Pol%C3%ADtica%20Social%681349.10.04%20macro.html





Comissió de Política Social i Ocupació realitzada el dia 4 d'octubre de 2016.
Comença la reunió a les 10 hores i 37 minuts.
Presideix la diputada senyora Maria Josep Ortega Requena.
Reunió número 13.

La senyora presidenta:

(Inoïble) … de la comissió.

I passe primer la paraula a la secretària perquè…, per a mirar el quòrum.

(La secretària passa llista per tal de comprovar si hi ha quòrum)

La senyora secretària:

Hay cuórum.

La senyora presidenta:

Molt bé.

Doncs encetem la sessió amb el primer punt, que seria la lectura i aprovació, si escau, de l'acta de la reunió anterior.
¿Alguna esmena, modificació o puntualització?
(Veus) No.
Estem en l'acta de la sessió anterior.
(Rialles i veus) Aleshores, podem donar l'acta per aprovada per unanimitat, si no n'hi ha res.
¿Val?

Proposició de llei de regulació dels procediments d'emergència ciutadana en l'administració de la Comunitat Valenciana, presentada pel Grup Parlamentari Podemos-Podem (RE número 4.
480, BOC número 85)

La senyora presidenta:

Aleshores, passem al següent punt, que seria el debat de la Proposició de llei de regulació dels procediments d'emergència ciutadana en l'administració de la Comunitat Valenciana, presentada pel Grup Parlamentari Podemos-Podem.

I ací és on me diu que n'hi han unes esmenes transaccionades, ¿no?
(Pausa) Moltes gràcies.

Aleshores, es presenta a la mesa les esmenes per aproximació en l'article 2 -estan firmades per tots els grups-, en l'article 4, en l'apartat 2 de l'article 5, l'article 7, en la disposició addicional primera… A vore esta.
(Pausa) I una substitució…, una esmena d'aproximació, de substitució tot el text per un annex que té tres punts.
Estan firmades per tots els grups.
Val.
Les passe al lletrat.

I començaríem les intervencions, per tant, de les que quedaria vives i cadascú té un màxim de deu minuts per grup, començant de menor a major.
És un màxim.
Per tant, si se vol acabar en dos minuts, no n'hi ha ningun problema, ¿eh?
Després podrien tindre un temps màxim de tres per a rèplica, si volen contestar alguna cosa de les intervencions dels altres grups.

Per tant, començaríem amb un màxim de deu minuts.
¿Seria aixina o estic ficant deu hores?
(Veus i rialles)

Bé, començaríem pel Grup Podem la seua intervenció per un màxim de deu minuts.
Gràcies.

El senyor Torres García:

Gràcies, presidenta.

Senyories, bon dia.

Vaig a ser molt breu perquè nosaltres no havíem presentat ninguna esmena i, bé, agraïm que pugam tindre aquesta intervenció, una intervenció… No vaig a definir la llei perquè, bé, ho vàrem fer el dia que en el ple vàrem…, la vàrem prendre en consideració i imagine que tindrem l'oportunitat de fer-ho en el pròxim ple.

Per tant, prenc la paraula, sobretot, per agrair la disponibilitat de tots els grups parlamentaris, Popular, Socialista, Compromís, Ciudadanos i també el nostre, per poder haver arribat a un acord ampli, que imagine que es veurà reflectit en les votacions però que ja avance, i sobretot haver mirat al fons d'aquest llei i haver deixat a banda disputes o inclús ideologies, perquè en una qüestió tan fonamental, com són els drets socials i que les persones puguen tindre una vida digna, en eixes qüestions hem demostrat que tots ens podem ficar d'acord.

És cert que a dia d'avui molts d'eixos problemes no estan solucionats, que aquesta llei no solucionarà tots els problemes, però segurament permetrà que molta gent puga viure dignament, que puga rebre eixes ajudes que moltes vegades són…, són molt xicotetes, però que tant aporten a la seua vida i també al seu creixement personal i, com no, familiar.

És una llei que naix d'una voluntat de la gent, però que ha demostrat que naix també d'un consens de tots els partits polítics.
I és una llei que encara que presentàrem nosaltres, el Grup Parlamentari Podemos-Podem, és una llei que la resta de grups l'han enriquida, i ens consta que l'han enriquida treballant amb les persones afectades i arreplegant totes les seves peticions que considerem que estan incloses dintre d'eixa llei.

Aixina que agrair de nou, reiterar els agraïments i, bé, que benvingut siga este consens que pugam veure tantes vegades.

Gràcies.

La senyora presidenta:

Moltíssimes gràcies.

Tindria ara la paraula el representant de Ciutadans per un màxim de deu minuts.
Endavant.

El senyor García Salvador:

Bon dia, presidenta.

Mosatros mos sumem la felicitació que esta llei isca endavant.

No obstant això, sí que volíem fer algunes reflexions, en el sentit que entenem que els polítics, principalment, també els diputats, haurem de canviar alguns hàbits que s'han anat adquirint ací en Les Corts i que tenen a vore amb els treballs que després han de fer els funcionaris, deixant moltes voltes tasques rellevants, com és el tramitar una renda garantida de ciutadania, com és tramitar un expedient de PIA, i que moltes coses d'eixes van…, això se va relegant perquè mosatros des d'ací de Les Corts els enviem unes faenes que, ja dic, de vegades no són les interessants.

Me puc referir, per exemple, al tema de les preguntes que se'ls fa als funcionaris, moltes vegades preguntes sense massa rellevància i que hem de pensar que a l'altra banda n'hi ha un funcionari que està treballant i que té d'estar deixant coses importants per a fer altres qüestions.
A això em referiré després.

En qualsevol cas, també hem de dir que me va sorprende que el Consell admetera a tràmit açò.
Em va sorprendre, perquè estic convençut que si esta llei la planteja Ciudadanos, no ix endavant.
Segur.
No ix endavant.
Però, bé, està fet aixina, res a dir.
Perquè al nostre entendre, hi ha moltes de les coses que ací se plantegen que estan ja regulades.

Els partits polítics el que no podem fer és pensar que hem de mesurar l'èxit de la nostra gestió pel pes de les pàgines que anem reomplint en el DOCV.

En esta llei admetem, igualment, que el que està fins ara no està funcionant.
Estem admetent que n'hi ha una llei de serveis socials de l'any 1997, fa vint anys, i que nosaltres…, el treballadors socials -no és una cosa que nosaltres ens inventem- ho estaven dient, que és una bona llei però què no funciona, que n'hi han moltes coses d'eixa llei que no estan funcionant.

Estem admetent que n'hi ha una llei del 2007, de renda garantida de ciutadania, que ja regula que en tres mesos això ha d'estar resolt, l'expedient hauria d'estar resolt i no ho està.

Estem admetent que n'hi ha llei d'autonomia personal i d'ajuda a la dependència del 2007, que és clara, per exemple, planteja que el que és tramitar un expedient de PIA té d'estar resolt en sis meses i no ho està.

I ¿ara què fem?
Estem posant lleis sobre lleis.
Aleshores, el meu dubte és…, com a Ciutadans, el dubte nostre és si açò va a ser efectiu, i esperem que sí.
I és per això que nosaltres hem intentat treballar de forma sensata amb Podemos i altres grups parlamentaris perquè açò puga ser una realitat.
Però sí que he de manifestar que, lamentablement, nosaltres tenim els nostres dubtes.

Nosaltres ja disposem de normes jurídiques -són les que m'estic referint- i que són normes jurídiques que són precises, són normes jurídiques precises i estables.
El que hem de fer és que se complisca la llei, la gent mos està dient això.

Cada vegada estem creant un marc normatiu…, cada vegada és més complex, cada vegada és més confús, en continu canvi, que l'únic que fa és generar incertesa, inseguretat jurídica i desincentiva l'eficiència.
I això, vertaderament, és un problema.
Això és el que mos trasllada la gent de serveis socials.

Vull dir, cada vegada n'hi han més lleis, però nosaltres cada vegada no sabem com atendre eixa llei, no sabem on trobar eixa llei.
I ací del que es tracta és que n'hi haja un grau de compliment exhaustiu del que ací se proposa.
Eixa és la qüestió.

Però les lleis, les lleis estan.
I ¿ara què fem?
No.
Si una llei no funciona, en fem una altra, que no serà per lleis, no serà un problema.
Aleshores, a vegades un es planteja que estem fent una sèrie d'operacions d'imatge.
El que necessitem és que esta llei que avui s'aprovarà, vertaderament eixa llei funcione, que eixa llei funcione.

I després, quan me referia abans a alguns hàbits que hem d'anar canviant, n'hi ha dos exemples que per a mi són claríssims.
El debat de política general.
El debat de política general, bé -serà perquè jo arribo ara-, jo entenc que és un vertader desastre, en molts sentits.
Estem fent treballar els funcionaris fins a altres hores del matí.
És el que em van traslladar a mi els consellers.
Jo parlo amb consellers… Â«Escolta, és que en compte d'estar tramitant fons socials europeus, mos hem deixat això perquè vostés me pregunten mil propostes de resolució.
Â» Pels corredors anava la gent corrent, a grito pelao, preguntant quantes propostes de resolució, simplement a vore la xifra.
¿Quantes?
Mil, mil.
Bé, molt bé.
Però, després, ¿quin trasllat tindrà això?
I mentrestant, les conselleries treballant fins a les cinc del matí per a una cosa que jo tinc de dir que dubte que siga una cosa eficient i que tinga el seu trasllat al carrer.

I el que li comentava abans, ahir parlant amb una treballadora social, me dia: Â«Jo tinc amics meus que estan farts, estan farts de tindre de dedicar moltes hores a contestar preguntes que fem els diputats que tenen escàs o nul interés.
Â» I mentres fan això, perquè n'hi ha molt de treballar en funció de les estadístiques, de quan isca el diputat vore les estadístiques seues, o treballar a pes, i no treballar en qüestions racionals, doncs està gent està atenent eixes coses i deixant d'atendre el que vertaderament és important.

En fi, eixa és una reflexió que a futur, al nostre modest entendre, hauríem de plantejar-mos, el com se treballa ací.
I perquè sempre s'ha treballat aixina, no vol dir que siga la millor forma de treballar.
No per nosaltres sinó per la gent que necessita que estes coses s'aproven.

Quant a la resta de lleis que havien quedat fora de les…, n'hi havien algunes que no estaven transaccionades, ¿no?
Esmenes, perdó, que no estaven transaccionades.
Però, bé, nosaltres anem a votar en la número 1 del Grup Popular… ¿La intenció de vot se pot plantejar ara o se planteja després, presidenta?
(Veus) ¿Ara?
Nosaltres la del Grup Popular, la número 1 (veus) anem a votar a favor.
Quedava fora també la número 6 de Compromís, que també anem a votar-la a favor.
(Veus) No, la número 4 està transaccionada.
(Veus) ¡Ah!
, no, la quatre.
Perdona.
(Veus) Sí.
Però eixa també l'anem a acceptar.

Estava la 6, de Compromís, després quedava la 8 i 9… En la 8 hi havia un malentés, perquè vosaltres l'havíeu rebutjada, però el malentés era perquè no sabíem ben bé la… el que estava plantejant.
El que mosatros volíem és que se blindara educació i sanitat, que es això, ¿no?
, el que… Doncs l'anem a acceptar.
La 10 del Partit Popular també.
La 12 de Compromís també està a favor.
I finalment, la 25 ja ha entrat també en les… en les esmenes transaccionades.

Per tant, vull dir que està tot.
.
(Veus) Sí, sí.
Però, bé, el problema de la 8 era… (Veus) La retirem.
Però el tema és que nosaltres no sabíem ben bé… (veus) És que nosaltres enteníem que això quedava fora i el que nosaltres volíem era que se blindara educació i sanitat.
I eixa era la intenció que mosatros havíem plantejat.

Per tant, vull dir, que ja… s'aprova…

La senyora presidenta:

Bé, una coseta.
No havia, no havia donat compte que havia arribat a la mesa una retirada de tres… (veus) de quatre, perdó.
(El senyor García parla sense micròfon) Val, val.
Està transaccionada, per tant.

Alberto, ¿ha acabat vosté en la seua intervenció?
D'acord.

 (Veus) Sí, diga'm.
(Veus) Sí.
La retirada es la enmienda 18, que era de modificación, de Ciudadanos; (veus) la 20, que era del punto 6; la 21, del punto 7 i la 23, del punto 8.
(Veus) Esas son las cuatro retiradas, y una de ellas estaba diciendo que está transaccionada en el texto de las que han sido transaccionadas.
(Veus)

El senyor García Salvador:

(Inoïble) … subvencions, i al final enteníem que el que eren programes i subvenciones, cal dir una qüestió d'emergència ciutadana.
Aleshores, ho vam retirar.
Però, ja dic, una d'elles està transaccionada.

La senyora presidenta:

D'acord.

Molt bé.
Passem, per tant, a la intervenció del Grup Compromís, per un màxim de deu minuts.
Endavant.

La senyora Álvaro Cerezo:

Moltes gràcies.

Com deia el senyor Torres, està no és la llei que volíem ningú dels presents i, efectivament, a mi aquesta norma amb què avui avancem no m'agrada, i estic convençuda que es queda curta -el que parlàvem abans-, però no és menys cert que existix una necessitat imperiosa d'alleugerar els procediments, si és que el que es pretén, tal i com deia el dictamen del Consell, és situar la ciutadania en el centre de l'activitat administrativa.
És a dir, la persona com a centre de les polítiques.

I per això caldrà avançar en un norma més àmplia, consensuada, que arreplegue els serveis socials als quals els ciutadans tenen com a dret, com dia el senyor García, una llei que realment es puga complir i que siga realista.
Per això que no m'agrada aquesta proposta de llei, perquè no arriba ni de lluny a tot el que cal garantir, però a manca d'eixa norma més àmplia en la qual haurem de treballar i prèvia a esta, reconec que calia immediatament seguir avançant en allò que ens havíem compromés: dotar la ciutadania de drets substantius.
I d'això cal reconéixer el camí començat, més encara quan venim del desert més absolut, quan venim d'una administració que no pagava la dependència, que confiscava les pagues extra, quan heretem una administració que ha estat capaç de fer un copagament als drets de les persones per assistir a allò tan vital i necessari com són els seus propis centres ocupacionals.

Per tot allò, i més, calia seguir avançant.
I per això era necessari definir l'article 2 d'aquesta proposta de llei, ja que defineix quins drets i quines prestacions tenen caràcter d'emergència per a la ciutadania.
I òbviament en l'annex de la mateixa llei no estan tots els que voldrien, no estan tots el que tots els presents voldrien, però sí aquells que mínimament han de ser prioritzats perquè en la seua importància poden arribar a la majoria de les persones que avui estan o poden arribar a estar en risc d'exclusió social, una xifra de persones que ha de ser la prioritat d'aquestes Corts.

I per a presentar les nostres esmenes, amplament acceptades, no tenen altra cosa que escoltar allò que les persones necessiten.
Hem escoltat tant les entitats socials, que treballen dia a dia amb els col·lectius de persones afectades, com representants dels treballadors socials que tramiten estes ajudes i fan també eixos plans d'intervencions per a les persones, treballadors socials als quals he de recordar que l'anterior govern volia deixar fora dels seus treballs, volia exterminar-los de l'administració pública mitjançant aquella Llei de racionalització de l'administració pública, que afortunadament avui no té cabuda al País Valencià.
I també hem escoltat la Federació Valenciana de Municipis i Províncies que ens han il·lustrat a l'hora de conéixer de prop o recordar amb quins problemes es troben els nostres ajuntaments a l'hora d'aplicar allò que ací aprovem o legislem.

A tots i totes gràcies, des de Compromís, per la seua ajuda, per posar-nos els peus a terra, però també per anhelar i treballar dur per seguir millorant.

En l'annex hem pretés donar cobertura a aquells procediments que podien recollir la majoria de demandes de la ciutadania, avançar cap a una prestació única i universal que es convertisca en un dret i que abaste totes les casuístiques: víctimes de violència masclista, dependents, persones amb diversitat funcional, necessitats sociolaborals, malaltia mental, famílies en risc d'exclusió, etcètera.
I això passa per simplificar i unir el cúmul de prestacions a l'abast de la ciutadania en ordre d'aconseguir una bona administració.
I que, finalment, amb una única prestació es done cabuda a tot un seguit de dificultats per les quals travessen milers i milers de valencians.

Insistim, no és la llei que volíem, però sí marca distàncies i també marca unes garanties mínimes de la ciutadania respecte a l'activitat administrativa, sovint massa burocràtica, (inintel·ligible) .
.
.
i complicada.

De tota manera, agrair a tots els grups polítics les seues intervencions i també, efectivament, l'acord arribat i, per descomptat, les seues aportacions.

Moltíssimes gràcies.

La senyora presidenta:

Moltes gràcies, sobretot per la brevetat de les intervencions.
Hui ha hagut un grans consens.
Per tant, les previsions ens han superat.

Té ara el Grup Socialista un màxim de deu minuts per a la seua intervenció.
Endavant.

La senyora Andrés Sanchis:

Gracias, presidenta, y buenos días.

Yo creo que lo primero que toca es felicitarnos todos por haber llegado a este amplio consenso.
Hemos demostrado que estamos aquí y, aunque pertenecemos a distintos grupos políticos, somos capaces de llegar a acuerdos, cuando verdaderamente se están regulando cuestiones que son muy importantes.
Estamos hablando de derechos sociales, eso que está en la cabeza y en el corazón de todos los que estamos hoy aquí y muchos que también están fuera.

Yo coincido con algunas de las intervenciones.
Pienso que en realidad esto es una parte de la verdadera ley que todos necesitamos, que es la nueva ley de servicios sociales, y que vendrá a fijar ese marco dentro del ámbito de La Generalitat, y que esperamos que pueda discutirse pronto en esta comisión y que también se alcance ese amplio consenso como es en ésta.

Y por supuesto que era necesario llegar a un consenso con esta propuesta de Podemos, al que también le agradezco esa actitud de poder entender, comprender, que no solamente es necesario regular, sino que después hay que aplicar, hay que poner en marcha aquello que todos estamos aprobando.

Pero esta ley es una ley triste, es una ley triste porque está regulando la pobreza.
Desgraciadamente es así.
Pero también es una herramienta que nos va a permitir salir un poco de esa situación y ayudar a muchas personas, sobre todo en aquellas cuestiones que hemos reflejado en ese anexo y que pensamos que son vitales.
Es una manera de avanzar, aunque sea un poco, pero de forma importante.
Y esto va a repercutir seguro en muchas personas que lo están pasando mal.

Yo pienso que cuando se presentó en el mes de noviembre esta proposición por parte de Podemos sería también justo decir que sí que se han hecho cosas buenas ya.
En los presupuestos que aprobamos para este año se incrementó prácticamente al doble la aportación, la dotación que había para la renta garantizada de ciudadanía.
Se ha intentado ya poner en marcha y está funcionando una nueva propuesta para agilizar las valoraciones de la ley de la dependencia, para que sean más personas, más hombres y mujeres las que puedan recibir esas ayudas, y por lo tanto también generar puestos de trabajo.

Se ha abierto también nuevos planes dirigidos a los niños, como es la Xarxa Llibres o las becas de comedor.
Se han ampliado las ayudas a emergencia nada más y nada menos que 6 millones de euros, que llegará, un dinero que llega ya a los ayuntamientos y que permite atender las necesidades de los vecinos y las vecinas que están atendiendo todos los días.

También se han puesto ayudas para el alquiler, para evitar que muchas personas que estaban en riesgo de perder su vivienda, un derecho muy importante para una vida digna, no la pierdan.

Y por supuesto no podemos olvidar que recientemente en estas Cortes se aprobó un decreto ley que permitía desbloquear, eliminar aquellas barreras burocráticas que hacían imposible cobrar aquellas rentas garantizadas de ciudadanía que estaban paralizadas por un plan concreto.

Yo creo que todo esto son avances importantes que se han producido en estos meses de gobierno, del nuevo gobierno; que hay que destacar y agradecer también este tipo de iniciativas porque nos va a permitir mejorar la tramitación de todas esas ayudas que hemos reflejado, de todas aquellas prestaciones que hemos reflejado en el anexo y que todos estamos convencidos de que son necesarias para las personas que están en riesgo de exclusión.

Por nuestra parte, decir que el Grupo Socialista ha consensuado sus enmiendas con trabajadores y trabajadoras sociales, con los ayuntamientos, porque entendemos que son pieza clave para que esto funcione.
No nos podemos conformar solamente con aprobar un texto, sino que tenemos que hacer posible que este texto se aplique.
Y ahora queda mucho trabajo por hacer.
El reglamento de desarrollo de esa ley tendrá que intentar eliminar todas las trabas burocráticas.
No es posible, como decía el compañero de Ciudadanos, que nuestras trabajadoras sociales, que los educadores, que el personal que está trabajando en los ayuntamientos, hasta un auxiliar administrativo que después tiene que tramitar todo este tipo de ayudas dedique más tiempo a la tramitación, a intentar conseguir documentación a veces innecesaria, cuando lo que verdaderamente tenían que hacer estar destinando su tiempo a la intervención y a la atención a las familias y las personas que están pasando por una situación de necesidad.

Ese es el gran esfuerzo que queda hacer, el gran reto que queda hacer para que estas leyes que tienen buenas intenciones, buena voluntad y que acuerdan buenas medidas, después sean aplicadas en realidad en la práctica.

Yo creo que hoy es un buen día para esta comisión de política social.
Creo que demostramos que aquí, en las Cortes, verdaderamente se está poniendo en primera persona a la gente, a los hombres y mujeres que tienen una situación de necesidad.
Y comparto plenamente toda la situación anterior por la que ha atravesado la Comunidad Valenciana.
Es un reto poder mejorar.
Ojalá lleguemos algún día a poder reducir esas cifras tan desorbitadas del paro, que son las ocasionan en gran parte muchas de las necesidades que pretendemos solucionar.
Y ojalá los índices de pobreza que seguimos encabezando como una de las comunidades autónomas, según los últimos estudios y con datos hasta el 2014, esperemos que los próximos datos sean mucho más alentadores y que nos permitan poder sonreír por ver que las políticas que se están aplicando desde el Consell y las iniciativas que llevamos desde estas Cortes verdaderamente están funcionando.

Muchas gracias.

La senyora presidenta:

Moltíssimes gràcies.

Té ara el Grup Popular un màxim de deu minuts per a la seua intervenció.
Endavant.

La senyora Garrigues Francés:

Gracias, señora presidenta.

Bueno, en primer lugar, sumarme a las felicitaciones y sobre todo el agradecimiento al Grupo Podemos, en este caso en especial a su ponente, a David Torres, por la predisposición que ha demostrado en todo momento para llegar a un acuerdo, a un consenso, porque al final yo creo que eso demuestra que las personas estamos por encima de los partidos y que cuando el objetivo es bueno todos alcanzamos un acuerdo para sacar adelante una ley, que esperemos de verdad sirva para lo que lo todos planeamos hoy y pensamos.

Presentamos un grupo de enmiendas a la ley de procedimientos de emergencia, que lo que pretenden es completar un texto, y completar un texto para hacerlo sobre todo útil.
Estoy de acuerdo con lo que comentaban los antecesores cuando estaban hablando de qué leyes tenemos; existen leyes y lo que necesitamos es aplicación de estas leyes, cumplimiento de estas leyes.

Por eso es importante hacer esta ley útil, hacerla útil para las personas a las que van dirigida, y sobre todo porque estas personas son aquellas que más están sufriendo, las que están en riesgo de exclusión social o en exclusión social.
Y a ellas es a quien la administración debe dar una respuesta y hacerla, esta respuesta debe ser rápida y eficaz.

Una ley que nace con el objeto de poner a las personas en el centro de la actividad administrativa, pero que, si no se completa, puede quedarse en una ley vacía y que no añada nada de lo que ya existe.
Por eso es importante que entre todos completemos esta ley y la hagamos útil, como decía anteriormente.

Por eso yo agradezco la predisposición que me ha demostrado el Grupo Podemos para aprobar prácticamente la totalidad de las enmiendas presentadas por el Grupo Popular, porque de verdad que con estas enmiendas no hemos pretendido otra cosa que dar una respuesta a todas esas personas que en este momento nos necesitan.

Además, todas estas enmiendas nacen de las vivencias y experiencias.
Antes hablabais de los ayuntamientos, que son la entidad más cercana, y una de nuestras enmiendas va dirigida precisamente a ellos.
De los trabajadores sociales, que día a día se enfrentan con problemas y que tienen difícil solución, y están enterrados, como decían, en mucha burocracia y poca intervención, que es lo que más hace falta.

Pero además éstas nacen de las entidades, de las vivencias y experiencias de esas entidades que vinieron a comparecer y compartieron las experiencias que han tenido ellos y que al final son los que más entienden, porque son los primeros que se enfrentan con esta realidad.

Por eso estas enmiendas están hechas además desde la responsabilidad política.
La responsabilidad política del Grupo Popular es responsabilidad de gobierno, porque todas y cada una de las enmiendas están hechas con un objetivo, un objetivo medible y posible.

Escuché el otro día a un conferenciante que decía que los objetivos que nos debemos marcar en la vida deben ser medibles en el tiempo y posibles en ese tiempo, porque sinó no son objetivos, son deseos.
Y creo que todos compartimos el deseo, pero ese deseo debemos hacerlo objetivo, que sea realidad, que no sea una posibilidad, que sea una realidad.

Y paso ya a desgranar, una a una, las enmiendas presentadas.
La primera enmienda que presenta el Grupo Popular se refiere al objeto.
Declara la ley por objeto Â«declarar de oficio los procedimientos de emergenciaÂ».
Pero si nos quedamos solo en eso, en la declaración de procedimiento de emergencia, yo creo que habremos avanzado poco.
Es verdad que en el espíritu de la ley que a lo largo del texto se refleja lo que hemos querido nosotros reflejar en el objeto, lo he comentado con el Grupo Podemos anteriormente.
Pero para nosotros era importante que aparecería también en el objeto de la ley, puesto que no tiene que ser solo para declarar procedimientos de emergencia, que por desgracia todos sabemos que son de emergencia, sino que tenemos que dotar a esa ley de suficientes recursos materiales, personales, económicos, para la gestión y tramitación de estos procedimientos.
Y para nosotros ahí está la clave.

Si únicamente nos limitamos a etiquetar procedimientos, pero no le dotamos de recursos, poco estaremos avanzando.
Lo que la gente quiere no es la resolución de su procedimiento, la gente quiere que se le pague, la gente quiere poder salvar esa situación de emergencia por el que en un momento dado estará pasando.

La segunda de nuestras enmiendas, y creo que es compartida prácticamente por la totalidad, es la que va dirigida a los ayuntamientos.
Los que venimos del municipalismo sabemos la necesidad de financiación adecuada que tienen los municipios, que actúan en este caso como entidades colaboradoras.

Todos somos conscientes de la importancia de los ayuntamientos como entidad más cercana a la ciudad, y esta proximidad se nota aún más, si cabe, cuando hablamos de procedimientos de emergencia.
Cuando una persona tiene una emergencia al primer ente al que acude es a los servicios sociales de su municipio, y ellos tienen que dar una respuesta.
Pero muchas veces esa respuesta viene condicionada por la financiación, si no tienen recursos no pueden dar esa respuesta.

Por eso, si siempre ha sido necesaria esa financiación, en un contexto actual, donde cada día el Consell está trasladando más su responsabilidad a estas entidades, todavía es más necesaria esta financiación.
Los ayuntamientos están ya muy cansados de Â«yo invito y tú pagasÂ».
Por eso es importantísimo, y debe aparecer en esta ley, que el Consell y las diputaciones provinciales, tal cual hemos acordado y en caso de que sean sus competencias, traslade los recursos económicos.
Y por eso para nosotros era primordial añadir este punto a la ley.

La tercera de nuestras enmiendas va dirigida a la necesidad de que las solicitudes y resoluciones formuladas estén en un lenguaje claro y que se reduzca en la mayor parte de lo posible la documentación.
¿Cuántas veces hemos visto exceso de documentación en estas solicitudes, documentación que tiene la propia administración, o documentación que incluso la propia administración puede acceder de oficio?

En la mayoría de solicitudes vemos acceso a datos para que la propia administración pueda comprobar datos fiscales, datos de vida laboral, de seguridad social.
Entonces, no gravemos más al ciudadano con documentos que no va a poder aportar.
Yo recuerdo perfectamente un ejemplo, y se lo contaba ayer a un compañero, de una persona prácticamente en la indigencia, que no tenía un domicilio fijo, que no podía sacar una vida laboral.

Y por no sacar la vida laboral, porque hoy se envía a los domicilios y no se da allí en persona, no podía solicitar la renta, La Generalitat no le admitía.
Entonces, esas cosas no pueden ocurrir en el momento en el que estamos, donde la administración electrónica llega a todos los sitios.

La siguiente enmienda ha sido transaccionada, y por tanto solo manifestar que estamos de acuerdo con plantear el anexo no como algo genérico, sino concretar unos mínimos, y haciendo uso de los acuerdos y de las transacciones que realizamos, nos parece importante que constaran, pero vamos a partir de unos mínimos donde todos estemos de acuerdo, que ya podremos ir ampliando cuando la situación lo permita.

Y en ese sentido iban las últimas enmiendas -y ya finalizo-, enmiendas donde pretendíamos que los centros especiales de empleo, las ayudas, los programas recibidos por los centros especiales de empleo sean considerados como procedimientos de emergencia.
Todos tenemos claro que la mejor política social es el empleo, y cuando además ese empleo va destinado a personas con una discapacidad, creo que todavía es mayor política social.

Por tanto, no dejemos de lado este apoyo a estos centros especiales de empleo y demás entidades similares, porque creo que es la mejor política social que podemos hacer, y por eso queremos fortalecerla.
Pero, como decía, hemos transaccionado y la hemos incluido en otra un poco más amplia, donde entendemos que la inserción sociolaboral estará incluida.
Y por tanto, como así tenemos el compromiso del Grupo Podemos que estará incluida, la hemos transaccionado.

Y en ese sentido van dirigidas también las ayudas a asociaciones que se ocupan de estas entidades, que también transaccionada como esta, entendemos que quedará global en todas las situaciones de exclusión social que va dirigidas.

Y por no extendernos más, finalizar como empezaba, agradeciendo en este caso a David, al Grupo Podemos, el acuerdo, felicitando a todos los grupos por haber alcanzado este acuerdo, y que, como decía la compañera anteriormente, ojalá no hicieran falta leyes.
Pero lo que sí que solicitamos desde el Grupo Popular es que no se hagan más leyes, sino que se cumplan las leyes.
En este caso apostamos todos por una ley con la palabra y el compromiso de que esta ley va a seguir adelante y se va a cumplir.

Muchas gracias.

La senyora presidenta:

Molt bé.
Moltíssimes gràcies.

Ara tindrien un torn de rèplica de tres minuts algun grup que vullga fer ús d'ell.
Com tot ha segut tan consensuat i tan bé, podem passar directament a la votació.

Passaríem primer a la votació de les esmenes transaccionades, que serien de la 1 a la 6, d'acord?
Ho teniu clar.
Són les transaccionades que han arribat a la taula per escrit.
(Veus) Efectivament, eixes tres transaccionades… (Veus) No, les sis transaccionades són les que primer passarem a votació.

Per tant, vots a favor?
Doncs, per unanimitat.

I ara passaríem a la votació de l'esmena número 1, que eixa és una de les que ha quedat viva, no?
L'esmena número 1 és la del Grup Popular a l'article 1, val?
Vots a favor de l'esmena?
Doncs, queda aprovada per unanimitat.

Passaríem ara a l'esmena número 4.
Que l'esmena número 4 és l'esmena del Grup Socialista al punt 1 de l'article.
.
.
No.
Bé, ells ho saben.
De l'article 2.
Al punt 1 de l'article 2.
Vots a favor de l'esmena?
Val, doncs s'aprova també per unanimitat.

Passem a l'esmena número 6, que és l'esmena de Compromís, al punt número 2 de l'article 4.
Vots a favor de l'esmena?
També queda aprovada per unanimitat.

Passem a l'esmena número 9, que és la del Grup Socialista, al punt 3 de l'article 5.
Vots a favor de l'esmena?
Queda aprovada, també per unanim.
.
.
Ah, perdó.
Perdó, no m'havia adonat.
A vore, repetim la votació, per favor.
Vots a favor?
Vots en contra?
Abstencions?
Doncs, queda aprovada per 10 vots a favor i 5 abstencions.

Passem a l'esmena número 12, que és del Grup Compromís, a la disposició addicional segona.
Vots a favor?
10 vots a favor.
Vots en contra?
5.
I cap abstenció.

I ara passem a l'articulat.
Teniu algun problema que votem de l'1 al 7 en conjunt?

Val, doncs passem a la votació de l'articulat de l'1 al 7.
Vots a favor?
Necessiteu temps o alguna cosa?
(Remors) Sí.
Val?
Donem per votats de l'1 al 7.
Per unanimitat.

Les disposicions addicionals, si vos pareix votem de la primera a la tercera, en conjunt.
Vots a favor?
10 a favor.
Vots en contra?
Abstencions?
I 5 abstencions.

Ara passaríem a les disposicions finals, de la primera a la tercera, si no teniu inconvenient.
Vots a favor?
10 vots a favor.
Vots en contra?
Abstencions?
5 abstencions.

Passaríem a l'annex.
Vots a favor?
10 vots a favor.
Vots en contra?
Abstencions?
5 abstencions.

I ara passaríem a l'exposició de motius, com a preàmbul.
Vots a favor?
Vots en contra?
Abstencions?
Doncs, queda aprovat en 10 vots a favor i 5 abstencions.

Designació del membre de la comissió que ha de presentar davant del ple el dictamen de la comissió sobre la Proposició de llei de regulació dels procediments d'emergència ciutadana en l'administració de la Comunitat Valenciana, presentada pel Grup Parlamentari Podemos-Podem (RE número 4.
480)

La senyora presidenta:

Doncs, passaríem al tercer punt de l'ordre del dia, que és la designació del membre de la comissió que ha de presentar davant el ple el dictamen de la comissió sobre la Proposició de llei de regulació dels procediments d'emergència ciutadana en l'administració de la Comunitat Valenciana, presentada pel Grup Parlamentari Podemos-Podem.
(Veus)

Bé, doncs no hi ha ningun problema.
(Rient) Accepte, si.
.
.
És la proposta de tots o.
.
.
?
D'acord, doncs accepte molt gustosa.
És tot un plaer.
I ja podríem donar per acabada la comissió, no?
No hi ha cap punt més.

D'acord, el que sí que vos demanaria és que.
.
.
Queden dos esmenes vives, m'està dient el lletrat.
.
.
Val, ha segut una errada.
Per tant, ja està clar.
Acabem la sessió.
Llevem els micros.
.
.

(S'alça la reunió a les 11 hores i 16 minuts)