment, després de l'incendi, atés que estes
són les que complixen la funció de fixació del
sòl en les primeres etapes de desenrotllament i complixen
també un paper protector en la conservació del sòl en
la nostra comunitat, que també és un factor que moltes
vegades mos preocupa, ¿no?

Per tant, no donarem suport a aquesta
proposició que vosté mos fa, i bé, si li
donéssem suport, jo li diria que el que faríem és no
reconéixer el que la conselleria avui per avui ja fa, és a
dir, vosté demana que féssem una cosa que ja es fa i, a
més, pensem, sincerament, que ho estem fent ben fet.
Vostés
em diran que sempre es pot millorar i, evidentment, és així,
aquí, en este tema i en qualsevol cosa de la vida, però jo
penso que esta proposició que avui vostés presenten, no la
presenten, esta proposició no de llei, no la presenten per a
millorar res, sinó per a qüestionar una realitat que és
palpable i manifesta i que està donant un bon resultat.

Demanen, com li dia al principi, el que ja
s'està fent, i s'està fent de la millor manera
possible, sempre millorable, però pensem que l'elecció
de les espècies es realitza analitzant tots els factors del medi i
la idoneïtat en la seua implantació.
Evidentment, si el medi
és idoni, la repoblació es realitza amb arbòries i
arbustives de les etapes madures, dels ecosistemes forestals valencians i
amb una diversitat d'espècies vegetals autòctones amb
capacitat de rebrot després del foc.

Vosté em parlava que quan no se fan bé
les coses, doncs, evidentment, la reforestació fracassa.
Mire, la
prova més evident que a la Comunitat Valenciana ho estem fent
bé, és que tots sabran que la superfície afectada pels
incendis forestals des de l'any 1995 fins a pràcticament
l'any passat, s'ha reduït més de deu vegades.
Per
això no seria motiu per a parlar avui de reforestació.
El que
sí que és important és que vosté reconega que
no estem fracassant precisament en la reforestació.
Ho estarem fent
bé, perquè la regeneració anual de les masses
forestals en estos moments multiplica per quatre la superfície
afectada pels incendis.
Per tant, com veu, no es només voluntat dels
treballs que se fan a través de La Generalitat, sinó que
estem aconseguint realitats palpables.

Quant a la segona part de la seua proposició no
de llei, la segona part fa referència.
.
.
Bé, aquí
també jo penso que també han arribat una mica tard,
¿no?
Avui no poden, si realment vostés volen ser rigorosos,
criticar que des de la Conselleria de Medi Ambient s'estiguen
utilitzant tècniques traumàtiques amb la repoblació,
perquè senzillament no és així, i vosté ben
bé ho sap.
No volem que siga així, i no es fa.

Mire, pel que fa a les tècniques de
preparació del terreny, caldria anar a casos molt puntuals que
puguessen sustentar el que vosté avui intenta dir, ¿no?
, que
han de ser sobretot respectuosos amb el sòl i que no s'usa una
maquinària de manera generalitzada que provoca tècniques
traumàtiques, com podia ser el subsolatge o l'abancalament de
pendents.
Aquí podríem entrar, a la millor, en una
discussió, podríem discutir si realment són
traumàtiques aquestes tècniques que, com
l'abancalament, s'ha utilitzat de forma tradicional pels
nostres avantpassats, no sols en terrenys forestals, sinó en
terrenys de conreu, i bé, i que caldrà també dir que
gràcies a esta tècnica, doncs, es lliurava de la pedra dels
bancals i s'actuava contra l'erosió.
Per tant, no devien
estar tan desencaminats.

Bé, però este avui no és el tema,
¿no?
Jo sóc d'una comarca a on coneixem ben bé
aquesta importància dels abancalaments i que han perdurat,
afortunadament, fins als nostres dies.
Però, al que anàvem,
avui resulta que les principals tècniques utilitzades quant a la
preparació dels terrenys en aquestes repoblacions són
l'aclotat manual, i això se combina amb l'aclotat
mecànic, amb el que nosaltres coneixem, almenys en la meua comarca,
com la retroaranya.
En l'actualitat, aquestes tècniques de
subsolatge o l'abancalament en pendents, doncs, ja no
s'utilitzen, si no és d'una manera molt puntual,
¿no?

Per tant, cal dir que la forma d'execució
de la preparació del terreny, bé siga manual o de forma
mecanitzada, sempre, naturalment, té de vindre determinada en
funció dels factors, com puguen ser el pendent, la pedregositat, el
perfil del sòl i també, naturalment, en moltes ocasions,
factors socials que també influïxen.

L'aclotat a màquina, doncs, s'empra
principalment en pendents inferiors al 50%, sempre que els afloraments
rocosos, doncs, no ho impedixen.
I també es duen a terme en rodals,
amb estrats arboris (ininte­l·ligible) .
.
.
i de xicoteta o de baixa altura.
Per tant, donades
aquestes característiques de la retroaranya, que possiblement puga
ser el que més li puga preocupar, i que permet una gran versatilitat
de moviments i minimitzen este impacte provocat pel desplaçament,
perquè, evidentment, és així, l'impacte
provocat, doncs, bé, és pràcticament molt semblant al
que provoca l'aclotat manual, ja que es tracta d'un
mètode, com li dic, doncs, molt puntual i molt selectiu, que permet,
doncs, salvar la vegetació existent i respectar el que també
mos preocupa, a vosté i a nosaltres, doncs, són aquelles
protegides.

I també podria dir que les empremtes que deixen
aquestes màquines al desplaçar-se, doncs, bé, que
són de rodes de goma, pels vessants, doncs, deixen, evidentment,
doncs, una signatura, però penso que és a causa que és
molt xicoteta, pràcticament inapreciable, i això no significa
que puguéssem utilitzar.
.
.
Per tant, el que no volem per part, en
este cas, de La Generalitat és: no volem utilitzar tècniques
traumàtiques i sempre que siga possible, evidentment, com estic
demostrant, perquè, encara que podríem parlar
d'estadístiques, utilitzem allò, estem actuant de la
millor manera possible i estem fent ja d'una forma molt eficaç
això que vosté avui mos demana en aquesta proposició
no de llei a la qual, evidentment, no li podem donar suport.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Gracias, señor Castejón.

Para el turno de réplica, tiene la palabra el
señor Morera.
.
.
Perdón, el señor Torró.
Perdón.

El senyor Torró Gil:

No m'ofenc per això, ¿eh?

Bé, anem a vore, primer, pel que ha comentat el
diputat del PSOE, evidentment, quan estem parlant de repoblacions i estem
parlant de les repoblacions de la conselleria, ¿eh?
.
.
.
Ja sé
que hi ha molt de sòl que no és públic i que, per
tant.
.
.
¿Val?
Però no és que en este cas.
.
.
, no
s'està excloguent les repoblacions particulars, sinó
simplement és que no les menciona, sinó només parla de
la conselleria.

I el tema de les plantes adultes, jo sé que hi
ha polèmica al respecte i que el que no està demanant
ací és que es faça tota la repoblació amb
plantes adultes, ¿eh?
, sinó que es faça una part de la
repoblació amb plantes adultes, per a garantir millor la viabilitat
de la repoblació.

I, per la segona part, jo la veritat és que hi
hauria.
.
.
, és evident que en tots els anys que es duen fent
repoblacions, doncs, ha anat, lògicament, canviant molt els criteris
i, en termes generals, s'ha anat millorant de forma substancial les
actuacions, ¿no?
, i això podria dir-se que açò
és irrellevant o que no tenia sentit, perquè ja està
fent-se, ¿no?
, però, clar quan u es troba amb
notícies, doncs, aleshores és quan reflexiona sobre.
.
.
Quan u
es troba amb notícies en què, per exemple, en la platja del
Pinar de Castelló, per a recuperar el bosc del Pinar, es planten
palmeres datileres, que són espècies
al·lòctones, o quan u es troba amb una notícia molt
recent, tan recent com que és del dimecres passat, com que en la
Vall de Gallinera està utilitzant-se en una repoblació
maquinària pesant que està destruint de forma prou clara tot
el sòl, és quan u realment veu que estes coses no estan de
sobra.

¿Està fent-se?
Doncs, si està
fent-se, no està fent-se bé del tot, perquè seguixen
havent-hi problemes, seguixen utilitzant-se plantes que no toquen i seguix
utilitzant-se maquinària pesant i no sempre es fa l'ús
que es deuria en la utilització d'espècies madures, per
exemple, o de plantes madures.
Per tant, com que no està fent-se
sempre, com que hi ha moltes vegades en què no es complix el que la
mateixa conselleria diu que està fent, és lògic que
vinga ací a recordar això i, per tant, tant si està
fent-se com si no, jo crec que no és irrellevant aprovar
açò i recordar a les autoritats competents en la
matèria que n'hi han moltes ocasions en què allò
que ella mateixa diu que va a fer no es fa.

I, per tant, no entenc que no s'haja aprovat,
perquè, si és correcte el que ací s'expressa i
és cert que hi han casos en què està produint-se
això, no passa res de dir-li a la conselleria, recordar-li,
conselleria, moltes vegades no es complix el que vosté està
dient, i, per tant, cal accentuar el control davant de totes aquestes
qüestions, perquè moltes vegades el que passa és que o
bé hi han repoblacions, com és el cas, per exemple, de
Castelló, que no està dirigida per la Conselleria de Medi
Ambient, sinó que és Obres Públiques, Urbanisme i
Transports, i em fan que sí així, amb el cap, però jo
crec que el Consell, si té una política de repoblació,
eixa política de repoblació ha de ser general per a tot el
Consell, i qui té de vetllar perquè la Conselleria de
Transports es preocupe de fer les repoblacions adequades té de ser
la Conselleria de Medi Ambient, ¿o no?
, o, si no, ¿qui
s'encarrega d'això?
¿Val?
I, evidentment, que
seguix utilitzant-se, per desgràcia moltes més vegades de les
que seria adequat, la maquinària pesant.

I quant al tema de l'abancalament, no es pot
comparar el que és una transformació de terrenys per al
conreu amb una repoblació de caràcter forestal, perquè
els objectes de la transformació del sòl són molt
diferents: en una es tracta de transformar el sòl i en
l'altra, per exemple, es tracta de no transformar-lo.
I, per tant,
que l'abancalament ha evitat l'erosió dels terrenys de
conreu és evident, però que l'abancalament servisca per
a evitar l'erosió dels terrenys és més que
discutible, perquè el que està fent-se es creant-se
més mal que després el bé que ens pot reportar.

I ja està.
Moltes gràcies.

El senyor president:

Muchas gracias.

Señor.
.
.

El senyor Signes Núñez:

Simplement per a dir que tot i haver expressat que
estàvem d'acord amb el punt 2, i després de les
explicacions del diputat de Compromís, anunciar que anem a votar a
favor de la proposició no de llei.

El senyor president:

Gracias, señor Signes.

Tiene la palabra el señor, del Partido Popular,
señor Vivancos.

El senyor Castejón Chaler:

Moltes gràcies, senyor president.

Bé.
Veig que les argumentacions que jo li he
donat en què exposava els motius pels quals no podíem donar
suport a la seua proposició no de llei, vosté no me'ls
ha rebatut.

Ha aparegut amb una altra nova argumentació en
què ha intentat combinar el que és la casuística
puntual -que no li la vaig a negar, aquelles noticietes d'algun
moment que per allí apareguen-, la casuística puntual,
però, evidentment, això no pot donar quina és la
sensació global del que està passant en la nostra comunitat.

Que s'estan produint repoblacions inadequades?
Naturalment, naturalment que s'estan produint.
I la conselleria
són les primeres que denuncia.
Perquè, evidentment,
vosté, en la segona exposició que ha fet aquí, donava
la sensació que les fea la mateixa conselleria.
No.
La mateixa
conselleria concretament.
.
.
, i jo tinc constància que els
servicis territorials de Medi Ambient, almenys de la meua província,
de la província de Castellón, enfront moltes vegades a la
bona voluntat d'ajuntaments i altres organismes que porten a terme
repoblacions -insistixo, amb la bona voluntat-, ho fan
d'una manera a la millor no acorde als criteris marcats i que avui
hem defensat aquí per part de la Conselleria de Medi Ambient.

Que cal accentuar el control?
També és
una proposta que li poguéssem agafar.
De fet, estan actuant en este
sentit.
I li podia parlar també de casos puntuals,
d'aberracions que s'han portat a terme, però no
precisament per la conselleria, sinó que ha sigut la conselleria qui
les ha denunciades i inclús les ha fet canviar.

Que s'està utilitzant massa
maquinària pesant, que és l'última.
.
.
?
Ja li
dic que la imprescindible.
I coincidixo amb el que dia vosté dels
abancalaments, coincidixo plenament, però sap que és una
tècnica que s'utilitza en el seu.
.
.
-històricament ha sigut molt important-, però
avui per avui, per exemple, per a consolidar espais on puguen ser.
.
.
ja
no només per a reforestació, sinó per a consolidar
espais dels mateixos parcs naturals, que també és una
tècnica que se seguix empleant i que afavorix que, afortunadament,
els espais protegits de la nostra comunitat puguen perdurar.

Per tant, considero que els arguments que en la
primera intervenció li he exposat són suficients per a
demostrar-li que la seua proposta no té raó de ser i que
alguna cosa bé estarem fent.
Però insistir-li que la
regeneració que s'està portant a terme en les masses
forestals dels nostres boscos, tant públics com privats, però
majoritàriament públics, en estos moments estan multiplicant
per quatres la superfície que està afectada pels incendis.

Per tant, insistixo, no manca que ningú mos
diga com hem d'actuar, perquè de forma eficient estem actuant
i els resultats estan ahí.
Per tant, insistixo, seguirem votant no a
la seua proposta.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Vivancos.

Pasamos a la votación.
Señor Vivancos,
no.
Señor Castejón.
(Veus) Pasamos a la votación de la proposición no de
ley.
(S'interromp la gravació) Pasamos a continuación.
.
.
Son 6 a favor, 8
en contra.

Proposició no de llei sobre
l'elaboració, en el termini màxim d'un any, del
pla estratègic de les energies renovables de la Comunitat
Valenciana, presentada pel Grup Parlamentari Socialista (RE número
13.
389, BOC número 58)

El senyor president:

Pasamos al punto del orden del día
número 10, la proposición no de ley.
.
.
Y para su defensa,
por parte del Grupo Socialista, tiene la palabra el señor Signes.

El senyor Signes Núñez:

Sí, senyor president.
Moltes gràcies.

Senyories, en este moment les energies renovables son
una peça fonamental, com tots sabem, de qualsevol estratègia
de desenvolupament sostenible.
Constituïxen una alternativa
eficaç per a reduir l'excessiva dependència del
petroli, l'escalada de preus del qual suposa una amenaça
constant en la nostra economia.
 Dependència que atés
que no som un país productor de petroli, es traduïx a
més en una dependència energètica de l'exterior
i que implica una vulnerabilitat econòmica gens recomanable.

Així mateix, la producció
d'energia per mitjà de fonts renovables suposa una
disminució substancial de les emissions de diòxid de carboni
a l'atmosfera, constituint una de les principals vies per a lluitar
contra el canvi climàtic.

És per això que la Unió Europea
s'ha proposat reduir les emissions de CO2 en un 20% en l'any 2020, així com consumir
més energies renovables, de manera que en eixe mateix any, en 2020,
les energies renovables que s'utilitzen representen el 20% del total
del consum d'energia.

La Comunitat Valenciana és un territori
especialment sensible als efectes del canvi climàtic, com hem
explicat moltíssimes vegades, i deuria, al nostre paréixer,
per això, impulsar el desenvolupament i implantació
d'energies renovables, a fi de diversificar les seues fonts de
subministrament i garantir el seu abastiment energètic, sense haver
d'incrementar les emissions de gasos d'efecte hivernacle.

No obstant, l'explotació d'estes
fonts d'energia, com l'eòlica, la solar o la biomassa,
no està exempta de generar impactes ambientals que no es deuen, en
cap cas, esquivar basant-se en el benefici ambiental que generen, ja que
cauríem en la contradicció de provocar uns danys ambientals
per a evitar-ne d'altres, cosa que està succeint amb el
desenvolupament del Pla eòlic valencià,
l'execució del qual no està complint-se en el terminis
previstos a causa dels problemes ambientals que genera i la conseqüent
oposició de molts dels ciutadans i ajuntaments afectats a la
implantació dels aerogeneradors en el seu terme municipals.

Segons s'informa en la pàgina de
l'Agència Valenciana de l'Energia, la previsió
era que l'any 2008 estigueren en funcionament els 67 parcs previstos
en el pla, amb una potència total instal·lada de 2.
300
megawatts.

No obstant, en l'actualitat, dels 67,
només funcionen 9 parcs, i la potència instal·lada,
que havia d'haver sigut ja de 2.
300 megawatts, no arriba als 300
megawatts.

Eixe baix nivell d'execució del pla
eòlic es deu també que es valora sense comptar
prèviament amb un mapa de vents de la Comunitat Valenciana, que
determinara el potencial eòlic del nostre territori, per la qual
cosa s'ha hagut de modificar la majoria de les ubicacions previstes
per als parcs d'aerogeneradors.

A esta situació s'afegix, des de fa poc
de temps, la proliferació de projectes d'aprofitament
d'energia solar, fotovoltaica, que estan sent autoritzats sense cap
tipus de planificació prèvia.
Tots els dies es publica en el Diari Oficial de la Comunitat Valenciana algun expedient, algun expedient
d'instal·lació fotovoltaica.

I no obstant, segons el quadre del potencial
d'energies renovables de la nostra comunitat, que figura en la
pàgina web de l'Agència Valenciana de l'Energia,
l'objectiu de generació d'este tipus d'energia per
al 2010 és de només 13 megawatts.

Així mateix, tots hem escoltat declaracions de
diversos consellers respecte al desenvolupament de projectes de
producció de biocombustibles en la nostra comunitat, encara que
sense cap, absolutament cap, concreció.

Este sector està sent impulsant des de la
Unió Europea, l'objectiu de la qual és que en 2020 el
10%, el 10%, del consum total de gasolina i gasoil corresponga a
biocombustibles.
I seria convenient planificar el seu desenvolupament en el
nostre territori.

Resulta evident, senyories, que el Consell no
té una política energètica coherent amb les nostres
possibilitats i necessitats, i està actuant de forma precipitada,
deixant en mans de la iniciativa privada el desenvolupament d'un
sector que és estratègic per al nostre futur.

És per això que el Grup Socialista
entén que és urgent, absolutament urgent, introduir
racionalitat en tanta improvisació energètica, i
sol·licita d'estes Corts que insten el Consell a elaborar un
pla estratègic d'energies renovables que hauria d'estar
aprovat en el termini màxim d'un any.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Signes.

Tiene la palabra el portavoz del Grupo
Compromís, señor Torró.

El senyor Torró Gil:

Bé.
Nosaltres anunciem la nostra.
.
.
el nostre
recolzament a la proposició, ens sembla que és molt raonable
i la veritat és que coincidim plenament.

I vaig a començar pel final, sobretot amb el
tema de la inexistència d'una política
energètica.
Ens sembla una mancança extremadament greu,
sobretot atenent el que estem veient tots els dies, i el que està
passant i totes les conseqüències que està tenint la
crisi energètica que estem patint, una crisi energètica que,
tal com s'albira, almenys el que es referix als combustibles
fòssils, precisament al petroli, no té solució.
És a dir, podrem fer-la més llarga o més curta,
però el petroli s'esgota indefectiblement.
Les perspectives
és que, a més, el creixement del seu preu a mitjà
termini tendisca permanentment al creixement.
I, per tant, qualsevol aposta
o qualsevol línia de desenvolupament que no passe per contemplar,
diguérem, el desenvolupament d'energies de caràcter
alternatiu és un suïcidi.

Insistisc, energies no sols que tinguen un
caràcter alternatiu, sinó a més que impliquen la
no-dependència de l'exterior.
Vull apuntar això
sobretot perquè una de les alternatives que es plantegen, que
és l'energia nuclear, és una energia dependent
també.
Ens fa igual de dependents de l'aprovisionament
exterior que el petroli.

Nosaltres pensem que cal una política
energètica diferent, una política energètica que
partisca de tres eixos bàsics.
Un no entra en el que planteja la
solució, però jo crec que no està en
contradicció tampoc, que és plantejar una política,
primer, de la demanda i no de l'oferta.
És a dir, no tractar
de buscar com a provisió d'oferta un creixement
il·limitat de l'ús de l'energia, sinó
tractar de fer un ús eficient de l'energia, perquè
l'energia, provinga d'on provinga, sempre té les seues
limitacions, en termes energètics i en termes materials.

La substitució de les fonts d'energia,
evidentment, seria el segon aspecte clar per a poder tirar endavant i mirar
al futur, entre altres coses, perquè cal reduir de forma immediata,
i el més ràpidament possible, les emissions de gasos
contaminants d'efecte hivernacle.
I en eixe sentit, ací es
parla d'evitar el creixement.
Jo crec que ja als nivells a què
hem arribat ja en el propi estat espanyol, però també a la
Comunitat Valenciana, s'hauria d'estar parlant ja de reduir.

I el tercer element, a part de la substitució
de les fonts energètiques, seria tractar d'aproximar la
producció al consum per dos raons fonamentals: la primera, per
-que podria anomenar breument- la democratització de
l'accés a l'energia; i en segon lloc, perquè a
més és ineficient.
És a dir, quan els centres de
producció estan molt lluny dels centres de consum, requerixen
d'instal·lacions molt costoses de mantindre, que a més
generen unes elevadíssimes pèrdues que són un cost
afegit innecessari.
I, per tant, això caldria tindre-ho clar.

I això ho duc a col·lació
també perquè una de les coses que em sembla importants
és la revisió del Pla eòlic.
Jo crec que el Pla
eòlic, dir-li pla és dir-li molt, perquè una cosa que
estiga.
.
.
un pla un entén que és una cosa premeditada o
pensada, estudiada, i açò no sembla que siga res
d'això.
Vull dur ací la imatge de la foto d'un
dels plans eòlics de la meua comarca agafant la bufanda com a
mesurador de la quantitat d'energia, però és que
és això el que està passant.
I no és raonable,
perquè l'energia eòlica si té una gran virtut,
és que és una energia que es pot trobar no igual en tots els
llocs, però està molt distribuïda pel territori.
I, per
tant, és una energia que no cal construir grans
instal·lacions, que al final només beneficien quatre grans
empreses, que són les que s'aprofiten d'això i
generen uns impactes ambientals molt grossos.

Torne a dir, hi ha una cosa que no és
concebible: com en el lloc on més.
.
.
no sé si més en
fa, però on més constant és el vent, que és en
la costa, no hi haja ni un sol parc eòlic programat.
I ens trobem
davant d'una cosa que es diu en l'exposició de motius,
però a més també s'ha comentat en
l'exposició, que és que no hi ha cap ordenació
absolutament de les energies renovables.

El tema de la biomassa és una cosa molt
important i l'energia fotovoltaica de la mateixa manera.
Vull dir,
ens trobem amb la dependència absoluta de la iniciativa
d'empreses privades a l'hora de tractar de desenvolupar
projectes concrets.
No està tampoc delimitat, és a dir, hi ha
moltes iniciatives privades que deurien inclús d'afavorir-se,
sobretot aquelles que es dediquen a l'autoproducció, a la
producció per al propi consum.
Però també estan
creant-se, per exemple, molts parcs fotovoltaics que apareixen on a la gent
li ve bé i això no té cap sentit.
Vull dir, caldria
planificar on ha de col·locar-se i de quina manera, quines
característiques han de tindre i quins són els horitzons de
producció d'energia alternativa que deuen marcar-se.

Estic convençut també que, encara que
s'elaborara el pla estratègic, després tindríem
moltes qüestions a discutir sobre el pla o biplà, però
el simple fet de tindre'l ja seria una avanç molt important.

I, per tant, sense res més que afegir,
manifestar el nostre recolzament a la proposició.

El senyor president:

Moltes gràcies,
senyor Torró.

Té la paraula.
.
.

La senyora Marcos Puig:

Muchísimas gracias, señor presidente.

Señor Signes, señores diputados del
Partido Socialista, me alegro que ustedes, en el siglo XXI, en el
año 2008, se preocupen ahora, en este preciso instante por el cambio
climático y por las energías renovables.
Llegan unos cuantos
años tarde, pero bueno, bienvenida sea su propuesta.

Felicitar al presidente de la comisión porque
me parece muy oportuno el debate hoy de esta proposición, por
haberla introducido en el orden del día hoy, cuando este
país, España, está paralizado por la subida del precio
del petróleo.

Ustedes, señores del Partido Socialista, tienen
un gobierno, tenemos un gobierno, desgraciadamente, los españoles,
que no ha sabido adelantarse, no ha sabido prevenir esta situación y
por eso hoy este país está paralizado.

Hay que ser previsible.
Eso nos exigen los ciudadanos
a los que gobernamos y a los partidos políticos.
Cuando se gobierna,
es necesario adelantarse a la situación y tener medidas preparadas.
Ustedes no lo han hecho y por eso hoy lo están pagando, no solamente
los transportistas, sino también los productores y los consumidores.

Considero, señor Signes, su propuesta muy
positiva, pero le vuelvo a repetir, le reitero que llega tarde.
Usted
debería haber apoyado al Consell cuando presentamos nuestro plan de
infraestructuras estratégicas, que contempla los objetivos a
alcanzar en materia energética y, más concretamente, en lo
que se refiere al desarrollo de las fuentes de energías renovables.
Ustedes no apoyaron en su momento este plan de infraestructuras y me alegro
que hoy reconozcan que realmente hacía falta.

El plan eólico, señor Signes,
contemplado en este plan de infraestructuras estratégicas que
ustedes -vuelvo a reiterar- no apoyaron, gracias a este plan,
señoría, en la Comunidad Valenciana disponemos de una
energía de fuentes renovables que en el año 2010
equivaldrá a más de 900.
000 toneladas de petróleo.

Lo que quiere decir que el gobierno del presidente
Camps ha sabido adelantarse a los acontecimientos; ha sabido preparar a la
Comunidad Valenciana para tener energía no contaminante; nos ha
preparado para no ser dependientes del petróleo.
Ojalá
algunos tomaran nota de esto.

Las inversiones que ha realizado este gobierno, el
gobierno del Partido Popular, sin su apoyo, para energías renovables
ascienden a más de dos mil millones de euros.
En estos momentos hay
13 -y le digo 13 porque usted ha dado un dado erróneo,
señor Signes- parques eólicos en funcionamiento, 8 en
ejecución y 5 ya autorizados.
Por tanto, la ejecución del
plan eólico concluirá esta legislatura.

Pero, sin embargo, no nos vamos a conformar con esto,
con concluir el plan eólico, señor Signes, sino que
además vamos a incrementar la potencia instalada en algunas zonas,
porque estamos convencidos y estamos viendo que da buen resultado.

Además, se ha realizado una nueva convocatoria
para la ejecución de nuevos parques eólicos.
Además de
ese compromiso que usted muy bien ha apuntado que está en la
página web de la Agencia Valenciana de Energía, además
de ese compromiso para esta legislatura, vamos a ampliarlo.

Y le decía al principio de mi
intervención que ustedes llegaban tarde a presentar esta propuesta,
puesto que este gobierno, el gobierno del presidente Camps, ya se ha
encargado de invertir en energías renovables y apostar por ellas.
Y
por eso, la Comunidad Valenciana tiene un consumo energético
inferior a la media nacional, concretamente un 13%, y la producción
de energía eléctrica es un 54% menos contaminante que en el
conjunto de España.
Casi, señoría, el 30% de la
energía eléctrica que generamos en esta comunidad proviene de
energías renovables, en concreto de la energía
hidráulica un 20%, de la eólica un 8% y de otras un 1%.

Y esto, señoría, pues no es por
casualidad.
Esto es porque aquí hay un gobierno que se toma en serio
cuestiones tan importantes como el cambio climático, como las
energías renovables, etcétera, etcétera, un gobierno
preocupado por el medio ambiente y un gobierno que previene las
situaciones.

Y, por todo ello, es esta comunidad, la Comunidad
Valenciana, es aquí, en Valencia en concreto, donde se celebran
eventos tan importantes como la Feria de Eficiencia Energética, que
inauguró ayer el presidente Camps y la alcaldesa de Valencia,
doña Rita Barberá, una feria de gran proyección
mundial y en la que se dan a conocer la diversidad de factores
energéticos para que no tengamos, señoría, que
depender única y exclusivamente del petróleo y se den en el
futuro circunstancias como las que ahora estamos viviendo en este
país, de parálisis por la falta de previsión y por la
falta de propuestas del gobierno del señor Rodríguez
Zapatero.

Yo les invito, señores socialistas, a partir de
ahora, señores socialistas valencianos, a apoyar al gobierno del
presidente Camps a seguir invirtiendo en energías renovables, a
seguir apostando por la energía limpia y no mirar hacia otro lado
mientras tenemos a un país cabreado por la subida del
petróleo.
Les invito a votar que sí a los presupuestos que
destina este gobierno a energías renovables porque -les
repito- ustedes ya votaron que no a esos más de dos mil
millones de euros del plan de infraestructuras estratégicas de la
Comunidad Valenciana.

Hoy tienen la oportunidad de apoyar a este gobierno
para que Valencia siga siendo sede de encuentros internacionales de
expertos dedicados a la lucha contra el cambio climático y al
estudio de las energías renovables y les invito,
señorías, a que mañana acompañemos todos al
presidente Camps, todos los parlamentarios valencianos, a la reunión
con los patrones de las energías para abordar el futuro del sector
energético porque creo, sinceramente, que esto es cosa de todos.

Creo sinceramente, señorías, que ustedes
se han dado cuenta tarde, pero dicen que más vale tarde que nunca.
Retire usted su propuesta obsoleta en esta comunidad y colabore para que
sigamos siendo líderes en la maximización de recursos vitales
para el futuro de nuestra tierra, como el agua y como la energía.

Y por favor, señor Signes, no nos dé
lecciones al Partido Popular de sobreplanificación porque, desde
luego, con lo que le está cayendo al señor presidente del
Gobierno, al señor Zapatero, por su falta de previsión y por
sus medidas electoralistas improvisadas, no es para que usted dé
lecciones al Partido Popular.

Nada más y muchas gracias.

El senyor president:

Muchas gracias.

Turno de réplica; tiene la palabra el
señor Signes.

El senyor Signes Núñez:

Sí, senyor president, moltes gràcies.

Bé, jo no era diputat en l'anterior
legislatura, però tinc entés que el Pla
d'infraestructures estratègiques mai no va ser sotmés a
votació, mai no va ser sotmés a votació en les Corts
Valencianes perquè, precisament, va coincidir amb l'espantada dels representants
del partit.
.
.
, dels parlamentaris del Partit Popular afins a Zaplana i, per
tant, en eixa sessió, en eixa sessió de Les Corts no va ser
possible que el Partit Popular sotmetera a votació este Pla
d'infraestructures estratègiques que mai es va sotmetre a
votació.

Però, però en qualsevol cas, és
igual.
Anem a vore.
Lliçons sobre actuacions de la Generalitat
valenciana respecte a canvi climàtic, poques, senyora diputada,
poques.

Mire, l'únic interés que sobre
canvi climàtic té el Partit Popular en la Comunitat
Valenciana és l'interés de l'esdeveniment, de la
foto.
L'interés del president Camps pel canvi climàtic
en la Comunitat Valenciana, sap quan s'acaba?
Quan s'apaguen
els focus de les càmeres de televisió i de les càmeres
fotogràfiques.
Ahí s'acaba tot l'interés
d'este govern i del president Camps pel canvi climàtic i per
les energies renovables en la Comunitat Valenciana.
Exemples, en tenim
moltíssims: la reunió del panell d'experts celebrat a
València ciutat recentment, per a què va servir?
Va servir
perquè ens costara molts diners, als valencians, la foto del
president Camps amb el president del panell d'experts.

Li recorde que d'eixos esdeveniments, el
president Camps va prometre moltes coses.
Prometé la creació
immediata d'un parc tecnològic dedicat al canvi
climàtic que ens hauria de portar, a la Comunitat Valenciana, no
sé quantes inversions, no sé quantes inversions i que anava a
revitalitzar un aspecte de la indústria, que és el tema
energètic, d'una forma -diguem- d'una forma
superinteressantíssima.
A hores d'ara, jo li pregunte, senyora
diputada.
.
.
Explique'm després, en el seu torn de resposta,
d'eixe parc tecnològic per al canvi climàtic que
prometé el president Camps què sap vosté.
Explique-m'ho.

També li pregunte una altra cosa.
Un altre
anunci que va fer ací, per a la reunió del panell
d'experts de l'IPCC, el president Camps, que era muntar a la
Ciutat de les Ciències també no sé quina altra
paradeta relacionada amb el canvi climàtic.
Senyora diputada, en la
seua resposta m'explica -perquè estic segur que
vosté sap les dues coses, faltaria més!
- com se troba
el parc tecnològic per al canvi climàtic i com se troba eixa
paradeta que anuncià el president Camps en la Ciutat de les
Ciències de València ciutat.
M'ho explica perquè
tindria molt interés en saber-ho i si me dóna una
explicació convincent, fins i tot, bé, fins i tot estic
disposat a aplaudir-la.
(Veus) Sí, sí, sí, per descomptat, per
descomptat, per descomptat, per descomptat.

Nosaltres no som com el Partit Popular, que se
presente allò que se presente, sistemàticament, se vota no i
ací, en esta comissió, vostés tenen
l'experiència d'haver-hi hagut propostes seues votades
favorablement pel Partit Socialista.
Les tenen.
Nosaltres, en sentit
contrari no les tenim, senyors diputat del Partit Popular.

Igual que la recent convenció de diputats
europeus pel canvi climàtic, què s'ha sabut
d'eixa convenció?
Una convenció que el president Camps,
bé, munta a la Comunitat Valenciana amb diners de tots els
valencians i valencianes, per a què?
És que no ha eixit ni
una sola referència en premsa, ni als mitjans de comunicació
d'eixa convenció de fa dues setmanes de diputats europeus pel
canvi climàtic.
Evidentment, la convenció la munta Camps per
a, d'alguna manera, potenciar-se de cara a eixe gran esdeveniment, en
este cas -diguem- partidari que vostés tenen el
pròxim cap de setmana enfront d'allò que és el
Partit Popular europeu.
Per a res més, per a res més.

Però bé, repetisc i acabe, senyora
diputada.
Estaré encantat que eixa expressió del
convenciment, de la voluntat, de la conscienciació del seu partit,
del seu grup parlamentari i del president Camps pel canvi climàtic,
m'agradaria que me'l concretara en l'estat de la
situació d'eixe parc tecnològic, d'eixe altre
institut a ubicar en la Ciutat de les Ciències i que
m'explique com esta.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Signes.

Turno de réplica.
Tiene la palabra la
señora Marcos.

La senyora Marcos Puig:

Gracias, señor presidente.

Señor Signes, como usted es nuevo en esta
legislatura -y lo ha dicho en su anterior intervención-
yo le invito a preguntar, a hacer preguntas parlamentarias al gobierno
valenciano que, seguramente, le explicarán mejor que esta humilde
diputada el estado del parque tecnológico por el que usted me
está preguntando.
Lo que pasa es que, claro, es más
fácil acudir aquí y gastar el tiempo de la comisión en
preguntarle a la diputada y no gastar folios y tiempo para hacerlo al
gobierno valenciano.
(Veus)

En cualquier caso, también le tengo que decir
que usted es nuevo en esta legislatura, pero usted sabrá que los
presupuestos se suelen aprobar en diciembre, señor diputado, y
allí, presupuesto tras presupuesto y diciembre tras diciembre,
llevamos aprobando esos más de dos millones de euros para
energías renovables.

Y mire, señor Signes, si ustedes estuvieran
preocupados por la energía, si ustedes estuvieren realmente
preocupados por el cambio climático, no apoyarían ustedes esa
desalación masiva que pretenden imponernos en la Comunidad
Valenciana, porque eso supone un gran consumo energético en esta
comunidad y gran, y gran emisión de CO2, señor diputado.

Si ustedes estuvieran realmente preocupados por el
medio ambiente y creyeran ustedes realmente en las energías
renovables alternativas al petróleo, no hubieran ustedes escondido
la cabeza mientras una empresa estadounidense pretendía realizar
prospecciones petrolíferas cerca de la Albufera de Valencia.

Señor diputado, sabe usted que somos
líderes en inversión en energías renovables, y por
eso, aunque a ustedes les moleste, se dan en Valencia los principales
estudios sobre cambio climático, las principales ferias y las
principales convenciones en energías, en estudio de energías
renovables, aunque a ustedes les moleste que no pueda ocurrir en otro lugar
de España, porque es en la Comunidad Valenciana donde se
están llevando a mejor ejemplo la inversión en
energías renovables.

Desde luego sabemos, señoría, prevenir
las situaciones.
Y por eso, señoría, los ciudadanos se
fían muchísimo más del Partido Popular de la Comunidad
Valenciana que de ustedes.

Agradecemos nuevamente su interés por el cambio
climático y por las energías renovables.
Y desde luego
encontrarán a este grupo parlamentario para reivindicar cosas
realmente importantes para los valencianos, como son también el agua
del Ebro, que usted sabe que es muy importante no tener un desierto de
comunidad para esa lucha contra el cambio climático.
Y ustedes no
están siendo coherentes.
En lugar de pedir agua del Ebro para la
Comunidad Valenciana, están pidiendo desalación masiva para
la Comunidad Valenciana.
Y eso no es bueno para el cambio climático
ni es apostar por las energías renovables.
Y desde luego no es,
desde luego, defender los intereses de los valencianos.
Que (inintel·ligible) .
.
.
 está costando muchísimo dinero esa agua que ustedes nos
están negando como, por ejemplo, el agua de los canales del
Taibilla, que ha sufrido un incremento en su precio de más del 27%,
aprobado por el consejo de su gobierno de ministros.

Nada más y muchas gracias.

El senyor president:

Muchas gracias,
señora Marcos.

Pasamos a la votación de la proposición
no de ley.
¿Votos a favor?
¿Votos en contra?
8.

Proposició no de llei sobre els drets de les
valencianes i dels valencians d'accedir als registres
d'instal·lacions i d'emissions de la Comunitat
Valenciana, presentada pel Grup Parlamentari Socialista (RE número
13.
390, BOC número 58)

El senyor president:

Pasamos al punto
número 11, la proposición no de ley sobre.
.
.
, que
presenta el Grupo Parlamentario Socialista.

Tiene la palabra el señor Signes.

El senyor Signes Núñez:

Gràcies, senyor president.

Senyories, la Llei valenciana de prevenció de
la contaminació i la qualitat ambiental -que això
és també canvi climàtic, senyora diputada-, de
maig de 2006, va crear un registre d'instal·lacions de la
Comunitat Valenciana on s'havien d'arreplegar les dades
ambientals contingudes en les corresponents autoritzacions i
llicències.

El registre hauria de contindre, per tant, les dades
concretes de potencial impacte d'estes instal·lacions sobre el
medi ambient de la nostra comunitat, com també sobre la seguretat i
la salut dels qui habiten en ella.

Així mateix, la mateixa llei va crear un altre
registre d'emissions, senyora diputada, de la Comunitat Valenciana,
que havia d'incloure els principals focus d'emissions
contaminants existents en el nostre territori, com també les
característiques d'aquestes.

Finalment, la llei establix que eixos registres han de
ser accessibles al públic, atorgant d'esta manera a La
Generalitat l'obligació no sols de recopilar eixa
informació, sinó de posar els mitjans perquè els
valencians i les valencianes puguen accedir fàcilment a ella.
Una
obligació que, per descomptat, no és conseqüència
de la voluntat espontània del Consell, sinó que deriva de la
llei espanyola que regula el dret de tot espanyol a accedir a la
informació mediambiental, alhora que trasllada diverses directives
europees sobre la matèria.

Bé, senyories, han transcorregut més de
dos anys des de la creació legal d'estos dos registres i
encara no han sigut confeccionats ni, en conseqüència, els
valencians i les valencianes podem tindre accés a eixa
informació; com tampoc podem conéixer els resultats de les
inspeccions i operacions de control que realitza La Generalitat sobre estes
instal·lacions potencialment contaminants o perilloses, a pesar que
la mateixa llei establix que eixa informació ha de ser posada pel
Consell a disposició del públic, que haurà de poder
accedir a ella a través de mitjans electrònics,
informàtics i telemàtics.

Esta situació, des del punt de vista
democràtic, és greu i inacceptable, ja que estem davant
d'un incompliment de la llei per part del govern valencià,
alhora que impedix que els ciutadans exercisquen els seus drets.

Senyories, el que distingix un sistema
democràtic és precisament el sotmetiment del govern a la llei
i el lliure exercici dels ciutadans dels drets que els assistixen.
Això no s'està donant, senyories del Partit Popular, en
la nostra comunitat.
I estes Corts tenen l'obligació
d'exigir-li al Consell que esmene immediatament el seu comportament
antidemocràtic.

La informació que s'està ocultant
és rellevant i afecta directament els ciutadans.
Es tracta de
conèixer l'impacte generat per les instal·lacions
potencialment nocives de la nostra comunitat, de saber qui i en quina
mesura estan alterant el nostre entorn o atemptant contra la nostra salut i
la nostra seguretat.
Una informació que ens permetria també
valorar el control que l'administració exerceix sobre eixes
instal·lacions i el rigor amb què s'assegura que
resulten realment innòcues.
El seu ocultament, senyories del Partit
Popular, només conduïx a preguntar-mos com estaran fent les
coses el Consell que no vol que ningú les sàpia.
Un Consell
al qual, per damunt de totes les coses, li agrada la publicitat,
però que és al·lèrgic a la
transparència.

Dos anys és temps més que suficient per
haver recopilat i sistematitzat eixa informació, com també
per a crear els mitjans de difusió adequats.

No calen excuses ni justificar-se que
s'està treballant en això, ni tant sols cal esperar
tindre tota la informació per a permetre l'accés a
ella.
Els registres sempre estaran actualitzant-se i contínuament es
realitzaran inspeccions i controls.

En conseqüència, i donada la gravetat de
l'incompliment de l'obligació del Consell,
sol·licite a les seues senyories, en nom del Grup Parlamentari
Socialista, que instem el Consell perquè immediatament faça
efectius els drets dels valencians d'accedir a la informació
ambiental de les instal·lacions i emissions de la Comunitat
Valenciana, a través de la posada en marxa dels corresponents
registres i de la difusió dels resultats de les inspeccions i
operacions de control sobre aquestes.
Un requeriment del qual haurà
de donar compte davant d'esta cambra en el termini màxim
d'un mes.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Muchas gracias,
señor Signes.

A continuación, tiene la palabra, por el Grupo
Compromís, el señor Torró.

El senyor Torró Gil:

La veritat és que hi ha ben poc a afegir,
perquè realment la proposició.
.
.
, manifestem el nostre
recolzament a la proposició en els termes en què està
redactada.
Pensem que és, i ja seria hora que després dels
anys d'aprovar una llei es donaren les mínimes garanties per
al compliment d'aquesta.

I simplement indicar que lamentablement
açò és moneda corrent.
Vull dir, ens trobem davant
d'un govern que genera mesures, genera lleis, que després es
preocupa per incomplir adequadament.
I per què?
Doncs la veritat
és que jo crec que vivim instal·lats en una irracionalitat
prou majúscula, en la qual es tracta de fer que les coses són
com d'una manera que en realitat no són.
I ens trobem que en
qüestions tan importants com esta, en què hi ha un
compromís de mantindre una informació transparent a la
ciutadania de fets que poden resultar-li potencialment perillosos, no es fa
res absolutament per a complir-ho.
Dóna igual que hi hagen lleis,
que hi hagen directives, que hi haja el que siga, perquè.
.
.
,
perquè, a més, en el tema de la directiva Arhus està
incomplint-se no només en esta matèria, sinó en una
gran quantitat de coses que, bé, ara no vénen al cas,
però que es podien dur.

Nosaltres pensem a més que s'hauria,
inclús, d'anar una miqueta més enllà, sobretot
en el tema de la mesura de les emissions.
De quina manera es mesura.
Perquè s'hauria d'establir clarament quin tipus
d'emissions s'han de mesurar, on s'han de situar els
aparells que mesuren estes emissions perquè no és innocu,
és a dir, posar-los en un lloc o un altre pot donar resultats molt
diferents.
I inclús també qui calibra els aparells que han de
mesurar les emissions, perquè si la mateixa administració
és qui s'ha d'autocontrolar, ho tenim un poc cru, no?
Perquè davant de l'interés de fer vore que les coses
són del tot perfectes i que ací no hi ha ningun problema i no
passa mai res, la veritat és que no tenim massa confiança que
la mateixa conselleria mesure adequadament les emissions contaminants que
es donen.

Però, independentment d'això, que
serien qüestions al marge o a afegir, però en la
resolució que es referix exclusivament al compliment de la Llei de
prevenció de la contaminació i qualitat ambiental, em sembla
extremadament oportú i, per tant, manifestem el nostre recolzament.
I de nou el més normal seria que el Partit Popular reconeguera esta
circumstància i ho votara a favor.

Però, clar, estem cansats de vore
qüestions com la que hem vist abans.
És a dir, «no, estem
d'acord, però votem en contra».
Sincerament, jo crec
que, en definitiva, estem instal·lats en la irracionalitat.

El senyor president:

Muchas gracias,
señor Torró.

Para fijación de posición tiene la
palabra la portavoz del Grupo Popular, señora Bonet.

La senyora Bonet Mancheño:

Gracias, señor presidente.

Señoras y señores diputados.

El registro de instalaciones de la Comunidad
Valenciana se creó por la Ley 2/2006, de 5 de mayo, de
prevención de la contaminación y calidad ambiental, como un
registro en el que se contienen los datos ambientales incluidos en las
autorizaciones ambientales integradas y licencias ambientales concedidas.
Dicho registro se encuentra accesible para todos los ciudadanos en la
página web de la Conselleria de Medio Ambiente, Agua, Urbanismo y
Vivienda.

En el apartado «áreas de
interés» se accede a calidad ambiental y cambio
climático.
Dentro de este apartado se encuentra el IPPC, que se
accede a instrumentos de intervención administrativa.

En la autorización ambiental integrada aparecen
las autorizaciones ambientales integradas (AAI) concedidas, donde se puede
hacer las búsqueda por municipios de las tres provincias, Alicante,
Castellón y Valencia.

En esta dirección se pueden consultar los datos
de identificación del centro autorizado, así como la
publicación en el Diario Oficial de la
Comunidad Valenciana, de la resolución de
autorización ambiental integrada.

Respecto de los datos de las licencias ambientales
otorgadas por los ayuntamientos de la Comunidad Valenciana, se ha
desarrollado una aplicación informática a la que tienen
acceso todos los ayuntamientos.

Los ayuntamientos han de disponer de
información sistematizada sobre las licencias ambientales que
otorgan y remitirla a la conselleria para su inclusión en el registro.
Actualmente se
están validando los datos remitidos por los ayuntamientos y que, en
breve, estará a disposición del público también
a través del portal de esta conselleria.

Con respecto al registro de emisiones, también
se creó por la citada Ley 2/2006, de 5 de mayo, de prevención
de la contaminación y la calidad ambiental, donde se incluyen las
principales emisiones y focos de las mismas extraídas de las
notificaciones que efectúan los titulares de las instalaciones
autorizadas.

Actualmente se encuentran accesibles a los ciudadanos
los datos relativos a las emisiones y sus focos mediante solicitud por
parte de los interesados.
No obstante desde esta conselleria, es decir, desde la conselleria correspondiente a
la que nos estamos refiriendo, se está trabajando para implantar una
aplicación informática accesible al público en general
y a Internet que haga efectivo el mencionado derecho.

Y con respecto a las operaciones de control e
inspección, el derecho de acción a la información
sobre las operaciones de control e inspección se regula en el
artículo 71 de la citada Ley 2/2006, de 5 de mayo, de
prevención de la contaminación y calidad ambiental, que
establece que los resultados de las actuaciones de control e
inspección deberán ponerse a disposición del
público, de acuerdo con lo previsto en la regulación sobre el
derecho de acceso a la información en materia de medio ambiente y
demás normativa que sea de aplicación.

Y la forma de acceder a esa información es con
técnicas y medios electrónicos, informáticos y
telemáticos, pero respetando siempre las garantías y los
requisitos establecidos en las normas de procedimiento administrativo.
Esta
cuestión debe ponerse en relación con lo dispuesto en la Ley
27/2006, de 18 de julio, por la que se regulan los derechos de acceso a la
información, participación pública y de acceso a la
justicia en materia de medio ambiente, disposición que incorpora las
directivas 2003/04 CE y 2003/35 CE de la Comunidad Europea.

Tiene que facilitarse y suministrarse
información.
No obstante, la autoridad pública debe ponderar
en cada caso los intereses públicos que concurren y se puede denegar
de forma justificada la información solicitada, y ello porque en las
actuaciones inspectoras pueden verse afectados datos de carácter
personal.
Por tanto, deben extremarse los requisitos para dicho acceso en
base a la Ley orgánica 15/1999, de 13 de diciembre, de
protección de datos de carácter personal.
Es decir, que solo
el que ostente la condición de interesado podrá tener acceso
a las actuaciones inspectoras y a los correspondientes expedientes
sancionadores.

Por tanto, hay que partir de la distinción
legal entre los conceptos de público en general, referido al conjunto de los ciudadanos y sus
asociaciones y agrupaciones, y el de persona
interesada, referido a aquellas personas
jurídicas sin ánimo de lucro que se dedican a la
protección y defensa del medio ambiente y acrediten el cumplimiento
de unos requisitos mínimos dirigidos a perfilar una actuación
rigurosa en este ámbito.
Salvo que exista una amenaza inminente para
la salud humana o para el medio ambiente, casos en los que debe difundirse
la información que permita adoptar las medidas necesarias para
paliar o prevenir el daño, dándose una publicidad general, la
información solo se facilita a los que tienen la condición de
interesados y que desde el punto de vista administrativo son los que
promuevan el procedimiento administrativo como titulares de derechos o
intereses legítimos, ya sean individuales o colectivos, los que sin
haber iniciado el procedimiento tengan derechos que puedan resultar
afectados por la resolución que en el mismo se adopte, y aquellos
cuyos intereses legítimos individuales o colectivos puedan resultar
afectados por la resolución y se personen en el procedimiento en
tanto que no haya recaído resolución definitiva.

Y este derecho de los interesados a ser informados
sobre las actuaciones de control e inspección, se hace efectivo
proporcionando dicha información mediante medios
informáticos.
Yo, señoría, creo que he sido muy clara
y, por lo tanto, por lo anteriormente expuesto, por lo que le acabo de
exponer, y entendiendo que los derechos de los valencianos de acceder a los
registros de instalaciones y emisiones de la Comunidad Valenciana y a las
actuaciones de control e inspección son ya un derecho efectivo,
desde luego, no vamos a apoyar su proposición no de ley.

Muchas gracias.

El senyor president:

Muchas gracias, señora Bonet.
(Veus)

Turno de réplica, tiene la palabra el
señor Signes.

El senyor Signes Núñez:

No res, en primer lloc dir que ha segut molt poc
clara, encara que la diputada pense que ha segut molt clara, i, és
clar, l'única realitat és que els dos registres no
estan a l'abast de tots els ciutadans i ciutadanes, tal com marca la
normativa espanyola i les directives europees, això és
l'única realitat, i vostés podran dir tot el que
vullguen dir, però eixa és la realitat.
I, per tant, poc
més a dir.

És a dir, vostés van a rebutjar la PNL
per a posar a disposició dels ciutadans (veus) una informació a la qual tenen dret a accedir en
qualsevol moment, que és la informació mediambiental, doncs,
molt bé, és a dir, faça-ho, tenen majoria en esta
comissió, tenen majoria en esta cambra i, per tant, poden fer-ho
lliurement, ¿no?
, però des d'un punt de vista
democràtic, no seria la cosa més adequada que vostés
feren.
A mi me sorprén que, bé, que siguen un frontó,
repetixc el tema, que siguen un frontó que mai reconeix absolutament
res.

Bé, és a dir, és la seua forma
que han adoptat d'exercir la seua tasca (veus) parlamentària en estes Corts, una tasca
parlamentària total i absolutament al servei del govern i, per tant,
jo poc més puc dir.
És a dir, vostés seguixen actuant
al servei del govern i.
.
.
, bé, és a dir, que jo pense que la
seua tasca ací és una tasca diferent, ¿no?
Vostés són representants del poble valencià en les
Corts Valencianes, no són el braç armat del govern de La
Generalitat, (veus)
però si vostés han optat per exercir eixe paper.
.
.
(remors) -quan dic
«armat», no estic parlant d'arma-, o corretja de
transmissió, rectifique, ¿eh?
, corretja de
transmissió.
És a dir, però si vostés han optat
per jugar eixe paper, doncs, jo pense que nosaltres tenim poc més a
afegir.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Signes.

Turno.
.
.
Tiene el turno para réplica, por cinco
minutos, la portavoz del Partido Popular, señora Bonet.

La senyora Bonet Mancheño:

Gracias, señor presidente.

Bueno, señor Signes, yo le he dicho,
efectivamente, que he sido clara: entiendo que he sido clara.
Usted, si
quiere, repásese la intervención que he tenido, donde le doy
datos más que suficientes para que usted pueda acceder, ¿eh?
Y, en ese sentido, yo voy a terminar esta réplica dejando claro lo
que he dicho al final de mi intervención: los derechos de los
valencianos y de las valencianas, en este sentido, están
garantizados.

Y, mire usted, yo lo que no me resisto es a
contestarle cuando usted habla de falta de talante democrático y
cuando habla de nuestros posicionamientos, me refiero a los
posicionamientos de mi grupo, no sé, al servicio -usted ha
dicho- del gobierno o algo parecido.
Mire usted, nosotros somos
diputados y diputadas que trabajamos conforme a un proyecto, que es el
proyecto del Partido Popular, por el que hemos sido elegidos y por eso
estamos en esta cámara.
Desde luego, nuestro talante no es
antidemocrático.
Yo he sufrido en mis carnes, como concejal en la
oposición durante doce años el rodillo socialista y sé
lo que es sufrirlo, sé lo que es sufrirlo, y eso es la prueba
constante a la que nos tiene acostumbrado desde que es presidente el
gobierno Zapatero en el Gobierno de España.

O sea que, si hablamos de talantes democráticos
o antidemocráticos, creo que en el antidemocrático ustedes
nos ganan y por mucho.
(Remors)

Y voy a terminar mi intervención, bueno, con un
dato esperanzador.
Es decir, hablando de emisiones, bueno, pues, yo estoy
confiada y sin ningún género de dudas de que las emisiones
van a disminuir porque, bueno, van a haber cada vez menos camiones
circulando por las carreteras y habrá muchas menos emisiones.

Y nada más, señoría, he
terminado.
(Veus)

El senyor president:

Muchas gracias, señora Bonet.

Señoras y señores diputados, vamos a dar
por concluida esta comisión.
.
.
(Veus) Ah, vamos a votar, vamos a votar primero, entonces.

Votamos esta proposición no de ley.
(Veus) ¿Votos a favor?
7.
¿Votos en contra?
8.
Señoras y señores diputados,
como decía, damos por concluida esta comisión, y con
arreglo.
.
.
, perdonen un segundito, y con arreglo al artículo 183 del
Reglamento de las Cortes Valencianas, los cuatro puntos que quedan
pendientes decaen, pasarán al próximo curso.
Siempre los
pueden ustedes solicitar, como saben.

Darles las gracias, porque esta hora es una hora en la
cual hemos llegado todos a un consenso, y dar las gracias sobre todo a los
portavoces que se han empleado en la comisión por la
extensión lo más mínima posible en cada uno de los
puntos.

Muchas gracias y que tengan un buen fin de semana.

(S'alça la reunió a les 14 hores i
40 minuts)