DP\_06\_20200508.html





Diputació Permanent de les Corts Valencianes realitzada el dia 8 de maig de 2020.
Comença la sessió a les 10 hores i 9 minuts.
Presideix el president de les Corts Valencianes, senyor Enric Morera i Català.
Sessió número 3.
X Legislatura.
Tercera i darrera reunió.

El senyor president:

Sempre un plaer tornar-nos a vore ací, en l'hemicicle, en esta Diputació Permanent.

Donem la benvinguda al conseller d'economia sostenible, per a substanciar la compareixença sol·licitada a petició pròpia i altres grups parlamentaris.

Senyories, es reprén la Diputació Permanent.
(El president colpeja amb la maceta)

Tal com ja vaig indicar a les seues senyories, a l'inici de la Diputació Permanent, el dimecres, si s'arribava a un acord unànime al llarg d'aquesta sessió de la Diputació Permanent, es podrà procedir a la modificació de l'ordre del dia, per a incloure un nou punt consistent en la creació de la comissió d'estudi per a la reconstrucció social, econòmica i sanitària, com a conseqüència de la crisi del COVID-19.

Procediríem, per tant, a l'alteració de l'ordre del dia, de conformitat amb l'article 67 del Reglament de les Corts.

Per tant, si no hi ha inconvenient, inclouríem un nou punt, el huité, que serà la creació de la comissió d'estudi per a la reconstrucció social, econòmica i sanitària, com a conseqüència de la crisi del COVID-19.

Entenc que s'aprova per assentiment i per unanimitat.

Per tant, senyories, cridem eixe punt, que serà simplement conéixer el document que els grups parlamentaris han negociat i que el senyor Mata sembla que ja té en disposició.

I passarem… Farem com Miguel Strogoff…

El senyor Mata Gómez:

Vaig a fer-li una foto a Fran Ferri.
Una foto a Fran Ferri.
I aixina ja ho sap.

El senyor president:

Que ho sàpiga, però ha signat la síndica adjunta?

El senyor Mata Gómez:

Sí, ahí tens.
Cinc signatures i…

El senyor president:

Molt bé, doncs ens congratulem d'esta iniciativa, que acabem de modificar, incorporant un nou punt que ara mateixa li passa al lletrat.
perquè eixe document siga registrat, i després votarem sobre este document.

Compareixença del conseller d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball, senyor Rafael Climent González, per a informar de les mesures adoptades per la conselleria des de l'entrada en vigor de l'estat d'alarma, a conseqüència de la situació d'emergència provocada pel virus COVID-19

El senyor president:

Senyories, punt sisé del nostre punt de l'ordre del dia, compareixença del conseller d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball, per a informar de les mesures adoptades per la conselleria, des de l'entrada en vigor de l'estat d'alarma, conseqüència de la situació d'emergència provocada pel virus COVID-19.

Donem la benvinguda al conseller.
Ahir ja ens va presentar el decret llei número 3, que va estar convalidat.
I ara informarà sobre les gestions de la seua conselleria en esta situació.

Quan vosté vullga, conseller, té la paraula.
Quan vosté vullga, senyoria.

El senyor conseller d'Economia, Sectors Productius, Comerç i Treball:

Molt excel·lent senyor president.

Il·lustres diputades i diputats.

Abans de començar la compareixença, m'agradaria expressar el meu condol per les persones que han perdut la vida a causa de la COVID-19, com també la meua solidaritat amb els seus familiars.

I també voldria traslladar un missatge d'ànim a totes les persones que estan afectades per aquest virus.

Igualment, m'agradaria mostrar la meua empatia per totes les persones que han estat confinades en les seues cases i que amb gran determinació han posat el seu granet d'arena per a superar aquesta situació.

I donar el nostre suport a les persones i empreses que han estat treballant perquè la nostra economia puguera continuar funcionant.

Estic referint-me al personal sanitari i sociosanitari, a les persones que treballen en els supermercats, a les botigues, als i a les transportistes, i llauradors i llauradores, personal de neteja i a totes les persones que cuiden de persones.

Vull transmetre'ls també una forta abraçada i agrair-los el seu esforç.
En definitiva, vull donar les gràcies a totes les persones i empreses que estan fent que el nostre territori continue en marxa.

I tot aquest esforç col·lectiu està tenint la seua recompensa.
S'està restablint la normalitat i ja albirem la llum al final del camí que ens permetrà abordar la reactivació econòmica i social amb la màxima seguretat.

Necessitem confiança i esperança com a col·lectiu.
Ara és moment d'estar units com mai i de treballar junts per superar la crisi sanitària amb lleialtat i responsabilitat amb les persones, deixant a banda els interessos personals i partidistes de curt termini.

En poques paraules, ens cal prudència, seguretat i col·laboració.
I, com no, vull agrair el treball ingent que hem fet des de la conselleria d'economia sostenible, a tot l'equip de la conselleria i a totes les persones treballadores d'aquesta i de les direccions territorials.

Comparec de nou en aquesta Diputació Permanent de manera excepcional, ateses les circumstàncies, per tal d'informar sobre les mesures que hem adoptat per part de la Conselleria d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball i els seus ens dependents, des de l'entrada en vigor de l'estat d'alarma.

Com vostés ja saben, a través del Reial decret 463/2020, de 14 de març, el govern d'Espanya va declarar l'estat d'alarma en tot el territori, amb l'objectiu de preservar les vides de la ciutadania, contindre la crisi sanitària i evitar el col·lapse del nostre sistema de salut pública.

Aquestes mesures sanitàries de contenció han suposat una paràlisi de l'activitat econòmica i social de manera temporal per al nostre teixit productiu, generant importants pèrdues de rendes per a famílies, persones autònomes i empreses.

Aquest alentiment de l'economia, on s'ha reflectit primerament ha sigut en el mercat de treball.
Les dades d'atur registrat el mes de març al nostre territori mostren un augment de 35.
565 persones, i en abril hem tingut 38.
115 persones més, arribant a un total de 439.
942 persones aturades.

I, segons l'EPA del primer trimestre, ha augmentat l'atur en 2.
000 persones i s'han destruït 32.
000 llocs de treball.
A més, s'han sol·licitat, a data de 6 de maig, 64.
185 expedients de regulació temporal d'ocupació, que afecten 397.
397 persones treballadores.

Per altra banda, a hores d'ara, tenim una previsió de caiguda del PIB del 9,2% i una taxa d'atur per al conjunt de l'estat del 19% en el 2020, segons ens diu el pla d'estabilitat que s'envia a Brussel·les.

És lògic que una economia tan oberta i exportadora com la nostra i amb una aportació tan rellevant dels sectors serveis, es veja afectada per l'impacte del coronavirus.

Ens trobem en una situació molt difícil, però amb la previsió de millora, segons vaja reduint-se la crisi sanitària.
La diferència d'aquesta crisi amb la crisi financera de 2008 és que ha sigut generada per un element extern a la mateixa economia.

Per això, una vegada controlada la crisi sanitària, i amb l'espenta de les mesures socials i econòmiques que anem posant en marxa, res hauria d'impedir que l'activitat econòmica es recupere amb el major dinamisme possible.

Entenc que hem actuat amb serenitat, però també amb la major contundència per a fer costat als sectors productius i a les persones, empreses, treballadors i treballadores que s'han vist afectades, posant en marxa mesures d'urgència tendents a atenuar els efectes que està patint la nostra societat, la nostra gent.

Ja abans de la declaració de l'estat d'alarma, el Consell i la conselleria d'economia sostenible, anticipant-nos al que anava a vindre, a final de febrer vam realitzar les següents accions.

En primer lloc, el 26 de febrer vam convocar una comissió de seguiment sobre l'impacte econòmic del coronavirus en les empreses valencianes.
No cal que els diga, perquè vostés ho saben, que el focus estava en la Xina, i ara ens ha afectat de ple.

La reunió es va celebrar el 5 de març i a la qual van assistir representants econòmics i empresarials, entre els quals estaven presents la confederació empresarial valenciana, les cambres de comerç, associacions d'autònoms i la confederació de cooperatives.

L'objectiu de la reunió de treball era conéixer de primera mà les inquietuds de les empreses davant l'avanç del coronavirus i analitzar l'impacte en els distints sectors productius que estaven afectats, per a realitzar una avaluació i buscar diverses línies d'actuació.

En segon lloc, des d'Ivace Internacional vam llançar dos nous serveis que permeteren pal·liar possibles retards en el subministrament, com a resultat de la crisi sanitària del coronavirus i aprofitar noves oportunitats de negoci.

En un primer moment, aquests dos serveis estaven enfocats a superar la dependència de la Xina, però amb la declaració de pandèmia i l'alentiment dels mercats a nivell global, hem adaptat els nostres serveis a la nova situació actual d'expansió global de la COVID-19.

El primer d'aquests serveis consisteix en la cerca de proveïdors de béns intermedis alternatius, en haver-se limitat la capacitat de subministrament de molts països.
Aquest servei consta de dues fases.

En la primera, es busquen proveïdors en la Comunitat Valenciana amb la col·laboració de les associacions sectorials.
I en una segona fase, en cas de no tenir èxit en la primera, es busquen proveïdors en la resta del món, a través de la xarxa exterior de l'Ivace.

El segon servei persegueix acostar a les empreses noves oportunitats de negoci generades per l'alentiment de les importacions originades al mercat asiàtic, amb l'objectiu de posicionar la Comunitat Valenciana com a proveïdor alternatiu.

Ivace Internacional ha prestat al voltant de 300 serveis a empreses exportadores valencianes des de l'inici d'aquesta pandèmia.

A més, hem afegit un tercer servei basat en la confecció d'agendes virtuals amb empreses importadores, que vénen a substituir els viatges de prospecció, un servei molt demandat per part de les empreses.

D'aquesta manera, no és necessari viatjar.
Des de les oficines de la xarxa exterior es contacta amb les empreses importadores i es gestionen trobades per videoconferència amb les nostres empreses.

Per tant, hem adaptat aquests serveis perquè la xarxa exterior d'Ivace detecte noves oportunitats de negoci o noves possibilitats d'aprovisionament de béns intermedis en els mercats on està present.

En tercer lloc, es va facilitar la tornada immediata de les persones que en eixe moment estaven gaudint d'una beca formativa d'especialització a l'estranger, amb el programa d'Ivace Internacional.

La prioritat és la salut, i bàsicament la tranquil·litat de les persones que estaven gaudint la beca de l'Ivace, com també la de les seues famílies.

Com a quarta acció, l'Invassat va elaborar en la seua qualitat de servei de prevenció de riscos laborals una guia per a les empreses de mesures preventives enfront de l'exposició al coronavirus.

L'Invassat ha continuat amb les tasques d'assessorament als diferents departaments de l'administració del Consell i els seus organismes autònoms sobre les mesures de prevenció necessàries per a evitar els contagis, mitjançant el contacte amb els diferents òrgans administratius i executius, i l'elaboració de documentació.

Així mateix, el 9 de març, el president de la Generalitat, Ximo Puig, va presidir la reunió de la mesa interdepartamental per a l'actuació i prevenció enfront del coronavirus.

El seu objectiu, l'anàlisi de la informació, la coordinació i el seguiment de les actuacions que corresponen a la Generalitat en el marc del sistema nacional d'alerta precoç i resposta ràpida.

Amb aquest òrgan, la Generalitat va establir una estructura per a poder analitzar regularment els escenaris enfront de l'alerta sanitària mundial, i per a coordinar l'actuació conjunta dels departaments del Consell més directament implicats per l'aparició i el desenvolupament de la malaltia i els seus efectes.

D'aquesta comissió van eixir les mesures de reforç de l'atenció sanitària i el pla de xoc per a donar resposta a l'emergència del coronavirus en l'àmbit econòmic i social, que va anunciar el 12 de març el president Ximo Puig ací, des d'aquesta mateixa trona, a l'hemicicle, en les Corts.

Com poden veure, sí que hem tingut previsió i acció decidida.

Posteriorment i arran de la declaració del 14 de març pel govern d'Espanya de l'estat d'alerta en tot el territori de l'estat, es va fer necessària l'adopció, amb la màxima urgència, de diverses mesures tendents a atenuar els efectes que està patint la nostra societat, i mantenir la salut del sistema productiu valencià, i en particular dels sectors més afectats.

Com també pal·liar els efectes de la inesperada disminució d'ingressos dels col·lectius econòmics i persones més vulnerables.

Per tant, en paral·lel amb les mesures sanitàries, hem adoptat un conjunt de mesures de tipus econòmic i social per a fer costat a les persones treballadores, a la ciutadania, a les famílies, a les persones autònomes, al cap i a la fi, a totes les persones del nostre territori, especialment a les més vulnerables.

Senyories, tenim clar que primer són les persones i la seua salut.
Per això, des del primer moment tots els esforços del govern valencià ha estat encaminats a preservar la salut de les persones en l'àmbit sanitari i sociosanitari.

Al mateix temps que hem treballat per tal de minimitzar el risc de desacceleració econòmica i que l'impacte estructural fora el menor possible, sobretot en el mercat laboral i en el nostre teixit empresarial.

Moltes d'aquestes mesures no tenen únicament un caràcter pal·liatiu, sinó que des dels primers indicis de la crisi ens hem anticipat de manera proactiva i hem portat la iniciativa per tal de preparar la recuperació de la nostra economia quan aquesta situació extraordinària acabe.
I aquestes mesures jo diria que ja estan donant alguns resultats.

Així doncs, seguidament els relacionaré les actuacions que hem realitat en la Conselleria d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball des de l'estat d'alarma.

En primer lloc, davant de la situació d'angoixa per la por a tindre desabastiment d'aliments, la conselleria va traslladar a les entitats locals i als comerços una sèrie de recomanacions per tal d'afavorir conductes per a fer front a la COVID-19, incidint que els sistemes de proveïment funcionaven amb normalitat i que no hi ha motiu per a fer apilaments massius.

Per a informar les persones consumidores, la conselleria va posar a disposició models de cartells per a botigues físiques i banners per a pàgines web i xarxes socials en la nostra pàgina web.

L'objectiu d'aquests cartells és recalcar que el proveïment està garantit i que cal continuar amb els hàbits de consum habituals, que s'eviten aglomeracions i que els productes bàsicament van a estar garantits sense ningun problema.
També s'inclou la recomanació de mantenir distàncies interpersonals de metre i mig com a mesura de prevenció.

Com a segona mesura, dir que Labora, el Servei Valencià d'Ocupació i Formació, va suspendre de manera temporal tota la seua activitat formativa presencial des del dilluns 16 de març, afectant tots els centres i entitats que impartixen aquesta formació en modalitat presencial, així com la part presencial en la modalitat de teleformació.

Al respecte, dir que, a hores d'ara, Labora ha représ més del 99 % de les accions formatives per a persones desocupades de manera telemàtica.
I, a més, ha posat en marxa nous cursos a la seua aula virtual.

D'aquesta manera, des del 3 d'abril, Labora permet a les entitats de formació obtenir l'autorització per a canviar la modalitat presencial per una altra formació alternativa que garantisca la transmissió del coneixement i la seua avaluació per a evitar, en la mesura del possible, la interrupció de l'activitat formativa en aquestes circumstàncies tan excepcionals.
Fins el moment, de les 746 accions formatives corresponents a formació dirigida preferentment a aturats, Labora ja n'ha autoritzat 743.

Pel que fa al recurs d'aula virtual, s'ha obert la matrícula per a realitzar cursos gratuïts en competències transversals.

En total, són 16 els nous cursos que Labora oferirà de manera totalment gratuïta i que es podran realitzar de manera en línia, dirigits a persones desocupades en situació d'ERTO i ocupades sense limitació de percentatges.

El catàleg de cursos que es pot consultar en la pàgina web de Labora se centra en les competències que les empreses demanden cada vegada més en els seus processos de selecció.

Així, les anomenades soft skills, habilitats generals per a l'ocupació, ajuden a millorar les competències generals per a l'ocupació.

La nova oferta informativa està oberta des del 15 d'abril i l'estimació és la de formar a 1.
070 alumnes fins a finals de juny.

Dir-los que, en tercer lloc, el dilluns 16 de març vam posar en marxa el telèfon gratuït 222 829 587 per a resoldre tots aquells dubtes d'índole laboral o empresarial que els sorgisca a empreses, comerços, persones autònomes i persones treballadores de la Comunitat Valenciana.
Aquest servei està operatiu les 24 hores del dia.

En cas que la resposta no poguera ser immediata per les particularitats o especificitats de la pregunta, l'interessat pot deixar el seu correu electrònic i se li envia la resposta com més prompte millor.

El telèfon ha atés des de la seua posada en marxa amb motiu del COVID-19, el passat 16 de març fins al 6 de maig, un total de 23.
319 consultes.
Més de la meitat de les consultes rebudes, quasi el 57 %, han estat relacionades amb l'àmbit laboral, més del 22 % s'han referit a consultes de pimes i persones autònomes, seguides de dubtes sobre obertures de comerç que representen vora el 8 %.

He de dir-los que de les 23.
319 consultes efectuades, s'han resolt 23.
311.
És a dir, quasi la seua totalitat.

A més, per a donar reforç a aquest servei vam habilitar el 25 de març passat un assistent virtual, Carina GVA, per a reforçar l'atenció i la resolució de dubtes sobre la COVID-19 en comerços, empreses i persones autònomes o desocupades.

A Carina GVA s'accedix a través de la web de la conselleria d'economia sostenible i s'oferix tota la informació relativa a la COVID-19 i la repercussió que té en l'activitat econòmica del nostre territori.
Fins el 6 de maig, ha tingut un total de 1.
366 converses, 5.
024 missatges i 1.
230 persones usuàries.

La conselleria també ha multiplicat l'edició d'infografia i vídeos per resoldre els dubtes i aclarir la situació a les persones que es troben aturades en aquestos moments.

Alguns dels continguts que més consultes han rebut són els vídeos i informacions sobre consultes freqüents que es poden consultar a través de la web de la conselleria d'economia sostenible i la guia de respostes freqüents, que ha tingut al voltant de setze mil descàrregues.

En moments d'incertesa, la informació és fonamental i nosaltres, des del primer moment, vam posar a disposició d'empreses, persones autònomes, persones treballadores, cooperatives, comerços i persones consumidores tota la informació per poder resoldre qualsevol dubte que tingueren.

Continue amb les mesures dutes a terme.
També el 14…, el 16 de març -perdó- es va tancar al públic la xarxa física d'oficines Labora.
Però mantenint el funcionament intern per a garantir la inscripció i la renovació de les demandes d'ocupació, i la tramitació de les prestacions per desocupació per acord de les direccions dels serveis públics d'ocupació autonòmic, Labora, i estatal, Sepe.

El nostre compromís ha sigut sempre assegurar que les persones que es troben actualment sense ocupació continuen percebent la seua prestació i que els que, per impacte de l'actual crisi perden el seu lloc de treball, puguen veure reconeguda la seua prestació en el mínim temps possible.

Amb aquesta finalitat es va acordar la simplificació dels procediments administratius i el reforçament de l'atenció telefònica i telemàtica als usuaris i usuàries, per a la qual cosa s'han habilitat les línies de contacte corresponents en cada oficina d'ocupació.

Així mateix, les persones desocupades tenen a la seua disposició els serveis que oferix Labora a través dels diversos canals habilitats: dues línies de Whatsapp, correu electrònic i xarxes socials.

I els done una dada: hem passat de 1.
200 consultes en març del 2019 a, en el darrer mes, 16.
911, quasi dèsset mil consultes.

També les oficines del servei de mediació, arbitratge i conciliació, les MAC, es van tancar i en l'ordre social van quedar suspesos els terminis per a la tramitació dels procediments administratius sancionadors incoats, incloent-hi els terminis processals administratius, així com els de prescripció i caducitat d'accions.

Cinquena acció va ser que l'Ivace va adoptar el funcionament telemàtic sense serveis presencials mentre estiga en vigor l'estat d'alarma.

Així doncs, va quedar en suspens la contractació administrativa, la presentació de sol·licituds d'ajuda, el venciment de terminis d'esmena i de devolució de préstecs, el còmput per a la presentació de recursos administratius i qualsevol altre procediment administratiu.

Les estacions d'inspecció tècnica de vehicles, les ITV, també es van tancar per ordre del ministeri mentres dure l'estat d'alarma, no sancionant-se les persones que necessiten desplaçar-se en un vehicle que no tinga en vigor l'ITV.

Des de la conselleria hem treballat per facilitar la informació corresponent a les empreses i persones afectades.

Setena acció.
En l'àmbit del cooperativisme i l'economia social es van suspendre els tràmits registrals, els terminis per a la presentació de recursos, mantenint-se la vigència dels nomenaments inscrits i es van deixar d'emetre resolucions de suspensió o de negació d'actes registrals.

Com a mesura pal·liativa, vam activar la tramitació electrònica i es garantix la coordinació entre oficines i l'atenció al públic per correu electrònic o per telèfon.

A més, hem elaborat, juntament amb la federació d'empreses cooperatives de treball, una guia per a personal emprenedor, empreses i cooperatives del tèxtil interessats en fabricar mascaretes.

La direcció general de treball es va reforçar amb funcionaris i funcionàries per a la resolució de les sol·licituds rebudes d'expedients de regulació temporal d'ocupació, i en moments determinats han estat treballant 182 funcionaris i funcionàries en la seua resolució: 48 en serveis centrals i 134 en les tres direccions territorials.

Així mateix, en relació amb aquests expedients, s'han pres altres accions com l'agrupació i sistematització de sol·licituds homogènies i l'ampliació del termini de contestació de les sol·licituds, i evitar d'aquesta manera el silenci administratiu.

Ací també vull agrair la col·laboració de la direcció general de tecnologies per a poder agilitzar tots els processos.

A hores d'ara, hem resolt ja el 85,3 % dels ERTO presentats, és a dir, 54.
766, que engloben a 300.
470 persones, el que suposa un 75,6 % de les persones afectades al nostre territori des de la declaració de l'estat d'alarma.

He de dir-los que tenim una situació sense precedents en l'autoritat laboral, ja que en un any com a màxim solíem rebre al voltant de mil ERTO.
Això implica que en només un mes i mig s'han resolt tants expedients com en 55 anys.

El nostre objectiu en tot moment ha estat agilitzar al màxim el procés i que les persones treballadores afectades a la Comunitat Valenciana puguen percebre, com més prompte millor, les prestacions per desocupació.
I per això vull posar en valor el treball ingent de la direcció general i de les direccions territorials, i a totes les persones que estan darrere, ja que estem complint amb els objectius marcats des que es va decretar l'estat d'alarma.

Hem publicat un protocol d'actuació per a les empreses amb mesures de prevenció recomanades davant l'alerta sanitària de la COVID-19 elaborat amb la col·laboració de la Conselleria de Sanitat Universal i Salut Pública.

La dècima acció.
Com he dit adés, des del minut u hem oferit serveis personalitzats a les empreses amb inquietuds en internacionalització adaptats a la situació del moment.
Per això, des d'Ivace Internacional es continua atenent a l'evolució de la situació i les necessitats de les empreses en el mercat exterior.

A més dels tres serveis que ja he comentat anteriorment, des de la web d'Ivace es pot accedir a informació rellevant relacionada amb l'impacte de la pandèmia en el comerç internacional, gràcies a la col·laboració amb diverses entitats així com a informes actualitzats de com avança la situació en els diferents mercats en els quals està present la xarxa exterior d'Ivace.

Sabem que és un moment complex i per això, ara més que mai, estem al costat de les empreses valencianes.
Crec que és moment apropiat per recordar i reivindicar el paper que juga la nostra xarxa exterior.

De la mateix manera, hem modificat la convocatòria d'ajudes de suport a la promoció exterior de la Comunitat Valenciana, llevant el límit als imports màxims subvencionables.

L'onzena mesura.
Degut a la suspensió de l'activitat empresarial i comercial, un dels col·lectius que més està patint aquesta crisi són les persones treballadores en règim d'autònom.

Per açò, aquest Consell va aprovar el Decret llei 1/2020, establint un règim d'ajudes urgents per concessió directa a persones treballadores autònomes, inclosos els socis de cooperatives de treball associat, que desenvolupen la seua activitat professional al nostre territori i que s'han vist afectades per la situació de crisi sanitària ocasionada per la COVID-19, decret llei que vam convalidar fa dues setmanes en aquesta cambra.

La quantia de l'ajuda individualitzada, com saben, ascendeix a 1.
500 euros, en concepte de lucre cessant, per a les persones treballadores autònomes obligades al tancament a conseqüència de la declaració de l'estat d'alarma; i de 750 euros per a la resta de casos.

L'import global de les ajudes a concedir, derivades d'aquest decret llei, ascendeixen a 57,5 milions d'euros.
Aquestes ajudes ja s'han implementat mitjançant el Decret 44/2020, de 3 d'abril, del Consell, d'aprovació de les bases reguladores de concessió directa d'ajudes urgents a persones treballadores en règim d'autònom afectades per la COVID-19.

El període de presentació de sol·licituds ha acabat aquesta mateixa setmana i hem rebut un total de 126.
665 sol·licituds.
En aquest moment s'estan instruint els expedients i a partir de mitjan maig es podria començar a resoldre els mateixos i començar el procés de pagament de les ajudes concedides.
Ja els puc garantir que a partir del 15 començarem amb els pagaments.

La dotzena acció ha estat que hem coordinat amb la Conselleria d'Agricultura borses de treball per a garantir la mà d'obra al camp valencià i la recol·lecció a temps de nispros, cireres i altres fruites d'estiu, així com de les fases tardanes de la taronja.
En aquest sentit hem habilitat processos telemàtics que permeten la inscripció com a sol·licitant d'ocupació i la contractació.

La conselleria, una altra opció que hem desenvolupat a través de l'Institut Valencià de Competitivitat Empresarial i la Xarxa d'Instituts Tecnològics, és que hem posat en marxa, en col·laboració amb La Fe i les cambres de comerç, la plataforma Col·labora and Connect, per a facilitar la col·laboració entre totes les empreses i indústries i contribuir a pal·liar les conseqüències de la crisi sanitària actual de la COVID-19.
La plataforma, al servei del teixit industrial de la comunitat, s'emmarca dins de les diferències de treball impulsades per l'Ivace i la Xarxa d'Instituts Tecnològics, amb l'objectiu d'ajudar a pal·liar l'actual situació i ajudar en aspectes: com l'homologació de productes i materials com mascaretes, viseres, respiradors, gels hidroalcohòlics, etcètera, etcètera; la utilització de rutes per a la distribució de medicaments a malalts crònics, o la localització de proveïdors.
Des de la seua posada en marxa la plataforma ha recollit ofertes i demandes de més de cent empreses.

Així mateix, en col·laboració amb l'Ivace, els centres tecnològics de la Comunitat Valenciana han desenvolupat quasi vint projectes de fabricació 3D, intel·ligència artificial per a la detecció de la pneumònia, programari per a optimització de rutes, homologacions, plataformes en línia de vida saludable i una guia especialitzada dirigida al sector agroalimentari, entre d'altres productes i solucions.

Tots aquests projectes es recullen en la plataforma Sumem enfront del Coronavirus, una iniciativa de Redit per a difondre els projectes desenvolupats.

En la mateixa línia, s'ha dut a terme la fabricació de productes sanitaris en col·laboració amb la Xarxa d'Instituts Tecnològics, Redit, i les empreses valencianes de diversos sectors: el tèxtil, el plàstic, el químic, el metalmecànic, per posar alguns exemples.

Com poden veure, senyories, diputats i diputades, el nostre teixit productiu aprofita les seues sinèrgies i capacitats amb una fi comú doble: acabar amb la COVID-19 i aprofitar els recursos productius que tenim ací en territori valencià.

La catorzena acció que hem tirat endavant, pensem que hem d'anticipar-se, ser previsors i proactius a mitjà i llarg termini també.
Per açò vam començar una ronda de contactes amb els clústers industrials per analitzar la situació dels diversos sectors i intentar avançar-se amb mesures a la situació de les empreses després de la COVID-19.

Ara més que mai cal pensar en els possibles escenaris en què es trobaran les nostres pimes una vegada acabe aquesta crisi sanitària, que previsiblement donarà pas a una situació nova per aquestes empreses, tant des de l'adaptació de productes i processos com des de la cerca de nous nínxols de venda i mercats o fins i tot de proveïdors.

Des de la Conselleria d'Economia Sostenible hem iniciat una acció pilot amb el clúster del tèxtil amb el qual col·laboraran l'Associació empresarial de tèxtils de la Comunitat Valenciana, Ateval, i l'Institut tecnològic, Aitex, l'Associació Valenciana de Startups, l'Ivie, l'Ivf i empreses del sector, que són les que coneixen de primera mà la situació del sector i les seues possibles necessitats tècniques i financeres.
Com veuen, participació i política continua de baix cap a dalt.

El que pretenem és escoltar els màxims representants del sector, conèixer les seues necessitats i perspectives de futur i iniciar la posada en marxa d'un pla d'acció per al teixit industrial.
Volem que el màxim nombre possible de pimes industrials valencianes i en el mínim termini possible preparen i apliquen plans de reestructuració i adaptació que ens permeten afrontar les conseqüències de la crisi de la millor manera.

Aquest objectiu global busca dos objectius específics: que les empreses siguen capaces de conèixer perfectament la seua situació en aquest moment; definir les mesures que han de prendre, i que puguen obtenir el finançament necessari per a les dues coses.

Com a quinzena acció, com ja saben, el Consell va aprovar el Decret llei 3/2020 a fi de donar suport econòmics als treballadors i les treballadores per compte aliè amb rendes baixes, afectades per un expedient de regulació temporal d'ocupació i als que han reduït la seua jornada laboral per conciliació familiar.
Decret llei que va ser presentat i validat ahir mateix en aquesta cambra.

Aquestes ajudes complementaries als ERTO tenen un import global màxim de 30 milions d'euros i la quantia de l'ajuda individualitzada ascendeix a 150 euros per persona beneficiària.
Un total, com ja vaig dir ahir, de 200.
000 valencianes i valencians afectades per ERTO rebran aquesta ajuda.
Les bases reguladores d'aquestes ajudes es van aprovar el passat 24 d'abril al Ple del Consell.
I la nostra intenció és, com vaig dir ahir, començar a pagar la setmana que ve.

També incloem en aquest decret les ajudes urgents per a la conciliació de la vida personal, familiar i laboral de les persones que hagen exercit el dret de reducció de la seua jornada laboral per a l'atenció de menors, majors o dependents al seu càrrec, i que comptem amb una dotació global màxim de 3 milions d'euros.
La quantia de l'ajuda individualitzada per als treballadors i les treballadores que s'hagen vist obligats a reduir la seua jornada ascendirà, com comentava també ahir: a 300 euros, si la reducció és entre el 50 i el 60%; 450 euros si la reducció és d'entre el 61 i el 80 %, i 600 euros si la reducció de la jornada és entre el 81 i el cent per cent.
Aquestes ajudes beneficiaran entre 5.
000 i 10.
000 valencianes i valencians.
I els puc dir que fa uns moments han aprovat el decret per a tirar endavant estes ajudes perquè hem acabat el Ple del Consell, fa un ratet.

En l'àmbit de comerç hem encetat un programa en coordinació amb la xarxa d'Agències per al foment de la innovació comercial, la Xarxa Afic, per a impulsar les vendes del comerç de proximitat durant la crisi de la COVID-19, comptant ja amb trenta ajuntaments adherits en la primera setmana de la posada en marxa.

Per mitjà d'una tasca minuciosa de recopilació de dades es pretén oferir a la ciutadania la informació sobre la relació de botigues obertes, el model de compra, si és possible per telèfon o per internet, les característiques del servei oferit, les opcions d'enviament a domicili o de recollida en botiga, horaris, dades de contacte, promocions, etcètera, etcètera.

També es van dictar dues resolucions per a suspendre les zones de gran afluència turística i modificar la resolució d'apertura comercial de dies festius amb la finalitat de donar certa normalitat, racionalitat, en aquesta nova anòmala situació de confinament declarat per l'estat d'alarma; i permetre el descans de les persones que treballen en la distribució, com tenir uns horaris clars i fixes per a totes i cadascuna de les persones consumidores.
Racionalitat com estava dient.

Així mateix, amb la finalitat de garantir el proveïment de productes de primera necessitat i l'activitat de molts productors, es va fer necessari la regulació i adopció de mesures de seguretat en els mercats de venda no sedentària al nostre territori.
Ajuntaments i diverses organitzacions, com la Unió de Llauradors i Ramaders, ens havien plantejat reprendre l'activitat d'aquests mercats no sedentaris, condicionada al compliment d'unes estrictes mesures de control i seguretat, atés que bona part de la venda correspon a productes agrícoles de màxima proximitat.

Per tot això es va publicar la Resolució de 24 d'abril de 2020, de la Conselleria de Sanitat Universal i Salut Pública, a proposta de la Conselleria d'Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica i de la Conselleria d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball, per la qual s'estableixen les condicions per a l'obertura dels mercats de venda no sedentària de productes de primera necessitat al nostre territori durant l'estat d'alarma provocat per la COVID-19.

En aquest sentit es va distribuir entre les entitats locals una guia de recomanacions i bones pràctiques en matèria de comerç, on s'inclouen totes aquestes anteriors actuacions, així com idees i pistes de com es pot abordar la situació actual de forma positiva.

També, en l'àmbit del comerç, hem publicat una guia per als comerços valencians sobre pràctiques segures enfront de la COVID-19, i que inclou mesures concretes a adoptar en cada comerç, recomanacions per a la zona de vendes i altres específiques per a cadascun dels sectors comercials per tal que en l'actual moment de desescalada els nostres comerços puguen dur a obrir i reprendre la seua activitat en total seguretat per a totes i tots.

A més, el 23 d'abril vam convocar les ajudes de Digitalitza el teletreball, dotades amb un pressupost de 5 milions d'euros, que inclou ajudes destinades a impulsar la implantació i la posada en marxa de solucions innovadores que faciliten el teletreball i afavorisquen el desenvolupament del comerç electrònic en les xicotetes i mitjanes empreses de la Comunitat Valenciana.
La subvenció màxima per projecte serà de fins cent mil euros, i el termini de sol·licitud va començar aquest dilluns, 4 de maig.

Per concloure, senyories, dir-los que des de l'Ivace també s'ha encetat una nova línia d'ajudes, que tindrà un pressupost de 5 milions d'euros, i que estarà destinada a les empreses de la Comunitat Valenciana que han invertit per adaptar-se a l'actual situació de crisi originada per la COVID-19.
És el cas, per exemple, de les empreses del sector tèxtil de la Comunitat Valenciana, que han reconvertit les seues fàbriques i les han adaptat a la fabricació de productes sanitaris i de protecció, com a mascaretes i bates.
Però també les del plàstic, també les del metalmecànic, etcètera, etcètera.

També des de l'Ivace hem modificat les ajudes a l'eficiència energètica en la indústria per beneficiar també les xicotetes empreses, i donarem suport fins al 50 % del cost dels projectes d'eficiència que suposen la reducció dels consums energètics en els processos industrials.

Altres actuacions inclouen la moratòria en el pagaments dels lloguers de naus industrials i del cànon de dret de superfície en els parcs empresarials.
Així mateix, no hem deixat de costat l'activitat regular, i he de dir que m'enorgulleix informar-los que hem adjudicat més de 5.
500 metres quadrats de sòl industrial al parc empresarial l'Espartall III, de Xixona, el que suposarà una inversió d'1,8 milions d'euros i permetrà la generació de 27 noves ocupacions.

Hem fet un important pas també per a l'energia eòlica, per a les renovables, amb l'autorització i la posada en marxa d'un parc eòlic, un parc eòlic de 50 megawatts a Cofrents.
I crec que hauríem d'estar contents.

També els informe que des d'economia hem représ la tramitació de convenis i projectes de política industrial, energia i mines, essencials per al sistema productiu.
Volem avançar-nos i tindre tots els mecanismes desplegats i en funcionament per quan finalitze l'estat d'alarma, i fins i tot abans.

Ací voldria fer un apunt, i és destacar el paper que ha jugat esta conselleria en l'obtenció per part de la Generalitat, i en paral·lel a la producció local, de material sanitari, d'aquest material amb caràcter urgent des de la Xina.
I voldria destacar, simplement per solidaritat, una donació, i és la donació per part de Sichuan, la província agermanada amb la Comunitat Valenciana i que, en ares a eixa solidaritat i agermanament, ens ha donat més de 20.
000 mascaretes i més de cinc-cents trages de protecció.
És per a posar en valor, les relacions són fonamentals.

Ara que els he explicat les principals mesures que hem adoptat per part de la conselleria d'economia sostenible, m'agradaria destacar no només el què, sinó el com.
Sempre hem defensat una manera de governar de baix cap a dalt, sempre des de la diversitat, amb major nivell de coordinació i demostrant que la cooperació és possible i necessària, per a mi ja imprescindible.

En aquest sentit, els he de dir que aquestes mesures que hem adoptat són el fruit de la participació i el treball de moltes persones i entitats, d'associacions d'empresaris, sindicats, de persones autònomes, de cooperatives, de comerç, del Sistema Valencià d'Innovació i també dels representants dels grups parlamentaris, tant els que donen suport al govern com els que estan a l'oposició, amb qui ens hem reunit aquestes setmanes.

Per últim, vull anunciar que estem treballant, juntament amb els sindicats i la patronal, per a encetar dues noves línies d'ajudes en el futur més immediat.
D'una banda, una línia d'ajudes a la contractació pública per part d'ajuntaments; d'una altra banda, un pla d'ajudes per al manteniment de l'ocupació en les empreses.

Hem de mantenir l'ànim alt.
Hem de continuar bolcant-nos a ajudar els altres i també continuar buscant solucions.
Confiar en la nostra capacitat, responsabilitat i creativitat per a donar resposta, donar solucions i ajuda en aquesta situació extraordinària i superar-la de la millor manera possible.

És important, en aquestos moments, parlar de la relocalització de la indústria valenciana i la reorientació dels nostres sectors productius, que ens permetrà garantir i normalitzar la producció de material per a no dependre totalment d'altres mercats exteriors.

Jo crec que hem de fer polítiques per a la vida i d'una economia més inclusiva, que tinga en compte, torne a repetir, la importància de la vida i de les persones que són, en definitiva, sempre el factor més important.
Cal seguir treballant per una economia valenciana forta i resilient.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Moltes gràcies, conseller, per esta detallada exposició que ens ha fet de totes les gestions que ha fet la seua conselleria.

Ara donem pas a la intervenció dels grups parlamentaris perquè fixen posició sobre esta compareixença.

En primer lloc, en nom del Grup Parlamentari Vox Comunidad Valenciana, té la paraula la il·lustre diputada Ana María Cerdán.

Quan vosté vullga, senyoria.

La senyora Cerdán Martínez:

Muchas gracias, señor presidente.

Conseller.

Señorías.

Buenos días.

Desde aquí, quiero enviar mi más sentido pésame a las familias de todos los fallecidos en este tiempo de pandemia.

También quiero aprovechar para dar las gracias a todo el personal sanitario, a los cuerpos y fuerzas de seguridad del estado, al ejército, transportistas, reponedores, limpiadoras, agricultores, voluntarios y tantas y tantas personas que han estado cumpliendo con su responsabilidad en el trabajo y ayudando a todas las personas que más les necesitaban.
Desde aquí les envío un sencillo y merecido homenaje.

Señor Climent, gracias por estar hoy aquí y por las dos reuniones que se organizaron telemáticamente, en las que pudimos estar compartiendo sus iniciativas y demás.
(Soroll de papers)

Es obvio, ¿verdad?
Es un cartel, un cartel de «se traspasa».
Pero, a lo mejor, lo que no saben es lo que significa «se traspasa por decisión del gobierno».
Es una protesta que surge de la asociación de empresarios de hostelería contra las medidas establecidas por el Gobierno de España para llevar a cabo la mal llamada desescalada y que establece la apertura de terrazas al 50 % del aforo, ¡ojo!
, solo a las terrazas y de día, porque a la noche le han dejado muy poquito margen.

Es una protesta a la que se han ido sumando diferentes asociaciones, ya que, después de dos meses de cierre obligatorio y la eliminación de barras, les aboca a muchos al cierre definitivo de sus negocios, así como a las numerosas cafeterías, por ejemplo, situadas en centros comerciales, que van a continuar cerradas, o en estaciones, que solo tienen una barra.

Esta protesta también la han secundado hosteleros de nuestra comunidad y se están adhiriendo otros sectores, como es el pequeño comercio, el mal llamado no esencial, como, por ejemplo, floristas, venta de recuerdos de municipios, ya sean costeros o no, y también hay que sumarle empresas de reformas, electricistas, fontaneros y un largo etcétera.

Por si no se han dado cuenta, las cuentas no salen.
Dos meses de cierre, cero ingresos, gastos cien por cien.
Ahora, en este momento, esta semana, dar comidas; 10 % de ingresos, cien por cien gastos.
Próxima semana, próxima quincena, fase 1, 50 % solo en terrazas, ¡ojo!
, aquellos que tengan la suerte de contar con la licencia de terraza; una cuarta parte de ingresos, gastos cien por cien.
Próximas fechas, no se sabe con exactitud y tampoco el porcentaje de terrazas ni el porcentaje de personas que van a tener que estar dentro de bares, restaurantes, etcétera; todavía no se sabe cómo se va a organizar, pero, sea como sea, cien por cien de gastos.

Si declaramos cese de actividad, de todas formas nos pasan el cobro del autónomo de abril.
Cero por ciento de ingresos, cien por cien de gastos.
Cuando se habla de gastos, estos son: pago de autónomo, impuestos, alquiler, agua, luz, teléfono, internet, seguridad social…

Préstamos ICO o los del IVF.
¿Quién se endeuda más todavía si cabe?
Los empresarios que son…, los que tienen la suerte de que se les aprueben y cumplen los requisitos para acceder a ellos, porque no todos los empresarios tienen acceso a este tipo de créditos.
Pero, si es así, seguimos sumando gastos.
¿De dónde, señor Climent?
¿De dónde?

Y, ¿sabe?
¿Sabe qué es lo peor de todo?
Que el más perjudicado siempre es el trabajador, ya sea autónomo o asalariado.

En todo esto hay algo bueno, si es que esta situación rocambolesca tiene algo bueno, y es la distancia que ha marcado el señor Puig con el presidente del gobierno.
Pero esa distancia se ve mermada cuando vemos, en los diferentes decretos y en todo lo que usted nos ha explicado esta mañana, cuál es la línea que va a seguir su consejería.
Y, ¡ojo!
, en ningún momento voy a pensar que usted no ha trabajado lo suficiente o que no ha hecho encaje de bolillos para poder buscar una solución a este gran problema.

¡Ojo!
Lo que yo veo, señor Climent, y lo que ve mi partido, solo, señor Climent, está usted solo.
Y lo peor es que la ayuda que les puede brindar a los empresarios de nuestras provincias sale de sus líneas de influencia dedicadas precisamente a la industria, precisamente a las que en ningún momento se deberían de modificar, desvistiendo un santo para vestir a otro, salvo ayer que se publicaban… no sé si eran tres millones, me parece recordar, desde la consejería de educación que se van a pasar a la suya, pero que no creemos que precisamente sea el mejor escenario para recortar precisamente el de educación.

Es lamentable, señorías, que nadie del Botánico haya movido un dedo para socorrer a nuestros empresarios que, al fin y al cabo, son los que mueven la economía, generan riqueza y aportan a las arcas el dinero de los impuestos con los cuales, señorías, cobramos nuestros salarios y mantenemos esta mastodóntica infraestructura.

Por cierto, señor Climent, y hablando de sueldos -esto le honra-, ayer salió publicado el ERTE que usted había hecho a Fira Valencia.
¿No cree que el Botánico tiene demasiada carga en los altos cargos?
¿No cree que sobran consejerías y amiguetes afines y falta dinero donde realmente debería estar, que es en el bolsillo del contribuyente?
¿Seguimos debiendo 220 millones de euros en facturas, señor Climent?

Hay que eliminar peso específico de la administración valenciana.
Como ya le he dicho antes, sobran consejerías y personal de sueldos demasiado altos y faltan en los puestos principales de trabajo: personal sanitario, maestros, profesores para el próximo curso.
(Veus) Hay que cerrar chiringuitos y dejarnos de debates ideológicos que, en este momento, no nos sirven para solucionar el problema de la COVID-19.

Me quedo sin tiempo.
Si luego tengo opciones, seguiré con lo que le estaba comentando.

Muchas gracias, señorías.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Moltes gràcies, senyoria.

Continuarem amb la fixació de posició per part dels grups parlamentaris.
Ara la intervenció que, en nom del Grup Parlamentari Ciudadanos, realitzarà l'il·lustre diputat Carlos Gracia.

Quan vosté vullga, senyoria.

Quan vosté vullga, senyoria.

El senyor Gracia Calandín:

Gràcies, president.

Permítanme que empiece con unas palabras de recuerdo a las 13 víctimas por esta pandemia en el día de hoy y toda mi solidaridad con sus familias.

Buenos días, conseller.

En primer lugar, me gustaría agradecerle, efectivamente, las dos videoconferencias que mantuvo con los portavoces de la comisión de industria de estes Corts.
Sin duda, nos gustaría que esto fuera extensivo a todas las consellerias.
Hoy es el día que, por ejemplo, la señora Barceló aún no se ha puesto en contacto con nuestra portavoz de sanidad y se lo pedimos hace dos semanas en la diputación permanente.

Conseller, nuestro objetivo, como partido de centro, lo hemos tenido claro desde el minuto uno de esta crisis: primero, salvar vidas; segundo, salvar empleos.
Y, en ese sentido, las competencias de su conselleria son clave en el desempeño de la Comunidad Valenciana ante esta crisis.
Y no solamente me estoy refiriendo a las competencias en materia de empleo, sino también al comercio y a la industria, dos sectores que suman el 30 % del producto interior bruto del 2019 de la economía valenciana, casi la tercera parte.

El comercio, que junto con la hostelería y el turismo, es un sector tremendamente afectado, en un primer momento por el cierre, pero, efectivamente, ahora también durante la desescalada, que está sufriendo de una desescalada abonada de improvisaciones, de medidas erráticas y, además, en la que los empresarios y los propios trabajadores tienen que estar pendientes de un BOE, pues, que sale el domingo por la noche y a ver cómo levantamos la persiana el lunes.

Sectores que, además, están teniendo que soportar, por parte de miembros del gobierno nacional, pero también del autonómico, afirmaciones como: bueno, pues, si no están cómodos, que no abran; o, incluso, acusaciones infundadas e inciertas sobre el maltrato salarial y condiciones de trabajo.
Sin duda, tenemos unas declaraciones irresponsables porque, como ya hemos dicho muchas veces, no es el momento de dogmatismos, pero mucho menos es el momento de dar rienda suelta a las fobias particulares de cada uno.

Conseller, hoy usted nos ha dado un extenso detalle de su gestión.
Yo mismo, efectivamente, en nuestras reuniones, le he hecho llegar nuestras propuestas.
Hoy sí que me gustaría preguntarle si, por ejemplo, ha convocado al Consejo Asesor de Venta No Sedentaria, porque también es urgente que lo convoque porque hay que darle voz al sector.
Es necesaria una respuesta homogénea para toda la comunidad, especialmente después de la orden del ministerio del día 3 de mayo.
Ya hoy nos ha dicho que han hecho una guía, pero, a partir del 3 de mayo, hay una orden que arroja más sombras que luces sobre este sector.

Igualmente, usted ha hablado del comercio minorista.
Es urgente, urgente, poner en marcha medidas de acompañamiento para la recuperación, efectivamente para eso, para que no se traspasen.

Y hoy le reitero, una vez más, la necesidad de que las ayudas a los autónomos también lleguen a los mutualistas.
Ustedes han blindado, por decreto, que eso pueda ser así.
Así que les pedimos que rectifiquen.

Conseller, necesitamos también un plan para el día después.
Un plan que ayude a nuestros sectores productivos, que estos puedan flexibilizar sus producciones ante situaciones de crisis como esta, sanitaria o de cualquier otra índole, y en los que la Industria 4.
0 sea, efectivamente una realidad.

Usted hoy nos ha hablado de las ayudas a los autónomos, 57 millones, pero usted y yo sabemos que son unas ayudas que solo, solo, van a llegar a la tercera parte de las solicitudes.
Y hoy, a día de hoy, todavía no se han cobrado porque, como bien ha dicho, esta semana terminó el plazo de entrega de documentación, y además todos sabemos que efectivamente las han sacado eliminando los fondos para la industrialización y para la política industrial.
57 millones para las pimes, para los polígonos industriales… que han volado del presupuesto.

Hoy estoy advirtiéndole de la necesidad de un plan para el día después, para nuestros sectores productivos.
Un plan que, lejos de eliminar estas líneas, lo que debería hacer es todo contrario, intensificarlas; porque modernizar polígonos no es solamente cambiar el alumbrado y reasfaltarlo, es también dotarlo de conectividad, esas palabras que tanto le gustan al senyor Puig y que nos dice tanto del 5G, de la hiperconectividad, de la robótica avanzada, del big data… todo eso son palabras muy bonitas pero para eso hacen falta recursos.

Señorías, nos encontramos ante una situación extraordinaria y mantener la misma distribución presupuestaria que aprobó esta cámara en diciembre es lanzar al precipicio a la economía valenciana.

Miren, como he dicho, la contribución en el producto interior bruto del comercio y de la industria es del 30 % y, sin embargo, la asignación de la conselleria de economía sostenible dentro del total del presupuesto de la Generalitat Valenciana, es del 1,9 %.
Igualmente pasa con turismo, contribuye en el 14 % de la economía valenciana y sin embargo su presupuesto en la Generalitat es un 0,4 %.
En condiciones ordinarias, pues ese 2,3 %, pues sí, es ese aceite que necesita la maquinaria para que funcione la mitad de la economía valenciana, que son el turismo, que son el comercio y que son la industria; pero, señores, la máquina se ha parado y hay que volver a ponerla en marcha, estamos en una situación extraordinaria, y que las medidas extraordinarias tengan que salir principalmente de reasignar fondos del propio departamento hace que por muy muy buenas que sean las intenciones, las medidas sean débiles e insuficientes.
Son muy poco pan para hoy y, sin duda, mucha hambre para mañana.

Y en Ciudadanos les advertimos de esto desde el primer momento, de la necesidad de una reasignación presupuestaria.
Aún no ha llegado el señor Soler, pero no a base de recortes, no a base de quitar dinero de Edificant, de ferrocarrils, del plan de vivienda…, a base de eliminar el gasto superfluo que hay en la Generalitat y que es mucho.

Por otro lado, hoy usted también nos ha hecho referencia a los datos del empleo, son unos datos demoledores en el mes de abril.
Somos la tercera comunidad autónoma en número de parados, 38.
115.
A eso hay que añadir que tenemos casi cuatrocientos mil trabajadores inmersos en un ERTE y hay que evitar a toda costa que se transformen en ERES.
Hay que salvar esos empleos.

Desde el Grupo Parlamentario de Ciudadanos del Congreso, hemos conseguido que se adapten, más allá del estado de alarma, los ERTE y las medidas de apoyo a los autónomos y a las pimes.
Ahora, desde aquí, es el momento de poner en marcha esas medidas de acompañamiento que le he dicho antes: bonificaciones, exenciones de tasas, más liquidez.

Voy terminando ya.
Conseller, la semana que viene avanzaremos en la desescalada y, mire, nosotros sí que alíen con las empresas en el uso de test masivos para la detección de asintomáticos.
Por favor, mantengan esta decisión.

Ayer, el primer test masivo en el hospital de Alcorcón, la mitad de los contagiados eran asintomáticos.
Y, ante esto, tenemos afirmaciones como las de la señora Oltra diciendo que es muy peligroso que se instale, como pensamiento mágico, la idea de que el test protege.
Pues, mire, el test claro que protege, protege a nivel colectivo, nos permite aislar a ese foco de contagio que es la población asintomática y, por supuesto, que complementa a las medidas de protección individual.

¿Sabe lo que es muy peligroso?
Hacer afirmaciones como las del 4 de marzo, de la propia vicepresidenta, diciendo aquello de que «el miedo y el alarmismo corren más rápido que el coronavirus».

En fin, lo estamos viendo día a día: doctora de todo, experta de nada.
Y mientras, la conselleria sin barrer.
No podemos permitirnos un nuevo rebrote, conseller; el sistema sanitario no puede volver a colapsarse, ni la economía volver a paralizarse.

Y ahora sí que termino, president.
Le hemos tendido la mano al señor Puig para un pacto para la reconstrucción, una comisión mixta en la que el comercio, la industria y el empleo tienen mucho que decir.
Cuanto antes nos pongamos a diseñar ese nuevo presupuesto, mucho mejor.
Los pactos de reconstrucción son el antídoto contra la improvisación.

Y acabo ya con las palabras de nuestra diputada en el Congreso de Diputados, María Muñoz, cuando el otro día dijo que «lo más fácil es taparse la nariz y patalear»; lo más fácil es vociferar aquello de «Sánchez vete ya».
Pero, ¿qué es lo más útil para los españoles y también para los valencianos?
, pues presentar alternativas al chantaje y negociar con el gobierno un plan y una salida.
Y eso es lo que estamos haciendo en Madrid y lo que queremos hacer en Valencia.

Muchas gracias, president.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Moltes gràcies senyoria.

Continuarem ara amb la fixació de posicions sobre la compareixença per part del Grup Parlamentari Popular.
Té la paraula l'il·lustre diputat Felipe Carrasco.

Molt bé, senyoria, quan vosté vullga.

El senyor Carrasco Torres:

… (Inoïble per qüestions tècniques) … tras desastres naturales, guerras o pandemias el ser humano cambia comportamientos y prioriza decisiones importantes.
Claramente, conseller, usted es la excepción que confirma la regla.
Ha estado desaparecido en muchas de las semanas de esta crisis y hoy ha venido aquí en modo «justificación», sin reconocer ni error ni omisión en estos 60 días.
Me atrevería a tildar de grotesco su papel si no fuera porque estamos inmersos en un ámbito de pérdida de vidas humanas a diario.
Usted, convencido de ser el «Varoufakis del Comtat» ha jugado durante cinco años con más de dos mil millones de los valencianos y el único modelo que ha sido capaz de cambiar es el de su conselleria: más cargos, menos presupuesto, más asesores, menos competencias.
Los empresarios y trabajadores valencianos siempre se han levantado, y lo volverán a hacer, no le esperarán a usted.
La única decisión que usted y el president Puig deben de tomar es si quieren estar al lado de ellos o seguir instalados en su política contumaz de «climenterismo» de salón.

Nuestra comunitat se enfrenta a una crisis profunda, y la cuarta economía española no debería de hacerlo con un conseller de economía que habla más que hace y que cada semana su propio gobierno le quita o presupuesto o competencias.

Hoy, señor Climent, las gradas de las Cortes están tan vacías como la intervención suya de futuro para nuestra economía.
Hoy no verá las caras, los rostros, de decenas de empresarios con los que, por ejemplo, yo he tenido la suerte de hablar durante estos dos meses sobre la inexistencia de liquidez, de ayudas directas o de la desatención de su administración.
Esa será hoy su suerte, conseller, porque ¿qué le diría usted a ese empresario de la cerámica, por ejemplo, que sigue reclamando test masivos para sus trabajadores?
Que esa no es la solución, como dice su jefa, la señora Oltra, ¿o a los centenares de autónomos bloqueados en la burocracia infinita del Instituto Valenciano de Finanzas?
, ¿o al empresario textil, que ha hecho una inversión para producir EPI, y ahora se encuentra con que ustedes siguen apostando por la compra exterior de ese material?
, ¿o la empresa de plásticos que invirtió en moldes para hacer protectores de cara, siguiendo sus indicaciones, para después no comprarles ni una sola máscara, y tenerlas además almacenadas, como ustedes saben, sin repartir en un almacén de Manises hasta ayer mismo?
120.
000 protectores faciales.

Señor Climent, para este tsunami nadie estaba preparado, pero usted menos que nadie.
Porque cuando ha llegado esta crisis a usted le ha pillado en su realidad paralela de la «econovida», antes lo ha mencionado, o del bien común o del sursum corda.
Usted no nos ha preparado, usted no ha anticipado nada.
Pero no crea que la crisis provocada por la pandemia va a tapar la foto económica que ofrecía nuestra comunitat tras los cinco años de su gestión.
En enero de este año, nuestra economía ya era un paciente de riesgo con patologías severas previas.

Ese mantra nuevo que ustedes usan de reconstruir la economía valenciana aquí no cuela, señor Climent, porque nuestra economía ya estaba bajo mínimos y las cifras son tozudas, solo tres: los concursos de acreedores en 2019 aumentaron en Alicante, por ejemplo, un 27 %, mientras en España se creaba empleo, un 3,4 % al cierre de 2019, aquí en la comunidad se destruía casi un 1 %.
20.
000 empresas valencianas estaban en riesgo de cierre según el IVIE.

Sin embargo, los efectos de la pandemia en nuestra economía no serán lo peor, serán prácticamente comunes al resto de territorios, su gestión de la crisis será el bonus malus de la economía valenciana.

Verá, la segunda ola de la mal llamada gripe española, de principios del siglo XX, la hambruna, mató a muchas más personas que la primera ola.
Ustedes deben de cambiar de actitud, ustedes deben preparar realmente a nuestra economía porque hasta la fecha, dígame usted, señor Climent, ¿se siente de verdad orgulloso de que el sector turístico haya pedido la dimisión de la señora Oltra por denigrar con sus declaraciones, en el peor momento de la crisis, a uno de los principales sectores de la economía valenciana como es el turismo?
Ustedes han despreciado al sector turístico, y hoy le pido humildad y que se disculpe aquí públicamente, si así lo considera.
O el sector del comercio, obviado por ustedes hasta el punto que la delegada de gobierno de su socio de gobierno le comunicó por escrito, abro comillas «que CEV, ANGED, Asucova, (inintel·ligible) … Fedmes afirman que en ningún momento se nos ha consultado para adoptar dicha resolución», referida, como usted bien sabe a los cambios de horarios y de apertura durante el periodo de pandemia.

También constató, abro comillas «la falta de coordinación existente en la conselleria de economía», ese documento usted también lo tiene porque salió de la Delegación del Gobierno.

Ustedes han ninguneado al comercio en ese momento, o para los autónomos, solo tienen fondos para la cuarta parte de las peticiones que se han presentado hasta la fecha.
¿Qué van a hacer ustedes ahora, señor Climent?

Pero si hay una acción que retrata su gestión durante esta crisis ha sido la eliminación de la única línea de ayudas para las industrias que invierten en modernización industrial.

Pero no solo eso, lo han hecho cuando el 95 % de las empresas, y ese dato también lo tiene usted igual que yo, les han comunicado que la inversión ya estaba planificada y, en la mayoría de casos, comprometida.

¿Cómo han sido ustedes capaces de crear ese estado de inseguridad jurídica a las empresas valencianas que siguen invirtiendo para mantener empleo en nuestra comunidad?
El turismo no va a tirar del empleo por desgracia durante este año, ni en verano ni posiblemente a final de este año.
¿Acaso no sabe que es la industria quien, a duras penas, podría mantener el empleo durante este año en nuestra comunitat?
¿Aún no se ha dado cuenta tampoco usted que llegará una relocalización de la industria europea y que nuestra comunitat podría perder la oportunidad de aumentar su capacidad productiva?

Señor Climent, mientras Angela Merkel inyecta el 60 % de los fondos europeos directamente, en vena, a las empresas alemanas, ustedes se cargan los fondos que tenían comprometidos para los sectores productivos valencianos.

El alcalde socialista de la ciudad, probablemente, con más peso industrial per capita de la Comunidad Valenciana, ha dicho que usted es un peligro para las empresas y para la economía valenciana, y yo eso no se lo voy a decir.
Pero sí que le pediré hoy que cambie de actitud y que cambie su gestión.

Usted dijo en una ocasión que el capitalismo mata, conseller, lo que mata es la COVID-19, no el capitalismo, y déjese de teorías, por favor, y entérese de una vez que el pragmatismo es simplemente…, que la economía es simplemente pragmatismo -y acabo, president.

El premio Nobel de Economía Finn Kydland, hace tan solo unos días, decía que los políticos no tienen que dar más miedo que el virus, tienen que pactar, ponerse de acuerdo y generar previsibilidad y expectativas de crecimiento a largo plazo, porque el enemigo de la prosperidad es la incertidumbre que genera la mala política.

Conseller, usted tiene un grave problema y, aunque no me ha pedido ayuda, quiero que sepa que, si la quiere, la tendrá.

Muchas gracias, president.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Moltes gràcies, senyoria.

Continuarem amb el nostre debat, ara amb la fixació de posició per part del Grup Parlamentari Unides Podem.
(Veus)

Moltes gràcies, senyoria.

Quan vosté vullga, senyor Martínez.
(Veus i rialles)

Bé, després d'esta xicoteta pausa escoltarem al senyor Ferran Martínez.

Té vosté la paraula, senyoria.
Quan vosté vullga, senyoria.

El senyor Martínez Ruiz:

Gràcies, senyor president.

Bé, jo crec que no és moment de recórrer a la teatralització, la sobreactuació, les ocurrències per molta gràcia que ens puguen fer, la cultura del zasca -eixa cosa terrible que s'ha instal·lat en les xarxes socials-.
Crec que estem abordant una situació molt greu i ens ho hem de prendre un poc seriosament.

Estaven comentant hui i també ahir les dades de l'atur del mes d'abril que són duríssimes en el cas de la Comunitat Valenciana: 38.
115 valencians i valencianes més en l'atur, un augment del 9,5 %, per damunt de la mitjana espanyola que està en el 8 %.
Les previsions econòmiques de la Comissió Europea i l'informe de l'AIReF anticipen que la situació en Espanya s'agreujarà encara més durant els propers mesos i que la recuperació en indicadors, com el de l'atur precisament, serà més lenta que en altres.

El País Valencià pot patir més que la resta d'Espanya com a conseqüència de la seua estructura productiva en la qual tenen un pes enorme els serveis de baix valor afegit com el turisme i l'hostaleria.
I això no és despreciar al turisme i a l'hostaleria.
Dir que hi ha una enorme capa de precarietat, de temporalitat, en sectors com el turisme no és despreciar al sector, és senzillament dirimir la realitat del que hi ha.
Voler que augmente la qualitat del sector no és insultar al sector.

Tornant al tema, per tant, és probable que l'economia valenciana es veja més afectada que la resta de l'economia espanyola degut a eixa estructura productiva recolzada en serveis de baix valor afegit perquè això provoca que la nostra economia siga més sensible a xocs econòmics adversos.
Per tant, és probable que la recessió en la Comunitat Valenciana siga pitjor que en la resta d'Espanya.

Dit això, he escoltat a portaveus de l'oposició dir que aquesta dada d'atur és la pitjor de tota la sèrie històrica i que som la tercera comunitat autònoma amb un major creixement del nivell d'atur.
Ni l'un ni l'altre és cert.
Ni és la pitjor dada de la sèrie històrica, de fet estem en un nivell d'atur que està encara per baix del 2016.
Ni tampoc som la tercera comunitat autònoma on més ha crescut l'atur, per davant de nosaltres està Balears, Catalunya, Canàries, Madrid i Galícia.

Jo crec que la situació ja és el suficientment greu com per a que alguns hagen de dedicar-se a retorçar les dades.
O siga, no sé exactament què esperen guanyar amb això.
Què esperen exagerant encara més unes dades que ja de per si són terribles?

Parlant de les dades d'atur, en Estats Units la taxa d'atur en el mes de març es situava en el 4,4 %.
Aquesta setmana hem sabut que els experts ja situen la taxa d'atur en Estats Units entre el 16 % i el 20 %.
Eixes són les conseqüències de les polítiques que està duent a terme un senyor trasbalsat anomenat Donald Trump i això és el que passaria si l'economia depenguera de la secció espanyola del trumpisme en compte d'un govern progressista com el que tenim en Espanya i en la Comunitat Valenciana.

Imaginen què haguera passat si el Govern d'Espanya no haguera aprovat mesures sobre els ERTE, les prestacions dels autònoms, les línies d'avals a les empreses, les polítiques socials.
Imaginen què passaria si en compte d'un govern que intervé de manera decidida per a pal·liar la recessió hi haguera un govern presidit per fanàtics del neoliberalisme immunes a la realitat, els que diuen que tota intervenció de les administracions públiques és sempre i necessàriament contraproduent.

Què passaria si en compte d'un govern que li dona oxigen al teixit econòmic vosté pujara ací a dir-li a les famílies, als treballadors i a les empreses que pitjor ho estan passant allò de: es el mercado, amigo.

Totes les institucions econòmiques internacionals: el Banc Central Europeu, el Banc Mundial, l'FMI, l'OIT han incorporat a la seues previsions la política d'estímuls que ha dut a terme el Govern d'Espanya i el conjunt de les administracions públiques en Espanya.

En eixe sentit cal reconèixer l'enorme tasca que està portant a terme la seua conselleria.
S'han tramitat i resolt la major part dels ERTE que afectaven a milers d'empreses i a més de 300.
000 treballadors; s'han aprovat ajudes addicionals als treballadors afectats pels ERTE, als autònoms, a la conciliació.
S'està treballant també en una línia d'ajudes al xicotet comerç per afavorir la venda on line, s'han reconvertit 16 empreses per a la fabricació de material sanitari.

És suficient tot el que s'ha fet?
Doncs clar que no, clar que no.
I no serà suficient fins que no superem la recessió econòmica.
I per això és necessari que la conselleria d'economia puga comptar amb els recursos necessaris per a impulsar la reactivació.
Cada euro que invertim des de les institucions es multiplicarà en el conjunt de l'economia.

En el debat d'ahir una portaveu de l'extrema dreta deia que aquesta crisi refermava la convicció de que cal extingir les comunitats autònomes.
Vosté no es dona compte, conseller, de la barbaritat que significa això?
Si és tot el contrari, és tot el contrari.
Precisament l'escala urbana i l'escala regional han resultat molt més útils per abordar aquesta crisi que una visió limitada a l'estat nació.

La situació que s'ha donat en Madrid o en Barcelona és molt més equiparable a la que hi ha hagut en Milà, en Paris, en Londres o en Nova York que la que hi ha en Extremadura o en Canàries.

Necessitem un enfocament territorial.
La Generalitat treballa en l'escala òptima per oferir les millors solucions i optimitzar els recursos disponibles.
El que necessitem és més intervenció de les administracions públiques i més recursos en mans de les comunitats autònomes, no menys.

Senyor conseller, el resultat d'aquesta crisi està obert.
El futur és enormement incert i està ple d'ambivalències.
Pot passar qualsevol cosa pràcticament.
Podem caminar cap a un futur pràcticament distòpic amb un individualisme extrem i marcat per una política fortament autoritària o avançar cap a una societat més justa que permeta la reducció i la flexibilització dels horaris laborals, la reindustrialització per a garantir la producció de bens socialment necessaris, el consum de proximitat, avançar en la digitalització de l'economia, replantejar el model de mobilitat.

Depén de nosaltres.
I en eixe sentit vull traslladar-li -per acabar- tres idees en les que crec que podem estar d'acord.
La primera és la de que hem d'allargar, almenys durant aquest any, la política d'ajudes als treballadors, a les famílies i al teixit econòmic; això sí afinant-les amb criteris específics en funció de cada sector i cada col·lectiu.

La segona, que és necessari un fons per a la reconstrucció coparticipat per les conselleries amb competències en matèria econòmica i amb participació estatal i europea.
De la mateixa manera que s'ha habilitat un fons estatal no retornable per afrontar la despesa sanitària extraordinària i la caiguda d'ingressos, hem de reclamar també un fons estatal guiat per indicadors socials i econòmics.

I la tercera, garantir els drets dels treballadors i de les treballadores, la seguretat laboral en temps de crisi sanitària, la prevenció del frau -com s'ha vist en alguns ERTE i en altres ajudes- garantir el dret a la conciliació i evitar, també, que el teletreball es convertisca en un mecanisme d'abús per allargar les jornades laborals sense fi.

Acabe ja.
Vull agrair-li, senyor conseller, a vosté, al seu equip i al personal de la conselleria l'enorme tasca que estan realitzant i desitjar-li molta sort per al que ve.
Conseller pot comptar amb nosaltres per a tot el que necessite.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Moltes gràcies, senyoria.

Continuarem en la fixació de posicions dels grups parlamentaris.
Ara és el torn del Grup Parlamentari Compromís.
Té la paraula la il·lustre diputada, síndica adjunta, Aitana Mas.

Que s'ha…

Moltes gràcies, senyoria, també.

Té la paraula la il·lustre diputada.
Quan vosté vullga senyoria.

La senyora Mas Mas:

Gràcies, president.

Bon dia, conseller.

Senyories.

Vull començar la meua intervenció donant-li les gràcies, conseller, per la seua humilitat i la seua sinceritat.
En temps de crisi és d'agrair la comunicació clara, la comunicació transparent i sense grans floritures.
Vosté ha posat en tot moment de relleu les dificultats, les preocupacions i la por pròpia d'esta situació sense que això implique llevar ni un mil·límetre de rigor de la seua gestió.
I això diu molt de vosté i li honra tant com a persona i com a conseller.

I en eixes reunions, que algunes de les persones que m'han precedit han informat que s'han fet, pareix que molts no estaven en eixes reunions o no escoltaven bé.
Perquè s'han fet algunes afirmacions que la veritat és que ara intentaré també desmentir d'alguna manera.

Senyories, si esta pandèmia va posar al límit en qüestió de dies el nostre sistema sanitari, no va a quedar-se curt amb la nostra economia.
El conseller acaba d'explicar una bateria de mesures que ha posat en marxa amb una rapidesa que no estem acostumats en les institucions valencianes, tanmateix.

Òbviament davant de la urgència i de la incertesa de l'evolució sanitària i de la paràlisi temporal de la nostra activitat econòmica urgia prendre mesures oportunes per tal de pal·liar al màxim un possible impacte estructural.
Per això, mesures com la simplificació administrativa dels procediments administratius, el reforçament de l'atenció telefònica i telemàtica han sigut uns elements indispensables per a garantir una reacció veloç i senzilla que facilitara, no només, la pròpia gestió interna sinó també els tràmits a realitzar per part de la ciutadania.

I és que eixa velocitat era necessària per poder arribar quan abans a totes les persones treballadores autònomes, a les persones afectades per un ERTO, les que han hagut de reduir les seues jornades laborals per a poder conciliar; en fi, per a poder arribar a totes aquelles persones més vulnerables.

Fa dues setmanes es debatia en este hemicicle la convalidació del decret llei d'ajudes a les persones autònomes.
Unes ajudes que han rebut un gran nombre de sol·licituds i que excedeixen de la nostra capacitat pressupostària.
Però és que vosté, conseller, ja ho ha dit en eixes reunions que espera prompte poder disposar de més recursos addicionals per part de l'estat i de la Unió Europea per poder ampliar eixos beneficiaris.

Així mateix convalidàvem ahir el decret d'ajudes a les persones afectades per un ERTO i que han vist reduïts els seus ingressos i a les persones que s'han acollit a la reducció de la seua jornada laboral.
Famílies, llars, que necessiten d'un suport econòmic per a no quedar-se enrere, per a poder fer front a les obligacions més bàsiques com pot ser l'alimentació o l'habitatge.

Tanmateix la conselleria d'economia ha centrat també els seus esforços, la seua acció política, en la nostra indústria.
En una crisi global on els nostres moviments econòmics es veuen interrelacionats amb allò que ocorre als mercats internacionals, el paper de la xarxa exterior, tant d'esta com del servei personalitzat que ha posat l'IVACE a l'abast de moltes empreses, suposa un puntal per a la seua promoció exterior.

I, a més, m'agradaria també destacar la capacitat de reacció conjunta amb les empreses valencianes per a poder reconvertir-se i produir material sanitari.
Ha estat una tasca d'equip amb la inestimable col·laboració dels instituts tecnològics per tal d'obtindre ràpidament totes les homologacions i les llicències que es precisaven per part de l'agència estatal del medicament.

Mascaretes, respiradors, test, productes que s'han convertit en essencials per a centenars de països arreu del món, que requerim de la seua importació i on el seu subministrament ha estat condicionat a preus desorbitats i al sálvese quien pueda.
Amb eixe panorama cobra més sentit que mai la creació d'un clúster sanitari que servisca per a no dependre dels països tercers.

I parlant d'indústria no podem deixar enrere la importància per al sector i per a la conselleria del PEIV, del Pla Estratègic de la Indústria Valenciana.
S'ha parlat també d'ell, però -com jo dia- no s'escolta.
Si bé els diners pressupostats per a eixa segona fase que s'havia de desenvolupar en este any 2020 han hagut de redirigir-se a les ajudes als autònoms, el conseller va deixar molt clar en tot moment que anava a treballar per a recuperar eixos diners parlant amb la resta de conselleries per a poder tornar a obrir eixa convocatòria en el mes de juny i poder així atendre a les inversions que ja s'havien realitzat en aquest principi d'any.

Estos dies escoltem la necessitat de relocalitzar la nostra indústria i reorientar els nostres sectors productius.
La realitat és que si parem atenció al fet de que més del 85% dels expedients dels ERTO provenen del sector serveis, és una mostra clara de la feblesa que té el nostre model productiu.
Si li sumen que quasi el 90 % de les empreses té entre 1 i 10 treballadors i treballadores, per tant són micropimes, que s'ha d'acompanyar amb un model on les micropimes vagen convertint-se, poc a poc, en empreses mitjanes perquè puguen suportar millor els períodes econòmics complexos.

El nostre territori reclama un model econòmic més divers, més eficient, més modern, que done estabilitat i seguretat a una economia que no pot dependre de les fluctuacions del turisme.

Al nostre parer tenim una oportunitat en esta crisi i dues obligacions claríssimes.
L'oportunitat, amb el desenvolupament de l'economia digital i de la innovació per a generar també més competitivitat, ser més eficients.
I la primera de les obligacions, molt clara, no oblidar-nos de la transició ecològica de l'economia.
La crisi del canvi climàtic no ha desaparegut, senyories.

Per tant, la revalorització dels espais públics, la gestió de l'energia, la sostenibilitat de les nostres empreses, l'agricultura sostenible, el consum responsable o l'economia circular ja fa mesos que estan al full de ruta de la conselleria d'economia i ara, més que mai, han de tornar a formar part de la recuperació d'esta crisi socioeconòmica.

I des de Compromís veiem una segona oportunitat en esta crisi: la de reflexionar.
Reflexionar, en primer lloc, si aquesta crisi socioeconòmica esclata com a conseqüència de la COVID-19 o si esdevé per un model socioeconòmic per moments insostenible.

Reflexionar també al voltant del valor del treball.
Un treball que ha de ser molt més que l'obtenció de una renda i on la persona treballadora ha de ser molt més que part del staff.
Pensar, qüestionar com a societat, si paga la pena acceptar la política de condicions laborals indignes amb l'excusa de la reducció de costos i l'increment dels llocs de treball.

¿No creuen vostés que esta pandèmia ens ha de conduir a meditar per què el que cobra bona part d'eixos col·lectius essencials en estos dies no es correspon amb la seua tasca imprescindible?
Les persones treballadores de la neteja, de la logística, de l'agricultura, les persones cuidadores, totes elles són només alguns exemples del poc reconeixement social i laboral que tenen a la nostra societat.
No avançarem amb pas ferm si no iniciem el camí de la recuperació des de les aliances amb els sectors amplis de la societat, partint sempre dels més vulnerables.

Ho ha dit vosté, conseller, la gestió dels interessos generals ha d'escapar de les decisions partidistes a curt termini.
Tenim un camí dur per endavant, no desaprofitem l'ocasió de fer bé les coses.

Res més.
Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Moltes gràcies, senyoria, per esta fixació de posició en nom del Grup Parlamentari Compromís.

Ara, seguidament, el síndic del Grup Parlamentari Socialista, senyor Mata, fixarà posició en nom del seu grup parlamentari sobre esta compareixença.

Quan vullga, senyor Mata, té vosté la paraula.

El senyor Mata Gómez:

Gràcies, president.

Bon dia, senyories.
Tercer dia de ple.

El senyor president:

Senyories, per favor.
Senyories.

El senyor Mata Gómez:

Moltíssimes gràcies, conseller.
I sincerament vull felicitar-lo per la tasca que s'ha fet.

Jo crec que la pandèmia i la situació des del 15 de març ha demostrat la solidesa del Botànic perquè ha superat -jo crec- el partidisme entre les parts.
És a dir, és una administració absolutament coordinada, que té relacions entre uns i altres i que està fent un esforç col·lectiu que no té preu.

I jo crec que, á més, quan es parla d'alts càrrecs, jo vull felicitar especialment als seus alts càrrecs de la conselleria: a Rebeca, a Nomdedéu, a la gent que està dia a dia coordinant-se amb tots els sectors, parlant amb desenes d'associacions, parlant amb hisenda permanentment, amb innovació, perquè al final esta tasca ha de ser absolutament col·lectiva.

És cert que d'esperança no es pot viure, però sense esperança la vida no paga la pena viure.
I, inclús, hi ha que agrair molt les intervencions dels grups de l'oposició.
Hui hem donat un exemple del que són posicionaments polítics i crítiques raonables sense parlar de barbaritats.
I sap per què és?
Perquè no tenim la solució ni ells ni nosaltres.

Estem en un moment dramàtic per a la història de la política econòmica, la política social, la política sentimental.
I és cert que cada vegada que hi ha un col·lectiu que té una necessitat trobem una solució, que no som perfectes.
Vox s'ha centrat en el tema de la hostaleria, y se traspasan…, bé, és que tindrem que pensar i repensar la nostra vida, la nostra vida social.
Ahir la federació d'hostalers va felicitar als ajuntaments que havien ampliat l'espai de les terrasses, però això té relació en com guanyem espai en les ciutats, com tenim una nova mobilitat.
Tot està obert.

En temps difícils els fets són els que provoquen la unió.
Jo crec que en economia els fets van a provocar la unió perquè és inevitable el pensar que tenim solucions màgiques.
Mire, jo tinc una preocupació des del dia 1 que són els 210.
000 valencians i valencianes que estan en l'economia submergida i no han pogut accedir a això.
210.
000 persones que treballen per a empresaris sense escrúpols i que estan fent molt de mal als empresaris que estan mendicant ajudes, celeritat, innovació.
I eixos empresaris són hui un càncer per a esta societat.
I el propi teixit empresarial, social, ha de combatre l'economia submergida que era una part importantíssima del PIB i dignificar el treball d'estes persones.

Fa uns mesos Ann Pettifor, que era una economista que va advertir que la crisi que vindria…, va ser de les poques que en el 2008 va dir que vindria una gran crisi financera, i digué: vindrà una crisi més greu que la del 2008 però encara no sabem com ni per què.
Potser una caiguda mundial d'internet, una pandèmia, una bactèria, perquè la globalització ens ha fet molt vulnerables.
Les democràcies són vulnerables però la globalització, la transmissió permanent de persones, demostra la nostra vulnerabilitat.

I jo estic convençut que les mesures que està prenent són un disseny d'un futur que té un component d'esperança.
Té un component d'esperança perquè ens estem donant compte que el col·lectiu ha de primar sobre l'individual.
Que anem a un món en què farem servir més les coses i ja no voldrem tant tindre la propietat de les coses.

Que hi ha que repartir el treball.
No podem tindre un atur estructural de la magnitud del que tenim.
Eixe repartiment del treball ha de ser en condicions que tornen a dignificar el treball com un bé moral innegociable.
El teletreball està molt bé, però és evident que el teletreball no pot ser una condemna -com diu Ferran-.
Per què la gent no pot tindré vida social, i els seus amics i anar a esmorzar?
Doncs haurà que combinar la presencialitat i el teletreball.

Hem de fer, i esta és la clau, una superació realista del capitalisme liberal.
Perquè el món al qual ens ha dut això és el que ha creat moltes de les disfuncions que tenim.
I hem de buscar instruments per a combatre la cobdícia, l'acumulació que no té sentit, el poder confiar en poders públics transnacionals.

Estem parlant del turisme.
S'ha pres una decisió geoestratègica en Europa que és molt greu per a la Comunitat Valenciana i és molt greu per a Espanya.
Quan un ministre alemany i un holandés proposen un corredor turístic que es bote a Espanya, a França, Itàlia o a Grècia per anar a Croàcia estan perjudicant i tancant fronteres i haurem de buscar i pensar corredors turístics específics igual amb els britànics o en altre lloc.

Per això fa falta tindre instruments internacionals potents, governs potents, idees potents.
Jo crec que no es tracta de que els sectors necessiten ajudes, clar que necessiten, tots el sectors i mai n'hi haurà prou.
Però la combinació entre la reindustrialització, la intel·ligència artificial, la dignificació dels treballs.
.
, algú feia menció del que està passant en les empreses alemanyes on molts dels diners estan arribant a les empreses.

Empreses que tenen una economia social.
És que en la majoria d'empreses alemanyes els treballadors estan en els consells d'administració de les empreses.
I els treballadors tenen accions i participacions en les empreses perquè s'ha construït, després d'anys, anys i anys de socialdemocràcia, un sistema en que, conjuntament, empresaris i treballadors al sí del consell d'administració d'una empresa prenen les majors decisions.

No es queixe, senyor Cantó, és que és cert.
Alemanya va dependre molt de la guerra mundial… (Se sent una veu que diu: «¡La democracia cristiana!
»)

El senyor president:

Bé…, este…

El senyor Mata Gómez:

Si voleu fem un debat teòric sobre això, però la democràcia cristiana no és liberal.
No és liberal, en absolut.
No és liberal.

I el pacte que es va fer en Alemanya en els anys 70 va provocar que s'acceptaren unes regles de joc en què hi havia una participació social dels treballadors en les empreses.
I ací cada vegada que es parla d'això és un drama.

Revisarem els nostres hàbits de consum, segur.
Segur que els revisarem.
Arribarem a la convicció de que és absurd comprar amb quatre tecles a una empresa que no té treballadors però controla gran part del comerç mundial quan en el xicotet comerç tenim al costat les coses.

Hem de considerar la cultura com un bé cultural.
Ahir jo ho diu el tema de Roosevelt.
Roosevelt va nacionalitzar tot l'or dels Estats Units, li va posar un preu, després el va vendre, va emetre bitllets i contractava gent perquè tocara en els cantons o alguns poetes feren poemes perquè les societats han de respondre i no poden deixar a uns a una velocitat i a una altra.

I acabe, senyoria.
Mire, té una gran responsabilitat, responsabilitat col·lectiva d'este govern, amb una mirada ampla.
L'any passat aprovarem instruments definitius en el tema de les energies renovables i jo crec que hi ha que fer un impuls definitiu a eixe sector, ja tenen facilitats per a que els horts solars no tinguen tasques de prevenció.

Té una gran responsabilitat en la internacionalització de l'economia valenciana perquè el nostre sector agroalimentari és molt potent.
Té una de les grans oportunitats també per a crear corredors alimentaris.
Si el veto rus s'alçara i jo crec que és el moment escaient per a que la Unió Europea arribe a acords amb Rússia i això seria determinant per a este país.

L'altre dia el president Puig en un tuit -que em va sorprendre- i deia: «Diez lecciones: Lo público, responsabilidad, ayuda mutua, importar, proteger, no salir en la foto, humildad, pensar en el planeta…» i saber que els reptes estan en el turisme, l'ocupació, la industrialització, l'agricultura, fer polítiques keynessianes…

El senyor president:

Senyoria…

El senyor Mata Gómez:

…creure en els joves.

Senyoria, -li ho torne a dir- enhorabona, han fet una grandíssima gestió.
Crec que té un excel·lent equip, crec que s'ha coordinat d'una manera excel·lent amb tots els sectors, amb la resta de conselleries.
I la seua tasca ens dona un futur…

El senyor president:

Moltes gràcies.

El senyor Mata Gómez:

…que jo crec que des d'ahí també es valora.

Gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Mata.
(Veus)

Tindrem temps d'estudiar totes estes qüestions d'acord a la comissió que anem a constituir.
I ara ja per a respondre conjuntament a totes les intervencions que s'han presentat, l'honorable senyor conseller… (veus) (Se sent una veu que diu: Mare meua.
)

Jo els agraïsc estos moments de distensió perquè ajuden a canviar el pas.
I ara espere que el conseller els puga contestar.
Sap vosté que no té un temps limitat però que després tenim una nova compareixença i hui és divendres i…

El senyor conseller d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball:

Encara que dinen a les quatre no passa res.
(Rient)

El senyor president:

No, no.
Estem ja entrenats sobre estes qüestions.

Té vosté la paraula, conseller.
Quan vullga pot contestar als grups.

El senyor conseller d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball:

Moltes gràcies, president.

Senyories.

Anem a vore.
En primer lloc sí que m'agradaria agrair el to de manera genèrica, independentment de que algú potser li costa molt d'escoltar.
I realment això de dos orelles i una boca, doncs, costa entendre-ho.
És més fàcil tindre tres boques i una orella però la realitat és eixa.

I després, el que sí que vull dir, que si ja el governar té les seues complexitats, davant d'una crisi com aquesta és evident que la complexitat és major, no?
A mi m'agrada dir que de perfectes i imprescindibles el cementeri està ple, val?
I això jo crec que ho haurem de tenir.

Per tant, jo crec que cal fer una reflexió, el diàleg, i la participació, i el consens i l'acord és fonamental sempre, però en aquestos moments encara més, eh, i moltes vegades, per les paraules que s'escolten, això deixa molt a desitjar per l'oposició generalment, eh?
.
I ho he de dir aixina.
No vull dir un partit concret, però d'una manera genèrica deixa molt que desitjar, pel que he pogut escoltar.
Encara s'està molt en un eix ideològic molt concret, d'aparadorisme pur i dur i de fer una oposició corrosiva, corrosiva.

I ara intentaré marcar les línies, marcar les línies, perquè jo crec que el que posa en evidència este tipus de crisi, i ho han dit els companys dels grups parlamentaris que estan en el govern, és que les línies que porta endavant el Botànic i que porta la Conselleria de Economia Sostenible s'assenten encara moltíssim més, moltíssim més.

Jo els diré, mire, tots tenim clar que el virus quan entra, qualsevol virus, quan entra per les arrels el que fa és que a l'arbre o a la planta determinada la seca.
I el virus que està secant realment la planta econòmica i social és el sistema en què estem immersos.
I això és una realitat, i no ho diré en paraules meues, ho diré en paraules d'altres.
Mire, l'ambició d'uns pocs, a costa de molts, resulta que provoca la situació en la qual estem.
Quan es trenca l'equilibri ho paguem totes i tots, i fins i tot els mateixos que han jugat a tot o res.
I no ho dic jo.
Ara ho diré qui diu això.

Mire, les 200 empreses més grans d'Estats Units diuen que, en lloc de mantenir la tesi tradicional que la gestió empresarial ha de tenir l'únic beneficiari i accionista afirmen d'una manera molt clara que les grans empreses han de treballar per promoure una economia que servisca a totes i a tots els estatunidencs, bàsic, fonamental.
I diuen clarament -bé, també ho de dir, ho diuen a Botín, ho diuen a Botín també-, assenyalen la desigualtat, l'ocupació miserable, el deteriorament ambiental i la pobresa creixent com a problemes que probablement han ocasionat uns pocs.
És a dir, allò que l'1 % ha de tenir la mateixa riquesa que el 99 % restant no funciona, no funciona.
I vostès estan avalant d'una manera anacrònica, des del meu punt de vista, això.

Si no entenem, si no entenem que aquesta conjuntura ens ensenya que hem de treballar en allò que ens és comú i ens afecta com a societat estem perduts.
Governar de baix cap a dalt, atenent la diversitat, amb major coordinació, amb cooperació.
Fonamental, fonamental.
I posar en valor allò públic, que vostés no estan posant.
I això es una realitat, és dir, el seu to neoliberal fins i tot es veu en moments com aquestos.

S'ha demostrat la importància i la superioritat del model d'estat social.
La salut no és una mercaderia, és un dret humà universal.
I això ho han de tenir clar.
I després, quan vostès comencen a parlar de retallades, de llevar cos, força, a allò que és administració, crec que estan fent un flac favor, un flac favor.
Perquè, a més a més, és que es contradiuen a vostés mateixos.
Quan diuen que nosaltres hem de llevar càrrecs i que a més a més assessors, resulta que jo mire els números i me'n vaig: País Valencià, entre assessors i alts càrrecs, 300, 301; i me'n vaig a Madrid, crec que són 359, i me'n vaig a Andalusia, i crec que són 379.
Vull dir, ahir ho va dir molt bé el síndic del Partit Socialista, del grup socialista, busquem repartiment, equilibrem, i probablement a la millor, si fem la mitjana, els valencians i les valencianes que s'estan deixant la pell, que estan treballant per totes i tots, probablement eixa mitjana pujaria.

Per tant, ja està bé de demagògia!
Posen en valor la república, posen en valor la gestió de la gent que se dedica a la res pública, perquè és important.
Perquè, del contrari, sembla ser que estan anant fins i tot contra la mateixa democràcia.
Aixina de clar!
Vull dir, i és una realitat.

Després, clar, van retallant, van retallant, al final es veu que la mà invisible del mercat és la que ho soluciona tot.

Volen que parlem de fiscalitat?
Parlem de fiscalitat!
Quants punts de fiscalitat té menys, per exemple, que la mitjana europea l'estat espanyol o el País Valencià.
Si ho comparem únicament i exclusivament en la mitjana de la zona euro, 7 o 8 punts de diferència.
I sempre fent electoralisme de que baixar impostos, de que baixar impostos, de que baixar impostos.
I després resulta que la hipocresia és tan gran que la mà invisible del mercat és la que ha de treballar-ho tot, però que quan hi ha problemes socialitzem.
Això és hipocresia, senyors!
Hipocresia!
Enganyen contínuament la societat!
I això no es pot aguantar.

Mire, necessitem dos qüestions per a mi importantíssimes si volem conjuntament tirar endavant una transformació del model productiu.
Dos ítems.

Primer, des del meu punt de vista, preservar el planeta, perquè viure d'esquenes a la natura no és viable, i està més que demostrat.

I entendre que les persones som allò primer, sense perdre de vista que formem part de l'ecosistema natural i no podem ser els màxims depredadors.

Si eixes dos premisses les tenim clares, jo pense que a partir d'ahí podrem començar a treballar de manera conjunta eixa reactivació i un treball conjunt del model productiu valencià.

Hem de tenir clar que ens queda molt de camí per recórrer, i ho tinc claríssim, eh?
Però també he dir que anàvem millorant, a pesar de la ralentització en què ens trobàvem fa quatre mesos cap ací, i és una ralentització en l'àmbit mundial, estàvem caminant jo crec que bé.

I sabem que la productivitat respecte a la mitjana de l'estat ací la tenim prou baixa, però poquet a poquet s'anava recuperant; que hi ha una baixa inversió en estoc de capital i coneixement, però que també poquet a poquet anàvem treballant en eixa línia.

Hem de seguir treballant en la formació, tant dels treballadors i treballadores, però també de l'empresariat, que és fonamental.

Hem de canviar les estratègies.
No poden haver estratègies únicament i exclusivament via preus.
Hem de canviar-les, i estàvem treballant.

Sabem que tenim una elevada temporalitat i precarietat en l'ocupació, i també hem d'anar canviant eixe model per a reforçar la indústria, que al final és la que genera ocupació més estable i de més qualitat.

Tenim una elevada dependència probablement del sector serveis i de la construcció.
I això també ho haureu de reflexionar si realment volem millorar.
Perquè, del contrari, jo el que pense que, si vostès volen eixir d'aquesta crisi fent les mateixes coses que feien, anem a tornar a caure.
Haurem de canviar eixes coses.

Bé, mire, jo li dic que el camí, el camí nostre l'hem encetat, el tenim treballant, el tenim treballant.
I ara els diré quines coses estem fent.

Mire, primer, reforçar-nos en béns i serveis de valor afegit, i estem treballant.
Hem de fabricar ací, hem de tenir una indústria de proximitat, hem de tenir una indústria que realment cobrisca les necessitats de la vida.
Ara s'ha vist.
I gràcies per lo de Varoufakis, això és un halago, és un halago, val?
Per tant, jo simplement he de dir-te que moltes gràcies.

Hem de reforçar i (rient) impulsar, hem d'impulsar (veus) la recerca i la innovació aplicada.
I estem treballant des de fa molt de temps en companyia dels parcs científics, en companyia de les universitats perquè tota la investigació, tot el coneixement que anem traient, hem de buscar les línies de finançament adequades per aplicar-ho.
Perquè si no ho apliquem es queda ahí, simplement en llibres, i no millorem la nostra productivitat i, per ende, millorar les ocupacions i els jornals de la nostra gent.

És evident que la digitalització pren més importància encara.
La indústria 4.
0 important, que estem treballant, tenim una agenda.
És que nosaltres no hem de virar cap a cap costat en tot allò que hem començat a fer ja com a govern.
És a dir, les TEIC per a nosaltres fonamentals.
I ara hem d'accelerar la seua implantació en qualsevol àmbit econòmic, també del comerç, en la indústria, en l'agricultura, en qualsevol àmbit.
I això estem desenvolupant-ho.

I és evident, i també s'ha comentat, que si no hem de viure d'esquenes a la natura, crec que hauríem de ser capaços d'acurtar les cadenes de valor i subministrament, important, important, i no sols en el temps, sinó també en l'espai.
I cal recordar que estem vivint i que haurem d'afrontar de manera seriosa uns moments d'emergència climàtica.

Aleshores també hem de treballar i estem treballant en la transició ecològica de l'economia, avançar amb un acord verd, on les energies renovables, els residus i l'aigua siguen eixos fonamentals per a la nova economia, amb una mobilitat descarbonitzada.

Mire, l'altre dia vaig tindre una reunió amb les set associacions, podem dir, més potents de la indústria a l'estat espanyol, la del refino, la d'automoció, la del cement, etcètera, etcètera.
Suposen més del 55 % del PIB de l'estat.
I em va agradar molt una cosa que van dir.
I és que ja s'han conscienciat i estan conscienciats amb tota claredat que han de descarbonitzar l'economia, i estan treballant i invertint per descarbonitzar l'economia.
I això és fonamental, perquè sols des de les administracions això no s'ha aconseguirà.
Això s'aconsegueix generant sinergies entre totes i tots, empresaris, treballadors, administració, sindicats, etcètera, etcètera.
I això almenys està ahí, damunt la taula.

I després hi ha una altra qüestió que per a mi és importantíssima.
I és que l'economia ha d'estar arrelada al territori.
És fonamental que no es deslocalitze i ha de tenir valors socials i ambientals, ha de ser sostenible.
Per tant, hem de donar suport, més si cap, a l'economia social i al cooperativisme.
Hem de donar suport a l'economia de les cures, al primer sector, a l'agricultura, al comerç de proximitat, a l'economia taronja, a l'economia cultural i a l'artesania, també com a eix econòmic.
Això és l'únic que ens generarà equilibri i cohesió social.

Però també hem de repensar les ciutats, hem de repensar les infraestructures.
Les ciutats les hem de fer més saludables, les hem de fer més vivibles, hem d'humanitzar-les.
I ací li done jo la raó bona a l'Ajuntament de València, perquè sí que està treballant des del primer moment en eixa humanització de la ciutat, en fer-la més vivible.
El que passa que l'statu quo sempre posa parets, posa entrebancs.
I hem d'anar trencant statu quo, hem d'anar trencant statu quo.

Cal innovar també en una nova governança que guanye en eficàcia i eficiència.
Hem d'aconseguir ocupacions més dignes, estables, de qualitat, amb la idea del repartiment del treball.
I això venim treballant-ho i venim reflexionant-ho des de ja fa més d'algun anyet des de la conselleria, i concretament des de Labora.
I ara se'ns enganxa moltíssima gent.
Però és una realitat, si hem d'equidistribuir i redistribuir, haurem de treballar en eixe repartiment.
I ha d'haver una formació com a eix tranversal continua.

I tot açò que els he dit estem fent des de fa cinc anys.
No hem inventat res.
En major o menor mesura, en més o menys recursos, totes aquestes línies estem treballant-les.
També seguiré enfortint iniciatives basades en la circularitat, la sostenibilitat, la diversitat, la proximitat, la sobirania, responsabilitat social, governança econòmica i en la recerca del desenvolupament i innovació aplicades.
I això estem fent-ho.

Torne a repetir, en major o menor mesura.
Si tinguérem més finançament, probablement, en major mesura.
Com tenim els diners que tenim, marcades línies i en la mesura corresponent que tenim.

Per tant, simplement és seguir eixa línia que Keynes també deia, no?
És a dir, ell deia que la incertesa és el major enemic de l'economia.
I, per tant, hem de generar confiança i hem de generar esperança i això ens correspon a tots els qui estem ací.
Si no som capaços de fer-ho, doncs, probablement, el futur serà prou dolent per a totes i tots.

I, després, si volen, els conteste a tot el que han plantejat, no?
Vull dir, han hagut… Ho han relacionat amb les ajudes d'autònoms, no?
, i diuen que hem exclòs els mutualistes i resta.
Jo només els he de dir que la idea era donar suport als més desafavorits amb un límit de renda, que apareix en el decret, i a aquells que aporten a la caixa comuna.
Pense que són criteris molt decents per a les ajudes, sabent que, probablement, no arribem a totes i tots.
Inclús he de dir que els mateixos mutualistes han anunciat ajudes per als mateixos mutualistes, no?
Per tant… I, des de la no complementarietat, probablement intentem ajudar moltíssima més gent.

També han comentat el tema del PEIV.
És a dir, nosaltres hem treballat l'emergència en un primer moment.
I sí que els he de dir… i el compromís d'este conseller és que activarem eixa línia d'ajudes, ja ho vaig dir, si podem en el mes de juny, perquè simplement és activar-la.
Una vegada l'activem, les resolucions, les resolucions, serà fàcil i enguany eixes ajudes arribaran.

Per tant, eixe és el compromís que tinc, el conseller, i, en un moment determinat, quan això s'active, doncs, podem parlar si complisc la meua paraula o no la complisc.
Però la realitat que des d'ací dic és eixa.
I en poquetes ocasions, senyor Felipe, m'haurà agarrat incomplint qüestions que, des d'ací, dic.
I, per tant, anem a tirar endavant eixa línia el més aviat possible.

També ha fet referència, així, d'una manera substancial, que alguns alcaldes diuen i deixen de dir.
Jo simplement li done una dada.
Si és un enemic este conseller per a algun poble, bé, doncs, ho dubte.
Mire, concretament, eixe poble, que no arriba a nou mil habitants, des de 2015 a 2019 són 108 milions d'euros que han eixit d'aquesta conselleria, únicament i exclusivament, mentre que des de 2009 a 2014, 65.
I vull deixar-ho ahí, sense entrar en més disquisicions, simplement perquè quede…, perquè quede palés.

I, després, jo sent que vostés moltes vegades diuen: nosaltres estem al costat de la gent.
Clar, estar al costat de la gent significa també donar el vistiplau d'una manera clara a les ajudes que s'han proposat des del Consell.
Jo pense que això també és important, és important.
I, per tant, clar, val la pena dir: «sí, estic al costat de la gent, definitivament» i no, doncs, a la millor, abstenir-se o moltes vegades votar que no.
Jo pense que això…, que això és important i, per tant, també s'ha de posar…, s'ha de posar palés.

Bé, jo pense que els he contestat pràcticament a quasi tot el que han comentat.
Pense que és important que es canvie d'actituds.
Les actituds, al final, són les que realment fan factible que puguem tirar endavant molts projectes de manera conjunta, que és la base.
I crec que és de demostrar…, és moment de demostrar a la ciutadania que som capaços de construir i de reconstruir l'economia i la societat amb diàleg, consens i acord.
Això sí, hem de demostrar que som capaços d'anar de la mà, perquè, si no, ni la mateixa ciutadania no ho entendrà.
El que passa és que quan jo els done les possibilitats de poder aportar, d'anar de la mà, de xarrar, vostés també han de ser proactius i vostés no són proactius, eixa és la diferència.

Per tant, anem a vore com eixim de la pandèmia i quede a la seua disposició per a seguir treballant a millorar l'economia del nostre territori.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

(Ocupa la presidència la vicepresidenta primera, senyora María José Salvador Rubert)

La senyora vicepresidenta primera:

Gràcies, honorable conseller.
(Veus)

Per a exercir el torn de rèplica, té la paraula la il·lustre diputada Ana María Cerdán, en representació del Grup Parlamentari Vox.

Gràcies.

Quan vullga, senyoria.

La senyora Cerdán Martínez:

Muchas gracias, señora presidenta.

Está claro que aquí estamos todos de parte de la ciudadanía.
Lo que no sé es, en este momento, en qué parte de la ciudadanía está usted, señor Climent.

A ver, ¿usted de verdad cree que la ciudadanía va a entender que se mantengan 330 altos cargos en el Botánico y la situación esté como esté en este momento en la calle?
¿De verdad?
¿De verdad usted cree que eso lo va a entender la ciudadanía?

Yo, con la menor acritud posible, desde mi partido, por lo menos yo, en esta situación, siempre voy lanzando ideas, siempre voy lanzando…, que unas pueden estar más de acuerdo y otras menos, es lo que tiene, pero siempre para intentar ayudar e intentar…, no sé, poder…, abrir un pequeño camino.

Yo antes, cuando estaba en mi anterior comparecencia, le decía que, con todas las partidas presupuestarias superfluas que se podrían destinar a buen fin, no es razonable detraer los fondos, en este caso, de los sectores productivos generadores de riqueza, sensibles a la crisis, en lugar de hacerlo de otro tipo de partidas presupuestarias.

Mire, no son 57,5 millones, no, sino 150 millones los que podría disponer su consejería para destinarlos a todos los fines productivos, contando con lo superfluo, ¡ojo!
, superfluo, de la Conselleria de Participación, Transparencia, Cooperación y Calidad Democrática, por supuesto À Punt.
A ver, son nuestras ideas y nuestras sugerencias; si fuesen…, si opinásemos como ustedes, no estaríamos aquí, en esta parte, estaríamos en aquella, por ejemplo… Por supuesto À Punt, las subvenciones a los partidos políticos, a los sindicatos, a las asociaciones empresariales, a la Academia Valenciana de la Lengua, subvenciones y pago de publicidad a entidades catalanistas y, le repito, con la reducción de altos cargos.

Hay que dirigir los esfuerzos a proteger nuestra economía valenciana, el tejido empresarial y los empleos, así como a mantener las prestaciones públicas que aseguren las necesidades de todos los valencianos.

Tenemos que orientar nuestro trabajo para aplicar las medidas eficaces y los test masivos, para un desconfinamiento seguro y que las empresas ganen en garantía y en seguridad, tanto para sus trabajadores como para las familias de sus trabajadores.

Señor Climent, ¿por qué no escucha usted a los empresarios, esos empresarios preocupados por sus trabajadores, que necesitan, de verdad, saber que no están contagiados de COVID-19?
Nuestra economía se desangra y los empresarios están cansados de ser el chivo expiatorio de los experimentos de los gobiernos, de todos los gobiernos, de ser siempre a los que más se les exige cuando las cosas van bien y también cuando las cosas van mal.
Los empresarios piden transparencia y agilidad a la administración.

Y ya que hablaba -y con esto termino- antes de la industria de aquí, en Elche hay una empresa que se dedica a hacer test y nadie le ha cogido el teléfono.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera:

Gràcies, senyoria.

Per a exercir el torn de rèplica, té la paraula l'il·lustre diputat Carlos Gracia, en representació del Grup Parlamentari Ciudadanos.

Gràcies.

Quan vullga, senyoria.

El senyor Gracia Calandín:

El tiempo, el tiempo, ¿eh?

La senyora vicepresidenta primera:

Sí, sí.

El senyor Gracia Calandín:

Gràcies, presidenta.

Como decía el señor Mata, que se ha ido, tasca colectiva.
Y, por eso, señorías, no me cansaré de repetirlo una y otra vez, en esta guerra contra el virus todos sumamos.
Y, por eso, desde Ciudadanos, les pedimos que dejen de recurrir a esas políticas de trincheras, de buenos y de malos.

Y, después de su segunda intervención, conseller, la verdad es que me quedo preocupado.
Las medidas tienen que ser fruto del consenso y hay que escuchar a la oposición y ustedes, sin duda, nos lo están poniendo difícil, lo decía ayer mi compañera, la diputada Merino, se lo decía en la convalidación del cuarto decreto ley.

Hablan mucho de lealtad institucional de la oposición.
Pero yo me pregunto: ¿y qué pasa con la lealtad de este Consell?
Porque, mientras Ciudadanos se ha puesto a disposición del Consell y hemos sido, en palabras del señor Puig, un claro ejemplo propositivo y esa ha sido nuestra actitud, mientras desde la sociedad civil se está haciendo una labor ímproba para sobrellevar esta crisis, sectores públicos, pero también sectores privados, les digo que es lamentable ver la instrumentalización de algunos de los discursos durante todas estas diputaciones permanentes.

Y, por eso, por eso que es una tasca colectiva, también es lamentable ver cómo en las redes sociales, por ejemplo, algunos se dedican a hacer tablas y cuadros, alardeando de qué partido del Botànic es el que ha dado más ayudas.
Y muchas veces, señorías, escuchándolos, parece que no se hayan dado cuenta de que en la Comunidad Valenciana sigue habiendo miles y miles de personas a las que no les han llegado ni las ayudas ni saben cuándo les van a llegar.

Por cierto, les digo lo siguiente, lo mínimo es que, cuando uno quiera contar las cosas, que las cuente todas.
Porque, miren, en aquella tabla de las redes sociales hablaban de 5 millones para la reconversión industrial.
Pero, ¿dónde estaba la línea de pymes?
Menos 27 millones.
¿O dónde estaba la línea de polígonos industriales?
Menos 27 millones.
Miren, como portavoz de industria y conociendo cómo eran los cambios en el presupuesto, lo que sentí fue vergüenza de esas verdades a medias.
Yo lo llamaría hashtag #bulosbotánicos.

Hoy, además, tendríamos que añadir las nuevas modificaciones: menos 3 en inversiones de ferrocarriles, menos 5 en vivienda social y los recortes de menos 20 en Edificant.

Yo lo que he dicho en la anterior intervención es lo mismo que pone en la página web del Gobierno de España: Comunidad Valenciana, tercera autonomía en el número de parados, 38.
115.
Quien tenga algún problema, que denuncie a la página del Gobierno de España por bulo.
(Aplaudiments)

Y, por cierto, les digo lo siguiente: ayer en esta cámara se nos pedía que recordáramos, textualmente, «la «xapussa« de l'Iprem que va fer Aznar al 2004».
Y, mire, como uno ya tiene una edad, pues, me pongo a recordar y, efectivamente, me encuentro con el Real decreto 3/2004.
(Soroll de papers) Y sigo recordando y busco en su artículo 2.
1, en el que se crea el IPREM.
Y continúo recordando y, al final, me dicen: «En Madrid, a 25 de junio; el presidente del gobierno, José Luis Rodríguez Zapatero».
Hashtag #bulosbotanicos.
(Aplaudiments)

En fin, mire, señor conseller, siento la dureza de mis palabras, pero el propio señor Puig, en su comparecencia, reconoció que mi partido es el que está haciendo propuestas y el que ha tenido en cuenta los diferentes sectores de la economía.
Hoy le pedimos que sigan apoyando a los autónomos, más, que sigan apoyando a los sectores industriales, al pequeño comercio, flexibilización de ayudas y háganlas compatibles con todas las administraciones.
Por favor, actualicen también los protocolos.

Sobre todo, señor conseller -y ya voy acabando, presidenta-, los valencianos lo que no quieren ver es un espectáculo basado en el desprestigio a los hosteleros, basado en la desinformación y en el «y tú más».
Quieren ver soluciones a sus problemas y quieren certidumbre para poder afrontar la crisis.

Muchas gracias, señora presidenta.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera:

Gràcies, senyoria.

Per a exercir el torn de rèplica, té la paraula l'il·lustre diputat Felipe Carrasco, en representació del Grup Parlamentari Popular.

Esperem uns segons, que es puga fer la tasca de neteja.

Quan vullga, senyor…

El senyor Carrasco Torres:

Gràcies.

Sí, conseller.
 Son tantas cosas las que usted ha abierto y con tan poco fondo que realmente debería de, si quisiera rivalizar con su intervención, debería tener aquí, bueno, no sé cuantos minutos pero desde luego muchísimos.

Por ir por partes, por lo importante, empezar por lo importante.
En la situación en la que estamos actualmente -todos somos conscientes y siempre hay riesgo de acudir a la demagogia- y que usted, habiendo en mi intervención aludido al hecho de que realmente quien mata es desgraciadamente el virus, y que usted su intervención la haya basado en su 50 % en el hecho ideológico de que el sistema actual liberal mundial tiene la culpa de mucho de lo que nos está ocurriendo; verdaderamente la capacidad de sorpresa es continua con usted.
Y no pensaba nunca que fuera usted capaz de aludir al hecho ideológico en un momento tan complicado.

Porque, además de todo esto, usted es el conseller de economía, de las cifras, y debería actuar como tal.
Pero lo cierto es que no es así.
Y quizás la falta de argumentación le ha llevado al hecho de acudir a Keynes, ideología y hacer una defensa de lo público que yo creo que hoy aquí está fuera de todo lugar.
Pero, en fin, suyas son las palabras y el micrófono cuando lo tienen.

Si habla usted de retallades debería de hacer un simple regla de tres, por ejemplo cuando aquí en la Comunidad Valenciana, siendo 5 millones de habitantes, ustedes tienen en el Botànic 330 altos cargos y asesores y en Andalucía son 370 altos cargos y asesores con 8 millones de habitantes.
Con lo cual, que usted hable de retallades con lo sencillo que es hacer una regla de tres, realmente me hace pensar que lo que está haciendo es manipular cifras y eso en un conseller de economía tiene aún más delito, si cabe.

Decirle que el incumplimiento de su palabra -que antes hacía alusión- lo hace usted todos los años.
Todos los años incumple su palabra.
Porque cuando aquí el señor Soler presenta el presupuesto, la parte de su presupuesto, usted en los cinco años ha sido capaz de incumplir todos los presupuestos que ha presentado en esta cámara.
Con lo cual es usted mismo quien actúa en esa línea y no seré yo quien le llame mentiroso o incumplidor.

A nivel de proactividad, no puede acusar a esta oposición de que no somos proactivos, ¿por qué?
Porque su portavoz la tiene detrás y puede preguntarle ahora mismo si se nos ha aprobado alguna de las propuestas que hemos presentado a decenas relacionadas con la industria o con la economía valenciana, tanto en el pleno como en la comisión.
Ni una, señor conseller.
Con lo cual se lo tendrá usted que hacer ver, no hacérselo ver a la oposición en este caso.

Y me queda una cosa por decir…, o un par de cosas por decir.
Usted habla del famoso clúster del textil que solo está, de momento, en su mente y en sus presupuestos pero realidad aún no es -y lo hemos comentado usted y yo en alguna ocasión previa a este debate.

Pero usted en el presupuesto de la Generalitat de los últimos 5 años de la mano del RIS3 -como usted sabe- uno de los ejes principales de la Comunidad Valenciana, de los tres ejes, es el sanitario.
Usted dice que ahora mismo, ahora mismo, en este momento de la pandemia, surge un clúster y usted lo apoya.
¡Si ha tenido 5 años!
El RIS3, una de las tres líneas es la sanitaria -como sabe también el señor Soler- y no ha hecho nada al respecto.
¿Dígame cuánto dinero se ha gastado en el eje sanitario?

Usted no nos ha preparado, no ha anticipado -ha sido el eje de mi anterior intervención-.
Con lo cual voy a acabar diciéndole que me sorprende mucho el hecho -que usted decía en su primera intervención- respecto a que ustedes le preguntaron a todos los proveedores, a todos los proveedores relacionados con el material sanitario y EPI, cuando su secretaria autonómica salió en prime time en televisión diciendo que el presidente Puig le había preguntado a ella y ella se acordó de un amigo chino que tenía en Ontinyent -en mi pueblo-.
Con lo cual, ¿a quién tenemos que creer?
¿Al señor Puig, a la señora secretaria autonómica o al conseller?

Muchas gracias, presidente.

(Ocupa la presidència el president, senyor Enric Morera i Català)

El senyor president:

Moltes gràcies, senyoria.

Finalitzarà la compareixença el… (veus)

Uns segons.
(Se sent una veu que diu: Cuidado, cuidado).

Senyories, m'indiquen que anem a alterar l'ordre del dia i que en acabar la contestació a les rèpliques de l'honorable conseller passarem a votació del punt huité de l'ordre del dia.
(Veus)

Quan vosté vullga, conseller.

El senyor conseller d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball:

Gràcies.

D'una manera ràpida, sols els he dit que vostés generen desafecció amb eixos postulats, senyora diputada de Vox.
I que primer l'emergència.
I que seguirem ajudant, que no s'acaba la COVID-19 ací, això ho hem de tindre clar.

¿Tasca col·lectiva?
Clar que sí.
I agraïsc que posen en valor la indústria.
En el 2014 jo sols li puc dir que hi ha 10 milions per a indústria, la millor indústria és aquella que ni existix.
Ara mire el que tenim en el pressupost i què és el que estem fent.

I després, el conseller de les xifres és el meu company el conseller Vicent Soler.
Mire, quan parla de retallades, nosaltres modifiquem però mire també el número i el salari i partirem.
I, home, quan diu que el pressupost no l'executem, més del 95 % els darrers anys.
I no parla de clúster sanitari parla de clúster de salut.
Vull dir, m'agradaria…, hui volia especificar eixes coses.

I miren, senyories -per acabar- vinc a dir-los que la situació que estem patint ací a la nostra terra, però també els veïns nostres europeus i molts pobles al llarg de tot el món, és nova i complexa per a nosaltres.
La crisi sanitària ha provocat la paràlisi de les economies, aquesta paràlisi ha sigut urgent i necessària per a salvar vides.

Ara, al temps de la desescalada, ens enfrontem a una situació econòmica i laboral greu però diferent a la del 2008 perquè, en aquest cas, la causa és un factor exogen -com he dit abans- de l'economia.
A més es tracta d'una paràlisi temporal i, sobretot, ara sabem pel dur aprenentatge de l'última crisi quines són les mesures econòmiques que no funcionen: l'austeritat i les retallades.

En aquest sentit el paper de la Unió Europea va a ser fonamental en aquesta crisi.
Europa ha d'estar a l'altura perquè la gravetat de la situació exigeix un nou pla de xoc europeu i la gestió d'aquesta crisi marcarà el futur del projecte europeu.
Esperem que sapiguem aprofitar aquesta oportunitat per a la solidaritat i la cooperació.

L'actual situació econòmica pot degenerar en recessió si no s'actua ràpidament amb contundència i amb mesures encertades.
Per això, jo he de dir que el Govern Valencià ha reaccionat; ens hem anticipat amb les mesures; hem acudit en ajuda dels nostres sectors productius, de les nostres persones autònomes, de les nostres empreses, dels nostres treballadors i treballadores.
I anem a seguir fent-ho perquè açò no s'ha acabat.

Perquè hem d'eixir de l'emergència sanitària amb la preservació de totes les potencialitats de la nostra economia i el manteniment de les nostres empreses i de les rendes.
I canviar-la, canviar-la, potenciar altres sectors que, realment, la facen més potent.

I, per això, els he de dir que en la darrera videoconferència en la sectorial d'indústria vaig demanar, com a representant del Consell valencià, al govern central per a que demanara a Europa, al Ministeri d'Indústria, Comerç i Turisme, que cal que activen prompte un pla de xoc que active la demande i un pla de xoc agressiu d'inversions.
És fonamental.

En aquesta crisi una altra cosa que està demostrant-se és la importància i la superioritat -com he dit abans- del model d'estat social en el qual la salut -torne a repetir- no és una mercaderia és un dret humà universal.
També el sistema públic que hem de reforçar sense pal·liatius: l'educació, la sanitat, el pilar social.
I també la major aportació de valor de la nostra economia i major inclusivitat.

Eixe ha sigut el camí dels acords del Botànic.
I és clar que hem hagut de fer front i actuar amb els recursos que tenim a hores d'ara que -com tots saben- són insuficients d'acord amb allò que ens correspondria per culpa d'aquest injust i insolidari sistema de finançament que estem patint i que té un impacte directe en les polítiques que hem de desenvolupar.

Però els valencians i valencianes sabem el nostre compromís i saben el nostre compromís amb l'objectiu que les empreses tiren endavant, que mantinguen i milloren les seues capacitats perquè recuperen l'ocupació i el nostre compromís perquè ningú es quede darrere.

Senyories, crec que se'ns dona una altra oportunitat i crec que no l'hauríem de desaprofitar.
Cal que treballem des de la diversitat en acords comuns amb una visió col·lectiva -com ja hem dit-.
Este territori es mereix que els seus representants tinguem llums llargues, siguem capaços d'exercir de (inintel·legible) dels 5 milions de valencians i valencianes allà on calga i demostrem a la gent d'ací que treballem per un projecte sostenible i inclusiu.

I jo els dic que en açò, a mi i al meu equip -al de la Conselleria d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball- ens trobaran treballant.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Moltes gràcies, conseller.

Proposta de creació d'una comissió especial d'estudi per a la reconstrucció social, econòmica i sanitària com a conseqüència de la crisi de la COVID-19

El senyor president:

Amb esta contestació final hem culminat este punt.
M'indiquen els portaveus que volen passar a votació el punt huité que és la creació de la comissió d'estudi per a la reconstrucció social, econòmica i sanitària com a conseqüència de la crisi de la COVID-19.

L'escrit diu així, el que anem a votar, diu així, signat per tots els grups parlamentaris:

«Els sotasignants, d'acord amb l'article 55 i següents del reglament, sol·licitem a la Diputació Permanent de les Corts que adopte el següent acord:

»Primer.
La creació d'una comissió especial d'estudi per a la reconstrucció social, econòmica i sanitària.

»Objecte de la comissió:

»a) L'objecte de la comissió serà la recepció de propostes, la celebració de debats i elaboració de conclusions sobre les mesures a adoptar per a la reconstrucció econòmica, social i sanitària com a conseqüència de la crisi de la COVID-19.

»b) Aquests treballs versaran fonamentalment sobre els següents quatre aspectes: el reforçament de la sanitat pública; la reactivació de l'economia i la modernització del model productiu; l'enfortiment dels sistemes de protecció social, de les cures, de la millora del sistema fiscal i la posició determinant de la Comunitat Valenciana amb el govern central, la resta d'administracions i la Unió Europea.

»Pla de treball:

»a) La comissió aprovarà el calendari del pla de treball a partir de les propostes presentades pels grups parlamentaris.

»b) La comissió emetrà un dictamen que remetrà al Ple de les Corts per al seu debat i aprovació i que contindrà resolucions i propostes sobre l'objecte d'aquests treballs.

»c) Els treballs de la comissió hauran de finalitzar com a data límit el 20 de juliol del 2020.

»La composició de la comissió serà la mateixa de les comissions permanents legislatives previstes en l'article 45 del nostre reglament.
»

Senyories, anem a passar a votació este text.
Vots a favor?
S'exprimixen dos vots telemàtics…, (se sent una veu que diu: «Tres») tres vots telemàtics m'apunta el secretari.
Aleshores, l'acord s'ha pres per unanimitat, senyories.
Enhorabona i que tingam un bon treball.

Els recorde que poden presentar candidatures fins el pròxim dimarts que tindrem Junta de Síndics, a les 12.
(Veus) 11 membres, 11 membres.
Saben vostés…, els comunicarem per carta la quantitat… (veus) Sí.
Quins van a composar esta comissió?
Quins va a composar esta comissió…, saben vostés el contingut.
I per a què la Junta de Síndics del pròxim dimarts ho pugam tramitar i pugam constituir la comissió el pròxim divendres -d'ací una setmana- dia 15.
D'acord.

Compareixença del conseller d'Hisenda i Model Econòmic, senyor Vicent Soler i Marco, per a informar sobre les mesures dutes a terme per la conselleria com a conseqüència de l'alarma sanitària per la COVID-19

El senyor president:

Passem al següent punt de l'ordre del dia i últim d'esta llarga diputació permanent.
Donem la benvinguda a l'honorable conseller d'Hisenda i Model Econòmic, que ha vingut per a informar-nos sobre les mesures dutes a terme per la conselleria com a conseqüència de l'alarma sanitària de la COVID-19.

Coneixen vostés el procediment.
Sense més preàmbuls li donarem la paraula a l'honorable conseller d'Hisenda i Model Econòmic, senyor Soler, té vosté la paraula.

El senyor conseller d'Hisenda i Model Econòmic:

Moltes gràcies, senyor president.

En primer lloc, voldria reiterar allò que ja vaig dir ahir.
Expressar les meues màximes condolences a totes les famílies que han perdut algun familiar per culpa d'esta terrible malaltia.
El suport a tots els que estan lluitant per superar-la.

També amb menció especial a tots els professionals sanitaris i no només sanitaris que s'estan deixant la pell vetlant per la salut dels malalts.

I a tots els membres de les forces de seguretat de l'estat i servei d'emergències, tota la cadena agroalimentària, tota, que estan jugant un paper fonamental per a ajudar la ciutadania a superar esta emergència.

Comparec, senyories, a petició pròpia, amb la voluntat de fer un exercici de transparència i de lleialtat amb els grups parlamentaris, per tal d'informar de les mesures adoptades i explicar la gestió realitzada fins al moment des de la Conselleria d'Hisenda i Model Econòmic front a la crisi sanitària generada pel COVID-19.

La nostra comunitat, com vostés saben, des d'abans de la declaració de la pandèmia per l'Organització Mundial de la Salut el passat 11 de març, abans, ha anat adoptant de manera gradual però decidida diverses mesures excepcionals per a afrontar una de les majors catàstrofes de salut pública que pugam recordar.

Mesures que, com deia ahir, van començar amb la difícil però necessària cancel·lació de les Falles i de les dates de la Magdalena abans, el dia anterior a la declaració de pandèmia, el 10 de març.

Però no és només a la nostra comunitat on estan patint els efectes, sinó en el món sencer, perquè esta és una pandèmia global, inèdita i desconeguda per a les generacions que compartim este present.

No podem enganyar-nos.
Som conscients de la gravetat de la situació i de la necessitat de treballar colze amb colze, tots junts, per fer-li front.

Una de les lliçons que ens ha deixat la COVID, ho deia el president l'altre dia, és que només podrem eixir endavant des del diàleg i la col·laboració.

Hui vinc a comparèixer per a exposar les mesures que hem anat portant a terme, però sense deixar de mirar al futur, cap a la reactivació econòmica i la protecció social.

Estem davant d'una situació que demana més que mai garantir i reforçar els pilars de l'estat del benestar, i donar suport a les nostres empreses i als nostres autònoms, perquè ningú no quede enrere.

Des de l'inici, la prioritat d'este Consell ha estat protegir la salut de les persones davant de la pandèmia i per a això garantir l'eficiència de la gestió econòmica, l'agilitat administrativa i el funcionament dels serveis públics fonamentals, que ha estat imprescindible des del primer moment.

La conselleria d'hisenda és, en este sentit, ho saben vostés molt bé, un departament que es mou en el backstage, en les bambolines, no?
, però que resulta imprescindible pel que fa a la possibilitat de posar en marxa totes i cadascuna de les mesures que s'han anat aprovant pel Consell al llarg d'estes setmanes.

Tot i l'infrafinançament estructural que patix la nostra comunitat, calia actuar de manera ràpida i eficient.
I així ho hem fet.

S'havia de preservar el funcionament de la nostra administració per a atendre de manera urgent les necessitats que anaven succeint-se, i treballar al mateix temps en la posada en marxa de mesures encaminades a pal·liar els efectes econòmics derivats de la suspensió de l'activitat econòmica.

He de dir-vos, he de dir-los, senyories, que l'administració de la Generalitat treballa més que mai.
Ha multiplicat els seus esforços en estos dies de la crisi, que quede clar.

Tots els implicats, començant pels funcionaris, als quals he d'agrair l'esforç que han fet, que això del teletreball per a molts ha sigut multiplicar les hores de treball respecte a quan estaven en l'oficina i tenien un horari.

Perquè en molts casos, sobretot als òrgans directius funcionaris, no hi ha hagut ni cap de setmana ni hi ha hagut horari al dia.

Per tant, eixe esforç suplementari que hem fet hem d'agrair sobretot, torne a repetir, als nostres empleats públics.

Per això, una de les línies, de les primeres mesures pactades i dutes a terme per la Direcció General de Tecnologies de la Informació i les Comunicacions va ser la implantació d'un pla de teletreball de l'administració valenciana en condicions de seguretat.

El que s'havia d'assolir en anys es va haver de fer en tan sols unes setmanes.
Pensen vostés que hem passat de 1.
000 a 26.
000 connexions segures VPN.
Perquè es facen una idea, esta xifra permet cobrir fins a 100.
000 funcionaris més de les necessitats de la Generalitat.

Gràcies a això, hui podem dir que l'administració valenciana no només no s'ha parat, no s'ha saturat, sinó que està donant el nivell, adequant-se a les circumstàncies terribles que estem passant.

Això, dic, ens ha permés seguir atenent els nostres serveis en aspectes tan importants, com per exemple, la gestió de la nòmina per a l'atenció a persones incloses en la renda valenciana d'inclusió.
Persones que necessiten eixos ingressos mensuals, inclús per a poder menjar.

Per això, vull aprofitar, torne a repetir, esta intervenció per a agrair el nivell professional dels nostres funcionaris.
Ho dic de veritat, ho dic de cor, no me dol dir-ho, perquè és veritat.
La seua feina, la seua dedicació, fent tot allò possible.

Però també ha estat necessari que en un temps rècord, com dic, la DGTIC assolira la dotació d'infraestructures que permeteren el suport necessari per a la tramitació i la gestió automatitzada de les ajudes del Consell, davant del gran nombre de les sol·licituds, per exemple, dels expedients ERTO.

Més de seixanta mil sol·licituds.
O d'ajudes a autònoms.
Més de cent trenta mil sol·licituds.

Com també des de l'Agència Tributària, hem buscat la fórmula per a col·laborar amb la conselleria d'economia en la gestió de les ajudes a treballadors amb rendes baixes afectades pels ERTO, mitjançant una aplicació que en permet la gestió directa, sense requerir la instància del sol·licitant.

Açò que acabe de dir és molt important.
La gent que ha estat afectada pels ERTO de rendes més baixes tindrà el complement de 150 euros, sense haver de sol·licitar-lo.
Hi haurà una transferència automàtica.
És molt important això.

I això evidentment l'administració no estava en condicions de… No estava en condicions.
Teníem una administració que tenia, cal dir-ho, moltes possibilitats de créixer, però que en el tema telemàtic hem donat un impuls molt gran.

També estem davant d'un moment, com deia, de col·laboració i coordinació de les nostres àrees de responsabilitat, es fa més necessari que mai.

Ho ha dit molt bé el síndic socialista abans, és que s'està demostrant la col·laboració interdepartamental com mai, la col·laboració ací del govern.

Per això, vaig a posar uns exemples, amb la conselleria d'educació calia garantir el seguiment del curs acadèmic dels nostres xiquets i xiquetes, disposant d'una infraestructura segura i suficient perquè els nostres mestres pogueren comptar amb estes eines.

Des d'ací vull felicitar els nostres docents per l'enorme esforç que fan en mantindré la docència amb les ferramentes tecnològiques desplegades que hem dut a terme en estos dies.

La DGTIC va possibilitar l'obertura de 23.
000 aules virtuals per a batxillerat i FP, col·legis d'infantil i primària, educació especial, centres de formació d'adults i conservatoris i escoles oficials d'idiomes.

Però, com deia, no podem ningú enrere.
En una situació de confinament calia combatre l'aïllament especialment difícil per a aquelles persones que no disposen dels mitjans per a fer-ho.

La DGTIC, en col·laboració amb les conselleries competents, ha treballat de valent, per tal de minimitzar la bretxa digital dels col·lectius més vulnerables en escenaris crítics: sanitat, educació, igualtat, habitatge.

Amb un pressupost de dos milions d'euros a càrrec de la DGTIC i en col·laboració amb Telefónica, Cisco y Huawei, es van adquirir un total de 14.
000 tauletes digitals per als alumnes amb menys recursos, inclosos en el pla Companya.

En col·laboració amb la conselleria d'innovació i la vicepresidència segona, hem aconseguit disposar de 700 dispositius per a pacients ingressats sense recursos, perquè puguen contactar amb els seus familiars.

700 routers amb abonaments en grups de vivenda pública, prioritzant les famílies amb menors en edat escolar.

També en la lluita contra la bretxa digital, la DGTIC, en col·laboració amb la Conselleria d'Innovació, Universitats, Ciència i Societat Digital, remetrà a les universitats públiques de la Comunitat Valenciana un total de 650 routers que seran distribuïts en funció de les necessitats de l'alumnat de cada centre.

Per exemple, la Universitat de València en rebrà 300, la politècnica, 50, la d'Alacant, 100, la Jaume I, 100, i la Miguel Hernández, 100.

Són només açò algunes de les actuacions conjuntes que han fet possible la reducció de la bretxa digital en un context tan sensible.

Parlem del sector públic instrumental, també l'àrea de la nostra conselleria.

En este tema, des del primer moment es va facilitar informació sobre espais patrimonials susceptibles de medicalització i es va sol·licitar detall dels vehicles tipus D, que pogueren estar disponibles per a eventuals necessitats relacionades amb el COVID-19.

D'altra banda, amb la finalitat de limitar la mobilitat de la població i per tal de frenar la incidència del virus, de manera compatible amb el manteniment de l'activitat, es va establir el permís recuperable per a aquelles treballadores i treballadors del nostre sector públic que no podien treballar.

Si bé el 65 % del personal del sector públic instrumental, 65 %, treballa en serveis essencials, 81 %, si es té en compte el personal de VAERSA, es feia necessària l'aplicació de fórmules per a aquells treballadors que no pogueren acollir-se al teletreball, no tingueren càrrega de treball per motiu de l'excepcionalitat de la situació o la seua activitat no fóra compatible amb el teletreball.

Per tant, vàrem establir l'aplicació d'un permís retribuït recuperable per a estos treballadors.

Pel que fa al desenvolupament normatiu, el 27 de març l'aprovació del Decret llei del Consell 1/2020, habilitava l'IVF per a destinar els beneficis del 2019 a bonificar operacions durant el 2020.
L'IVF podrà incrementar el finançament bonificat en 35 milions addicionals.

Com les seues senyories coneixen, la pandèmia està ocasionant una disminució pronunciada de l'activitat econòmica, amb greus conseqüències potencials per als autònoms i les empreses de la Comunitat Valenciana.

Per això, juntament amb les mesures del govern d'Espanya, el Consell va decidir posar en marxa solucions complementàries de reforç, en funció de la singularitat del nostre territori.

En este context, el Consell considera fonamental flexibilitzar les condicions de finançament atorgades per l'IVF, a fi d'injectar liquiditat urgent al teixit productiu, sostindre l'ocupació, facilitar el pagament dels costos fixos d'autònom i empreses, i evitar així tancaments empresarials o cessaments d'activitat.

Per tot això, a través del nostre Institut Valencià de Finances, s'han establert ajudes que cobreixen fins un 80 % de la inversió, o el 100 % del circulant per tal que l'empresari puga mantindre l'activitat.

Per a micropimes i autònoms amb l'aval Afin SGR, per a facilitar l'accés, s'ha dotat la nostra SGR amb 17 milions.
En este context, en este moment es demostra la importància de tindre una SGR sanejada.

I no ha sigut fàcil, eh?
Hem trigat més de quatre anys en aconseguir-ho, perquè el que venia d'altres temps ha sigut bo.
Però ho hem aconseguit.
I ha sigut perfecte, perquè ha vingut molt bé per a esta conjuntura.

Dic que per a l'empresa mitjana, fins a 1,5 milions i per a la gran empresa, fins a dos milions.

A més, com vostés ja coneixen, el passat 22 d'abril es va posar en marxa la nova línia de liquiditat COVID-19, que permet als nostres autònoms, pimes i grans empreses valencianes acollir-se al marca temporal nacional d'ajudes d'estat, i atorga facilitats de pagament per a clients de l'IVF que tinguen en l'actualitat operacions de finançament vives en este organisme.

Val a dir que des del 15 de març fins a ahir s'han rebut 1.
086 sol·licituds per valor de 446,6 milions.

D'altra banda, i complementant les mesures de l'estat en matèria d'ajornament tributari pel que fa als impostos cedits que gestionem a través de la nostra Agència Tributària, vam aprovar l'ajornament de l'impost de successions i donacions, i sobre transmissions patrimonials i actes jurídics documentats, com també dels tributs sobre el joc, els que són de la nostra competència, un mes comptat des del dia que es declare la fi de vigència d'este estat d'alarma.

Establírem també la bonificació del tribut sobre el joc de sort, envit o atzar en la modalitat d'explotació de màquines i aparells automàtics.
Es bonificarà en el cent per cent de la quota integral tributs.
I es va suprimir, amb efecte de l'1 de gener de 2019, l'obligació de l'arrendatari d'haver de presentar l'autoliquidació de l'impost de transmissions patrimonials i actes jurídics documentals per a obtindre la deducció autonòmica en la declaració de renda per l'arrendament de l'habitatge habitual.

És a dir, mesures, com veuen, una panòplia molt gran, que, com estan veient ara en este moment, també s'ocupa dels temes tributaris.

El Decret 4/2020, del Consell, de mesures extraordinàries de gestió econòmica i financera, el vam discutir ahir, es va parlar ahir ací i, per tant, com ja vaig explicar ahir que l'objectiu és flexibilitzar i simplificar la gestió pressupostària economicofinancera per a adaptar-la millor a la lluita contra el COVID, el debat està fet i, per tant, no seria bo que hui…, ara el repetírem.

Però sí que vull parlar del Decret 50/2020, del 17 d'abril, del Consell, d'aprovació d'ajudes a beneficiaris del programa Eurodisea.
És poca gent, és veritat.
Proposaven vostés que nosaltres estem en un programa europeu, Eurodisea, pel qual la gent jove pot anar a fer pràctiques d'empresa a altres llocs d'Europa i joves europeus vénen ací.
Doncs bé, set estrangers en la Comunitat Valenciana i cinc valencianes en altres regions europees se varen quedar agafats de la brotxa.

De sobte, apareix el confinament, s'acaben els contractes, se queden sense diners, se queden sense cap capacitat de moure's i, evidentment, hem hagut d'eixir en la seua ajuda, en ajuda directa, amb un import global de 41.
272 euros que permeten cobrir les despeses de primera necessitat i, si poden, de retornar a la Comunitat Valenciana.

L'ajuda es concedirà dos mesos o part proporcional dels mesos transcorreguts fins que puguen retornar i en funció dels països on estigueren desenvolupant les seues pràctiques.

Parlem de política financera.
Política financera front al COVID.
Senyories, sincerament són molts els esforços que ha fet este Consell per a posar el marxa les mesures aprovades al llarg d'estes setmanes.

Ho he dit moltes vegades i continue treballant per a fer realitat esta reivindicació d'un finançament autonòmic just, perquè el finançament autonòmic just és la clau que obri tots els panys.
Tots.
Tots.

És bàsic per a poder exercir les competències que tenim com a comunitat autònoma per al manteniment de l'estat del benestar.
I ho és encara més davant d'esta situació d'emergència, així com també per a estar millor preparats per a la recuperació.

Calen més recursos.
Però també garantir la liquiditat per a fer front a la despesa de les polítiques públiques prioritàries que ha posat en marxa este Consell davant les conseqüències de pandèmia.

Som la comunitat autònoma -crec que ho hem sentit alguna vegada ací des d'esta trona- pitjor finançada d'Espanya.
Crec que ho han sentit alguna vegada, ¿no?
I si volem mantindre el nivell de serveis i la resposta a la crisi sanitària en les mateixes condicions que la resta, hem de fer un esforç superior.

Este context, com hem vist tots, demana eficiència en l'assignació de recursos i rapidesa en l'adopció de mesures.
Però també estar en condicions de garantir la disponibilitat de caixa per a fer-les efectives.

Pel que fa a la liquiditat, com ja saben, ahir dijous 7 de maig es van ingressar 575 milions d'euros addicionals als 350 que ja havíem rebut de la liquidació del 2018.
Comptem, per tant, amb els 925 milions corresponents, com s'havia compromés la ministra d'hisenda, de la liquidació del 2018.

El ministeri torna a complir, ho dic perquè és així, amb el compromís…, amb el seu compromís.
Ja disposem en caixa dels 925 milions que feien el 50 %, dic, de la liquidació -com totes les comunitats autònomes.

A més, gràcies a l'operació financera anunciada pel president de la Generalitat el passat 20 d'abril, disposem també, també, a més a més, de 650 milions en caixa fins a final del mes de juliol, que els haurem de compensar en la nova liquidació.

Per tant, amb aquesta operació, la Generalitat no sols va a disposar de forma anticipada del 50 % de la liquidació abans que qualsevol altra comunitat autònoma gràcies a esta operació, sinó que ara amb la injecció d'estos 575 milions disposem d'un 85 %.

D'altra banda, el pagament derivat de l'actualització de les bestretes a compte, que en altres anys vénen en octubre, s'ha avançat -també fou una demanda d'este govern- i ha suposat l'ingrés de 223 milions en dos pagaments, en març i abril.

Per últim, l'activació del FLA ordinari del primer i segon trimestre permet disposar de 128 milions per a continuar pagant als nostres proveïdors i dotar de liquiditat al teixit productiu.

El president Puig va xifrar en 2.
200 milions la necessitat de liquiditat del primer semestre de l'any i, ara, la Generalitat, incloent els recursos addicionals transferits per al COVID, disposa ja de 1.
998 milions per a fer front a la crisi sanitària i les seues conseqüències socials i econòmiques.

En efecte, això és liquiditat.
Però ahí hi han dos línies de treball bàsiques: abans de liquiditat i recursos addicionals.
Són dos coses diferents.
Però les dos necessàries.

He parlat ara de l'avanç de liquiditat, per tant, en este segon trimestre, que serà la part de la V de la crisi més terrible, no només per compres extraordinàries, sinó també pel que significa d'injectar diners per als autònoms, per als ERTO i per a pagar, sobretot pagar, pagar, pagar a les nostres empreses que tenen necessitat de liquiditat…, per això necessitem sobretot en este segon trimestre.
Però, evidentment, el món no s'acaba l'1 de juliol.
Al revés, continua, i continua segurament en un escenari que no tenim ni idea de com evolucionarà i, per tant, hem d'estar preparats.

Per això necessitem recursos addicionals.
Recursos addicionals, ja tenim garantits 72 milions en recursos addicionals COVID-19 transferits ja pel govern central: 28,3 en sanitat, 30 en serveis socials, 2,3 d'alimentació infantil i 11,4 en ajudes al lloguer de vivendes.

Com ja els he dit a les seues senyories, els recursos addicionals que el govern posarà a disposició de la Comunitat Valenciana s'incrementaran també amb el fons no reemborsable de 16.
000 milions habilitats pel govern.

Com saben vostés, eixos 16.
000 milions se concreten en 10.
000 milions per a atendre la despesa sanitària, que s'abonarà en dues fases, 6.
000 milions estos pròxims dies o setmanes i els altres 4.
000 en el segon semestre de l'any; 5.
000 milions per la reducció d'ingressos per la caiguda en la recaptació, i 1.
000 milions per a atendre la despesa social.

Vull destacar la importància de la mesura adoptada pel govern per a injectar recursos addicionals a les comunitats autònomes que s'han vist afectades per la pandèmia.

I, en eixe sentit, vull remarcar que allò més important és que per primera vegada són fons no reemborsables.
No s'han de tornar.
No és un préstec.
Fet inèdit en els últims anys.

Però és que hi ha una altra cosa també molt important, que per primera vegada els criteris de repartiment no són esta complexa lògica del sistema de finançament autonòmic que al final mos fica sempre als valencians al final, sinó que el criteri de repartiment és la població, les persones.
Dos blocs: població afectada i població protegible, població potencialment afectable.
Una revolució conceptual amb criteris de distribució homogènia.
Un fet sense precedents, com dic, en l'Espanya autonòmica.

I pel que fa als pagaments puc avançar-los que la Generalitat en el període entre l'1 de març i el 30 d'abril d'enguany ha abonat 1.
952 milions en subvencions i factures pendents amb proveïdors.

D'este import s'han pagat 138 milions…, -perdó- 138.
000 factures als proveïdors, autònoms i pimes per un import de 1.
095 milions d'euros, 309 més que en el mateix període de l'any anterior.

D'això parlàvem abans.
La necessitat de pagar, de pagar a les empreses, als nostres proveïdors, que molts d'ells podran sobreviure este cataclisme, que encara que siga temporal és un cataclisme, entre altres coses, perquè disposaran de recursos perquè hem actuat diligentment al respecte.

Atenció, som la comunitat pitjor finançada d'Espanya.
Tenim motius per a moltes coses, com, per exemple, que el PMP no puga ser com el dels que estan ben finançats òbviament, no?
Doncs, molt bé… el PMP del més d'abril, l'últim que tenim informat, és de poc més de 30 dies.
30 dies.
No sé si vostés saben la història del PMP.
Recordem que en un mes com este, ¿eh?
, fa cinc anys -no sé si fou març o abril, no me'n recorde-, 99 dies.
Continuem sent l'autonomia pitjor finançada d'Espanya, com ja ho érem en l'any 2015.
Alguna cosa hem fet, segurament.

Per tant, garantir el pagament als nostres proveïdors és perquè volem que la Generalitat no siga part del problema, sinó part de la solució.
Per tant, en l'actualitat la Generalitat disposa en caixa de prop de 2.
000 milions d'euros de liquiditat, als quals caldrà afegir 1.
550, si finalment «l'extraFLA» se concreta.

Avui mateix, per exemple, ha fet la típica operació de rescabalament -estic pensant en el senyor Woodward, que és un tema que li preocupa-.
Hui mateix hem aprovat un augment del límit de crèdits per a sanitat, que és la que sempre se queda incapacitada de fer front a crèdits pressupostaris, perquè la seua despesa és molt alta.
Això ve de sempre i tots els anys hem de fer la mateixa operació.

Com que ja mos han assegurat que vindrà el FLA extraordinari, hem hagut de fer una operació per tal de fer front a eixos pagaments, que també vindrà bé en el context de crisi (inintel·ligible) … Vora 400 milions avui mateix.
Vull dir, que estem intentant ser diligents en la mesura que podem, perquè les restriccions pressupostàries i de caixa…

Nosaltres som una hisenda subestatal, que no pot anat als mercats internacionals.
Hem de ser conscients de què estem parlant.
Una hisenda subestatal.
El 80 % dels nostres recursos ordinaris vénen del sistema de finançament autonòmic.
I només el 20 % de recursos propis.
Recursos propis que, per cert, estan molt vinculats al cicle econòmic i, sobretot, al cicle immobiliari.
Imaginen vostés com està el panorama.
I això ho han de saber vostés.

Per tant, és importantíssim que sapigam que nosaltres no podem anar als mercats internacionals i per això estem pressionant des del primer dia al Govern d'Espanya -que, en este cas, en este cas s'ha comportat- perquè eixa liquiditat que ella obtenir dels mercats internacionals, perquè sí que té accés als mercats, fluïsca i no se quede en Madrid, sinó que fluïsca cap a les comunitats autònomes, sobretot a les comunitats autònomes més perjudicades com és el cas nostre.

Per tant, tenim diners, hem tingut diners, per ara.
Jo, tal com està el panorama, jo sempre dic «per ara» hem tingut liquiditat per a fer front a les despeses de COVID, sanitàries, socials, suport a ERTO, autònoms, treballadors afectats i proveir de liquiditat a les nostres empreses.

Així, encara que la insuficiència financera de la Comunitat Valenciana és un problema estructural que patim els valencians i les valencianes, en estos moments -dic «en estos moments»- estem en condicions de garantir un escenari de liquiditat adequat durant estos mesos davant les actuacions d'emergència i pagament a les nostres pimes i els nostres proveïdors.

També vull parlar, si em permeten, senyories, de la gestió de fons europeus, perquè és part de les nostres possibilitats i és important també saber com està el tema.

Les principals línies de treball de la direcció general que porta fons europeus durant l'estat d'alarma ha sigut: en els programes operatius cofinançats pel Feder i pel Fons Social Europeu seleccionar la despesa disponible que puguem destinar a actuacions relacionades a despesa sanitària, suport a empreses i autònoms o foment del teletreball, perquè aixina ho ha indicat Brussel·les.
Si ho reprogramem cap ahí podem tindre disponibilitat més immediata del fons.

Després de l'aprovació de la Iniciativa d'inversió en resposta al coronavirus plus, pel Consell Europeu, el Ministeri d'Hisenda ens ha sol·licitat a les comunitats autònomes reprogramacions ràpides que permetran destinar part dels Fons Feder 2014-2020 no assignats ni executats a despesa sanitària, els quals s'han xifrat per a tota Espanya 3.
200 milions per al conjunt de les comunitats autònomes, i que en el cas de la Comunitat Valenciana, tot té pros i contres, seran només 222 milions, perquè hem executat més que altres comunitats autònomes.
És només lo no assignat o no executat.

222.
Això és una bona senyal òbviament perquè això vol dir que tenim menys fons per a assignar o per a executar que altres comunitats autònomes, perquè si haguérem executat menys o haguérem assignat menys ara tindríem més fons per a la COVID.
Perquè, que quede clar, Europa no ha donat més fons, que quede clar perquè el debat siga correcte, eh, no ha donat més fons, el que ha permés és reprogramar sobre allò no executat.
És que és important este matís, és molt important, eh, sobre el no executat.
Nosaltres tot el que no hem executat, que és menys que la mitjana, hem executat més i tenim menys ingressos que la mitjana, és el que estem treballant al respecte.

Dic que això té implicacions positives per a la Generalitat, en la mesura que hi ha certificació més ràpida, aprofitament del cofinançament del cent per cent per a la despesa certificada de l'any vinent comptable a partir de l'1 de juliol d'enguany.
En condicions normals es tractaria del 50 %, com saben vostès molt bé.
Concentració dels esforços tècnics en la preparació del programa operatiu 2021-2027, potent i eficient.

A més, la Conselleria d'Hisenda i Model Econòmic ja va sol·licitar al Ministeri d'Hisenda la incorporació de les bestretes de 2019 i 2020 del Fons de la política de cohesió que permetran destinar 43,9 milions, 44 milions, al finançament d'accions a través del Fons europeu de desenvolupament regional i al Fons social europeu.

En definitiva, podem disposar com a mínim de 265,9, 266 milions d'euros, del Fons europeu per a cobrir despeses COVID.
265,9.
Així mateix, la Direcció General de Fons Europeus està coordinant amb el govern central les mesures que la Unió Europea ha posat en marxa per a millorar l'eixida de la crisi, com la flexibilització de la normativa d'ajudes d'estat, després que la Comissió Europea haja aprovat un nou marc temporal europeu d'ajudes d'estat, en resposta a la crisi de la COVID-19.

Jo crec que, com vostés saben, és molt important el comportament d'Europa, depenem molt d'Europa, tota esta relaxació del Programa d'estabilitat era imprescindible que nosaltres poguérem fer eixe tipus d'històries, no?

De fet, la Conselleria d'Hisenda ha contractat una consultoria per a la posada en marxa de l'oficina tècnica de finançament i fons europeus per a fer front a esta situació d'emergència i atendre amb diligència, perquè no tenim suficients recursos humans dins de la direcció general, per a temporalment fer-nos càrrec de tot això.
I en eixe sentit l'empresa està treballant fonamentalment en dos actuacions: disseny d'una plataforma on line amb totes les ajudes de la Generalitat Valenciana i el seu sector públic instrumental en el marc de la COVID-19, fonamentalment per a pimes, autònoms i treballadors, el pla HOPE -jo crec que això serà molt útil per les empreses, i per als autònoms i per a tots aquells que estan implicats en açò-, i en assistir a tots els òrgans gestors del Feder i del Fons Social Europeu per a dissenyar noves ajudes, convocatòries o inversions que puguen aprofitar la nova normativa aprovada per la Comissió Europea i que podrien ser susceptibles de cofinançament.

Senyores diputades i senyors diputats, tal i com me vaig comprometre en la reunió que vaig mantindre amb els diferents portaveus parlamentaris per videoconferència l'altre dia, la d'Hisenda, també hui volia informar-los i desgranar-los la despesa que des de l'inici fins al moment han comportat les diferents actuacions derivades de la COVID-19 en la Comunitat Valenciana.
Una factura a la que hem de fer front per garantir la seguretat, la salut i el benestar dels valencians i les valencianes, que xifrem actualment per un import de 363,24 milions d'euros, ja gastat o compromesos per la Generalitat fins el 30 d'abril.

En condicions normals pel que fa la despesa sanitària les últimes dades publicades pel ministeri evidencien que l'any 2018 la despesa sanitària en la Comunitat Valenciana es va situar en 1.
415 euros per habitant; sent la mitjana de la resta de comunitats 1.
407 .
És a dir, nosaltres havíem gastat un euro menys que la mitjana en sanitat.

Però atenció, com he dit adés, gastem el mateix, però no tenim els mateixos ingressos.
Gastem el mateix, perquè mos preocupa la sanitat com a dret universal i subjectiu de tot el mon, dret constitucional, però no tenim els mateixos ingressos.
L'esforç que fem per tindre una sanitat en la mitjana significa moltes dificultats de gestió posterior.
Hui mateix, ho acabe de dir abans, hem hagut de propiciar un augment de límit per preparar les factures, per valor pràcticament de 400 milions per quan vinga el FLA extraordinari que finançarà el (inintel·ligible) … dèficit de l'anterior, poder tindre les factures preparades i comptabilitzades per a poder pagar.
Eixa és la nostra situació estructural, que no se solucionarà fins que no tinguem un nou sistema de finançament autonòmic.

En condicions normals, pel que fa a la despesa sanitària, com he dit, estem pràcticament en la mitjana.
Això comporta que hàgem de fer importants, importantíssims esforços, perquè ja sé que alguns de vostés creuen que açò són paraules buides, però ho acabe demostrar.
Per al Botànic les persones són lo primer, i la salut de les persones lo primer de lo primer.
I per això nosaltres fem un esforç per tindre una despesa com a mínim mitjana de tota Espanya, a pesar que som la comunitat autònoma pitjor finançada d'Espanya.

Deia que hem de fer esforços, senyories, i ho seguirem fent mentre no es resolga l'infrafinançament.
I que en un moment com este ens ha permés afrontar la pandèmia en millors condicions de partida.
Com a exemple, en els últims anys la despesa sanitària per habitant en la nostra comunitat ha sigut el doble que una comunitat com Madrid, per posar un exemple, no?
Tot i patir un finançament, com dic, molt més baix que el madrileny.

Parlem de l'emergència sanitària.
En el conjunt de les actuacions posades en marxa pel Consell les mesures d'atenció a la situació d'emergència sanitària són les que han centrat la inversió més elevada.
152,08 milions d'un total, com dic, de 363,24, el que suposa el 42 % del total.
152 sobre 363.
42 % del total.

I si alguna de les senyories vol que repetisca les xifres.
És que m'interessa que puguen prendre nota perquè algunes d'estes xifres apareixen avui, i no m'agradaria que passaren… Per tant, torne a repetir, 152, per llevar els decimals, 152 sobre 363.

Entre estes mesures destaca per damunt de totes, òbviament, l'adquisició de material sanitari i d'equipament, que ha suposat un total de 98,5 milions, 98,5 milions.
D'estos 98, 75 milions corresponen a la compra de material sanitari.
Es tracta, com poden vostés imaginar, de la major quantia de totes les que composen la despesa que ha realitzat este Consell davant el coronavirus.

Altres mesures de l'àmbit sanitari: 35 milions per reforçar al personal sanitari i de la Conselleria de Sanitat i dels consorcis hospitalaris, 35 milions per reforçar en personal.

4,8 milions per subministrament i instal·lacions d'hospitals de campanya, publicat al DOCV 8.
777, i que ahir la consellera Bravo va explicar ací, en esta mateixa trona.

7,7 milions de suport a les actuacions d'emergència, a través de l'Agència Valenciana de la Seguretat i Resposta a les Emergències.
Estan inclosos, naturalment, els 2,2 milions d'adequació de terrenys hospitalaris de campanya, dels hospitals de campanya -perdó.

3,7 milions d'abonament gratuït de transport per al personal sanitari i el trasllat amb taxi del personal sanitari, entre d'altres mesures.

1,9 milions de reforç telefònic i d'emergències, el 112.

131.
000 euros, subministrament de mascaretes i material de protecció per a personal d'emergències i policia autonòmica.
Si volen, puc repetir les xifres.
Algú ho necessita?
No?
Molt bé.
D'acord.

Perdó?
(Veus)

(Ocupa la presidència la vicepresidenta primera, senyora María José Salvador Rubert)

La senyora vicepresidenta primera:

Senyories, per favor.

Continue, honorable conseller.

El senyor conseller d'Hisenda i Model Econòmic:

Sí, puc beure aigua?

La senyora vicepresidenta primera:

Sí, espere un segon i ara li facilitaran…

El senyor conseller d'Hisenda i Model Econòmic:

Molt bé.

Bé, si ja han pres nota de les xifres, és important… (pausa)

El segon bloc de mesures que han rebut una major quantitat de fons són les destinades a l'impuls de l'activitat econòmica, amb un total de 130 milions d'euros, el 36 % dels fons, destinat fins ara a la COVID.

Des de l'inici de la crisi per al Consell ha estat una prioritat l'aprovació de mesures per atenuar i mitigar els efectes immediats sobre la liquiditat i la subsistència de les empreses, com he dit adés, els autònoms i els ocupats, els treballadors; com també l'adopció de mesures dirigides especialment a l'estímul, l'impuls i el manteniment de l'activitat econòmica.
S'han destinat als següents fons -en la compareixença anterior, del conseller d'Economia, ja ha apuntat alguna d'estes xifres:

57,5 milions d'ajudes a autònoms.
De 750 a 1.
500, finançada amb crèdits de la conselleria d'economia.

33 d'ajudes a afectats pels ERTO amb rendes baixes.

30 milions d'ajudes a persones treballadores que s'han acollit a la reducció de la jornada laboral.
Avui mateix hem aprovat el decret al respecte.
Ens haguera agradat anar més de pressa, però és que, ho he dit al principi, administrar una crisi d'estes característiques no és fàcil, eh, diguem, amb la gent com si no passara res, amb la mateixa gent que en una situació ordinària, òbviament, no?
Però, bé, anem fent les coses tot el de pressa que podem.

17 milions més per al fons de provisions tècniques, ficat en marxa per l'IVF a través de la Societat de Garanties Recíproques.
17 milions.

6,8 milions de convocatòries de finançament bonificat de l'IVF, també publicat en el DOGV, 6,8 milions.

6,5 milions d'ajudes directes per fer front a l'impacte COVID-19 amb el turisme exponencial, publicat també al decret llei, també al DOGV.

2,7 milions de l'empresa d'habitatge per exempció de renda, arrendatària de vivendes públiques de lloguer local a empreses tancades per COVID.
2,7 milions.

7,3 milions per ajudes de concessió directa del recolzament econòmic al sector primari per a pal·liar pèrdues econòmiques per la COVID, que avui mateix ha aprovat el Consell.

En matèria d'inclusió, investigació i cooperació, les mesures han abastit els 48,3 milions d'euros.
D'entre totes destaca la seua dotació el suplement de la Renda Valenciana d'Inclusió, com a conseqüència de la COVID, amb 18,7 milions.

Entre d'altres mesures, també s'han destinat les següents partides:

9,2 milions per reforçar les polítiques de proximitat, l'atenció primària i de serveis socials, a través de corporacions locals.

3,5 milions per a reforçar el personal sociosanitari de la Conselleria d'Igualtat i Polítiques Inclusives i de l'IVAS.

2,3 milions en ajudes a l'alimentació de xiquets en situació de vulnerabilitat, 2,3 milions.

2,1 milions per a adquisició de material sanitari i adequació dels centres socials.

3,2 milions al finançament de projectes d'investigació innovadors de lluita contra el COVID…

Tot això… Estic fent un resum.
Vostés ja ho coneixen perquè ha estat en el DOGV, per tant, podem parlar del tema tranquil·lament, eh?
Sí, està publicat en el DOGV i supose que els senyors diputats lligen el DOGV, no?

1,85 milions per a atendre l'emergència internacional de la pandèmia causada pel COVID en països empobrits.
7,5 milions d'ajudes directes per minimitzar l'impacte de la crisi sanitària en els lloguers d'habitatge habitual.

En l'àmbit educatiu, cultural i de noves tecnologies, s'han destinat 26,6 milions d'euros.
La mesura amb més dotació ha sigut la d'ajudes destinades a centres d'Educació Infantil, de 0 a 3 anys, amb 16,6 milions d'euros.

També s'han destinat els següents fons per a abordar les situacions que a continuació els detalle.
3,5 milions en vals menjador, també publicat en el DOGV.
3 milions per a l'entrega de tabletes i dispositius per als alumnes més desfavorits.
3 milions per al pla Reactivem, de cultura, que desenvolupa l'Institut Valencià de Cultura; inclou una partida de 472.
000 euros per a la compra de llibres per a biblioteques, adquirits a totes les llibreries valencianes, editorials valencianes, etcètera.
41.
272 euros d'ajudes directes a joves afectats, com he dit adés, del programa Eurodisea.

Finalment, respecte a neteja, informació i altres despeses, que s'han destinant un total de 5,46 milions i s'inclou neteja i desinfecció d'instal·lacions públiques, jutjats, trens, tot allò que són espais de responsabilitat del Consell.

Concretament, s'han destinat 3 milions en la campanya informativa institucional «Queda't a casa», que era una campanya importantíssima; al principi, trencar la cultura mediterrània que tenim els valencians d'estar en el carrer, no era fàcil i, per tant, qualsevol esforç ha sigut poc per a aconseguir canviar la mentalitat i saber la transcendència de quedar-se a casa.
0,52 milions, mesures de neteja i desinfecció de les entitats CACSA, la Corporació Valenciana de Mitjans de Comunicació, l'agència d'emergències, Aerocas, etcètera, etcètera.
0,43 milions de neteja i desinfecció extraordinàries en instal·lacions i trens i altres mesures, això, òbviament, pertany a Ferrocarrils de la Generalitat.
0,64 milions de neteja i desinfeccions extraordinàries en seus judicials i subministraments.
0,50 milions de publicitat Campanya COVID, de la conselleria de política territorial i obres públiques, una campanya sobre el tema de la mobilitat.
0,37 milions de desinfecció de les seus de la conselleria de política territorial i obres públiques.

Bé, acabe.
Crec que he intentat explicar tot el que he sabut i pogut, però acabe, senyories.
Al llarg d'esta exposició els he anat relatant totes les mesures adoptades fins a la data… bé, fins a la data o fins a la data en què he tingut la informació, que en el meu cas ha sigut el 30 d'abril, òbviament, no?
, estem a principi de maig.

El departament que dirigisc ha participat, de manera més directa o indirecta, en l'elaboració pràcticament de tots els decrets llei del Consell aprovats, a excepció del que fa referència a les mesures contemplades en educació i cultura.
Esta és, per tant, una clara fotografia de l'abast de la nostra responsabilitat, que assumim amb humilitat.

La nostra és una conselleria que, com deia a l'inici de la meua intervenció, es mou en el backstage, entre bambalines, però també, com poden vostés imaginar, és el motor que engega tota la maquinària per a fer possible el desenvolupament de les mesures extraordinàries que esta emergència històrica ens obliga a adoptar.

Ho assumim, dic, amb humilitat, rigor i serietat -humilitat, rigor i serietat-, amb la plena confiança que tots els que hui estem ací presents, representem el que representem i representem a qui representem, sabrem estar tots, tots, a l'altura de les circumstàncies, des de cada una de les nostres posicions ideològiques i polítiques, òbviament, des del govern, primer responsable, també l'oposició.

Senyories, tots tenim un paper que desenvolupar en aquesta pandèmia i l'hem d'assumir.
En qualsevol crisi, alguns poden tindre la temptació de traure algun tipus de rèdit o avantatge de les dificultats de l'altre; en la guerra, aquell que es creu, per exemple, en el bàndol guanyador i, en les crisis econòmiques, aquelles economies, països o sectors socials que no les patixen.

Però esta crisi, senyories, és radicalment diferent, no tinguen cap dubte, no tenim cap dubte, n'estic convençut.
És una lluita entre la salut o la vida, la vida o la mort de moltes i molts dels nostres conciutadans i conciutadanes.
És una lluita en què o tots guanyem o tots perdem.
Perquè, senyores i senyors diputats, el virus no es para davant la porta d'algú en funció de la seua renda, la seua nacionalitat o la seua ideologia, no se para en la porta, entra si vol entrar.
Ens afecta a totes i a tots.

Hi haurà temps per a valorar si alguna decisió que s'ha pres fins el moment…, que segur que ens hem equivocat, segur, seria humanament increïble que no ens haguérem equivocat en alguna cosa, en una situació com esta, doncs, que se critique.
Pot ser que alguna cosa siga més o menys encertada.
Però ara mateix el que importa és que aquelles estratègies, mesures i plans que hem desenvolupat cada administració tinguen el major èxit possible perquè serà, de ben segur, l'èxit de tots i totes els nostres veïns i veïnes.

És el moment de fer-li costat, sí, de fer-li costat a l'alcalde de Madrid, a l'alcalde de Madrid i al de València i al de Màlaga i a l'alcaldessa de Barcelona.
És el moment de fer costat a tots aquells que tenen hui la responsabilitat de gestionar esta crisi sense precedents, amb independència de la seua ideologia i del seu color polític.

Jo estic segur que tots vostés entenen que cada vida que salvem, cada pas que avancem és un èxit col·lectiu de tota la societat valenciana i de ningú en particular.
Per això, hui més que mai, tots estem cridats a ser un sol front contra la coronavirus, perquè hui més que mai els valencians esperen de tots nosaltres que donem una lliçó de diàleg, enteniment i lleialtat mútua.

Per això, me congratule moltíssim de l'aprovació, fa uns minuts, de la comissió per a la reconstrucció.
Crec que és una magnífica notícia per al conjunt de la societat valenciana.
I dic que me congratule també perquè s'hagen fixat eixos quatre eixos de treball imprescindibles.
Crec que esta és una bona via de treballar junts per a eixir el millor parats possible d'esta terrible situació actual.

Moltíssimes gràcies.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera:

Gràcies, honorable conseller.

Per a exercir el torn de rèplica…, d'intervenció, té la paraula la il·lustre diputada Ana María Cerdán, en representació del Grup Parlamentari Vox Comunidad Valenciana.

(Ocupa la presidència el president, senyor Enric Morera i Català)

El senyor president:

Quan vosté vullga, senyoria.

La senyora Cerdán Martínez:

Muchas gracias, señor presidente.

Conseller.

Señorías.

Muchas gracias por su exposición de estas líneas que ha llevado a cabo su consejería en esta crisis sanitaria y económica, consecuencia del COVID.

Me voy a unir a lo que ha comentado de darle las gracias a todos los trabajadores que han estado al pie del cañón, trabajando, a los que hemos molestado a cualquier hora que ha sido preciso por problemas de trabajo, de horarios y demás y, sobre todo, a todo el personal de la casa.
Desde aquí, quiero darles gracias a todos.

Ya vimos ayer, con la convalidación de los decretos leyes, cuáles han sido sus líneas de actuación y dimos nuestra opinión acerca de su ingeniería financiera, que no debe ser fácil intentar adoptar medidas en una comunidad en números rojos.
Por ello, hoy vamos a poner el foco en la situación financiera de la Comunidad Valenciana que, realmente, es muy preocupante.

Señor Soler, las cifras que se han publicado de la liquidación del presupuesto 2019 nos indican que estamos gastando muy por encima de nuestras posibilidades.
Una deuda pública de 48.
483 millones de euros, un incremento del tercer al cuarto trimestre de 556 millones de euros, la cifra más alta de la serie histórica para la región.
Con estas cifras, los números rojos de las cuentas autonómicas se acercan peligrosamente a la barrera psicológica y muy problemática de los 50.
000 millones de euros, superada únicamente por Cataluña.

Naturalmente, no hemos cumplido con el déficit pactado con el gobierno.
Hemos llegado al 1,91 %, 2.
194 millones de euros de gasto más que de ingresos.
La peor comunidad de toda España.
En estos momentos, cada valenciano deberíamos abonar 9.
689 euros para saldar el total de la deuda que tenemos contraídas las tres provincias, gracias a la ineficacia y mala gestión de todos los gobiernos que han pasado por aquí.

Por lo tanto, desde Vox consideramos necesario que nos informe de cuándo nos va a dar a todos los grupos políticos las herramientas necesarias para empezar a trabajar en la modificación del presupuesto 2020 y poder ver la línea que se pretende implantar para los próximos años.
Pero no me refiero a que nos dé las herramientas y nos dé…, como ha hecho con lo que usted se comprometió a pasarnos, ¿vale?
, cuando tuvimos la reunión telemática, ¿vale?
O sea, estoy hablando de cosas con las cuales podamos trabajar.

En cuanto a la asfixia financiera y de liquidez de la Generalitat Valenciana, nos gustaría que nos contara cuál es su plan, A o B o C, pero que sea real, en cuanto a la asfixia financiera y de liquidez que tenemos en este momento en la Comunidad Valenciana.

Necesitamos reducir gasto, es obvio.
Por lo tanto, le pedimos que estudien todas las partidas presupuestarias que no son necesarias, siempre teniendo en cuenta tres objetivos: que la salud de la ciudadanía es siempre la mayor prioridad, que la economía se recupere y que el sistema financiero salga de la UCI.
Usted tiene las herramientas y la potestad para poder dirigir, con total autonomía, los recursos de la Generalitat Valenciana durante todo el 2020.

Pero, sin duda, lo que nos ha llamado poderosamente la atención es donde se da luz verde a que la contratación de suministros frente a la infección de la COVID-19, con un contratista extranjero, se pueda pagar con anterioridad a la prestación por el contratista y que el riesgo de quebranto quede asumido por el presupuesto de la Generalitat, es decir, por todos los valencianos.
O sea, trasladan la responsabilidad de una mala gestión, de una mala gestión del gobierno en este caso, a todos los valencianos.

Pues, si los responsables somos todos los valencianos, ¿qué le parece si, en vez de negociar con dudosos contratistas extranjeros, que en varias ocasiones nos han colocado material defectuoso o, simplemente, no lo han servido, miremos primero en el mercado español o en nuestras provincias?
¿Dónde está la información de todos los contratos que se están haciendo?
Señor Soler, no se lo pedimos, se lo exigimos, transparencia en los contratos realizados en esta crisis, de todos, de todos los contratos.

Y, por otra parte, también nos inquietan, sobre manera, las noticias que están saliendo acerca de las compras que está realizando la Generalitat.
Ayer ya hablaron de los contratos de material sanitario.
Por eso hoy queremos preguntarle por el contrato que han adjudicado, que usted ha comentado hace un momento, para diseñar un plan de movilización de fondos europeos en esta situación de emergencia provocada por la COVID-19.
De verdad, ¿usted no cuenta con personal en la Dirección General de Fondos Europeos que estén perfectamente capacitados para llevar a cabo una reprogramación de los fondos?

Señor Soler, como ya estamos viendo, ustedes no se caracterizan por ser buenos gestores, y lo están demostrando.

En otro orden de cosas, me va a permitir que le pregunte, porque yo estoy…, acabo de llegar como aquel que dice a la conselleria de hacienda como portavoz de mi partido, y hay cosas que en algún momento se me escapan.
Como, por ejemplo, cuando usted nos comentó que…, y se ha hablado mucho, de esos 650 millones de euros derivados de una refinanciación a tres bandas realizada por la conselleria, el tesoro, etcétera, etcétera, etcétera-

A ver, y usted me corregirá si me equivoco, cuando estamos hablando de refinanciación, estamos hablando de que hay un préstamo del que ya se han pagado unos intereses -ya le digo, corríjame si me equivoco, ¿vale?

El senyor president:

Senyoria.

La senyora Cerdán Martínez:

Sí, sí, un momento, por favor, termino ya.

Lo que se hace es volver a refinanciar, volvemos a empezar a pagar, volvemos a seguir gestionando… Usted habla de que si nos hemos ahorrado 13 millones de euros y yo me pregunto que, si es una refinanciación, ¿quiere decir que…, nos quiere decir dónde está la ganancia, señor Soler?
¿Tiene usted confirmado que todo ese dinero nos va a llegar en julio?

El senyor president:

Moltes gràcies, senyoria.

La senyora Cerdán Martínez:

Gracias.

El senyor president:

Continuem.
Els recorde que les intervencions també es poden realitzar des de l'escó, però bé.
Continuem el nostre treball, ara amb la fixació de posició per part del Grup Parlamentari Ciudadanos, té la paraula l'il·lustre diputat Tony Woodward per a fixar posició en nom del seu grup respecte de la compareixença del conseller d'Hisenda i Model Econòmic.

Quan vosté vullga senyoria

El senyor Woodward Poch:

Sí muchas gracias.

Muchas gracias, señor conseller pero déjeme primero de todo manifestar mi tristeza por todas las persones que nos han dejado, y nos han dejado contra su voluntad y, a su vez, reconocer que toda la clase política no hemos sabido reaccionar a tiempo ante las amenazas y las alarmas que nos llegaban desde China, incluso desde Italia y las advertencias de la OMS.
Seguro que más de una vida se hubiera podido salvar.

Mire, más que nunca debemos estar ahora a la altura que la situación requiere.
Y es por eso que desde Ciudadanos hemos sido tremendamente proactivos en este periodo, tendiéndole la mano al Consell, con lealtad y para ir todos juntos como más o menos se ha ido diciendo, en estos días.

Tal vez su conselleria sea la más importante de todas, ya que en ella recaen las competencias y responsabilidades en materia de hacienda, modelo económico y financiación.
Es más, usted es el conseller responsable de los presupuestos y de ejecutar los mismos.
Resumiendo, maneja el dinero de todos los valencianos y fija las prioridades políticas en función de los recursos a ellas destinadas ¿no?

Usted, desde ayer, se ha convertido en el conseller de los superpoderes tras el Decreto 4/2020, pero mire, qué quiere que le diga, tras la exposición de hoy, yo no sé si ponerme a llorar, a temblar o a reir.

Es que ha hecho una exposición, pero es que se deja siempre lo más importante: ¿qué partida recorta?
Es que no sabemos nada.

Sí que es verdad que van a venir más fondos de los que, parece, que nos van a costar esta crisis de la pandemia.
Mire, yo le voy a poner tres puntos, le voy a dar tres puntos, mis tres de vista sobre la situación de la Comunidad Valenciana, y es un escenario «precovid», un escenario «covid» y un escenario «postcovid».

Usted, en unas declaraciones de prensa, nos ha dicho que la crisis, la magnitud que tenía esta crisis, nos obligaría a reformular la totalidad del presupuesto 2020 una vez superada, efectivamente, la emergencia sanitaria.
Por eso hay que mirar el pasado más cercano, que son las cuentas públicas de la Generalitat Valenciana, el cierre que conocimos el 31 de marzo en pleno estado de alarma.
Tenemos un agujero de 2.
194 millones de euros y una deuda de 48.
400 millones de euros que se elevará a 50.
000 millones de euros cuando llegue el famoso FLA para hacerse cargo de ese déficit.

Nosotros, desde Ciudadanos, siempre le hemos venido denunciando que el presupuesto de 2019 y los anteriores estaban llenos de inclumplimientos, de promesas que no se podrían materializar.
No nos han querido escuchar y realmente al final hemos tenido siempre unas cuentas muy poco creíbles, poco realistas y nada responsables.

Hicieron un recorte obligado de 324 millones de euros en octubre, que seguimos esperando que nos diga de dónde recortó, y ahora, al principio de estos tres meses ha habido unos resarcimientos por valor de 507 millones de euros.
Luego nos ha dicho hoy que han ampliado el límite de sanidad en 400 millones de euros, pero ya le digo que 507 millones arrastramos ya del ejercicio pasado.

Creo que en su intervención debería haber pedido perdón por la mala gestión que se ha hecho en estos cuatro años, en estos cuatro presupuestos completos; cuatro presupuestos que están llenos de falsedades e irregularidades.

Mire, nosotros le hemos tendido la mano a este Consell.
Yo mismo, el 23 de marzo con mi equipo, con la diputada Ruth Merino, nos pusimos a su entera disposición.
Le hemos sugerido la reordenación de los presupuestos 2020 mucho antes del anuncio que nos ha dicho.
Una acción que era necesaria y que es necesaria para implementar el famoso fondo de contingencia que le hemos venido solicitando de 3.
000 millones de euros con gasto no comprometido que tenía este Consell y que puede ser reforzado, efectivamente, con la ayuda que va a venir del gobierno de 16.
000 millones de euros, aunque no sabemos lo que nos va a tocar a nosotros.

Mire, este fondo debería ser el sustento de todas las acciones encaminadas para amortiguar económicamente en el corto y en el medio plazo las dramáticas consecuencias que está teniendo este virus en las personas y también en la economía de la Comunidad Valenciana.

Mire, hoy desde Ciudadanos, no hemos escuchado nada acerca de esa reordenación del presupuesto.
Mire, el president ha dicho que el impacto de la COVID representa aproximadamente 400 millones de euros; usted nos ha aclarado hoy que son 363 millones de euros, el 1,5 % del presupuesto de la Generalitat Valenciana.

Si no tenemos los fondos suficientes, ¿qué vamos a hacer?
, ¿cómo vamos a sobrevivir?
Ya le digo que le propusimos el fondo de 3.
000 millones de euros con dinero no comprometido que tenía este Consell.
Pero, a día de hoy, siguen comprometiendo gastos que no son imprescindibles en este presupuesto 2020.
Se lo hemos detallado estos días y creemos que no es el camino correcto, toman decisiones precipitadas sin elegir la mejor opción.

Y le voy a poner el ejemplo de las 14.
000 tablets Huawei con un sobrecoste de 323.
000 euros según el precio de mercado en la página oficial de Huawei.
Dos contratos de publicidad institucional por valor de 1.
250.
000 euros negociados sin publicidad.
Los test para los sanitarios siguen sin estar haciéndose.
Y, del plan Edificant, 70 millones del presupuesto que se han ido, pero es que encima anuncian que en el año 2021 y en el año 2022 vamos a tener más barracones otra vez.

Mire, la reordenación del presupuesto, ya le digo, es una tarea muy muy urgente y nosotros le seguimos tendiendo la mano, y espero que no lo olviden; no esperen mucho más y busquen ese consenso y no el rodillo que están utilizando.

Mire, el presidente, este martes pasado en el foro de Alicante, enumeraba 10 retos a los que debemos enfrentarnos o a los que se debe enfrentar nuestra comunidad para podernos recuperar, salir fortalecidos y establecer unas bases sólidas para nuestro futuro.

La semana próxima ya se constituye la comisión del pacto para la reconstrucción que veníamos solicitando desde el primer momento desde Ciudadanos.

Mire, nosotros entendemos que, para acometer este escenario «postCOVID», que les estaba diciendo de los tres escenarios, con éxito y con garantías, yo le propongo -lo hemos registrado, lo vamos a registrar en las próximas horas, y espero que lo consideren-, es que los presupuestos de los años 2021 deben ser unos presupuestos de base cero.
No hace falta que yo le explique lo que significa esto: justificación del gasto público, identificar y reordenar aquellas partidas presupuestarias que han quedado obsoletas, que son improductivas o que, ante una situación de crisis económica como la que desgraciadamente estamos nosotros ahora mismo afectados, son prescindibles; reorientando todo el gasto público a lo que de verdad importa en estos momentos.

Es imprescindible, como usted ha dicho, como todos nosotros venimos diciendo, ir unidos para afrontar esta nueva crisis.
Mire, le volvemos a tender nuestra mano y le brindamos el apoyo, hoy más que nunca se hacen necesarios estos presupuestos, que vengo a decir presupuestos base cero para el año que viene.

El senyor president:

Senyoria

El senyor Woodward Poch:

Sí, por favor, todo el mundo ha estado con dos minutos más.
Muchas gracias.

Mire, que puedan identificar, evaluar; pero, sobre todo justificar cada partida que lo componga.
Que sea un instrumento para llevar las resoluciones y propuestas de la comisión que ahora mismo, que acabamos de aprobar, de la reconstrucción de la Comunidad Valenciana.

Ya termino, señor presidente.

Mire, el virus ha demostrado, o demuestra, que esta comunidad no estaba preparada; no estaba preparada y no tenía los mimbretes para afrontar la nueva crisis que nos ha venido.
Todos nos damos cuenta que el copia y pega de los presupuestos que hemos estado haciendo durante estos cinco años no sirven, no se pueden mantener mucho más en el tiempo y por eso le digo que necesitamos esos presupuestos base cero que debemos rehacer.

Mire, el sector económico valenciano no para de pedir, y con razón, esa reordenación y transformación necesaria del tejido empresarial, una transición a ese nuevo modelo económico, hacia ese nuevo modelo industrial y socialmente sostenible en el tiempo.

Todo ello debe canalizarse a través de un presupuesto base cero que ayude, que oriente, que colabore y que vaya de la mano lo público y lo privado sin recelos, y poder conseguir esa Comunidad Valenciana del futuro que todos soñamos y deseamos.

Mire, no me extiendo mucho más, la vida de una persona no tiene precio y espero que eso sea lo que más importe.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Moltes gràcies, senyoria.

Senyories, continuarem ara amb el debat, que s'allargarà prou, y que, d'acord amb les normes que els hem donat en el comité de sanitat y seguretat la pròxima setmana, s'hauria de suspendre d'ací 10 minuts.
Per això els demane contenció en l'ús de la paraula per part de tots els que la van a tindre, perquè si no açò s'acabarà tardíssim i estarem incomplint una resolución que ens hem dotat tots en el comité de salut i seguretat que entrarà en vigor el pròxim dia 11.

Té la paraula l'il·lustre diputat senyor Rubén Ibáñez.

Quan vosté vullga, senyoria.

El senyor Ibáñez Bordonau:

Gracias, presidente.

Buenas tardes ya, conseller.

Usted ha estado absolutamente disperso e incorrecto en muchas de las apreciaciones que ha dicho, empezando por la primera.
Usted viene aquí a petición propia, dice que a un ejercicio de transparencia, después de que una semana antes este grupo hubiera pedido su petición.
Lo digo para que lo diga todo, si quiere hacer un ejercicio de transparencia.
Por lo tanto usted ha venido obligado.

La realidad es que usted ha estado 44 días escondido y secuestrado para todas sus señorías, hasta que el 27 de abril usted decidió, por medio de una videoconferencia, más propia del teatro del absurdo, darnos algunas explicaciones, que nos las tenía que ampliar, y que la ampliación nunca llegó.
Ni hoy.

Pero, sinceramente, señor Soler, no se puede esperar más ya de usted, porque usted es un conseller que ni tiene crédito ni tiene credibilidad.
Usted no tiene crédito, y me alargaré después en señalárselo, pero la credibilidad yo creo que usted…, es muy fácil demostrarla; porque tiene una losa, y la losa se llama la hemeroteca.

Fíjense, qué credibilidad tiene el señor Soler cuando, ante un gobierno del PP, dice aquello de «El FLA es una estafa» y, con un gobierno del PSOE dice «El FLA nos da oxígeno».
¿Qué credibilidad tiene el señor Soler cuando dice, ante un gobierno del PP, que más déficit es endeudarnos?
Y, ante un gobierno del Partido Socialista dice que más déficit nos da liquidez… ¿Qué credibilidad tiene el señor Soler que dice que un gobierno no puede retener las liquidaciones de dos años antes?
, ante un gobierno del Partido Popular; y, ante un gobierno del Partido Socialista dice que la liquidación del sistema viene dos años después porque es lo que marca la ley, y hoy nos dice: «Y el ministerio cumple».

Claro, ¿qué credibilidad tiene el señor Soler cuando dice aquello de que «Montoro hace una doble estafa, no reforma la financiación y nos carga de deuda»?
¿Y Sánchez?
¿Qué credibilidad tiene el señor Soler cuando, refiriéndose a un gobierno del PP, dice que el gobierno asfixia a la comunidad al no cambiar el modelo de financiación y no crear un fondo extraordinario.
¿Y Sánchez?

Mire, señor Soler, hay varias cosas que en política no se pueden hacer, pero una es no hacer el ridículo, y usted está haciendo el ridículo.
Y la hemeroteca es su losa, porque desde que llegó Sánchez, el silencio preside en sus palabras.

Pero mire además de eso, es un conseller absolutamente sin crédito.
Usted hoy acaba de sacar pecho: «Acabamos de pagar 1.
900 millones en facturas».
Oiga, vamos a ver, señor Soler, que del año pasado debe 2.
521 millones pendientes, 940 que tenía en el cajón, total, 3.
461 millones.
Eso del año pasado.

Y del año corriente, hasta marzo, debe un tercio de las ayudas y subvenciones, y más de un tercio de las inversiones, de las pocas que ha hecho.
¿Y saca pecho?
Pero si es que no ha pagado ni la mitad del año pasado, ni la mitad.

Claro, y después viene usted aquí a hablarnos de los méritos de la acción de su gobierno contra el COVID.
Y ahí sí que también ha estado bastante incorrecto, ¿no?
, porque a golpe de decirnos: «Tomen nota, apunten bien, ¿quiere que se lo repita?
» Vamos a ver.

363,2 millones de euros, el 1,7 % del presupuesto de la Generalitat, en una situación extraordinaria, en la mayor catástrofe de la reciente Comunitat Valenciana, el gobierno de la Generalitat moviliza el 1,7 % de su presupuesto.
Y quiere que sean unos héroes.

Mire, estoy perplejo.
Pero le voy a decir más.
Es que, fíjese, nos ha dicho lo que le ha dado también el gobierno de España en este tiempo: 1.
400 millones.
Se ha gastado una cuarta parte de lo que le han dado.
Una cuarta parte.

Pero es que, además, nos ha mentido, como no puede ser de otra forma, señor Soler, como no puede ser de otra forma.
Mire, usted, dentro del saco de los 363 millones mete partidas que ya están en los presupuestos.
Es que no es por el COVID, señor Soler, no es por el COVID, ya está en los presupuestos.

¿O es que la partida del IVF no estaba en el presupuesto, señor Soler?
Ahora le podría decir aquello de: «Tome nota, por favor, señor Soler».
Se lo voy a decir despacito.

Mire, en el presupuesto de la Generalitat valenciana, en la sección 06, el servicio 5, el centro gestor 1 y el programa 631.
50, a saber, actuaciones en el gestor financiero, en la línea de programa âtome nota, señor Solerâ X7384000 —se la repitoâ X7384000, la dotación prevista es de 6.
850.
000, exactamente la misma que ustedes han puesto a disposición y dentro de esa suma de la lucha contra el COVID.

No.
Lo que han hecho ustedes en la lucha contra el COVID ha sido, si me lo permite, una de las mayores vergüenzas que puede hacer un gobierno.
Y es poner en marcha un refrito de líneas que ya había publicado en febrero el IVF, cerrar, escuche bien, cerrar la línea de subvenciones por la DANA.
Cerrar la línea de subvenciones por la DANA.

Yo entiendo, parafraseándole a usted, que un conseller también se lee el diario oficial.
Por si lo quiere saber, es el del 30 de marzo de 2020, ¿vale?
La resolución es de 26 de marzo, de su gobierno.
Cerrar, exactamente y textualmente.
Y se cierra la línea de financiación bonificada IVF, afectados por la DANA, de septiembre de 2019.

Eso es lo que ustedes hacen.
Y claro, esa cantidad…

El senyor president:

Senyoria.

El senyor Ibáñez Bordonau:

… usted la mete dentro de las ayudas por el COVID.

Pero mire, y acabo, usted nos ha dicho que hemos recibido una cantidad del FLA.
Vale, es bastante superior, me imagino que es al final el saldo neto, que es lo que queda.
Pero no nos ha dicho qué es lo que ha hecho usted.
¿Ha cumplido el artículo 25 de la ley?
¿Ha enviado el plan de ajuste?
¿Ha modificado el plan de equilibrio financiero?

Porque mire, usted, como bien ha dicho mi compañero Woodward, el año pasado no fue capaz de explicarnos los recortes a esta comunidad, que se cebaron en esta comunidad.
Y también mintió, señor Soler, y también mintió.

Simplemente hay que irse ya, después de su comparecencia a lo Mariano Ozores, incapaz de entenderle nadie, a la página del Ministerio de Hacienda.
Usted dijo que no había recortado en educación, y recortó 113 millones de euros en…

El senyor president:

Moltes gràcies.

El senyor Ibáñez Bordonau:

… educación el año pasado.

Señor conseller, ni crédito ni credibilidad.
Pero para venir con mentiras, no hace falta que comparezca.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Ibáñez.

Continuarem amb la fixació de posició, ara per part del Grup Parlamentari Unides-Podem, l'il·lustre senyor Ferran Martínez, per un temps màxim de set minuts.

Moltes gràcies.
Quan vosté vullga, senyoria.

El senyor Martínez Ruiz:

Gràcies, senyor president.

Bon dia, senyor conseller.

Agrair-li, en primer lloc, la seua compareixença, i agrair-li també l'exercici de paciència i d'estoïcisme que ha de fer vosté ací quan compareix.
La conselleria d'hisenda juga sempre el paper més desagraït, però en conjuntures com aquesta ha d'afrontar encara més dificultats.

Les necessitats de despesa s'incrementen, al mateix temps que les previsions d'ingressos cauen, i es dificulta l'obtenció de liquiditat.
La tasca de la conselleria d'hisenda, de fet, ja és difícil en moments ordinaris, per les limitacions que ens imposa un sistema de finançament autonòmic injust, que és també causa directa de bona part del deute acumulat que lastra el nostre pressupost.

Ara, en aquestos dies, es tracta d'utilitzar, a més, un fons estatal no retornable de 16.
000 milions per a atacar el govern d'Espanya i de pas el govern del Botànic.
A mi la veritat és que em pareix increïble, eh?

Quan s'havia vist que el govern d'Espanya creara un fons de 16.
000 milions d'euros que no ha de retornar i que no tenia cap obligació de donar-los a les comunitats autònomes, perquè nosaltres puguem atendre les necessitats del nostre sistema sanitari?
(Aplaudiments) Això no s'havia vist mai.

I ací alguns aprofiten per a tractar d'atacar el Govern d'Espanya i el govern del Botànic.
Que evidentment, evidentment que nosaltres preferiríem que la població ajustada haguera pesat més en el repartiment de fons, però és un fons creat per a cobrir la despesa extraordinària en sanitat i polítiques socials.

I el que hem de fer no és reclamar que se compense l'infrafinançament a través d'un fons creat amb un altre objectiu, sinó que el govern d'Espanya cree mecanismes específics per a compensar l'infrafinançament, i sobretot que, quan passe aquesta crisi sanitària, abordem la reforma del sistema de finançament autonòmic, tal com teníem previst.

Des de la conselleria d'hisenda i des del govern valencià, en el seu conjunt, s'ha fet un esforç enorme per a obtindre recursos amb els quals poder finançar les despeses extraordinàries en matèria sanitària, social i econòmica.

I cal posar en valor l'enorme esforç que han fet vostés.
L'actualització de les bestretes, les bestretes del sistema de liquidació del sistema de finançament autonòmic, el FLA ordinari, les transferències addicionals en sanitat, serveis socials, alimentació infantil, lloguers.

L'opció fàcil en aquestes circumstàncies seria rentar-se les mans, com han fet altres comunitats autònomes, descarregar responsabilitats en el govern central, i dir-los als treballadors, a les empreses i a les famílies que s'apanyen.
Això és allò fàcil.

Allò difícil és sostindre el sistema de benestar i ajudar les famílies, els treballadors i les pimes en un escenari de caiguda dels ingressos.
Això és allò complicat.

Esta setmana, a més, jo em vaig desdejunar amb un titular, una entrevista a la portaveu adjunta del Partit Popular que deia: «El pla A és baixar impostos».
El pla A de la dreta és baixar impostos.
La solució a la pitjor crisi sanitària, la pitjor crisi econòmica que hem viscut, és baixar impostos.
I ja està.

Ja està.
Una i altra vegada, tractant de vendre-li a la gent el licor crecepelo que ha fracassat sempre.
Però, com es pensen que es finança la sanitat pública?
Com es financen les ajudes als treballadors assalariats i autònoms?
Com creuen que es paga el material sanitari que estem important?

I diuen: «És que baixant els impostos, s'augmenta la recaptació».
La famosa corba de Laffer.
L'argument que va utilitzar Ronald Reagan fa quaranta anys per a justificar la seua política de rebaixes fiscals als més rics i que va conduir que tingueren el pitjor dèficit fiscal des de la Segona Guerra Mundial.

Un raonament sense fissures, sempre que no es contraste amb la realitat.
Però posen-se per un moment en la pell d'algun autònom que tinga una sabateria o una fruiteria i que estiga plantejant-se baixar la persiana del seu negoci.

En què els ajuda bonificar l'impost del patrimoni, quan no el paguen?
En què els ajuda rebaixar l'impost de successions, quan no l'estan pagant?
El que serveix és ajornar el pagament de quotes i impostos, com hem fet.
El que serveix són avals per a aconseguir finançament a baix tipus d'interés, com hem fet.

El que serveix és ajudar les famílies per a fomentar el consum, que és el que hem fet, i habilitar prestacions durant el temps que els negocis no puguen estar a ple rendiment.

El plantejament que necessitem, senyor conseller, és precisament el contrari del que voldrien.
Una reforma fiscal que aprove ja un impost a les grans empreses tecnològiques que s'han vist beneficiades per aquesta crisi, de fet.
Un impost a les transaccions financeres o un impost als grans patrimonis.

El que necessitem és enfortir el sistema de benestar, començant per revertir les privatitzacions en la sanitat i en els centres de majors que han tingut conseqüències absolutament dramàtiques aquestes setmanes.

Reforçar el lideratge institucional i l'economia, i també, molt important, i vosté ho ha mencionat també, avançar en la integració europea.
Necessitem avançar en la unió fiscal en Europa.

Cal, senyor conseller, que parlem molt més i que es faça moltíssima més pedagogia sobre la importància que té la Unió Europea.
Ahir es recriminava des d'ací al president de la Generalitat que parle sobre Europa.
Divagar, li deien.

Tot el contrari, n'hem de parlar molt més.
Hauríem d'estar debatent ací tots els dies sobre Europa.
En un país com França, els tractats europeus són un vector fonamental de la vida política.
En Itàlia, ho són els objectius de dèficit.

En molts països de la Unió Europea, la política europea dirimix qui guanya les eleccions, dirimix la formació i la ruptura de governs.
Què dir de Gran Bretanya?
Comprenem el que pot significar la decisió del Tribunal Constitucional d'Alemanya aquesta setmana?

Han sentenciat en contra del mecanisme que el Banc Central Europeu va posar en marxa en 2015 de compra de bons en el mercat secundari, que va ser fonamental per aturar la crisi de deute sobirà en Espanya, en Itàlia, i que va evitar també el contagi a França.

El que la Generalitat puga fer o no depén en bona mesura de l'orientació de la política europea en els propers mesos, del que decidixquen el Banc Central Europeu, la Comissió i el Consell.
Si no s'aproven mesures que pal·lien les dificultats financeres d'Espanya, la pressió es deixarà sentir immediatament en les transferències que poguérem rebre del govern central.

Conseller, estos dies —i acabe— se sent parlar molt de la nova normalitat.
I em recorda un llibre d'un economista que segur que vosté coneix, que es diu James Kenneth Galbraith, que es diu La fi de la normalitat.
Probablement no estiguem iniciant una nova normalitat, sinó que estiguem enmig d'una llarga fase d'inestabilitat sistèmica.

I ahí el que més valor té és que puguem comptar amb unes institucions que puguen pensar en un horitzó més ampli que el curt termini i que tinguen marge de maniobra.

Estarem amb vosté, li donarem suport en tot el que necessiten.
I, de nou, agrair-li la seua compareixença i agrair l'enorme tasca que estan fent des de la conselleria, vosté i el seu equip.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Moltes gràcies, senyoria.

Continuarem amb la fixació de posicions.
Ara, en nom del Grup Parlamentari Compromís, té la paraula la síndica ajunta, la il·lustre diputada Aitana Mas, a la qual li donem ja la paraula.

Quan vosté vullga, senyoria.

La senyora Mas Mas:

Gràcies.

El senyor president:

Quan vosté vullga, senyoria.

La senyora Mas Mas:

Bona vesprada, senyories.
Bona vesprada ja.

Bé, conseller, vosté sap que la seua conselleria juga un paper fonamental, un paper clau en moment com aquest, ja que d'ella depén la capacitat de mobilitzar els recursos dels quals disposa el govern per a poder arribar a la nostra ciutadania.

Hem conegut de la seua veu tot l'esforç que s'està realitzant per garantir que aquests mitjans arriben a la sanitat i als serveis sociosanitaris, però també al sistema educatiu, als treballadors i les treballadores, a les famílies, a les empreses, als sectors més perjudicats; en fi, en definitiva, a tots els actors que formen la societat valenciana.

El govern valencià ha creat diferents paquets de mesures en aquest sentit, les quals suposen la major mobilització de recursos que ha dut a terme el nostre territori.
Una part…, o siga, una part d'aquesta és transitòria òbviament, perquè alguns increments de la despesa pública estan directament lligats al caràcter urgent i excepcional de l'emergència sanitària.

I, en este punt, la veritat és que he de dir-li, conseller, que fa mig any que en esta mateixa tribuna se'ns recriminava les ajudes a la DANA -hui ha tornat a eixir el tema- i la veritat és que no entenc per què les mateixes persones continuen fent un missatge quan en la Diputació d'Alacant continuen sense haver posat ni un sol euro, mentres el Consell ha destinat ja més de 80 milions d'euros a ajudar els damnificats per la DANA.
Per tant, mesures d'emergència sanitària i continuem amb les mesures d'emergència climàtica.

No obstant això, aquesta crisi ens ha permet veure a totes la importància d'una adequada inversió en sanitat, de polítiques inclusives i d'investigació.
És per aquest motiu que no hi ha una altra opció que blindar el futur dels nostres serveis públics.

Dins d'aquest context, mantenim present la important tasca de seguir reclamant el finançament que al poble valencià li pertoca per a atendre les seues necessitats, amb les mateixes condicions que ho fan altres pobles de l'estat espanyol.

I arribats a este punt, conseller, li he de dir que des de Compromís no compartim el positivisme respecte les últimes notícies que vénen de Madrid.

No sé si aquest fons finalista de 16.
000 milions d'euros és una mesura sense precedents.
El que sí que tinc clar és que el doble maltractament que anem a patir els valencians i les valencianes sí que no té precedents.

Som una comunitat que porta cinc anys fent sobreesforços per a revertir totes les retallades en sanitat practicades pels anteriors governs del Partit Popular; per dignificar i construir en molts casos tota una xarxa de protecció social que estiga al servei dels més vulnerables.

Portem cinc anys lluitant per a arribar a eixa mitjana espanyola de despesa per habitant.
I tot això, conseller, amb un sistema de finançament injust.
Tot això, rebent un tracte injust any rere any que ens ha abocat a incrementar el nostre deute.

I, ¿sap què passa?
Que mentre el Botànic feia això, altres comunitats autònomes s'han dedicat a desmantellar el seu sistema sanitari públic o a rebaixar impostos fent dumping fiscal a altres comunitats autònomes.
O en alguns casos, les dues coses.

I, clar, ara, ara que ve una pandèmia, aquells que decidiren que protegir la salut de la seua gent era, es veu accessori; ara, eixos mateixos territoris s'han vist completament desbordats.

Nosaltres, a mode de «pagafantes», anem a comprovar com van a obtindre una recompensa no reemborsable perquè continuen fent de les seues, mentres nosaltres reben dos duros.

Imaginem que la seua incomoditat política en una situació aixina, és gran, però l'infrafinançament no aguanta de submissió.
La coherència en política és clau per a mantindre la credibilitat.
Si la nostra situació era dramàtica fa uns mesos, ara multipliquem les nostres urgències financeres.

Ja arriba tard una convocatòria d'un consell de política fiscal i financera on s'acorden mesures transitòries per a les comunitats autònomes que estem infrafinançades.
Que ens deixen tindre un deute asimètric, que es puga suspendre el pagament dels interessos del deute generat pel FLA o que ens transferisquen d'una vegada eixos poc més de 280 milions d'euros del mes de l'IVA de desembre de 2018.
Eixes podrien algunes de les mesures transitòries que sí que no tindrien precedents per als valencians i les valencianes.

Mentrestant, el que arriba és molt poc més del que ja ens pertoca.
No hi ha altra via, ja que en cas contrari, atenent les excepcionals circumstàncies, les divergències entre comunitats autònomes s'accentuaran.

Volem evitar que dins de l'estat es replique el desenvolupament a dues velocitats que s'ha produït en Europa.

En aquest futur immediat haurem de disposar dels mitjans per a reactivar i transformar la nostra economia.
I per això hem de superar aquest sistema de finançament que maltracta el nostre poble.

Així mateix, som conscients també de la realitat a la qual estem endinsats i per aquest motiu defensem que la resposta valenciana davant d'aquesta crisi no pot articular-se en solitari, a l'igual que la de cap territori, doncs ens trobem en una situació que afecta totes les estructures de l'economia mundial, encara que de manera desigual.

Nosaltres necessitem que des de l'eurozona s'opte per mantindre activat el motor del sector públic, ja que és el recurs imprescindible perquè aquest fenomen només ens afecte de manera conjuntural.

És per aquest motiu que incidim en la imperativa importància de reclamar a la Unió Europea un finançament solidari per als seus estats membres.
Aquesta vegada hem de lluitar perquè des de l'eurozona no es torne a cometre les errades del passat.

Així mateix, totes aquestes latents necessitats han fet més evident que el sistema tributari necessita una important reforma per tal de dotar a les arques públiques dels recursos que precisen.
Una reforma tributària progressista que puga garantir que la ciutadania aporte en funció de la seua riquesa i reba en funció de les seues necessitats.

Necessitem una tributació que talle amb les facilitats per a eludir impostos que tenen les rendes més altes, que graven les grans fortunes, que actue sobre les transaccions financeres i que acabe amb el dumping fiscal entre comunitats.

Com ja he dit, ens trobem davant de moments extraordinaris i, per tant, hem d'actuar amb mesures contundents.
Tenim un sistema tributari desfasat al que s'haurien d'incorporar impostos que es reclamen des dels diferents col·lectius de la nostra societat, com és el cas de la tributació verda.
No podem deixar aquesta assignatura pendent.
Hem de reclamar una solució del que no podem prescindir, per tant, per a eixir d'aquesta conjuntura.

En definitiva, senyories, i ja acabe, necessitem que tant a escala nacional com a l'escala supranacional s'activen els engranatges per a permetre obtindre recursos necessaris per a poder eixir endavant.

L'assertivitat i la resiliència estan molt bé, però, com dia, Ovidi, ja no ens alimenten molles.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Moltes gràcies, senyoria.

Ara, per a finalitzar el torn de fixació de posició dels grups parlamentaris, té la paraula l'il·lustre diputat José Muñoz, que en nom del Grup Socialista fixarà posició sobre la compareixença del conseller.

Senyor Muñoz, quan vosté vullga.

El senyor Muñoz Lladró:

Gràcies, president.

Buenos días, conseller.

Estaba pensando, cuando escuchaba las intervenciones, que muchas veces se olvida en esta cámara que usted, aparte de conseller, tuvo una vida previa, y la tiene de hecho, como catedrático de Economía.

Y pensaba en ocasiones qué complicada se ha vuelto la política.
Ya lo decía la canción aquella de Cambalache, que todo es igual, nada es mejor, lo mismo un burro que un gran profesor.
Todas las opiniones cuentan igual.

La política hace que aquellos que hablan con criterios técnicos, que intentan explicar las cuestiones bien, con rigor, pues al final sus opiniones sean iguales que las de aquellos que se encargan de enturbiar, de retorcer los números, de no dejar las cosas demasiado claras precisamente para levantar sospechas a una gestión, que yo no solo la calificaría de eficiente, sino, en el ámbito económico y en este caso también en las cuentas públicas, de rigurosa y de ejemplar.

Por eso, pues sí, tiempos complicados.
El cambalache este que decían del siglo XX, también en el siglo XXI y, también, cuando estamos en estas Cortes Valencianas, pues parece que esto lamentablemente se intensifica.

Me gustaría empezar diciendo que creo que…, no sé si ha dicho en la cámara en el día de hoy, pero hoy estamos conmemorando los 75 años de la capitulación del ejército nazi alemán y, por tanto, la finalización de la Segunda Guerra mundial.
Y esto tuvo consecuencias graves, trágicas, muy trágicas.

Pero, evidentemente, también esta situación se entendió por los partidos políticos, por la sociedad como una oportunidad.
Y me refiero fundamentalmente a todo lo que se produjo después de esa Segunda Guerra mundial con el plan Marshall y con las políticas públicas que se hicieron desde los estados.

Políticas públicas que se basaban en dos pilares para estimular la demanda, pero en dos pilares fundamentales: la política fiscal y el gasto público.

Fijémonos cómo hubo un gran acuerdo económico, un gran acuerdo político de las fuerzas mayoritarias en Europa en aquel momento, la socialdemocracia y la democracia cristiana, que no se rompe precisamente hasta el año 1973 cuando la crisis del petróleo y vienen todas las políticas neoliberales que nos han conducido a la situación que vivimos actualmente, pero cómo se parece la salida de la crisis que se está realizando por los gobiernos europeos y, en este caso, también, los autonómicos, como es el caso de la Comunitat Valenciana, de esa política de estimulación de demanda, de incremento del gasto público, pero, evidentemente, también tenemos que ver la política fiscal.

Y yo escucho en muchas ocasiones cómo a usted le dicen y cómo algunos voceros de la derecha siempre hablan de que hay que eliminar los impuestos.
Eliminarlos, sin ningún tipo de criterio.

Pero evidentemente olvidan que, si se eliminan los impuestos, ¿cómo se sostiene el gasto público?
¿Cómo estimulamos la demanda?
¿Cómo inyectamos liquidez?
¿Cómo pagamos esas medidas tan importantes para poder sostener a la economía?

Fíjense, una apreciación que se ha preguntado aquí: ¿cómo funciona la deuda pública?
¿Qué diferencia hay entre la deuda pública…, quiero decir entre administraciones públicas, para ser más concretos?
Y, ¿cómo funciona la deuda privada?
Y entenderá por qué le digo esto.
La deuda pública entre administraciones públicas pocas veces se devuelve.
Generalmente, lo que se produce son reclasificaciones de la deuda.
Y, entonces, lo importante es: si son reclasificaciones de la deuda, ¿qué tipo de interés se paga?

Cuando usted habla que ha habido una reclasificación de la deuda respecto al estado, lo importante no es ya tanto la deuda que tenemos con el estado -y luego me referiré a esto-, sino cuánto pagamos por esa deuda.
Si hay un ahorro de 13 millones de euros de costes financieros, es un buen negocio para la Generalitat.

Y esto cualquier economista lo entendería, porque las deudas públicas con administraciones públicas no se suelen pagar en su integridad.
Se reclasifican.
Y lo importante es incidir en el tipo de interés y en los plazos financieros.
Por tanto, una buena operación financiera para la Comunitat Valenciana porque nos permite ahorrar 13 millones de euros en costes financieros.

Segunda cuestión.
Hay una máxima en economía que dice: si debes un dólar a un banco o a un acreedor, el problema lo tienes tú.
Si debes 100 millones de dólares, el problema lo tiene el acreedor.
Es absolutamente válida.

Ha llegado un momento en la coyuntura económica valenciana que el problema ya no es tanto de la autonomía valenciana, sino del estado, que, encima, cuando hace las cuentas públicas, computa la deuda autonómica como deuda de estado.

Para que todos nos entendamos: cuando se le manda el déficit y la deuda española a Europa, la Comunitat Valenciana y la deuda valenciana computa dentro.
El problema ya no lo estamos teniendo tanto nosotros.
Aquí la clave es: ¿cuánto vamos a pagar por esa deuda?
¿Cuál es el tipo de interés?

Y, como le decía, al menos en esta última operación financiera, un ahorro de 13 millones de euros para las arcas valencianas.
Eso es una buena noticia.

Pero voy más allá.
Aquí dicen: «La hemeroteca pesa como una losa».
Claro que pesa como una losa.
La hemeroteca de las cuentas públicas heredadas por el Partido Popular.
Claro que pesa como una losa.
Una losa para los servicios públicos de la ciudadanía valenciana.

Pero que me digan…, y disculpe una vez más, señora Bonig, es imposible… (veus) ¡No para!
Es que…, ayer lo decía: confrontemos ideas en la tribuna, pero no utilicemos… no utilicemos el hablar bajo… bajo mano para distraer al que interlocuta, porque nosotros respetamos absolutamente los turnos de palabra del Partido Popular…

El senyor president:

Senyoria… senyoria…

El senyor Muñoz Lladró:

…y protestó enérgicamente, y lo quiero hacer constar, protestó enérgicamente porque siempre, de una manera absolutamente normalizada, cuando un orador de la tribuna de la izquierda habla en estas Cortes, hay murmullo en la tribuna del Partido Popular.
Siempre, sistemáticamente… (veus) Sistemáticamente, sistemáticamente.

El senyor president:

Senyories, per favor…

Disculpe la interrupció, senyor Muñoz.

Senyories, per favor… senyories, per favor, són hores ja un poc…

El senyor Muñoz Lladró:

No; absolutamente, no.

El senyor president:

Demane silenci per a escoltar a l'orador que està en l'ús de la paraula.

Disculpe la interrupció, senyoria.

El senyor Muñoz Lladró:

Gràcies, president.

El senyor president:

Senyories.

El senyor Muñoz Lladró:

Intentando seguir con el hilo.
El fondo (veus) -es que es imposible-, el fondo, el fondo, el… (veus)

El senyor president:

Senyories, demane silenci per a totes les persones!

Disculpe la interrupció, senyoria,

El senyor Muñoz Lladró:

El fondo planteado por el Gobierno de España: 16.
000 millones de euros no reembolsables.

Hablaba del plan Marshall.
Evidentemente lo que está haciendo el Gobierno de España es hacer un plan Marshall en pequeñito: 16.
000 millones de euros no reembolsables.

Los criterios.
Yo creo que los ha explicado perfectamente el conseller.
Pero lo más importante: los criterios son públicos, los criterios son identificables, los criterios se pueden comparar respecto a situaciones que se están produciendo.
Cuando vivíamos en la época del señor Montoro los criterios de reparto del sistema autonómico, y especialmente de aquellas transferencias que se realizaban de anticipos a cuenta, nunca sabíamos cuáles eran esos criterios, eran… incomparables, es decir, no se podían comparar.
Los criterios son públicos, oficiales, comparables, todos sabemos a qué nos atenemos.

Y es más, le voy a decir también -y esto aprovecho a mi compañera de Compromís-, a mí me molesta, y se lo digo sinceramente, me molesta que la Comunidad de Madrid, que hace dumping fiscal, que juega con los impuestos, que le está reduciendo los impuestos a las clases con más capacidad económica, que elimina impuestos de patrimonio, de transmisiones patrimoniales y actos jurídicos documentados.
Me molesta que la Comunidad de Madrid reciba más dinero.
¿Pero sabe lo que pasa?
Que se está priorizando a las personas.
El problema no son los madrileños, el problema no son los madrileños, el problema son los gobernantes que tiene.

Pero lo que tenemos que hacer en este momento es preocuparnos de toda la ciudadanía, independientemente del territorio en el que vivan.
Y lo que está haciendo el gobierno es inyectar dinero a aquella autonomía que más está padeciendo esta crisis, y probablemente por culpa de sus gobernantes, y probablemente no estén preparados por la injusta política fiscal que está aplicando la señora Ayuso.
Y ahora están pagando las consecuencias.

El senyor president:

Senyoria.

El senyor Muñoz Lladró:

Pero un Gobierno de España responsable no puede dejar caer a nadie.
Y eso es lo que están haciendo.

Más allá de todo eso, señor conseller, enhorabuena, continúe la faena, y se lo digo al menos desde la opinión de este humilde diputado, en mi caso nunca será lo mismo la opinión de un gran profesor que de otro tipo de personas que vienen aquí a ensuciar el debate, a retorcer los números y, en cualquier caso, a cuestionar un trabajo que está siendo impecable.

Enhorabuena y a continuar.
Gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Muñoz.
(Remors) Moltes gràcies, senyor Muñoz!

Continuarem amb el debat, amb la contestació de l'honorable conseller.
(Veus) Escoltarem la contestació.
Escoltarem en silenci la resposta conjunta que fa el conseller a… (veus) Si poden guardar silenci, per favor?

El senyor conseller d'Hisenda i Model Econòmic:

Moltes gràcies, senyor president.

Moltes gràcies, senyor Muñoz, per eixes paraules.
Però realment jo ací estic com a conseller, estic com a membre del govern i me considere en condicions de parlar de tu a tu o qualsevol persona d'ell a mi, al marge de les meues consideracions professionals.
Som diputats, som representants del poble i, per tant, jo accepte qualsevol crítica.
No només l'accepte, l'agraïsc, de veritat, l'agraïsc.

I, senyora Ana Cerdán, me dóna peu que explique unes quantes coses, tal vegada perquè vosté no fa molt de temps que està ací.

Ha dit tres coses que m'han…, me permeten explicar algunes.

Diu: «Gastamos por encima de nuestras posibilidades».
Primera idea.

Segona: «Tenemos la deuda más alta de toda nuestra historia, de toda la serie histórica».

«No cumplimos con el dèficit».
¡Bravo!

Pues eixes tres idees són fonamentals.
I crec que tinc, me dóna vostè l'oportunitat d'explicar-li què és el que està passant.

Està passant que gastamos en el límite, en el nivel que permita que los valencianos, 5 millones de ciudadanos y ciudadanas, no sean maltratados.
Es decir, nuestra aspiración, legítima, como gobierno valenciano es que el gasto per cápita, el gasto per cápita sea la media.
Lo hemos conseguido en sanidad.
En dependencia aún no lo hemos conseguido, pero en sanidad sí.
En dependencia estábamos al 60 %, estamos ya en un ochenta y pico, pero, evidentemente, en una situación tan difícil, tan diferente, que no hemos podido.
Pero en sanidad sí que hemos conseguido estar en la media.

Por lo tanto, nosotros hemos llegado a la crisis sanitaria actual en mejores condiciones que otras comunidades autónomas en el tema sanitario.
Hemos podido hacer frente a la crisis.
Y se ha visto, y se ha visto, señorías, se ha visto, que no solamente es que los ciudadanos valencianos son más disciplinados y se contagian menos, sino también porque había un sistema sanitario que ha gastado, hemos gastado, hemos invertido mucho más que en otras comunidades autónomas donde, efectivamente, la debilidad del sistema se ha concretado desgraciadamente en más contagiados, más problemas, más alarma social.

Por tanto, ¡por supuesto que por encima de los ingresos que tenemos!
¡Solo faltaba!
¡Naturalmente!
Porque los ingresos del sistema de financiación autonómica son absolutamente injustos.
Le diría más: inconstitucionales.
Atentan contra el artículo 156 de la Constitución, que habla de equidad y de eficiencia.
Y en el caso valenciano no hay ni equidad ni eficiencia.

Por lo tanto, ¿quiere que yo acepte una lógica diríamos inconstitucional y con eso maltratar a 5 millones de personas?
De eso nada, ¿eh?
, de eso nada.
Nosotros hemos trabajado en el Botánico para conseguir los gastos per cápita, insisto, no lo hemos conseguido del todo, pero como mínimo los de sanidad, y es muy importante porque nos ha llevado a donde estamos, hemos combatido el virus de otra manera, sí que lo hemos conseguido.

Por tanto, sí, por encima de nuestras posibilidades financieras con un sistema injusto.
Eso sí, pero de acuerdo en la defensa de los intereses de 5 millones de personas, de 5 millones de valencianos.
La más alta de la historia, claro.
Qué es la deuda sino los déficits acumulados.
Mientras haya déficit, mientras el gasto sea superior a los ingresos, y les recuerdo que son 298 euros per cápita menos que la media de ingresos.
¡Ha de haber déficit!
Eso es aritmética pura.

Pero ¿qué déficit?
¿Qué déficit?
Ésta es la naturaleza de la discusión política.
¿Qué déficit?
El generado por la diferencia entre ingresos y gastos, porque los gastos son la media, no llegamos a la media.
Y si tenemos déficit no porque gastamos más, sino porque ingresamos menos, dónde está el riesgo moral, que diría un economista financiero.
¿Dónde está el riesgo moral?
¿En una hacienda subestatal que depende en un 80 % de los ingresos del sistema?
¿Dónde está el problema?

Por tanto, sí, efectivamente.
Y el año pasado, y lo ha dicho usted muy bien, 1,91, que quitas lo del IVA y es 1,71, que es el cero cuarenta y pico de la media más 1,3 del déficit estructural.
Es la diferencia que le acabo de explicar.

Si nosotros no tuviéramos los ingresos por debajo de la media, no hubiéramos tenido el déficit de la media.
Por lo tanto ¿dónde está el problema?
¡Moral, político!
Evidentemente a mí, como ahora soy profesional de la economía, me pueden decir que tengo un tratamiento heterodoxo, pero estamos hablando del dinero del contribuyente, estamos hablando de servicios al ciudadano, estamos hablando en una lógica que tiene que ver con derechos constitucionales, con derechos fundamentales, con derechos del sector, que resulta que las comunidades autónomas nos hacemos cargo de los servicios esenciales, de tres de los cuatro servicios esenciales: la sanidad, la educación y las políticas sociales y la dependencia.
El Estado, el gobierno central, se hace cargo de otro pilar del estado de bienestar, que son, naturalmente, la seguridad social y las pensiones.
Pero son tres, y si queremos añadir la vivienda social, si queremos añadir la justicia democrática, etcétera, etcétera, que también son derechos fundamentales.

Por lo tanto, ha venido muy bien que usted me hiciese esas… Por tanto, gasto superfluo ninguno.
Si no gastamos más que la media.

Ahora, que estamos hablando de eso, que para esta parte del hemiciclo es como El bálsamo de Fierabrás.
¿Usted se ha leído El Quijote, no?
Capítulo X, libro primero.
El bálsamo de Fierabrás, la poción mágica que todo lo cura.
¿Cuál es?
Que desaparezcan todos los cargos públicos, los eventuales, y eso lo cura todo.
Lo dicen, pero no lo hacen.

Miren vostés, els alts càrrecs -a vore este d'El bálsamo de Fierabrás com va-, els alts càrrecs representen el 0,18 % del capítol 1 dels pressupostos de la Generalitat, 0,18.
El personal eventual, 0,12 de les retribucions dels empleats públics.
Què soluciona açò?
Però què vol dir vosté?
Que no hem de tindre càrrecs públics ni personal eventual?
Aleshores per a què servixen les eleccions?
(Pausa) Per a què servixen les eleccions?
El que passa, òbviament, és que ho diuen en boca xicoteta, perquè una cosa és el que diuen i altra el que fan.
Per exemple, hablemos de Madrid.
Tornem a parlar de la realitat de la vida, de la realitat de la vida, eh?
No només més que nosaltres, sinó sobretot cobren molt més que nosaltres.
Mire, hi ha 135 alts càrrecs en la Comunidad de Madrid que cobren més que el nostre president de la Generalitat.
Repetisc la xifra?
135.

Però anem amb altres dades comparatives, perquè és que s'ha de comparar.
Diu, és molt o poc?
Ah!
Pues no ho sé, comparem, comparem.
Perquè si no comparem ens estem autoenganyant, amb tota la bona voluntat del món.
Jo no veig que en vostés hi haja mala fe, en absolut, només faltava.
Però la veritat és que si no compares, això és molt o és poc.
Molt bé, doncs anem a comparar.

Alts càrrecs, per habitant.
Que és el que compta, no?
Un referent és per habitant.
Tenim en la Comunitat Valenciana un alt càrrec per cada 36.
231 habitants.
36.
231 habitants.
Saben quants càrrecs tenen a Andalusia?
Per posar otro ejemplo.
Ah!
, perdó, crec que tota esta part de l'hemicicle estan governant en Andalusia, no?
Bé.
Un càrrec per cada 32.
624.
I en Múrcia?
-que és ahí, al costat- Un càrrec per 24.
237 habitants.
Perdó, i Múrcia acaba de retallar en sanitat i el president acaba de pujar-se el sou enmig de la crisi.
(Remors)

Comparem, comparem.
Eventuals, parlem d'eventuals.
La Comunitat Valenciana tenim un eventual per cada 42.
790 habitants.
Saben quants tenen en Múrcia, que està ahí, al costat?
Un eventual per cada 29.
570.

Fem una altra comparació més fina, ja no per habitant, per pressupost.
Eventuals en la Comunitat Valenciana, tenim un assessor per cada 190,5 milions de pressupost, el pressupost de 22.
000 milions.
190,5 milions, un assessor per cada 190,5 milions.
En Múrcia, que és ahí, al costat, un assessor per cada 93 milions.

Continuem?
És que, és que, és que a més d'increïble que diguen açò ací i, quan han de fer-ho, ho fan en altre lloc.
I, clar, no hablemos de Alicante, clar, estem parlant a nivell de comunitats autònomes, eh?
Per favor.

Que ni és el bálsamo de Fierabrás que ja li van entrar cagadetes a Sancho Panza i vòmits al señor don Quijote de la Mancha.
No només és que no és el bálsamo de Fierabrás, perquè és el percentatge que jo dic, és que a més és que no hi ha manera.
Senyories, demane que cada vegada que diuen estes coses es repetisquen estes xifres.
Ja està bé, ja està bé!

Vostés saben el que estan treballant els alts càrrecs i els eventuals en esta crisi?
És que no s'ho poden ni imaginar.
Ni caps de setmana, ni nits, ni dies, ni res, perquè són gent que té un projecte polític i volen treballar, ja ho fan els funcionaris.
Per favor, ja està bé, ja està bé!

En fi, continuem.

El senyor president:

Senyor Soler, només advertir-li que estem en una hora ja un poc intempestiva per al que es…

El senyor conseller d'Hisenda i Model Econòmic:

Ja.

El senyor president:

Sí, sí, vosté pot fer ús del reglament i no té límit de temps.
Però jo li aconselle, simplement.
(Rient)

El senyor conseller d'Hisenda i Model Econòmic:

Val, val, val.

Bé.
Contratistas pagados por adelantado.
És que hem canviat la norma per a poder fer-ho.
Sap vosté com està el mercat internacional, el mercat global, en este tema?
Vosté sap que hi ha hagut algunes de les nostres comandes que, per posar un exemple, l'estat de Nova York s'ha avançat en cinc minuts i ens hem quedat sense comanda?

És que açò és un mercat mundial especulatiu perquè desgraciadament els productes sanitaris estaven concentrats en la producció xinesa.
I l'esforç que estem fent, no per voluntat diríem proteccionista o nacionalista, no, no, l'evidència és que volem que es fabriquen ací, per què?
Perquè són productes estratègics -com s'ha demostrat ara- que ha hagut moments en què no hem tingut els EPI que tocava.

I, per tant, és veritat que el procés de globalització ha afectat a tots els productes del mundo mundial, també als sanitaris.
I, per això, estem fent un esforç i tenim 15 empreses que en este moment ja s'estan reconvertint amb les ajudes de la Generalitat per a poder produir elles mateixes això.
Naturalment, és que esta crisi ha evidenciat moltes coses, una d'elles esta que diu vosté.

Però, mentrestant, mentres estes empreses valencianes o espanyoles redefinien la seua activitat productiva, què féiem?
Doncs anar a Xangai i portar 19 avions, 19 avions.
19 avions que estic convençut que la senyora Maria José Mira explicarà en el seu moment, però que significa que tenim una factura important.
Una factura que paguem molt a gust perquè ha sigut la manera de tindre material sanitari per a salvar vides.
Molt a gust, i això és important que vosté ho sàpiga.
Tant de bo ens haguérem trobat en unes altres condicions però ens hem trobat en les que he dit.
Jo, com que sé que la senyora Mirà vindrà a explicar tot açò, m'estalviaré de continuar amb este tema.

Transparència.
És que també, senyora Ana Cerdán, és que ací hem ficat coses en marxa tan importants com el visor pressupostari.
Qualsevol ciutadà -no vosté- qualsevol ciutadà apreta un botó i sap com estem executant el pressupost.
Però és que n'hi ha un registre de contractes, anem pujant de manera sistemàtica els contractes.
El que passa -que sí que és veritat- que en l'actual situació el ritme de pujar al registre de contractes és el que podem perquè les mans són les que són.

En fi.
Sí que és important, senyor Woodward -no sé si haurien més coses però el president amb tota la raó del món ha dit que no-.
Senyor Woodward, per suposat que el tema de la reforma pressupostària en parlarem, ja ho crec que en parlarem de la reforma pressupostària.
Però d'on traiem els diners per a eixe fons de contingència?
3.
000 milions del nostre pressupost?

És a dir, jo crec que és prudent, i supose que vosté està d'acord, que mirem, ara per sort -és una barbaritat el que estic dient- que estem en el primer semestre, encara tenim fons de crèdit i podem anar canviant modificacions pressupostàries per a, com he dit adés, ficar les prioritats noves que són les derivades de la COVID per a d'això.
Però, clar, el problema serà el segon semestre, què farem en el segon semestre?
Per això és molt important que esperem que de Madrid i de Brusel·les arriben els fons que toquen.

Jo, sobre els fons que toquen, sí que m'agradaria dir alguna cosa.
Jo soc el primer en defensar, com es demostra cada volta que obric la boca en el Consejo de Política Fiscal y Financiera i cada volta que hi ha una videoconferència de consellers d'hisenda… Però també és veritat que reconec que no només ha hagut el fet extraordinari de posar 16.
000 milions damunt de la taula.
Dels quals 5.
000 n'hem de parlar, perquè és la caiguda d'ingressos i ahí sí que estes reflexions que fem sobre el comportament fiscal de cadascuna de les comunitats autònomes s'ha de tindre en compte.

I aquells que han baixat impostos, ara, la caiguda dels seus impostos no serà igual que aquells que hem preservat el nivell de la pressió impositiva, òbviament no serà igual.
Ja en parlarem d'això.

Ara parlem de dos fons: del fons social i del fons sanitari.
El fons social: 1.
000 milions.
Criteri de repartiment: població, població ajustada, òbviament, perquè estem parlant de serveis fonamentals.

Sanitat: 10.
000 milions, 6.
000, 4.
000.
6.
000 ara, 4.
000 després de l'estiu.
6.
000 milions, com es repartix?
Per primera vegada, fons no retornables, el criteri de distribució és la població no és el sistema sofisticat i que ens perjudica i pervers del sistema de finançament autonòmic.
Este és el gran pas.

Què passa?
Que jo discrepe del percentatge que s'ha ficat sobre si el 80 % és població afectada i 20 % només la població potencialment afectada, discrepe.
Per què?
Perquè és veritat que s'han gastat més diners en la població afectada les comunitats autònomes que han tingut més d'això.
I s'ha de tindre en compte perquè és un fons finalista, no és un fons per a reparar, és un fons finalista per a fer front a les despeses del coronavirus.
Molt bé.

Per tant, hi haurà que passar les factures.
I, per tant, si el criteri homogeni, homologable, en cert punt comparable, era el d'hospitalització i el d'entrades en les UCI, doncs em sembla que és un criteri homologable, o de les PCR.

I l'altre és la població potencialment afectable, la població afectada, però només és el 20 %.
Ahí és on jo discrepe.
Perquè crec que nosaltres, entre altres moltes coses, hem tingut menys nivell de contagi per ara -sempre s'ha de dir per ara perquè no sabem demà o despús-demà què passarà- per ara hem tingut menys nivell de contagi, segurament, entre altres coses perquè hem tingut un sistema sanitari més fort i hem tingut mesures preventives, per exemple els famosos avions, per exemple els hospitals de campanya que ens permetran, segurament, passar a la fase 1.
Si no els haverem tingut no passaríem o no tindríem tantes facilitats per a passar.
I tantes altres coses.

Són despeses preventives que només es poden calcular dins del 20 %.
Doncs, jo no.
Jo, per exemple, soc més favorable a que siga, com a mínim, el 40 % eixe criteri de població.
Però, en definitiva, el criteri és de població, són de persones i això és el més important.

Bé.
Jo del senyor Ibáñez, (rient) com portem cinc anys parlant, ja no sé que dir perquè s'inventa totes les xifres que diu i que vols que te diga.
De tota manera: que el FLA és una estafa?
Vol que li ho diga?
El FLA és una estafa, ara i abans.

El senyor Ibáñez Bordonau:

Dígaselo a la ministra.

El senyor conseller d'Hisenda i Model Econòmic:

FLA és una estafa ara i abans.
Per què?
Perquè jo no vull préstec, jo vull diners.
Vull que el sistema de finançament autonòmic ens porte diners, naturalment.
I li ho he dit a la senyora Montero com li ho dia al senyor Montoro, per suposat.
Però, què passa?
Què passa?
Que la instrumentació del FLA, per exemple, no és la mateixa la que fa la senyora Montero que el senyor Montoro, ja no és la mateixa.

I, en segon lloc, perquè els terminis d'ajust i tot el tema del PEF, etcètera, tenen una consideració diferent i saben i tenen i ho var dir molt bé quan va vindre la senyora Montero ací a l'Oceanogràfic -que va estar en una conversació del tema este- que va dir que, efectivament, que la situació valenciana havia de tindre una consideració especial.
Això en la vida, en la vida, li ho he sentit al senyor Montoro, en la vida.

I, de fet, si hem pogut pagar 400 dels 500 i pico, senyor Woodward, 400 milions avui mateix dels 500 és justament perquè sabem que vindrà el FLA extraordinari que pagarà el dèficit sanitari de l'any passat.
Però estem parlant de coses que són totalment diferents.

És una estafa?
Però és una liquiditat que necessitem, si no, no podrem pagar als nostres proveïdors.
I, per tant, què fem nosaltres?
Combatre.
Som, digam…, si fem.
.
, no sé com dir-ho.
Si és que cada any passa igual, nosaltres per la via dels fets gastem la mitjana.
En què es convertix?
-com he dit abans a la senyora Cerdán- Doncs, tindrem més dèficit.
Ah, sí, més dèficit.
Doncs que apanyen el sistema de finançament autonòmic, que l'apanyen.

Perquè si no l'apanyen tindrem que tindre més dèficit perquè no anem a castigar als valencians i les valencianes.
Perquè no gastem més, gastem com la mitat.
Este és el quid de la qüestió, que ho entenguen vostés, article 156 de la Constitució.

I, per tant, és necessari que tingam en compte… Bé, m'ho deixe i aixina poden vostés parlar i jo tornaré a parlar després.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Moltes gràcies, conseller.

Després tindrà vosté 3 minuts per a tancar este debat.

Continuarem, si volen, des de l'escó o des del faristol?
Des d'on vullguen.

La senyora Cerdán Martínez:

Me da igual (Inoïble) …

El senyor president:

Sí.
Doncs, des de l'escó i aixina avancem.

Té vosté 3 minuts, senyoria, per a replicar la intervenció del senyor Soler.

La senyora Cerdán Martínez:

Bueno, señor Soler, muchas gracias por lo que me ha contestado y por lo que no me ha contestado.
Solamente voy a hacer una pequeña matización porque si no al señor Morera le va a dar algo, nos va a echar literalmente.

Voy a hacer una pequeña matización y termino con lo que le estaba diciendo antes en mi intervención.
Es que para la administración no hay riesgo moral, el riesgo moral está para el ciudadano.
Porque la administración cuando entra en esa línea lo único que hace es subir la presión fiscal, con lo cual nos sube los impuestos a los ciudadanos y nosotros somos los que tenemos que capear ese temporal.

Pero, bueno, dicho esto.
Después de hacer feliz a muchos de los participantes de esta sesión de hoy, una de las cosas que me ha quedado muy clara ha sido…, después de todo este baile de millones y de préstamos y de FLA y de historias, es que nos van a endeudar más a los valencianos.
Es una de las cosas que más clara me ha quedado.

Nos gustaría, realmente, nos gustaría desearnos (veus) suerte en el reparto de esos 16.
000 millones que va a repartir a fondo perdido…

El senyor president:

Señor, Muñoz.

La senyora Cerdán Martínez:

…y esperamos…

El senyor president:

Un segon, senyoria.

Està vosté interrompint… (veus) (Se sent una veu que diu: «Hombre») Home, sí, sí, sí, sí… No, per favor, no.
(Veus) Ja sé que són hores molt intempestives, però vull ser… (veus) No està vosté en l'ús de la paraula, no està vosté en l'ús de la paraula.
Vosté estava parlant i interrompint a l'oradora que estava en l'ús de la paraula.
Hem de ser equitatius quan digam les coses.

Disculpe vosté la interrupció, senyoria.

La senyora Cerdán Martínez:

Muchas gracias, señor Morera.

Como le estaba diciendo, nos gustaría desearnos…

El senyor president:

Señor Muñoz, no interrompisca vosté, per favor.

La senyora Cerdán Martínez:

Bueno, seguimos, señor Soler.

Nos gustaría desearnos que la parte que nos toque de esos 16.
000 millones de euros sea lo más justa posible y ayude a nuestra maltrecha economía.

Usted está viviendo en primera persona las tres D de las autonomías que son: la desigualdad, el despilfarro y la duplicidad.
Por lo tanto, no va a estar de acuerdo conmigo en que lo más sensato sería suprimir el estado de las autonomías que cada vez se hace más insostenible y asfixiante para los bolsillos de los españoles.

Situaciones como las que padecemos nos hacen diferenciar lo importante de lo accesorio, siendo cada vez más claro el dilema: o estado del bienestar o «autonosuyas».
Y, sí, digo «autonosuyas» porque solamente les interesa a ustedes tener una administración sobredimensionada y cada vez menos a los ciudadanos conscientes de que 17 miniestados no son sostenibles por más que se empeñen ustedes en no querer ver la realidad.
Más vale despertar cuanto antes de este sueño que cada vez es más una pesadilla.

Yo no soy de dar consejos, no me gusta, no lo he hecho nunca.
Pero sí le digo que todos tenemos que invertir nuestro esfuerzo en diseñar un plan financiero realista, viable y pensando en los valencianos.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Moltes gràcies, senyoria.

Senyor Woodward, té vosté 3 minuts des de l'escó per a contestar al senyor Vicent Soler.

Quan vosté vullga, senyoria.

El senyor Woodward Poch:

Bien.
Miren, creo que las clases de Barrio Sésamo se habían terminado en la legislatura pasada pero hoy nos han querido dar una clase de historia y de economía.
Pero, bueno, vamos al Barrio Sésamo y se lo voy a poner sencillito y muy fácil.
Y son cifras de GVA Oberta, no son cifras mías.
Y a mí siempre me gusta contrastar las cifras que nos proporcionan ustedes, que no nos las inventamos.

Mire, saldo definitivo…, el famoso fondo de 3.
000 millones, como comprenderá ese fondo es para trabajar durante todo el año.
Y lo que le propusimos el fondo era que parara el presupuesto, que lo reordenara de nuevo en todas las partidas y esto lo propusimos ya en marzo.
Y como comprenderá las cuentas que teníamos disponibles de la Generalitat en GVA Oberta eran a cierre de febrero.

Cierre de febrero, el saldo definitivo sin contar con las consellerias de sanidad e igualdad, que no queríamos nosotros tocarlas y no quiere decir que con esto queríamos bajar dinero ni gastos de personal ni nada por el estilo, el saldo definitivo a final de febrero eran 8.
082 millones, ya le digo, todas las consellerias excepto sanidad e igualdad.
El saldo comprometido, que tenían ustedes en esa fecha, eran 5.
033 millones de euros y el saldo disponible eran 3.
048 millones de euros.

A final de marzo, que son las últimas cifras publicadas, el presupuesto del saldo definitivo de las consellerias, le vuelvo a decir, de todas las partidas (personal, funcionamiento, transferencias corrientes, inversiones reales, transferencias de capital) ya suma 8.
254 millones y han hecho movimientos en el presupuesto.
El saldo comprometido eran 5.
984 y el saldo disponible ya eran 2.
267.

Le he dicho en mi exposición, también, que agradecemos al Gobierno de España que va a hablar o va a intentar inyectar 16.
000 millones a las comunidades autónomas y parte de ese dinero iría a ese fondo.
Y ese fondo si usted reordenara el presupuesto 2020, pues, podríamos tener ese fondo y disponer el dinero para lo que realmente necesitamos a partir de ahora con la cifra.
Es verdad que ya de ese fondo se han gastado 363 millones en las indicaciones que nos han dado ustedes.

Pero yo me pregunto también, en lo que estábamos comentando, no me ha dicho nada del presupuesto base 0 si le parece una buena idea para el ejercicio que viene por la problemática que tenemos en los presupuestos (inoïble) copia y pega que se van realizando.

Pero sí que es verdad que el señor Mata ha dicho algo en su intervención sobre la economía sumergida.
Yo me pregunto, ¿qué han hecho ustedes, en estos últimos 5 años, con la economía sumergida que representa dejar de ingresar entre 2.
500 y 3.
000 millones en las arcas de la Generalitat?
Tal vez si tuviéramos ese dinero en las arcas de la Generalitat no estaríamos llorando siempre con la infrafinanciación.
Y, tal vez, esas 200.
000 personas que hay trabajando en negro podrían aportar y no tendríamos empresarios que explotarían.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Moltes gràcies, senyoria.

Senyor Ibáñez.

No, no, no patisca.
Està correcte.
Té vosté 3 minuts.

El senyor Ibáñez Bordonau:

Sí.
Muchas gracias, presidente.

Señor Soler, me alegra saber que me ha podido despachar en aproximadamente un minuto y hablar de Madrid, que es todo lo que ha sabido hacer.
Yo creía, de verdad, que usted iba a venir y hablarle a los valencianos y decirles cómo va a mejorar su vida en los próximos meses.
Pero, claro, con usted solo encuentran absolutamente el caos.

Yo le he preguntado si al recibir el FLA usted ha cumplido con el artículo 25 del Real decreto ley 17/2014.
¿Ha presentado plan de ajuste?
¿Ha actualizado el PEF?
¿Ha hecho algo?
Primera pregunta.

Segunda pregunta.
La actualización de las entregas a cuenta que el gobierno lo hizo en un escenario de crecimiento para 2020 del 1,6 %.
¿Las vamos a tener que devolver como en 2008 y en 2009?
¿Lo sabe?
¿Lo ha preguntado?

El fondo no reembolsable…, por cierto fuimos el único grupo que lo pedimos ante el silencio del presidente Puig, que ni tan siquiera nos atendió.
Ahora todos nos alegramos de que haya venido.
Pero lo cierto es que el peso poblacional…, usted habla del peso poblacional, ¿usted ha calculado cuánto deberíamos recibir y cuánto vamos a recibir?
¿Sí?

Pues si lo ha calculado sabrá que perdemos 398 millones de euros solo en el tramo de los 10.
000.
Solo en el tramo de los 10.
000 perdemos 398 millones de euros si lo recibiésemos el 10,6 % que tiene el peso de la población y lo que vamos a recibir.
Y usted callado y sumiso, bien.
Yo le exijo que usted pida un Consejo de Política Fiscal y Financiera para debatir este tema.
Urgentemente, señor conseller, urgentemente.

Después me ha hablado de los fondos europeos y se jacta de que vamos a reestructurar 265,9 millones de euros, señor Soler, que en el presupuesto tiene usted anotados 293 millones.
Volvemos a perder 27,5 millones.
Perder, perder, perder, es todo lo que usted nos aporta, señor conseller.
Y sigue sumiso y callado.

Aquí se decía antes que lo de bajar impuestos no es la fórmula del crecepelo.
Mire, yo no sé si es la fórmula del crecepelo o no.
Y no sé si es la fórmula del crecepelo que el señor Puig ha optado, pero hace dos días nos dijo que él proponía bajar el IVA de los patinetes.
Y yo le pregunto, ¿le parece bien la propuesta que ha hecho el Partido Popular de exigir al Gobierno de España que baje el IVA a las peluquerías?
¿Le parece bien la medida que ha propuesto el Partido Popular y que se ha implantado en Alemania de bajar el IVA a los restaurantes y bares?
¿Le parece bien o le parece mal?
Porque, claro, esta es la realidad.

Y, mire, lo de los asesores…, y usted dice: No, es que esto… No, mire, es que ya lo dijo Puig.
Oiga, es que Puig nos proponía bajar a seis los consellers y 143 altos cargos.
Lo proponía en la anterior crisis, ¿estaba equivocado?
No.
Lo que no está equivocado, señor Soler, es en los asesores que usted ha citado antes.
Porque, claro, tendrá que saber -porque es fácil comprobarlo- que la presidenta de Madrid tiene 14 asesores, el señor Puig tiene 31, un 121 % más de asesores que la presidenta de Madrid.

Lo digo por si le gusta a comparar a Madrid.
Y que sepa también que Madrid con 3.
000 millones menos de presupuesto dedica 1.
000 millones más a capítulo IV y 100 millones más a inversiones.
Cuando compare, primero estudie.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Ibáñez.

Finalitzarem el debat i esta diputació permanent, intensa, amb la… Un segon, conseller, hem de seguir els protocols.
Un segon, (veus) un segon.
(Rient) Seguirem els protocols que ens indiquen des del comité de seguretat i de sanitat.

I ara, sí, ja serà esta l'última intervenció d'esta diputació permanent.
Saben vostés que el dilluns que ve n'hi ha comissions parlamentàries.
Dilluns, dimecres i divendres, que constituirem la comissió que hui hem aprovat.

Quan vosté vullga, conseller.

El senyor conseller d'Hisenda i Model Econòmic:

Gràcies, president.

I gràcies a tots els diputats: Ferran Martínez, Aitana, José, moltíssimes gràcies.
I moltíssimes gràcies també a vostés, de veritat.
Home, el to no ha sigut el mateix, òbviament no, però ja estem acostumats, sobretot entre el to de Ciudadanos i el del Partit Popular.

I és molt graciós, és molt graciós.
És que no ha canviat en cinc anys el senyor Ibáñez, no ha canviat en cinc anys.
S'inventa les xifres, les manipula, les no sé què.
Per exemple, confon entre fons europeus i reprogramació de fons europeus, són dos conceptes totalment diferents, són els que ens deixa l'estat… És que ho ha dit ací, en la trona, ací, ací, ací, en este lloc sagrat, ho ha dit, ho ha dit.
(Veus) Perdona, és que és increïble açò.

Bé, i diu: «Y más capítulo IV en Madrid».
Sí, sí, mucho capítulo IV en Madrid perquè lleven del capítol I.
I que hi ha en el capítol I?
Mestres, metges , sanitaris (aplaudiments) tot això és el que han llevat en Madrid.
Òbviament, òbviament, d'això estem parlant, això sí que és ideologia, això sí que són alternatives polítiques… (veus) (Se sent una veu que diu: «1.
000 millones más en sanidad»)

El senyor president:

Senyoria, per favor, deixen parlar al conseller.
He sigut molt estricte amb el senyor Muñoz…

El senyor conseller d'Hisenda i Model Econòmic:

I sobre el FLA, li dic que no haguera vingut el FLA de cap de les maneres si no haguerem complit els requisits que toca.
Només faltava, només faltava.

Per tant, senyories, si el debat és si tanquem files o no tanquem files per eixir tots ben enfortits d'esta crisi, per favor, jo el que demane que després del debat de hui tots reflexionem una miqueta, una miqueta.
Perquè, clar, s'ha d'anar amb rigor.
Perquè si sempre s'ha d'anar amb rigor, molt més en un moment en el qual els diners són els que són.
I encara sort que han vingut els 16.
000 milions.

Escolten, que torne a repetir, ja en parlarem de la lletra xicoteta, sobretot dels 5.
000 milions que hi ha que aportar per a la caiguda d'ingressos, ja en parlarem de la lletra xicoteta.
Però és novedós, no ha passat en la història de l'Espanya autonòmica.
Montero no és igual a Montoro perquè ha donat 16.
000 milions a fons perdut que mai no havia passat en la història de l'Espanya autonòmica, caram.
(Aplaudiments)

De què estem parlant, senyories?
Podem ficar-nos en els vericuetos i anar per ahí el mig i fer… D'acord, d'acord, estem ací per això.
Però no pergam la vista del principal, el canvi del principal, per favor!

En fi, senyories, estic encantat de vindre ací totes les vegades que vostés vullguen perquè crec que estic orgullosíssim del meu govern, de veritat.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Moltes gràcies, conseller.

Amb estes últimes paraules finalitzem.
Només dir-los, il·lustres diputats, que el dia 12 de març vam prendre l'acord per a procedir a la nebulització amb ozó dels edificis de les Corts Valencianes.
I una setmana després, el 19 de març, vàrem tindre que adoptar l'acord 598 de la present legislatura, per unanimitat , de suspendre el període ordinari de sessions.

El passat 5 de maig, en Junta de Síndics, hem procedit a reprendre a partir del dilluns dia 11 de maig el període ordinari de sessions.
I vull, molt sincerament, agrair a tots vostés la seua col·laboració i l'entrega en aquests moments tan difícils.
També vull deixar constància en el diari de sessions de la col·laboració, el treball i la professionalitat de tots els funcionaris i funcionàries de les Corts, que els puc assegurar que cadascú d'ells, des del seu confinament o des del seu treball efectiu, han estat molt pendents de tota l'activitat de la cambra.

Per tant, moltes gràcies pel treball que s'ha fet.
(Aplaudiments) I el dia 11, el dilluns, reprenem el període ordinari de sessions amb els components i amb els elements que ens han recomanat des del comité de sanitat i seguretat.

Moltes gràcies, bon cap de setmana, bon treball i continuem el nostre treball.

És closa la diputació permanent.

(El president colpeja amb la maceta)

(S'alça la sessió a les 15 hores i 8 minuts)