Untitled Web Page



**Comissió d'Afers Europeus realitzada el dia 4 de maig de 2006.
Comença la reunió a les 13 hores i 24 minuts.
Presideix l'il·lustre diputat senyor Pedro Ortega Marhuenda.
Reunió número 5/I.**

 

 

 

***Compareixença del president del Consell, senyor Francisco Camps Ortiz, per a informar sobre el programa, objectius i resultats del seu viatge a Brussel·les els dies 2 i 3 de març de 2005, realitzada per la consellera de Cooperació i Participació, senyora Gema Amor Pérez, i sol·licitada pel Grup Parlamentari Socialista (RE número 26.
460).***

 

 

**El senyor president:**

 

Buenas tardes, señoras y señores diputados.
Vamos a comenzar la Comisión de Asuntos Europeos.

En primer lugar, rogarle a la señora secretaria que compruebe si hay quórum.

 

*(La senyora secretària passa llista per tal de comprovar l'existència de quòrum)*

Gracias, señora secretaria.

El primer punto del orden del día: lectura y aprobación, en su caso, del acta de la reunión anterior.

En sus carpetas tienen copia de esta acta y, si no hay ninguna objeción por parte de ninguno de ustedes, se da por aprobada.

El segundo punto del orden del día: comparecencia del presidente del Consell para informar sobre el programa, objetivo y resultado de su viaje a Bruselas los días 2 y 3 de marzo de 2005, solicitada por el Grupo Parlamentario Socialista.
En este caso, dar la bienvenida a la consellera de Cooperación y Participación y agradecer su comparecencia.
Así es que tiene usted la palabra, señora consellera.

 

**La senyora consellera de Cooperació i Participació:**

Sí, gracias, presidente.

En primer lugar, agradecer el adelanto de esta comisión, agradecer al presidente y a sus miembros el que se haya podido adelantar, y en lo que afecta a la pregunta formulada por el Grupo Parlamentario Socialista y, en este caso, pues, contestando directamente a su portavoz adjunto, que representa en este caso y sustituye a don Andrés Perelló, pues, insistir en que la referida pregunta ya fue contestada por escrito en su momento.

Malgrat això, doncs, insistixc a contestar als membres de la comissió respecte al viatge que va fer el president de la Generalitat i jo mateixa a Brussel·les durant els dies 2 i 3 de març de l'any.
2005.

En eixe sentit, com bé saben les seues senyories, en aquells moments, i en els mesos anteriors i posteriors a l'arribada d'un acord entre els vint-i-cinc estats membres de la Unió Europea, doncs, des de la Generalitat Valenciana vam dur a terme una fèrria defensa dels interessos dels valencians davant del nou període financer que s'obria per al període 2007-2013, davant d'una qüestió d'extrema importància per a nosaltres, per a tots els valencians, ja que estem parlant de la recepció de fons europeus per a poder garantir la consolidació del creiximent experimentat en els últims anys, des de la Generalitat Valenciana, com dic, vam fer una fèrria defensa dels interessos dels valencians, sobretot davant de la situació que la nostra comunitat deixarà, de forma natural, en este cas, a partir del 2007, de forma natural, de ser objectiu 1 per a passar a formar part del grup de les regions més competitives i desenrotllades d'Europa.

En eixe sentit, el president de la Generalitat, durant estos dies es va desplaçar a la capital d'Europa, a Brussel·les, per a mantindre diferents encontres, diferents trobades amb diferents entitats, institucions i personalitats.
En eixe sentit, com ja li vam saber al Grup Parlamentari Socialista en el seu moment, l'agenda atapeïda i intensa que vam dur eixos dies, de la mateixa manera que qualsevol viatge que es produïx a la capital d'Europa, en este cas a Brussel·les, doncs, sí significar i destacar com a reunions que va mantindre el president de la Generalitat, doncs, la trobada al Fòrum de les Regions i l'Estratègia de Lisboa.

En eixe sentit, dir i saber de la compareixença de la comissària de política regional, que sabem que és la responsable màxima de tot el que té a vore amb els fons europeus que tenen de vindre a la nostra comunitat, de la mateixa manera que a la resta de les regions d'Europa i els països d'Europa.

També assenyalar, com ja li ho féem en la resposta per escrit que li vam fer arribar al Grup Parlamentari Socialista, de la reunió que va mantindre el president de la Generalitat amb el secretari general del Partit Popular europeu, senyor Gotardo, per a traslladar tot el que estàvem fent des de la Comunitat Valenciana respecte a les regions que passaven a formar part del grup de regions que conformen l'objectiu 2 quant a l'arribada de fons a la Comunitat Valenciana.
En eixe sentit, doncs, donar a conéixer tot el que estàvem fent com a líders d'una ret, d'una xarxa de regions que es trobaven en la mateixa situació que nosaltres i que de forma natural, no?
, per l'efecte estadístic de l'ampliació passarem a partir del 2007 a formar part d'eixe grup de regions.

Al mateix temps, i aprofitant el viatge del president, es va mantindre un encontre amb el president de la Regió de Múrcia i, en especial, doncs, es va tractar principalment el que fea referència al límit quant al nombre de quilòmetres que la proposta de la comissió, que durant aquells dies es va debatre, s'establix com a criteri per a la cooperació transfronterera marítima i que ens afecta a l'hora de marcar convenis i cooperació interregional amb altres regions que es troben en la nostra conca.

Destacar també que el president de la Generalitat, com el president de la Regió de Múrcia, va mantindre un encontre amb la comissària de política regional, Danuta Hübner, també per a conéixer i traslladar a la comissària quina és la situació de les respectives comunitats i, sobretot, doncs, davant tot el que té a vore amb la futura política de cohesió, doncs, donar a conéixer quina era la nostra proposta en eixe sentit i, doncs, donar a conéixer també les nostres exigències i les nostres necessitats respecte a les regions que es troben com nosaltres dins de la xarxa de regions de l'efecte natural.

En eixe sentit, doncs, tot el que té a vore amb fons de transició, la proposta de la Generalitat, doncs, sempre ha segut coherent i clara respecte als interessos dels valencians.
Estaven demanant en eixos moments que es mantinguera un període de transició, que pogueren rebre almenys el 50% dels fons europeus per al nou període de finançament, i és el que es va traslladar principalment a la comissària.
Igualment, es va traslladar tot el que té a vore amb un problema comú que patim la Regió de Múrcia i la Comunitat Valenciana amb tot el que té a vore amb el dèficit hídric, i en eixe sentit, doncs, davant dels propers 1.
200 milions d'euros que estan pendents a la Unió Europea de decidir davant del projecte, l'únic projecte tècnicament viable, econòmicament viable i mediambientalment viable com és el transavasament de les aigües de l'Ebre, doncs, davant de l'absència total de proposta, d'alternativa, i davant de la irresponsabilitat del Govern d'Espanya de no presentar cap alternativa per a una infraestructura que entenem que era l'única viable, l'única possible, i davant el no-res, el no-res quant a projectes presentats a la Unió Europea, doncs, en eixe sentit, en aquell moment el president una vegada més ho va traslladar a la responsable de la política regional, a la comissària Danuta Hübner, igual que ho va fer el president de la Regió de Múrcia.

Estem parlant de moments on hi havien molts dubtes a resoldre en el que afectava el futur de les regions com la nostra respecte a les perspectives financeres, i davant l'absència de pressió del Govern d'Espanya perquè la nostra comunitat i la nostra nació continuara rebent fons europeus, doncs, davant d'eixa irresponsabilitat i de l'actuació de cessió contínua als interessos d'altres països, com és el cas d'Alemanya, com és el cas de França, doncs, des de la Generalitat vam tindre cada vegada més presència i més notorietat davant de les institucions europees i davant dels responsables, en este cas, doncs, una de les responsables primeres quant a la decisió de com destinar els fons europeus a les regions com és la comissària de política regional.

Va ser, doncs, un viatge curt però intens i, sobretot, doncs, que l'eficiència de les reunions es va traslladar, una vegada més, en una major presència, una major notorietat i una major influència en les decisions que es van a tindre de prendre en els propers mesos per part de responsables de la Unió Europea malgrat tot el que va fer, o el que no va fer, el Govern d'Espanya respecte als fons europeus.

Gràcies, president.

 

**El senyor president:**

Muchas gracias, señora consellera.

Tiene la palabra el Grupo Socialista.

Señor Such.
.
.

 

**El senyor Such Botella:**

Moltes gràcies, senyor president.

La veritat és que el Grup Parlamentari Socialista va demanar la compareixença del president de la Generalitat pel seu viatge a Brussel·les del passat mes de març de l'any 2005, i ara, doncs, estem un any i dos mesos pràcticament després debatent allò que deuria haver segut una cosa ràpida, una cosa que vinguera a donar explicacions sobre a què s'havia anat a Brussel·les, en què consistia i què és el que s'estava defensant allí i quines eren les conclusions a què s'havia arribat o, almenys, quins eren els interessos dels valencians que s'havien compromés en Brussel·les per part del president de la Generalitat.

Si tenia justificació en aquell moment bàsicament perquè el president de la Generalitat, un dia abans del ple en què se li anava a preguntar per l'atenció als majors i tenia de respondre en esta cambra, va excusar la seua assistència a les Corts Valencianes, nosaltres enteníem que tenia de vindre ací a explicar per què se n'havia anat a Brussel·les i no havia comparegut a les Corts a la pregunta de control i quins eren els resultats, a part de la narració que es fa en el document que se'ns ha passat per escrit del mateix viatge i l'agenda prevista.

Però a dia de hui encara no sabem en què s'han defensat els interessos dels valencians en Brussel·les en aquella visita, quins són els compromisos agarrats i en què ha consistit la millora dels interessos dels valencians en Brussel·les en el viatge del senyor Camps.
I hui té més sentit haver preguntat per eixe viatge, sobretot perquè hem estat després d'un any vegent com el senyor Camps està dedicant-se a anar per tot el món i difícilment vegem cap resultat palpable en la defensa dels interessos dels valencians.
Cap.

A part que va a promocionar a Londres i a altres llocs el tema de la Copa de l'*Amèrica*, que ens pareix molt interessant que promocione el tema de la Copa de l'*Amèrica*, però també va a acompanyar a empreses constructores en no sé quina destinació o no sé quina obsessió de la promoció immobiliària d'esta comunitat.
Això, algun dia també compareixerà algun responsable del Consell per a explicar-ho i també ens agradarà conéixer quina és la realitat.

Però el que és ben cert és el següent: és que el senyor Camps se'n va, conjuntament amb vosté, senyora consellera, i altres representants del Govern Valencià, se'n va a Brussel·les no compareguent en les Corts.
Això, per a nosaltres, és un fet greu i que nosaltres hem de posar damunt de la taula, perquè per a nosaltres la resposta en la sessió de control és tremendament important.

Però, a més a més, va a Brussel·les i va com va moltes vegades a molts llocs, sobre la base de la mentira i l'engany.
Anem a vore, ¿vostés tenen algun escrit de la Comissió Europea diguent que tenim assignats 1.
200 milions d'euros per al transvasament de l'Ebre?
¿El tenen o no el tenen?
Si el tenen, jo puc compartir amb vostés les preocupacions; però, si no el tenen, no seguixquen incidint en la mentira!
I vosté sap que no és de veres!
Perquè no és del Govern de la Generalitat, en tot cas, és del Govern de l'Estat.

Vostés han posat el marc dels 1.
200 milions d'euros i diuen que han anat a Brussel·les a defensar allí i a denunciar que no s'ha fet el transvasament de l'Ebre i que els valencians perden eixos diners, però vostés ho fan sobre la base d'una mentira i d'una falsedat!
I vosté ho saben!
Tanmateix, tota la premsa valenciana, seguint el que eren les instruccions i seguint totes les notícies que del mateix gabinet de premsa anaven marcant, anaven diguent el mateix: «Hem anat a Brussel·les a defensar els 1.
200 milions d'euros que mos pertoquen».
I vosté sap que això no és així, *(veus)* vostés no tenen ningun escrit diguent que són 1.
200 milions d'euros el que té d'assignar la Unió Europea perquè, entre altres coses, això era un tema de negociació estat-Unió Europea i estava per demanar per part del Govern de l'estat per a avançar en solucionar el problema de l'aigua.

Mire, vostés se'n van allí també i marquen en l'agenda que anaven a reunir-se amb la senyora Danuta Hübner, i en la seua agenda no consta la presència de la reunió amb el president de la Generalitat.
Efectivament, es fan una foto en el corredor amb esta senyora i apareix en els mitjans de comunicació, però no consta tampoc en la seua agenda.
Jo no sé si conjuntament amb el senyor Valcárcel, que són molt aficionats vostés a fer-se moltes fotos amb el senyor Valcárcel.
Pareix ser que.
.
.
.
Per cert, el senyor Valcárcel ara se n'ha anat a un viatge.
.
.
No sé si li ho ha dit a vostés perquè l'acompanyen a promocionar altres coses de Múrcia.
No sé si tenen coneixement d'això, però també se n'ha anat.
.
.
Però vostés sempre han d'anar acompanyats del president de Múrcia, sempre de Múrcia.

Mire, nosaltres estem veient que s'està fent.
.
.
que hi ha una carència d'agenda política internacional, una carència brutal per part de la Generalitat Valenciana, que no sabem a dia de hui, per molt que vostés escriguen este fullet de dos fulles en el qual mos diuen l'agenda i què és el que pretenien, no sabem els resultats, a dia de hui no sabem els resultats.
No sabem si la senyora Hübner es va comprometre amb vostés a donar-los els 1.
200 milions, si els va dir que calia canviar açò per allò, si calia fer algun document per a.
.
.
No sabem res.
Sabem que van anar allí i, teòricament, es van reunir amb esta senyora perquè està fotografiat.

Però quins són els compromisos?
En què ha defensat vostés els interessos dels valencians, en què els ha defensat?
Jo sí que li puc dir que hi ha molts sectors industrials d'esta comunitat que necessiten vertadera ajuda del Govern Valencià i que a dia de hui no la tenen, a dia de hui no la tenen.
El sector del calcer, de la ceràmica, del tèxtil, els sectors productius d'esta comunitat no la tenen.
I vostés continuen entossudits a anar per ahí, si no és a promocionar la Copa de l'Amèrica, és anar a dir que estem marginats per tots, que el govern Zapatero no mos fa cas i que mosatros estem completament arruïnats i necessitem ajuda d'emergència.

Vostés van per ahí en un pla que no entenem, no entenem en ares a la bona política, en ares a la bona gestió, en ares al compromís polític, en ares de solucionar els problemes dels valencians.
I tenim vertaders problemes, per molt que el seu govern, senyora consellera, mai reconeix que hi ha cap problema, i hui mateix hem tingut un gran exemple en la trona, en la pregunta que li ha fet el síndic portaveu.
Ni un error, ni un error reconegut.
Vostés tenen a gal·la no reconéixer mai cap error, però jo estic convençut que això al final acabarà passant-los factura.
*(Remors)*

 

Mire vosté, podem compartir el Grup Socialista amb el Govern Valencià, amb el Govern Valencià, la defensa dels interessos dels valencians.
Això ho podem compartir.
I a més, mosatros tendim la mà perquè això siga possible.
Ara, el que no anem a compartir i no podem tolerar, i per això esta intervenció i per això esta sol·licitud de compareixença, és que se seguisca enganyant, que se diga que se fa una cosa sense cap compromís i que no sapiem a dia de hui els resultats d'eixe viatge.
No sabem finalment què li van dir a vosté, perquè no consta en la contestació per escrit, ni vosté tampoc l'ha donat, què passava amb els 1.
200 milions d'euros.
No ho sabem.
No sabem si s'han compromés o no, si li han dit a vostés que col·laboren amb l'Estat en presentar un programa per a ajudar o.
.
.
No sabem què els han dit a vostés, no consta.
Vosté tampoc ho ha explicat.
Però, almenys, ens agradaria que si mos pot donar llum, mos ho explique i nosaltres podrem apostar.

Ara, el que sí que sabem, el que sí que sabem és que, efectivament, l'esforç del govern de Zapatero negociant els fons europeus per a Espanya, per a Espanya, ha sigut importantíssim, importantíssim, per a ingressar milions i milions d'euros que estaven donats per perduts pel govern Aznar, que estaven donats per perduts.

Ara bé, vostés tenen ara l'oportunitat, tenen ara l'oportunitat de fer possible que els recursos arriben també a la nostra comunitat, tenen l'oportunitat.
Jo no sé si estan fent els deures, prompte ho sabrem si estan fent vostés els deures *(remors)*, per a poder accedir als recursos que s'ha negociat.
.
.
.
*(remors)* per a poder accedir als recursos que ha negociat el govern d'Espanya i que vostés estaven donant per perduts.
Esperem que facen els deures i esperem que realment s'apliquen.
.
.

 

**El senyor president:**

 

Por favor, dejen hablar al diputado, por favor.

 

**El senyor Such Botella:**

 

.
.
.
i esperem que vostés s'apliquen en la defensa dels interessos dels valencians col·laborant i cooperant amb l'Estat per a poder obtindre els recursos que s'han negociat d'una forma esplèndida per part del govern Zapatero.

 

**El senyor president:**

 

Muchas gracias, señor Such.

Por parte del Grupo Parlamentario Esquerra Unida, tiene la palabra el diputado señor Oltra.

 

**El senyor Oltra i Soler:**

 

Gràcies, senyor president.

Bé.
El primer que crida l'atenció és el fet que vinga la senyora consellera un any i escaig després a contar-mos un viatge que ja quasi ningú se'n recorda i que està absolutament desfasat.
Jo crec que és una prova del mal que van aquestes Corts, del dia a dia, de l'actualitat dels temes, del seguiment que es fa dels temes.
I damunt que vinga a donar-mos una lliçó un poc de propaganda.

Perquè, clar, realment ha començat la seua intervenció intentant vendre-mos la moto del que, digam, políticament seria més correcte, la defensa dels interessos del País Valencià quant al manteniment dels fons, una volta que, per sort, anem a deixar de ser objectiu número 1.
Però, clar, al final ha hagut de reconèixer la veritat.
Este viatge va ser un viatge que entra dins de la guerra de l'aigua.
D'ahí ve que anara acompanyat del senyor de Múrcia, el senyor Valcárcel, que juntament amb el senyor Camps, la veritat és que en este aspecte formen una parella de fet.
Jo no sé les voltes que s'hauran reunit.
Sempre el mateix objectiu: mantindre viu el conflicte de l'aigua.

I a més, traslladar un problema que estava ja en vies de solució ací a nivell nacional, traslladar eixe problema fora de la nostra frontera, en este cas, a Europa, en compte de buscar altre tipus de solucions, en línia amb allò que la majoria del Congrés tenia ja aprovat, que era buscar solucions sense afecció mediambiental, sense afecció territorial, com és el manteniment per part de vostés de la defensa d'allò indefendible, d'un Pla hidrològic nacional que, certament, mai havia tingut el vistiplau de Brussel·les i mai havia tingut la dotació econòmica a què s'ha fet referència ahí.

Per tant, més que col·laborar en buscar noves formes de finançament a un projecte més assumible, que estava amb més consens per part de tota la societat espanyola, vostés van anar a crear problemes al govern d'Espanya, de manera, si fóra possible inclús, que no finançara els nous projectes que caldria presentar per a substituir el tema del Pla hidrològic nacional.
Eixe va ser, eixe va ser, fonamentalment, l'objectiu de la visita de vostés i del senyor de Múrcia a Brussel·les: mantindre viu el conflicte de l'aigua.

Quina llàstima!
, quina llàstima que estos esforços, estos esforços no se facen a Brussel·les, o en altres llocs, en defensar temes que ens toquen també tan de prop a tots nosaltres.
Per exemple, el tema del valencià.
Ahí ha faltat, per exemple, una visita, i ha faltat eixa fèrria defensa.
La fèrria defensa ha sigut, en este cas, una plàstica defensa del valencià davant les institucions europees.
Què ha passat ahí després de tot el que mos han dit durant tots estos mesos?
, quan resulta que l'hora de la veritat el seu partit vota en contra que el valencià es puga utilitzar en les institucions europees.
I ahí ni va.
.
.
Home!
, que no vaja Valcárcel, ho entenc, ho entenc, perquè això faltava, que anara Valcárcel.
Però que anara el nostre president o la nostra consellera, estaria molt bé.
En canvi, no hi ha hagut res de res.
Segurament el tema de l'aigua és el tema que més els interessa.
I, per tant, este és un tema menor que servia per a la propaganda, però jo crec que ha quedat al descobert que en este aspecte vostés mantenen una política absolutament hipòcrita quant es tracta no ja de la defensa del valencià, sinó, en general, dels interessos de tots els valencians.
Preferixen l'opció partidista, el que el seu partit a nivell nacional estava, que era el tema de l'aigua.
I eixe va ser el motiu fonamental del viatge.

La resta de temes, doncs la resta de temes, un poc per camuflar la realitat, però no hi havia res darrere d'això, com vosté mateixa acaba de reconéixer en esta intervenció, perquè és que no ha dut res concret, res concret, en alguns temes, per sort; en alguns temes, per sort.
Perquè intentar reivindicar en eixa data el tema del Pla hidrològic, jo crec que era un acte inclús de traïció als interessos dels valencians, perquè el Pla hidrològic jo crec que era una agressió als valencians, que, afortunadament, Europa no se li ha admés.

Per tant, en eixe aspecte, contents del seu fracàs, contents del seu fracàs, i lamentar la no col·laboració de vostés en buscar mesures alternatives a un projecte agressiu i a un projecte insostenible.

Per a este viatge, com deia aquell, poques alforges fan falta.
Viatgen amb objectius més sostenibles, més consensuats i més admissibles per a la societat valenciana, i deixen-se de viatjar no ja per a defensar projectes a voltes immobiliaris o projectes.
.
.
En eixe aspecte, també el senyor Valcárcerl pot donar-los lliçons.
O siga, està a Londres defenent l'organització massiva de tota la Marina de Cope, per exemple, i això ha eixit en premsa.
Però és que alguns dels viatges que han fet vostés per a defensar projectes, amb l'excusa Copa de l'Amèrica i altre tipus de qüestions, són absolutament infumables.

Per tant, si volen defensar els interessos dels valencians, tenim moltíssimes oportunitats, però no intenten enganyar a l'opinió pública, com en este cas.

Gràcies.

 

**El senyor president:**

 

Gracias, señor Oltra.

Intervención por parte del Partido Popular, señora Martínez.

 

**La senyora Martínez Zaragoza:**

 

Gracias, señor presidente.

En primer lugar --señoras y señores diputados--, señora consellera, darle la bienvenida una vez más a esta comisión para dar cuenta y explicarnos los motivos de la alta acción de gobierno política que está llevando a cabo el Gobierno Valenciano.

En ese sentido, una vez más, gracias por su comparecencia, ya que hemos observado el alto grado de trabajo demostrado como miembro de las regiones europeas la Comunidad Valenciana.

El viaje oficial, realizado por el molt honorable president de la Generalitat a Bruselas en las fechas referidas, se enmarcó, como usted muy bien ha dicho, en las líneas de actuación que conforman la política valenciana comunitaria, cuyo objetivo prioritario es la defensa de nuestros propios intereses en las futuras perspectivas financieras que se avecinan del año 2007 a 2013.

Y decir, como aclaración, señora consellera --porque muchas veces nos miramos.
.
.
bueno, otras personas miran solo lo que tienen delante y no a las comunidades vecinas--, que nuestra vecina comunidad murciana nos acompañó y se unió a esta reunión porque tenemos sencillamente intereses comunes junto con la Comunidad Valenciana.
Y en aras a esa solidaridad interterritorial, que tan firmemente el Partido Popular está demostrando constantemente, nos reunimos con ellos de vez en cuando, tanto aquí, en foros nacionales, como en foros internacionales, como fue en esta ocasión.
Ya que parece que el gobierno central, que nos gobierna a todos, pero tantas veces se olvida de muchos, y solo ve los intereses de determinadas regiones españoles por estar sencillamente condicionada políticamente para gobernar.

En ese sentido, con esta visita institucional se pretendió, por nuestra parte y por parte de la región murciana, dejar clara nuestra postura y exigencias ante las instituciones europeas responsables de la política económica comunitaria, así como entablar y reforzar lazos de unión con otras regiones que se encuentran en nuestra misma situación, por abandonar el objetivo 1 y pasar a formas parte de las regiones más competitivas de Europa.

En ese sentido, señora consellera, ante las dudas de los grupos políticos que se incluyen en estas Cortes Valenciana, quisiera reiterar lo que han preguntado y lo que usted ya ha dicho, y recalcarlo una vez más, que el presidente solicita, basándose en el principio de equidad y solidaridad, que las regiones de efecto natural cuenten con una ayuda transitoria para el período presupuestario 2007-2013.
Más claro no se puede decir.

Los portavoces de los diferentes grupos políticos no se dan por aludidos, y usted ha venido a contestar claramente las preguntas que se han suscitado formalmente en estas Cortes, que corresponde nada menos que al cincuenta por ciento de los fondos recibidos como objetivo 1 durante el período 2000-2006.
Esta petición se justifica sencillamente en el riesgo que podría conllevar el mantenimiento de nuestro desarrollo natural si recibimos una ayuda menor, y en el tratamiento otorgado a otras regiones, que, como Cantabria, por ejemplo, en el actual período 2000-2006, ha gozado de ayudas transitorias.
Otros partidos políticos no quieren, no quieren insistir ni apoyar estas iniciativas políticas.
Muy bien, que sigan así.

Por nuestra parte, nada más decirle, señora consellera, que tiene nuestro apoyo, que desde este grupo parlamentario todo este tipo de iniciativas están haciendo que consolide a la Comunidad Valenciana como una región líder en todo tipo de acciones políticas españolas, logrando influencia, recursos y grandes frutos para nuestra comunidad, muy a pesar de otros grupos políticos que también viven en esta comunidad.

Nada más y muchas gracias.

 

**El senyor president:**

 

Tiene la palabra la señora consellera.

 

**La senyora consellera de Cooperació i Participació:**

 

Gràcies, president.

Senyor Such i senyor Oltra, jo entenc que moltes vegades els paperost amb què es troben són complicats i difícils, però haver de recórrer a la demagògia i haver de vore quines són les seues defenses davant l'absència total d'arguments.
.
.

Que hagen de recórrer que l'agenda era una agenda en què a penes figuren assumptes, la veritat és que l'evidència està ahí, primer contestat per escrit i després verbalment.
Una comissària, en este cas, una comissària com és la de política regional, no tanca segons abans l'agenda.
Eixa reunió, eixa reunió, que va ser en una sala dins del que és l'edifici de la comissió, jo crec que no ha de prendre's com una cosa que és una trobada en un corredor o similar sinó una reunió per a tractar temes que realment importen a la nostra comunitat.

Probablement els responsables del Partit Socialista o de l'Entesa no s'han preocupat.
No s'han preocupat d'una qüestió tan important per a nosaltres, per a tots els valencians, com ha sigut l'arribada de fons.
Serà l'arribada de fons a partir de 2007 per a la nostra comunitat per a tots els sectors que estiguen referits al que ha de vore amb la competitivitat i amb la innovació.

Probablement al responsable en este cas del Grup Parlamentari Socialista no li ha important el que s'ha fet fins ara per part el govern d'Espanya o si li ha importat no s'ha enterat massa bé del que ha fet el govern d'Espanya.
I que vinga ací a defensar el que ha fet el govern d'Espanya sembla mentida.
Sembla mentida que el responsable en la cambra autonòmica, en este cas concret del Partit Socialista, estiga defensant el no defensar per part del govern d'Espanya els interessos dels valencians, sembla mentida.
I que des de la Comunitat Valenciana hagen tingut una reunió molt important amb la responsable màxima de la política regional, crec que és per a tenir-lo en compte.

El participar en un fòrum en el que es parlava de l'estratègia de Lisboa i en el qual, entre altres, intervenia la comissària de política regional i parlava de l'informe Kok, crec que és molt important.
Fruit d'aquell encontre van crear i van liderar i som l'única comunitat autònoma d'Espanya que formem part de la xarxa de Lisboa, de les regions que estan realment preocupades pel compliment dels objectius de Lisboa, que es van marcar a l'any 2000.
Per l'estratègia de Lisboa que parla d'innovació, parla de competitivitat, parla de qüestió social, parla de qüestions que ens preocupen molt, molt.
I que estem preparant-nos per a eixe 2007 que anem a rebre fons dirigits principalment a eixes qüestions.
Som la única regió d'Espanya que forma part d'eixa xarxa.

La setmana passada, si els interessa al senyor Such i al senyor Oltra i a tots els membres de la comissió, van estar ací a València els membres d'eixa xarxa.
Tenien la primera reunió a nivell polític per a vore com estan complint-se els objectius de l'estratègia de Lisboa.
I som l'única comunitat d'Espanya que es preocupa realment pel compliment de tots ells.

Sembla que a les seues senyories no els interessa saber que som, en eixe cas, un exemple.
I s'ha reconegut així per totes les regions més competitives que formen part d'esta xarxa, s'ha reconegut la feina que venim fent des de la Comunitat Valenciana.
I hem tingut ací, a València, eixa primera reunió.
Els membres, a nivell polític, d'eixa xarxa, van aplaudir la feina que estem fent des de la Comunitat Valenciana.
Però no els interessa.
S'ha de recórrer sempre a la demagògia per a excusar el no sabem què.
La falta d'arguments probablement?
La falta d'arguments davant de la política que ha seguit el govern d'Espanya a l'hora de negociar els fons que han d'arribar a Espanya?

Vosté deia, senyor Such, que havia sigut una magnífica negociació la que havia dut a terme el president del govern.
Una magnífica negociació per a vosté, però que per als valencians ha suposat la pèrdua del 65% del que estem rebent en l'actual període de finançament.
Que això es traduïx en la pèrdua de 4.
000 milions d'euros, senyor Such.
Si això per a vosté és meravellós, no vull saber el que no és bo per a vosté, és que no vull ni saber-lo.
Si haguera fet una fèrria defensa, una fèrria defensa haguérem tingut una altra resposta per part dels 25 membres de la Unió Europa, dels 25 països.
Però sembla mentida que vosté damunt estiga aplaudint la negociació que ha dut a terme el president del govern, que es traduïx en 4.
000 milions d'euros menys per a la nostra comunitat.
Vosté està aplaudint eixa negociació?
Vosté l'aplaudix?
És que sembla mentida que vosté siga capaç de fer això.

Que al mateix temps nosaltres, des de la Comunitat Valenciana, estiguem demanant un període transitori per a poder adaptar-nos a l'objectiu dos, conforme en el seu moment es va fer per a Cantàbria.
Per què greuges comparatius ací?
Per què greuges comparatius, senyor Such?
En el seu moment se li va donar un període transitori a Cantàbria per tal que s'adaptara, per tal que passara de l'objectiu u al dos.
A nosaltres no se'ns dóna eixa opció.
I, és més, no passem a formar part de l'objectiu dos per l'efecte estadístic, sinó de forma natural, pel nostre mèrit.
Gràcies que passem a formar part de les regions més competitives d'Europa, per suposat que sí.
Però volem consolidar les inversions, inversions que s'han fet en hospitals, en infrastructures, en col·legis; en tantes infrastructures en tots els municipis de la nostra comunitat *(remors)*.
.
.

 

**El senyor president:**

Per favor.
.
.

 

**La senyora consellera de Cooperació i Participació:**

.
.
.
en el seu no?
En el seu probablement també.
Desenrotllament rural, fons Feder, també, recorde's.
Tan li devem a la Unió Europea, per a què vinga el senyor Zapatero i faça eixa nefasta gestió dels fons europeus i que li done l'esquena a tots els espanyols i especialment als valencians?
Sembla mentida.
I que vosté, després, amb eixa actitud irresponsable, aplaudisca la negociació, la nefasta i irresponsable negociació que ha fet el govern d'Espanya sembla mentida.
Que estan defensant en este cas concret els interessos dels valencians.

I parlava vosté de resultats.
Quins ha sigut els resultats?
Els resultats d'eixes reunions d'esta visita, com tantes altres que han vingut realitzant a Brussel·les, amb el continu treball que s'ha fet per part de l'oficina de Brussel·les, en l'oficina de la Comunitat Valenciana, ha sigut el pertànyer a esta xarxa.
L'única, torne a insistir-li, l'única comunitat autònoma, a pesar que han sigut altres també les que han volgut estar ahí i no han pogut estar.

Fruit també d'esta reunió i tantes altres ha sigut el crear una xarxa amb la que fa tan sols una setmana ens vam reunir a Brussel·les, una xarxa per a defensar els interessos a l'hora de presentar projectes d'aquelles regions que tenim dèficit hídric.
Una vegada més, una vegada més ací estem també en Múrcia.
Una vegada més, perquè no tenim projectes; perquè l'únic projecte viable --i vostés ho saben massa bé-- l'únic projecte viable, l'únic projecte que tenia finançament.
Què passa ara?
Vostés parlaven de nous projectes.
Quins són eixos projectes?
Jo he sentit parlar ací, més aigua, més ràpida i més barata.
M'agradaria saber on estar eixos projectes i on està eixa aigua i on està eixe finançament europeu.
M'agradaria saber on està.
Perquè no existix res.

Vostés parlen de poder col·laborar amb el govern d'Espanya.
Amb què?
Amb el no res.
On estan els projectes?
On estan?
S'ha fet algun?
M'agradaria saber quin és?
Si s'ha fet: modificar el traçat del Xúquer-Vinalopó, perquè no arriba l'aigua a la província més necessitada en este cas, com és Alacant.
Sembla mentida.
Hem d'estar en Múrcia?
Per suposat que sí i hem estat no a Múrcia només sinó en totes les regions, en totes les comunitats d'Espanya, en totes les comunitats d'Espanya, en les 17, presentant una declaració conjunta al comité de les regions per exigir que es defensaren els fons per a Espanya, perquè el govern d'Espanya ha sigut incapaç, com ha demostrat una vegada més, de defensar els interessos d'Espanya.
I ací, en este cas concret, cedir als interessos de lleis francoalemanyes.
Una vegada més, una vegada més.
Fruit d'eixes reunions, i la defensa constant que venim fent dels interessos dels valencians, és que s'han pogut signar convenis amb altres regions en eixe foment de la cooperació interregional que ha donat com a fruit més de 190 consorcis que hem pogut fer i l'arribada de fons de més de 51 milions de fons a la Comunitat Valenciana.

Sí, hem de buscar altres fórmules, estem buscant-les, en la cooperació interregional.
Perquè no podem esperar que el govern d'Espanya defense els nostres interessos, perquè ja ens ha donat proves, sobrades proves, de què li interessa el cedir una vegada més als interessos d'altres països, que no són el nostre, que no és la nostra nació, que no és Espanya.
Una vegada més el senyor Zapatero.
.
.
I el que ens sorprén és que vosté damunt l'aplaudisca, en eixa pèrdua de fons per a la nostra comunitat.
Li ho torne a repetir, senyor Such, 4.
000 milions de fons que hem perdut ací, a la Comunitat Valenciana, com a conseqüència d'eixa nefasta i irresponsable gestió del govern del senyor Zapatero.

Moltes gràcies.

 

**El senyor president:**

Muchas gracias, señora consellera.

Vamos a despedir a la señora consellera.

Está el conseller de Economía y Hacienda.
.
.
*(remors)* Por favor, por favor.
No hay réplica.
El reglamento no dice que haya que darse segunda réplica *(remors)*.
Señor Such, el conseller de Economía y Hacienda está esperando en la puerta para.
.
.
*(remors)* No va a haber replicas, no va haber réplicas.

Me quieren escuchar, por favor.
En casos excepcionales, la presidencia podrá, de acuerdo con la Mesa, abrir un turno para que los diputados puedan escuetamente formular preguntas o pedir aclaraciones sobre la información facilitada.
Este no es un caso excepcional, considera este presidente *(remors)*.

 

Señora consellera, gracias por su comparecencia.
*(Remors)*

Un receso de un minuto.

 

*(Se suspén la reunió durant uns minuts)*

 

**El senyor president:**

 

Para réplica tiene la palabra el señor Such, por el Grupo Socialista, dos minutos.

 

**El senyor Such Botella:**

Lamentem, entre altres coses, que no sé si s'ha demanat permís d'algú per a poder fer les rèpliques.
Entenem que és un dret parlamentari el que tenim els diputats *(remors).* Li agraïm al senyor president que ens done almenys dos minuts, quan normalment són de cinc minuts, però bo, anem a intentar cenyir-nos.

Mire, senyora conseller, jo crec que cal ser seriosos i rigorosos i no seguir instal·lats en la falsedat i en la mentida.
No es pot continuar així.
No es pot continuar instal·lats en la falsedat i en la mentida.
Vosté, a més, s'ha contradit d'una forma clara i molt descarada.
I és que com hem incrementat el nostre nivell de renda i som els millors en tot i el senyor Camps es dedica a dir que som els millors en tot i hem superar el 75% dels recursos de la Unió Europea.
Per tant, vosté sap que no tenim dret a determinats fons objectius u.
I el senyor Zapatero ha aconseguit un fons addicional, transitori que vostès han de fet els deures i que jo recomane que es posen a treballar en matèria d'innovació, desenvolupament i tecnologia.
Espere que es posen a treballar per a poder fer front a tindre eixos recursos econòmics, que no sé si vostés estan treballant o no.
I lamentaria molt que es pogueren perdre eixos recursos per a la nostra comunitat per la incapacitat del govern del senyor Camps.
Ho lamentaríem molt, ho haurem de vore.

Però, bo, no té ni punt de comparació el que el senyor Aznar li va a deixar a Zapatero amb el que ell ha aconseguit de recursos europeus.
Ni punt de comparació.
I les dades són molt clares.
Les dades són molt clares i vosté les coneix.

Ara bé, tampoc m'ha contestat.
On estan realment els 1.
200 milions d'euros del transvasament de l'Ebre?
Li ho han dit on estan?
Vostés tenen el d'això que eren 1.
200 milions per al transvasament de l'Ebre?
Li ho han dit?
Els han dit que han de fer per intentar aconseguir eixos diners o no?

Mire, vostés estan instal·lats en tot el projecte d'agenda internacional.
Li ho he dit abans.
Com açò fa un any, sí que hem tingut ocasió de vore després més coses.
La seua agenda internacional és prou patètica, senyora conseller.
L'agenda del senyor Camps és patètica.
L'ultima ja amb el Puma, l'última ja amb el Puma.
I jo no sé si li han pagat, hem demanat les dades a vore si al Puma li han pagat en Miami per anar a fer-se la foto.
.
.
*(remors)*

 

**El senyor president:**

Vaya acabando, señor Such.

 

**El senyor Such Botella:**

.
.
.
una prèvia a Nova York, que demanaren les dades.
La resposta del govern de la Generalitat va ser que no s'havien reunit amb ningú dels premiats sinó que havien departit amb Hillary Clinton havien departit Bloomberg, havien departit amb la reina, havien departit.
I a departir no es va als viatges internacionals, senyora consellera, es va a treballar en bé dels interessos dels valencians.

I vostés seguixen instal·lats en una parafarnàlia en què el senyor Camps es creu que portant la càmera a Canal 9 i traient-li el tall just amb això està salvat tot.
.
.

 

**El senyor president:**

Se le ha acabado el tiempo, señor Such.

 

**El senyor Such Botella:**

.
.
.
I jo crec que els valencians es mereixen un poc més de respecte i un poquet més de veritat.

 

**El senyor president:**

Muchas gracias, señor Such.

Señor Oltra, tiene un minuto para réplica.

 

**El senyor Oltra i Soler:**

Un minut jo, per què?
Encara sort que no queda un darrere, sinó tindria mig minut.

Senyora consellera, anem a vore.
O siga, jo crec que qualsevol, valencià o valenciana, dirà que sí a la vinguda de fons europeus per a la nostra comunitat.
Nosaltres els primers; nosaltres no som com aquell que va dir *pedigüeño* a qui va anar a Brussel·les a demanar ajudes europees.
Ara, també hem de ser conscients del que passa.
Si hem deixat de ser una comunitat objectiu 1, lògicament el que no anem a esperar és a continuar rebent els mateixos fons perquè això, home!
, això no té nom, o siga, haurem d'adaptar-nos a la nova circumstància i traure el millor resultat possible.
I, en eixe sentit, jo sóc partidari, i aixina s'està intentant fer, de buscar eixos fons, eixe període de transició, de manera que no siga una situació de canvi brusc.

Però, evidentment, el que no es pot consentir és que vosté intente de nou dur el tema, el tema de l'aigua, del Pla hidrològic, eixa quantitat de 1.
200 milions que no apareix per cap lloc perquè no era cert que això estava aprovat, ni tant sols Europa tenia aprovat eixe projecte, igual que no és cert això que diu vosté: «és que som la província més necessitada d'Alacant».
Vosté, a més és d'una comarca en teoria molt necessitada, vosté recorda algun projecte urbanístic que s'haja rebutjat a la nostra província o a la seua comarca per falta d'aigua?
Una pregunta.
O siga, a vore si és capaç de recordar un, un, perquè jo ahir li vaig preguntar al conseller i tampoc me va saber.
.
.
, al contrari, jo li vaig ensenyar projectes aprovats pel seu Consell, del que vosté forma part, on reconeixen que no hi ha aigua i estan aprovats.

Per tant, no sé de quina falta d'aigua o per a què.
Això m'agradaria.
I si parlem de projectes on fa falta finançament i decisió política, mire, per exemple, la xarxa ferroviària; mos hem quedat fora, mos hem quedat fora gràcies a les gestions de Loyola de Palacio en el seu moment i a la poca iniciativa de vostés a defensar interessos valencians.

 

**El senyor president:**

 

Muchas gracias, señor Oltra.

Señora consellera, tiene su tiempo para la réplica.

 

**La senyora consellera de Cooperació i Participació:**

 

Gràcies, president.

Senyor Such, vosté parla de ser seriosos i ser rigorosos, si no es així estarà instal·lant-se en la mentira i en la falsedat.
Això és el que jo li demane, això és el que jo li demane, i que no fem demagògia, que realment siga vosté responsable, com a valencià que és, i que defense, encara que siga oposició, que defense els interessos dels valencians.
Sembla mentira que vosté vinga ací a preguntar: «on estan els 1.
200 milions?
».
La pregunta és: on estan els projectes alternatius que en el seu moment.
.
.
?
Fent-se?
Dos anys fent-se?
Sembla mentira!
Dos anys fent-se?
Tan difícil és?
*(Remors)*

 

**El senyor president:**

 

Senyor Such.

 

**La senyora consellera de Cooperació i Participació:**

 

Tan difícil és?
Tan complicat és?
Tan poc capaços som de fer un projecte?
Si van ser molt ràpids a l'hora d'anar a Brussel·les, anar la ministra Narbona a Brussel·les per a dir: «no, fora el finançament d'este projecte».
Ahí sí van ser ràpids.
Com costa tant presentar un projecte alternatiu?
On està l'aigua, que li feia referència abans, més ràpida, més barata?
On està?
On està?
Fent-se?
Fent-se?
La de l'aigua també està fent-se?
Per l'amor de Déu, senyor Such!
Siguen una miqueta seriosos, una miqueta seriosos i rigorosos com vostés parlen.
On estan els seus projectes?
És que m'agradaria saber on estan?
*(Remors)*

 

**El senyor president:**

 

Por favor.

 

**La senyora consellera de Cooperació i Participació:**

 

On estan?
On estan les alternatives?
És el no perquè no per accedir, respecte als fons europeus a França i Alemanya, i respecte al que ens toca a nosaltres ací a la nostra comunitat cedir una vegada més al tripartit català.
Si ja ho vam dir!
Si és que ja ho van dir en el seu moment: «als valencians, ni una gota d'aigua».
I ho han complit, han sigut coherents, en l'única cosa que han sigut coherents, però vinga ací i done la cara pels valencians, no per altres, senyor Such.
Una miqueta de vergonya és el que haurien de tindre a l'hora de plantejar eixes qüestions i de defensar el que és indefensable.
I que damunt vinga a aplaudir el que està fent.
.
.

I a vosté, també, senyor Oltra, que li semble bé que la negociació que s'ha dut, doncs, bé, que ens toca més.
Clar que ens toca més!
Ens toca menys perquè gràcies als valencians, a tots els valencians, s'ha avançat molt.
I gràcies als nostres mèrits passem a formar part de reptes més competitius.
Més fons; sí, però no tants!
Estaven demanant el 50% dels fons, no la pèrdua del 65% dels fons, la pèrdua de 4.
000 milions d'euros, gràcies a eixa negociació.
Anem a rebre més?
Sí.
Estem preparant-nos per a rebre fons d'eixe fons que s'ha preparat tan bé i d'innovació.
Estem sent reconeguts per les regions d'Europa, i la setmana passada --torne a dir-li, senyor Such-- van estar ací, a la nostra comunitat, van estar ací aplaudint el que estem fent.

Volem rebre eixos fons, però esperem que també el govern d'Espanya recolze la Comunitat Valenciana i no seguisca maltractant-la com està fent respecte a qualsevol infraestructura, respecte a quines eren *(remors)*.
.
.

 

**El senyor president:**

 

Senyor Such.

 

**La senyora consellera de Cooperació i Participació:**

 

.
.
.
que està fent-se ací a la nostra comunitat.
I el que és pitjor és que vostés sent valencians, doncs, que damunt aplaudisquen el que està fent el govern d'Espanya respecte a la nostra comunitat.
Sembla mentira.

Siguem rigorosos, senyor Such, i siguem seriosos, seriosos per a tot, no per a haver de defensar el que està fent el govern d'Espanya quan està donant-nos contínuament l'esquena.
I que vostés vinguen a aplaudir-ho, doncs, sembla mentira que siguen capaços de fer això.

Moltes gràcies.

 

**El senyor president:**

 

Moltes gràcies, senyora consellera.

Medio minuto para despedir a la consellera y dar la bienvenida y recibir al conseller de Economía y Hacienda.
*(S'interromp la gravació)*

 

 

***Compareixença del conseller d'Economia, Hisenda i Ocupació, senyor Gerardo Camps Devesa, per a informar i explicar les línies d'actuació del Tribunal de la Competència de la Comunitat Valenciana en la persecució i sanció de la venda de cítrics a pèrdua, sol·licitada pel Grup Parlamentari Socialista (RE número 45.
468).***

 

 

 

**El senyor president:**

 

Siguiente punto del orden del día, el punto tres: comparecencia del conseller de Economía, Hacienda y Empleo, para informar y explicar las líneas de actuación del Tribunal de Competencia de la Comunidad Valenciana en la persecución y sanción de la venta de cítricos a pérdida, solicitada por el Grupo Parlamentario Socialista.

 

Damos la bienvenida al señor conseller y el agradecimiento por su comparecencia.
Tiene la palabra.

 

**El senyor conseller d'Economia, Hisenda i Ocupació:**

 

Muchas gracias, señor presidente.

Señorías.

En todo caso, el agradecido es este conseller también por haberse permitido que se adelantara a estas horas la comparecencia que estaba prevista a lo largo de la tarde.

Y como ustedes solo saben, señorías, el Tribunal de Defensa de la Competencia de la Comunidad Valenciana fue un compromiso electoral contraído directamente por el president de la Generalitat en el año 2004, que ya ha sido concretado en la Ley 14/2005, de 23 de diciembre, de medidas fiscales de gestión administrativa, financiera y de organización de la Generalitat, lo que conocemos como la Ley de acompañamiento en los presupuestos.
Y así, en este año 2006 ya estamos acometiendo las actuaciones decisivas para la efectiva puesta en marcha del tribunal, siendo la más importante la que en estos momentos nos ocupa: la aprobación del estatuto, que va a completar la estructura orgánica autonómica de defensa de la competencia.

Es un instrumento que la propia Ley de creación planteaba, además como requisito previo --me estoy refiriendo al estatuto-- para su puesta en funcionamiento, marcando desde entonces un plazo de 6 meses, que cumplirá en el mes de junio, y que ya puedo trasladar a sus señorías que se va a cumplir porque el estado en el que se encuentra el último borrador del estatuto, el trámite administrativo previo que deben conocer de él todas las consellerias por si tienen que realizar alguna observación o alegación, ya está muy adelantado y, por lo tanto, me permite poder afirmar ya que antes de que acabe el mes de junio tendremos aprobado el estatuto de este Tribunal de Defensa de la Competencia.

Superado ya ese paso, podemos avanzar de forma ya eficaz en la aplicación de los principios inspiradores de la Ley de defensa de la competencia, garantizando la existencia de una competencia suficiente, y, además, protegiéndola frente a todo ataque contrario al interés público, ya podía ser en forma de guerra de precios agrícolas o cualquier otro desequilibro que pueda haber en la economía.

Yo creo, señorías, que el Tribunal de Defensa de la Competencia va a influir en la política económica y social de nuestra comunidad, y lo hará mediante la interactuación de sus funciones que tienen atribuidas, que yo resumiría en dos vertientes que hay que tener muy presentes: por una parte, la del conocimiento y resolución de aquellas prácticas colusorias que afecten exclusivamente al ámbito de la Comunidad Valenciana, ámbito que viene claramente definido en la Ley 1/2002, de coordinación de competencias entre el Estado y las comunidades autónomas en materia de defensa de la competencia; y, por otro lado, la faceta consultiva, de promoción y estudios de investigación en materia de la competencia.

En realidad, señorías, las dos funciones se encuentran estrechamente relacionadas, porque para poder dar paso a la primera función y abrir un expediente sancionador la cuestión más trascendente es la identificación de cuáles son los mercados de ámbito autonómico y qué se entiende por efectos en el territorio autonómico de las conductas bajo examen, tal como se acotó en la Ley a la que anteriormente ya he hecho referencia 1/2002.

Pero, incluso, aunque hubieran prácticas que quedaran fuera de este ámbito, yo creo que se podría proseguir en la consecución del objetivo estratégico de garantizar la existencia de un nivel suficiente de sana competencia en los mercados valencianos con el último fin siempre de preservar los derechos de consumidores y usuarios.
Y para esta segunda finalidad resulta idónea la función consultiva, a la que también he hecho referencia con anterioridad, que ya está articulada en el borrador de ese futuro estatuto, que permite al Tribunal pronunciarse a requerimiento de las Cortes Valencianas, de estas Cortes, del Consell, de las distintas consellerias, de las corporaciones locales y a las organizaciones también empresariales, sindicales y de consumidores y usuarios de la Comunidad Valenciana.
Todos ellos, instituciones u organizaciones podrán, como apunta ya el artículo 8 de este borrador, que no creo que tenga ya variaciones respecto a lo que le estoy trasladando a sus señorías, reitero, permitirá el que puedan pedirle al Tribunal de Defensa de la Competencia un informe respecto determinada situación que se entiende que está vulnerando como principio fundamental los derechos de usuarios y consumidores, principalmente, o cualquier cuestión ya más particular en un determinado mercado específico en el que se están transgrediendo las normas de competencia desleal que ya tenemos reguladas o aquellas que puedan afectar a la prevalencia en un mercado determinado, ya sean empresas o personas físicas que puedan estar operando en el mismo.

La función consultiva, señorías, es decisiva en una materia como la protección de la libre competencia.
Esto es así porque se trata de un concepto muy amplio y complejo que requiere la armonización de múltiples marcos normativos y principios rectores generales de los diversos mercados sectoriales y sucesivos ámbitos territoriales, y que, además, de manera especial requiere la armonización, como se sabe, además, en este campo, con el derecho comunitario en la materia y en lo posible de la impulsación también de mecanismos de coordinación que aseguran una aplicación coherente de las normas por parte de las distintas instancias administrativas y judiciales que aplican la ley.

Si analizamos las manifestaciones de la competencia --y voy acabando con ello-- en sus diferentes grados, observaremos que en la base cada mercado se ordena en torno a principios de actuación propios, y cuando surgen conflictos que no trascienden a la competencia entre particulares se recurre bien a la vía administrativa propia, que en materia de ventas o pérdidas, o la venta a pérdidas, que es la dirección general de comercio en nuestro caso, o bien que se vea afectada la jurisdicción civil o mercantil.
Si el conflicto provoca repercusiones negativas sobre la empresa y los consumidores que se extienden más allá del mercado sectorial, entonces entra en servicio la protección administrada desde los tribunales de la competencia; analizan los hechos desde la perspectiva de defensa ya de un bien público que considera que ese espacio colectivo es instrumental para el .
.
.
*(inintel·ligible)* de la libertad del mercado en cada rama sectorial, ya pueden ser los cítricos o las telecomunicaciones, por poner otro ejemplo.

Las fronteras, señorías, son sutiles.
No podemos olvidar que la variable sectorial, que hoy es el mercado agrícola del cítrico, viene también conjugada con la variable territorial, que puede ser la comunidad autónoma, puede ser el Estado o también puede ser, incluso, la Unión Europea.

Por lo que concernirá a nuestro tribunal autónomo, incluso en el caso de que su pleno estuviera ya en funcionamiento, cosa que no sucede, y hubiera establecido también ya sus líneas generales de actuación, no podría nunca operar más allá de las fronteras de nuestra comunidad.
Sí pueden hacerlo los estados, como parece que lo ha hecho recientemente Francia, he buscado algún ejemplo, con un modelo de protección de sus precios agrícolas.
Pero, sin embargo, las instituciones europeas a su vez, también, pueden entrar a valorar y mediar en la construcción de un marco colectivo, y en esa línea es en la que están trabajando --creo yo-- las organizaciones de agricultores ante la dirección general de competencia de la comisión, ante el Parlamento europeo y ante el Comité Económico y Social.

En este escenario, y como conseller responsable del Tribunal de Defensa de la Competencia, y sin perjuicio de que muy pronto podamos contar con la línea de actuación de este organismo, que las determinará el propio tribunal, y, además, también, corresponderá a su presidente, en todo caso, comparecer, porque aquí también está dispuesto en el estatuto y, además, reconocido el Tribunal de Defensa de la Competencia en su estatuto, me refería al estatuto que hemos aprobado, el estatuto nuestro, manifiesto mi absoluta convicción de poder hacer de la facultad consultiva de nuestro tribunal un elemento de influencia que pueda resultar potente y efectivo para tratar situaciones como la que en estos momentos me traen hasta aquí.

Yo creo que nos interesa a todos, nos interesa que estemos las potestades instructoras, inspectoras y resolutorias desempeñadas desde los diferentes ámbitos territoriales porque así, si lo unimos a las amplias capacidades técnicas de las que disponemos podremos crear las mejores condiciones para actuar en cualquier nueva situación autonómica que se nos plantee.

Creo que cumplo con el compromiso de brevedad, y, señoría, estoy a su disposición.

Gracias, presidente.

 

**El senyor president:**

 

Gracias, señor conseller.

Por el Grupo Socialista, tiene la palabra la señora Sánchez Brufal.

 

**La senyora Sánchez Brufal:**

 

Muchas gracias, señor conseller.

Hemos asistido desde hace mucho tiempo, y empezamos en el año 2002, en el que fuimos viendo cómo se iban separando los beneficios que tenían los productores en el campo del precio que pagaban los consumidores por los productos agrarios que consumían, hemos ido viendo cómo se ha ido separando y hemos asistido durante las últimas semanas y los últimos años a una protesta generalizada de las organizaciones agrarias que han llevado hasta la Unión Europea a una propuesta de modificación en su legislación.

Pero, hoy no estamos hablando de la diferencia en la que el consumidor pagaría un precio muy superior a lo que el productor tendría, sino que estamos hablando de una cuestión que es, precisamente, la venta a pérdidas, en la que se supone que el consumidor --se supone teóricamente-- tendría alguna ventaja en la adquisición de estos productos.
Pero, se da la circunstancia de que los servicios de defensa de la competencia ya han intervenido precisamente en la composición de los precios.
Y no es la primera vez hasta ahora, como aquí no existía el Tribunal de Defensa de la Competencia, en noviembre de 2003 el propio Ministerio de Economía, que en ese momento estaba gobernado por el Partido Popular, encargó al Servicio de Defensa de la Competencia un informe para poder investigar qué pasaba desde el producto hasta el consumidor, y para depurar las posibles irregularidades en la confección de precios, o irregularidades en algunos asuntos como la venta a pérdidas.

Ahí tenemos que decir que dentro.
.
.
cuando se hace público este informe.
se dice que no se puede demostrar en ningún momento que se hayan realizado prácticas fraudulentas o prácticas desleales.
Cuando en este momento estamos llegando.
a que en la Unión Europea han ido las organizaciones de agricultores, y según ellos dicen, han ido con el apoyo de nuestra oficina en Bruselas, nuestra oficina autonómica.
Y además, tanto el.
.
.
ha habido un acuerdo en el Parlamento Europeo, del Partido Popular, el Partido Socialista, y de los Verdes, en apoyar precisamente lo que ellos estaban planteando y la queja que han presentado a la Comisión de Peticiones del Parlamento Europeo, todos los partidos se manifiestan diciendo que efectivamente estaban de acuerdo con lo que ahí se estaba planteando.

El señor conseller, ya en diciembre del año 2005 cuando pone.
.
.
saca a la luz las funciones que tendrá el Tribunal de Defensa de la Competencia, que se había creado por la Ley de acompañamiento de la ley de presupuestos del 2006; precisamente habla de sus competencias, de que combatirá los procesos de prácticas prohibidas, fijación de precios entre varias empresas, contratos anulados, reparto de mercado, condiciones pactadas por mayoristas o minoristas.
Y que además nos adelanta lo que un poco hoy ha venido a decir, que estudiará sanciones y multas, y también tendrá una función consultiva en materia de competencia.

Pero, como ejemplo precisamente, pone que perseguirá la venta a pérdida de cítricos, que en ese momento estaba muy presente en las quejas de las organizaciones agrarias en los medios de comunicación.
Y afirma que las perseguirá, porque estas prácticas hunden los precios de origen.
Y no sabemos qué datos tenía para hacer esta afirmación.
Ya que el Servicio de Defensa de la Competencia en el año 2003 había dicho que no tenía ningún tipo.
.
.
no se podía demostrar.

Durante este tiempo hemos de decir que la comunidad autónoma tiene.
.
.
potestad plena precisamente para tratar el tema de las ventas a pérdidas.
Y como bien sabe, depende de la Conselleria de Empresa, Universidad y Ciencia, siempre de la dirección general de Comercio.
Y durante todo el tiempo en el que esta práctica abusiva, o esta práctica.
.
.
abuso de posición dominante ha venido estando dentro de la conselleria; nosotros hemos podido preguntar precisamente por las quejas que estas organizaciones agrarias han venido realizando por la venta a pérdida de determinadas grandes cadenas de distribución.
Fundamentalmente se ha centrado en la crítica de algunas cadenas de distribución de bajo precio algunas cadenas de distribución alemana.

La contestación precisamente a las preguntas que se han ido haciendo, se nos ha dicho siempre por parte de la conselleria de la dirección general de Comercio, en una ocasión al principio de esta legislatura, que no tenían ninguna constancia de que hubiera habido venta a pérdidas dentro del ámbito de la Comunidad Valenciana porque no intervenían de oficio, sino que siempre a raíz de una denuncia puesta con un organismo, cuestión que se ha ido corrigiendo posteriormente, a presión precisamente en algunos casos precisamente de este grupo en el parlamento y también las organizaciones agrarias.

Y en segundo lugar, nos han contestado reiteradamente a las mismas quejas que han presentado las organizaciones agrarias en la Comunidad Valenciana, que no se ha podido abrir ningún tipo de expediente sancionador de venta a pérdidas, por ejemplo durante el año 2004, porque según nos decía el propio conseller de Industria, habían abierto catorce actas de inspección a raíz de las denuncias, seis en Alicante, tres en Castellón y cinco en Valencia.
Y literalmente decía que «no se encuentran elementos probatorios concluyentes para determinar la existencia de venta a pérdidas, o de cualquier otra infracción por parte de los establecimientos inspeccionados, por lo que se procedió al archivo de las actuaciones».

Teniendo en cuenta la dificultad que tiene el marco de la competencia, teniendo en cuenta que se ha adelantado por parte de los representantes de todos los partidos políticos, pero también del Partido Popular en el Parlamento europeo, en la Comisión de Peticiones, que va a haber una apuesta unida por parte de la Comunidad Valenciana y que se les va a apoyar a los agricultores.

Nosotros tenemos una duda.
Si ya se ha tenido hasta el momento competencia legislativa plena, y se ha tenido en cuanto al tema de venta a pérdidas no se ha podido demostrar hasta el momento prácticamente ninguna ocasión, a raíz de las denuncias de las organizaciones agrarias esta venta a pérdida de cítricos.
Y se va a hacer una apuesta decidida para apoyar a estas organizaciones en Europa, cuál es la medida que se piensa tomar para poder apoyar una modificación legislativa, con la dificultad que contrae las modificaciones legislativas europeas.

Si se piensa encargar, y le pregunto concretamente ¿qué es lo que vamos a hacer?
Es decir, hay una parte, ya que usted puso como ejemplo que se iba a solucionar este problema de la venta a pérdida de cítricos, se piensa encargar algún estudio para apoyar a los agricultores en el Parlamento Europeo, ante la Comisión Europea.
Porque sabemos que la oposición del parlamento y la oposición de la comisión ha sido una oposición diferenciada.
Tiene que volver nuevamente en septiembre, y encuentran muchas dificultades por parte de la Comisión Europea.
¿Qué va a hacer su departamento para ayudar a estas organizaciones agrarias para solucionar este problema, para velar por la competencia real en la distribución comercial?

Tengo que decirle, y debe saber, que uno de los problemas precisamente en los que se está viendo en todos los estudios, que se encuentra el abuso de posición dominante, es en la concentración en muy poquitas enseñas de la demanda precisamente de la gran distribución.
Y eso, hasta el momento, depende mucho de las licencias de autorizaciones administrativas para instalaciones de estas grandes cadenas de distribución.

Y sabe que requería, lo digo porque ahora será su departamento me imagino el que se tendrá que hacer cargo de ello, requería un informe del Tribunal de Defensa de la Competencia, informe que no ha sido pedido en todas, y era preceptivo, en todas y cada uno de estas autorizaciones que se han dado.

Por lo tanto, yo creo que partiendo de un planteamiento de unión entre todos los grupos a nivel de Parlamento Europeo, deberíamos de poder concretar mucho más, dada la dificultad de la situación cuál, es la posición que se va a tomar, o cuál es el papel que va a tener de apoyo para poder luchar contra este abuso de posición dominante, que así se ha definido desde el propio Partido Popular en el Parlamento Europeo.
Y poder realmente hacer un apoyo a las organizaciones, no solamente desde la oficina nuestra en Europa, sino también desde todo el Gobierno Valenciano, que puede estar detrás, y tal y como usted planteó, consideraba que el Tribunal de Defensa de la Competencia vendría a poder ayudar a estas organizaciones agrarias.

Nada más y muchas gracias.

 

**El senyor president:**

 

Muchas gracias, señora diputada.

La señora Pérez tiene la palabra por parte de Izquierda Unida-Els Verds.

 

**La senyora Pérez i Martí:**

 

Gràcies, senyor president.

Senyor conseller, benvingut.

En primer lloc li vull agrair la il·lustració que ens ha fet.
Ha estat magnífica, de veritat estava jo encantada.
Però jo no li he trobat ninguna cosa que ens conduïra a solucionar la situació de la venda a pèrdua que estan sofrint els citricultors valencians en estos moments.

Per a fer-nos una idea li exposaré una xifra, que vosté ja sap, però com a mínim per a recordar-nos-la a tots.
Este any el País Valencià ha exportat un milió de tones menys de cítrics que altres anys, sense comptar l'any passat que vàrem tindre una crisi bastant considerable degut a la climatologia i que no l'hauríem de tindre en compte.
Això no significa que hem produït menys, sinó que la taronja de totes les classes i calibres ha quedat en l'arbre.

Jo el convide a vosté que vinga a la Ribera Alta.
Encara n'hi ha llocs o municipis de la Ribera Baixa i de la Ribera Alta, que tenen un grau de taronja penjada en l'arbre i que no s'ha venut.
Clar, quan apleguen cadenes com .
.
.
*(inintel·ligible)* Encara que no s'hauria d'anomenar.
No havia d'haver anomenat ni el nom, perquè no és correcte, per tant demane disculpes, no ho torne a fer.
Quan apleguen estes cadenes, i comencen a treballar en la venda a pèrdua, el que succeïx és que per un costat el mercat.
.
.
Anem a vore, el mercat valencià en cítrics té greus problemes primer, perquè esta venda a pèrdua a ells no els beneficia en absolut, en absolut; si més no, aquells afectats probablement els perjudique molt més encara.
I per un altre costat, el que s'està produint és que a més d'açò tenim la rebentada de preus de productes citrícoles que venen de països tercers, com vosté molt bé sap.

Jo no sé si açò el Tribunal de Defensa de la Competència va a donar-li solució o no li va a donar solució.
Perquè en un lliure mercat, tant econòmic com de mercaderies, valga la redundància un poc, la veritat és que és difícil d'aplegar a acords quan degut a este lliure mercat i en esta concepció europea, el que estem fent és deixar-li molt més poder a Europa, que no coneixent la realitat de les diferents comunitats autònomes de l'estat espanyol, utilitza com sempre als agricultors valencians com a moneda de canvi.

I això, mire, no ho rectificaré mai, perquè al llarg de la part de la vida que jo conec en este aspecte sempre ha estat aixina.
Primer bolcant-mos camions perquè no pertanyíem a Europa, i això és de veritat, cosa que cal evitar fer en mercaderies que vinguen de països tercers.
Però com a mínim nosaltres pagàvem els aranzels, i ara els països tercers no paguen aranzels.
Per tant, a mi m'agradaria, vosté ho tindrà en compte, però prenga per favor senyor conseller bona nota per a exigir que en el lliure mercat el que calga, però que se cotitze.
Perquè si no continuarem rebentant els mercats.
I si després entren unes empreses, per allò de tindre un reclam bastant clar a la venda a pèrdua, doncs què vol que li diga?
Estem destruint qualsevol principi.

Jo em pensava que aquest tema l'haguérem portat en el conseller d'Empresa, Universitat i Ciència.
Per tant, el debat me l'havia plantejat d'una altra forma.
Però com que en este cas estem parlant d'economia, i per tant en una instància superior d'on ixen els calés; sí que m'atrevisc a preguntar-li, senyor conseller, ¿ha previst vosté alguna compensació que es puga destinar als afectats del sector citrícola per aquestos problemes?
Perquè vosté a este àmbit sempre tindrà l'última paraula.

Jo vull que vosté sàpia, senyor conseller, que jo estic cansada de polítiques de pegats que no ens conduïxen només a què les administracions sempre estem donant una goteta d'ajuda que no soluciona res, sinó que els principis fonamentals no s'apliquen quan haurien de ser aplicats.
Però davant d'esta situació el Govern Valencià, protegint el seu, i protegint els seus sectors de l'economia valenciana, sí que m'agradaria que ho tinguera en compte.
I per tant voldria que vosté me contestara al que li acabe de preguntar.

Moltes gràcies, senyor president.

 

**El senyor president:**

 

Muchas gracias, señora Pérez.

Por el Grupo Popular, tiene la palabra la señora Nácher.

 

**La senyora Nácher Pérez:**

 

Gracias, señor presidente.

En primer lugar darle la bienvenida y las gracias al conseller de Economía, Hacienda y Ocupación.
Por centrar un poco el tema, la comparecencia que hoy se pedía eran las líneas de actuación del Tribunal de la Competencia de la Comunidad Valenciana en la persecución y sanción de la venta de cítricos a la pérdida.
Es por centrar el tema, porque aquí se ha hablado como si estuviéramos en la Comisión de Agricultura, que me parece muy bien, que tienen unos problemas reales los agricultores y sobre todo el cítrico, y me parece muy bien que lo traigamos aquí.

Pero yo, centrándome un poco más en la actuación del Tribunal de Competencias de la Comunidad Valenciana, pues darle la enhorabuena al señor conseller, porque un compromiso electoral que muy bien usted ha dicho se va a poner en marcha en los próximos meses.
Y este compromiso electoral que también se está realizando en algunas autonomías, pero que van un poco más atrasados que nosotros como Cataluña, Galicia, Murcia y Madrid.
Con lo cual somos una de las comunidades aventajadas en cuanto a la creación del Tribunal de Defensa de la Competencia en la Comunidad Valenciana.

La verdad es que oyendo entre las funciones del tribunal, pues, creo que cabe destacar, para centrar un poco el tema de la comparecencia, es impedir, restringir y falsear la competencia mediante fijación de precios u otras condiciones comerciales; limitación de la producción, distribución o desarrollo técnico; reparto del comercio o fuentes de aprovisionamiento y aplicación de condiciones desiguales para prestaciones y equivalentes; la prohibición de la explotación abusiva por una o varias empresas, o actos de competencia desleal.

Por lo tanto, yo sé que va a venir muy bien este tribunal de la defensa de la competencia, como así se manifestaron los dos agentes sociales mayoritarios dentro del sector agrícola cuando tuvieron una reunión el pasado mes de marzo con el presidente de la Generalitat, en el cual les anunció que se pondría en funcionamiento, y salieron francamente convencidos de la buena aportación que iba a ser la creación de este tribunal en la defensa de la competencia en la comunidad.

Está claro que desde el gobierno del Partido Popular los compromisos electorales son para cumplirlos.
Está claro que por parte de otros, ya lo decía el profesor *(rient)*.
.
.
ya lo decía, que eran las promesas electorales, las promesas electorales eran para no cumplirlas.
El profesor Tierno Galván.
Por lo tanto, *(remors)* y eso es lo que hace reiterativamente.

Pero.
.
.
Un poco de respeto, señora Llinares, que yo, cuando usted habla, nunca la interrumpo, y un poco de respeto a esta diputada *(veus)*.

Pero bueno, aparte de darle la enhorabuena, pues también recordar paradojas, paradojas que existen e incoherencias que existen por parte de diversos grupos parlamentarios.
Porque la creación del Tribunal de Defensa de la Competencia en la Comunidad Valenciana yo creo recordar que en la Ley de acompañamiento de 2006 venía reflejado.
Y creo recordar que se votó en contra porque siempre se dice que la Ley de acompañamiento no sirve para nada.
Creo recordar que esto se produce, vamos, todos los años.
Es un debate cíclico, que no sirve para nada, y que nada, y que nada aporta a la Ley de acompañamiento.
Pues bueno, aquí tenemos un ejemplo de lo que aporta la Ley de acompañamiento, porque todavía no se ha creado y ya estamos preguntando la actuación del Tribunal de Competencia de la Comunidad Valenciana.
Con lo cual, es una aportación muy buena, yo creo que es positiva, que cuando este tribunal de defensa de la competencia de la Comunidad Valenciana esté en marcha y vaya hacia delante no va a tener muchas críticas.
Porque está claro que, aunque han votado que no, consideran que es importante.
Porque, vamos, nosotros sí que estamos convencidos desde el Grupo Parlamentario Popular que garantiza la existencia de un nivel suficiente, de sana competencia en los mercados valencianos, con el fin último de preservar el bienestar de consumidores y usuarios, no de hacer demagogia política.

Muchas gracias, señor conseller.

 

**El senyor president:**

 

Muchas gracias, señora Nácher.

Señor conseller, es su turno.

 

**El senyor conseller d'Economia, Hisenda i Ocupació:**

Con absoluta brevedad, señor presidente, señorías, porque creo que ha habido más coincidencias o consensos, al menos en la expresión que disensos respecto a esta materia.

Yo comparezco en estas Cortes al objeto de dar cuenta de aquellas materias propias de la competencia de la Conselleria de Economía, Hacienda y Empleo.
Como Economía, sí que es cierto, que se tiene un carácter transversal que permite la opinión y, en todo caso también, muchas veces esa opinión se convierte en adopción de medidas que se plasman posteriormente, como conseller de Hacienda en los presupuestos, pero no debería dar cuenta, por respeto a mis compañeros de gobierno, de todas aquellas políticas que como conseller de Hacienda sí me toca una vez al año digamos que ordenar, pero no a lo largo de 365 días ejecutar ni defender.

Pero a éste.
.
.
al objeto de que hoy estoy aquí, yo estoy seguro que la posición que le pueda yo trasladar, el conseller de Economía, es absolutamente coincidente a la señora Pérez, con lo que el conseller de Agricultura ha dicho varias veces ya en esta cámara y fuera de esta cámara respecto al problema; y una consideración sí que tengo hacerle.
Nosotros siempre estaremos como gobierno del Partido Popular al lado de los agricultores valencianos, y comparto con usted que no deben ser en modo alguno moneda de cambio.
Es un discurso viejo.
Algunos ya defendíamos desde la oposición que la agricultura española fue moneda de cambio para nuestra integración, y la valenciana no era una excepción en la Unión Europea.
Desde luego hoy, a instancia de gobierno, no vamos a permitir, en la medida de nuestras posibilidades, que la agricultura valenciana se convierta en moneda de cambio para otros intereses que se debaten muy lejos de nuestras fronteras, nuestras fronteras como comunidad y nuestras fronteras como país, porque al final las decisiones que afectan en gran medida a la agricultura valenciana tienen que debatirse en otros foros, donde también tenemos presencia, presencia partidaria y presencia hasta hoy como estado nación de esa Unión Europea, que ahora, en algunas ocasiones, tendremos la oportunidad de acompañar a los ministros también los consejeros del ramo de algunas comunidades autónomas.

En estos momentos nosotros tenemos un servicio de defensa de la competencia.
Ese servicio de defensa de la competencia únicamente instruye, instruye lo que el Tribunal de la Defensa de la Competencia nacional le dice que debe hacer para dar cuenta posteriormente a ese tribunal, y ese tribunal resuelve.
A partir de la entrada en funcionamiento de nuestro tribunal de defensa de la competencia, instruiremos y resolveremos.
Tendremos un organismo por lo tanto autónomo --así está regulado--, que sus líneas de actuación vendrán determinadas por el propio organismo y que dará cuenta de su actuación el presidente de ese Tribunal de Competencia en estas Cortes Valencianas cuando así sea requerido.

Creemos que es una buena organización para que funcione al margen de lo que únicamente podría ser.
Algunas comunidades optan porque sólo haya un servicio administrativo que instruya y resuelva, no hay un organismo autónomo como habrá aquí.
Entonces sí que se le podría pedir cuentas al mayor responsable administrativo, en este caso sería el conseller, respecto de las decisiones que tiene que adoptar ese tribunal de defensa de la competencia.

Pero aún así, en la materia que estamos tratando, es decir, desde la óptica de las competencias de mi conselleria, estaríamos ante un supuesto que traspasa los límites territoriales para poder actuar.

Hay competencias administrativas, son las que se ha ejercido, las ha recordado la señora Sánchez Brufal.
Ha habido denuncias, la Dirección General de Comercio ha ido a ver esas denuncias si están o no fundadas, no se han podido poner sanciones porque parecía que esas denuncias al final no correspondían a hechos que pudieran ser sancionables en el marco territorial y de nuestras competencias.
Pero si eso sucede fuera del marco de la comunidad autónoma, incluso aunque sea en territorio español, o ya no le quiero decir fuera de España, ni la Conselleria de Comercio tendría competencias ni el Tribunal de Defensa de la Competencia podría actuar tampoco en modo alguno.

Y ahí viene la importancia que le he querido trasladar de la segunda de las funciones del Tribunal de la Defensa de la Competencia, no solamente la función de resolver expedientes y fijar sanciones, sino la consultiva.
Porque ahí sí que pueden apoyarse, ya no sólo las distintas consellerias, ya no sólo estas Cortes Valencianas, sino también las organizaciones empresariales o representativas por ejemplo del sector para poder hacer valer su posición ante otras instancias, que a su vez también sean las encargadas de poder construir nuevos marcos jurídicos más favorables.

La prohibición de venta a pérdida está en nuestra legislación, legislación básica y también legislación autonómica.
Está prohibido vender a pérdida.
Pero hay una serie de excepciones a la venta a pérdida: artículo 14 de la Ley 7/1996.
Y a su vez, también en ese mismo artículo se dice, bueno, pero estas excepciones a la prohibición general deberán siempre respetar lo que establecemos a su vez también en la Ley de competencia desleal.

Ahí es donde tendría que entrar un tribunal de defensa de la competencia autonómico, y ver si esa venta a pérdida, que puede estar produciéndose dentro o fuera de nuestro límite territorial, puede facultar una posición de una organización, o del Consell o hasta un pronunciamiento de las Cortes Valencianas que permita el poder cambiar marcos jurídicos o que actúen otras instituciones y estamentos más allá de la posibilidad que tenemos de actuación en el caso de nuestra comunidad.

Y a mí me parece que es una función bastante importante, y tengo que coincidir con todas sus señorías.
Porque es donde justamente ahora no se pueden dirigir, por ejemplo, las organizaciones de nuestra comunidad, porque no hay un tribunal de defensa de la competencia de la Comunidad Valenciana; tienen que ir al tribunal de defensa de la competencia nacional, que.
.
.
, a ver si se entienden perfectamente mis palabras, a lo mejor tiene una menor sensibilidad respecto de alguna cuestión que pudiera tener un tribunal de defensa de la competencia de la Comunidad Valenciana, para que así sí pudiéramos actuar en el marco donde se ha tenido que además acabar dirigiendo nuestras organizaciones agrarias, han tenido que ir a Europa, y decir: «oiga, está pasando esto, y usted es el que tiene que poner coto a determinadas cuestiones», pero siempre con la ley en la mano.

Y ahí es bueno, y coincido con la señora Sánchez Brufal, que haya una unidad de los partidos políticos valencianos en apoyo, como se ha visto también de los partidos nacionales con representación en el parlamento europeo, y yo creo que también apoyo institucional que nunca ha faltado a los agricultores y a quienes les representan en nuestra comunidad.

Hay cuestiones más complejas, y con ello acabo.
Decía la señora Pérez, bueno, ¿si se pueden establecer alguna serie de compensaciones para los agricultores por esta cuestión?
Claro, nosotros ya, en estos momentos, y es un volumen bastante importante de compensaciones que están cobrando ya los agricultores en aquellas situaciones en las que podamos intervenir; por ejemplo, también ha hecho referencia las ocurridas hace dos años en cuento a las situaciones climatológicas que trajeron consigo.
.
.
, un año, perdón, que trajeron consigo importantes pérdidas del campo valenciano.

Pero si estamos en un supuesto de venta a pérdida lo que hay que hacer es prohibirlo si es ilegal.
Porque si no es ilegal y no lo podemos prohibir, y bajo ese concepto intentáramos dar alguna ayuda compensatoria a nuestros agricultores, inmediatamente lo que sería considerado ilegal y sería denunciable ante las instancias de la Unión Europea es esa ayuda compensatoria.
Porque sería una ayuda compensatoria que no estaría enmarcada en lo que la legislación establece y que, por lo tanto, lo ilegal, fíjese, señoría, estando todos de acuerdo, que fue como lo tenemos que hacer, siguiendo ese camino acabaríamos teniendo una ayuda ilegal frente a una actitud que nosotros entendiéramos ilegal.

Lo que hay que conseguir es que la prohibición de venta a pérdida, si es ilegal, esté sancionada; prohibida ya lo está legislativamente.
Y si el marco de excepcionalidad que le asiste no es suficiente para que se den esos puestos que entendemos que deberían prohibirse también, cambiar el marco, y en este supuesto ese marco lo tenemos que cambiar desde arriba hacia abajo, desde las instancias europeas hasta la legislación básica nacional y la autonómica.
Porque yo estoy ya completamente seguro, y así se ha puesto de manifiesto, en nuestras competencias, dentro de nuestras competencias, la Conselleria de Empresa --que además creo que comparece esta tarde el conseller de Empresa también en esta comisión, o así estaba en el orden del día para dar cuenta de ello--.
Bueno, en ese caso, es a aquel que le corresponde y ejerce las facultades que tenemos administrativas para poder sancionar supuestos que ya están prohibidos por nuestra legislación.

Pero yo quiero acabar diciendo que me parece que en estas cuestiones, reitero, no quiero entrar, salvo en la consideración que hecho general, en el fondo del asunto, corresponde a otros consellers de mi gobierno el poder hacerlo, pero que en estas cuestiones yo creo que estamos todos bastante de acuerdo y también creo que podemos coincidir en que el Tribunal de la Defensa de la Competencia de la Comunidad Valenciana será un instrumento más que va a permitir mayor capacidad de actuación, no sólo a las instituciones, sino también a las organizaciones que se podrán valer en esa función consultiva de tener dictámenes que les puedan resultar favorables para sustentar sus posiciones más allá de lo que es el marco de actuación en la Comunidad Valenciana.

Muchísimas gracias, presidente.

 

**El senyor president:**

 

Muchas gracias, señor conseller.

¿Acabamos?
 *(Veus)*

 

Pide la palabra.
.
.
, dos minutos, señora Sánchez Brufal, dos minutos.

 

**La senyora Sánchez Brufal:**

Gracias, señor presidente.

En primer lugar decir que nosotros hemos pedido reiteradamente la creación del Tribunal de Defensa de la Competencia valenciano, varios años ha sido rechazado en las enmiendas que hemos planteado.
Nos hubiera gustado que se hubiera creado de otra manera, y no por la puerta falsa de la Ley de acompañamiento.

Pero en el tema que nos ocupa ahora, que es la venta a pérdidas.
La venta a pérdidas está prohibida en España, está prohibida en otros países de la Unión Europea.
Está prohibido en Francia.
Está prohibido en Irlanda.
Pero no está prohibido de una forma armonizada en toda la Unión Europea.
Y, por lo tanto, ahí nos encontramos con una dificultad.
Eso es lo que justifica que encontremos una disparidad entre lo que el Parlamento, desde el punto de vista legislativo, el Parlamento Europeo, el apoyo que se ha hecho a nuestros agricultores en este tema concreto, haciendo afirmaciones, como el eurodiputado del Partido Popular, claras, diciendo que hay datos que demuestran las prácticas de los supermercados de forma abusiva y demás, haciendo unas afirmaciones claras, que supone que tendrá un respaldo detrás para poderlo decir.
Y, sin embargo, un rechazo de la comisión desde el punto de vista de la competencia.
Porque se insiste en que no hay pruebas suficientes que demuestren el abuso de posición dominante, y considera que las grandes superficies no incurren en ella y no se justifica de esta forma, que es lo que realmente las organizaciones de agricultores en este caso han ido a pedir a Europa.
Y se supone, porque se ha hecho público constantemente en medios de comunicación, en otra comisión, la Comisión de Agricultura, que tiene un apoyo de este gobierno autónomo y que, además, estamos en una región con competencia plena, no se justifica, nos dicen desde Europa, una ley comunitaria, rechazan una normativa armonizada, porque afirman que la legislación europea no beneficiaría a los consumidores y los países de la Unión Europa que prohíben --y en ese caso estamos nosotros-- la venta a pérdida, no es efectivo el funcionamiento y tampoco lo sería una regulación común en la Unión Europea.

Yo creo que hay dos trabajos importantes que hacer.
Por una parte, demostrar algo que en este momento, hasta el momento, no se ha demostrado, que es que sí que es efectivo la prohibición de venta a pérdida dentro de nuestra comunidad.
Y eso hasta el momento no ha funcionado, no solamente en los cítricos sino en otros temas.
Y, por otra parte, tenemos que hacer muy explícito nuestro apoyo dentro del Tribunal de Defensa de la Competencia, igual que desde el ámbito de otras consellerias, nuestro apoyo para apoyar, precisamente, las organizaciones de agricultores en aquello que ellos quieren conseguir, no solamente con el ejemplo desde aquí sino con todo el apoyo y no tengan que ir a pedir informes a otro sitio sino que seamos nosotros, desde este ámbito, desde el gobierno, el que se lo dé.

Muchas gracias.

 

**El senyor president:**

Muchas gracias, señoría.

Señora Pérez, dos minutos.

 

**La senyora Pérez i Martí:**

Gràcies, senyor president.
I probablement menys.

Aviam.
Si el Tribunal de Defensa de la Competència encara no el tenim totalment creat.
Davant d'esta situació, lògicament, l'únic que podem fer és divagar una mica i aplegar a algun tipus d'acord d'allò que es podria fer.
I això no està malament, però tractant-se que cada país de la Unió Europa té aplicada una normativa diferenciada per a poder aplicar la venda a pèrdua i, segons en quins temes o en quins productes i en quines situacions --i les situacions sí que les coneguem, no anem a parlar d'elles que ara estaríem molt de temps en si és correcte o no-- no estaria gens mal que el govern valencià sol·licitaria a Europa o li exigira a Europa que prenguera mesures, les més immediates possibles, per a perseguir el que s'ha produït al País Valencià.

Perquè si açò es realitza per mig de grans superfícies on estan situades empreses estrangeres, empreses europees però de fora de l'àmbit del País Valencià, també estarà prohibit o, com a mínim, acordat o tractat, pels grans distribuïdors europeus, que són poquets i malauradament són el que ens marquen el preu de tot, de tot el que és l'agroalimentació.
Després això repercutix no solament en l'agricultor sinó també repercutix en l'IPC, repercutix en moltes coses de l'economia de la nostra vida, com a col·lectius i com a individus.

Per tant, jo veig la situació així.
Això no ho tenim encara, no ho tindrem fins probablement després de l'estiu, conforme jo li entenc a vosté explicar-se, senyor conseller.
Per tant, un pas més hauríem de donar.
Tot i, ja li dic, jo tenia el dubte d'estar tractant-lo en Economia quan probablement hauria de ser la Conselleria d'Empresa, perquè estem parlant de comerç i tal.
Però a mi em sembla que ha estat molt encertat el que s'haguera de tractar el tema amb vosté, pensant en els passos que s'hagueren de donar més enllà.
I espere que vosté prenga bona nota.
I si han servit les meues paraules perquè es tinga en compte com hauríem de reaccionar ràpidament a Europa, espere que siga així.

 

**El senyor president:**

Muchas gracias, señora Pérez.

Señor conseller es su turno.

 

**El senyor conseller d'Economia, Hisenda i Ocupació:**

Con absoluta brevedad, también, como quienes me han precedido en el uso de la palabra.
Yo, señorías, me quedo con las coincidencias.
Las coincidencias en el fondo, además, que me parecen importantes, no quien lo pidió antes o después o de qué forma o manera.
El Tribunal de Defensa de la Competencia va a ser una realidad en nuestra comunidad en el año que nos encontramos, el Tribunal de Defensa de la Competencia Valenciano.
Y yo creo que va a ser, como he dicho anteriormente, un instrumento muy útil no solo para las propias instituciones sino, sobre todo, para el conjunto de la sociedad y quienes podrán acceder al mismo, que son las organizaciones que representan en distintos sectores a esa sociedad.

Me ha hecho algunas referencias totalmente acertadas de cómo funciona a nivel europeo y las prácticas distintas entre las legislaciones estatales, que sí que tienen prohibida la venta a pérdida y quien no, casi todas derivadas de una situación de facto.
Hay países donde no hay determinadas producciones que no les interesa en absoluto poner en beneficio, ellos dicen, de sus consumidores y usuarios ningún tipo de cortapisa a bajadas de determinados precios de determinados productos.
Y, por lo tanto, son los que, dentro de la propia Unión Europea, cuando se llega con pretensiones de este tipo fijan enseguida posición contraria, porque ellos no tienen productores agrícolas y, en cambio, sí que tienen grandes superficies y les interesa proteger, en ese caso, a su gran superficie y no a un productor que no tienen en su propio país.

Eso es lo que tenemos que hacer --y coincido con la señora Pérez-- es llevar por quien corresponde y a la instancia que corresponda esta situación, no solo denunciarla sino intentar que el marco adecuado varíe para que sí que pueda, en su caso, haber una legislación armonizada a nivel, es difícil, pero a nivel Unión Europea, que nos permitiera dar cobertura legal a situaciones de estas cuando se produzcan en distintos países.
Porque sino estaríamos en un supuesto como en el que nos encontramos ahora.

Aquí podríamos tener, en su caso, de producirse el hecho no sola en la sanción sino que poder trasladarla al conjunto de España, vía Tribunal de la Defensa de la Competencia nacional y legislación sancionadora con carácter general.
Otros países que tienen también prohibida la venta a pérdida también podía realizarlo.
Pero imaginamos que empiezan a venderse nuestros productos citrícolas en países que no tienen esa prohibición determinada y que, por lo tanto, no tendríamos ningún medio legal para decirle «oiga, usted lo está haciendo mal», salvo que hubiera legislación armonizada a nivel europeo, que así nos lo permitiera y donde hay que incidir.

Con lo cual, yo creo que eso será el interés de todos; el interés del gobierno de la Generalitat, el interés en este caso también de quienes representan, ustedes, la soberanía y los distintos partidos representados en la cámara.
Y espero que también sea el interés de quienes nos representan en la comisión, porque el comisario europeo español, todos sabemos de quien es y a qué partido pertenece.
Y, por lo tanto, también, a quien corresponda tener relaciones dentro y con la comisión europea, que sigue siendo el gobierno de España, compartan el interés que la señora Pérez y yo compartimos y estoy seguro también el Grupo Parlamentario Socialista en la mañana de hoy en esta cámara.

Muchas gracias, señoría.

 

**El senyor president:**

Muchas gracias, señor conseller por su magnífica exposición, breve pero minuciosa a la vez.

Quince segundos para despedir al señor conseller y comentamos algo para continuar la sesión.

 

*(Se suspén la reunió per uns minuts)*

A ver, por favor.

Señorías, se suspende la sesión que se volverá a convocar en fechas próximas.

*(Se suspén la reunió a les 15 hores i 9 minuts)*