DS-070%20macro.html





Ple de les Corts Valencianes realitzat el dia 13 de febrer de 2013.
Comença la sessió a les 10 hores i 33 minuts.
Presideix el president de les Corts Valencianes, senyor Juan Gabriel Cotino Ferrer.
Sessió plenària número 43.
Primera reunió.

El senyor president:

Senyores i senyors diputats, s'obri la sessió.

La presidència accepta l'oferta de servei de Les Corts i declara obert el període de sessions.

D'acord amb l'article 59 del reglament, he de comunicar a la cambra que durant les darreres vacances parlamentàries la Diputació Permanent no s'ha reunit.
La Mesa de Les Corts es va reunir els dies 9, 16, 24 i 30 de gener.

Jurament o promesa d'un nou diputat de Les Corts

El senyor president:

Primer punt de l'ordre del dia: «Jurament o promesa d'un nou diputat».

Senyor diputat, si és tan amable de prémer.
.
.
Moltes gràcies.

Il·lustre senyor diputat Manuel Miguel Bustamante Bautista, jureu o prometeu que aitant com tindreu el càrrec de diputat acatareu la Constitució espanyola i l'Estatut d'autonomia de la Comunitat Valenciana sense engany i guardareu fidelitat a La Generalitat?

El senyor Bustamante Bautista:

Sí, juro.
(Aplaudiments)

Compareixença del vicepresident del Consell, conseller de Presidència i Agricultura, Pesca, Alimentació i Aigua, senyor José Ciscar Bolufer, per a informar sobre les línies generals de la política que durà a terme la conselleria en esta legislatura, sol·licitada a petició pròpia (RE número 43.
213), a la qual s'acumula la sol·licitada pel Grup Parlamentari Socialista (RE número 43.
524)

El senyor president:

Segon punt de l'ordre del dia: «Compareixença del vicepresident del Consell, conseller de Presidència i Agricultura, Pesca, Alimentació i Aigua per a informar sobre les línies generals de la política que durà a terme la conselleria en aquesta legislatura, sol·licitada a petició pròpia; acumulada a la petició de compareixença que ha sol·licitat el Grup Parlamentari Socialista, amb el registre d'entrada número 43.
524.
»

Té la paraula l'honorable senyor vicepresident del Consell, conseller de Presidència i conseller d'Agricultura, Pesca, Alimentació i Aigua, senyor José Ciscar.

El senyor conseller de Presidència i Agricultura, Pesca, Alimentació i Aigua:

Molt excel·lent president de Les Corts.

Il·lustres diputades i diputats.

Senyories.

Comparec davant d'esta cambra, a petició pròpia, per a exposar les grans línies d'actuació de la nova Conselleria de Presidència i Agricultura, Pesca, Alimentació i Aigua, sortida de la remodelació del Consell, establida en el Decret del Consell 187/2012, de 21 de desembre.

Òbric el torn de compareixences en què cadascun dels membres del Consell donarà compte de les línies estratègiques dels seus respectius departaments.
I vull començar la meua intervenció, senyories, fent la reflexió que és ací, a Les Corts, on govern i oposició hem de respondre al que esperen de nosaltres els ciutadans, creant un espai obert de debat sobre qüestions fonamentals que ens permeta tancar acords, a pesar de les divergències.

Basant-se en açò, senyories, vaja per davant l'oferiment al diàleg per la meua part, una proposta lleial i sincera, pensant en les valencianes i en els valencians.

Senyories, poden tindre la seguretat que el Consell de La Generalitat continuarà sent un govern amb un punt prioritari en la seua agenda: resoldre els problemes de les persones.
Un govern que no descansarà fins a saldar el seu últim deute pendent, que s'esforçarà al màxim al costat d'empreses i emprenedors, perquè aconseguisquen crear ocupació.
Un govern que mai renunciarà a la sostenibilitat de les polítiques de benestar ni a exigir el que en justícia ens correspon en matèria de finançament, aigua i infraestructures.
Un govern compromés a defendre la bona imatge de la nostra comunitat, que és la imatge que mereixen tots els qui dia a dia s'esforcen per traure-la avant.

Són estos compromisos i les mesures proposades per al seu compliment allò que el Consell vol traslladar al debat parlamentari amb les compareixences que hui iniciem.

Senyories, podem parlar de solucions, de les que està portant el govern valencià i de les que ens demanen les persones que viuen, treballen i busquen treball en esta comunitat.
Les persones que necessiten acudir als nostres hospitals i centres de salut, les que estudien en els nostres col·legis, instituts i universitats, les que dirigixen empreses, investiguen i posen en marxa projectes.

Unes solucions que volem plantejar a partir d'un nou model d'administració on el president de La Generalitat i tot el seu govern treballen, una administració més eficient, més austera i més sostenible.
Una nova administració que comporta necessàriament un nou enfocament de la gestió pública, que optimitza recursos, que supera inèrcies per a buscar eixides intel·ligents i que mai perd de vista la utilitat i els resultats.

I un poc més vull dir en eixe sentit.
El govern valencià continuarà eixes línies polítiques i de treball traçades pel president de La Generalitat i ho farà amb decisió i amb fermesa, sense fer càlculs partidistes ni de cap altre tipus, sense pensar en altra cosa que no siga l'eixida de la crisi i la generació de creixement econòmic i ocupació a la Comunitat Valenciana.

Dins d'eixe compromís amb un nova forma de gestió pública, el passat any es va posar en marxa, mitjançant un decret del Consell de 3 de febrer de 2012, la comissió interdepartamental per al seguiment i impuls de les polítiques de racionalització i austeritat en el gasto en l'àmbit de La Generalitat.
Una comissió interdepartamental davant de la qual s'han certificat l'any 2012 més de 1.
100 milions d'euros d'estalvi.
Escolten bé, més de 1.
100 milions d'euros d'estalvi, en concret, 1.
716.
678.
738 euros.

La creació d'esta comissió va ser un exercici de responsabilitat per a complir amb els requeriments previstos en la normativa sobre estabilitat pressupostària i sostenibilitat financera de les administracions públiques i per a poder assegurar el finançament d'uns servicis socials que són especialment necessaris per atendre les persones més afectades per la duresa de la situació econòmica.

Som l'única comunitat autònoma d'Espanya on el seus alts càrrecs han certificat l'any 2012 els estalvis aconseguits en les seues respectives àrees de gestió.
Estalvis sobre allò que s'ha pressupostat, la qual cosa posa de manifest el nostre compromís amb els valencians.

A partir d'ací em van a permetre que l'exposició de les principals línies d'actuació de la nova conselleria la faça a partir de les dos secretàries autonòmiques que la componen: la de Presidència i la d'Agricultura, Pesca, Alimentació i Aigua, seguint l'estructura organitzativa que el passat 24 de desembre va aprovar el Consell.

En l'àrea de Secretaria Autonòmica de Presidència, partint de la premissa que l'activitat administrativa ha d'estar sempre al servici de les persones, creiem que podem fer les coses millor i de forma més senzilla, creguem que d'esta manera, sense perdre rigor, podem guanyar en eficàcia i en eficiència.

Em referisc en concret a la necessària reducció i coordinació de normes jurídiques per a fer les coses més fàcils a persones i a empreses.
Una simplificació normativa perquè cada tràmit tinga un sentit i no sobre, ni se solape ni es mantinga per pura inèrcia.
Perquè cap projecte empresarial es veja desbordat per la complexitat dels tràmits i la dilació dels terminis que ha de superar.

En eixe sentit, s'han d'entendre algunes normes ja aprovades, com les que es referixen al foment de l'emprenedorisme o les actuacions territorials estratègiques, o altres en fase d'aprovació, com la nova Llei urbanística valenciana.
I en eixe sentit ha d'entendre's també les simplificacions administratives que s'aborden dins del pla Sirca, Pla de simplificació i reducció de càrregues administratives.

Resulta evident que una simplificació normativa com la que es pretén només pot abordar-se de manera transversal a totes les conselleries.
Però la direcció i coordinació necessària es portarà des de l'advocacia de La Generalitat, amb la necessària col·laboració del Consell Jurídic Consultiu i la Conselleria d'Hisenda i Administració Pública.

Des de la Secretària Autonòmica de Presidència proporcionarem a les conselleries instruments que permeten simplificar la gestió dels procediments.

Este Consell creu en les virtuts de la societat valenciana.
Creiem en un govern que compartix amb els seus ciutadans, un govern compromés amb un canvi de valors i formes de relació.
Per això els anuncie la tramitació d'un Projecte de llei de societat civil, que perseguix dos objectius fonamentals: d'una part, fomentar i potenciar la participació, la col·laboració i la cogestió en els assumptes públics; i, d'una altra, en consonància amb la simplificació normativa abans anunciada, harmonitzar l'extensa i complexa xarxa de normes existents quan a les vies i mecanismes de participació ciutadana que al llarg dels anys s'han anat creant.
Seguirem amb la tasca de consolidar espais públics de comunicació i afavorir l'aprenentatge d'una cultura participativa.
Prova d'este esforç són els bons resultats d'iniciatives com la «Bústia ciutadana» o la «Carta de bones pràctiques» en col·laboració amb les entitats locals.
La posada en marxa de la iniciativa «Tu participes» o la recerca de suggeriments i propostes en la web Capavant.

Continuarem recolzant també els centres valencians en l'exterior i les cases regionals, amb especial èmfasi en activitats online de foment de la cultura i promoció de la imatge de la comunitat.
Però, a més, amb l'elaboració del projecte de llei que els he avançat, pretenem contribuir a la consolidació d'una societat civil valenciana estructurada i implicada, conscienciant empreses i sectors productius en matèria de responsabilitat social corporativa i promovent mecanismes per a la codecisió efectiva en assumptes públics de transcendència.
Una societat civil que serà, sens dubte, fonamental per a la defensa dels interessos de la comunitat, també en el marc de les institucions europees.

Pel que fa als nostres municipis, la racionalització dels servicis i de les administracions és una de les tasques prioritàries que hem d'abordar, tant per criteris d'economia de recursos com de transparència i agilitat administrativa.

Un mapa de competències clar és fonamental per a estalviar tràmits, guanyar en competitivitat i abaratir prestacions substituint els solapaments per un disseny senzill, basat en l'esquema «una administració, una competència».

En eixe sentit, resultarà essencial la futura llei, a punt d'entrar en fase d'avantprojecte, de racionalització i sostenibilitat de l'administració local, que en l'actualitat està tramitant el Govern d'Espanya, en tant que aborda qüestions competencials per aclarir la seua distribució i exercici entre els diversos nivells administratius en eixe context que acabe de mencionar.
Una vegada conclosa la reforma que en estos moments està abordant l'estat, en el que queda de legislatura culminarem a més el ple desplegament de la Llei de règim local valenciana, aprovada la passada legislatura, i elaborarem un codi de règim local valencià.

Insistisc, lògicament només ho podrem fer una vegada aprovada la Llei estatal de racionalització i sostenibilitat de l'administració local, perquè resulta necessari conéixer els profunds canvis que es van a introduir en la legislació bàsica estatal per a poder completar el nostre desenrotllament.
Un desenrotllament que volem que siga fruit del consens i que incloga expressament l'oferiment de diàleg amb què he començat la meua intervenció.

Mentrestant, des del Consell continuarem concentrant esforços en els xicotets municipis, que no sols necessiten recursos financers, sinó assessorament i suport tècnic per a trobar solucions a la gestió del dia a dia.

Pel que fa les competències en matèria de promoció institucional, la conselleria es compromet a coordinar la reactivació de la marca Comunitat Valenciana a través d'un pla de comunicació específic.
És la nostra responsabilitat defendre i promocionar la imatge de la nostra comunitat, perquè esta promoció beneficia les empreses exportadores, els professionals, el sector turístic, els emprenedors en busca de finançament i, en definitiva, tots els valencians.

Ens sentim orgullosos de la nostra cultura, de la nostra llengua i del nostre territori.
Estem orgullosos (aplaudiments) de les empreses que plantegen projectes d'expansió, dels emprenedors que, encara que fracassen, tornen a intentar-ho, de les bones idees que germinen i comencen a créixer.
Orgullosos de les persones de la nostra terra, les que reben reconeixement públic per la seua excel·lència i les que tenen cada dia el reconeixement intern de les seues famílies, organitzacions i centres de treball.

Volem traslladar esta autoestima a tots els nivells perquè ningú no dubte de la nostra capacitat per a eixir avant.
Els invite, senyories, que fem junts este viatge en defensa de la imatge de la Comunitat Valenciana.
(Aplaudiments)

També vull traslladar-los els nostres compromisos respecte a la Societat Pública Radiotelevisió Valenciana, SA, creada per Llei d'estatut de Radiotelevisió Valenciana, aprovada el passat mes de juliol.

Com bé coneixen els diputats i les diputades d'estes Corts, la nova llei és fruit de la necessitat d'adaptar la nostra radiotelevisió autonòmica, nascuda en un context audiovisual molt diferent de l'actual, a la nova realitat d'eixe mercat audiovisual del segle XXI.
Al mateix temps, i per circumstàncies econòmiques, es fea imprescindible una reestructuració que garantira la seua sostenibilitat i viabilitat econòmica futura.
Som conscients que s'han hagut de prendre mesures molt dures per als seus treballadors, però en el context actual, que ningú tinga el més mínim dubte que, en cas de no haver fet el que hem fet, el tancament de Radiotelevisió Valenciana haguera sigut, en el temps, inevitable.

Este és el nostre calendari, ajustat a un procés complex en què hem de respectar totes les garanties i formalitats legals.
Abans de l'1 de setembre de 2013 volem tindre conclòs el procés de reestructuració de l'ens públic Radiotelevisió Valenciana.
La constitució de la nova societat resultat de l'atorgament de l'escriptura pública de fusió de Televisió Valenciana, SA i Ràdio Autonomia Valencia, SA, i la seua presentació en el registre mercantil, està prevista en el primer trimestre de 2013.
En eixe moment prendrà possessió el nou consell d'administració i la nova directora general.
(Veus) El primer contracte programa entre el Consell i la societat pública Radiotelevisió Valenciana se subscriurà en el primer quadrimestre de 2013, un contracte programa en què es concretaran els objectius a desenrotllar en l'exercici de la funció de servici públic i el finançament lligat al compliment d'eixos objectius.

Pel que fa a l'àmbit de la Secretaria Autonòmica d'Agricultura, Pesca, Alimentació i Aigua, he de començar reconeixent que la creació d'esta nova conselleria respon a un objectiu molt concret: el president de La Generalitat ha vullgut que les línies de treball que el govern valencià desenrotlla per a impulsar el sector agroalimentari i per a garantir l'aigua que necessita la Comunitat Valenciana, se situen al màxim nivell polític dins de l'estructura del Consell.
Durant ja quasi díhuit anys La Generalitat ha estat impulsant un importantíssim conjunt de polítiques amb què la nostra comunitat ha aconseguir avanços fonamentals en investigació agrària, en modernització de regadius, en seguretat i qualitat alimentària, en internacionalització i promoció dels nostre productes agroalimentaris, en depuració i reutilització d'aigües residuals, en la implantació de l'assegurança agrària, en la consolidació d'un nucli empresarial i cooperatiu extraordinari en l'àmbit agroalimentari, etcètera.
Vull aprofitar l'ocasió per a reconéixer el gran treball desenrotllat en totes les matèries descrites pels meus antecessors al front de la conselleria Juan Cotino i Maritina Hernández.

Al nou departament que em correspon dirigir, es tracta, amb este nou departament, no sols de donar continuïtat a eixes polítiques i projectes cap al futur, sinó també i sobretot de facilitar l'encast de totes eixe línies d'actuació amb les funcions de coordinació i d'impuls de les grans estratègies del Consell.
En eixe sentit, els objectius bàsics a què es va a orientar la meua gestió al capdavant de la conselleria, són els següents.

D'una banda, la consolidació d'un sector agroalimentari valencià productiu i sostenible a llarg termini.
Això significa, fonamentalment, treballar per a que l'agricultor obtinga la rendibilitat suficient que assegure la continuïtat de les explotacions i continuar impulsant polítiques per a millorar la qualitat, la seguretat, la competitivitat i la promoció dels productes agroalimentaris valencians.
D'altra banda, potenciar el desenrotllament rural, fonamentalment per mitjà de foment d'activitats productives generadores d'ocupació, i de manera molt especial, les indústries agroalimentàries.
I, per descomptat, treballar en el marc de les competències pròpies i en col·laboració amb l'estat, perquè els nostres municipis, les nostres zones de major valor ambiental, les nostres activitats productives i molt especialment els nostres regadius, tinguen garantida tota l'auia que necessiten en condicions de qualitat i costos adequades.
(Aplaudiments) Però junt amb eixos objectius bàsics, la meua preocupació fonamental al llarg dels pròxims mesos com a vicepresident del Consell i com a conseller responsable d'este sector, serà agilitzar el pagament de les ajudes i la resta de compromisos pendents, els quals encara no s'han fet efectius per la difícil situació econòmica que està travessant la comunitat.

En l'àmbit de l'agricultura i de la ramaderia, la nostra gestió per als pròxims anys està marcada per un fet d'enorme transcendència que és la reforma de la política agrària comuna per al període 2014-2020.
Com saben, actualment està desenrotllant-se el complex procés de codecisió entre les instàncies comunitàries (Parlament Europeu, Consell Europeu i la Comissió Europea).
En la cimera de caps d'estat i de govern que va tindre lloc la setmana passada, es va aconseguir finalment un acord sobre el marc pressupostari plurianual per a 2012-2014.
Vull aprofitar l'ocasió per a reconéixer ací, en estes Corts, el gran esforç negociador que ha fet el Govern d'Espanya en defensa dels interessos de l'agricultura espanyola.

Des del primer moment la conselleria ha articulat amb el sector una posició unitària de la Comunitat Valenciana, la qual ha quedat incorporada a la posició comuna d'Espanya acordada pel ministeri i les distintes comunitats autònomes.
Des de La Generalitat hem treballat, estem treballant i continuarem treballant, junt amb el ministeri, per a defendre eixa posició i aconseguir una política agrària comuna el més adequada possible a les característiques i les necessitats de la nostra agricultura quant a mesures i quant a pressupostos.
Vull recordar especialment la presència del nostre president en el comité de regions defenent un paquet d'esmenes que majoritàriament es van arreplegar en el dictamen del comité.
En els recents debats parlamentaris i en el si de la comissió d'agricultura, s'ha aconseguit algunes millores significatives i seguirem tot el procés fins a l'últim minut.

En estos moments hi ha encara moltes incerteses sobre el contingut final de la nova PAC, sobre el repartiment de fons i sobre el moment en què finalment podrà entrar en vigor, però nosaltres ens hem posat ja en marxa perquè l'agricultura valenciana puga aprofitar al màxim tots els instruments i tots els recursos possibles.
En este sentit, enguany dissenyarem el nou programa de desenrotllament rural de la Comunitat Valenciana 2014-2020.
El programa de desenrotllament rural serà l'instrument fonamental per a modernitzar les explotacions agràries i ramaderes, potenciar les indústries agroalimentàries i impulsar el desenrotllament dels nostres municipis rurals.
Per això acordarem un pla de treball amb els representants de les associacions agràries, de les cooperatives, de les indústries, dels municipis, a fi d'elaborar un pla de desenrotllament rural que realment arreplegue les propostes i les aspiracions de tots els sectors afectats.

Una altra novetat important, i crec que extraordinàriament positiva per al futur de la nostra agricultura, està en el dos projectes de llei que està impulsant el Ministeri d'Agricultura, Alimentació i Medi Ambient i que divendres passat va aprovar el consell de ministres, el projecte de llei de mesures per a millorar el funcionament de la cadena alimentària i el projecte de llei de foment de la integració de cooperatives i altres entitats associatives de caràcter agroalimentari.
Amb estes dos noves lleis podem comptar amb un marc jurídic fins ara inexistent per a avançar de manera més efectiva cap a algunes de les reivindicacions més importants del sector, com l'obligatorietat del contracte en el camp, l'existència d'un preu cert i fixat per davant, la prohibició de pràctiques abusives, el reforç del paper de les organitzacions interprofessionals en la negociació de preus i regulació de l'oferta, o el foment de la integració de les cooperatives.
Per tant, una de les línies d'actuació més importants que em propose impulsar, és la posada en marxa de forma concertada amb el sector dels nous instruments que, a l'empara de les noves lleis, ens permeten avançar de manera més eficaç del que fins ara ha segut possible cap als objectius bàsics de reduir l'atomització de l'oferta, millorar la capacitat de negociació de l'agricultor i, en definitiva, millorar la posició econòmica de la peça més dèbil però més necessària de la cadena alimentària, que és el productor.

Una altre aspecte que vull destacar és la investigació, desenrotllament i transferència de tecnologia al sector.
Crec que no cal insistir en la importància que estos aspectes tenen per a la competitivitat de la nostra agricultura i per al seu futur.
Des de la seua creació com a entitat autònoma de La Generalitat l'any 1991, l'Institut Valencià d'Investigacions Agràries ha realitzat una labor extraordinària per a posar en el mercat noves varietats i nou material vegetal, lluitar contra plagues i malalties, desenrotllar tecnologies i mètodes per a reduir costos de producció, estalviar i gestionar millor l'aigua, reduir l'ús de productes químics, impulsar noves preparacions i presentacions dels aliments més adequades a les exigències dels consumidors.
El meu objectiu és potenciar i reforçar el paper de l'R+D al servici del nostre sector agroalimentari amb la imprescindible adaptació a la situació econòmica en què ens trobem, i per això treballarem a curt termini en dos línies fonamentals.
D'una banda, reorganitzarem les unitats d'investigació de l'IVIA millorant la seua coordinació i establint servicis comuns de suport perquè el seu treball siga més eficaç.
I, d'altra banda, concentrarem i prioritzarem els projectes d'investigació més orientats al mercat.

A més, respecte al conjunt de programes d'investigació de l'IVIA, parlarem amb els representants del sector agroalimentari i pactarem quines han de ser les línies prioritàries dels projectes que ha d'impulsar l'institut per a garantir que els resultats que obté l'IVIA siguen en tot moment els que més interessen els nostres agricultors i ramaders i els que de manera més directa contribuïxen a millorar la qualitat, seguretat i competitivitat dels seus productes.
Per tot això, en el que resta d'any, el Consell presentarà davant d'esta cambra un projecte de llei modificant la de 1991, donarà una nova regulació a l'Institut Valencià d'Investigacions Agràries per a adaptar-lo a la nova orientació que he manifestat i que així mateix arreplegue les actuals tendències en matèria d'R+D+I.

Una altra qüestió que ha ocupat un lloc molt important en la política agrària del Consell és el suport a la contractació d'assegurances agràries com a instrument bàsic per al sosteniment de les rendes dels agricultors.
A la Comunitat Valenciana se subscriuen unes cinquanta-cinc mil pòlisses anuals amb un capital assegurat entorn de mil milions d'euros, i les indemnitzacions per sinistres suposen entre el 4 i el 5% de la renda agrària.
La partida del pressupost de la conselleria per a 2013 destinada a subvencionar les assegurances agràries ha experimentat un creiximent del 19%, amb 4 milions d'euros més que en 2012, una dada que resulta molt significativa en el context d'enorme esforç que està fent La Generalitat per reduir el dèficit pressupostari.
Per tant, entre les línies bàsiques de la conselleria per als pròxims anys figura de manera molt especial fomentar la contractació de l'assegurança agrària per part dels productors, potenciar l'adaptació de les modalitats d'assegurança a les circumstàncies específiques de la nostra agricultura i impulsar també la comissió territorial d'assegurances agràries.

Finalment, una altra línia d'actuació en l'àmbit agrari que voldria destacar en particular en esta compareixença és el reforçament de les OCAPA, la xarxa d'oficines comarcals d'agricultura, pesca i alimentació.
Sóc conscient que el sector vol que les OCAPA recuperen les funcions de centres d'assessorament als agricultors i de promoció del desenrotllament agrari, unes funciones que, en certa manera, s'han anat debilitant a favor de les funcions de tramitació administrativa que, recordem, també han de complir.
Des d'este moment, senyories, assumixc el compromís d'impulsar les OCAPA perquè tornen a ser l'instrument que ens permeta arribar a tot el territori i transmetre d'una manera més eficaç per tot l'àmbit rural totes les oportunitats que els agricultors i ramaders puguen trobar en les polítiques i les actuacions de la conselleria.

Dins d'esta política d'impuls de les OCAPA, prestarem especial atenció a dos mesures concretes dirigides especialment als jóvens agricultors: la creació d'un portal electrònic dinàmic que incloga informació permanent sobre novetats d'interés per al sector; i la difusió d'informació sobre canals de comercialització i venda directa dels productes.
A més, incrementarem la visibilitat i la presència de les oficines en les fires i esdeveniments realitzats pels ajuntaments i per la mateixa conselleria.

Fins ara els hem mencionat algunes línies d'actuació que considere que mereixen destacar-se, però això no vol dir que ací es vaja a esgotar, ni de lluny, la política del Consell en relació amb el suport al sector agroalimentari.
Hi ha moltes altres línies d'actuació en què continuarem treballant que mereixen un tractament més detingut del que és possible fer en una compareixença de política general, però no vull deixar de mencionar-ho hui.
És el cas dels incentius a la competitivitat del sector, que continuarem impulsant per mitjà de: ajudes a la modernització d'explotacions agràries amb inversió en explotacions ramaderes i amb la instal·lació de jóvens agricultors; suport a la reconversió varietal de cítrics i la reconversió i reestructuració de vinyes; mesures per a superar les dificultats econòmiques i tècniques que suposa el minifundisme propi de la nostra agricultura; foment dels cultius alternatius que permeten obrir noves oportunitats i nous mercats; suports sectorials concrets per a arbitrar, per exemple, una solució viable social i ambientalment per a un problema com el de l'eliminació de la palla de l'arròs.

És també el cas de les diverses línies d'actuació per a impulsar la modernització i competitivitat de la indústria alimentària i promocionar els productes de qualitat.
En eixe sentit, continuarem treballant en el suport a les empreses agroalimentàries i a les organitzacions de productors de fruites i hortalisses, el suport al cooperativisme, especialment amb ajudes a la integració de cooperatives, el suport a les produccions de qualitat diferenciada a través de les figures de denominació d'origen protegides i identificacions geogràfiques protegides, a les quals afegirem una nova denominació d'origen, la magrana d'Elx; el suport a la internacionalització i comercialització dels productes valencians.

També és necessari mencionar les actuacions per a garantir la seguretat alimentària en els nostres productes: vigilància fitosanitària de cítrics en camp i en magatzem; suport a la producció integrada; lluita contra plagues, especialment amb campanyes específiques contra plagues, com la mosca del mediterrani, el xilo de l'arròs o el morrut roig; vigilància i eradicació de malalties del bestiar; control d'alimentació animal i dels productes zoosanitaris; control de traçabilitat i d'origen i control de la qualitat comercial agroalimentària en derivats carnis, vegetals, lactis, farines, begudes alcohòliques, condiments, etcètera.
I, en este sentit, continuarem exigint la més estricta reciprocitat, quant a les condicions de seguretat, sanitat i control per a tots els productes procedents de tercers països.

Pel que es referix al sector pesquer, la primera qüestió és destacar la importància que suposa, ja que dóna ocupació directa a 3.
000 pescadors agrupats en 22 confraries i amb una flota de 629 barcos.
La conselleria ha desenrotllat un pla director de pesca marcant línies estratègiques per a orientar el desenrotllament del sector i la seua competitivitat per mitjà d'actuacions en optimització dels recursos pesquers, millora de la cadena de producció, transformació i comercialització de productes de la pesca, suport a la industrialització de productes pesquers, promoció del sector, etcètera.

El volum d'actuacions realitzades i ajudes concedides implica ja un compliment del 97% dels objectius d'este pla, amb un esforç econòmic que supera els 92,5 milions d'euros, dels quals prop del 60% han sigut aportats per La Generalitat.
Continuarem potenciant la modernització de la nostra flota i de les instal·lacions portuàries, recolzant els pescadors afectats per mesures de paralització de barcos, impulsant la investigació per a la millora del sector i la protecció dels recursos marins.

D'altra banda, tenim una activitat important i en auge, que és l'aqüicultura marina.
La Comunitat Valenciana disposa en estos moments de 49 instal·lacions d'aqüicultura i és ja la primera productora aqüícola de peixos d'Espanya.
El valor comercial de la producció va créixer un 30% entre 2010 i 2011 i suposa ja un 50% del valor de la pesca desembarcada en els nostres ports.

Per això, enguany iniciem l'elaboració d'un pla estratègic d'aqüicultura de la Comunitat Valenciana.
Estudiarem la situació i les oportunitats d'este sector, definirem les seues necessitats i establirem uns objectius i unes línies d'actuació que permeten, com a mínim, duplicar la producció i l'ocupació de l'aqüicultura marina en les nostres costes amb l'objectiu de possibilitar i facilitar la instal·lació de noves empreses en este sector de la comunitat.
Però també en la pesca tenim ara obert un procés de reforma de la política pesquera comuna i el nou fons europeu marítim i pesquer 2014-2020, qüestió fonamental sense dubte per al futur del nostre sector.

Com saben les seues senyories, la comissió va presentar en 2011 tres propostes de reglament: reglament base, reglament de l'organització comuna de mercats de productes de la pesca i reglament financer.
La conselleria ha elaborat, junt amb els representants del sector, una sèrie d'al·legacions que es van traslladar al ministeri per a defendre les peculiaritats i els interessos de la pesca valenciana.

Estes al·legacions incidixen fonamentalment en tres aspectes: la defensa de les circumstàncies específiques d'una flota litoral i una pesca artesanal, com la nostra; la necessitat de considerar adequadament els aspectes socials i econòmics de la pesca i no sols els aspectes mediambientals, i la necessitat que es puguen continuar donant ajudes per a paralitzacions temporals, per a inversions en els barcos que no suposen augment de capacitat i per a la construcció d'instal·lacions com a noves llonges.

En estos moments col·laborem amb el ministeri recolzant les gestions i les negociacions que està duent a terme en el marc del debat comunitari sobre les propostes de la Comissió Europea.
Unes negociacions en què hem aconseguit avanços positius, per exemple l'admissió de subvencions a parades temporals o de subvencions per a inversions a bord.

No obstant això, som conscients de la complexitat que està tenint la tramitació davant de les institucions europees de la reforma de la política pesquera comuna amb aspectes que ens preocupen, com la definició que figura en l'últim informe del Parlament Europeu del que ha d'entendre's per pesca artesanal, ja que inicialment només es consideren com a tal els barcos de menys de 12 metros d'eslora.

La nostra posició ha sigut i seguirà sent que ha de considerar-se tota la flota de la comunitat en esta categoria, ja que treballen en marees d'un dia, és a dir, ixen i tornen a port en el mateix dia.
Treballarem amb el Govern d'Espanya perquè, al llarg de la tramitació davant les institucions europees, siga reconsiderada esta postura inicial sobre la definició de pesca artesanal.

L'objectiu essencial de la política de l'aigua del Consell és, com bé sent els últims díhuit anys, assegurar que la Comunitat Valenciana tinga garantit el subministrament de l'aigua amb la qualitat i l'estabilitat que necessiten els nostres regadius, les nostres ciutats i pobles, les nostres activitats productives com el turisme i les nostres zones humides (aplaudiments) i que eixe subministrament siga prou, a més, per a garantir l'equilibri de les zones del territori valencià que patixen en major grau el dèficit de recursos hídrics.

Per a situar-nos sobre la importància de l'aigua basta dir que el subsector agrícola suposa el 80% de la demanda d'aigua de la comunitat.
Com bé saben els diputats i diputades d'esta cambra, perquè s'ha debatut moltes vegades en estes Corts en els últims anys, la Comunitat Valenciana ha realitzat un esforç excepcional inversor i de gestió per a desenrotllar totes les infraestructures i tots els instrument a l'abast de les nostres competències per aprofitar amb la màxima eficiència l'aigua que tenim.

Només en els últims cinc anys, La Generalitat ha posat en marxa o ha finalitzat projectes d'infraestructura hidràulica que suposen una inversió de més de 1.
100 milions d'euros.
Eixes inversions han permés ampliar i millorar els sistemes de depuració i reutilització d'aigües residuals, incloent més de 30 depuradores de grans mides amb sistemes de tractament terciari, el més avançat, que permeten que la nostra comunitat reutilitze més del 60% de l'aigua depurada; continuar modernitzant els nostres regadius, arribant ja a 257.
000 hectàrees de reg modernitzat, més del 75% de la superfície total de regadiu; dur a terme els projectes d'abastiment estratègics i continuar millorant la protecció dels nostres municipis enfront del risc d'inundació amb actuacions de canalització i de defensa contra avingudes molt importants.

Resulta innegable que la Comunitat Valenciana ha aconseguit avanços en matèria de gestió de l'aigua que hagueren paregut quasi increïbles fa menys de dos dècades.
És evident que la crisi ens impedix continuar amb el ritme inversor d'anys anteriors.
En estos moments és necessari més que mai prioritzar les actuacions en funció de la seua rendibilitat econòmica i social, adaptant-nos a les disponibilitats pressupostàries i sempre amb l'objectiu fonamental, com també deia abans, de complir com més prompte millor amb tots els compromisos de gasto adquirits amb tercers.

Però la nostra política d'aigua es mou necessàriament en el marc de la política de l'aigua de l'estat.
Per això, un aspecte fonamental de la nostra gestió en la responsabilitat de l'aigua a la Comunitat Valenciana ha de ser la col·laboració i l'impuls del treball conjunt amb l'administració de l'estat per a garantir la defensa dels drets i els interessos dels valencians i per a recuperar el temps perdut des de quasi huit anys de govern socialista.
(Aplaudiments)

És per això que en este moment tenim plantejat un tema fonamental, que és el de la planificació hidrològica.
Els plans de conca, segons exigix la Directiva marc de l'aigua, haurien d'haver estat aprovats en 2009.
Però el govern anterior va ser incapaç de tirar endavant els plans, perquè va ser incapaç de resoldre amb consens i amb justícia qüestions fonamentals, com la delimitació de la demarcació del Xúquer.

Les seues senyories recordaran que el Reial decret 125/2007, va establir l'exclusió de les conques internes valencianes de la conca del Xúquer.
Eixa divisió era un atemptat contra els interessos de la Comunitat Valenciana i el Reial decret 125/2007 va ser recorregut pel Consell.
El Tribunal Suprem ens va donar la raó en l'any 2011 declarant-lo nul per ser contrari a les exigències d'una gestió eficient i raonable d l'aigua.

Ara estem treballant amb el ministeri per a perfilar la delimitació definitiva de la demarcació del Xúquer.
Les propostes del govern han eliminat la fragmentació de les conques valencianes i mantenen l'àmbit històric del pla hidrològic del Xúquer, incloent les conques internes valencianes junt amb les conques intercomunitàries i reconeixent, a més, la majoria que correspon a la representació de la Comunitat Valenciana en els òrgans de participació i govern de la demarcació.
Estic segur que en breu aconseguirem l'acord final amb una redacció que donarà satisfacció a totes les nostres preocupacions.
I, si no fóra així, poden les seues senyories tindre la seguretat que farem tot el que siga necessari per a defendre els interessos dels nostres regants.
(Aplaudiments)

Igualment estem seguint molt de prop i participant en els processos de planificació de les conques que més afecten el territori valencià, bé perquè formen part d'eixes conques o bé perquè la formulació d'eixos plans pot influir sobre les aportacions d'aigua que el nostre territori necessita i reclama.
Em referisc als plans hidrològics de les demarcacions del Xúquer, del Segura, del Tajo i de l'Ebre.
Estarem vigilants i farem tot el que és necessari perquè eixos plans s'adeqüen a les demandes i als interessos de la Comunitat Valenciana.

Un altre dels principals objectius que la política de l'aigua del Consell ha complit molt bé fins ara i que anem a continuar complint amb tots els mitjans necessaris és la defensa d'infraestructures estratègiques tan imprescindibles, tan importants per a la comunitat com és el transvasament Tajo-Segura.

Senyories, el transvasament Tajo-Segura és irrenunciable.
Eixe és un compromís que assumisc personalment (aplaudiments) i eixe és el compromís del Consell amb tots els regants i amb tots els alacantins que depenen del Tajo-Segura.
El transvasament continuarà funcionant i continuarà sent el recurs essencial per al desenrotllament i el benestar dels alacantins que ha sigut fins ara.

Un tercer objectiu prioritari de la conselleria per a esta legislatura és contribuir a fer efectiva una solució definitiva per al transvasament Xúquer-Vinalopó.
En 2012 vam poder per fi fer realitat un anhel històric amb la primera distribució d'aigües transvasades del Xúquer al Vinalopó.
Això va ser possible per l'esforç conjunt del govern, de La Generalitat i dels usuaris del Vinalopó, Alacantí, Consorci de la Marina Baixa.
Un esforç conjunt i una voluntat de treballar en comú per a solucionar els problemes que permetran superar la ruptura de diàleg originada pel tremend error que va ser el canvi de projecte que es va imposar en 2005, quan la infraestructura del transvasament ja estava executada en un 50% i en contra dels usuaris.
(Aplaudiments)

La Generalitat ja ha invertit 60 milions d'euros en la construcció de les infraestructures del posttransvasament en el marge dret, que permetrà portar les aigües transferides des del Xúquer a 50 comunitats de regants per a regar 22.
000 hectàrees de cultius.
També ha sigut possible portar en 2012 aigua a les comunitats de regants del marge esquerre, aprofitant les infraestructures de reg existents.
I en 2013 iniciarem la construcció d'un nou embassament, la Cuesta, per a millorar la regulació del sistema.
S'ha recuperat el diàleg entre el ministeri, els usuaris del transvasament i La Generalitat i la nostra meta és contribuir a fer efectiu, com més prompte millor, l'acord definitiu sobre qualitat, preu i condicions d'explotació del transvasament que permeta el seu ple funcionament.

Passant a l'àmbit de les competències pròpies de La Generalitat és imprescindible, com assenyalava fa un moment, adaptar el desenrotllament dels plans autonòmics d'infraestructures a la realitat econòmica i pressupostària.
Això implica que donarem prioritat, d'una banda, a les infraestructures més urgents, com són sobretot les depuradores de Benicarló, Peníscola, Alcalà de Xivert, Teulada-Moraira i El Perelló.
I, per un altre, a projectes singulars per la seua transcendència i el seu grau de desenrotllament, com l'abastiment a la Ribera del Xúquer, modernització dels regadius, obres de canalització a Castelló i en l'àrea de València o la reutilització en l'Albufera.

I, finalment, no vull concloure l'exposició de la meua política general en l'àmbit de l'aigua, sense mencionar la importantíssima gestió que du a terme l'entitat pública de sanejament d'aigües residuals de la Comunitat Valenciana per assegurar el bon funcionament de les 464 depuradores existents a la Comunitat Valenciana.
Un aspecte d'eixa gestió necessari en estos moments, que estem duent a terme a través de l'EPSAR, és l'optimització dels costos amb l'objectiu d'aconseguir una reducció entorn del 10% dels gastos d'explotació de totes les depuradores.

Senyories, crec que amb la meua intervenció els he avançat les línies fonamentals d'actuació de la Conselleria de Presidència i Agricultura, Pesca, Aliment i Aigua; unes línies d'actuació que es tradueixen en compromisos clar i concrets i amb les que pretenem assegurar tres objectius.
En primer lloc, consolidar un nou model de gestió pública per resultats basat en l'eficiència, el compromís, la transparència i la participació.
En segon lloc, formular una estratègia compartida amb agricultors, regants, ramades i pescadors, que sume forces i recursos per a continuar creixent en un sector, l'agroalimentari, que és imprescindible per al desenrotllament futur de la Comunitat Valenciana.

I, finalment, defendre amb ambició i responsabilitat la reputació corporativa de la nostra terra, de la Comunitat Valenciana, la seua vocació d'excel·lència i de futur.

Em pose a la seua disposició per a aclarir, en el torn de rèplica, les qüestions que vullguen suggerir.

Moltes gràcies.
(Se senten unes veus que diuen: «Muy bien.
» Aplaudiments)

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor vicepresident.

En representació del Grup Parlamentari d'Esquerra Unida, té la paraula el senyor Blanco.

El senyor Blanco Giner:

Gràcies, senyor president.

Senyor Ciscar, vicepresident del Consell i policonseller.

Diu vosté que estan oberts al diàleg.
Però llegim, a través de la premsa, que estan negociant la fundació de les caixes amb el Partit Socialista, que estan parlant de l'Estatut, de la llei electoral.
.
.
I ahí només hi ha diàleg a dos.
Es pensen vostés que són el Barça i el Madrid, però esta lliga la juguem molts més.

Diu vosté -i diu bé- que obri el torn de compareixences dels consellers després de la remodelació, una remodelació aprovada el 7 de desembre, fa més de dos mesos.
Han tardat dos mesos en donar comptes.

Portem sense activitat plenària a Les Corts, per imposició de la majoria absoluta del Grup Popular, 55 dies -estem a 13 de febrer.

El control al president no serà possible en este ple perquè no ho han volgut vostés, serà en el de la setmana vinent.
Hauran passat tres mesos des de l'última vegada.

Senyor Ciscar, açò, més que vacances parlamentàries, sembla la parada hivernal de la lliga alemanya o russa.

I deixe'm que continue amb els símils futbolístics.
Perquè vosté, des que és conseller de Presidència i portaveu del Consell, me recorda a mi els porters dels equips de segona divisió quan juguen contra un gran.
Són els qui més se lluïxen, fan grans parades, però no poden evitar grans golejades.
Per què?
Perquè el Consell és un equip de segona divisió; un equip que va ser gran, que va tindre la seua època gloriosa, però que un president amb deliris de grandesa, amb una gestió nefasta, va arruïnar, després va haver de dimitir perquè el públic -l'afició- li ho demanava i ara es troba amb un porter que intenta, ell a soles, perquè està vosté pràcticament a soles, parar tot el que li ve, perquè falla la resta de l'equip.

Jo el seguisc en les rodes de premsa dels divendres, i li dic que fa vosté grans parades.
Clar, li entren els xuts perquè s'obri la barrera, perquè fallen els defenses.
Però, malgrat això, vosté ha d'anar cada vegada a replegar la pilota de dins de la porteria; això sí, intentant fer bona cara perquè no se li note l'abatiment per ser més golejat que Malta.

Quins són els gols que li marquen, malgrat les seues estirades?

Els primers nou gols que li han marcat a vosté, que li han marcat al Consell, són els nou diputats imputats que continuen asseguts a estes Corts.
La marca Comunitat Valenciana, que vosté diu que va a promoure, no podrà tirar avant si vostés no fan un pas decisiu per a apartar els diputats imputats d'estes Corts o, almenys, expulsar-los del Grup Popular, perquè són el testimoni de la manca de credibilitat del discurs del senyor Fabra i de vosté mateix al respecte de la corrupció.

També li marquen gols per l'escaire amb tots els casos que té encara vius: el cas Gürtel, el cas Nóos.
.
.
Ara vostés van a personar-se per la via civil.
Però no volen ser acusació particular per a no enfrontar-se als verdaders responsables polítics d'aquell saqueig, als padrins del senyor Urdangarin, que no són altres que Rita Barberá i Francisco Camps, diputats -absents hui- d'esta cambra.

També li ha marcat un gol l'equip de futbol, com no podria ser d'una altra manera.
No sé si vosté és ara el vicepresident del València Club de Futbol.
Però eixe aval de 81 milions, firmat com a últim regalet, junt a la fórmula 1, per eixe expresident que ens va arruïnar, ja ens ha costat cinc milions en interessos.
Un altre gol a vosté, però també a tota la societat.

També li han clavat gols futbolístics i gols televisius.
Les TDT, una sentència del suprem que anul·la l'adjudicació a tot l'aparell d'intoxicació mediàtica que vostés van construir.
La sentència del suprem sobre TV3, que anul·la la multa a Acció Cultural del País Valencià i el tancament dels repetidors.

Però el pitjor gol, el gol del desastre de Maracanà per a la societat valenciana, és el gol en pròpia porta que vosté ha marcat amb la destrucció de Radiotelevisió Valenciana.
Perquè ha arruïnat la possibilitat de tindre en el futur una ràdio i una televisió públiques de qualitat i dignes dels valencians i les valencianes.
(Aplaudiments) Perquè vosté també ha arruïnat 1.
200 famílies perquè se'n van al carrer en estos moments de duresa de la situació econòmica.
Perquè vosté s'ha encarregat que tiren els millors professionals, també els més crítics, els més decents, fins i tot les tres víctimes del sàtrapa Vicente Sanz.
Quina vergonya!

Després, vosté diu que això és la reestructuració.
I anuncia reestructuracions futures per a altres organismes.
La veritat és que ens fiquem a tremolar.

També vosté és el gran liquidador, el president d'eixa comissió que per una banda ha d'estalviar.
.
.
I parla vosté d'un estalvi de 1.
100 milions, quan en abril van anunciar 2.
260 milions d'estalvi.
No sé com pot presumir d'estalvi, que és la meitat o menys de la meitat del que estava anunciat per vosté mateix.
I, també, que van a vendre les empreses públiques, les grans infraestructures, eixes que ens van arruïnar, ¿com l'aeroport de Castelló, amb ofertes fantasma?
És surrealista el que està passant en l'aeroport.
Cada setmana és notícia, si no és per les carreres de bòlids és per ofertes, ja dic, que no se creu ningú.

En definitiva, està vosté rebent una golejada perquè falla tot l'equip.
I ja sap vosté que en futbol, quan això passa, la responsabilitat última és de l'entrenador.
I l'entrenador -absent també hui- no és altre que el president Alberto Fabra; Alberto Fabra, que no assumix la seua responsabilitat dimitint i convocant eleccions, però que, damunt, ara l'obliga a vosté a jugar de porter jugador perquè, a banda de portaveu del Consell i conseller de Presidència, ara també ho és d'agricultura, ramaderia, pesca i aigua.
I això és impossible.
Vosté o deixa la porteria descoberta o la banda lliure, però ens van a marcar encara més gols.

A més, hereta una conselleria amb molt bones intencions, amb grans declaracions que ja hem sentit dels seus antecessors; però amb un pressupost exigu, de 240 milions d'euros, que s'ha reduït al 50% en dos anys, amb uns deutes de 300 milions d'euros amb els productors, amb les cooperatives que estan tancant, amb els xicotets i mitjans empresaris agrícoles i els autònoms del camp, que també estan tancant.
300 milions d'euros, més que un pressupost anual.

Vosté parla que vol recuperar les OCAPA, OCAPA que vosté reconeix també que han quedat en res, pràcticament en oficines Prop per a tramitar papers; que vol que recuperen la seua funció de centres d'assessorament, d'acompanyament, d'ajuda als agricultors.
I, al mateix temps, ¿reivindica Juan Cotino i Maritina Hernández, els seus antecessors, que se carregaren les OCAPA, les OCAPA que cada vegada tenen menys personal per a la seua política?

Parla després de l'IVIA, que està tocat de mort perquè té cada vegada menys pressupost, menys investigadors, un consell rector que havia de reunir-se cada tres mesos i que porta més d'un any sense reunir-se.
.
.
I ara anuncien la nova llei per a reestructurar?
Com reestructure igual que amb Radiotelevisió Valenciana, també podem ficar-nos a tremolar.

Vostés han abandonat els productors agraris.
Han abandonat el món rural.
Només l'utilitzen amb soflames propagandístiques com el transvasament de l'Ebre i la resta de grans obres hidràuliques; però no ha dit ni una sola paraula, ni una sola paraula -vosté que crec que és el president del Partit Popular en Alacant- sobre el projecte del govern central de privatitzar la mancomunitat dels Canals del Taibilla, que proveïxen d'aigua 30 municipis, Alacant i altres 30 municipis del sud del País Valencià.
D'això no va a dir vosté res?
No tenen posició en el Consell?
Estan, en estos moments, molts alcaldes també del seu partit en contra d'eixe projecte.
I, això sí, parla de depuradores mentre continuen vessant-se 400 hectòmetres d'aigua depurada al mar.

En definitiva, un partit que està, com dic, perdent per golejada.

Fins ara han ficat vostés l'excusa del llast que tenien de l'època anterior -abans hi havia un altre entrenador, Francisco Camps-.
I diuen vostés: «Ja.
És que el partit ja anava i anàvem perdent-lo zero a deu.
» Però és que el de tornada també.
A més a més, això no és excusa perquè Camps també els va fitxar a vostés: al senyor Alberto Fabra, apadrinat per Carlos Fabra; i a vosté, que el va posar en el Consell i que, poc a poc, està ascendint.

El problema real, el problema real és que no suen la camiseta.
És que fan com els jugadors mandrosos.
No paren de besar-se l'escut, portant ací debats identitaris absurds i falsos, però no suen la camiseta defensant l'autogovern, defensant els interessos dels valencians, defensant el finançament -que estan callats-, defensant les infraestructures.
.
.
Mire vosté els pressupostos generals de l'estat, del seu partit, del senyor Rajoy!
I, per tant, el que passarà a final de temporada és que el poble valencià no els renovarà contracte.

Això sí, també podrien vostés, com ha dit, estalviar tràmits.
Ha parlat molt d'estalviar tràmits.
Si el senyor Fabra dimitira i convocara eleccions, ens estalviaria molts tràmits.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Moltes gràcies.

En representació del Grup Parlamentari Compromís, té la paraula l'il·lustre diputat senyor Enric Morera.

El senyor Morera Català:

Moltes gràcies, senyor president.

Molt bon dia.

Comparec, en nom del meu grup parlamentari, per a parlar amb el govern valencià.

Se li ha de reconéixer que vosté intenta aparentar normalitat, quan açò està tot que cau per l'aire.
Un govern que no dóna la cara, un president que s'amaga i un govern que no té cap impuls per a resoldre cap problema.
No compte amb nosaltres per a participar de la seua deriva.
Tenim un malalt en l'UVI, i vosté mos oferix tiretes.

Vosté ha pujat ací i no ha explicat realment el que està passant ni la gravetat de la situació ni per què hem arribat ací.
Són vostés els responsables, majoritàriament, d'haver arribat a la situació que tenim.
I són vostés els responsables de fer pagar a la ciutadania la seua deriva.
Vostés són els qui estan aplicant unes receptes que condemnen la majoria a l'austericidi, a la devaluació social, a la pèrdua d'ingressos, a la marginació, a la desaparició de les capes mitjanes; mentres estan fent les polítiques per a exonerar els delinqüents i els defraudadors fiscals.
No compten amb nosaltres per a eixa deriva.

Vosté, dins del que ha plantejat, mos diu que hem de recuperar la imatge de marca valenciana.
Si vol vosté recuperar, tire de la vida pública a tota la gent que tinga una sospita d'haver participat en delictes de corrupció.
Mentrestant, vostés no són creïbles.

Perquè vostés estan ací perquè el conseller d'hisenda està en estos moments, el senyor Vela, imputat per revelació de secrets en un sumari.
I van a remor de la situació.
I van haver de fer una remodelació de govern, un govern que no dóna resposta a la situació que tenim.

No n'hi ha confiança en vostés.
No n'hi ha confiança en els governants.
I vosté no pot aparentar una normalitat que no existeix.

Vostés estan en una situació precària.
I han portat a la nostra Generalitat i a la nostra terra a una situació d'absoluta alarma social d'una immensa gravetat.
I vosté el que hauria d'haver fet ací és dir: «No podem resoldre esta situació.
Estem en una situació d'urgència.
Convoquem eleccions o vore què fem.
» I fer un diagnosi de la realitat que tenim.
I eixe és el tema, en quina situació ens trobem?
No ha dit vosté si totes eixes retallades que han fet pagar a la majoria de treballadors en què s'ha traduït.
S'ha traduït en una reducció del dèficit?
Quin dèficit tenim?
Com hem tancat l'any?
Amb el 2,9?
amb el 2,3 perquè no han pagat la paga extraordinària?
Suposarà això més retallades?
No amaguen la informació.
No podem més.
No n'hi ha marge per a retallar més.
Ja han retallat a tot el món, fins als xiquets autistes.
No han pagat la discapacitat.
Estem en una insolvència generalitzada per la seua culpa.
I, mentrestant, el govern paga els interessos i se fa propietari del València Club de Futbol.
Eixe és el govern que tenim, de riure!
Eixa és la immensa situació de gravetat que tenim i vosté ve ací a dir-mos un tall de coses mentre s'enfonsa La Generalitat, s'enfonsa l'autonomia.
Tenim un poble valencià en l'UVI i vosté ve a oferir tiretes.
Eixa és la gravetat de la situació.
I ve a dir-mos que hem de recuperar i van a fer un programa per a recuperar la marca Comunidad Valenciana.
Jo ja li he donat una primera recepta: expulsen de la vida pública tots aquells que tinguen una situació que un jutge ha vist que n'hi han indicis de criminalitat.
Si en estos últims mesos mentres no se convocaven Les Corts el fiscal ha qualificat l'expresidenta de Les Corts.
.
.
li demana onze anys de presó, onze!
I vostés continuen impassibles el ademán.
No pot ser.

No eixirem d'esta situació de crisi sense una gran catarsi per a acabar amb un sistema que mos ha portat a esta situació.

El segon que faria un govern responsable després de fer.
.
.
absoluta transparència, claredat, rigor i mà dura amb els que poden haver comés algun delicte, és fer una auditoria del deute públic, de totes les despeses que vostés han fet amb els nostres diners per a pagar i comprar favors, o han dedicat a pagar despesa corrent.
Tot això s'ha d'auditar.
Els ciutadans volem saber en què s'han gastat vostés els nostres diners, i continuem tenint un govern opac, que no dóna la informació.
Encara no sabem què mos ha costat la fórmula 1.
I vosté, el president -perdó-, el president de La Generalitat va dir que mos donaria eixes dades, i no ens les dóna.

Hem sabut, per l'informe de la Sindicatura de Greuges, que el cànon de la fórmula 1 és pràcticament el pressupost de totes estes Corts Valencianes.
I vostés han pagat a un multimilionari els nostres diners en un paradís fiscals.
I ve a dir, ací, alegrement, que hem de recuperar la marca Comunidad Valenciana.
Però açò quina broma és?

Què mos ha costat?
Eixos diners que no van on han d'anar.
Perquè eixes polítiques d'austericidi estan condemnat a la devaluació social el nostre poble.
I, mentrestant, tenim un govern devaluat, sense crèdit, sense impuls, no han fet ni una sola mesura d'estímul dels nostres sectors productius.
Fins i tot el Fondo Monetario Internacional li diu a Espanya que amb l'austericidi no n'hi ha solució!
I vostés se dediquen a traure diners de la butxaca als més.
.
.
a la gent que té menys renda.
I continua la devaluació social perquè els que més tenen continuen defraudant i continuen regularitzant les seues rendes per les seues polítiques.

Eixa és la situació que tenim, d'absoluta gravetat i d'una gran hipocresia.

I després, per entrar un poc als temes que vosté ha plantejat, però.
.
.
No ha dit res del corredor mediterrani, fonamental, fonamental.
No és la solució el pedaç que volen fer del tercer carril.
No ha dit vosté res sobre el manteniment de.
.
.
fonamental, perquè eixirem de la crisi amb coneixement, amb societat del coneixement, i les retallades que vostés han fet en els nostres instituts tecnològics i, concretament, en el seu camp, en l'IVIA, és de jutjat de guàrdia, 15%.
Van a mantindre el centre de Sueca?
Van a impulsar el nou centre en Alcàsser?
Perquè eixes retallades en el que ha de ser un element fonamental, la investigació en matèria agrària?
Va vosté a pagar uns diners de la Unió Europea que vostés han rebut als agricultors?
Els 120 milions d'euros.
Estan ací!
Des del 2010, uns fons finalistes que vostés a saber en què s'han gastat!
Per què no hem invertit en els fons europeus, que hem perdut ahí molta capacitat, que hem deixat perdre molts fons europeus perquè no tenim un euro per a complementar-los?
Ens pot explicar la quantitat d'eixos diners?
Van vostés a demanar perdó per tot el mal que han fet en la política d'aigua amb la demagògia, fent xiringuitos, la Fundación Agua y Progreso, una entitat per a manipular i enganyar el poble valencià?
Van a acabar ja amb això i van a aplicar ja d'una vegada per totes la Directiva marc d'aigua?
És que vostés estan endarrerint el que són disposicions de la Unió Europea bàsiques per a arreglar el problema de l'aigua.

I diu una cosa que m'ha deixat preocupat: «i si no se fa el que pensem, continuarem reivindicant».
Però sí qui té la paella pel mànec és la senyora Cospedal!
, que els acaba de dir clarament a vostés, els acaba de donar una lliçó.
Què mos estan contant?
Van a reivindicar de la mateixa manera com el finançament que necessitem, perquè el que tenim en estos moments, efectivament, és una gravíssima situació i un tracte discriminatori fiscal?
Què van a fer vostés?
Més declaracions ací en Les Corts?
No han fet res.
I eixa negociació és estratègica per a nosaltres.
Què han fet?
Riure.
Com va fer riure ací el nostre president quan va dir que anava a presentar unes esmenes als pressupostos generals de l'estat i després no les va presentar.

Sap vosté les inversions dels pressupostos generals de l'estat a la nostra terra que són inferiors a la mitjana?
I mentrestant, què van a fer?
Continuar pactant amb el Grup Socialista, amb el Partit Socialista, per a repartir-se les fundacions de les caixes d'estalvis?
Per ahí no ens trobarà.
Per ahí anem al desastre.
Per ahí anem al desgovern.
Per ahí anem a la devaluació social.

El senyor president:

Vaja concloent, senyor Morera.

El senyor Morera Català:

.
.
.
I per ahí anem a un govern que ja no té crèdit i l'única manera de recuperar el crèdit és la seua dimissió i, entre tots, vore com eixim del desastre al qual vostés mos han portat.

El senyor president:

Moltes gràcies.

En representació del Grup Parlamentari Socialista, té la paraula la il·lustre diputada senyora Vicenta Crespo.

La senyora Crespo Domínguez:

Gràcies, senyor president.

Senyories.

Honorable vicepresident, portaveu del Consell, conseller d'Agricultura, Pesca, Alimentació i Aigua, no sé si també dir ex conseller d'educació o simplement felicitar-lo i donar-li les gràcies perquè dos mesos després del seu nomenament, per fi, vosté compareix en les Corts Valencianes, institució que per a tots els valencians i també per als agricultors, ramaders, pescadors, està per damunt del seu govern, el del senyor Fabra.
I no han vingut a dir-nos ningú, perquè abans de vosté hauria d'haver vingut a parlar el senyor president a dir-nos a tots els valencians què tenien de mal els consellers que matà (aplaudiments) i que tenen de bo els que anomenà o deixà en el seu càrrec.
I és el meu síndic el que havia d'estar contestant-li.

Però vostés, senyors del PP, tarden dos mesos a vindre al parlament valencià, i la bona gent del camp, que es mereix una explicació es veu abocada a pensar «quin menyspreu té el govern del Partit Popular per Les Corts i per la democràcia».

Vosté, senyor Ciscar, no aporta idees noves.
I, a més, vosté m'ha semblat un empelt mal fet.
Per favor, quan torne a pujar, explique al sector com li donen a vosté una cosa tan important per a no fer res.
Mire, senyor Ciscar, una altra vegada l'agricultura va a ser la principal víctima de les seues crisis de govern.
Els homes i dones del camp van a ser la maria i l'entreteniment del nou conseller de todo a cien, (aplaudiments), conseller basar, senyories, pareix un basar la seua conselleria, un lloc on es troba de tot!

Senyories, el camp, el món rural necessita gent capaç de prendre decisions valentes i no un conseller bord.
(Remors) Necessita persones que coneguen els problemes reals del 73% de les poblacions del nostre territori de més de cinc mil habitants, i no gent que elimina les escasses alternatives econòmiques a professionals del camp que viuen en zones d'interior.

Mire, senyor Ciscar, si vosté puja ací, a esta trona, i diu alt i clar que no eliminarà les indemnitzacions compensatòries de muntanya d'enguany, el sector, tal vegada canvie la idea que tenen de vosté, perquè, del contrari, també li ho dic, vosté està assumint el paper de liquidador del camp valencià.
(Aplaudiments) Què hem d'esperar els llauradors, pescadors, ramaders, d'un conseller del qual totes les actuacions que li coneixem són liquidar?
L'educació, la sanitat, liquidar Radiotelevisió Valenciana, un ERO que serà un calvari per a més de nou-centes persones.
(Aplaudiments) Sí que és veritat que vosté en el camp no fa ERO perquè, per desgràcia, La Generalitat porta dèsset anys fent-los.

El pressupost són la prova del que dic, senyor Ciscar.
Tan sols representa l'1,88% del total.
Per primera vegada en deu anys han passat la barrera psicològica dels tres-cents milions: 240 milions d'euros.
Carronya, senyor Ciscar, i, de nou, menyspreu.

La renda dels agricultors, per terra.
L'envelliment creix: tan sols el 2,3% dels seus treballadors té menys de 35 anys.
L'abandó de les explotacions és ja una constant: més de tretze mil hectàrees en un any, xifra que convertix la Comunitat Valenciana en la comunitat d'Espanya on més s'ha incrementat la superfície agrària erma.
Això és una bona imatge de la Comunitat Valenciana.

Senyora Maritina, -no està- tranquil·la, la tasca de liquidador del sector li l'han donada a un altre, al senyor Ciscar.
Mire, senyor conseller, jo no he compartit mai les polítiques de la senyora consellera Maritina, però ella sabia, ella tenia un criteri, equivocat, per a mi, però ella sabia del que parlava.
I el camp necessita algú que conega l'agricultura, la ramaderia i la pesca.
Necessita un conseller capaç de prendre decisions valentes; un conseller que tinga clar quines són les prioritats del sector, una d'elles, pagar els deutes; un conseller que tinguent el telèfon del senyor Álvaro Pérez, el Bigotes, com el té vosté, li toca i li diu: «Torna els milions que llevaren d'agricultura per a pagar a Teconsa durant la visita del papa.
» (Aplaudiments) Vosté sap quina alegria els donaria a eixos vint mil agricultors, ramaders i pescadors que des de l'any 2010 estan passant una angoixa total perquè la conselleria no els abona les ajudes!
Sincerament, crec que no ho farà.
Perquè vosté està molt més preocupat en els problemes de corrupció, de crisi interna del seu partit.
L'objectiu 1 en estos moments és imposar un pacte de silenci dins del PP i que no isca a la llum que u del seu grup li passava documentació al senyor Blasco, perquè no cante.

I, mentrestant, el pes de l'agricultura continua caiguent en més del 65% en deu anys.
Què més dóna que no es constituïsca el consell científic de l'IVIA?
Què més dóna, senyor Ciscar, que per incompliment per part del Consell de l'objectiu de dèficit esta comunitat rep un altre colp baix a la investigació agrària?
Hisenda paralitza huit projectes d'investigació de l'IVIA presentats i aprovats.
Què més dóna que varietats de mandarines estrella de l'IVIA es taquen, senyor vicepresident?
No puc evitar pensar que tal vegada s'han contagiat dels fongs de la corrupció.
Què ha fet vosté, senyor Ciscar, puge ací i diga-ho perquè no amputen la PAC.
Per això, vosté no és una novetat.
I tenim exemples de coses que ha dit i ha fet.
Clar, això qualifica una persona.

Davant la decisió de pagar als llauradors o a Ecclestone, vosté va pagar la fórmula 1.
Vosté va anunciar la compra de l'aeroport de Castelló i el timaren però, sobretot, jo, Vicenta Crespo, el conec molt bé, conec les seues formes d'actuar, senyor Ciscar.
Sóc membre de la taula de Radiotelevisió Valenciana i no una sinó dues vegades la meua companya, la senyora Ninet i jo, li hem presentat un escrit demanant que es convoque la comissió de Radiotelevisió Valenciana.
No li demanem una comissió d'investigació.
No, senyor Ciscar: una comissió ordinària perquè s'aclarisquen els nombrosos escàndols que envolten la tele, nomenaments il·legals, la responsabilitat subsidiària en abusos sexuals comesos en la tele, l'ERO, senyor Ciscar.
Tot açò per a dir-li que al seu tarannà democràtic tal vegada li falte rigor, de la qual cosa vosté ha presumit ací abans.
(Aplaudiments) I els llauradors, ramaders i pescadors necessiten d'eixe rigor que vosté no té!

Som un sector estratègic, tant econòmicament, com socialment i mediambientalment.
Necessitem d'un conseller que es dedique en cos i ànima a aportar solucions noves als greus problemes que patixen i no un conseller que en el temps que li sobra de tots els altres menesters s'ocupe de l'agricultura, pesca, alimentació i aigua.

Senyor Ciscar, els agricultors, ramaders i pescadors volen viure dignament de les seues explotacions.
I a vosté el que li preocupa i ocupa és llegir bé eixe paper que li han preparat de coses d'agricultura, pesca, alimentació i aigua, perquè la seua dedicació a l'agricultura sincerament pot ser haja estat en tallar la gespa del seu xalet de Teulada o en mirar el mar des de la terrassa.
(Aplaudiments) Per tant, senyor Ciscar, dedicació plena, rigor, però també una política econòmica de suport clar en agricultura, pesca, alimentació i aigua per a convertir el sector primari en el primer escaló per a eixir de la crisi!

I li ho pose fàcil, puge a esta trona i conteste amb mesures concretes quin va a ser el seu suport i la seua protecció que va a donar la seua conselleria.
.
.
, donar solucions als agricultors, ramaders i pescadors valencians, que també, mire, reben sobres!
Home, ara va i resulta que també els llauradors reben sobres d'inspectors de treball, acompanyats de la Guàrdia Civil, sobres que no donen alegries, però sí malestar i por.
Molta por, senyor Ciscar.

Senyor Ciscar, puge ací i conte a tots els afectats què ha fet vosté per a posar remei a eixes sancions injustes, diga quina ha estat la seua preocupació com a conseller d'Agricultura, Pesca, Alimentació i Aigua que vol veure el sector com un potencial, que vol veure el sector com un sector que genera llocs de treball i riquesa.
Diga què ha fet per a parar les sancions.

Res més i moltes gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor president:

En representació del Grup Parlamentari Popular, té la paraula l'il·lustre diputat senyor Fernando Giner.

El senyor Giner Giner:

Moltes gràcies, senyor president.

Senyor vicepresident.

Honorable consellera.

Honorables consellers.

Senyores i senyors diputats.

Senyor president, en nom del meu grup lamente, i lamente profundament, que un debat que deuria haver-se centrat en la qüestió que ens ocupa, una volta més es derive per part dels grups de l'oposició a allò que políticament els interessa.
Però, senyor vicepresident, enhorabona en nom del meu grup per la seua intervenció, ha segut una intervenció exhaustiva, minuciosa i constructiva.

El meu grup fa una excel·lent valoració de la seua intervenció i, en particular, de la seua oferta de diàleg feta des de la responsabilitat per a donar resposta a les persones, saldant deutes i creant llocs de treball sense renunciar a les polítiques de benestar i a tot el que mos correspon com a poble des del finançament fins a les infraestructures.

I tot, com vosté ha plantejat ací, amb un model més eficient, més auster i més sostenible, optimitzant recursos que el president Fabra i el seu govern han posat en marxa, i ja hem començat a obtindre resultats; buscant la simplificació normativa, una nova llei de societat civil, la futura llei d'administració local.

Però, miren, senyories, si em permeten, fent ús del mateix símil futbolístic que s'ha utilitzat hui ací en este debat, i parlant de la nostra Comunitat Valenciana, allò lamentable és, en primer lloc, que els equips de l'oposició no senten els colors, no creuen en la camiseta que porten.
A ells els agradaria jugar en un altre equip de més al nord.

I, en segon lloc, (remors) en compte de jugar esportivament, (aplaudiments) els equips de l'oposició, en compte de vindre ací a jugar esportivament i fer un exemple de la seua.
.
.
, del saber fer, vénen ací a jugar un partit pegant patades, instal·lats en l'astracanada, en el desgavell i en l'escarot permanent que és al que mos tenen acostumats des dels grups de l'oposició.

En definitiva, senyor vicepresident, el president Fabra i el seu govern han mostrat quina és la valoració de l'agricultura ficant-la al màxim nivell, i això és més que evident.

Miren, no fa tant de temps, no fa tant de temps, poc més d'un any, l'anterior Govern d'Espanya, el govern socialista, va fer desaparéixer el ministeri d'agricultura com a tal.
I, miren, això que estic diguent no era una qüestió anecdòtica, que desapareguera el ministeri d'agricultura no era una anècdota, responia a una concepció, a una valoració escassa d'este sector que en massa ocasions s'ha vist ningunejat i utilitzat com a moneda de canvi.
Per això escoltar el discurs de la senyora diputada del Grup Socialista, doncs, home, jo em negue a qualificar-ho perquè no vull ofendre a ningú.

En el govern del PP s'ha recuperat la tradició històrica i s'ha fet una aposta decidida per l'agricultura.
D'immediat es va plantejar un acord a les comunitats autònomes i una postura unida sobre la PAC.

El senyor vicepresident, en la seua intervenció, ha fet referència a aspectes que mos importen «molt» als llauradors.
Vosté ha vingut ací i ha soltat un discurs empeltat de llocs comuns, de desqualificacions, de falsedats i s'ha quedat tan panxa, i ha arribat pràcticament, fins i tot, a insultar el vicepresident.
Es pot empeltar de moltes maneres, vostés miren de què estan empeltats en base a la seua pròpia experiència de govern de cara a l'agricultura.
(Aplaudiments)

Però, senyor vicepresident, es va plantejar un objectiu comú de defendre els interessos dels agricultors per a tindre un sector agroalimentari de referència dins i fora d'Espanya, i això sí mos importa a mosatros, això sí que els importa als valencians.
Des d'eixe mateix moment, la posició d'Espanya sobre la reforma de la PAC és la del govern, és la de totes les comunitats, és la de tots els llauradors i, per descomptat, ha segut la posició de la Generalitat valenciana.

Jo crec, i creu el meu grup, que és un motiu de satisfacció el resultat obtingut recentment en la negociació dels pressupostos comunitaris.
Queda camí per fer?
Evidentment que queda camí per fer, però és un motiu de satisfacció i és un orgull.

El president Rajoy ha aconseguit els pressupostos comunitaris que més han beneficiat a Espanya.
D'això vostés no han dit ni paraula, ni menció.
No els interessa, no els interessa.
Quan governaven, tampoc els interessava, perquè aleshores era parlar del deixament més absolut, de la deixadesa i de l'oblit de la nostra comunitat i d'un sector tan important com l'agrícola.

Per primera volta, senyories, en un període de molts anys, la nostra comunitat té una fluida relació amb el ministeri d'agricultura, una interlocució comprensiva, responsable i conscient de la situació.

Cal reconéixer -i jo aixina ho faig hui ací- que el senyor Cañete és un gran ministre, que reconeix i que coneix el sector a la perfecció, que és respectat en Europa i que lluita per la defensa dels interessos de tota l'agricultura i ramaderia de tota Espanya, però també de la valenciana, molt en particular, a la qual coneix i a la qual estima.

En definitiva, l'acord del Consell Europeu, al nostre criteri, del qual hui també s'hauria d'haver parlat ací, és equilibrat, és molt bo per a Espanya i, per tant, també molt bo per a la comunitat i, sense dubte, suposa un pas més en el procés d'integració europea.

Per primera volta Espanya millora els recursos propis perquè rebrà del pressupost europeu més del que aportarà.
Això a vostés no els agrada sentir-ho.
I és evident que existia una enorme preocupació pel que havera pogut ocórrer en esta revisió pressupostària.
Vostés això sí que els interessava en algunes ocasions manifestar-ho.
D'ahí la transcendència que té el fet que Espanya rebrà del pressupost comunitari l'equivalent al 0,20% del PIB enfront del 0,15% del període anterior i aportarà 3.
400 milions d'euros menys.
Això sí que és important.
Per això mos felicitem, senyor vicepresident, per la indubtable repercussió que té per als nostres jóvens, per als nostres llauradors, per a la nostra economia i per a la millora que ha suposat respecte a les propostes que es plantejaven no tan llarg del passat mes de novembre.

El nostre país rebrà 1.
000 milions d'euros del pioner fons europeu d'ocupació juvenil, com reclamava el president Rajoy.

Per primera volta, i a petició d'Espanya, la Unió Europea crea un fons per a impulsar l'ocupació juvenil, que estarà dotat d'un total de 6.
000 milions d'euros.
D'això vostés tampoc parlen, perquè tampoc els interessa.

Allò incontestable és que, a pesar de la reducció del pressupost, el govern espanyol ha aconseguit mantindre la dotació per a la PAC fins al 2020.
Això és important, perquè d'això sí que depén la vida de molts dels nostres llauradors i del nostre camp.
És a dir, Espanya manté una dotació de 35.
000 milions d'euros i incrementarà un 3% el pressupost en desenrotllament rural fins als 8.
300 milions d'euros.
D'això ha parlat el vicepresident, però a vostés això tampoc els interessa.

Mosatros defeníem la flexibilització, i amb esta dotació s'ha guanyat en això, en flexibilització, ja que fins al 15% d'estos fons es podran transferir en ajudes directes al desenrotllament.
I tot d'acord amb els 27 membres de la Unió Europea.

I vull fer una especial menció, senyories, si m'ho permeten, d'un dels compromisos que va a assentar, sense dubte, les bases d'un millor futur per al sector agroalimentari.
El senyor vicepresident ha fet al·lusió a això, dos avantprojectes de llei que són vitals per al futur de la nostra agricultura: la llei de la cadena alimentària i la llei del foment d'integració de cooperatives.
I d'esta manera, el sector agroalimentari estem convençuts des del meu grup parlamentari que serà més competitiu dins i fora d'Espanya al tindre una major capacitat negociadora i poder aconseguir preus més raonables.

Tots coneguem quina és la situació de les cooperatives en Espanya i en la Comunitat Valenciana.
Tots sabem que un dels problemes més greus que afecten la nostra agricultura és la diferència de preus del camp en origen fins al destí i que, en conseqüència, la cadena alimentària no funciona com mos agradaria que funcionara, per tant, l'objectiu és acabar amb eixos desequilibris, i eixes dos lleis van a fer una aportació importantíssima perquè se puga acabar amb eixos desequilibris.

Hui per hui el llaurador està molt inerme, sense cap defensa davant el mercat i ahí tenim una solució real, real.
.
.

El senyor president:

Vaja concloent, senyor Giner.

El senyor Giner Giner:

.
.
.
-i acabe, senyor president- i d'això també el senyor vicepresident els ha fet menció.
Tampoc això a vostés els interessava.

En definitiva, senyories, lamentable una vegada més l'espectacle dels grups de l'oposició per la falta de responsabilitat, la falta de coherència.
.
.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Giner.

El senyor Giner Giner:

.
.
.
i el rebuig a un autèntic debat d'allò que li interessa a la nostra societat.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Giner.

El senyor Giner Giner:

Gràcies, senyor president.

El senyor president:

Té la paraula l'honorable senyor vicepresident del Consell.

El senyor conseller de Presidència i Agricultura, Pesca, Alimentació i Aigua:

Moltes gràcies, senyor president.

Senyories.

Senyor Blanco, senyor Morera, senyora Crespo, ni una sola proposta de les matèries que jo he desenrotllat en deu minuts.
Ni una sola proposta.

No he sentit res de municipalisme.
Jo he parlat de municipalisme.
Molt poc s'ha dit d'aigua.
Jo he parlat d'aigua.
He parlat de moltes coses, i ni una sola proposta.
Sí, dos propostes: una del senyor Morera demanant una auditoria dels comptes públics, això és el que fa tots els anys la Sindicatura de Comptes i que està a la seua disposició, i una altra que han fet el senyor Morera i el senyor Blanco, eleccions.
Sí, el 24 de maig de 2015.
Fins aleshores tenen vostés temps (aplaudiments) de tindre un projecte per a esta comunitat, que no el tenen, no el tenen.

Però insistisc, sobre aigua, sobre agricultura, sobre municipalisme, cap proposta.
Per això volen que compareguem els consellers?
Per a vostés després no fer propostes ací?

I a més, a més, parlant de qüestions, parlant de qüestions que són d'altres conselleries.
És que no s'ho han preparat!
El corredor mediterrani és d'infraestructures.
Ja dirà la consellera!
Ja dirà la consellera!
(Veus)

El tema del dèficit, el tema del dèficit és del conseller d'hisenda.
I ja els explicarà el conseller el que els ha d'explicar.

I, per suposat, preparen bé les intervencions.
El senyor Blanco parla, diu, és que vosté parla de 1.
100 milions de la comissió d'austeritat, que es van anunciar 2.
260 milions d'euros.
Són dos coses totalment diferents, i vosté com a diputat ho hauria de saber.
Una cosa és el pla econòmic, d'equilibri financer 2012-2014, més de dos mil milions d'euros d'estalvi en tres anys, i una altra cosa és el que jo he dit ací, estalvi certificat pels alts càrrecs de La Generalitat en un any, el 2012.
El que passa és que no s'ho preparen.

Mire, senyor Morera, el centre de Sueca que diu vosté, l'estació arrossera, supose que es referirà a l'estació arrossera, ja vaig dir públicament que sí, que va a continuar, per suposat.

Quant a les ajudes que es referix la senyora Crespo, no sé si està referint-se a les dels agricultors que desenrotllen activitats en zones desfavorides, d'estes de 300 euros al mes, bé, li puc avançar que qui les estan cobrant van a seguir rebent-les.

I sobretot, senyora Crespo, mire, vostés no mos poden donar lliçons, lliçons del Partit Socialista en matèria d'agricultura cap.
Estem pagant les conseqüències, per posar-li algun exemple, d'un acord entre la Unió Europea i el Regne de Marroc que els seus eurodiputats, els del Partit Socialista, van votar a favor en el Parlament Europeu i que estan donant-mos a l'agricultura valenciana molts problemes.
Lliçons, cap.

I els podria parlar d'altres coses, que no entraré perquè no han tocat el tema, com són les dessaladores del pla Aigua.
Eixe pla que anava a portar aigua més bona, més barata.
No han fet vostés ninguna menció.
Dessaladores que són una ruïna, que el que era la solució, ara són autèntics problemes, que costen centenars de milions d'euros i que van a fer que s'haja d'encarir en el futur, quan es posen en funcionament, els rebuts de tots els ciutadans que consumixen aigua potable.

Ha parlat el senyor Blanco del Taibilla, mire, ja ho hem dit, però jo els ho torne a repetir.
No hi ha cap de raó que justifique cap modificació en el funcionament actual de la Mancomunitat del Canal del Taibilla, ninguna, funciona perfectament.
I ho han dit públicament.
Per tant, com funciona perfectament, no va a canviar-se, no va a canviar-se.
A més, és que ningú en el ministeri ni oficial ni oficiosament ha dit que això vaja a canviar-se, és una cortina de fum.

Però, mire vosté, en la hipòtesi que es volguera canviar pel que fora, ja li dic, el govern de La Generalitat, els ajuntaments del Partit Popular en la província d'Alacant, radicalment en contra.
Però no va a passar, no va a passar.
(Aplaudiments) Tinguen vostés la tranquil·litat que això no va a passar.
Perquè el Govern d'Espanya al govern de la Comunitat Valenciana i al govern de Múrcia, en este tema i en este cas, com en altres, els escolta.
Altra cosa és el que passava amb Rodríguez Zapatero, que no ens escoltava.
Però el d'ara ens escolta.

Ha parlat vosté de l'execució de la sentència de les TDT.
Mire vosté, sí, anem a executar la sentència.
És un procés que, com bé saben, es van presentar 22 recursos contenciosos administratius davant del tribunal d'instància, els 22 es van desestimar.
S'han presentat, es van presentar després, 11 recursos de cassació davant el Tribunal Suprem, dels 11 només un ha prosperat.
Però és evident que el que diu eixa sentència va a complir-se.

I puc dir-los que en eixa execució de sentència, efectivament, el Consell retrotraurà tot el procés al moment anterior a la proposta d'adjudicació que va fer la taula de contractació, perquè es procedisca novament a ponderar i a valorar totes les ofertes.
I eixa execució va a iniciar-se en molt breu temps.

I ha parlat vosté de l'execució de la sentència de TV3.
Mire, evidentment que anem a executar-la, s'acata i s'executa la sentència, com no pot ser d'altra manera.
I en eixe sentit jo dir-los el que ja moltes vegades els he avançat.
Mosatros no estem en contra que TV3 es veja en la Comunitat Valenciana.
Però volem que Canal 9 es veja en Catalunya.
Volem reciprocitat.
(Remors) I volem que quan TV3, que quan TV3.
.
.

(Ocupa la presidència el vicepresident primer, senyor Alejandro Font de Mora Turón)

El senyor vicepresident primer:

Senyories!

El senyor conseller de Presidència i Agricultura, Pesca, Alimentació i Aigua:

.
.
.
parle de la Comunitat Valenciana es referisca a les nostres senyes d'identitat i els nostres símbols, (aplaudiments) que estan en l'Estatut d'autonomia.

Per tant, per tant, en el moment que el govern català sobre eixa base vullga subscriure un conveni, on constarà clarament tot el que estic dient, respecte absolut a les senyes d'identitat, llengua, denominació, demarcació territorial, a tot hi haja reciprocitat, estarem encantats que TV3 es veja en la Comunitat Valenciana.

I la senyora Crespo ha parlat molt per damunt, no ho ha criticat, la qual cosa vol dir que les gestions que estan fent-se per part del ministeri deuen de ser bones, no deuen de ser roïns.
Ha parlat prou per damunt que què s'ha fet en la PAC.
Mire, en la PAC s'han fet moltes coses.
En primer lloc, la mateixa conselleria d'agricultura va mantindre reunions, nombroses reunions amb tot el sector, amb tots els representants de les organitzacions professionals i cooperatives a fi de consensuar una posició comuna enfront de la reforma i poder proposar esmenes.

En juny de 2012 es va proposar un document de posició comuna d'Espanya, que va consensuar el ministeri amb totes les comunitats autònomes, amb totes.
I eixe document és el que s'ha defés en Europa.
Inclús al maig de l'any 2012 el mateix president de La Generalitat va defendre davant del Comité de les Regions deu esmenes sobre les qüestions més importants per a la comunitat, la majoria de les quals es van incorporar al dictamen de la comissió.
És veritat que ahí queda molt per fer.
Fins a juny d'enguany es quan es prendrà, presumiblement, la decisió definitiva.
Hem de continuar amb les negociacions, hem de ser cauts, però pareix que les coses poden anar per bon camí.

I jo lamente haver de ser tan breu, però és que, com no m'han proposat res més, ja no sé què dir-los que no els haja dit en la primera intervenció.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor vicepresident primer:

Moltes gràcies, senyor vicepresident.

Torn de rèplica, té la paraula l'il·lustre diputat senyor Blanco.

El senyor Blanco Giner:

Senyor conseller, ha dit coses vosté, com pareix ací, per a explicar les línies d'actuació de la seua conselleria, però no són poques les que jo li he dit en la meua intervenció, fins i tot alguna n'ha contestat i vorem amb el pas del temps si eixa declaració tan emfàtica, l'oposició a la privatització de la Mancomunitat del Taibilla, se confirma o no se confirma.
De moment mire vosté l'hemeroteca d'una data tan llunyana com el 30 gener de 2013, de fa només dues setmanes, El País, «Medio Ambiente está pensando en privatizar la mancomunidad del Taibilla».
Per cert, quan ho he dit he vist que el síndic del Grup Popular es ria, jo crec que li feia gràcia el nom o no devia saber de què estava parlant.
I vull recordar que eixa mancomunitat gestiona l'aigua potable que reben 2.
400.
000 persones, 3 milions en estiu, en Múrcia, en Albacete i en el sud de les comarques del País Valencià; que, per exemple, municipis com Elx, Torrevella, Alacant, Santa Pola, Oriola, volen aigua potable d'eixa mancomunitat.

I vosté ens diu ací que no es privatitzarà de cap de les maneres perquè funciona perfectament.
Primer, en l'exemple que la funció pública funciona, no com vostés que estan privatitzant totes les empreses que tenien.
I, en segon lloc, una prova de cotó, vorem quan passe el temps si això se confirma o no se confirma.

Perquè eixa afirmació seua que el govern central ara escolta La Generalitat, si fóra de veres voldria dir que La Generalitat està muda i callada sobre el tema de finançament de les infraestructures.
Perquè ja li ho he dit, tenim una resolució aprovada per unanimitat el 9 de maig de 2012 per estes Corts, que insta el Consell a exigir actuacions immediates per a modificar el sistema de finançament.
On estan eixes actuacions immediates?
On està la modificació del sistema de finançament?
On està la revisió de comptes del propi Consell?
Si fins i tot votaren en contra una resolució idèntica, literal, paraula per paraula del Grup d'Esquerra Unida del debat de política general!

Per tant, si de veres escolta el govern central, cosa que dubtem, i estem segurs que no, és que vostés estan callats, i això no té perdó, perquè la situació del País Valencià és molt difícil.

Després diu vosté que executarà les sentències.
Només faltaria que no executaren les sentències.
És més, li vaig a fer un pronòstic, executaran les sentències de la TDT, executaran la sentència de la TV3 i executaran les sentència de Radiotelevisió Valenciana, perquè van a perdre en els tribunals els que han fet amb l'ERO que ha sigut el liquidador d'ocasió, el botxí que vostés han contractat només per a uns mesos, per acomiadar 1.
200 treballadors.
Ho van a perdre als tribunals.
I també hauran d'executar eixes sentències.

Després, una cosa que ens ha sobtat molt de la seua primera intervenció i que m'ha quedat sense comentari, és eixe projecte de llei de societat civil.
Quina por, quina por!
La societat civil no necessita que la legisle un govern, i molt menys un govern com el seu, que dia rere dia deixa clar que no vol escoltar i que no vol donar peu a la participació democràtica.
Però si fins i tot ací, a estes Corts, el seu grup ha fet un blindatge, expulsen les persones que vénen a la trona convidades i que representen eixa societat civil que lluita pels drets socials i laborals!
Tanquen la possibilitat que participen en les rodes de premsa.
Han votat en contra d'una proposta de reforma de les comissions perquè poguérem escoltar directament la ciutadania afectada.
I vosté ara me diu que van a fer un projecte de llei de societat civil?
Per què no diuen la veritat?
Que serà un projecte de llei de retallar subvencions i de manipular les associacions que es puguen deixar.

Després me diu que no parlem de municipalisme.
Mire vosté, és que vaig tindre un debat de pressupostos, que és ahí on està la veritat, en els pressupostos, fa molt poc de temps amb vosté també.
I li vaig recordar que tenen menys pressuposts per al fons de cohesió territorial, és a dir, per a tots els ajuntaments del País Valencià menys que per a les delegacions del Consell que ningú sap encara per a què servixen, més que per a col·locar polítics del Partit Popular i donar-los una oficina i personal.

1,13 milions d'euros per a tots els ajuntaments del País Valencià?
I vosté me parla de municipalisme?
La veritat és que és realment sorprenent.

I, per últim, li ho diré al senyor Giner.
Cadascú en el futbol s'apunta a una samarreta.
I vosté no és ni més valencià ni ens va a donar lliçons a ningú de nosaltres, ens agrade l'equip que ens agrade.
Però vostés, com li he dit, l'únic que fan és besar l'escut, besat l'escut, mentre no suen la camiseta, mentre no defensen els interessos del poble, mentre sí que estan mirant, no cap al nord, sinó cap a l'oest, i estan acceptant tot el que ve imposat per un govern que, al mateix temps, és titella de Brussel·les.
Això no és suar la camiseta, això no és defensar els colors.

I li dic, la meua samarreta, si és d'algun color, com la d'Ovidi, és vermella.
(Aplaudiments)

El senyor vicepresident primer:

Gràcies, senyor Blanco.

Senyor Morera, té la paraula.

El senyor Morera Català:

Moltes gràcies, senyor president.

Senyor Ciscar, ha dit vosté que el seu objectiu prioritari és resoldre els problemes de les persones i generar ocupació.
Des que vostés governen més de 80.
000 valencians i valencianes han perdut el lloc de treball.
Amb l'ERO de Radiotelevisió Valenciana encara en seran més.
Vostés no aprofiten, no tenen credibilitat.

Li posaré alguns exemples.
Hui mateixa s'està plantejant el tancament de l'empresa Galmed de Sagunt.
Anem a fer alguna cosa?
El seu govern està fent alguna cosa respecte a esta qüestió?
Podem fer alguna cosa ací, des de les Corts Valencianes?
O estarem parats com hem estat per culpa seua estos tres mesos?

Mos parla vosté de l'orgull, de les senyes d'identitat i tal, i el seu govern ha tancat l'única aula infantil en valencià en el barri de Sant Blai d'Alacant?
Veu com és tot una impostura!

Què farem amb el València Club de Futbol?
És sector públic?
Si és sector públic, el senyor Lorente no pot cobrar més que el president de La Generalitat, ni l'entrenador.

Anem a fer els fitxatges dels jugadors ací?
Veu com és tot una.
.
.
, està tot.
.
.
, és tot una vergonya i una hipocresia?

Mos diuen que si nosaltres no defenem els colors d'esta terra.
No, és que nosaltres volem que l'equip de La Generalitat jugue en Champions, però el Partit Popular mos ha portat a tercera regional.
Estem en tercera regional per la seua incapacitat de defendre els interessos valencians.

Propostes?
Anul·le els delegats territorials que són persones vinculades al Partit Popular per a enganyar i per a fer tasques de partit, i mos costen molts diners.
Vosté ha segut delegat territorial, per cert, sense tindre en el seu temps justificació legal per a estar cobrant i xuplant del pot.

Agricultura.
¡Mos fa una lloa del Govern d'Espanya!
¡Però si el Govern d'Espanya és un atac directe a l'agricultura mediterrània que tenim els valencians!
Si el senyor latifundista este que és el Gobierno de España se dedica a l'agricultura continental, al capital rendista invertit per a fer latifundis regats amb l'aigua del Xúquer ahí, en la Manchuela.
¿Què mos estan contant?
Mire, li vaig a dir un altre exemple: explique'm vostés per què els tresorers del Partit Popular se fan tots multimilionaris.
El senyor Sanchis Perales té una finca en Argentina de 30.
000, no fanecades, ¡hectàrees!
¿I sap les taronges a qui li les ven?
A les grans superfícies d'ací, Lidl i companyia, que fan passar taronges valencianes i són argentines del senyor Sanchis Perales.

Si el problema que n'hi ha.
.
.
, aixina és, els tresorers del Partit Popular, perquè algú.
.
.
, han furtat ¡sobre les nostres possibilitats!
, i uns altres han repartit sobres.
.
.
¡I uns altres han repartit sobrets!
I eixe és el tema, i si vostés no volen actuar contra l'element fonamental, que és la corrupció instal·lada en el sistema, no eixirem de la crisi que tenim, perquè no n'hi ha confiança, perquè se desconfia d'uns governs que el que fan és tapar-se uns als altres.

I diga'm vosté: ¿per què no s'han personat com a acusació penal en el cas Nóos?
¿Qui atorgava eixos contractes a la trama corrupta del cas Nóos?
¿Qui arreglava els contractes abans que se sapiguera tot?
¿Qui fea eixes adjudicacions botant-se tota la (inintel·ligible) .
.
.
procés legalment establert?
I la Sindicatura de Comptes mirant cap a un altre costat, senyor vicepresident, ¿què me diu que «está todo auditado»?
Això ja m'ho dia el senyor Camps, que, torne a dir, el senyor Camps té tots els números de la rifa per a ser imputat.
¿Per què no ens personem en l'acusació penal?
¡És tot una impostura!
.
.
.
És tot una impostura.
Perquè la ferida és molt greu, perquè està infectada, perquè té pus, i amb una tireta no solucionarem estos problemes.
Ens preparem els temes, però el principal tema és que tenim un govern que no està ací, que no aprofita per a eixir de la crisi, que és un govern que tapa la corrupció, que és un govern de mediocres, que és un govern que s'agenolla davant Madrid, que és un govern que no defensa els interessos valencians, que és un govern que mos porta a l'austericidi, a l'atur i a la devaluació social.
.
.
Això sí, és un govern que pacta amb el Grup Socialista la composició en les fundacions de les caixes d'estalvis ¡que vostés van afonar!
.
.
.
¿Quins pactes mos està oferint?

Nosaltres volem canviar este sistema que mos ha portat a esta situació.
.
.
I si hem d'esperar fins al 2015, açò s'afonarà, perquè vosté no mos ha dit ací, que és el que mos tenia de dir, quines noves retallades van a imposar al nostre poble, perquè són incapaços de fer ninguna mesura activa per a la nostra economia.
.
.
.
¡O l'agricultura té un pes important.
.
.
!
, malgrat vostés i malgrat eixe ministre que defensa només l'agricultura continental, i està enfonsant-nos, i, per tant, mentres això no ho arreglem, el pilar, el que és fonamental,.
.
.

El senyor vicepresident primer:

Vaja acabant, senyor Morera.

El senyor Morera Català:

.
.
.
¡no n'hi ha solució!
, amb vostés no n'hi ha solució.
¿Quines noves retallades?
¿Quin nivell de dèficit?
¿Què van a fer?

Perquè, senyor vicepresident, vosté ha vingut ací a donar la cara, perquè el qui tindria d'estar ací, que és el president Fabra, seguidor.
.
.

El senyor vicepresident primer:

Gràcies.
.
.

El senyor Morera Català:

.
.
.
del Real Madrid, que no dóna la cara.

El senyor vicepresident primer:

Gràcies, senyor Morera.
(Remors i sorolls) ¡Gràcies, senyor Morera!

Senyora Crespo, per a rèplica.

La senyora Crespo Domínguez:

Gràcies, senyor president.

Senyories.

Senyor Ciscar, vaig a parlar d'aigua.
Mire, el millor que vosté pot fer és deixar de posar-se en ridícul, vosté i el seu partit, en eixe tema, perquè la cap en este tema és la senyora De Cospedal, ¡la que envià el fax (aplaudiments) per a posar el senyor Fabra en lloc del senyor Camps!
, i esta dona els condiciona i els marca el full de ruta en temes d'aigua, i esta dona no té altra intenció que veure en breu la Confederació Hidrogràfica del Xúquer en Albacete o en Toledo.
Així que, encabotar-se, senyor Ciscar, en el transvasament de l'Ebre, no es pegue més cabotades, defenga els interessos valencians i no les xarlotades que porta anys fent el seu partit, perquè després de tantes fundacions, pamflets que s'han sufragat amb diners de tots els valencians, no continue menyspreant a tothom demanant una cosa que el TC ha tornat, el seu recurs d'inconstitucionalitat a compte de la derogació de l'Ebre.

També sabem que no tenen cap sensació de vergonya en cap assumpte.
¡Ahí tenim tots els casos de corrupció que enfanguen el Partit Popular!
, ¡ahí tenim EMARSA!
, per exemple: això sí que és embrutar la vida pública.
(Veus i aplaudiments) Esperàvem, esperàvem sincerament que vosté fóra un poc més valent, pensàvem que era un home seriós i que no entraria en el joc de la senyora De Cospedal, que vol matar el Xúquer, que vol matar l'artèria principal dels valencians.
Mire, des del PSPV no anem a permetre cap actuació que supose una minva en capacitat de decisió respecte al Xúquer, nosaltres, els valencians, no volem aigua per a uns pocs, perquè l'auia és un bé públic.

Mire, el sector està cabrejat, ¡no cobra, senyor Ciscar!
El sector està ressentit, vosté ha enganyat els armadors que confiaren en unes ajudes per a desmantellar els seus vaixells, ¡i encara no han cobrat!
I no li parlaré de les parades biològiques, ¡vostés han arruïnat milers de famílies que no cobren!
Els llauradors estan cansats de la (inintel·ligible) .
.
.
que mata els productors.
Necessiten valors, senyors Ciscar, i això és una cosa que a vosté li falta.

Senyor Ciscar, s'ha limitat a llegir un paper molt ben escrit, no ho negaré, però no s'ha compromés de manera clara amb el sector.
Tota la seua intervenció s'ha quedat en una intenció de fer, o desfer, ja vorem.
Sincerament, esperava un poquet més de vosté.
El sector jo crec que esperava l'anunci d'un canvi en la política agrària de la comunitat que tants mals resultats està donant.
L'atur puja, el sector, senyor Ciscar, necessita de forma urgent un canvi en la política agrària de la comunitat que vénen fent des de fa dèsset anys, no és d'ahir, dèsset anys, prompte la majoria d'edat, senyor Ciscar.
A veure, senyor Ciscar, vosté crec que els pren per bovets, la gent del camp.
El fet que vosté siga ara conseller d'Agricultura, Pesca, Alimentació i Aigua no té res a veure amb l'austeritat tan necessària per al govern del Partit Popular, però sí, i molt, amb la crisi de govern que vosté ha de torejar un dia i un altre també.

Els valencians tenim valors i tenim senyes d'identitat, per descomptat que les tenim, i molt valuoses, senyor Ciscar, així que no vinga ací a contar-mos un capítol més de la llarga novel·la negra que està escrivint el Partit Popular.
¿Per a quan una política agrària que esborre les taques marrons, que pare l'abandó de les explotacions agràries, que rejovenixca el camp, que els hòmens i dones professionals tinguen una renda digna, senyor Ciscar.
Això és el que és important per al camp valencià, que vosté es bolque en fer eixes coses, que vosté no anuncie ací lleis que es faran o no es faran, perquè el contracte agrari jo crec que està esperant que Madrid, com fan sempre, li solucione el tema.
Perquè vosté té les competències plenes en agricultura, pesca, alimentació i aigua, i a hores d'ara porten dèsset anys governant, i a hores d'ara cap productor es pot beneficiar d'eixe contracte agrari i tindre un paper que, quan vaja al jutjat, li permeta cobrar la seua collita, la seua collita que s'ha vist obligat a vendre a resultes, ¿eh?
, confiant en un comercial, que l'han enganyat la majoria de les voltes.
¡Quant productors estan en estos moments en fallida perquè han fet fallida també comercials i tenen la poca vergonya.
.
.

El senyor vicepresident primer:

Gràcies, senyora Crespo.

La senyora Crespo Domínguez:

.
.
.
de no pagar-los!

Res més i moltes gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor vicepresident primer:

Gràcies, senyora Crespo.

Senyor vicepresident, té la paraula.

El senyor conseller de Presidència i Agricultura, Pesca, Alimentació i Aigua:

Moltes gràcies, senyor president.

Senyories.

Senyor Blanco, diu vosté que porta la samarreta vermella, jo no em pensava mai que anava a tindre una coincidència amb vosté: jo també sóc de la selecció espanyola.
.
.
(Rialles i veus)

Ha tornat a parlar vosté del Taibilla.
.
.
(Veus) Bé, diga'm vosté, diga'm vosté, quin membre del Govern d'Espanya ha dit que el Taibilla va a privatitzar-se, diga'm vosté quin representant de l'empresa pública Acuamed ha dit que el Taibilla va a privatitzar-se.
És una cortina de fum que vostés tiren.
Però, tranquil·litat, en el supòsit hipotètic, irreal, que això passara, ací estaríem en contra de la privatització del Taibilla.

Parla vosté d'un recurs contenciós administratiu contra el nomenament del nou director general de Radiotelevisió Valenciana, que s'ha recorregut.
.
.
Bé.
.
.
(Veus) Sí, mire, respecte d'eixe tema a què vosté ha fet referència, vosté no estava ací, i jo tampoc, però li puc dir, li puc dir, i algú que està en la cambra li ho podrà comentar, li puc dir que en el seu dia ja es va.
.
.
, ja es va recórrer un nomenament d'un director general suplent, que es va donar exactament el supòsit de fet que s'ha donat en la situació actual.
Va ocórrer exactament el mateix.
.
.
(Veus)

El senyor vicepresident primer:

Senyor Blanco, per favor, guarde silenci.

El senyor conseller de Presidència i Agricultura, Pesca, Alimentació i Aigua:

I.
.
.
, i el seu grup ho va recórrer.
.
.
, la senyora Gloria Marcos.
.
.
I el TSJ li va donar la raó a La Generalitat, perquè eixa suplència va estar ben feta, ¿eh?
 I, per cert, l'advocada de la senyora Gloria Marcos, qui firmava la demanda, aleshores era Mónica Oltra.
Vull dir, que ella li ho podrà contar perfectament.
O siga, per ahí, tranquil·litat absoluta.

Quant a l'ERO, ja diran els tribunals el que tinguen de dir.
Jo l'única cosa que li dic és que tot s'ha fet amb criteris d'objectivitat absoluta, tenint en compte que es tractava d'un ERO per causes econòmiques i organitzatives.
I si a partir d'ahí, dins d'eixa objectivitat, en algun dels acomiadaments s'ha comés algun error, ja ho diran els tribunals.

Parlava vosté de municipalisme.
Mire, hem incrementat.
.
.
, hem incrementat la partida, i ho vaig dir en la meua compareixença, vosté ho sap, que destinem per a ajudar als ajuntaments.
En 2013 és superior a la del 2012.
I és difícil poder incrementar partides en estos casos.

Del senyor Morera seguim sense rebre cap proposta ni d'aigua ni d'agricultura ni de municipis ni de res, ¡cap, ni una, senyor Morera!
, ni una, senyor Morera.

L'acusació penal del cas Nóos.
Mire, l'acusació penal, ja n'hi ha un ministeri fiscal que l'exercix.
La nostra obligació, el nostre deure, és, si ha eixit.
.
.
, en el supòsit que una sentència d'un tribuna diguera que ha eixit un euro de les arques de La Generalitat de manera il·lícita, reclamar eixos diners.
I per això estem personats com a acusació civil, i això és el que a vosté li deuria d'importar.
I les responsabilitats penals, en cas d'haver-ne, ja està el ministeri fiscal, o ja n'hi han altres acusacions particulars per a exercir-les.

Senyora Crespo, mire, portava vosté escrit fins la rèplica.
Si vosté no sap jo què anava a dir en l'anterior intervenció i vosté ja portava escrit.
.
.
(Veus) Però ha dit una cosa que és molt significativa: «Cospedal vol matar el Xúquer».
.
.
Una altra vegada li ho recorde: no donen lliçons en este tema almenys, per favor, ¿eh?
, perquè si aquí algú va voler matar el transvasament Tajo-Segura, va ser el Partit Socialista, que en Castella-la Manxa va aprovar un estatut.
.
.
, (veus) va aprovar un estatut a on la reserva de cabal que fea per al Tajo matava el Tajo-Segura, ¿eh?
(Veus) I ha segut la senyora Cospedal, precisament, precisament, la que va tirar enrere eixe estatut.

Jo l'única cosa que vull dir-li és que hui n'hi ha un ministre en matèria d'aigües que vol arribar a un consens, que creu en la solidaritat, que creu que l'aigua té d'anar des d'on sobra a on falta, i n'hi han dos comunitats autònomes que, lògicament, cada una defén els seus interessos, però que van a treballar.
.
.
, van a treballar amb eixe ministeri, i estic convençut que quan s'acabe esta legislatura, el Govern d'Espanya, podrem tindre un nou pacte sobre l'auia, un pla hidrològic nacional que mos done l'auia que realment necessiten els nostres regants i els nostres agricultors.
I això anem a defendre-ho ¡a mort!
.
.
.
, (veus) ¡a mort!
, des del govern valencià.
I espere que vostés s'hi sumen.
.
.
, s'hi sumen, i no es dediquen a fer política, com sempre fan, en un tema tan sensible, tan important, com és l'auia.
(Veus)

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor vicepresident primer:

Gràcies.
.
.
Gràcies, senyor vicepresident.

Compareixença del conseller de Governació i Justícia, senyor Serafín Castellano Gómez, per a informar sobre les línies generals de la política que durà a terme la conselleria en esta legislatura, sol·licitada a petició pròpia (RE número 43.
214), a la qual s'acumula la sol·licitada pel Grup Parlamentari Socialista (RE número 43.
531)

El senyor vicepresident primer:

Tercer punt de l'ordre del dia, compareixença del conseller de Governació i Justícia per a informar sobre les línies generals de la política que durà a terme la conselleria en aquesta legislatura, sol·licitada a petició pròpia, que s'acumula a una altra compareixença del mateix conseller que sol·licita el Grup Parlamentari Socialista.

Té la paraula l'honorable conseller de Governació i Justícia Serafín Castellano.

El senyor conseller de Governació i Justícia:

Moltes gràcies, senyor president.

Senyories.

Comparec a petició pròpia davant el Ple de Les Corts per a informar sobre les línies generals de la política de la Conselleria de Governació i Justícia.
En primer lloc, vull expressar el meu agraïment al president per la confiança dipositada en el meu equip i en mi mateixa per a esta nova etapa.

Senyories, a ningú se li oculta que els valencians, els espanyols i també en el nostre entorn internacional, estem travessant una situació aguda de crisi econòmica i social en la qual s'ha ficat de manifest un creixent descontent ciutadà.
Els ciutadans exigixen dels seus representants polítics actuar amb la màxima responsabilitat i d'acord amb els principis d'austeritat, transparència, exemplaritat i eficàcia.

El govern, amb el president Fabra al cap, està fermament compromés amb estos principis a què he al·ludit en un moment de dificultats en els que més que mai és necessari l'esforç, el compromís i el sacrifici compartit de tots, però especialment dels representants polítics.
El compromís del president Fabra amb una nova administració en què es puga fer més amb menys, en què primen els principis d'estalvi, de bona administració, d'eficàcia i eficiència en la utilització dels recursos públics; una administració que estiga més prima, més àgil, més útil, més transparent i més econòmica per als ciutadans.

Som conscients, senyories, de la incomprensió que en ocasions poden generar algunes de les mesures de reforma que hem mamprés o la reducció de determinades partides de despeses, però també som conscients de la ferma convicció que estes decisions són imprescindibles per a garantir el benestar de la nostra societat de forma viable.

També som conscients, senyories, de manera molt especial, de la complicada situació en la qual es troben nombroses persones i famílies que sofreixen directament el drama de l'atur i la falta de recursos i que contemplen el seu immediat futur amb desesperança.
I també som conscients, senyories, que és una prioritat pagar els retardaments i també pagar amb temps i forma.
I esta és la voluntat del Consell del president Fabra.
Per això, som un govern ambiciós, reformista, reivindicatiu i sensible a les necessitats i els anhels de les persones per a traure la comunitat de la crisi.

En esta primera intervenció en esta nova etapa, m'agradaria expressar igualment la meua voluntat de consens en tots els sectors relacionats amb la conselleria que dirigix i amb el representants polítics.
Sóc un ferm partidari del diàleg permanent per a aplegar a acords i més si cap en moments com els actuals.
La defensa legítima dels propis plantejaments no està renyida amb una actitud oberta i dialogant, que me compromet a mantindre en tot moment i amb tots.

Com ja he comentat, comencem una etapa en la conselleria que té assignades les competències en matèria d'interior, protecció civil, gestió de la unitat del cos nacional de policia adscrit a la Comunitat Valenciana, prevenció i extinció d'incendis, gestió de les competències en matèria de situacions d'emergència, desenrotllament estatutari, consultes populars, bandes de música, pilota valenciana, justícia, col·legis professionals, fundacions, associacions, registres i notariat.

La conselleria té quatre pilars competencials, que ara vaig a passar a desenrotllar, a través de dos secretaries autonòmiques, la subsecretaria i les quatre direccions generals.
Començaré per les competències en matèria de justícia.

Des del govern valencià, entenem la justícia com un servici públic, bàsic, essencial i prioritari per a la societat.
Els ciutadans, principals i únics destinataris d'este servici, demanen una justícia ràpida i eficaç.

El meu primer objectiu en assumir les competències ha sigut conéixer de primera mà les necessitats i les problemàtiques del sector.
Per això, inicí immediatament una ronda de contactes i visites amb tots els operadors jurídics per a obtindre una radiografia detallada de la justícia en la nostra comunitat.

Per això, m'he reunit amb representants de tots els col·lectius relacionats amb l'administració de justícia, amb el ministre de justícia, amb els representants del Consell General del Poder Judicial, amb la presidenta del Tribunal Superior de Justícia de la Comunitat Valenciana i amb els presidents de les audiències provincials de València, Alacant i Castelló.

Així mateix, he mantingut reunions de treball amb l'objectiu d'escoltar les opinions i propostes dels fiscals en cap de les tres províncies, amb els degans dels jutges de diversos partits judicials, com el de València, Alacant, Torrevella, Paterna o Castelló, també amb els presidents i degans dels col·legis d'advocats o els degans dels col·legis de procuradors de la Comunitat Valenciana, per ficar alguns exemples.
I, per suposat, també, he mantingut reunions de manera immediata amb els representats del sector de la justícia, dels sindicats, de Comissions Obreres, de la UGT, del CSIF i de l'STAS Intersindical, ja que entenc que el procés de millora deu ser cosa de tots.

Totes estes reunions han sigut molt positives i productives i el meu propòsit és mantindre en el futur esta voluntat de diàleg mitjançant els contactes periòdics d'una manera regular i fluida.
Per tant, reitere una vegada més que estem oberts a qualsevol suggeriment o proposta que puga contribuir amb l'objectiu de millorar la situació de la justícia a la Comunitat Valenciana.

Senyories, la justícia és una competència compartida entre el Govern d'Espanya, el Consell General del Poder Judicial i les comunitats autònomes i per això ha de ser negociada, participada i consensuada entre tots els professionals i agents implicats.
En esta línia, vull destacar que ahir celebràrem una reunió de la comissió mixta de cooperació i coordinació amb el Tribunal Superior de Justícia de la Comunitat Valenciana i la conselleria per a ficar sobre la taula els aspectes més urgents a tractar i establir un ordre de prioritats d'actuació.

En estos moments de difícil situació econòmica hem de demostrar a la societat la capacitat de les institucions i del conjunt de les forces polítiques per aplegar a acords concrets, positius i de futur.
Sols admetent estes premisses podrem aconseguir l'objectiu de modernitzar l'administració de justícia fent-la més àgil, més eficaç i més accessible als ciutadans.

Mos encontrem amb una administració de justícia que hem d'anar millorant en el dia a dia.
Ja tinguí ocasió, gràcies a la responsabilitat en les legislatura de l'any 1999, de tindre un contacte directe quan fon conseller de Justícia i Administracions Públiques.

He de dir que s'ha fet un esforç inversor molt important en els últims anys de govern.
S'han creat més de 257.
000 metres quadrats de noves infraestructures, el que ha suposat la renovació de 23 noves seus judicials.
Si mos fixem en els deu últims anys, el pressupost de justícia ha tingut un creixement exponencial, amb més de 1.
870 milions d'euros destinats a millorar la nostra administració de justícia.
S'han creat 110 unitats judicials.
I, en els últims cinc anys, hem invertit més de 30 milions d'euros en renovació tecnològica, llocs de treball i en la renovació de la xarxa de comunicació, servidors i sistemes de videoconferència i de gravació de judicis.
Hui podem dir que hem sentat les bases pel que ha de ser l'administració de justícia del segle XXI.

Però abans d'exposar els principals projectes que anem a dur a cap, devem de tindre en compte unes xifres que són de gran transcendència en este àmbit.
La Comunitat Valenciana té un alt grau de litigiositat.
És, segons l'última estadística del Consell General del Poder Judicial, la quarta comunitat en assumptes ingressats amb 1.
030.
746 assumptes en l'any 2011, el que representa l'11,4% del total nacional.
A més, tenim la quarta taxa de litigiositat més elevada.
En l'any 2011 abastà 201 assumptes ingressats per cada 1.
000 habitants, 9,4 dècimes per damunt de la mitjana nacional.

Per això, un dels principals objectius que tenim per als pròxims mesos és adoptar mesures dirigides a reduir la litigiositat i conseqüentment l'entrada d'assumptes a través de la promoció de fórmules extrajudicials per resolució de conflictes, com la mediació.
Per això, partim de la revolució estatal sobre mediació.
Estem treballant en un projecte normatiu que permeta ficar en funcionament un centre de mediació de dret privat, d'assumptes civils i mercantils en la comunitat.
Este centre, la seua funció consistirà en gestionar el registre de mediadors donant suport administratiu a la mediació, tindrà la seu principal en València i comptarà amb delegacions en Alacant, Castelló i Elx.

Aixina mateixa, creguem necessari per a reduir l'embús judicial incrementar el número de jutges i magistrats en la comunitat.
Si parlem de dotació de mitjans humans hem de ser coneixedors que, segons les estadístiques del Consell General del Poder Judicial, som la tercera comunitat en nombre de funcionaris per jutge, és a dir, en allò en el què som competents ocupem el tercer lloc en el rànquing de comunitats en concordança amb la nostra posició des del punt de vista poblacional.

No obstant això, la Comunitat Valenciana té un notori dèficit en els jutges.
Som la quarta comunitat amb menys jutges per habitants, pel que el volum d'assumptes ingressats per jutge és molt superior al que seria aconsellable, estant un 12% per damunt de la mitjana nacional.

Som conscients que ha existit un increment poblacional constant en la nostra comunitat, que lògicament ha repercutit en les càrregues de treball que suporten els nostres jutjats.
Per això, esperem comptar amb un mínim de vint-i-cinc jutges per a la comunitat provinents de la nova promoció del Consell General del Poder Judicial i els responsables ja han tingut una reunió a tal efecte.
Amb l'increment de jutges guanyarem en agilitat, una mesura essencial i molt necessària per a la nostra comunitat.

A més, també, en la creació de jutjats.
En este sentit fa tan sols uns dies traslladí al ministre de Justícia la necessitat de crear nous jutjats en la Comunitat Valenciana, una proposta que fou ben rebuda per part del ministeri.
En concret, plantegí la prioritat de cinc nous òrgans judicials: el de primera instància i instrucció de Llíria i Massamagrell, un penal per a Castelló i el de primera instància de Torrevella i el penal d'Oriola amb seu en Torrevella.

Respecte a les mesures dirigides a agilitzar la justícia han d'anar acompanyades d'actuacions necessàries de modernització.
En este procés de modernització s'exigixen noves formes de gestió pròpies d'una societat moderna que done resposta a les seues necessitats, d'una manera molt especial a la dels ciutadans usuaris que demanen una administració més àgil, però també a la dels professionals, jutges, fiscals, notaris, registradors i tots, quan d'una o altra forma se relacionen amb la justícia i el seu treball requerix de l'eficàcia en els processos i procediments de l'organització.

La nostra actuació se va a caracteritzar per l'austeritat, buscant una optimització dels recursos disponibles i una eficiència en les despeses que redunde en la millora de la gestió processal i en la prestació d'un millor servici al ciutadà.
Per això, un dels principals àmbits en els quals anem a actuar va a consistir en el disseny, creació i desenrotllament de nous servicis comuns.
Se tracta d'impulsar noves estructures organitzatives destinades a concentrar els recursos disponibles, tant humans com materials.

I ja tenim, ja tenim concretat en la comissió mixta la creació, que ja està en gran part en funcionament, del servici comú processal d'assumptes generals, que en la primera fase s'ha implantat en València amb l'objectiu de cobrir els treballs com la recepció, el registre i el repartiment de tota classe d'assumptes que se presenten en els òrgans judicials, actes de comunicació i execució, subhastes i atenció al ciutadà.

Per la seua part, també, la creació del servici comú processal de l'arxiu territorial, amb seu en Riba-roja, que permetrà la gestió, custòdia i classificació de tota la documentació judicial de les peces de convicció, aixina com la preparació de les tasques necessàries per a l'expurgació.
Com pas previ a la creació d'este servici ja s'ha creat una unitat administrativa de recolzament als arxius judicials, publicat en el diari oficial de la comunitat en octubre de 2012, amb àmbit d'actuació en tota la Comunitat Valenciana.

La nostra proposta per la qualitat i l'eficàcia en l'administració també tindrà la seua continuïtat en la creació d'un servici comú processal d'execució dinerària, encarregada d'executar les resolucions judicials de condemnes dineràries dictades pels òrgans judicials en l'ordre jurisdiccional civil.
Està prevista la seua implantació en una primera fase en els grans partits judicials de València, Alacant, Elx i Castelló i en una segona fase s'estendrà la seua competència a les seues províncies respectives.

També el servici comú d'executòries penals i el servici comú d'allò social.
I també destacar que està prevista la creació d'un servici comú dels jutjats d'allò mercantil amb una organització similar als futurs tribunals d'instància, que coneixeran i executaran els procediments propis de la jurisdicció mercantil.
Per tant, amb la creació d'estos servicis comuns, se perseguix la racionalització dels recursos disponibles, la millora de rendiment i l'estalvi en els costes.

També vull destacar que estem treballant perquè esta implantació de servicis comuns no va a suposar la supressió de ningun lloc de treball, ja que tot el procés se realitzarà mitjançant la reordenació de plantilles.
Com ja he assenyalat anteriorment, som la tercera comunitat en número de funcionaris per jutge.
Resulta necessari redistribuir les càrregues de treball entre els distints òrgans judicials.
Este procés, que anem a realitzar en base a les estadístiques judicials, mos permetrà a més adequar les plantilles a les necessitats dels nous servicis comuns.
Amb la reordenació de les plantilles volem optimitzar els recursos humans de què disposem, equilibrar la càrrega de treball en els jutjats i tribunals i dotar als nous servicis comuns del personal necessari per al seu adequat funcionament.

També tenim una aposta clara de dotar els òrgans judicials dels mitjans informàtics i telemàtics més avançats.
En este sentit, un dels nostres principals objectius de la conselleria és aconseguir la comunicació telemàtica entre els òrgans judicials i els distints operadors jurídics.
A esta finalitat respon Lexnet, una plataforma d'intercanvi d'informació desenrotllada pel ministeri que possibilita tant la presentació telemàtica d'escrits davant òrgans judicials per part dels professionals, com la notificació a estos de resolucions judicials.

En una primera fase s'ha escomés el desenrotllament del mòdul d'enviament de notificacions a procuradors.
La seua implantació en tota la comunitat és hui ja una realitat.
Aixina, després de l'experiència pilot en Elx, s'estengué als jutjats del mercantil, als de primera instància, a audiències provincials, jutjat d'instrucció i de violència sobre la dona de València, implantant-se, al llarg de l'any passat, als restants 266 òrgans judicials.

Actualment estem treballant en una segona fase, desplegant-la, com a experiència pilot, en sis servicis comuns d'actes de comunicació.
A més, hem entaulat conversacions amb els col·legis d'advocats i graduats socials perquè també se puguen remetre notificacions als referits col·lectius.
El nostre objectiu és que esta aplicació estiga operativa en les pròximes setmanes.

El següent pas que anem a escometre consistirà en desenrotllar el mòdul que permeta als professionals de la justícia la presentació telemàtica d'escrits davant els òrgans judicials.

Igualment, estudiarem la possibilitat d'estendre este sistema a altres administracions, institucions i col·lectius, com als lletrats de La Generalitat, l'Agència Estatal de l'Administració Tributària o als registradors de la propietat.

Altre gran projecte que estem duent a cap en l'àmbit de les noves tecnologies és la instal·lació d'un nou sistema de gravació d'esdeveniments judicials, juís i videoconferències, conegut com Arconte-NOJ.
El seu objectiu és complir amb allò disposat en la llei de reforma de la legislació processal per a la implantació de la nova oficina judicial, que contempla la gravació de les vistes de manera generalitzada.
Este nou sistema permet, mitjançant l'ús de la firma electrònica, garantir l'autenticitat i integritat d'allò gravat, sense exigir la presència del secretari judicial en la sala.
Implantat ja en les ciutats de la justícia de Castelló, València, Elx i Paterna, s'ha iniciat el seu desplegament en Alacant, per a continuar en la seua instal·lació, de forma progressiva, en la resta de la comunitat.

I l'altre projecte que anem a escometre en els pròxims mesos és la implantació d'una aplicació per a la gestió d'identitats.
La complexitat de la gestió dels accessos als sistemes informàtics de la xarxa judicial requerix d'un sistema de gestió centralitzada de tots els usuaris de l'administració de justícia, funcionaris, secretaris judicials, fiscals, jutges i magistrats.
A això respon esta nova aplicació, que permeta la identificació i autentificació dels usuaris, garantint la confidencialitat, integritat i disponibilitat de la informació.
El nostre propòsit és que el pla pilot se fique en marxa a principis d'este mateix any, desplegant-se després a la resta de partits judicials.

I, senyories, i com la modernització no és un fi en si mateix, sinó un procés de millora constant, també estem treballant en una actualització de l'aplicació de la gestió processal Cicerone, amb el fi d'adaptar-la a les noves necessitats demandades per les reformes de les lleis processals i pel Consell General del Poder Judicial.
La seua implantació està prevista per a finals d'este mateix any.

Vull destacar també, en matèria d'infraestructures, que en els pròxims mesos, en matèria de justícia, inaugurarem el palau de justícia de Vila-real, amb una inversió de més de deu milions i mig d'euros, i que donarà resposta a les necessitats de l'espai, presents i futures, d'este partit judicial.
Se tracta d'un edifici de quasi set mil metres quadrats que, inicialment, albergarà set jutjats i comptarà amb una reserva d'espai per a tres jutjats, de cara al futur.

Així mateix, anem a iniciar, a finals del mes d'abril, les obres per a la reforma integral de l'Audiència Provincial d'Alacant.
Un projecte en què se van a invertir quasi cinc milions d'euros i en què se va a disposar de 700 metres quadrats més que actualment té l'audiència provincial.
L'objectiu és modernitzar, guanyar i racionalitzar espais, aixina com reordenar i reagrupar les gestions de l'audiència per a obtindre una major eficiència.

Este projecte, junt amb el de la remodelació del palau de justícia de Benalua, les obres del qual està previst iniciar-les a finals del present any, completaran la dotació d'infraestructures judicials i la seua adequació a les necessitats de la ciutat d'Alacant i del partit judicial d'Alacant.

La Comunitat Valenciana ha sigut pionera en unificar tots els òrgans judicials en ciutats i en palaus de justícia.
I anem a continuar, de forma realista i responsable, invertint en infraestructures judicials i en la reforma de les antigues.

Passe ja, senyories, a parlar de la prevenció i extinció d'incendis i emergències.
Saben que la principal novetat en esta legislatura ha sigut la incorporació de les competències de prevenció d'incendis forestals a la conselleria.

Les nostres línies d'actuació per als pròxims mesos van a seguir centrades en el desenrotllament i millora del sistema de gestió d'emergències, aprofitant les noves tecnologies, per a oferir un millor servici i atenció al ciutadà, el desenrotllament legislatiu i normatiu i la planificació enfront d'emergències, aixina com l'impuls d'actuacions que milloren la prevenció i l'extinció d'incendis forestals.

Vull destacar que en l'any 2012 s'ha rebut un total de 3.
692.
518 telefonades en el telèfon 112 i que s'han gestionat 427.
424 incidents.
En estos moments, estan integrats en el 112 un total de 110 organismes relacionats en la gestió de seguretat i emergències, sent el primer telèfon d'Espanya en major número d'organismes integrats de tota Espanya.

Tenim el repte de seguir millorant el servici que se presta al ciutadà, reduint costos i optimitzant recursos.
D'ahí que un dels projectes més importants que s'estan realitzant en estos moments siga la integració de l'atenció de la cridada sanitària en el 112 Comunitat Valenciana.
Açò mos va a suposar un estalvi de tres milions d'euros a l'any.

Per altra part, cal destacar l'important esforç que La Generalitat ha realitzat també en disposar de la xarxa de comunicació Comdes que, a més, està totalment integrada en el sistema de gestió d'emergències CoordCom G5.
En altre sentit, també s'han realitzat importants inversions per a dotar a tots els servicis d'intervenció d'emergències de les emissores per al seu ús en esta xarxa.
Este any se completarà l'equipament d'emissores per a les unitats de prevenció d'incendis forestals.

Aixina mateixa, continuarem impulsant l'aprofitament de les noves tecnologies en la renovació del Cecopi, situat en el centre de coordinació d'emergències, que culminarà també este any.

Estem desenrotllant també, normativament, el que és la llei de protecció civil i emergències i la coneguda llei de bombers.

Respecte a la primera, dir que ja s'ha creat la mesa social de les emergències, prevista en la llei, i s'ha adequat la composició de la comissió de protecció civil de la Comunitat Valenciana.
La conselleria ha elaborat ja la regulació relativa al procediment per a repercutir els costos quan se mobilitzen recursos de servicis essencials d'intervenció de forma maliciosa o quan eixa mobilització resulte derivada d'una negligència manifesta.
Hem finalitzat el catàleg d'activitats amb risc i el reglament del centre de coordinació d'emergències.
Estes tres normes seran tramitades i aprovades pròximament.

He d'assenyalar també que estan en fase d'elaboració les normes reguladores i de creació de l'oficina única postemergència de la comissió interdepartamental per al seguiment i coordinació de la postemergència i del consell valencià del voluntariat de protecció civil.
I anem a procedir a regular, igualment, els següents servicis d'intervenció: el 112 Comunitat Valenciana, la unitat de brigades d'emergència, el personal tècnic de prevenció mediambiental de La Generalitat i les unitats de prevenció d'incendis forestals.

Quant a la llei de bombers, ja s'han aprovat els decrets de creació de la comissió de coordinació dels SPEIS i del registre de personal de bomber i la seua credencial.
Anem a mamprendre la regulació de l'estructura, funcionament i organització dels SPEIS, l'estatut del bomber voluntari i aspectes com els cursos selectius de formació i bases de selecció, entre altres.

Igualment, en este àmbit legislatiu, s'està escometent l'estudi per a l'elaboració d'una llei d'incendis forestals en què s'unifique tota la normativa que en estos moments afecta tant a la prevenció com a l'extinció en els incendis.

En relació a la planificació, són una prioritat per a La Generalitat els plans territorials.
Aixina, dins dels plans territorials municipals d'emergència, fins el moment, la conselleria ha elaborat, a través de convenis en els ajuntaments de menys de cinc mil habitants, un total de 159 plans municipals.

En estos últims temps hem aprovat el pla especial enfront del risc sísmic.
Hem actualitzat el pla especial enfront d'incendis forestals, el pla especial d'inundacions i el de mercaderies perilloses.
I s'han elaborat els plans d'emergència exterior de totes les empreses amb risc d'accident greu.
En este sentit, actualment estem realitzant una profunda revisió del Pla territorial d'emergència de la Comunitat Valenciana, per a adaptar-lo a les característiques que la gestió de les emergències té actualment en la nostra comunitat.

De la mateixa manera, seguim desenrotllant nova planificació.
I ja està també en fase de revisió i al·legacions el pla especial enfront del risc radiològic.

Com hem vist, venim fent en els últims anys.
.
.
Continuarem elaborant els plans d'emergència exteriors de les empreses en risc d'accident greu que se vagen implantant en el futur en la nostra comunitat.

Respecte a la lluita en els incendis forestals -que, com deia, és un objectiu absolutament prioritari per al Consell-, anem a seguir treballant en la integració dels treballs de prevenció i extinció, ja que això suposa guanyar en complementarietat, sinergies i en eficiència.
L'objectiu és arribar al màxim grau d'integració de la prevenció i l'extinció, abordant-la des de diferents punts de vista:

En primer lloc, el legislatiu.
Per això, ja he fet abans menció a unificar-ho tot en una llei d'incendis forestals.

En segon lloc, l'aspecte de la planificació, en la qual cal destacar actuacions com la permanent actualització del pla especial enfront d'incendis forestals, els ja elaborats plans de les prevencions de les onze demarcacions forestals, el recolzament als municipis en la col·laboració dels seus corresponents plans de prevenció, en la difusió de la guia metodològica per a l'elaboració de la planificació municipal en prevenció d'incendis i en un manual de bones pràctiques, que ja s'ha distribuït també a tots els ajuntaments de la Comunitat Valenciana.

Aixina mateixa, estem elaborant una guia per a l'elaboració dels plans d'autoprotecció d'urbanitzacions limítrofs en superfície forestal.
Com saben, mos preocupa enormement la problemàtica de la interfície urbanoforestal, i per això estem treballant intensament.

En tercer lloc, altres aspectes de la integració de prevenció i extinció és la formació del personal, a través de l'Institut Valencià de Seguretat Pública i Emergències, ampliant l'oferta formativa als agents mediambientals i a les unitats de prevenció d'incendis.
A més, com a objectiu prioritari, desenrotllem també el curs de direcció de lloc de comandament avançat, dirigits a tots aquells professionals que han de desenrotllar esta important funció.

L'últim aspecte que vull destacar en el tema de prevenció i extinció d'incendis és l'esforç que han fet a través del Plise, a través del qual ja s'han escomés la nova plataforma tecnològica del 112, els parcs d'emergències de Castelló de Rugat, de Yátova, d'Onil, de Fontanars dels Alforins i de Calles, a l'igual que la superfície de Tírig que ja està acabada i que inaugurarem també en les pròximes setmanes.

En relació a les infraestructures de prevenció, la inversió de La Generalitat en estes, el que són àrees tallafocs, camins forestals i depòsits d'aigua, ha sigut constant al llarg dels últims mesos.
Per al present any, seran a prop de set milions i mig d'euros per a este tipus d'infraestructures de prevenció.

I volguera destacar, per últim, en l'àmbit de la lluita contra els incendis forestals, que el passat mes de juliol, en esta cambra, anuncií la creació d'un comité d'experts per a les anàlisis dels grans incendis forestals, com els que se produïren l'estiu passat.
Este comité se constituí en el mes d'octubre; ja ha realitzat diverses reunions i està prevista la finalització dels seus treballs en el mes d'abril.

En relació amb el voluntariat de protecció civil, vull subratllar el compromís de seguir treballant amb els voluntaris, destacant les ajudes que estem donant per als equips de comunicació Tetra, per a l'ús de la xarxa Comdes i que puguen estar integrats plenament en la xarxa Comdes, i també, sobretot, fent un accent especial en la formació dels voluntaris en l'Ivaspe.

Passant a seguretat i protecció ciutadana, senyories, dir-los que la política del Consell, com no pot ser d'altra manera, és la del foment de la coordinació i la col·laboració entre les diferents administracions i els distints cossos de seguretat.
Anem a continuar en esta línia, en especial a través del diàleg reivindicatiu amb el Govern d'Espanya, amb l'objectiu de millorar les condicions de seguretat a la nostra comunitat.
En este sentit, una de les prioritats que tenim plantejades és l'impuls del treball de l'observatori de la seguretat en la Comunitat Valenciana, un òrgan en presència de totes les administracions i cossos de seguretat.

En relació a la policia de La Generalitat, he de dir-los que este any complix els vint anys d'existència; i que tenim, també per a este any, la incorporació prevista d'una nova remesa de policies, en una convocatòria que està en estos moments realitzant-se, de 96 nous efectius que mos permetrà arribar a la xifra de 500 efectius, prevista a l'acord firmat en l'any 2002 amb el Govern d'Espanya i que ara sí podem complir, gràcies a la sensibilitat de l'actual Govern d'Espanya.

Durant l'any 2012, la policia de La Generalitat realitzà 171.
640 actuacions, la qual cosa suposà un increment d'un 18,8% respecte a l'any 2011.
Les actuacions no han deixat d'incrementar-se any rere any, des de la seua creació.
He de destacar que el grup de patrimoni de la policia fou el qui més incrementà els seus servicis, en més d'un 286%, la qual cosa fica de manifest el gran interés del govern en el que és el tema del patrimoni.
Per això, estem elaborant el primer pla integral de seguretat del patrimoni valencià.

Totes estes dades fiquen de manifest l'efectivitat i el bon fer dels professionals de la policia de La Generalitat, un cos que respon a un model en què se fomenta la col·laboració i cooperació entre els distints cossos de seguretat.
Bona mostra d'això són els dispositius de seguretat rural i de seguretat d'urbanitzacions, que han donat un bon resultat.

Igualment, en matèria del que són les infraestructures dedicades a la unitat adscrita de la policia nacional, dir que s'inaugurà la comissaria de Vall d'Alba el passat 10 de setembre; que també se ficà en marxa, en el mes de setembre, la nova seu, la nova comissaria d'Alacant, en el carrer Hondón de los Frailes; i que en els pròxims mesos se va a concloure la comissaria del complex administratiu Nou d'Octubre en la ciutat de València i a iniciar la reforma i adequació de la nova comissaria de la policia de La Generalitat en Elx.

Respecte a les policies locals, dir-los que en la Comunitat Valenciana comptem amb prop de deu mil quatre-cents policies pertanyents a 282 cossos de la policia local.
Açò suposa una de les ràtios més elevades del conjunt nacional en 2,4 policies per cada mil habitants.

Entre les actuacions en matèria de policia local que la conselleria porta endavant, està l'elaboració del catàleg de protocols d'actuació de les pràctiques dels policies locals, una ferramenta per a incrementar l'eficàcia i l'eficiència de l'actuació policial i, per altra part, l'aprovació del codi deontològic dels policies locals a fi de regular l'actuació dels policies més enllà del compliment de les normes.

Altres línies de treball que anem a iniciar són el desenrotllament del projecte europeu Unars, de suport a xiquets amb famílies amb violència de gènere i l'establiment de la ret de policies locals contra la violència de gènere.

Aixina mateixa, anem a continuar recolzant els municipis en l'esforç que realitzen en el sosteniment de la policia local.
En la passada legislatura, han segut a prop d'un milió dos-cents mil euros les subvencions destinades als mitjans tècnics dels cossos de policia local.
El passat any foren 87 les emissores de ràdio digital per a ús de la ret Comdes concedides als cossos de policia local de vint-i-cinc municipis de menys de cinc mil habitants.

Volguera recordar també que a través del pla especial de suport en estos últims sis mesos se ficaren en marxa les infraestructures de les policies locals de Sant Joan d'Alacant, de Xest, de Picassent, de l'Olivar en Alaquàs o en Bétera, per ficar algun exemple.

I, per últim, en l'àmbit de la policia local he de dir que anem a revisar i a modificar la seua normativa d'acord amb la nova legislació que el Govern d'Espanya està fent sobre esta matèria.

Parlar de formació és parlar d'una de les qüestions principals en matèria de seguretat.
Per això, anem a seguir impulsant el pla anual de formació de seguretat i emergències.
Per a este any, està prevista la realització de quatre cursos selectius per accés a les distintes categories de policia local i de nou cursos bàsics per al personal d'emergències.

També se donarà continuïtat als cursos monogràfics.
Està prevista la celebració de 167 cursos d'actualització per a policies locals i d'altres 78 cursos per al personal d'emergències.

Un aspecte que volguera subratllar és la formació en matèria de violència de gènere en què treballem intensament.
En l'any 2012 se formaren 196 policies locals dins del projecte europeu Hera, que pretén fer visibles estes situacions d'abús i establir una ret de suport a les víctimes a través de la creació de les denominades coalicions locals.

Com a novetat per a este any està prevista la creació d'un diploma de formació de violència de gènere per a efectius de cossos de la policia local.
Aixina mateix, anem a realitzar la segona edició del diploma d'especialistes en racisme i xenofòbia.

Senyories, dins de la seguretat, la matèria d'establiments i espectacles públics té un especial treball dins de la conselleria.
Estem treballant en estos moments en la tramitació del reglament regulador dels organismes de certificació administrativa, Coca, i el reglament de desenrotllament de la llei d'espectacles públics, activitats recreatives i establiments públics.
Estes normes tenen com a objectiu agilitar la tramitació administrativa, garantir la seguretat jurídica i fomentar la iniciativa empresarial.

Per altre costat, en benefici d'una major seguretat en els establiments públics, van a continuar les convocatòries d'acreditació del personal de servici específic d'admissió.
Fins ara ja s'han realitzat set convocatòries en estos últims quatre anys.

Altra qüestió important que he de referir-me és la relativa al foment i regulació de les festes tradicionals.
El passat dia 17 de gener tingué lloc la sessió constitutiva del consell de festes tradicionals de la Comunitat Valenciana, l'òrgan consultiu i assessor de La Generalitat sobre estes festivitats.
En esta primera sessió, ja s'han marcat les línies de treball consistents en l'elaboració d'un informe que radiografie la situació actual de les celebracions festives aixina com un decàleg de bones pràctiques.

Per altra part, ahir mateixa se publicà en el Diari Oficial de la Comunitat Valenciana l'orde reguladora del registre de seus festeres tradicionals, una norma que suposa un pas més en l'esforç per solucionar el problema de la convivència entre els veïns i els festers.

Quant a la seguretat en l'ús d'artificis pirotècnics, anem a continuar fomentant la formació dels consumidors reconeguts com a experts, els CRE.
Fins a la data s'han realitzat vint cursos per part de les onze entitats acreditades per La Generalitat com a entitats formadores.

Dins d'este bloc dedicat a les festes tradicionals i espectacles públics, vull concloure amb les actuacions respecte als espectacles taurins i bous al carrer.
Se tracta d'activitats molt arrelades en la Comunitat Valenciana, amb un impacte econòmic al voltant de 184 milions d'euros anuals, dels quals 46 milions d'euros deriven directament dels festejos dels bous al carrer, una importància que augmenta cada any a pesar de la conjuntura econòmica.
Aixina, el passat any 2012, amb 6.
441 festejos, ha sigut l'any en què més festejos s'han celebrat en la Comunitat Valenciana crexquent un 6% respecte a l'any 2011.

Actualment, la comunitat és la que té la normativa més estricta en esta matèria, però la nostra intenció és seguir prenent mesures i vetlant per la seguretat del públic i també per la seguretat i respecte dels animals.

Aixina mateixa, continuarem desenrotllant i impulsant noves iniciatives com el reglament d'espectacles taurins, la constitució del consell assessor del bou de lídia, o l'impuls de les càtedres universitàries taurines.

També anem a continuar amb la labor de formació i de conscienciació de voluntaris i aficionats de la festa en jornades explicatives de la normativa sobre bous al carrers i en les jornades de formació per a presidents i delegats governatius de places de bous.

Per a finalitzar amb seguretat, me referiré a l'atenció i ajuda de víctimes del terrorisme.
Saben vostés que la conselleria i la Generalitat valenciana fon pionera en una llei de víctimes de terrorisme i també en fer sengles convenis de col·laboració amb la fundació de víctimes de terrorisme i amb l'associació de víctimes de terrorisme de la nostra comunitat.
Anem a seguir aplicant la llei però també, sobretot, reconeguent i donant un suport públic i solidari de tot el poble valencià a les que han sigut víctimes del terrorisme.

Per acabar, vull passar al desenrotllament estatutari.
Saben vostés que en l'any 2012 es complia el trenta aniversari de l'aprovació de l'Estatut d'autonomia de la Comunitat Valenciana, una norma que ens ha permés exigir l'autogovern, desenrotllar institucions, crear un ordenament jurídic propi i consolidar la nostra identitat com a poble.
Un estatut que en la seua reforma de l'any 2006 es va reafirmar com una nacionalitat històrica amb un avanç substancial i un impuls a l'autogovern dels valencians.

Com sabem, durant el passat any hem realitzat diversos actes de caràcter institucional, promocional i divulgatiu en commemoració d'esta efemèrides.
Hem iniciat ja, senyories, els treballs per a dur a cap la reforma de l'Estatut d'autonomia per a minorar el nombre de diputats d'esta cambra de 99 a 79, com anuncià el molt honorable president de La Generalitat en el debat de política general.
I també hem iniciat i estan aprovats ja els avantprojectes de les lleis de les institucions de La Generalitat.

Tal com vaig anunciar a l'inici d'esta legislatura, són quatre els eixos principals: el desenrotllament estatutari, la promoció de l'autogovern, la recuperació del dret foral, la promoció de les nostres senyes d'identitat i la col·laboració i reivindicació davant de l'estat.

Pel que fa al primer d'eixos eixos mencionats, en els pròxims anys anem a promocionar i consolidar el model valencià d'autogovern i impulsar el ple desenrotllament de l'Estatut d'autonomia.
Per això, la comissió interdepartamental per l'estratègia de desenrotllament de l'Estatut d'autonomia està treballant a bon ritme i crearem el fòrum de les institucions d'autogovern com a espai de diàleg i debat que els representants de les institucions estatutàries posen en comú les possibilitats, les potencialitats i els valors dels valencians i de la nostra terra.

Aixina mateixa, volem aconseguir la màxima implicació de la nostra societat en esta matèria.
Per això continuarem amb la faena de la Revista Valenciana d'Estudis Autonòmics celebrant noves edicions de fòrum obert per al debat de temes d'interés autonòmic i d'actualitat, i fomentant la col·laboració de la societat valenciana a través de convenis amb institucions, entitats i associacions representatives de la societat civil valenciana.

A més, promourem la inclusió d'accions formatives sobre autogovern, estatut d'autonomia i senyes d'identitat en els plans formatius de l'IVAP.
Estudiarem també la viabilitat que altres administracions incloguen esta matèria en els seus plans de formació i posarem en marxa una línia de publicacions i un arxiu documental online sobre temes vinculats amb la promoció i consolidació de l'autogovern, el desenrotllament de l'estatut i la difusió i divulgació de les senyes d'identitat de la Comunitat Valenciana en col·laboració amb l'IVAP.

Vull destacar el segon eix respecte al dret foral civil valencià.
Saben vostés que el passat mes de novembre entrà en vigor la Llei d'unions de fet formalitzades de la Comunitat Valenciana i que s'està ultimant per part de la comissió de codificació civil valenciana els tràmits per a l'aprovació de la llei de contractes agraris que, per tant, entrarà també en els pròxims mesos en esta cambra.

Este impuls al dret civil valencià està anant acompanyat també de campanyes divulgatives, jornades i conferències sobre diversos aspectes relacionats amb esta normativa, com és el règim econòmic matrimonial o la custòdia compartida.

Anem a continuar amb el suport a la càtedra de dret foral valencià a la Universitat de València a través de la qual realitzarem noves edicions dels premis Savis en Dret dirigits a reconéixer l'estudi i promoció del nostre dret propi.
I, a més a més, anem a donar continuïtat als projectes iniciats també, el projecte de divulgació didàctica de la figura del rei Jaume I i dels furs entre els alumnes de segon cicle d'Educació Primària i el projecte de traducció, transcripció i ordenació cronològica dels furs que té una previsió d'elaboració entre 2012 i el 2015.

En relació a este últim, vull destacar que el passat dia 29 de gener es va presentar la publicació Furs de València 1238-1707, una aproximació al seu origen i posterior evolució, que és la primera part, precisament, d'este ambiciós projecte.

El tercer dels eixos que els he dit era el desenrotllament estatutari.
.
.
són ficar en valor els símbols, les senyes d'identitat, tradicions i institucions tradicionals de la Comunitat Valenciana.
En este àmbit s'inclouen diverses actuacions com són la commemoració del 30 aniversari de la Llei 8/1984, de 4 de desembre, de símbols de la Comunitat Valenciana, o la posada en marxa del projecte educatiu i cultural Rutes del valencianisme dirigides a donar a conéixer la riquesa històrica, cultural i artística del nostre territori.

Passe breument a parlar-los d'un tema que també és capital per al govern, com és les societats musicals, bandes de música i escoles de música i educands.
Senyories, vaig a referir-me a continuació a una altra de les qüestions que mos ocupa, com és el foment, l'impuls i la promoció de les societats musicals a la nostra comunitat.

El poble valencià atresora una llarga tradició musical que té el seu eix principal en l'existència de societats musicals a tot arreu de la nostra comunitat que, a més, tenen un gran valor d'integració social, cultural i econòmica dins de tota la nostra societat civil.
Constituïx, per tant, una realitat sense parangó en la resta del món i una senya d'identitat de la nostra societat.
Per tot això, mereix una especial atenció per part del Consell atorgant-li la màxima ajuda i protecció.

En esta línia, estem complint l'acord que firmàrem amb la Federació de Societats Musicals de la Comunitat Valenciana en què La Generalitat es comprometia a destinar el major import que mai se concedí a les societats musicals i a les escoles de música, un acord que estem complint i que estem treballant colze a colze amb la Federació de Societats Musicals de la Comunitat Valenciana.

Açò té la seua concreció en estos pressupostos de l'any 2013, en què no n'hi ha ninguna minoració de les subvencions a atorgar estant en quasi set milions i mig d'euros per a l'any 2013.

En els pròxims anys continuarem fomentant i potenciant les bandes i les societats musicals per mitjà d'estes concessions de les ajudes firmades en este conveni.
En esta línia, una de les principals mesures que pretenem abordar és la reordenació del sector a fi de garantir la seua sostenibilitat i futur.
Per això s'ha ficat en marxa el pla estratègic de societats musicals de la Comunitat Valenciana en col·laboració amb la Federació de Societats Musicals, comptant amb les aportacions també del comité d'experts creat per a este fi i amb la col·laboració del necessari consens, com dia, de la federació.

També volem donar un nou impuls a l'activitat educativa de les escoles de música.
Per això aprovarem pròximament el decret d'escoles de música de la Comunitat Valenciana per tal d'establir un marc normatiu referencial perquè totes les escoles de música s'ajusten al seu funcionament als nous temps i milloren la qualitat i la seua oferta formativa sense perdre la seua identitat tradicional.
Una millora que volem reforçar amb l'aprovació del pla de formació del professorat d'estes escoles.

D'altra banda, continuarem amb les polítiques posades en marxa en els últims anys dirigides a potenciar la dimensió nacional i internacional de les nostres societats musicals.
En este àmbit destaca la integració de les bandes de música en la Berklee College of Music Valencia.
Este projecte que es va posar en funcionament l'any passat va permetre que un total de 55 alumnes, tots ells pertanyents a les societats musicals, assistiren gratuïtament als cursos realitzats per esta prestigiosa universitat.

Aixina mateix, anem a desenrotllar diverses iniciatives dirigides a fomentar la interpretació de música de compositors valencians i consolidarem el projecte de «La teua banda al Palau de les Arts».
En la primera edició, que se féu amb gran èxit, participaren més de mil quatre-cents músics de 24 bandes.

Finalment, vull referir-me a la nova iniciativa que tenim previst posar en marxa este mateix exercici, la celebració de l'homenatge al músic aficionat.

La Generalitat vol reconéixer l'important paper que exercixen en les nostres societats musicals milers de músics anònims amb una dedicació desinteressada que constituïx sense dubte la principal característica d'esta manera tan nostra d'entendre la música.

Les 536 societats musicals federades, les 591 escoles de música i educands, amb més de 40.
000 músics, més de 60.
000 alumnes de música, són un exemple incontestable de la importància d'estes societats a la nostra comunitat.

I, per últim, me vull referir a la pilota valenciana.
Hui tinc la satisfacció de poder afirmar davant d'esta cambra que ja hem aprovat el Pla director de pilota valenciana 2012-2016 després de dos anys de negociacions.

Com saben, el pla director va ser presentat als sectors implicats el passat 27 de setembre.
Es tracta d'un pla integral, transversal i consensuat amb tots els col·lectius implicats, Federació de Pilota Valenciana, jugadors, trinqueters, Federació Valenciana de Municipis i Províncies i empreses del sector.

Un pla director estructurat en quatre plans d'acció que ens proporciona una visió global i estructurada de les oportunitats i carències d'este esport en tots els seus àmbits i que establix d'una forma clara i concisa els objectius que volem aconseguir en els pròxims anys.

L'existència d'un nivell professional de qualitat és essencial per a garantir la vigència d'este esport.
Per tal d'aconseguir-ho, hem destinat a este objectiu un pla d'acció específic, el pla d'ordenació i regulació de situació de l'esportista professional, en el qual s'inclouen diferents accions dirigides a dignificar la figura del jugador professional, millorar les instal·lacions esportives i elevar el nivell de competició per a fer-la més atractiva per al públic.

També, dins d'estes qüestions relatives a l'extensió del coneiximent i la pràctica de la pilota, entre les que s'inclouen les polítiques relacionades amb la promoció i el foment de l'esport de base.
Amb esta finalitat, s'han incorporat en el pla d'expansió de la pràctica de la pilota valenciana totes les mesures que hem desenrotllat en els últims anys en relació en esta matèria, junt a les noves actuacions que posarem en marxa els pròxims mesos per a acostar la pilota a nous col·lectius.

Vull dir que també els pressupostos de la conselleria per a l'any 2013 mantenen al voltant de 400.
000 euros directament per a tots estos plans de promoció de la pilota, com poden ser la «Pilota a l'escola», que preveu 230 actuacions en els col·leges valencians, o també la convocatòria de 25 noves beques del Centre d'Especialització de la Pilota Valenciana, el Cespiva.

Com ja he dit anteriorment, les ajudes anem a seguir reforçant-les i ficant en marxa -que és el més important- este pla director.

També el pla director parla de les instal·lacions perquè siguen adequades, suficients en tot el territori de la Comunitat Valenciana, que garantisquen la pràctica en les seues distintes modalitats de la pilota en condicions idònies i, per tant, també s'ha dedicat un pla d'acció propi dedicat a les infraestructures.

Finalment, el quart pla específic, que és el pla de promoció, que recull totes les qüestions relacionades amb la promoció i reconeiximent de la pilota dins i fora de la Comunitat Valenciana, tant en el seu aspecte esportiu, com pel que fa al seu caràcter de símbol d'identitat del poble valencià.

Senyories, el pla director és un pla de tots i per a tots i la seua aprovació suposa un punt d'inflexió i una oportunitat sense precedent per a assegurar el relleu generacional de jugadors i aficionats i amb un futur per al nostre esport.

Per a concloure, senyor president, senyories, sóc plenament conscient, com dia, del moment extraordinari difícil en el qual ens trobem i comprenc el desànim que hi pot haver en la ciutadania.
La crisi que vivim és una oportunitat idònia per a replantejar-se moltes qüestions i per a canviar i fer reformes necessàries que ens permeten contemplar el futur amb més esperança.

Els nous temps requerixen de noves solucions, de noves propostes i, també, de noves fórmules.
Hui més que mai és moment d'estar a l'altura que els valencians ens exigixen si volem que recuperen la confiança en la política i en les institucions.
És el moment de treballar junts i d'estendre ponts per a deixar de costat debats estèrils i discursos de confrontació.

El Consell del president Fabra actua amb estos principis i amb gran determinació per a no defraudar estes expectatives ciutadanes.
Contribuïm entre tots, per tant, a una democràcia millor, posant l'esforç col·lectiu al servici dels projectes constructius i no dels projectes destructius.

Jo els assegure que anem a dedicar tot el nostre esforç a la millora en la prestació dels servicis públics que tenim encomanats amb una actitud inconformista i amb voluntat permanent de fer les coses millors.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

(Ocupa la presidència el president, senyor Juan Gabriel Cotino Ferrer)

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor conseller.

Pel Grup Parlamentari Esquerra Unida, té la paraula l'il·lustre diputat senyor Lluís Torró.

El senyor Torró Gil:

Gràcies, senyor president.

Senyor conseller, ací en este saló de plens estem acostumats a tindre debats prou absurds.
Este és un més de tants debats absurds, no?
Perquè, clar, el senyor Fabra ha fet una remodelació en mig d'un debat de pressupostos i, ara, després de tres mesos, tornem a repetir el debat que, si fa, no fa, és el 80% del mateix debat.
Ens ha vingut a explicar, tret del tema de justícia, que no ho duia vosté, la resta de les coses.
.
.
quasi, quasi, quasi el mateix que ja ens va explicar en el debat de pressupostos.

I jo dic: bé, i per a què?
Què hi ha de nou ara, senyor Castellano?
Què hi ha de nou ara?
Tenim un Consell que està paralitzat, absolutament, i no ja només per qüestions de caràcter econòmic, que ja seria suficient: un Consell que està incapacitat per a prendre de forma absoluta qualsevol tipus d'iniciativa política.

Mire, vosté ha començat a parlar del tema de la justícia i, com sempre, en compte de parlar dels problemes, ens ve ací a explicar què és el que fan.

Clar, hui mateixa, eixia una notícia de Benidorm que diu: «La falta de medios colapsa los tres juzgados civiles con más de 12.
000 asuntos pendientes.
» Davant d'eixa problemàtica de la justícia, que, com vosté diu, és un servei públic, bàsic, essencial i prioritari, ací ens parla en una qüestió que.
.
.
, això sí que pot ser una certa innovació, perquè vosté li té molt afició a qüestions de caràcter tecnològic i de mitjans.
Ací sempre es gasten molts diners en infraestructures i pocs diners en allò que realment fa falta.

Ens ha parlat de creació de serveis de mediació, d'arxius, de mitjans telemàtics.
.
.
tot això, amb quins diners, senyor conseller?
Amb els diners que pensen estalviar-se en eixa creació de serveis comuns?
Jo ho veig realment molt difícil.
Molt difícil, quan han estat durant molt de temps estalviant, perquè no tenen diners per a pagar els advocats del torn d'ofici, i m'agradaria que ens explicara quants diners deuen als advocats del torn d'ofici i quan pensem pagar-los.
Ja els van reduir vostés de forma unilateral este any passat un 37% les seues retribucions.
Per tant, m'agradaria que ens explicara com esta situació ara, això és una qüestió que sí que hauria de retre comptes d'això.

Ens agradaria que ens explicara això que ha dit dels cinc nous jutjats que van a fer, quan van a posar-los en marxa.
Perquè se van comprometre a 15.
.
.
, els van anunciar en 2015, val?
, després van dir que només deu i, al final, que cinc per a juny d'este any passat.
I ara vosté ve a dir-nos que eixos cinc que havien d'haver estat en juny, que estaran enguany, però enguany, quan, senyor conseller?

Van haver de fer un regat a l'última hora en la llei de pressupostos llevant les taxes de la llei per a clavar-les via.
.
.
, perquè, clar, estaven les taxes de Gallardón.
Ara tenen en peu de guerra a tot el sector judicial, m'agradaria saber què pensen d'això.

M'agradaria.
.
.
, què pensen.
.
.
, per exemple, què pensa la conselleria de justícia del pla del ministeri per a eliminar els jutges substituts.
Vosté diu que un dels problemes que tenim ací és que no tenim prou jutges, i ara el ministeri ha dit que va a llevar les substitucions dels jutges.
Què pensa vosté d'això?
Perquè si eixe és el problema o és un dels problemes, anem a tindre greus problemàtiques.
Per tant, modernitzar, però modernitzar com, amb quins diners?
Amb quins mitjans?

El tema d'incendis forestals.
Com sempre, ens conta les mateixes pel·lícules de sempre sense entrar en el fons de les qüestions que són el que és realment important.

Mire, enguany, ja duem Calp, Confrides, Llucena, Benidorm, Nules, Beniarrés i Onil -eixos dos, esta nit-.
És evident que hem tingut unes circumstàncies meteorològiques especialment estranyes, perquè no és normal que durant tants dies en els mesos de gener i febrer tingam vents de tanta intensitat que són els que han provocat que estos conats d'incendi hagen pres més vol del que tocava.
Però li ho dic pel següent, perquè cada vegada, i vosté mateixa en la compareixença que va tindre en el mes d'octubre ja ens ho va reconéixer, es desestacionalitza més el tema dels incendis.

Ara jo li pregunte, els retalls que van fer en 2011, van a corregir-los, sí o no?
Per descomptat, pels pressupostos ja està clar que no.
Sí o no?
Això és el que hauria d'explicar-nos respecte al tema de l'extinció d'incendis si va a haver alguna novetat al respecte.

Què van a fer amb el deute de Tragsa?
M'agradaria que ens aclarira quants diners li deuen a Tragsa i quan pensen pagar eixe deute, perquè m'imagine que el tema dels retalls té molt a veure directament amb el tema de Tragsa.

Vosté ha parlat molt ací dels bombers, però m'agradaria que ens explicara una altra cosa que no va explicar quan vam estar discutint en el tema dels pressupostos.
Com van a finançar-se els consorcis de bombers enguany?
He sentit que estan parlant de normatives per a repercutir costos, i quan senc això, se me planten les orelles.
Perquè, de fet, ja n'hi han consorcis, com el consorci d'Alacant, que de forma impròpia està cobrant als afectats els serveis d'extinció d'incendis, en este cas d'incendis forestals, afectats que no han tingut res a veure.
I vosté parla d'això i parla d'intencions malicioses, de negligències.
.
.
M'agradaria que ens explicara, perquè, clar, enguany, en els pressupostos han retallat 22 milions d'euros, que és just la quantitat que li dedicaven als consorcis de bombers.
Per tant, explique'ns això.

Perquè a vostés se'ls ompli la boca de dir que van a fer més amb menys, val?
Això vosté sap perfectament, i qualsevol persona que tinga una miqueta de sentit comú, que en la pràctica el marge que es té per fer això és molt estret.

I, a més, si abans feen tan poc amb tants diners, com a mínim, deurien reconéixer que si això era així i ara ho poden fer d'una altra manera, una de dos: o ara no van a fer el que estaven fent, o abans estaven tirant els diners de mala manera, perquè no hi han més alternatives.
Per tant, explique'ns això.

Parlen molt de formació, però el cas.
.
.
el cas és que van baixar els pressupostos de formació al 2011 i enguany no els han recuperat.
Per tant, m'agradaria que ens explicara com és possible que pensen que, després d'una baixada pràcticament del 30% que hi va haver en 2011, la petita recuperació que li han donat a l'Ivaspe enguany va a ser suficient per a canviar tot això.

Ens han parlat del desenvolupament del reglament de l'OCA, del desenvolupament de la llei d'espectacles.
Se suposa que només faltaria que eixes coses no les feren.
Si aproven lleis, el més normal és que després les desenvolupen a través dels reglaments.

Jo seguisc quedant-me a quadres, independent del que un puga pensar sobre les festes dels bous, amb el fet que vostés seguisquen volent impulsar unes càtedres universitàries taurines.
Això pot moure, doncs no sé.
.
.
o al plor, o a la hilaritat, perquè amb tantes coses importants que hi han i tants problemes que tenim, que vostés es dediquen a promoure este tipus de coses, doncs realment em sembla una mala manera, una mala manera de tractar de distraure el personal.

Clar, vostés diuen que van a promoure l'autogovern, i l'única forma pràctica que se'ls ocorre de promoure l'autogovern és reduint el nombre de diputats, que van ser vostés mateixa els que van aprovar l'augment, doncs no sé això quina manera és de promoure l'autogovern.

I, després, el tema del que jo crec que són competències impròpies que té vosté en la conselleria.
No sé, competències impròpies que se resumixen de moltes maneres.
No sé jo si la Conselleria de Governació és la conselleria més adequada per a fer campanyes de promoció a la figura de Jaume I.
Jo crec que això seria més bé de la conselleria de justícia.
.
.
, perdó, d'educació o de cultura, no?
, però bé.

Però, clar, el mateix mos passa amb el tema de les societats musicals.
Se'ls ompli molt la boca, no?
, parla ací d'un pla estratègic, que el pla estratègic, perdone, és de la federació, no és de la conselleria.
La conselleria recolza el pla de la federació; no, la federació es posa d'acord amb la conselleria per a fer un pla.
Són dos coses ben diferents, però, clar, com no tenen cap tipus d'iniciativa, al final s'han de penjar les medalles també de la resta de la gent.

I, clar, parla ací que no hi ha minoració, però de fa a penes sis dies hi ha una nota de premsa, documentada molt bé, que la tenen tots els mitjans, per si hi ha algun diputat que no ho sàpiga, que la federació li exigix el milió d'euros que li deuen de l'any passat.
Quan pensa pagar eixa quantitat, senyor conseller?

La resta de coses que ens ha dit ja les sabíem.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Torró.

En representació del Grup Parlamentari Compromís, l'il·lustre diputat senyor Josep Maria Pañella.

El senyor Pañella Alcàcer:

Moltes gràcies, senyor president.

Senyor conseller.

He seguit amb màxima atenció el seu discurs.
Ha començat a parlar de crisi, esforç, sacrifici, eficàcia, eficiència.
Ha mencionat el drama de l'atur, ha mencionat la prioritat de pagar en temps i forma, la voluntat de consens i diàleg, les inversions en justícia.
Això significa clarament el trencament total que existix avui entre el que veu el poble valencià i el que diu el govern valencià.
Són coses diametralment oposades.

Jo li he de confessar que sóc un dels que no ha cregut pràcticament res del que ha dit.
No m'ho he cregut.
El problema no és si m'ho crec jo, el problema és que jo sóc un d'eixos nou de cada deu valencians i valencianes que no s'ho creuen, que diuen que el Partit Popular els ha enganyat, que diuen que no estan representats pel Partit Popular que els governa avui.

He sentit moltes qüestions.
Noves lleis, contractes agraris.
Però que avui ja no és obligat que entre l'empleador i el treballador hi haja un contracte?
Eh?

Decret per a les escoles de música.
I en eixe decret posarà que cobraran en data i forma?

Homenatge als músics tradicionals.
M'ha recordat el monument al soldat desconegut.
Li he de recordar que el soldat desconegut està mort.

Eixa és la voluntat?
Parlem, entrem, conseller.
Entrem perquè el que ha dit, mire, no té cap credibilitat.
Vosté representa un Consell que està mort, amortitzat, que ningú confia en vostés.
I, efectivament, acabaran el període que legalment tenen, però vostés estan amortitzats.

Parla vosté de consens i transparència.
A vore, trenque l'opacitat que té fins avui.
Parlem dels incendis.
Vol dir-mos els aspectes clau que li hem preguntat innombrables vegades?
El cost de cada hora d'operació dels mitjans aeris, l'import dels contractes dels mitjans d'extinció aeris.
Vol pujar ací dalt i contar-nos-ho?
O tan sols, diguen les empreses, el nom de les empreses.
Opacitat per què?
Perquè així és un element per amagar les causes reals de la lentitud en la resposta dels mitjans aeris.
D'això no dóna compte, d'eixa lentitud.

Li hem preguntat reiterades vegades, i no hem tingut contestació, el temps transcorregut entre la recepció de la primera trucada del 112 i l'actuació del primer mitjà aeri d'extinció.
Vol pujar ací i donar-mos eixa dada?
No ens ha contestat.
Mai.

Parla de modernització i d'esforç inversor.
Per cert, ha mencionat el Palau de Justícia de Vila-real a boca ampla.
No vol reconéixer ací davant que vostés mateixa han suprimit la dotació pressupostària que procedia del fons de compensació interterritorial fa quatre dies?
Com hem de creure'l?
Com hem de creure'l?
Què pugen ací a contar-nos?

Modernització i esforç inversor.
Mire, per suposat.
.
.
, i seguisc parlant d'incendis, insuficient, reducció de mitjans.
L'any 2010, cinc-centes persones integraven les brigades de Tragsa.
L'any 2011, cent persones.
A continuació exactament igual.
Això és inversió i augment de mitjans, llevar-ne quatre-cents.

Les xifres, que ha parlat de moltes xifres.
Sí, sí, mire, xifres.
Aquest estiu tres defuncions en l'extinció d'incendis.

I ho vam dir.
La reducció de pressupost de personal és previsible que comporte un increment de risc per a les vides del personal d'extinció.
No només ho hem dit nosaltres, els sindicats representatius dels treballadors del sector li ho han dit també.

Xifres.
Entre el 4 i el 10 de febrer en el territori valencià hem tingut 17 incendis iniciats en l'entorn del que són xarxes elèctriques.
Es podrien previndre.
Només calia exigir que eixes xarxes comptaren amb «mesures de seguretat reforçades».
I es diuen així.
Clar, no podien perquè és que les empreses només tenen beneficis multimilionaris i no poden fer una inversió suplementària per a protegir les persones i per a protegir el medi ambient.

Senyor conseller, ha fracassat en la prevenció i en l'extinció.
Ha fracassat en la voluntat, en el voluntariat ambiental de prevenció d'incendis, perquè vosté ha parlat abans del que és el voluntariat de protecció civil, però ha omés precisament el de prevenció d'incendis.
Per què?
Perquè podem afirmar que dels 600.
000 euros amb els quals estava dotat l'any 2010 va retallar teòricament, no teòricament, va retallar 400.
000 euros.
Però de l'any 2011 ha retallat tot, perquè resulta que en realitat no ha pagat absolutament res, encara, del 2011.
I que el 2012 ha fet la convocatòria, però encara no hi ha resolució.

Vol explicar-nos estes xifres?
Conclusió: vostés han abandonat la política de prevenció d'incendis, l'han reduït a allò que no és acceptable els mitjans d'extinció.
Segueix sense existir la coordinació imprescindible.
Han eliminat la participació a través del voluntariat adequadament format.
I com a corol·lari, amb l'opacitat que els caracteritza, si enguany no és un mal any per a les muntanyes valencianes serà per circumstàncies alienes a vostés, entre elles per l'esforç dels pocs treballadors o per la disminució de la superfície que té potencialitat de ser cremada ja.
Però vostés no van a reconéixer ni aprendran absolutament res en la prevenció i la lluita contra els incendis, perquè ignoren els experts, ignoren les mesures de baix cost i alt benefici social.
Conseqüències: les que hem tingut, hectàrees cremades i vides també cremades.

Però parlem dels símbols.
Parlem dels símbols que porten el desenvolupament estatutari, parlem d'eixes bandes de música.

Mire, que màxima ajuda.
Màxima promesa, màxima promesa.
Que estan complint els acords?
Vosté ha vist les convocatòries que han fet?
Ha revisat les quantitats?
Les quantitats no són les que dia pressupostàriament.
Vosté les ha rebaixat en les convocatòries, les ha rebaixat, està incomplint.

Segona.
Ho ha dit el senyor Torró.
Vosté els deu 1,4 milions de 2010 i 2011.
Els ha pagat?
No.
Doncs sí, els deu.
.
.
I després recordarà una pregunta meua a la qual me va dir també que l'any passat, este últim any, havia fet una reducció d'1 milió d'euros, però que faria una modificació.
Quant farà eixa modificació i els ho donarà?
Ho va reconéixer ací, després de dues intervencions encadenades ho va haver de reconèixer.

Falta la seua paraula i la promesa que els ha fet als músics en la figura del seu president, que efectuaria els pagaments en els primers ingressos que tinguera al 2013.
No ho ha fet, no ho ha fet.

Per tant, mire, jo vull acabar parlant de justícia.
I me quedaran alguns temes que proposaré també en la segona intervenció, supose.
Un tema de justícia i que li encomane.
Volen propostes?
Li encomane a vosté, inicie-ho ja, la modificació de la llei hipotecària, com a conseller de justícia.

Mire, no podem deixar de parlar del que va passar ahir a Madrid i a tota Espanya, al Congrés dels Diputats, més encara després que diverses vegades recorde que vostés han votat que no ací al que és la dació en pagament.

Senyories, vull que presten atenció, demane atenció, imaginen esta escena: un matrimoni, jubilats, després de tota una vida treballant, ara els queda el temps que en allò de l'evolució social històrica els havia reservat per a poder-se dedicar l'un a l'altre, acaben de rebre la notícia que el banc va a tirar-los de sa casa.
Imaginen l'angoixa, la desesperació, fins i tot un cert sentiment de vergonya, «mai havíem pensat que açò ens pogués passar», es diuen l'un a l'altre.
Derrotats per la falta de solució, no poden suportar-ho i de mutu acord decidixen suïcidar-se.
Quin és el dubte?
Quin és el dubte que tinc?
Quin és el dubte que té molta gent?
Si sabien que ahir es debatria la iniciativa legislativa popular que afectava la dació en pagament i si pensaven que no anava a aprovar-se.

Les dues ILP que havien ahí, senyories, les dues, tant la de consideració com a amics de les corregudes de bous com la nova llei hipotecària tenien un aspecte en comú: parlaven de vida o parlaven de mort?
El Partit Popular en el seu moment va fer saber a tot el món que havia optat per la mort, en l'una i en l'altra, en l'una i en l'altra.
Sí, no em mire així, senyor conseller.
Ho havien fet públic.
Al final canviaren el seu vot.
I el dubte que tenim tots, el dubte que tenim tots és si això era sincer, si això serà sincer en el futur per a evitar noves morts.
I el dubte que tenim tots és què haguera passat si vostés hagueren explicat prèviament que anaven a donar entrada a la discussió d'eixa iniciativa legislativa popular.

Són interrogants que jo personalment me faig.
Són interrogants que li deixe.
Abans me demanàvem propostes.
Ahí en té una, una proposta ben relacionada amb el que està ahí, i que demostraria que no està actuant d'esquena al que diu el poble valencià.
Tire-ho endavant vosté, ja que no s'atreveix ningú més.
Com a conseller de justícia dir: avui és de justícia que tirem endavant este projecte de llei.
Ho demana tota la societat, ho demana tota la societat.

Vostés ja li he de recordar que han votat que no diverses vegades.
Tire-ho endavant.
Una proposta que val per moltes vides.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Moltes gràcies.

En representació del Grup Parlamentari Socialista, la il·lustre diputada senyora Verónica López.
.

La senyora López Ramón:

Señor presidente.

Señorías.

Bien, hoy comparecen por primera vez en esta cámara los consellers y conselleras nacidos y otros renacidos de la última crisis de gobierno de Alberto Fabra.
Y lo hacen después de más de dos meses de gestión al frente de sus respectivas consellerias.
La ciudadanía y estas Cortes tuvimos que sufrir el esperpento que suponía tener que debatir los presupuestos de todo 2013 sin los consellers que los habían elaborado.
Y todo esto ante los nuevos responsables de las diferentes consellerias, que suponíamos lo eran, porque estaban ocupando la bancada de gobierno.

Son conscientes del esperpento y el absurdo al que están exponiendo a esta tierra, a esta comunidad, dentro y fuera de nuestro territorio, de la mano de quien el traje de presidente del gobierno valenciano le viene enorme.
Y si enorme le viene a Alberto Fabra el traje de presidente de este Consell, permítame que le diga, señor Castellano, que mucho me temo que a usted no le ajusta tampoco demasiado bien la cartera de justicia.
Justicia, toros, bandas de música, estatuto, gobernación.
Y lo que es peor, justicia, incumplimiento, silencio, oscurantismo y falta de información no son nunca buena combinación, y en usted confluyen todas, señor Castellano.
(Aplaudiments)

Un conseller de Justicia y de Gobernación que la prensa ha calificado como un profesional de la afonía en los asuntos de interés público y que ha impuesto en todas las consejerías por las que ha pasado el cerrojo informativo.
Su sello más definitorio, ese cerrojo informativo.
Una afonía y un cerrojo que no encajan ni con el concepto de justicia ni con el discurso ficticio que está articulando y del que alardea Alberto Fabra, de la transparencia y la honestidad, señor Castellano.

Después del peor verano de la historia en materia de incendios, tuvimos que presenciar en esta cámara cómo subía a la tribuna a darnos el parte meteorológico del verano, mientras muchos y muchas teníamos en la retina aún las hectáreas de monte quemado y las vidas que se habían truncado.

Se empeña usted en mantener una política de recortes que no prioriza la prevención de los incendios y que se lleva por delante a los recursos humanos que se encargan del cuidado y conservación de nuestros bosques, zonas de recreo y parques naturales.
Un ERE en VAERSA, señor Castellano, no es la mejor solución para prevenir los incendios.

Y a su silencio tenemos que sumar además sus incumplimientos.
Ha hablado usted aquí de bomberos.
Qué me dice de su incumplimiento de la ley acerca de su obligación de cofinanciar los consorcios de bomberos, junto con las diputaciones y los ayuntamientos -el señor Rus ya no está, sino seguro que compartiría este argumento-.
(Inintel·ligible) … de su incumplimiento de la ley ha suprimido del presupuesto de 2013 la aportación de más de 22 millones de euros que tiene obligación de asumir esta comunitat.
Ningún incumplimiento legal es justificable, señor Castellano, pero las dimensiones del suyo afectan además a la vida de las personas.

Y de premio, conseller de justicia.
Acertada la decisión, señor Fabra, muy acertada la decisión.
De premio porque usted es el conseller de la suerte de este gobierno valenciano.
Es un conseller con suerte.
Cuando saltaba el escándalo de aquellos supuestos apaños contractuales de Taroncher, saltó el Gürtel por otro lado y silenció su asunto con el tema Taroncher.
Con Over Marketing ha tenido la suerte de camuflársele con el tema de Bárcenas, con lo cual sus compañeros de bancada, muchos de ellos, saben perfectamente que usted es un conseller con suerte, ¡con mucha suerte!
, y así le ha premiado el señor Fabra.

Señor Castellano, tras meses acaparando fotos a los mandos de la justicia, porque eso sí que hay reconocerle que se le da muy bien, el escenario en que nos encontramos no es para muchas fotos.
Un anuncio para informar que las obras de la remodelación de la Audiencia Provincial de Alicante se van a retrasar unos meses ya, una Ciudad de la Justicia de Alicante que ya no verá la luz y que solo les ha servido para prometerla durante más de diez años e ir a hacerse la foto a Alicante, y que ahora transforman, ya veremos si es realidad, en un proyecto de reforma del palacio de justicia de Benalúa.
Una ristra de anuncios y declaraciones sorprendentes y vacíos de contenido que vamos a analizar con algo de detalle.

«Castellano afirma que los juzgados de Alcoy están en malas condiciones y plantea el traslado.
» ¿Cuándo, señor conseller?
Es urgente, tiene que ser inmediato.
«El conseller de Gobernación y Justicia ha comentado que la justicia tiene que ser negociada, participada y consensuada entre todos los profesionales, puesto que es una competencia compartida.
» Señor Castellano, ¿quiere usted decir con esto que van a dejar sin efecto la orden que implantó la conselleria que usted hereda por la que reduce en un 37% las asignaciones a los letrados del turno de oficio?
Porque, si no lo sabe, le recuerdo que la aprobaron ustedes por la puerta de atrás, sin diálogo, sin consenso y sin la participación del Consejo Valenciano de la Abogacía.
¿La va usted a dejar sin efecto mañana mismo, señor conseller?
De lo contrario, sus actos contradicen sus palabras, y eso, ni es ético ni es decente ni es trasparente.
Aprobaron esta orden para pagar puntualmente, y cuando queda un mes para que venza el cuarto trimestre de pago, aún no han pagado el tercero.
¿Cuándo van a pagar, señor conseller?

«Castellano ha precisado que durante la reunión han abordado, entre otros asuntos, la ley de tasas judiciales: "Al respecto hemos escuchado todas las posiciones, las voces, y desde la conselleria nos comprometemos a trasladar estas cuestiones tanto al gobierno como al Consejo General del Poder Judicial.
"» ¿Usted de verdad piensa, señor conseller, que alguien en esta comunidad, que algún operador jurídico, alguien en la sociedad, necesita que usted haga de correveidile para contarle al señor Gallardón que todo el mundo, todos los juristas, toda la sociedad está en contra de sus tasas, en contra de unas tasas que crean la mayor brecha social (aplaudiments) creando una justicia para ricos y otra para pobres?

No, señor Castellano, solo hay dos teorías, señor Castellano, solo hay dos posiciones.
Una, la de toda la sociedad en contra de las tasas; y otra, la suya y la de Gallardón, a favor de ellas.
Le recuerdo sus palabras a pocos días de ser investido como conseller de justicia: «El ministro de Justicia ha tomado decisiones valientes, las más oportunas para mejorar las cosas».
.
.
No se puede decir una cosa aquí y otra allí, porque, al final, a uno se le acaba pillando en un renuncio, señor Castellano.
La sociedad valenciana lo que necesita es que usted se oponga frontalmente a estas tasas, que baje al ruedo, y cuando venga, que no tardará mucho en venir la proposición no de ley del Partido Socialista pidiendo que queden exentas las personas físicas de pagar estas tasas abusivas, que el Partido Popular vote con nosotros a favor, (remors) que se exima a las personas físicas de tener de pagar estas tasas gravosas que están suponiendo que mucha gente ya no pueda acceder a la justicia, señor Castellano.
Ese es el compromiso que a usted se le pide desde la sociedad valenciana.
(Remors)

La conselleria de justicia ha anunciado un nuevo programa piloto para la oficina judicial que entrará en vigor en la jurisdicción mercantil, y hoy sube a esta tribuna a anunciarnos algo diferente.
¿Qué es lo que quiere usted hacer con la nueva oficina judicial, si es que la quiere implantar?
¿Van a implantar el modelo que aprobaron ustedes en 2010 y que nunca han llegado a implantar?
¿Qué va a pasar en Alicante?
En Alicante, en 2010, el problema para implantar este sistema era que la dependencias.
.
.
, ese palacio de justicia de Benalúa, no permitía darles cobijo.
¿Qué va a pasar en Alicante?
¿Qué van a hacer ustedes ahora que ya no van a construir la ciudad de la justicia en Alicante, señor conseller?

En fin, «Castellano seguirá en la senda del consenso para crear una justicia ágil y eficaz».
.
.
«Una justicia ágil y eficaz», señor Castellano, se crea con medios materiales y humanos.
Nos anuncia que probablemente vengan veinticinco jueces de la próxima promoción de magistrados de la escuela judicial.
Muy bien, señor conseller, y cuando estén aquí, ¿qué?
, ¿qué es lo que van a hacer?
, ¿se les va a dotar de personal?
, ¿se les va a asignar un juzgado o simplemente van a venir a cubrir las plazas que hasta ahora estaban siendo cubiertas por jueces sustitutos?
Porque, en ese caso, señor Castellano, no aumentaremos la ratio y seguiremos teniendo los mismos problemas en la justicia valenciana.

Este es el escenario de caos que nos presenta el conseller de justicia para lo que queda de legislatura.
¡Se atreve usted a hablar de la creación de cinco nuevos órganos judiciales!
Y, además, ¡se atreve a declarar a los medios de comunicación que el Ministerio de Justicia rechazó la creación de estos órganos judiciales!
Le recuerdo, señor Castellano, porque usted ya estaba en este Consell, que el gobierno valenciano solicitó al Ministerio de Justicia en 2010 quince nuevos juzgados, y que fue este gobierno valenciano el que se dirigió al ministerio para decirle que no podían crearlos, porque alguien se había llevado el dinero de los valencianos a otros menesteres, y fueron ustedes los que no permitieron que se crearan los quince órganos judiciales que tanta falta nos hacían en esta tierra y que ahora parece que usted los va a crear como si fuera algo nuevo.

Pero, además, es curioso, porque allá por donde va, usted va prometiendo cosas que luego no cumple.
Pasó en Alcoy, con la policía autonómica, la comisaría de la policía autonómica, y pasa cada vez que usted va por un territorio.
En Alicante les prometió cinco nuevos juzgados para subir a esta tribuna hoy a contarnos que los cinco nuevos juzgados se van a repartir en todo el territorio valenciano.
Pónganse de acuerdo, aclárese, desde luego, con sus competencias, lo veo complicado, pero aclárese, porque está afectando a las vidas y las decisiones de muchas personas de esta sociedad valenciana.

Y, miren, para terminar, señor Castellano, de todo lo que conocemos a través de los medios desde que usted es conseller, ¿sabe qué es lo que más me escandaliza, si cabe?
, ¿sabe lo que más me subleva?
, ¿sabe dónde veo su profundo desprecio a la justicia como conseller de esta tierra?
En dos declaraciones suyas terribles: en la que dice que no ha podido preguntar al ministro Gallardón, a su compañero del Partido Popular, por el indulto al kamikaze de Alcira, porque no estaba en el orden del día de su entrevista, (aplaudiments) tomando nuevamente a la sociedad valenciana por tonta.
Y aquella otra en la que, cuando le preguntan por el recurso que ha presentado la familia, usted contesta a los medios que «están en su derecho de tomar todas las iniciativas legales que puedan ampararles para defender lo que ellos creen más justo, y desde el gobierno valenciano esto lo tenemos que ver con todo el respeto y toda la comprensión del mundo».
.
.
¿Que no estaba en el orden del día de la agenda de la entrevista?
¡Hombre!
, que eso me lo diga a mí el ministro, pero, ¡que se lo diga a usted, que es el pope del Partido Popular valenciano, señor conseller!
.
.
.
¿Usted cree que alguien en su sano juicio se puede creer algo así?
¿Lo que ellos creen que es más justo?
Oiga, es que toda la sociedad cree que este indulto es plenamente injusto, estamos hablando de un kamikaze al volante que causa la muerte de otra persona.
El gobierno valenciano no lo tiene que ver esto con respeto.
.
.

(Ocupa la presidència el vicepresident primer, senyor Alejandro Font de Mora Turón)

El senyor vicepresident primer:

Ruego finalice, (inoïble) .
.
.

La senyora López Ramón:

Termino en dos minutos.

Lo tiene que ver con responsabilidad, bajando al ruedo, bajando al ruedo y apoyando las comparecencias que se soliciten, pidiendo que ese indulto se retire.
.
.

El senyor vicepresident primer:

Muchas gracias.
.
.

La senyora López Ramón:

.
.
.
y se derogue.
Eso es responsabilidad, señor Castellano.
(Aplaudiments)

El senyor vicepresident primer:

Gracias, señora López.

En representació del Grup Parlamentari Popular, il·lustre diputat Luiz Ibáñez, té la paraula.

El senyor Ibáñez Gadea:

Presidente.

Señoras y señores diputados.

Buenos días.
Hemos tenido la oportunidad de escuchar la intervención del conseller de Gobernación y Justicia y, posteriormente, durante treinta minutos, no hemos oído ninguna propuesta ni ninguna aportación que beneficie a la Comunidad Valenciana ni a los temas que nos ocupan.
Una serie de descalificaciones reiteradas que hay que lamentar, por lo menos lo hago como miembro del Partido Popular.

El conseller de gobernación es una persona que ya fue conseller de justicia en el año 1999, conoce perfectamente la conselleria y conoce perfectamente la conselleria de gobernación.
Estamos hablando de una conselleria que toma y toca temas muy sensibles para todos.
Son muchos los profesionales implicados, desde el sector de la justicia, el sector de la policía y de la seguridad, el sector de las universidades, sector del arte, de la historia y, sobre todo, sector que afecta mucho a los ciudadanos y a nuestras señas tradicionales, y por lo tanto es una conselleria muy activa.

Mientras hemos oído tres definiciones de los tres grupos políticos, uno ha hablado de un gobierno paralizado, yo tengo que decir lo contrario, tenemos un gobierno muy activo; otro ha hablado de un gobierno muerto, yo tengo que hablar de un gobierno muy vivo; y otro ha hablado de un gobierno basado en el esperpento, y yo hablo de un gobierno realista.
Aquí hemos escuchado proyectos, hemos escuchado medidas, hemos escuchado racionalización, hemos escuchado sobre todo realismo y objetivos tangibles, hemos escuchado plazos de ejecución, hemos visto el mensaje del presidente.
.
.
, esfuerzo y compromiso, y sobre todo un énfasis de nuestras señas de identidad, de nuestras señas de identidad que hay que defender desde todos los ámbitos, de los históricos y de los presentes, y hablar como se hace, como hacen ustedes, de la Comunidad Valenciana, de esta forma, pienso profundamente que no beneficia para nada a la Comunidad Valenciana, y es algo que nunca me cansaré de decir y creo que tampoco beneficia en nada a la política y a lo que los ciudadanos esperan de nosotros.
Lo digo desde la más absoluta sinceridad.

Por lo tanto, (aplaudiments) centrándome en el tema de justicia, el conseller inició una ronda de contactos y visitas con todos los operadores jurídicos.
No ha sido fácil, ha sido una época intensa.
De ahí se ha abierto una serie de debates y propuestas para un futuro.
Ayer mismo se reunió la comisión mixta de cooperación y coordinación con el Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana para establecer un orden de prioridades de actuación.
El objeto prioritario del Consell de los valencianos es modernizar la administración de justicia haciéndola más ágil.
Ya desde el año 1995, y lo he podido comprobar, porque desde el año 1995, que estuve en el gobierno valenciano, siempre he formado parte indirectamente de alguna conselleria que estaba el departamento de justicia, y no me tienen que contar, he visto el crecimiento continuo y constante de todas las infraestructuras y medios tecnológicos que ha tenido la justicia a lo largo de los últimos años, y esto es una realidad.
Pero en estos momentos, como he dicho antes, un gobierno vivo que sigue trabajando.

El conseller ha hablado de reducir la litigiosidad.
Tenemos una de las más altas, estamos por encima de la media de España.
Para ello se van a poner en funcionamiento un centro de mediación de derecho privado de asuntos civiles y mercantiles.
Se ha hablado de incremento de jueces, se ha dicho que somos la tercera comunidad en número de funcionarios por juez, pero también somos la cuarta comunidad con menos jueces por habitante.
Se ha hablado de la creación de nuevos juzgados, se ha hablado de la creación de servicios comunes, con una finalidad, la mejora del rendimiento y el ahorro del coste.
Concretamente, se van a poner 6 servicios comunes, uno de asuntos generales, archivo territorial, ejecución civil, juzgado de lo mercantil, ejecución penal y proceso de lo social.
Eso demuestra la generación de actividad que se vive en la conselleria.

Se ha hablado de reordenación de plantillas.
No supondrá la supresión de ni un puesto de trabajo, pero sí que permitirá la redistribución de las cargas de trabajo entre los distintos órganos judiciales.
Se ha hablado de nuevas tecnologías, ya lo he dicho antes, el apoyo tecnológico en la conselleria de justicia a los largo de los años ha sido tremendo, pero en estos momentos proyectos como el Lexnet, que es una plataforma de intercambio de información, el sistema de grabación de eventos judiciales Arconte-NOJ, la aplicación para la gestión de identidades, la actualización de la aplicación de la gestión procesal Cicerone, esto, unido a las infraestructuras que ya ha anunciado el conseller en Villarreal, en Alicante y en el palacio de justicia Benalúa hacen que sea una conselleria completamente activa.

Si pasamos ahora al otro sector, que es el sector de las emergencias, en el que están más acostumbrados a oírme hablar, solamente tengo que poner en marcha el termómetro de la realidad, y el termómetro de la realidad ha dicho el conseller que ha habido más de tres llamadas telefónicas al 112 el año pasado, más de tres llamadas telefónicas y, señoras y señores, el centro de emergencias, los profesionales de la seguridad, de la emergencia, de la sanidad, todos los colectivos implicados, afortunadamente, pueden sentirse orgullosos de su trabajo, porque el día a día funciona, y aquí oír frases de descalificación que pueden afectar a la profesionalidad, ¡me tendrán siempre en contra!
, lo siento, me tendrán siempre en contra cuando se critique de una forma fácil y demagógica cuál es la realidad de los servicios actuales de todos los responsables de seguridad y emergencia.

Dicho esto, y por decir temas novedosos, uno de ellos es que se va a poner en marcha la integración de la atención de la llamada sanitaria del 112 Comunidad Valenciana dentro del 112.
Otro tema importante, que personalmente me produce satisfacción, es la renovación del Cecopi.
.
.
¿Qué dirán ustedes que es el Cecopi?
Es el centro donde se coordinan todas las emergencias.
Tenemos un Cecopi importante, pero después de dos años necesita esa renovación, y me alegra y satisface que este proyecto esté en marcha.

Dentro del tema de desarrollo normativo son muchas las cosas que esperamos del desarrollo de la ley de protección y civil, pero esto ya lo hablaremos en las distintas comisiones.
Pero me quedo con este anuncio de una elaboración de una ley de incendios forestales.
También quiero hablar de la planificación frente a emergencias y trasmitirle al conseller mi felicitación al departamento al servicio de planificación de la Generalitat valenciana en temas, el trabajo que han hecho es tremendo, ponerse al día, actualizar todo lo que hay, merece, desde luego, por parte del Grupo Popular, y me gustaría que de todos ustedes, el (inintel·ligible) .
.
.
a las personas que de todos los colores políticos trabajan allí y lo que (inintel·ligible) .
.
.
es tener los mejores planes para la Comunidad Valenciana.
(Remors)

Aparte, dentro de lo que es la prevención y extinción de incendios forestales, decir que en estos momentos estamos teniendo vientos de poniente y todos los días se están poniendo a prueba nuestros servicios de extinción.
Señoras y señores, con los incendios que tenemos en estos momentos, nuestros profesionales, que nos han dado unos resultados que nos han dado a lo largo de muchos años, no se puede cuestionar.
.
.
Ustedes no saben lo que es en estos momentos trabajar en un servicio de emergencia con los vientos que estamos teniendo, y no saben lo que es poner en marcha todo el dispositivo, y afortunadamente ha habido incendios y afortunadamente se han controlado, que es lo que esperamos y deseamos todos que siga produciéndose.

Ya se ha creado el comité de expertos.
Veremos los resultados en los próximos meses.
Y hay una mayor relación con el voluntariado de protección civil.

En cuanto al tema de seguridad y protección ciudadana se pone en marcha el plan integral de seguridad del patrimonio valenciano, esto es relacionado con la policía de La Generalitat que ya cumple los veinte años en nuestra comunidad.
Ya ha anunciado el conseller que por fin llegamos a la cifra de quinientos efectivos, a pesar de las reticencias que tuvimos en los gobiernos anteriores del Partido Socialista.
Y, afortunadamente, ahora sí que podemos cumplir algunos de los proyectos, como impulsar la vertebración de la presencia de la policía de La Generalitat.

Se ha anunciado la finalización de la comisaría en Valencia del complejo administrativo Nueve de Octubre y, también, de la reforma y adecuación de una comisaría en Elche.
También se ha hablado de un proyecto muy interesante, que es el impulso del observatorio de la seguridad en la Comunidad Valenciana.

En cuanto a nuestra policía e importante policía local se ha elaborado del catálogo un protocolo de actuación, que es una demanda del sector.
Se va a aprobar el código deontológico de los policías locales y una serie de proyectos europeos relacionados con la violencia de género y menores, que son punteros.

Nuestro instituto -ya prácticamente no tengo tiempo para hablar- pero nuestro Instituto Valenciano de Seguridad Pública es y seguirá siendo un referente.
Desde su creación a fecha de hoy, la única crítica negativa que yo he oído ha sido en esta cámara, pero nunca de ningún profesional que se haya formado en él.
Así que vamos a decir las cosas como son.
Es un instituto que es nuestro referente y es un ejemplo a seguir en lo que es la formación de seguridad y emergencias.

En cuanto a temas de espectáculos públicos, fiestas tradicionales, sedes festeras y espectáculos taurinos es un trabajo que se está realizando directamente con la ciudadanía y es un trabajo muy dinámico.

Ya no me da tiempo para hablar del desarrollo estatutario.
Simplemente anunciar la creación del foro de las instituciones de autogobierno y la aprobación de la ley de contratos agrarios y los trabajos que se están haciendo en la Ley de sucesiones.

Pero no quiero dejar de intervenir hablando de la promoción de nuestras señas de identidad, difusión, divulgación y puesta en valor de los símbolos y señas de identidad.
El conseller y su equipo están trabajando para los profesionales, están trabajando para los voluntarios, pero están trabajando especialmente por todas las valencianas y valencianos, atendiendo las distintas sensibilidades en una conselleria con grandes competencias de la que me siento orgulloso de haber trabajado y en estos momentos intervenir como diputado.

Nada más y muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor vicepresident primer:

Gracias, señor Ibáñez.

Honorable conseller, té vosté la paraula.

El senyor conseller de Governació i Justícia:

Moltes gràcies, senyor president.

Senyor Torró, s'intenta donar sempre per part d'este govern la informació permanent a Les Corts.
I, en este sentit, se critica si compareguem o si no compareguem.
S'ha demanat una compareixença a petició pròpia i una compareixença també dels grups parlamentaris i ací estem, lògicament, donant tota la informació que se necessita per part de les seues senyories i per part de la cambra.

I he vingut ací a parlar dels problemes de la justícia, evidentment.
He dit que infraestructures ara no és la prioritat en matèria de fer infraestructures.
Hem de reformar allò que sí que estiga en males condicions i acabar i fer unes obres que són absolutament imprescindibles per al bon funcionament de la justícia.

Per això li he dit que, en este sentit, s'inaugurarà abans de l'estiu el palau de justícia de Vila-real, que se venia construint en estos darrers temps, que iniciarem les obres en l'audiència provincial d'Alacant i que també, a finals d'any, farem el palau de justícia de Benalua, una reforma per a guanyar espais i, evidentment, per a reestructurar les deficiències que hi ha en el partit judicial d'Alacant i concretament en la ciutat d'Alacant.

El tema dels servicis comuns, senyor Torró, és un tema a més consensuat i proposat per tots els col·lectius.
Vosté pot passar per tots els col·lectius que és una solució per a evitar duplicitats de tràmits, per a estalviar costos i per a racionalitzar d'una millor manera tots els recursos que tenim i, per tant, per a guanyar en rapidesa i en agilitat.
I, a més, consensuat amb el que són els secretaris judicials, els jutges, els magistrats, el TSJ, amb tot el sector judicial i jurídic, el ficar en marxa el que són els servicis comuns d'assumptes generals, d'arxius, de servicis comuns en allò social, en allò mercantil, de servicis comuns d'execució dinerària i servicis comuns en mercantil.
I això s'ha fet consensuat amb una comissió mixta, com ha de ser, i consensuat amb tot el sector de la justícia.

Feia vosté algunes preguntes concretes que vull, lògicament, contestar-li.
Parlava vosté del torn d'ofici.
Sap vosté que en els pressupostos d'enguany tenim més de 18 milions i mig pressuposats per al torn d'ofici.
I preguntava vosté com estaven els pagaments en els col·legis d'advocats, en els col·legis de procuradors respecte al torn d'ofici.
Bé, fa unes setmanes pagàrem el 8% del que són els gastos d'infraestructures als col·legis d'advocats que tenia pendent, pagàrem també el que restava del segon trimestre de l'any 2012 al col·legi de procuradors.

I en estos moments, què és el que hi a pendent de pagament tant en el torn d'ofici d'advocats i de procuradors?
Està pendent el tercer trimestre de l'any 2012, que merità l'1 de desembre, per al seu pagament, i el tercer trimestre dels procuradors, que merità l'1 de desembre, també per al seu pagament.
I pagat el 8%, com deia, de gastos de funcionament dels torns d'ofici als dos col·legis tant d'advocats com de procuradors.
A més, explicat i reunit amb tots els degans, com estiguí, per a parlar, lògicament, d'estes qüestions, com no pot ser d'altra manera.

Parlava també, senyor Torró, dels quinze jutjats.
Jo he de dir-li d'una manera també molt clara que estem consensuant i prioritzant les necessitats que tenim, que en estos moments no hi ha una prioritat de crear nous òrgans judicials a la Comunitat Valenciana, hi ha una prioritat que vinguen més jutges i més magistrats a la Comunitat Valenciana.

No obstant això, sí que hi havia per les estadístiques, per les càrregues de treball, per les tendències que hi ha estos moments, sí que hem de crear cinc nous òrgans judicials que són els que, amb consens amb el Tribunal Superior de Justícia i amb consens amb les reunions que els he dit abans, li traslladí al ministre de Justícia.
Concretament era el de primera instància i instrucció de Massamagrell i de Llíria, jutjat d'allò penal per a Castelló i jutjat de primera instància i un altre penal per a Torrevella.
Estos són els cinc òrgans judicials que estan demanats i que estan en estos moments treballant sobre eixa matèria.
Per tant, fan falta més jutges i no tanta creació d'òrgans judicials en estos moments.

Parlava també vosté del que eren les taxes judicials.
Les taxes judicials autonòmiques, ha fet vosté referència que hi havia un projecte que s'anava a aplicar per a les taxes judicials autonòmiques, que en el seu moment ja l'anterior conseller de Justícia no aplicà i no portà el que era el projecte endavant a terme.
I jo li he de dir que no hi ha ninguna, ninguna intenció de ficar taxes judicials autonòmiques, amb la qual cosa eixa és una qüestió que ni està prevista, ni se va a fer per part del Consell, ni per part de qui li parla, amb la qual cosa, estava ben retirat eixe projecte de llei i no va a reprendre's en ningun moment eixe projecte de llei de les taxes judicials autonòmiques.

En tema de prevenció i extinció d'incendis, sap que per a este pressupost ha augmentat el que és en la Direcció General d'Emergències en 5 milions d'euros, el que era el pressupost destinat a prevenció i extinció d'incendis.

S'ha preguntat també què com estava el tema del deute en Tragsa.
El tema del deute en Tragsa, a l'igual que estem mantenint reunions periòdiques no sols en el que és la presidència nacional de Tragsa sinó també amb el delegat autonòmic en la comunitat, com no pot ser d'altra manera, dir-li que a finals d'este any passat, en l'últim pagament que se féu a finals de desembre, se li pagaren 26 milions d'euros a Tragsa.
I que estem complint el pla de pagament amb tota la normalitat del món que entre l'empresa i La Generalitat està així establert a satisfacció lògicament de les dos parts.

Ha fet vosté també referència als incendis que estem tenint estos dies.
Jo no vaig a dir, perquè quan dic que fa molt de vent i fa vent de ponent pareix que estiga ací ficant excuses.
Ninguna excusa absolutament de res.
Miren vostés, fins al 6 de febrer hem tingut, des de l'1 de gener fins al 6 de febrer, hem tingut 41 incendis que han cremat 163,63 hectàrees i l'eficàcia de l'incendi ha sigut de 3,99 hectàrees per incendi.

He de dir-los que, dins dels últims deu anys, respecte als incendis en la comunitat en el mes de desembre foren una mitjana de 15,93 hectàrees cremades en els últims deu anys; este últim mes de desembre ha sigut d'1,08 hectàrees en desembre.
I en els últims deu anys en el mes de gener ha sigut una mitja de 211,89 hectàrees, en el mes de gener, i que este mes de gener ha sigut de 73,87 hectàrees.
I que, no obstant, sí que és cert que estem patint tota una onada de vents que, evidentment, no és que siguen propicis per als incendis sinó que a més dificulten d'una manera molt important tot el que és la labor d'extinció dels professionals i dels incendis.

Ha fet vosté també menció i ha preguntat que què passa amb la dotació pressupostària que s'ha llevat este any en el pressupost de 2013 respecte als 22 milions per a estos consorcis provincials de bombers.
Bé, és una qüestió que estava explicada.
Mosatros en este pressupost, el que eren el 22 milions que hi havien no els hem ficat.
Sap vosté que hi havia un avantprojecte de llei de racionalització i sostenibilitat de l'administració del govern que està portant endavant per a la gestió eficient i per l'eliminació de duplicitats de les competències impròpies.
Perquè competències impròpies té l'administració local, competències impròpies té l'administració autonòmica i tenen les distintes administracions.

Mosatros tenim un consorci, voluntàriament les comunitats autònomes col·laboren, aquelles que volen col·laborar amb els consorcis de bombers, perquè no és la seua competència, però col·laborem.
El que estem fent és negociar eixa participació amb eixos consorcis amb les tres diputacions provincials, és a dir els tres consorcis provincials de bombers.
I, no obstant això, en la disposició transitòria de la llei que aprovàrem el 31 de desembre ja se digué que, en tot cas, se ficaria un límit de disponibilitats pressupostàries per als percentatges de participació en el cas que així se requerira per als tres consorcis provincials de bombers.

Per tant, dir-los també que en l'any 2012 ja hem abonat -que era la pregunta que també me feia- 16.
548.
279,68 euros als consorcis de bombers, més 850.
000 euros per a l'encomanda de gestió que tenia.

Dir-li també que respecte als incendis de Cortes de Pallás i d'Andilla i respecte a l'incendi de Chulilla, que en tots els convenis que tenia la Conselleria de Governació i Justícia en els seus respectius ajuntaments que ja té pagat en el seu moment, en el mes d'agost de l'any 2012 ja se pagaren el conjunt, el que és la provisió de fons de 3.
850.
000 se pagaren a les arques municipals.
I que també als cinc pobles afectats pels incendis de Chulilla, el 1.
575.
000 euros també fou abonat en les últimes setmanes i per tant també està dins de les arques municipals perquè puguen fer els pagaments a tots els afectats.

Ha parlat vosté també del tema de les ajudes a les societats musicals.
Dir-los que tot el que era referit a les escoles de música de l'any 2011, que se feia referència, ja es liquidaren, com vosté perfectament sap i coneix.
Ara estem rebent el que són les justificacions del que són les subvencions per a l'any 2012.
I, per tant, també, en base a la liquiditat de La Generalitat, procedirem l'abans possible al seu pagament.

Senyor Pañella, vosté parlava de la llei de contractes agraris, de la seua oportunitat o no oportunitat.
Jo simplement li dic que se dirigisca a La Unió, a AVA, a Joves Agricultors, a la (inintel·ligible) .
.
.
a tots els sindicats que d'una manera unànime se dirigiren a la conselleria per què s'haguera de legislar sobre eixa qüestió.
I, sobretot, per a una proposta per unanimitat que feren tots els sindicats i de totes les ideologies, que era el que no estiguera la clàusula a comercialitzar, que és una de les qüestions també importants que té eixa llei.
I això és el que vam fer: arreplegar, escoltar la sensibilitat, les propostes de la societat, en este cas dels sindicats i associacions professionals agràries, i portar-les a una llei per a donar-los eixa solució.

Diu que en el tema dels incendis.
.
.
que no se donen.
Mire vosté, el tema dels incendis de mitjans aeris, que vosté ha fet referència, estan publicats en el diari oficial de la comunitat.
I deia que no se coneixen les empreses.
Estan publicades.
L'empresa d'avions és Avialsa, l'empresa d'helicòpters és Inaer.
Si és que està publicat, negre sobre blanc, de manera permanent tot el que són els contractes dels mitjans aeris d'extinció i prevenció d'incendis.

Deia que «vosté ha parlat de manera pomposament del palau de Vila-real».
No.
Jo simplement he dit que el palau de justícia de Vila-real estarà finalitzat abans de l'estiu, perquè és el termini que està marcat i és quan podem ficar-lo en funcionament.
I (inoïble) .
.
.
, ni no pompositat.
És informar-los a les preguntes que vostés han tingut a bé fer.

Parla vosté dels tres morts i de la duresa del que han sigut els incendis forestals de l'any 2012.
Evidentment que sí.
I jo els he patit en primera persona.
I quan estem parlant de professionals, estem parlant de gent que de vegades coneixes, doncs, és encara molt més dur, i quan saps com treballen i de la manera en què treballen.
Per tant, crec que és una qüestió no per a fer alegria política d'ella, sinó tot el contrari.

Parla vosté que a les grans empreses.
.
.
Les grans empreses.
.
.
Mosatros tenim firmats convenis amb Iberdrola, amb Unión Fenosa, amb totes les companyies elèctriques.
Per què?
Perquè moltes vegades.
.
.
I ja ho hem vist.
En els dos últims incendis la conseqüència o la causa de l'incendi ha sigut la ruptura de cables pel vent, per la qüestió que siga, però la ruptura de cables.

I no sols firmem convenis amb ells i exigim les responsabilitats que hem d'exigir a totes i cada una de.
.
.
, en el cas dels causants, si són qualsevol tipus d'empresa, com no podia ser d'altra manera; a part de, també, a través del que és la prevenció de la vigilància de totes les línies de mitja i alta tensió, perquè les copes dels pins no puguen provocar este tipus d'incendis; i que també participem, d'una manera molt clara, a través també de la policia de La Generalitat.

Mire, insistix vosté en el tema de la federació de societats musicals.
Pareix que els sàpia mal que tingam una bona relació amb el president i amb la junta de govern de la federació.
Jo ho sent molt.
Tenim bones relacions, parlem fluidament, ens reunim permanentment i, lògicament, participem de totes i cada una de les iniciatives i de les qüestions que tenim.
I, per tant, aixina ho anem a seguir fent, d'una manera normal, d'una manera dialogada i d'una manera.
.
.
Perquè, al final, busquem tots el mateix objectiu.
I, per tant, anem a seguir, de manera permanent, com aixina ho estem fent, reunint-nos en un clima d'absoluta cordialitat i en un clima molt positiu.
I, per tant, eixe és l'interés i aixina anem a seguir treballant.

Parla vosté de que com s'ha dit que ací no hi han hagut propostes i no.
.
.
, tal, diu: «Sí, vaig a fer una proposta: que se modifique la llei hipotecària.
» Bé, me pareix molt bé que vosté faça eixa proposta.
Vosté sap que això és una competència de l'estat, a més de l'article 141.
1.
8 de la Constitució, i que ahí també s'està debatent, a nivell de les Corts Generals que s'ha de debatre i a nivell dels partits polítics.
I, mire vosté, sempre que el clima afavorisca el que és el consens i el que és aprovar el que són reformes, en este cas, de lleis importants, com la llei hipotecària, doncs me pareixerà molt bé.
Però, clar, vosté fa una proposta ací.
.
.
Perquè, clar, si la trasllade.
.
.
La senyora López deia: «És que vosté no va a ser correveidile per a traslladar o no sé què.
» Aleshores, vosté diu: «Trasllade això de la llei hipotecària, que no és competència de vosté», «No la trasllade, que no val per a res».
És a dir, ací, se faça el que se faça, la crítica és exactament igual, la coherència és la que és i, a més, el que són els arguments, doncs, són els que són.

Bé, i després ha fet una referència -que no sé si l'he entés bé, però.
.
.
- com culpant el govern o l'administració de les morts pels desnonaments.
Jo crec que això són qüestions, de deveres, que no es poden fer ni en broma, no se poden fer ni en broma.
I, a més, crec que no mereixen ja més comentaris, perquè són inqualificables si aixina se fan.

Mire vosté, senyora López, parla de cerrojo informativo i de no sé què.
Bé, no sé si vosté està en la comissió de governació o no.
Jo, quan hi ha incendis o quan hi ha un altre tipus de qüestions, normalment se dóna tota la informació que s'ha de donar.
Jo crec que vosté, per la seua intervenció, funciona a colp de titular.
Me pareix molt bé, cada u pot funcionar com crega convenient en política, faltaria més.

Parla de les hectàrees cremades i de les vides que s'han perdut.
Doncs, evidentment, un desastre ecològic en l'any 2012; i, a més, molt dolent, des de tots els punts de vista, el que se puguen perdre vides humanes que, a més, donen el millor de si mateixa per a la resta i per salvar, en este cas, el que és nostre.

El que s'està fent és ajustar la realitat al pressupost.
L'ERO de VAERSA no va a afectar a ninguna qüestió de les encomandes que té, encara que no és VAERSA d'esta conselleria, però no va a afectar a les encomandes que estan en matèria de prevenció.
I, per tant, aixina està fet i aixina està parlat.

Vosté parla també del tema d'Alcoi.
«Quan se va a pagar a Alcoi?
».
En Alcoi s'està negociant -i vosté ho sabrà perquè, a més, allí tenen als seus representants, està el seu alcalde.
.
.
- i s'està parlant amb la conselleria de manera permanent per a solucionar esta qüestió, que estem ja intentant aplegar a un acord en eixa qüestió, i que estem donant-nos la màxima pressa possible per a poder solucionar eixa qüestió, i que jo li garantisc que se farà a través d'un acord, sense més problemes, entre l'ajuntament i la conselleria, sense ningun tipus de problema, com vosté podrà observar.

Parla del torn d'ofici.
No vaig a repetir-li com estan els pagaments, perquè crec que els he dit d'una manera molt clara, molt clara, com estan.
A més, sé perfectament la situació perquè m'he reunit amb tots els degans de procuradors, amb tots els degans dels col·legis d'advocats, com no pot ser d'altra manera.
I, per tant, tinc una fluïdesa total i permanent, a través dels col·legis professionals.
I diu: «I quan se va.
.
.
?
».
Doncs, ara afrontarem el pagament del tercer trimestre, que és el que se deu, que merità l'1 de desembre de l'any 2012.
I, per tant, doncs, pagarem també com més prompte millor.

Vosté diu que, quan entrí, el primer fou dir que el ministre estava fent reformes i prenent decisions valentes.
Ho diguí i ho dic, i ho dic.
Fan falta les reformes.
Fa falta fer reformes.
I eixes reformes jo crec que són necessàries en el dia de hui.
I vosté podrà pensar d'una altra manera; però, per pensar d'una altra manera, no té ni per què insultar ni per què desqualificar.
Sí vosté podrà pensar com vullga, i té tot el seu dret; però sense entrar en altres qüestions.

El tema de les taxes.
Ja li ho he dit.
Mosatros no anem a fer ací una llei de taxes autonòmiques, no l'anem a fer; la retiràrem i no anem a recuperar eixa qüestió.
El ministre, en el dia d'ahir, ja digué també que anava a fer una reforma de les taxes i que les anava a modular a la baixa.
Hui anem a vore com està.

Parlava vosté també, senyora López -segons m'havia apuntat jo-, de la ciutat de la justícia d'Alacant, si s'anava a fer o no s'anava a fer la ciutat de la justícia d'Alacant, què s'havia fet.
.
.
Bé, li he dit que el tema de les infraestructures, en este moment, no és una prioritat.
És una prioritat el tema dels recursos, el tema de l'agilització, el tema del que són les jurisdiccionals, que funcionen amb agilitat, com han de fer.
I, a part de les infraestructures que he dit -i que reitere- de l'acabament de la ciutat del palau de la justícia de Vila-real, de l'Audiència Provincial d'Alacant i de Benalua, no està previst en estos moments, a part del que són reformes o millores d'edificis o infraestructures antigues, no està previst fer ningun altre tipus d'estes infraestructures.

Per tant, això de la ciutat de la justícia d'Alacant, allí el que s'ha decidit, perquè és possibilista, perquè s'ha consensuat també i hem tingut reunions amb el president de l'audiència, amb el fiscal en cap, hem tingut reunions amb tots, és el que és la reforma integral, que començarem a finals d'abril -com aixina diguí quan estiguí reunit- les obres del que és la reforma; que anem a guanyar més de 720 metres quadrats, a part dels espais que n'hi han actualment; que anem a poder reordenar totes les seccions de l'audiència i anem a poder guanyar en espais i, per tant, en eficàcia i en eficiència.

I, després, mirant tot el tema del que és el projecte, per al tema de Benalua, per a intentar que estiga aprovat i que a finals d'any estiguérem en disposició de poder també iniciar el que seria la reforma de Benalua.

Això és el que està previst.
No n'hi ha prevista ninguna altra cosa, si era el que concretament preguntava la seua senyoria.

I vosté deia.
.
.
I jo he dit, «fan falta jutges», perquè estem per davall de la mitjana nacional, concretament mosatros en tenim 9,5 per cada cent mil habitants, quan la mitjana nacional són 10,2 jutges per cada cent mil habitants.
I diguem que fan falta jutges.
I diu: «Sí.
Però, i quan vinguen?
I vosté ha demanat un mínim de 25 jutges.
» Sí, hem demanat un mínim, de manera consensuada en el que és la sala i en el que és la comissió mixta del Tribunal Superior de Justícia en la conselleria.
I hem demanat al Consell General del Poder Judicial que en esta nova promoció que n'hi ha de jutges, doncs, vinguen un mínim de 25, perquè és el que entenem imprescindible perquè vinguen.

I diuen: «¿I per què han de vindre, si després vostés no els va a ficar mitjans i tal?
».
Miren vostés, estos jutges, quan vinguen, tenen tots els mitjans per a poder treballar sense ningun tipus de problema.
Perquè li he de recordar, una vegada més -el que passa és que aquí se tracta de criticar i criticar a la comunitat i criticar a la comunitat i «com ara.
.
.
, tal, doncs, critiquem i ja està»-, esta és la tercera comunitat que té més funcionaris per jutge d'Espanya, la tercera comunitat que té més funcionaris de jutges d'Espanya, que és el que a mosatros mos correspon, en 8,82 funcionaris quan la mitjana està per davall.
I, per tant.
.
.
I això és de la memòria del Consell General del Poder Judicial, que vostés poden vore i poden fer.
I, per tant, se donen els mitjans perquè puguen treballar estes qüestions.

I quan vosté diu també: «És que vosté (inintel·ligible) .
.
.
, ha dit que s'anaven a crear cinc òrgans judicials per a tota la Comunitat Valenciana».
Efectivament, jo en Castelló, en Alacant o en València parle de tota la Comunitat Valenciana; no cinc òrgans judicials per a la província d'Alacant, sinó per a tota la Comunitat Valenciana, de les quals dos.
.
.
Vosté podrà ensenyar el que vullga; però, com el que està gravat està gravat, està ahí i és la veritat.
I ho diguí jo, que no ho digué vosté.
Vosté m'imagine que li agrada molt manipular les coses.
Però no.
Mire vosté, cinc òrgans judicials.
.
.
Perquè, a més, està dit en roda de premsa en Madrid, està dit en roda de premsa en Alacant i està dit en roda de premsa en València; i, amb la qual cosa, sempre és el mateix, inclús diguent els òrgans que són i que li he reiterat dos vegades ací i que no li vaig a repetir.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor vicepresident primer:

Gràcies, senyor conseller.

Moltes gràcies, senyor conseller.

Té la paraula, per a rèplica, l'il·lustre diputat Lluís Torró.

El senyor Torró Gil:

Gràcies, senyor president.

Bé, senyor Castellano, molt poques concrecions, eh?
, molt poques concrecions.

Quan parla de les tres obres diu que Vila-real ja està, l'inici de les obres d'Alacant, a finals d'any en Benalua.
.
.
A finals d'any què vol dir?
Que a finals d'any estarà?
Que a finals d'any començaran?
Començaran a finals d'any.
Val, vol dir que igual no comencen o ja vorem, no?
Eixa de «finals d'any» senzillament és que no van a estar, sense dubte, enguany ni probablement l'any que ve.

Bé, jo no li he criticat el tema dels serveis comuns ni les mesures de racionalització, no sé d'on ha tret això.
A mi el que em preocupa és que estan preocupats molt de la tecnologia -i a vosté això li passà molt quan duia només governació-, però es preocupen molt poc de les dotacions de recursos humans.
I eixe és el problema.

¿Com és possible que en estos moments falten transcriptors?
Resulta que tenim el tema Gürtel, el tema de cooperació, amb el senyor Blasco, el tema de Terra Mítica.
.
.
; tots, casualment, casos de corrupció en gent del Partit Popular i el Consell implicats, en què no hi han transcriptors per a donar-los curs a les cintes que estan gravades, enregistrades, i que, per tant, els procediments es troben paralitzats.
I això.
.
.

Vosté ha dit: «8,82 funcionaris.
.
.
».
Ho ha dit vosté ací.
Ja sé que no s'ho ha inventat.
I no ens ha dit quin (inintel·ligible) .
.
.
«Està per damunt de la mitjana estatal»; però, molt per damunt de la mitjana estatal està?
¿I això què és, culpa que n'hi han molt funcionaris o que hi han pocs jutges?
, perquè si diu que hi han pocs jutges.
.
.
Vull dir, perquè les relacions sempre són, com a mínim, de dues coses, no?
Si tenim pocs jutges, a la millor, no és que hi hagen massa funcionaris, sinó, senzillament, que hi han tan poquets jutges que tampoc tenim massa funcionaris.
I, a la millor, tenint molts jutges, però mantenint els mateixos funcionaris anem a tindre el mateix problema.
És això el que està passant?

Li he preguntat això dels nous jutjats.
Eixos cinc nous jutjats, per a quan?
¿I què pensa del fet que vagen a llevar els substituts als jutges?
Si vénen 25 nous jutges, com vosté diu que vindran perquè ha arribat a un acord, però resulta que els jutges que tinguen baixes no van a ser substituïts, doncs, anem a quedar-nos com fava, eh?
, igual que estic estava.

I, bé, i li he preguntat també què pensa de les taxes judicials, no que m'explicara.
.
.
, val?
, sinó què pensa de les taxes judicials que hi han implantades.
I no m'ha explicat res.

El tema del deute amb Tragsa, val?
Ha dit que han pagat 26 milions.
¿Què costa el servei, després de les retallades i abans de les retallades?
És dir, ¿què costava en 2010 i què ha costat en 2011 i en 2012?
I què deuen?
No només què han pagat, què deuen a Tragsa?
Què costava en 2010 i abans?
I què ha costat a partir de 2011?
I si pensen fer alguna cosa?
Perquè quan jo li he dit això dels incendis, el que estic diguent-li és que, en estos moments, si en 2010 teníem suficients mitjans, en 2011 i en 2012 no en tenim suficients.

I li dic més, vosté mateixa ho ha reconegut en diferents compareixences, que ha canviat el patró d'estacionalitat dels incendis, entre altres coses, probablement a causa del canvi climàtic, però vostés no és que apliquen els mateixos criteris que aplicaven en 2010 i abans, quant a l'estacionalitat i la distribució dels efectius, sinó que estan retallats i, per tant, tenim menys mitjans encara dels que teníem no ja en estiu només sinó també en hivern.
Van a resoldre eixe tema?

I bé, el tema dels consorcis provincials, clar, si no és que retallen en prevenció i extinció d'incendis forestals, és que estan retallant en el servei bàsic dels bombers.
Perquè, clar, vosté ha dit, vam llevar 22 milions d'euros i ara estem negociant, clar, perquè ja vam fer la disposició transitòria.
Ja ho sabem que van fer eixa trampa, no és una trama, van fer una modificació legal ací per a evitar-se una obligació que vostés mateixos s'havien imposat per llei, que era la de contribuir al sosteniment econòmic dels consorcis de bombers.
Lleven els diners, lleven l'obligació i, clar, ara negocien amb les diputacions provincials lògicament en una situació d'inferioritat d'estes respecte a vosté.
I això no és retallar en el servei dels incendis?
Doncs, si això no és retallar, jo, realment, no sé què és.

Li he preguntat pels retalls de l'Ivasp però no m'ha parlat de res d'això.
I el tema de les ajudes a les societats musicals.
Deuen un milió d'euros de l'any passat.
Jo no sé si hi haurà una, dos o cinc escoles que no hauran justificat; la resta, sí, i no paguen.
Per tant, no pagar significa que en la pràctica estan posant les societats musicals que amb els diners que vosté es va comprometre a pagar ja no tenen suficient.
.
.

El senyor vicepresident primer:

Moltes gràcies.

El senyor Torró Gil:

.
.
.
estan condemnant-les al tancament.

El senyor vicepresident primer:

Gràcies, senyor Torró.

Senyor Pañella.

El senyor Pañella Alcàcer:

Moltes gràcies, senyor president.

Senyor conseller, mire, vaig a aclarir-li algunes coses que pareix que no m'acaba d'entendre o no vol entendre'm.

Sobre els contractes agraris, jo no he parlat en contra, no.
No, la llei, no, revise i vorà que jo mateixa he presentat propostes que hem debatut precisament per a tirar endavant.
El que estic qüestionant és la seua política que quan no volen actuar, anem a fer una llei nova.
Tenien capacitat ja vostés d'aplicar-la; si van crear ja un model de contracte agrari amb una mena de codi de bones pràctiques que van proposar i que no va seguir absolutament ningú perquè vosté no tenia cap interés que s'aplicara!
Cap ni un!
I ara van a fer el mateix, van a passar-se un any sencer fent una llei en lloc de fer aplicar ja el contracte agrari en la compra, perquè la compra a comercialitzar, vosté ho sap tan bé o millor que jo, no és legal, no és legal.
I s'està fent.
Per tant, si vostés vullgueren, farien la llei per a millorar però aplicarien allò que se pot aplicar avui.
Vostés podien ja fer-ho.
És més, tant és així que ja fa més de dos anys que la mateixa consellera que hi havia en una contestació ja me va contestar a mi que en aquell moment ja no es fea en cap lloc la venda a comercialitzar, que vosté mateixa ha reconegut ací que sí que s'està fent.

Segona, que em sap mal la seua bona relació amb la federació.
No, no, el problema és que trobe a faltar que hi haja una relació sincera i real amb la federació des del mateix govern.
A mi, sap el que em sap mal?
Que no es pague.
Em sap mal que les escoles de música estiguen patint.
Em sap mal que les bandes de música hagen de traure diners dels seus fons, que no té res a vore amb l'escola, per a pagar els professors de l'escola.
Això és el que em sap mal.
I a vosté també hauria de saber-li mal, però pareix ser que el que li sap mal és que li ho diguem ací, perquè vosté no dóna solució a això.

Mire, i he parlat dues vegades, amb dos sentits diferents de persones que han mort.
I vosté ha tingut la poca sensibilitat de parlar sempre d'alegria.
Vosté, mirant-me a mi ha vist alegria quan li estava qüestionant això?
Vosté m'ha vist a mi alegria?
Que no podem parlar amb eixa alegria?
Però que estava ballant jo ací?
Anem a vore, parlem clarament.
Més amb menys, mentira!
Amb menys mitjans, més intensitat de treball, menys seguretat, més possibilitat d'accidents i més morts.
I, per tant, no ho dic amb cap alegria; amb tota la cruesa que se pot dir ací davant!
: menys mitjans d'extinció d'incendis, més possibilitats de morts entre les persones treballadores davant dels incendis.

Tercera, també m'ho ha dit al parlar dels suïcidis, que no es pot fer ni broma.
Com que fer broma!
Però vosté m'ha vist a mi cara de broma?
Doncs mire si era broma que ara li ho vaig a llegir: dos correus tinc des de la meua intervenció, dos.
I li'ls vaig a llegir i, si vol riure's es riu, però jo no m'he rist ni me riuré, ni m'he rist ni me riuré.

Primer correu, exactament: una persona de Tavernes, hipoteca 120.
000 euros per a comprar un pis.
Després de tres anys i mig pagant-la es queda sense feina, no pot pagar, Bankia diu que deu 125.
000 perquè l'imposa costes i despesa.
Se li subhasta per valor de 75.
000.
Se'l queda una immobiliària també del grup de Bankia per 75.
001 euro.
I ara li reclamen 50.
000 euros més de deute.
Vosté vol riure's d'això?
Se riu?
Jo no me ric.
El que li dic és que jo també em sent responsable perquè tinc capacitat de decidir ací.
I jo no vaig a dir, «no, no, es que eso es de Madrid».
Eso lo votamos aquí.
No sé si s'enrecorden que ho vam votar ací i van votar que no.
I ací hi han responsabilitats per les postures que se prenen, postures polítiques i responsabilitats polítiques però que no podem dir que no, però si en vol saber un altre de correu més recent, més recent, li'l vaig a llegir també, li'l vaig a llegir jo ara immediatament, immediatament.

Mire, diari Información d'Alicante.
Hora: 13:34 d'avui.
«Una persona se suïcida davant de la comissió que anava a procedir al desnonament».
(Remors) La notícia l'acabe de llegir.
Hi hauran errors o no hi hauran errors.
La notícia l'acabe de llegir.
(Veus) Si açò, si açò no ens revolta a nosaltres que representem tot el poble; si açò no ens fa actuar; si açò l'única postura que tenim de dir és «això ja ho debaten, ja ho debaten, sí, ja ho debaten».
.
.

El senyor vicepresident primer:

Señorías.
.
.

El senyor Pañella Alcàcer:

.
.
.
no, senyor, això mateixa ho hem debatut en esta casa.
Això mateixa ho hem debatut en esta casa!
Per favor!

El senyor vicepresident primer:

Senyories, per favor, guarden silenci.

El senyor Pañella Alcàcer:

.
.
.
Això ho hem debatut en esta casa.
.
.

El senyor vicepresident primer:

Respecten les intervencions.

El senyor Pañella Alcàcer:

.
.
.
Això ho hem votat en esta casa.
I el que jo no vaig a fer.
.
.

El senyor vicepresident primer:

Gràcies, senyor.
.
.

El senyor Pañella Alcàcer:

.
.
.
és tirar balons fora.

El meu compromís està ací.
Crec que el seu també hauria d'estar.

Moltes gràcies.

El senyor vicepresident primer:

Gràcies, senyor Pañella.

La senyora López, té la paraula.

La senyora López Ramón:

Gracias, señor presidente.

Bien, se ha oído aquí de todo.
Se ha dicho que veníamos a oír el mensaje del president de La Generalitat.
Nos lo podían haber dicho antes.
De haberlo sabido hubiéramos prestado, sin duda, muchísima más atención después de tres meses sin que el president de La Generalitat dé la cara ante esta cámara.
(Aplaudiments)

Se ha hablado de muchas cosas, de policía autonómica, señor Castellano.
En 2006 se comprometió el anterior conseller a establecer la comisaría de policía autonómica en Alcoy.
En 2008 se la llevaban a Xixona y ahora usted anuncia que se la lleva a Elche, no sabemos si por razones partidistas o de oportunidad política, pero la única realidad es que usted además del conseller del cerrojazo informativo y de la afonía es el conseller de los incumplimientos, y esto no es insultar, señor Castellano.
Esto es calificar.

Mire, de muestra, un botón.
Usted no podrá ser jamás la panacea de la transparencia que predica Alberto Fabra.
Y le digo por qué.
Hablaba usted de que no afectaba para nada el expediente de regulación de empleo de VAERSA en la conservación de bosques y de parques naturales porque se realizan las encomiendas de gestión.
Y le voy a mostrar una muestra -valga la redundancia- de su transparencia: el Partido Socialista le solicita copia de las encomiendas suscritas por la conselleria con la empresa pública VAERSA para la prevención de incendios forestales en la Comunitat Valenciana durante los años 2010, 2011 y 2012.
Y, señorías, ¿saben lo que contesta el conseller Castellano?
Contesta tomando el pelo a la bancada socialista, a los diputados y diputadas y a la portavoz de gobernación, contesta con cuál es el procedimiento legal para realizar una encomienda de gestión.
Señor Castellano, esto es una burla, una ofensa y una tomadura de pelo de las que usted nos tiene acostumbrados a realizar.

Me alegra conocer de su fluidez con todo el mundo, me encanta su fluidez.
Pero el problema es que siguen sin pagar.
El problema es que cuando yo salga de aquí tengo que llamar a los compañeros que siguen sin haber cobrado el tercer trimestre del turno de oficio cuando está a punto de vencer el cuarto, y que usted aquí, hoy, que para eso viene, porque usted para eso está sentado ahí y yo aquí, sigue sin aclararnos cuándo va a pagar el tercer trimestre cuando está a punto de vencer el cuarto.

Recuerde muy bien sus palabras, señor Castellano, porque los diarios de sesiones son algo que en algunas ocasiones puede castigar mucho las palabras.
Ha dicho usted que lo que van a llevar a cabo es una reforma integral del palacio de justicia de Benalúa.
Tenga en cuenta y tenga claro que le haremos el seguimiento para que esto no quede en una más de sus promesas incumplidas en materia de justicia en Alicante.
Si esta reforma no se lleva a cabo, ¿cómo pretende usted implantar la nueva oficina judicial que parece que de una vez por todas es lo que van a llevar a cabo ustedes aunque usted no se atreve muy bien a dejarlo claro?
¿Van a llevar ustedes a cabo la nueva oficina judicial que aprobaron en 2010?
¿Es eso lo que ha anunciado hoy después de la comisión mixta de ayer?
No, vale, como mucho nos temíamos, no.
Va usted a hacer una chapuza más en la justicia y en la modernización.

Bueno, de todas maneras, recuerde perfectamente sus palabras: «una reforma integral en Benalúa».
Mire, señor Castellano, yo no le he acusado de nada por el tema de los veinticinco jueces.
Yo le he hecho una pregunta a la cual tampoco me ha contestado usted.
Yo le he preguntado que a qué vienen esos veinticinco jueces.
Si vienen a cubrir las vacantes que dejan los jueces sustitutos o vienen a reforzar los juzgados existentes con las infraestructuras y los medios personales y materiales necesarios.
Y tampoco me ha contestado.
No le he acusado ni le he atacado de nada.
Le he preguntado que a qué vienen exactamente los veinticinco jueces, porque no es lo mismo que vengan a subir la ratio tan demandada a que vengan a cubrir vacantes.

Tampoco me ha contestado a la pregunta de si va a retirar el baremazo del turno de oficio.
Esa fluidez se traduce en hechos, y los hechos se traducen en actos y en ejecuciones y en decisiones que se adoptan.
¿Va usted a retirar el baremazo que supone un recorte del 37% en las prestaciones del turno de oficio, señor Castellano?

No le he querido criticar más allá de que son sus palabras.
Es usted el que se va a Alicante y dice: «En cuanto a las necesidades de nuevas infraestructuras y funcionarios, Castellano consideró prioritario constituir en la provincia cinco de los quince juzgados que fueron paralizados por el Ministerio de Justicia en el 2010.
» Si es que la letra es muy castigada, señor Castellano.
Y esto no es verdad.
No fue el ministerio el que paralizó en 2010 los juzgados que solicitó el gobierno valenciano.
Fue el propio gobierno valenciano que no tenía dinero para crearlos.
¿Estas son sus palabras?
No, no son sus palabras.

Lo temible de todo esto es que usted va prometiendo allá por donde va para después no incumplir nada.
Lo hemos visto antes.
¿Va usted a restablecer la comisaría que se prometió en 2006 en Alcoy?
El Grupo Socialista de Alcoy lo va a exigir.
Va a exigir que sea en Alcoy donde se instale esa comisaría de policía autonómica, porque dejan ustedes sin cubrir la montaña, dejan ustedes sin cubrir toda la provincia en cuanto a la zona norte, cuando a veinte kilómetros, a cinco minutos de Alicante, de Elche, -perdón- hay una comisaría en Alicante que puede perfectamente acoger la demanda.

Señor Castellano, mire, es complicado, entiendo que es complicado, pero es importante ser coherente y consciente en las palabras.
Y termino: si quiere ser sabio aprenda a interrogar razonablemente, a escuchar con atención, a responder serenamente y a callar cuando no tenga nada que decir.

El senyor vicepresident primer:

Gracias, señora López.
(Aplaudiments)

Per a finalitzar la compareixença, té la paraula l'honorable conseller de Governació i Justícia.

El senyor conseller de Governació i Justícia:

Gracias, señor presidente.

Senyories.

Senyor Torró, jo he parlat.
.
.
Senyor Torró.
.
.
he parlat, me fea la pregunta de quan era l'inici de.
.
.
He dit que.
.
.
en tot moment, des de la meua primera intervenció, i conforme diu la senyora López, que el que diu se queda gravat, afortunadament i gràcies a Déu, he dit que l'inici, tenim previst que l'inici poguera ser a finals d'any del que és la reforma de Benalua.
No he dit.
.
.
L'inici.
I he dit que l'inici de les obres de l'Audiència Provincial d'Alacant -ho torne a repetir, i senyora López, se queda gravat- serà a finals del mes d'abril.

Recursos humans.
Jo crec que tots els reforços que s'ha demanat.
.
.
Vosté parlava de reforços.
Tots els esforços que ha demanat el Tribunal Superior de Justícia, s'estan donant i s'estan atenent.
De fet, des de l'1 de gener d'este mateix any n'hi han tres nous reforços que se demanaren i conforme se van demanant se van atenent, com aixina ja se declarà.
Tot el que faja falta.
Mosatros som els primers que volem que funcione bé la justícia i que funcione el més ràpida possible i que siga el més àgil possible.

Parla vosté de mitjans de Tragsa.
Mire, vosté, no és veritat el que ha dit.
En el mes d'hivern no s'ha llevat ninguna brigada en Tragsa -són 34 brigades, nou de reforç- i durant l'any 2011, l'any 2012 i l'any 2013 són exactament les mateixes brigades.
No n'hi ha ni una menys, ni una menys.
No és de veres, no és de veres.
I en l'any 2011 hi hagueren uns resultats espectaculars des del punt de vista dels incendis forestals.
No n'hi ha ningun canvi ni en el 2012 ni en el 2013 respecte a les brigades, ni en l'hivern, ni en l'estiu, que quede clar també i que quede, senyora López, gravat també, eh?
, per a ser coherent, que jo sempre ho sóc.

He dit també que hem augmentat cinc milions en prevenció i extinció d'incendis per a este any.
Hem fet un augment pressupostari per al que entenem que és més prioritari.

I en el tema de l'Ivaspe estem complint el que són els plans de formació, com no pot ser d'altra manera.

En el tema de federació i societats musicals -i que valga per a tots els que han interpel·lat en eixe sentit- deguem les subvencions que són de menys quantitat d'intercanvis musicals, que són 450.
000 euros, d'instruments i d'infraestructures musicals a societats, que eren 600.
000 euros.
Això és el que se deu de l'exercici anterior.
No se deu res més, perquè el que era la quantitat d'escoles d'educands i d'escoles de música se pagaren, com vosté molt bé sap.

Mire, senyor Pañella, si vosté ha dit que fea falta, doncs m'alegre, m'alegre.
Jo li dic, i insistisc, que esta llei no és una ocurrència en este cas de la conselleria ni de la comissió de qualificació, sinó és una petició unànime, insistent i reiterada dels sindicats i de les associacions professionals agràries, amb la qual cosa, mire, vosté, a vosté quan li convé està en els sindicats i quan no, pareix ser que no està en els sindicats.

I me parla vosté d'una relació sincera i lleial amb la federació, mosatros la tenim.
Als que pareix ser que els sàpia mal és a vostés que la tingam.
Això és el que a vosté li sap mal.
Vostés volgueren que açò tot fóra un embolic, tot fóra un desastre, tot.
.
.
, doncs no, mire, ho sent molt, ho sent molt.
Tenim unes bones relacions, les anem a seguir tenint, i sobretot molt lleials, i si no, vosté, que té tanta relació amb el president, li ho pregunta i li ho comenta i vorà com no podrà pujar ací a desmentir el que jo acabe de dir.

Mire, vosté, si vosté ve ací a dir que la culpa dels suïcidis és del govern, crec que això és molt greu i crec que vosté s'ho ha de fer vore, perquè això me pense que s'havia de tindre molt poca catadura moral, que vosté vinga a acusar ací al govern de la culpa dels suïcidis me pareix que no té nom i que és inqualificable, simplement li faig eixe comentari, inqualificable.

I ací no vullga vosté fer-se ara com que és l'adalil dels desnonaments, perquè este ha segut el primer govern.
.
.
, i el president Fabra fou el primer que prengué mesures quan ningú parlava d'això (aplaudiments) per a través de l'IVHSA fer.
.
.
fer.
.
.
, no fagen «uh», que és la veritat, i que quede en acta, senyora López, per la coherència, la veritat.
Així que no vinguen ací ara vostés.
.
.
, quan vostés fa uns mesos no parlaven d'això i ara pareix que senta les presses de tots.
I quan governava el Partit Socialista pareix que ací no n'hi havia el problema de l'això.
Això és el que vostés s'han de fer.
.
.

El senyor vicepresident primer:

Senyories.

El senyor conseller de Governació i Justícia:

.
.
.
s'han de ver vore.
Per tant, fa.
.
.
, no dien ni mitja paraula sobre eixa qüestió.

I, mire, m'estava comentant l'alcalde de Sagunt i diputat d'estes Corts, «ple de l'Ajuntament de Sagunt, portar un conveni per a la firma conjunta del ministeri amb entitats financeres perquè les vivendes que tenien estes entitats financeres passaren als desnonats».
Sap qui l'aprovà en el ple?
Sols el Partit Popular.
Vot en contra del PSOE i d'Esquerra Unida.
Molta parauleria, molta manipulació i molta mentira!
(Aplaudiments)

El senyor vicepresident primer:

Gràcies, senyor conseller, gràcies.
Vaja finalitzant, li pregue.

El senyor conseller de Governació i Justícia:

I, mire, parlava, senyora López, i acabe de manera immediata, que va a fer un seguiment exhaustiu.
És la seua obligació com a diputada.
Jo vull que faja vosté un seguiment exhaustiu, però no amb lupa, vull que el faja amb microscopi, amb microscopi.
.
.

El senyor vicepresident primer:

Moltes gràcies.

El senyor conseller de Governació i Justícia:

.
.
.
que faja el seguiment i, per tant, me tindrà.
.
.
, les portes obertes per a parlar de totes aquelles qüestions.
.
.

El senyor vicepresident primer:

Gràcies.

El senyor conseller de Governació i Justícia:

.
.
.
que vosté tinga sense ningun problema, amb diàleg, amb lleialtat i amb sinceritat.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor vicepresident primer:

Gràcies, senyor conseller.

Senyories, es suspén la sessió que es reprendrà a les 17:00 hores.

(Se suspén la sessió a les 14 hores i 53 minuts)

(Es reprén la sessió a les 17 hores i 4 minuts)

El senyor president:

Se reprén la sessió.

Compareixença de la consellera de Benestar Social, senyora Asunción Sánchez Zaplana, per a informar sobre les línies generals de la política que durà a terme la conselleria en esta legislatura, sol·licitada a petició pròpia (RE número 43.
215), a la qual s'acumula la sol·licitada pel Grup Parlamentari Socialista (RE número 43.
530) i la sol·licitada pel Grup Parlamentari Compromís (RE número 44.
919)

El senyor president:

Quart punt de l'ordre del dia: compareixença de la consellera de Benestar Social per a informar sobre les línies generals de la política que durà a terme la conselleria en aquesta legislatura, sol·licitada a petició pròpia; acumulada a la compareixença sol·licitada pel Grup Parlamentari Socialista, amb el registre d'entrada número 43.
530; acumulada a la compareixença sol·licitada pel Grup Parlamentari Compromís, amb el registre d'entrada número 44.
919.

Té la paraula la consellera de Benestar Social, Asunción Sánchez.

La senyora consellera de Benestar Social:

Muchas gracias, presidente.

Muy buenas tardes a todos y a todas.

Comparezco por primera vez ante este pleno de Les Corts, y lo hago como consellera de Bienestar Social, para exponer los principios, prioridades y objetivos que perseguirán el desempeño de mi cometido al frente de este departamento en lo que resta de legislatura.

Esta nueva responsabilidad supone la posibilidad de trasladar mi experiencia en gestión de políticas sociales en el ámbito municipal al de nuestra comunidad.

Como ya dije en mi toma de posesión, quiero dejar constancia desde el primer momento de mi compromiso leal, sincero y honesto con esta labor que me ha sido encomendada.

Señorías, para mí hacer política es sinónimo de escuchar, de colaborar y de servir.
Y ese es mi compromiso con la sociedad valenciana.
Son tiempos difíciles para todas las personas que desempeñamos cargos públicos, y en especial para los responsables en materia social.
Pero la situación aún es peor para los miles de ciudadanos y ciudadanas que se encuentran en situación de exclusión, y a los que quiero ofrecer acciones concretas, empezando por ser la propia conselleria la que cumpla con ellos, atendiendo a las obligaciones económicas pendientes.
Es a ellos a quienes, con todo respeto, quiero dedicar mis palabras hoy en esta sede parlamentaria.
Ellos son y serán mi principal ocupación, mi principal compromiso.

Señorías, pretendo que las personas con discapacidad, los enfermos mentales, nuestros mayores, los dependientes, también las personas en riesgo de exclusión social, puedan encontrar en la Conselleria de Bienestar Social un interlocutor accesible, que sepa conocer y compartir sus inquietudes y preocupaciones.
Y esta misma tarjeta de presentación quiero que llegue a las mujeres que han sido víctimas de violencia de género, a las personas que sufren desigualdad de trato, a los inmigrantes que han visto en nuestra tierra posibilidad de prosperidad, a los menores, a las familias de acogida, a los jóvenes y al numeroso grupo de voluntarios que tenemos en nuestra comunidad.

Se lo repito, señorías, estamos y estaremos al servicio de la ciudadanía.
Queremos ser parte de la solución a sus problemas, siendo conscientes también de nuestros límites, que no son otros que los materiales.
(Aplaudiments)

Desde el primer día dije que no voy a comprometerme a nada que no pueda cumplir, pero sí voy al mismo tiempo a explicar las razones que me lleven a tomar cada decisión adoptada, que me consta van a ser muchas y muy difíciles.

Los colectivos con los que trabajamos a diario desde la Conselleria de Bienestar Social tienen puesta su esperanza en nosotros, pero también queremos ganar su confianza.
Y en nuestro ánimo está no defraudarles.
Se lo aseguro, para conseguirlo no ahorraremos esfuerzos.
El servicio a las personas es nuestra prioridad.

En estos últimos dos meses ya hemos formalizado numerosas reuniones con diversos colectivos que nos han trasladado sus inquietudes y preocupaciones.

Iniciamos este 2013, pues, con un compromiso de diálogo, de escucha y de servicio.
Y esos son los pilares que van a presidir la actuación de esta conselleria.
Y en esta clave, señorías, les solicito que interpreten cuantas decisiones se tomen por nuestra parte.

Estamos, como les decía al principio, y lo saben, viviendo un momento histórico muy difícil, un momento de cambios, de búsqueda de nuevos caminos y de ajustes a los que nos obliga la realidad actual, pero que no deben de suponer una pérdida de derechos ni una merma en los servicios a nuestros ciudadanos.

Tenemos que construir un sistema de protección social adecuado al momento en el que estamos viviendo, lo que requiere la transversalidad de todas las políticas sociales.
Exige incidir en variables desde diferentes frentes y sectores complementarios.
Requiere la estrecha colaboración del mundo educativo, del empleo y del sanitario con el social, y sobre todo de las diferentes áreas de este último entre sí.

Desde la Conselleria de Bienestar Social queremos sentar las bases de un sistema de protección capaz, solvente y estable.
Para ello tenemos que preservar recursos, programas y servicios que consideramos básicos, lo que va a suponer reconsiderar decididamente aquellos otros que, o bien no son esenciales, o bien han devenido en insostenibles.

La estabilidad presupuestaria es necesaria para asegurar las políticas de protección social, pero también lo es realizar un mayor esfuerzo financiero, contando con la administración del estado y con las instituciones de la Unión Europea para fijar niveles de ingresos vinculados a políticas sociales en nuestra comunidad.
Sostenibilidad presupuestaria, sí, pero también, y sobre todo, sostenibilidad social.

Un aspecto clave va a ser la colaboración con las administraciones locales, en especial con los ayuntamientos a los que tanto debemos y que son la administración más cercana a nuestros ciudadanos.

De este modo el sistema de protección social podrá atender mejor y de forma integral a las personas, generando sinergias y evitando desatender necesidades de nuestros ciudadanos.

Como ha indicado en varias ocasiones el presidente Alberto Fabra, sí, hay que hacer más con menos, lo que nos exige rentabilizar cada euro invertido en nuestra conselleria.

No puedo aquí obviar las dificultades que están generando muchos sectores de nuestra sociedad el retraso de pagos por parte de las administraciones públicas.
Pero también es verdad que el gobierno valenciano durante los últimos meses está trabajando seriamente para poder hacer frente a sus compromisos.
De momento, en colaboración con la conselleria de hacienda, hemos podido hacer frente en el último mes y medio al pago de más de 155 millones de euros de las deudas pendientes.

El Consell está realizando todos los esfuerzos posibles para liquidar sus deudas.
Pero, señorías, no resulta fácil priorizar los pagos cuando estamos hablando de un sector de la población tan vulnerable y de unos problemas de liquidez evidente.
Mi compromiso es ir atendiendo durante estos primeros meses del año 2013 las deudas pendientes en los años anteriores.

Soy consciente de que en este ejercicio que acaba de empezar la conselleria que dirijo tiene un presupuesto de 691 millones de euros.
Un importe menor del que yo desearía para conseguir objetivos ambiciosos en políticas de bienestar social.
Pero sí puedo decir que esta partida gestionada con rigor será una cifra que podrá cubrir las necesidades de los colectivos más vulnerables de nuestra sociedad.

Y, sentadas estas premisas básicas, quiero y paso a exponerles las grandes directrices del proyecto político que quiero dirigir.

Señorías, considero que el camino del diálogo social me exige trabajar en dos grandes objetivos.
El primero centrado en la transversalidad.
En este objetivo pretendo normalizar y agilizar las relaciones con otros departamentos de La Generalitat, sobre todo con áreas como sanidad, educación y empleo.
Miramos definir espacios comunes de acción, primero en materia de atención sociosanitaria y, segundo, en integración social, a través del empleo y la educación.

Asimismo, también forma parte de este objetivo estar muy cerca, como ya les dije, de los servicios sociales municipales, pues sólo contando con ellos se puede dar respuesta eficaz a las exigencias básicas de la sociedad valenciana.

En este sentido, y yo lo sé bien, la experiencia y conocimiento de los profesionales de los servicios sociales de base son un activo insustituible y al que tenemos que poner en valor.
Por eso en esta nueva etapa una de mis prioridades va a ser trabajar coordinadamente con ellos.

El segundo objetivo es que la sociedad valenciana tenga un papel protagonista en la búsqueda del bienestar colectivo, lo que requiere que desde el poder público fomentemos la participación y la iniciativa social, la creatividad y la solidaridad a través de un gran pacto social que recoja estos principios básicos.

Dicho pacto supondrá un acuerdo entre todos los sectores sociales que nos llevará a esta política social, participativa e integradora de las diferentes sensibilidades.

Señorías, quiero hablarles de todos los sectores de bienestar social, y voy a comenzar por la discapacidad.

En nuestra comunidad hay actualmente 383.
487 personas con algún tipo de discapacidad reconocida, física, mental, intelectual o sensorial; personas que siguen tropezando con múltiples barreras y perjuicios que les impiden su participación plena y efectiva en la sociedad.

Para este sector la Conselleria de Bienestar Social tiene que fomentar la consolidación de una sociedad siempre inclusiva, que actúe sobre el entorno, haciéndolo favorable para acoger a estas personas que tienen capacidades diferentes.

Quiero definir un modelo de atención a los discapacitados centrado en las personas, con una financiación objetiva, sostenible, transparente y eficaz.

Objetiva, pues debemos establecer criterios homogéneos y predecibles de financiación que sean iguales en situaciones iguales.

Sostenibles, pues sólo con proyecciones económicas a largo plazo se pueden crear modelos estables que aseguren que el sistema funcione en tiempo distante.

Transparente, pues en asuntos de dinero público no debe de haber secretos, y menos si hablamos de financiar un sector como el de la discapacidad.

Y eficaz, porque la financiación debe ser suficiente para permitir cumplir los objetivos y ratios de calidad que requieren las personas con discapacidad.

También es nuestro objetivo limitar la red de recursos de prevención y de atención al sector, mejorando la planificación territorial.

No es el momento de desarrollar nuevos programas de inversión, reforma o adaptación de infraestructuras sociales, pero sí queremos preservar los equipamientos disponibles y hacer un uso eficiente de los mismos.
Esto nos obliga a establecer mecanismos de transversalidad y de coordinación entre los servicios de discapacidad y los de asistencia sanitaria, caminando, como antes les decía, señorías, hacia la creación de un espacio sociosanitario.

Nuestro compromiso es asegurar el cuidado y atención de todas aquellas personas que se encuentran en situación de dependencia.
Sin embargo, la financiación de la misma, tal y como fue inicialmente concebida, necesita ser revisada.
Y por ello todas las comunidades autónomas tenemos que orientar nuestras acciones hacia una financiación sostenible, lo que implica racionalizar la incorporación de nuevos usuarios al sistema y adaptados al nuevo marco normativo estatal acordado por el Gobierno de España.

Las últimas reformas de la legislación sobre dependencia están motivadas por la necesidad de hacer sostenible el sistema, ya que en el conjunto del estado la realidad ha desbordado todas las previsiones en cuanto al número de dependientes y sobre todo en cuanto al número de grandes dependientes.

Por ello, el objetivo de la conselleria será consolidar el sistema de atención a las personas en situación de dependencia, atendiendo las previsiones y desarrollo de la ley y facilitando la adecuada coordinación y asignación de recursos destinados a su aplicación en el marco de las últimas reformas emprendidas por el estado.

En cuanto a la política de servicios sociales, el esfuerzo y el compromiso con los sectores más vulnerables ha sido hasta ahora una constante en nuestra actuación y se ha mantenido especialmente en unos momentos como los actuales, en los que las dificultades económicas presiden nuestra vida cotidiana y nos obligan a los gestores públicos a racionalizar y a priorizar los gastos.

Así, en primer lugar, los valencianos necesitamos dotarnos de una norma que ordene y mejore la gestión de los servicios sociales de la comunidad, integrando en una sola ley de servicios derivados de la ley de la dependencia la renta garantizada y el resto de prestaciones sociales.
Dicha norma ha de prever, por una parte, la creación de un sistema valenciano de servicios sociales, configurado como una única red pública de atención social, cuya finalidad sea favorecer la integración, la autonomía y el bienestar de todas las personas y familias de la Comunidad Valenciana.
Y, por otra parte también, un catálogo de recursos sociales que servirá de herramienta eficaz para garantizar la transparencia y el acceso de la ciudadanía a los servicios sociales.

Para la aprobación de esta ley contaremos con la participación de los representantes de todos los sectores afectados, pues, insisto, no tengo otro objetivo que la aprobación de un texto fruto del máximo consenso, que en la medida de lo posible satisfaga a las sensibilidades de todos los actores implicados.

Respecto a municipios, a los municipios y mancomunidades, tal y como ya he afirmado antes, soy consciente de que debemos atender los pagos pendientes, y mi proyecto pasa por ir saldando ordenadamente la deuda con los municipios, en especial la deuda relativa a los servicios sociales de base.

Por otra parte, no me olvido de la atención de las personas sin recursos y en riesgo de exclusión social.
A ellos destinamos los programas de acción comunitaria, mediante los cuales estamos colaborando con diferentes entidades y mantenemos comedores sociales y centros de acogida.
Tampoco puedo olvidar, señorías, la renta garantizada de ciudadanía, que no se ha visto en este presupuesto 2013 afectada por los ajustes, manteniéndose en el mismo presupuesto que el año pasado y, sí, cuyo pago también, ordenado en el tiempo, me comprometo a realizar.

Señorías, paso a referirme a continuación a un colectivo fundamental en el bienestar social, las personas mayores.
Tenemos en nuestra comunidad más de ochocientas setenta y siete mil personas mayores y desde esta tribuna quisiera reconocer la labor que están prestando en la actualidad a toda la sociedad.
Ellos, nuestros mayores, están sirviendo de apoyo moral, de apoyo emocional e incluso económico, por qué no reconocerlo, para los demás miembros de la familia en los actuales momentos.
Los mayores son y van a seguir siendo un objetivo básico de nuestra política de atención, y por ello vamos a mantener la red asistencial y los programas de ayuda a personas que viven solas, como es el servicio de ayuda a domicilio, el «Menjar a casa» o el «Major a casa».
(Aplaudiments)

Vamos a reforzar la cooperación con los ayuntamientos para mejorar la gestión de los recursos asistenciales de los que disponemos en la comunidad.
En especial, convertiremos muchas de las actuales infraestructuras sociales en centros integrales para mayores con el objetivo de que puedan llevar una vida independiente y facilitar su permanencia en el entorno familiar.
Asimismo, me comprometo aquí a consolidar y mantener la red de centros especializados de atención a personas mayores, los conocidos como CEAM, de la que podemos sentirnos orgullosos y que ha tenido numerosos reconocimientos públicos.
Seguiremos poniendo a disposición de nuestros mayores los programas de ocio y tiempo libre, como son el termalismo social, las vacaciones sociales, los mayores y la música, los encuentros de escritores mayores, etcétera.
Continuaremos proveyendo programas para paliar la soledad: el Teléfono del Mayor, con nuestro ya consolidado «No estés solo en Navidad»; también las políticas de fomento de las relaciones intergeneracionales estarán presentes en esta área.
Apoyaremos la dedicación de nuestros mayores a las tareas de voluntariado, campo en el que están demostrando de un modo creciente su valía para contribuir a mejorar el bienestar de nuestra sociedad.

Igualmente, señorías, vamos a seguir trabajando por la eliminación de las barreras arquitectónicas y potenciando iniciativas como la tarjeta del mayor, de la que se pueden beneficiar hoy en día con determinados descuentos y ventajas en compras y servicios.
Debemos dejar, y dejarlo atrás, las ideas sobre la pasividad de la tercera edad.
Hoy nuestros mayores son un claro ejemplo de actividad y de cómo se puede disfrutar de la vida, del ocio, de la cultura, de la afectividad y de la práctica de la solidaridad.

Señorías, en cuanto a la política sobre menores, su inclusión en la conselleria exclusivamente de bienestar social, permite tratar su problemática de una manera horizontal, desde la perspectiva de la prevención, de la protección del menor y de la inserción.
Esto va a suponer un mayor aprovechamiento de los recursos de que dispone La Generalitat, facilitando el desempeño de forma óptima de las funciones que tenemos encomendadas sobre los menores, funciones que no podemos olvidar que son de una enorme responsabilidad, por cuanto nos corresponde la tutela directa de los afectados.

Vamos a potenciar el plan de protección del menor y a optimizar la red de recursos de atención residencial.
Uno de nuestros objetivos es la reunificación familiar.
Por eso mantenemos la apuesta del Consell por el acogimiento familiar, y con la vista puesta en esta idea, vamos a seguir agilizando los procesos de acogida y reforzando la coordinación con los agentes comprometidos en la acción del menor.
Queremos optimizar los recursos destinados al cumplimiento de medidas judiciales y a la promoción de la inserción sociolaboral de los menores, y, para ello, vamos a seguir colaborando con las entidades que gestionan los centros y con otras entidades e instituciones públicas, apostando por la formación de tipo prelaboral que les facilite el acceso a un empleo.

La principal directriz política de La Generalitat en esta materia va a ser que el interés del menor esté siempre por encima de cualquier otra circunstancia, y es en este sentido en el que vamos a implementar las políticas de protección, de educación y de integración.

Respecto a las políticas de mujer, es un objetivo político irrenunciable del Consell lograr la plena igualdad de oportunidades entre hombres y mujeres, labor en la que sí se ha avanzado, pero en la que aún queda camino por recorrer.
Uno de los aspectos fundamentales es el apoyo a las mujeres emprendedoras a través del programa Dona Empresa, diseñado para impulsar la iniciativa de aquellas mujeres que tengan una idea o un proyecto de negocio.

Por otra parte, no puedo dejar de mencionar el trabajo que desde La Generalitat se está haciendo para erradicar la violencia ejercida contra las mujeres.
Por ello, tras la reciente aprobación de la Ley integral contra la violencia sobre la mujer en el ámbito de la Comunidad Valenciana, se acaban de dotar dos líneas económicas para atender el fondo de emergencia y las indemnizaciones por muerte con violencia.
Asimismo, pondremos en marcha el programa Acompaña, dirigido a la orientación de personas que quieren, que desean, realizar voluntariado en acciones de acompañamiento con mujeres víctimas de violencia de género.
Es este un programa trasversal, con tres líneas principales de acción: el trabajo en red, el voluntariado y la formación.

El IV Plan de igualdad de oportunidades entre hombres y mujeres, aprobado por La Generalitat para el periodo 2011-2014, va a seguir orientando nuestros pasos en políticas de igualdad de género, pues responde al compromiso que el Consell tiene de avanzar en la eliminación de situaciones de discriminación que aún hoy viven muchas mujeres y que resultan inadmisibles en pleno siglo XXI.
Igualmente, a través de este plan vamos a garantizar una total trasversalidad en este tipo de políticas públicas.

Debemos impulsar la conciliación, y para ello fomentaremos estrategias que permitan compartir responsabilidades familiares en pie de igualdad.
También estamos trabajando en el plan Concilia, en el que se recogerán las medidas y actuaciones que desde los diferentes departamentos del Consell se están poniendo en marcha para hacer que la conciliación sea una realidad.

Por lo que se refiere a la familia, señorías, en la actual situación sabemos que la familia es un pilar fundamental.
Por ello, la defensa, el amparo y el respaldo a la familia son una realidad en la Comunidad Valenciana, una prioridad para el Consell, y esa va a seguir siendo mi línea política.
La evolución y complejidad de la organización social encuentra reflejo en la familia como una institución que está en permanente cambio.
Hoy encontramos nuevas fórmulas de convivencia, y por ello tenemos que reconocer a la familia en todas sus manifestaciones y formas de organización, dándoles un especial apoyo y protección.
Impulsaremos la ley integral de apoyo a las familias, así como el decreto de familias monoparentales que las dote de amparo jurídico.

Otro de los colectivos especialmente afectados por la situación actual es la juventud.
La juventud, por la especial dificultad que supone el acceso a su primer empleo, sin perjuicio de las competencias que sobre los jóvenes tienen otros departamentos, desde la Conselleria de Bienestar Social, a través del Ivaj, del Instituto Valenciano de la Juventud, trabajamos en tres ejes esenciales: la formación de nuestros jóvenes, la promoción del autoempleo y la cultura emprendedora, y la canalización de las inquietudes solidarias y de voluntariado de los jóvenes valencianos.
La formación se llevará a cabo en tres áreas: idiomas, prácticas formativas de jóvenes desempleados y formación de monitores de ocio y tiempo libre y de animadores juveniles.
Reforzaremos el programa Emprenjove, destinado a jóvenes emprendedores menores de 35 años, para que puedan contar con herramientas de formación, de información y asesoramiento para acceder por sí mismos al mundo empresarial.
Considero que mi labor debe ser colaborar activamente en paliar la inquietud de nuestros jóvenes, que no es otra que encontrar empleo cuando acaban su formación.
Por eso, la Conselleria de Bienestar Social, y en especial el Ivaj, tiene abiertas las puertas a cuantas propuestas, procedan de donde procedan, se encaminen a dar respuesta a esta demanda.

En materia de cooperación internacional mi objetivo pasa por tres líneas de actuación.
La primera es centrar nuestros esfuerzos en la sensibilización social de la ciudadanía hacia la situación que viven los países del sur.
La segunda es mi compromiso de ponernos al día ordenadamente con las cantidades que La Generalitat adeuda al conjunto de las ONG, organizaciones no gubernamentales para el desarrollo.
Y la tercera es reordenar los recursos y coordinarnos con las diferentes administraciones que intervienen en estos momentos en materia de cooperación, para la mejor ejecución de lo proyectos que se vayan a realizar.

Por otro lado, las políticas activas de integración representan en la actual coyuntura económica un papel fundamental para facilitar la convivencia en la diversidad, en especial en esta comunidad, cuya gente es tradicionalmente abierta a todas las culturas.
Quiero, pues, consolidar los logros conseguidos en esta materia.
Vamos a continuar fomentando y apoyando la política de integración desde su vertiente más municipalista.
El mayor exponente, lo conocen, son las agencias de mediación para la integración y la convivencia social conocidas como AMICS, y fruto de la colaboración entre La Generalitat y los ayuntamientos representan el indiscutible protagonismo que tienen los municipios en la política de solidaridad y de integración.

Por otra parte, y aprovechando la experiencia de países de nuestro entorno con mayor experiencia en la recepción de inmigrantes, vamos a aprobar el plan 3G pensado para los valencianos y valencianas de segunda y de tercera generación.
Desde la conselleria continuaremos también trabajando decididamente por la inclusión y la plena igualdad de la población gitana en la comunidad, promoviendo su acceso y participación en todos los ámbitos de la sociedad valenciana.

Señorías, finalizo esta mi primera intervención recapitulando los principios rectores de las políticas que les he mencionado.
El primero, confianza, confianza en la sociedad valenciana.
Por ello, quiero abrir la conselleria a la participación de los diferentes sectores sociales.
Y confianza también en un Consell, este, que va a priorizar el gasto social que todos deseamos mantener.

Segundo, la sostenibilidad de las prestaciones básicas a costa de hacer más eficientes los recursos y de ordenar en el tiempo las prioridades económicas de los pagos, buscando consensos para alcanzar acuerdos en la financiación de muchos servicios sociales.

Tercero, trato prioritario a los ayuntamientos y mancomunidades cuya labor social y esfuerzo es innegable e insustituible, y además constituyen una garantía de continuidad de los servicios sociales básicos.

Cuarto, máxima responsabilidad en la gestión de obligaciones con lo menores, pues, como les dije antes, sobre las espaldas de La Generalitat recae la tutela de los mismos.

Finalmente, señorías, y para finalizar, les prometo mi total compromiso en la defensa del bienestar social de los valencianos y valencianas a los que quiero escuchar y servir, pues esa ha sido mi labor como cargo público en mi ciudad durante los últimos casi catorce años de mi vida.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Muchas gracias, señora consellera.

Pel grup parlamentari d'Esquerra Unida, té la paraula la il·lustre diputada Esther López.

La senyora López Barceló:

Buenas tardes.

Señora consellera, lamentablemente, aunque sea su primera comparecencia en esta cámara, por cierto, vergonzosamente dilatada en el tiempo por el Grupo Parlamentario Popular, he de decirle que no sé si referirme a su conselleria como la de la extrema necesidad por la situación alarmante que se vive en las calles, o llamarla la de la beneficencia, que es en la que la están ustedes convirtiendo.
Porque, ¿cómo puede ser que lo que está ocurriendo, por ejemplo, en dependencia sean cosas como esta.
El caso de mi amiga Maite, de Alicante, como usted y como yo, que me escribió.
Mi caso en concreto es que de 468,62 euros, que percibía de la dependencia por tener a mi cargo una gran discapacitada, en agosto me lo bajaron a 398,33.
Me quitaron la cotización de la seguridad social y además pusieron la aportación a los medicamentos y el recorte del mes de noviembre ya me vino con 37,87 euros al mes.
Dígame, señora consellera, qué se puede hacer con una gran dependiente que necesita ayuda las veinticuatro horas al día con 37,87 euros al mes.

Pero es que este repago llega después de otros ataques en las ayudas.
La primera ya fue la retirada, como he explicado en el caso anterior, del pago de la cotización a la seguridad social que abonaba la administración a los cuidadores de familiares y que desde enero deben pagar íntegramente los beneficiarios si así lo quieren.
La segunda fue la rebaja del 15% en las ayudas que se comenzó a aplicar en agosto.

Por tanto, desde Esquerra Unida aquí va la primera aportación.
Trasladamos lo que la plataforma, por aplicación de la ley de la dependencia está exigiendo y que nosotros, además, ya hemos registrado como proposición de ley que tendrá que debatirse aquí.
Que se derogue la Orden 21/2012, de 25 de octubre, por la que imponen un copago de hasta incluso un 90% que provoca un recorte brutal de las prestaciones económicas para el cuidado en el entorno familiar en muchos casos hasta un 70%, dejando a muchas familias con solo 20 euros.

Ello muestra claramente el desamparo y desprecio a los dependientes y a la labor abnegada e impagable de las cuidadoras, porque naturalmente en el mayor número de casos siempre son mujeres.
Y, por otra, una obsesión por el déficit que sigue premiando a los bancos y especuladores y que castiga a los débiles con unas medidas claramente usureras como es el repago, incluso por definición.

La segunda aportación, lo segundo que le pedimos, es que se elimine también el decreto que se publicó el 27 de diciembre, por cierto con festividad y alevosía, por el que se impone el repago farmacéutico a los grandes discapacitados con más de un 65% y a los menores con un 33% de discapacidad, siendo estos los más perjudicados, por cuanto al no poder ser sujeto de pensión contributiva, tienen que contribuir con el 40% más de sus padres por sus medicamentos, lo cual va a ser un gravamen descomunal para muchas familias.
Esto lo presentaremos para el conseller de Sanidad, pero creo que dentro de esa coordinación que decía la consellera sociosanitaria, usted debería de velar porque esto no sea un agravio importantísimo para las personas con discapacidad, como ya lo está siendo.
También está registrado ya por Esquerra Unida en una proposición de ley y tendrá que debatirse en esta cámara

Señora consellera, se ha creado una enorme alarma social entre los dependientes y sus familias, porque el gobierno valenciano, haciendo además gala de su opacidad manifiesta, no ha informado a las familias, se han tenido estas que enterar a posteriori cuando han ido a recibir su ayuda, por cierto, como siempre, con retraso.
Lo cual no solo supone un enseñamiento en las economías maltrechas de las familias sino sobre todo una falta absoluta de interés por atender el principio democrático de la información debida.

Y pasamos al sector de la discapacidad.
En el sector de la discapacidad se vive en constante encierro, movilización, organización para soportar sus planes que suenan como amenazas.
Los últimos encierros se convocaron en protesta por los impagos y anteriores promesas incumplidas, tanto por su parte como por el conseller anterior, con respecto al pago de las deudas; deudas que no han acabado, a pesar que desde su conselleria se venda como un gran éxito haber pagado el 40% de las subvenciones a los centros ocupacionales con más de cuatro meses de retraso y tras dos convocatorias de huelga de hambre.
Porque cuando usted afirmó que el día 31 de enero abonaría ese 40%, esa promesa fue arrancada por la presión que ejerció el inicio de la huelga de hambre de trabajadores del centro de Los Silos de Burjassot delante de su propia conselleria, porque le recuerdo que en un principio el Consell solo estaba dispuesto a abonar un 15% de lo que se debía.

Señora consellera, los encierros son la respuesta de un sector que ya no puede más, que ahora tiene que sufrir otra embestida: la amenaza del recorte del 9% lineal en todo tipo de programas y subvenciones para el que todos los centros y entidades esto va a suponer un golpe traumático.
Por ejemplo, el centro de Asprodix de Elda, 270.
000 euros menos; el centro El Puente de Aspe, 45.
000 euros menos.
Imposibilitará esto que sigan ofreciendo los mismos servicios que hasta ahora y además tampoco se sabe de qué manera se aplicará el repago anunciado.
La situación, por tanto, es insostenible.
La dejación por parte de su conselleria y del Consell de sus obligaciones constitucionales para con sus ciudadanos les hace responsables directos de situaciones de desigualdad, injusticia y exclusión social.

El tijeretazo del 9% es una mala ocurrencia que abocará al sector al colapso y, en algunos casos, al cierre de los centros y es el golpe de gracia, dentro de una serie de datos constantes, como los retrasos de los pagos, las acumulaciones de intereses por parte de las entidades que han tenido que pedir créditos para mantener los servicios, por cierto créditos que ya no se dan, porque los bancos a los que estamos rescatando piensan que la conselleria es demasiado morosa como para avalar ningún tipo de crédito.

Señora consellera, dónde queda la política de previsión, tratamiento, rehabilitación e integración de las personas con discapacidad a la que obliga el artículo 49 de la Constitución.
Porque no solo se deben al artículo 135 de la Constitución, señorías del PP, se deben antes a muchas otras disposiciones y articulados que regulan la garantía de derechos fundamentales, como la Convención sobre los derechos de las personas con discapacidad de la ONU, el propio estatuto del discapacitado o el Estatuto de autonomía, que en el artículo 10 deja claro que La Generalitat ha de centrarse en la no discriminación y el derecho de las personas con discapacidad y sus familias.

Con la aplicación de sus políticas no solo no cumple con estos principios sino que condenan al colectivo a la falta de futuro.
Escuchen por una vez: el sector está lanzando un grito social continuado para alertar de las consecuencias de la implantación de su ideología que no muestra, ni busca otra cosa sino que demostrar la inviabilidad no sólo de la ley de dependencia sino la inviabilidad de la integración del sector en la sociedad.
Han convertido las prestaciones de la dependencia en una limosna miserable que relegará a estas personas a la soledad de sus hogares como ocurría hace cuarenta años.

Señora consellera, en el ámbito de la cooperación internacional la situación es lamentable.
Además de la herencia envenenada, que representa la presunta trama corrupta investigada en los tribunales, ha de gestionar una área en la que se incumple la ley y los pactos establecidos, carente de marco político programático, estratégico, sin presupuesto, con deudas a las entidades de cooperación que superan los 6 millones de euros y los dos años de antigüedad.

Y ante desolador panorama, que amenaza con echar por la borda veinticinco años de cooperación internacional, desde Esquerra Unida seguiremos exigiendo el 0,7 para ayuda oficial al desarrollo, denunciando el raquítico presupuesto.
Y su principal reto, señora consellera, es recuperar el prestigio perdido de la cooperación valenciana.

Tiene responsabilidad de promover la transparencia, perseguir los delitos que pudieran haberse cometido bajo la dirección del ex conseller Blasco en la gestión de ayuda a los países empobrecidos.
También de resarcir a los perjudicados, que son muchos.
Y además debe de ser consciente de que la etapa Blasco no se cerrará mientras siga ocupando un escaño.
Una etapa de saqueo de las arcas públicas que casualmente nos lleva a una reducción histórica de presupuesto para esta materia en un 80%.

¿Y por qué no hablar de menores?
Han estado machacando constantemente a las familias de acogida, con retrasos en los pagos, con recorte en las ayudas, con la falta de información acerca de sus derechos.
Y, además, en cuanto a política de menores, ustedes lo que hacen es también retrasar los pagos a los trabajadores, a los trabajadores sociales, que se encargan de hacer el seguimiento a las familias de acogida, a los menores, de protegerlos y de tutelarlos, cuando la tutela realmente recae en la conselleria.
Por ejemplo, ahora los trabajadores de Los Arcos y de la fundación Relleu de Alicante están sin cobrar desde hace cuatro meses.

¿Cómo va a conseguir usted poder hacer un calendario estable de pagos y comprometido con las entidades con el recorte del 7.
3% de los presupuestos en lo destinado a protección de menores?
Están desmantelando el sistema público de protección de menores con recortes en servicios especializados de atención a familias, medidas jurídicas de protección, se han cerrado pisos tutelados.

Y en cuanto a la exclusión social, ¿va por fin a procederse a conveniar con los ayuntamientos para que sean realmente los servicios sociales de base los que se encarguen de gestionar la renta garantizada de ciudadanía?
120.
000 familias sin ningún otro ingreso están esperando aún que ustedes difundan, publiciten y gestionen de manera adecuada una renta, que aún así es una renta irrisoria, y que serviría para paliar el hambre que se pasa en las calles del País Valenciano.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Muchas gracias, señora López.

En representació del Grup Parlamenari Compromís, té la paraula l'il·lustre diputat Fran Ferri.

El senyor Ferri Fayos:

Bona vesprada.

Senyora consellera, en primer lloc, donar-li l'enhorabona als seus assessors que li escriuen els papers, perquè la veritat és que fer màgia en la situació en què estem és molt difícil.
I, després, també, dir que fa pena que els seus companys de Consell no estiguen ací arropant-la a vosté en un dia com hui que s'estrena ací en estes Corts i almenys que estiguen ahí al seu costat per ajudar-la.

Mire, tenim un 57% d'atur juvenil; un 27,4% de fracàs escolar; 7 de cada 10 joves viuen amb els seus pares, perquè no poden viure fora de casa, no poden emancipar-se; el 12% dels joves que abandonen les seues cases han de tornar a elles després d'un temps, perquè no tenen els recursos necessaris per arribar a final de mes; el 63% dels joves tenen un contacte laboral que no arriba a 720 euros mensuals.
Això són dades estatals i són dades estatals, perquè no tenen un observatori jove al nostre territori, un observatori jove que ve recollit en la llei de joventut, que vostés van aprovar en minoria, van aprovar vostés a soles en estes Corts, en este parlament, un observatori de joventut que vosté no ha desenvolupat des de l'any 2010 i que haurien de desenvolupar per decret, un observatori de joventut que ens donarà xifres reals de la situació de la joventut valenciana.

I per què necessitem eixes xifres reals de la situació de la joventut del País Valencià?
Perquè cal un pla Generalitat Jove que no tenim des de l'any 2005; un pla que hauria de dir totes les polítiques transversals que haurien de fer totes les conselleries del seu Consell i que vosté hauria de coordinar juntament amb el director de l'Ivaj.
I això és una altra cosa que vostés no han fet i que porten prometent des de l'any 2011.
L'altre dia, per cert, en la comissió vaig demanar la compareixença del director de l'Ivaj en este parlament i els seus companys de grup van votar en contra.

Mire, l'Ivaj s'ha convertit en una agència de viatges i de sortejos per a concerts bojos que, per cert, sempre guanya el president de noves generacions.
S'han perdut les ajudes a mobilitat, per exemple amb bus, s'han perdut les ajudes a l'abonament jove, el lloguer jove, els cursos d'idiomes i les pràctiques, abans programes tots de l'Ivaj o d'alguna conselleria respecte als joves i per tant polítiques integrals de joventut.

Senyora consellera, en matèria de joventut té vosté molta feina, molta feina.

Un altre dels àmbits que contempla la seua conselleria és la política sobre les dones i en matèria d'igualtat entre homes i dones.
Com sabrà, fa uns mesos es va aprovar la llei integral contra la violència de la dona, vosté l'ha anomenat ací, una llei que des de Compromís qualifiquem com l'embolcall d'un caramel sense cap contingut, que intenta amagar l'abandonament del Consell de tot el sector d'atenció a les dones.
I ací, senyora consellera, vosté ha de triar quina política seguirà, si rectificarà el que han fet els seus predecessor o si incidirà en les seues errades.

Ha d'aclarir-nos si vol continuar amb el desmantellament de la xarxa d'atenció a dones maltractades, si continuarà tancant oficines d'atenció a les víctimes de delictes.
Ha d'aclarir si aposta per la coeducació com a principal eina d'igualtat o si preferix la segregació subvencionada de les concertades religioses.
Per cert, ahir el suprem va dir que l'opció del govern andalús de no pagar a les concertades que se segreguen és correcta.
Per tant, senyora consellera, li recomane que vosté seguisca els mateixos passos que la seua companya d'Andalusia.
Ha de manifestar ací de manera solemne si pensen invertir en formació especialitzada per als qui atenen les dones, si pensen posar en marxa un pla de xoc per a dotar de recursos les llars d'acollida i acabar amb els impagaments.
En definitiva, senyora consellera, ha de fer constar amb fets i no amb paraules que esta serà una prioritat de la seua conselleria.

Entrant en matèria de dependència vaig a començar fent-li una pregunta.
La idea de deixar les persones discapacitades sense prestació farmacèutica gratuïta, al mateix temps que quasi s'elimina l'ajuda per dependència, és seua o l'ha heretat i li ha agradat tant que no la modifica?
Eixa pregunta m'agradaria que la responguera.
I tot això s'unix al fet que, des de gener, seran els afectats els qui assumisquen el cost de la seguretat social per als cuidadors.

Deixar les persones que més ho necessiten sense ajuda és una salvatjada pròpia d'immorals.
I vosté va de visita diguent que la voluntat del Consell és de continuar treballant amb els col·lectius i entitats per donar resposta a necessitats i demandes socials; mentires pròpies d'un govern corrupte i inhumà.

Vostés s'han confós d'estat.
Vivim en un estat social en el qual l'administració pública té obligacions cap a la ciutadania.

La llei d'integració social dels minusvàlids regula la dispensació dels medicaments a este col·lectiu.
La llei autonòmica de l'estatut de les persones amb discapacitat reconeix la prestació farmacèutica gratuïta per als menors de díhuit anys amb un grau de minusvalidesa a partir del 33, i del 65% per a majors de díhuit anys.
Així que la seua decisió de deixar els discapacitats sense la gratuïtat dels medicaments és una mesura il·legal, a més d'immoral i d'injusta.

Els pares i mares de xiquets amb paràlisi cerebral, fibrosi quística, distròfia muscular, espina bífida, altres discapacitats, passaran de pagar zero euros pels seus bolquers, sondes i medicaments a abonar entre el 40 i el 50% del seu preu.
Una injustícia més que se suma a la injustícia de deixar sense contingut la llei de la dependència.

El que vostés han fet en l'aplicació de la llei de la dependència és imperdonable.
¿O és que es pot perdonar que tinguen milers de sol·licituds d'aprovació del programa individual d'atenció que no resolen perquè estan esperant que la persona mora o no per a no pagar-li?
(Veus)

Ací tinc una prova, una resolució denegatòria, amb l'argument que la persona ha mort sense programa individual d'atenció.
Ací estan els papers, senyor Castelló.
Si la vol, li la deixe.
(Veus) Mentres, vostés han estat cobrant de l'estat els diners de la dependència destinats a estes persones mortes, segons l'informe del Tribunal de Comptes.
En què s'ho han gastat?
I no em crec que ho hagen tornat.

Senyora consellera, ¿què passa amb les retroactivitats de les sol·licituds que la llei reconeix i vostés neguen, obligant la gent a demanar?
¿Per què s'han reduït les prestacions fins al punt que només perceben 20 euros?
¿Què fa vosté amb 20 euros, senyora consellera?
¿I què pretén que facen els dependents i els seus cuidadors amb 20 euros?
Creu que són diferents de vosté?

I açò podria pensar que m'ho estic inventant jo, que s'ho està inventant Compromís.
Mire, l'informe elaborat per l'Associació Estatal de Directors i Gerents de Serveis Socials, que analitza l'aplicació de la llei en totes les comunitats autònomes, situa la valenciana a la cua de la classificació, amb una puntuació de 0,8 sobre 10; la mitjana espanyola és de 4,72.

Vull que consten en l'acta d'esta sessió de les Corts Valencianes els lemes de les concentracions dels dependents que denuncien la seua immoralitat: «Diners per a la dependència, no per al València»; «Retallar en dependència és delinqüència».
Per tant, la seua política és pagar menys a quanta menys gent millor.

Però no es queda ahí.
El colofó de la seua política immoral són els deutes que vostés tenen amb els centres dels treballadors dels sectors; treballadors que estan convocant vagues de fam perquè estan a punt de perdre les seues cases per culpa de vostés i dels seus impagaments.
¿Van a complir les seues promeses de pagaments o tenen previst seguir enganyant la gent?

Parlant dels centres dels sectors, alguns han hagut d'anunciar una vaga perquè els paguen.
Això sí, els que són de l'església sí que estan cobrant.

Aquells baix la modalitat del concert anomenat «d'accessibilitat social» han rebut un pagament selectiu, per part del Consell, que ha deixat al marge bona part de la resta de centres, com han anat denunciant.
Li recorde que aquesta xarxa de residències va sorgir amb el pla impulsat per l'exconseller Blasco -hui molt nomenat en aquesta compareixença- i que va participar amb la família del president de Les Corts, Juan Cotino.

Els centres d'Aerte, que acullen beneficiaris del bo residència d'una modalitat d'ajuda que estableix la llei de dependència i entre els quals també hi ha residències públiques de gestió privada, segueixen esperant a cobrar 60 milions, corresponents a bona part de les factures de l'any passat.

Li vaig a comentar una altra casualitat.
En la llista de los papeles de Bárcenas, entre els noms il·legals, entre els donatius il·legals, irregulars, que apareixen, trobem l'empresa Sedesa i un nom que potser li sona, ací està, Juan Cotino, Sedesa.
I una quantitat de 200.
000 euros de donació irregular, en negre i al marge de la llei de finançament dels partits.
Es tracta del mateix grup -Sedesa- que posseïa una part de les residències de tercera edat, com les empreses del grup Savia.

Quan s'acumulen les casualitats diria jo que passen a ser causalitats.

Senyora consellera, molts de vostés tenen una cita pendent amb el jutge per a explicar temes com aquestos, temes com el de la cooperació -que no em dóna temps a desenvolupar ara mateix-.
Però m'agradaria que vosté començara donant algunes explicacions ací, en este parlament i en estes Corts.

Res més i moltes gràcies.

El senyor president:

En representació del Grup Parlamentari Socialista, té la paraula l'il·lustre diputat José Manuel Sánchez.

El senyor Sánchez Asencio:

Gracias, señor presidente.

Señorías.

El pasado 9 de junio de 2011 se constituían las Cortes Valencianas en su octava legislatura.
Han pasado, desde entonces, veinte meses.
Es decir, cuando todavía no se cumple ni la mitad de la actual legislatura, en la Comunidad Valenciana ya hemos visto pasar a dos presidentes, uno de ellos, el ausente -bueno, los dos son ausentes-, uno de ellos se tuvo que sentar en el banquillo, y a varios responsables al frente de las distintas consellerias.

Tras veinte meses de auténticos despropósitos, por parte del Partido Popular, la situación por la que atraviesan hoy miles de valencianos y valencianas es injusta, intolerable e insostenible, como consecuencia de las decisiones y los recortes aplicados a las políticas sociales en esta comunidad.

Ante el peor de los escenarios posibles para esta comunidad, en lugar de comparecer inmediatamente y tratar de trasladar a estas Cortes y a los ciudadanos soluciones a los problemas que, en buena parte, ustedes han creado, ustedes han preferido, nuevamente, mirar hacia otro lado.

En lugar de posibilitar un cambio radical en su política de materia de servicios sociales, aprobando un presupuesto que suponga una apuesta decidida por las personas, ustedes decidieron aprobar el presupuesto más insolidario y menos social de todos los que se han realizado hasta el momento.
Un presupuesto dotado, para este año, con 940 millones de euros para justicia y bienestar social, pero que tan solo destina 599 a la Conselleria de Bienestar Social, lo que supone una disminución de un 6,9% respecto a 2012 o de 11% respecto al de 2011.

Con estos antecedentes, hoy, nuevamente, tenemos en estas Cortes una comparecencia de un nuevo responsable, en este caso una nueva responsable, al frente de la Conselleria de Bienestar Social.
Una comparecencia que tiene lugar, exactamente, 68 días después de su nombramiento como consellera de Bienestar Social y que obedece, única y exclusivamente, a la nefasta gestión del Partido Popular en la Comunidad Valenciana, a los numerosos casos de corrupción y así como a la falta total de proyecto para esta comunidad y para los ciudadanos que viven en ella.

Comparece hoy, señora consellera, ante esta cámara con un presupuesto aprobado para una conselleria que, como tal, ya no existe.
Comparece con un presupuesto que usted no ha elaborado y en el que usted no ha participado.
Un presupuesto que se aleja de las verdaderas necesidades de los ciudadanos de esta comunidad.

Desde el inicio de esta legislatura, lejos de mejorar, todos los indicadores sociales y humanos de la Comunidad Valenciana han ido empeorando, mes a mes y día tras día.

La Comunidad Valenciana ocupa, en estos momentos, la última posición en cuanto al desarrollo de su sistema de servicios sociales, según el índice de desarrollo de los mismos.

Los niveles de pobreza y fractura social, lejos de retroceder, continúan creciendo de manera alarmante en nuestra comunidad, tal y como atestiguan los últimos informes elaborados por numerosas organizaciones sociales.

Al drama del paro -más de 700.
000 valencianos se encuentra ya sin trabajo-, se suma la terrible situación económica y social para las 116.
800 familias cuyos miembros no reciben ninguna remuneración, según revela la encuesta de población activa.
El número de familias con todas las personas en edad de trabajar se ha situado en 220.
300, es decir, un 25% más que un año.
Y la Comunidad Valenciana lidera el número de desahucios, doce puntos por encima de la media en España, al mismo tiempo que las prestaciones y los subsidios o ayudas por desempleo se siguen disminuyendo y, por lo tanto, empeorando las condiciones sociales de las familias.

Frente a estos datos demoledores, la renta básica de ciudadanía se articula, como bien sabe usted, como la última esperanza de miles de ciudadanos, y su prestación está considerada como un derecho subjetivo.
Pero, mientras esto debiera ser así, ustedes, de manera continuada, aplican recortes injustificables y no hacen nada por su aplicación.

La realidad es que, año tras año, ustedes acaban modificando las partidas presupuestarias, minorando las cantidades finales, con lo que difícilmente se puede cubrir la totalidad de las solicitudes.

Mientras la Comunidad Valenciana, con más de cinco millones de habitantes, tiene previsto destinar 23,5 millones de euros, comunidades como Castilla-León, con 2,5 millones de habitantes -la mitad que la Comunidad Valenciana-, destinan en su presupuesto 32 millones, o Navarra, con 650.
000 habitantes, destina en su presupuesto 34 millones de euros.

Según datos que ustedes mismos me han facilitado a preguntas realizadas, en 2010 el número total de titulares de la renta garantizada de ciudadanía era de 5.
265.
En 2011 se registraron 7.
396 solicitudes y el número de titulares con prestación concedida fue de 6.
342; mientras que, hasta el mes de julio de 2012, se habían registrado 7.
250 solicitudes y el número de titulares con prestación concedida era de 9.
787.

Señora consellera, ¿no le resulta a usted llamativo que, cuando hay 116.
000 familias cuyos miembros no perciben ningún tipo de ingreso, tan solo sean 9.
787 los titulares de la renta garantizada de ciudadanía en esta comunidad?
¿Qué planes tiene usted para dar a conocer a los ciudadanos este derecho subjetivo?
¿Va a acabar de una vez su departamento con los más de diez mil expedientes pendientes de resolución por parte de su departamento?

Pero si los datos del paro y las personas que no reciben ningún tipo de ingreso en esta comunidad son del todo insostenibles, ¿qué decir de los datos que presenta su conselleria en materia de dependencia?

El escenario general de la atención a las personas con dependencia es desalentador.
La ley de dependencia está estancada y en retroceso.
Sólo ustedes han sido capaces de cargarse el 85% de los empleos de los cuidadores no profesionales.
Antes de que el Partido Popular eliminara el convenido con la seguridad social, en la Comunidad Valenciana había más de 16.
000 personas dadas de alta; según los últimos datos publicados por el propio ministerio, a 31 de enero, de más de 16.
000 personas hemos pasado, en nuestra comunidad, a 1.
808.

El último informe realizado que analiza la aplicación de la ley en todas las comunidades -se ha comentado aquí- sitúa a la Comunidad Valenciana en último lugar, destacadísimo, con un puntuación de 0,8 sobre 10.
La Comunidad Valenciana, en cuestión de aplicación de la dependencia, sea cual sea el parámetro parcial que se observe, aparece siempre en los últimos puestos.
Mientras que en España la media de beneficiarios que cuenta con alguno de los servicios que reconoce la ley es de un 1,6% del total de la población, en la Comunidad Valenciana la tasa cae al 0,84%.
Mientras que el gasto público por habitante en comunidades como la Rioja o Cantabria supera los 160 euros por habitante, la Comunidad Valenciana destina 69,1 euros.

El Consell, señorías, lleva maltratando a los dependientes desde el año 2007.
En estos momentos, en nuestra comunidad tenemos más de 65.
000 dependientes con derecho a una prestación, pero tan solo la perciben poco más de 43.
000; o lo que es lo mismo, 22.
000 dependientes en esta comunidad siguen esperando a recibir lo que es su derecho.
(Aplaudiments)

Mientras esto sucede, en lugar de dar respuestas y proponer soluciones, el Partido Popular ha decidido continuar con el retroceso y con la demolición de la ley.
El gobierno de La Generalitat ha vuelto a demostrar, con la aprobación de la Orden 21/2012, de 25 de octubre, y con la Ley 10/2012, de 21 de diciembre, cuáles son sus verdaderas intenciones y sus verdaderos propósitos respecto a la ley de dependencia.
Desde su aprobación, los dependientes de esta comunidad vienen denunciando innumerables recortes que se han visto reflejados con disminuciones de hasta un 70% en las prestaciones económicas recibidas o con el pago de los medicamentos, que hasta ahora disfrutaban de manera gratuita.

Señora consellera, ¿de verdad cree usted que casos, como el que me imagino que conocerá, como éste, en el que una madre con dos hijos con discapacidad psíquica, una hija con dieciséis años y un hijo con catorce años, que percibían 807 euros para el cuidado de los dos hijos y han pasado a percibir 40 euros por los dos, se puede denominar justicia social?
¿De verdad piensa usted que esto es justicia social?

¿Qué solución piensa ofrecer su departamento a todas las mujeres a las que usted y su partido han dejado sin cotizar a la seguridad social y sin recursos para atender a los suyos?
¿Piensa su conselleria restablecer el artículo 16 del estatuto de las personas con discapacidad tal y como se encontraba antes de que ustedes lo modificasen por la puerta de atrás?

Para finalizar, simplemente una breve intervención sobre las políticas de mayores.
Mire, nuevamente, ustedes, el Partido Popular se ensaña con los más débiles.
Al repago en las medicinas o al recorte que ustedes han aplicado a las pensiones, han sumado ahora la supresión total del programa de teleasistencia.
Han eliminado de los presupuestos generales del estado los treinta millones que había consignados así como los que la Generalitat valenciana consignaba para los convenios con las diputaciones de Valencia, Alicante y Castellón.
Un servicio que garantizaba a las personas con deterioros físicos o cognitivos graves y a enfermos crónicos, no encontrarse solos.

Señora consellera, a mi partido y a mí personalmente nos parece muy bien que usted mantenga el programa «No solos en Navidad», pero no los deje solos durante todo el año.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Muchas gracias, señor Sánchez.

Pel Grup Parlamentari Popular, té la paraula la il·lustre diputada senyora María José García.

La senyora García Herrero:

Gracias, señor presidente.

Ilustres señoras y señores diputados.

Honorable señora consellera.

En primer lugar, quiero agradecerle en nombre del Grupo Parlamentario Popular al que represento, su comparecencia en este pleno a petición propia en esta primera sesión de la cámara en el actual período de sesiones que hoy comienza.
Y para informarnos sobre las líneas generales de la política que va a desarrollar la Conselleria de Bienestar Social en esta nueva etapa que bajo su dirección comienza.

Y felicitarla también, señora consellera, en nombre del Grupo Parlamentario Popular y en el mío propio, porque en esta nueva etapa, en esta nueva responsabilidad y en las pocas semanas en la que la ostenta, ya ha acreditado con creces el porqué el presidente Fabra confió en usted.
Su compromiso leal con los más vulnerables de esta sociedad adquirido y demostrado en tantos años de magnífica gestión municipal, queda patente en cada una de sus actuaciones al frente de la Conselleria de Bienestar Social.
Nos consta y yo he sido testigo presencial de su capacidad de diálogo con todos los colectivos, de su interés y de su contacto directo con todos ellos.
Y también quiero dejar constancia aquí de la gratitud, confianza y ánimo que los mismos le han transmitido.
Al igual que también se ha reunido con el único grupo de la oposición que ha tenido interés y que así se lo ha solicitado.

Por eso, señora consellera, al Grupo Parlamentario Popular, no nos cabe duda de que su gestión será eficiente y eficaz y que su esfuerzo y compromiso redundará en un mayor grado de bienestar para los más de cinco millones de valencianos y valencianas que vivimos en esta comunidad, especialmente para los más desfavorecidos.

Señora consellera, somos conscientes de que nos encontramos en un período de limitaciones presupuestarias, que debemos hacer más con menos pero que también hay necesidades a las que no podemos ni debemos renunciar y por ello queremos ser parte de la solución a esos problemas.

Señora consellera, señorías, estamos ante un nuevo punto de partida, y desde el Grupo Parlamentario Popular vamos a seguir trabajando al lado del Consell por un sociedad más justa y segura de sus posibilidades, una sociedad en la que la igualdad de oportunidades sea una realidad para todos, de forma que todos los ciudadanos de la Comunidad Valenciana, con independencia de su situación económica o familiar, puedan acceder a unos servicios sociales que garanticen su atención y un mayor nivel de calidad de vida.
Una sociedad del bienestar en la que la persona es el centro de todas las políticas en un sistema abierto a la participación social, el diálogo y el consenso, donde todos los recursos se canalizan a objetivos de solidaridad y servicio público.
Ese gran pacto social al que usted se ha referido, señora consellera.
Un acuerdo entre todos los sectores que permita consolidar esa política social participativa e integradora.

Señora consellera, señorías, efectivamente es el momento de ser más austeros en la gestión del gasto, de priorizar, pero manteniendo la estructura, asentando un sistema de protección capaz, solvente y estable, como usted, señora consellera, ha indicado.
Y para ello también es necesario seguir contando con la financiación estatal.

Por eso, señora consellera, señorías, vamos a seguir reivindicando lo que es justo para dar solución a los problemas y carencias de nuestra comunidad, y que debemos llegar a ese acuerdo financiero global con el estado que asegure un nivel estable de ingresos públicos destinados a la protección social en nuestra comunidad.
Se trata, señorías, de contar con las aportaciones del estado que nos corresponden.

Usted, señora consellera, ha expuesto magníficamente y con una claridad meridiana las realidades, acciones y proyectos que configuran la política de la Conselleria de Bienestar Social en esta nueva etapa en referencia a la dependencia, la discapacidad, los servicios sociales, la familia, la infancia, los menores, las mujeres, los mayores, la juventud, la inmigración y la cooperación.
Y yo no voy a entrar en cada uno de ellos, pero sí quiero destacar, en referencia a la discapacidad y dependencia, que este grupo parlamentario, señora consellera, está totalmente de acuerdo con esa necesidad de optimizar los recursos de prevención y atención en la mejora de la planificación territorial y transversalidad y coordinación en los servicios de la dependencia y discapacidad, y de coordinación sociosanitaria.

Y, además, que debemos tener en cuenta la nueva normativa que para asegurar la sostenibilidad y el futuro de la ley se acordó en el consejo interterritorial de la dependencia con el consenso de las comunidades autónomas y al que la normativa autonómica debe adaptarse, regulando los requisitos y condiciones de acceso al programa de atención a las personas dependientes y sus familias.

También quiero destacar la necesidad que usted ha expuesto de una nueva ley consensuada por todos los sectores que ordene y mejore la gestión de los servicios sociales, integrando en una única norma los servicios de la dependencia, la renta garantizada de ciudadanía y el resto de servicios y prestaciones sociales.
O el plan de protección del menor, el acogimiento familiar, la plena igualdad de oportunidades entre mujeres y hombres, la potenciación de la figura de la mujer emprendedora, la lucha contra la violencia ejercida sobre la mujer, y prueba de ello, como usted muy bien ha indicado, la ley aprobada en noviembre pasado que no tuvo el reconocimiento que merece por los grupos de la oposición que ni tan siquiera acudieron al debate, pese a existir dictamen de la comisión especial de estudio sobre la violencia de género aprobado por unanimidad de todos los grupos de esta cámara.
El apoyo a la familia mediante la ley integral de la familia y el decreto sobre familias monoparentales, reconociendo su papel fundamental en el desarrollo de nuestra sociedad.
La formación, promoción del autoempleo y la cultura emprendedora de nuestros jóvenes.

Nosotros, señora consellera, le animamos a seguir con esas políticas, como el plan de empleo juvenil, que tan buenos resultados está dando de descenso del paro juvenil en la Comunidad Valenciana.
Sí, señorías, cuatro puntos por encima de la media nacional, porque la reducción del paro juvenil, señorías, en la Comunidad Valenciana, es una tendencia mes tras mes, nueve meses en los doce del año 2012, señorías.
(Aplaudiments) Nueve meses de reducción del paro juvenil.
Y ese es el camino, señorías, que debemos seguir.

Nuestro apoyo, señorías, señora consellera, a todas las políticas dedicadas a nuestros mayores porque nunca podremos devolverles todo lo que han hecho por nosotros, por esta sociedad.
Al igual que apoyamos el fomento de la integración y la convivencia social desde ese municipalismo, continuando con el fomento y apoyo de las agencias de mediación AMICS, porque la integración es un reto importante y complejo que las administraciones deben abordar.

Señora consellera, en este camino de trabajo por la solidaridad, de trabajo de compromiso con los que más lo necesitan y los que están en riesgo de exclusión, va a encontrar siempre el apoyo y toda la fuerza de esta grupo parlamentario, que es mucha, porque es un valor que ha presidido y preside nuestra acción política de todos estos años.

Nada más y muchas gracias.
(Aplaudiments)

(Ocupa la presidència el vicepresident primer, senyor Alejandro Font de Mora Turón)

El senyor vicepresident primer:

Gracias, señora García.

Honorable consellera, tiene la palabra.

La senyora consellera de Benestar Social:

Muchas gracias.

Bueno, en primer lugar, agradecer a todos los que han intervenido sus intervenciones porque con ellas demuestran el interés que tienen por un área tan importante como es el área de bienestar social, y por esta conselleria.

Voy a intentar responder a todas las cuestiones que me han planteado que, lógicamente, son muchas, pero antes de ello sí que voy a ofrecerles mi total disposición, y creo que alguno ya lo sabe, y la del equipo que dirijo en estos momentos, para atender cualquier duda.
Han salido aquí casos particulares.
Miren, yo tengo a bien jamás, jamás hablar de ningún caso particular ni en esta cámara ni en ningún sitio.
(Aplaudiments) Les voy a decir por qué.
En mi despacho cuando quieran, respetando la confidencialidad de los expedientes de servicios sociales que en ocasiones son expedientes muy complicados, pero sí que les ofrezco que si tienen interés en cualquiera de esos expedientes que alguno de ustedes han mencionado, a su disposición para ver si ha habido, bueno, pues algo que se pueda solucionar o alguna cuestión que no se ha tramitado de manera correcta.
Pero quería dejar en esta cámara esa premisa básica de trabajo: disposición y puertas abiertas.
Lo he dicho y lo voy a cumplir.

Algunas de las cuestiones que han planteado son comunes y, si me permiten, se las respondo de manera conjunta.
A la representante de Izquierda Unida, de Esquerra Unida, sí, claro, hay muchos problemas, sí.
Doña Esther López, sí, le tengo que reconocer que hay muchos problemas pero estamos aquí para solucionarlos, estamos aquí para aportar soluciones y no para generar alarma social, desde luego que no, se lo garantizo.
Y tampoco funcionamos a golpe de huelga de hambre ni de manifestación.
No es cierto, y se lo voy a explicar.
Es verdad que usted ha dicho que nos planteamos en un principio hacer, y aquí está nuestro conseller de hacienda, un pago lineal del 15-16% de todas aquellas cuestiones que estaban pendientes en materia de bienestar social.
Pero no era posible atender ese pago de esa forma, sino que era más sencillo hacerlo por sectores.
Por eso he mencionado en mi intervención la complejidad que tiene el decidir sobre los sectores, qué sectores son más importantes o cuáles no.
La decisión que se tomó, dado que no se podía acometer ese pago de ese 16%, fue atender globalmente a los sectores, y empezamos por enfermedad mental, y empezamos por centros ocupacionales, y seguimos con algunos pagos pendientes en menores, en el área de mujer, en bono residencia, en mayores, etcétera.
Y ese es nuestro trabajo y seguimos trabajando.

En este momento hemos atendido, como he dicho, 158 millones de euros en mes y medio.
Se puede pedir más.
Sí, claro, se puede pedir más.
Pero lo que estamos haciendo es trabajar, como le he dicho, seriamente, ajustándonos al presupuesto y a la tesorería que tiene esta Generalitat e intentando atender a todos los colectivos.

No, no somos la beneficiencia, y se lo vamos a demostrar.
Si me da un poquito de tiempo se lo vamos a demostrar.
Y creemos en la atención eficaz y eficiente.

Me hablan de la dependencia en varios ocasiones.
Miren, yo creo que se habla mucho de la Ley de promoción de la autonomía personal y de atención a las personas en situación de dependencia que aquí reconozco que fue un avance social indudable puesto que fue, además, aprobada por consenso de todos los grupos políticos.
Esta ley se aprobó en un momento de bonanza económica y fue una ley muy ambiciosa y, al mismo tiempo, es muy costosa de mantener.
Consagró un derecho por el que no se había cotizado anteriormente y se fijó la financiación con cargo directamente a los presupuestos anuales de las diferentes administraciones.

Todos sabemos que las previsiones iniciales de la ley de la dependencia quedaron desbordadas de inmediato.
También sabemos que esas previsiones sobre todo eran especialmente erróneas con los dependientes de grado III, con las personas.
.
.
con los grandes dependientes.
Y en los últimos años ha habido que ir haciendo variaciones y ajustes de esta ley.
Yo creo que son todos conocedores de ellos.
Sí, la Generalitat valenciana en el año 2007 atendía a 15.
000 personas dependientes; actualmente son más de 43.
000.
Y sí, entre el año 2007 y 2011 se destinaron 1.
313 casi 1.
314 millones de euros frente a los 388 millones de euros aportados por el estado central.
Si nos hubieran aportado el 50% posiblemente esos 22.
000 expedientes que están en este momento en diferentes fases de tramitación, bien en resolución de fase PIA, del plan de atención, bien en fase de resolución de grado, esos expedientes podrían haber estado atendidos, evidentemente.

En la Comunidad Valenciana hemos optado por un modelo de prestación de cuidados profesionales y de calidad, y más del 42% de las personas que tienen derecho a la dependencia reciben estos servicios de atención.

Y han hablado también de las cuidadoras familiares.
Supongo que se referirá el representante del Partido Socialista a esa cantidad que se quedó pendiente por parte de los gobiernos del Partido Socialista de abonar a estas personas.

Efectivamente, hemos tenido que hacer un decreto, trasponer un decreto, por una resolución que llegó del consejo territorial en Madrid, en el que nosotros hemos tenido que poner en marcha esa que han llamando ustedes «reducción».
Yo no la llamaría tal.
Yo diría que las personas que se van a ver afectadas son un número mínimo.

No más del 7,8% de personas van a cobrar 20 euros de esa prestación, pero es que estas personas tienen rentas superiores a 2.
000 euros.
Las personas con rentas inferiores a 535 euros no ven afectada la prestación ni en un solo euro.
A partir de ese momento, entre 535 y 2.
000 euros, por tramos porcentuales, ven variada la aportación.

Han hablado de deudas y de calendario de pagos.
Ya se lo he explicado, señorías, estamos trabajando de manera permanente y aquí está mi compañero -que sí que me acompaña en esta comparecencia- el conseller de hacienda, estamos trabajando con la Conselleria de Hacienda y Administración Pública para acordar un calendario de pagos; precisamente mañana tenemos una segunda reunión con responsables y representantes de la dependencia, no a golpe de huelga de hambre y a no a golpe de manifestación.

Hemos pagado dos pagos antes de finalizar el año de cerca de 122 millones de euros y 35 millones de euros el 31 de enero, y este mes de febrero, asimismo, acometeremos una parte importante de las deudas que están pendientes, y en ellas se incluirán, como he dicho en mi intervención inicial, la atención también a los municipios, a los servicios sociales de base y al plan concertado.

Me han hablado del presupuesto destinado a cooperación al desarrollo, pues somos una de las comunidades autónomas que en el año 2013 hemos mantenido las líneas de sensibilización y de apoyo a aquellas organizaciones que trabajan con los países del sur.
Hemos mantenido proyectos de cooperación, sensibilización social o educación para el desarrollo, como ya les dije, e incluso se ha creado una línea nueva para la promoción del comercio justo.

Miren, el compromiso de destinar el 0,7% del presupuesto a cooperación al desarrollo solo han conseguido alcanzarlo cinco países en todo el mundo y muchas comunidades autónomas han eliminado totalmente, totalmente la cooperación al desarrollo.

Al responsable de Compromís, al diputado de Compromís le preocupaba la ley integral contra la violencia ejercida sobre las mujeres.
Pues, mire, en esta aprobación de esta ley hemos argumentado y hemos acordado un concepto amplio de violencia física, psicológica, sexual, pero también violencia económica dentro de la pareja, el concepto de la víctima se ha ampliado, y hemos recogido, como les he dicho, dos ayudas específicas, un fondo de emergencias, ayudas inmediatas para atender necesidades urgentes, dotado con 200.
000 euros.
Y, asimismo, en esta ley se ha reconocido el derecho a indemnizaciones por causa de muerte a favor de los hijos e hijas menores de edad, tutelados o acogidos, y también de ascendientes, con una partida presupuestaria de 75.
000 euros.

Yo creo que con estos datos, y reiterándoles el compromiso de abrir la puerta al diálogo, de trabajar juntos por conseguir efectivamente la mejora de las condiciones de todas las personas que dependen del área que yo dirijo, puedo finalizar en este momento mi intervención.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor vicepresident primer:

Gracias, señora consellera.

Señora López, para réplica.

La senyora López Barceló:

Gracias, señor presidente.

Mire, señora consellera, ha dicho una cosa que yo creo que no es cierta.
Cuando ha dicho que ustedes trabajan ajustándose a la tesorería, es cierto, pero cuando dice, ajustándose al presupuesto, no es cierto, porque entonces no sería el Consell tan moroso como lo es, porque todos los servicios sociales que ahora no se están pagando, que tienen retrasos en los pagos y cuyas nóminas están sin pagarse estaban presupuestados, con lo cual aquí hay alguien que ha sido incompetente y no son precisamente los diputados de la oposición, sino precisamente el gobierno valenciano.

Cuando he hablado de un ejemplo, he hablado de un ejemplo personal, pero que no es fruto de ningún error que tenga que ser revisado, sino que es la consecuencia de la aplicación consciente de los órdenes de la conselleria.

Y aquí estamos para tratar problemas reales de la gente, por eso se lo ejemplifico, y no solo me valgo de cifras, porque yo también escucho a la gente, y no solo eso, sino que respondo a sus exigencias denunciando aquí lo que me parece una injusticia social.

Y me parece una injusticia social esa orden de copago de dependencia y, por tanto, nosotros, como ya he anunciado, hemos presentado una proposición de ley que debatiremos aquí para ese tema.
También, me lo parece el medicamentazo, dos cosas a las que usted no ha hecho alusión, en esa coordinación sociosanitaria de la que hablaba y en la que estoy yo plenamente de acuerdo; de hecho, recomiendo al Consell, ya que reordenaron todo, deberían de haber hecho una conselleria sociosanitaria para que no estén afecciones o estén atenciones concretas separadas en consellerias que luego hacen que sea todavía más complejo todo el entramado y, por supuesto, más complejo el pedirles que paguen todo lo que deben, porque, por ejemplo, hay centros.
.
.
hay centros a los que se les debe la atención a la discapacidad por parte de sanidad, por parte de empleo y por parte de bienestar social.

Al final, uno a otro, se va echando la bola encima y al final esas personas siguen sin cobrar sus nóminas a pesar de que alguna conselleria haya podido hacer sus deberes, eso sí, siempre tarde.

Cuando hablamos de transversalidad, ¿de qué transversalidad vamos a hablar si no arreglamos el tema de la situación de impacto de género brutal que afecta a las personas que tienen un dependiente en su casa y que están teniendo ahora mismo que recibir esas exiguas prestaciones que yo le digo y le defino como limosna?
Claro que sí, eso es impacto de género.
Las mujeres son las que se están volviendo a quedar en casa para cuidar no solo de los dependientes, también de las personas con discapacidad y, evidentemente, son además también en gran parte las personas que están acogiendo a esos menores tutelados.
.
.
, tutelados por la conselleria, pero acogidos por ellas.

Hay muchísimas familias monoparentales que son mujeres que se tienen que dedicar prácticamente en exclusiva para poder atender a esos menores y que, por tanto, no trabajan, por lo que, que las ayudas nunca lleguen, lo que hacen es que esa labor fundamental y esa tarea fundamental que realizan las familias de acogida sean aun más un machaque constante, sobre todo, siempre, para las mujeres.

Hay que analizar los impactos de género que tienen todas las políticas del Consell, y eso no se hace, lo hemos denunciado desde Esquerra Unida.
Ni siquiera los presupuestos de La Generalitat vienen acompañados de un informe de impacto de género, algo que creemos que debería de ser acometido porque creemos que es una petición legal.

Por otra parte, hablamos de exclusión social.
Mire, señora consellera, en cuanto a exclusión social es aberrante la falta de sensibilidad que responde a planteamientos claramente ideológicos para con este tema.

Primero, llenaron ustedes los ayuntamientos de ordenanzas contra la mendicidad y la prostitución que se están estudiando por el Síndic de Greuges y luego lo complementan con recortes en la renta garantizada de ciudadanía, cuando hay más de diez mil personas esperándola, cifra que aumentaría solamente con que ustedes publicitaran algo la existencia de esta prestación.
Una prestación que se otorga en casos de extrema necesidad, situación que en el País Valenciano llega ya a más del 27% de la población, porcentaje que le traduzco de nuevo en unas 120.
000 familias en las que ningún miembro recibe ningún ingreso.

¿Cómo es posible que ustedes no hagan un análisis real y profundo sobre las enormes deficiencias de este sistema sin el informe de gestión de la renta garantizada de ciudadanía de diciembre de 2012.
.
.
, presentaban unos datos vergonzosos de 12.
280 titulares en 2012?
Y, además, luego se atreven a manipular esos datos diciendo que eso corresponde realmente a 31.
710 beneficiarios.
¿Cómo puede ser eso?
Pues puede ser, y lo reconocieron en la reunión de seguimiento, porque se referían a los miembros de las unidades familiares de esos 12.
000 expedientes.

Mire, no le voy a aburrir con estos lamentables datos e indicadores chapuceros, pero es que en esa memoria además nos dicen que ha habido 3.
100 denegaciones de renta garantizada de ciudadanía y un caso incluso de silencio administrativo.
¿Nos pueden explicar esto a qué se refiere?

Mire, señora consellera, para acabar, las vidas en las que influyen sus decisiones no son meras cifras, son personas que tienen conciencia, que se seguirán revelando porque eso es la democracia.
.
.

El senyor vicepresident primer:

Gracias.

La senyora López Barceló:

.
.
.
la defensa constante de los derechos y libertades.
Y, por tanto.
.
.

El senyor vicepresident primer:

Gracias.
.
.

La senyora López Barceló:

.
.
.
quiero dejar claro que si hay algún responsable aquí de este atentado constante.
.
.

El senyor vicepresident primer:

Muchas gracias.

La senyora López Barceló:

.
.
.
a la garantía de los derechos, tiene nombre y apellidos y en el País Valenciano.
.
.

El senyor vicepresident primer:

Gracias, señora.
.
.

La senyora López Barceló:

.
.
.
se llama gobierno valenciano.
(Aplaudiments)

El senyor vicepresident primer:

.
.
.
gracias, señora López.

Senyor Ferri, té vosté la paraula.

El senyor Ferri Fayos:

Gràcies, senyor president.

«Quiero ponerle cara a los problemas, quiero conocer a las personas porque trabajamos para ellas.
» Senyora consellera, açò apareix en la seua carta de presentació en la conselleria i, per tant, vaig a llegir-li el testimoni d'una persona que ens ha escrit al Grup Parlamentari Compromís demanant ajuda per un cas particular.
Ja sé que vosté m'ha dit que no vol atendre casos particulars ací en el parlament, però li'l vaig a fer saber i si vol, després li enviaré el correu perquè vosté, si pot, puga ajudar aquesta persona.

Aquesta persona es diu Vicent i diu el següent: «Ma mare està malalta i per això té un grau de discapacitat del 76%; a més, té set punts de mobilitat reduïda i 16 punts per tindre una persona a casa.
El seu tractament costa 5.
275,45 euros i la seua pensió és de 608 euros.
Fins al dia 1 de febrer no pagava medicació, perquè al ser malalta crònica i discapacitada tenia la farmàcia gratuïta.
El dia 1 de febrer, sense cap avís, li cobraren la medicació perquè ha eixit una llei que diu que els discapacitats i crònics han de pagar el 10%.
Si fem comptes, el 10% de 5.
275,45 euros és de 527 euros que ma mare ha de pagar per la medicació, amb la resta ha de pagar el menjar, pagar llum, aigua, telèfon, etcètera.
Els diners que ma mare dóna de més, ja que hauria de pagar 8 o 14 euros, no sabem quan els tornaran.
La situació és molt delicada, m'agradaria saber què puc fer.
Gràcies.
» Eixa és la carta d'una d'eixes persones que vosté vol conéixer la cara, que vosté vol saber perquè treballen per a elles.
Després li passaré el correu.

Passem a cooperació.
Amb els pressupostos més insolidaris de la història, de la democràcia valenciana, amb una llosa al seu haver que ha significat el conseller Blasco i la seua gestió abracadabra dels fons de cooperació desapareguts, aproven, mitjançant decret, el Comité Permanent d'Acció Humanitària de la Comunitat Valenciana sense complir amb l'informe preceptiu del Consell Valencià de la Cooperació al Desenvolupament, com marca la llei que vostés mateixos van aprovar, és a dir, no posen diners per a cooperació, però munten un nou organisme per a parlar de cooperació ple de càrrecs públics, de càrrecs polítics del seu partit, per a què?
Per a cobrar dietes i anar-se'n de festa?

La cooperació al desenvolupament no es fa des del consells ni comités d'alcaldes i consellers, es fa amb els voluntaris al terreny en el països que ho necessiten.
Per això és important que els paguen a les ONG valencianes el que els deuen des de l'any 2010.

Al final tot conduïx a la mateixa pregunta, senyora consellera, en el tema de la cooperació, on estan els diners pressupostats -pressupostats- de 2010, 2011, 2012 que encara no han pagat?
En què se'ls van gastar?

I ara, senyora consellera, m'agradaria fer-li un repàs de tot allò que no m'ha pogut contestar, perquè segurament se li haurà passat i que m'agradaria que contestara.

Tema de joventut.
Per què encara no tenim un observatori de la joventut que ens done les dades necessàries per a poder fer un pla Generalitat jove, com vostés l'anomenaven en la seua llei, que és necessari perquè la generació oblidada i ignorada des de l'any 2005, que no té un pla jove, no passe a ser la generació perduda del futur?
Que ja ho està siguent gràcies a la falta de polítiques integrals de joventut d'este Consell i dels precedents, tots, per cert, del Partit Popular.

No m'ha contestat si vosté va a continuar tancant centres de la xarxa de dones maltractades.

No m'ha contestat vosté sobre les oficines d'atenció a les víctimes del delicte, tan necessàries i tan escasses hui en dia.

No m'ha respost vosté sobre la meua proposta de coeducació, no m'ha respost.

No m'ha respost si vostés pensen dotar de recursos i de materials les llars d'acollida a les dones maltractades.

En la dependència, no m'ha dit vosté si van a complir la llei i acabar amb el «medicamentazo» i acabar amb la reducció de les ajudes i el copagament.
Tot açò recollit en la Llei d'integració social de minusvàlids i la llei autonòmica de l'estatut de persones amb discapacitat.

Van a complir-les vostés?
Van a permetre vostés més morts sense ajuda?
Què van a fer vostés per agilitzar el cobrament de les ajudes de dependència?

Senyora consellera, vosté és la consellera de la conselleria més important en estos moments, la conselleria de totes aquelles persones que més estan patint aquesta greu crisi.
I com dia la companya d'Esquerra Unida, no volem que siga la consellera de la beneficència, volem que siga la consellera del benestar, i volem que vosté ho aconseguisca.

Per això, senyora consellera, espere que puga respondre a totes aquestes preguntes i ho puguem treballar molt en aquest futur.

Moltes gràcies.

El senyor vicepresident primer:

Gràcies, senyor Ferri.

Señor Sánchez, tiene la palabra.

El senyor Sánchez Asencio:

Gracias, señor presidente.

Señorías.

Señora consellera, me va a permitir que le diga que su intervención, desde mi punto de vista, usted ha hecho una intervención bastante genérica, una intervención de manual, ciertamente tratando de no dejar ningún tema de lado.
Una intervención repleta de buenos propósitos, pero carente de compromisos concretos.

Ha hablado usted, y así lo hace su partido, de una nueva etapa.
Su intervención, por lo tanto, sería perfecta si el Partido Popular comenzara a gobernar hoy en esta comunidad.
Pero es que ustedes llevan gobernando desde hace diecisiete años.
¿O es que usted ya no mira para atrás y no ve que son ustedes responsables de lo que ocurre en esta comunidad desde hace diecisiete años?

Me va a permitir que le cite textualmente.
En su primera intervención ha dicho usted, textualmente: «No voy a comprometerme a nada que no pueda cumplir» o «ofrezco acciones concretas, siendo la propia conselleria la primera que cumpla con ellas».
Bien, he de decirle, le he dicho, usted fue elegida por el señor presidente el 7 de diciembre y tardó usted trece días en reunirse con las plataformas, tuvo usted reunión el 20 de diciembre.
Y no lo dice este diputado, se lo dicen los propios representantes que asistieron a esa reunión.
Usted les mintió.
Usted ha tardado poco tiempo en incumplir lo que allí se acordó.
Por lo tanto, no venga usted aquí a decir que no va a comprometerse a nada que no pueda cumplir.
O dígame usted aquí, claramente, en sede parlamentaria, ¿mienten las plataformas?
¿Mienten los dependientes al decir que lo que se firmó en esa reunión usted ya lo ha incumplido?
Dígalo, dígalo aquí, si son los dependientes y las plataformas los que están mintiendo.

He de decirle que también me ha preocupado especialmente el primer objetivo que usted se ha marcado como prioritario al frente de su nueva etapa, tal y como usted dice.
Usted ha dicho también textualmente, y la cito: «El primer objetivo será normalizar las relaciones con otros departamentos de La Generalitat.
» ¡Me preocupa!
¿Qué quiere decir con esto?
¿Es que esto ya no era así?
¿Es que ustedes mantienen una relación no normal entre los distintos departamentos de La Generalitat?
Me lo quiere aclarar, por favor, me lo quiere aclarar a mí y al resto de ciudadanos.
Porque es importante saber si tenemos un gobierno que no se relaciona, y es importante saberlo.

Mire, usted ha dicho también que aquí no quiere hablar de expedientes concretos.
Y me parece correcto.
Y el que le habla tampoco habla de expedientes concretos, salvo que este expediente o salvo que este caso concreto salga en los medios de comunicación.
Y le he hecho referencia a un caso concreto recogido en los medios de comunicación, que estaría, digamos, y permítame la expresión, sería pasable por alto si fuese un caso concreto y aislado.
Pero es que el problema es que su conselleria, su departamento, ha comenzado a revalorizar a miles de dependientes sin ni siquiera verlos.
Y son miles los casos que denuncian los dependientes y las plataformas que con el pago de la nómina de noviembre en enero, les han llegado ya unos recortes que ni saben como se aplican, que ni se les ha notificado ni saben en base a qué se les aplica.
(Aplaudiments)

Por lo tanto, menos diálogo y más hechos concretos.
Sí, lo digo, menos diálogo aquí y más hechos concretos con los dependientes y con los usuarios.

Usted ha venido hoy a darse a conocer y a dar a conocer sus líneas de trabajo.
Y ha hecho especial hincapié en dos cuestiones que también me gustaría que me contestase.
Como responsable de las políticas de género, ¿sabe usted que en Radiotelevisión Valenciana tres mujeres han sufrido abusos sexuales?
¿Sabe usted que estas tres mujeres se han visto afectadas por el ERE y han sido despedidas?
¿Sabe usted que la Generalitat valenciana no ha hecho nada a este respecto?
¿Conoce usted esto?
¿Qué piensa al respecto?

Y al hablar de cooperación, ha planteado usted que uno de sus objetivos es sensibilizar a la ciudadanía.
Señora consellera, la ciudadanía no es que esté sensibilizada, está escandalizada.
¿Qué opina usted también respecto a lo ocurrido y a lo que está ocurriendo con los fondos de cooperación?

Por último, quisiera finalizar haciendo cita, y puesto que la figura de Abraham Lincoln ha cobrado actualidad, me van a permitir que lo hagan con una cita suya, que creo que se adapta bien a la situación del gobierno del Partido Popular en esta comunidad.
Miren, señores del Partido Popular, ustedes pueden engañar a todo el mundo algún tiempo, pueden engañar a algunos todo el tiempo, pero no pueden engañar a todo el mundo todo el tiempo.
(Aplaudiments)

El senyor vicepresident primer:

Gracias, señor Sánchez.

Para finalizar su recencia, tiene la palabra la honorable consellera.

La senyora consellera de Benestar Social:

Muchas gracias.

De nuevo les doy las gracias por sus intervenciones.
Y quisiera, querría, utilizar este turno final, estos minutos, para hacer un pequeño resumen y para poder poner aquí, en este parlamento, las ideas básicas que van a finalizar la intervención.

Decirles a los representantes que han intervenido que aquellas cuestiones que hayan quedado pendientes, que no se hayan podido resolver, como ha dicho el compañero de Compromís, se las resolveremos también en tiempo y forma.
Si no ha quedado clara alguna de las cuestiones, así lo haré.

Voy a empezar por el final.
Me dicen que no tenemos compromisos concretos, que si yo he mentido o han mentido las plataformas.
No, aquí no ha mentido nadie.
Mañana mismo tenemos una reunión con las plataformas, y de esta reunión saldrán más puntos de trabajo concretos.
Y el objetivo mío con respecto al resto de las consellerias es trabajar conjuntamente.
Quizás no me he explicado correctamente o quizás no he utilizado correctamente un verbo de acción.

Los miles de dependientes que necesitan respuestas las tendrán, e iremos dando, como les decía, cumplida cuenta de todo ello aquí, en esta sede parlamentaria.

Señorías, tres ideas resumen mi proyecto:

La primera, fortalecer el diálogo con la sociedad civil, que en mi caso son los usuarios de servicios sociales, las familias y los colaboradores y trabajadores del sector.
Para mí el diálogo es la mejor guía para conocer las prioridades y las necesidades de los valencianos y de las valencianas y de las organizaciones que los representan.

Segundo.
Para mí tenemos un presupuesto austero, sí, pero comprometido.
Pienso trabajar para que el bienestar de los ciudadanos y ciudadanas sea una prioridad para todas las administraciones públicas.
Y pese a la coyuntura actual, seguiré haciendo política social para todos los sectores más desfavorecidos, para las personas con discapacidad, para los enfermos mentales, para los mayores, para los dependientes, para las personas en riesgo de exclusión social, para las familias, para las mujeres que han sido víctimas de violencia de género o que sufren desigualdad de trato, para los inmigrantes, para los menores, repito, para las mujeres víctimas de violencia de género, para las familias de acogida, para los jóvenes y para los voluntarios.

Tercero.
Les ofrezco consenso con todos y, en especial, con las fuerzas políticas representadas en esta cámara.

Señorías, para mí la política social es la política de todos y de todas.
Y con ustedes, con todos ustedes, cuento para este reto.

Por ello, finalizo mi intervención tendiéndoles la mano a todos los grupos políticos para que participen en esta tarea.
Les emplazo a reunirse conmigo, con los responsables de la conselleria, a contrastar esas propuestas con han mencionado con las nuestras, a mantener un diálogo fluido y a reivindicar donde corresponda los recursos que necesita nuestra comunidad para sacar adelante la atención y el pacto social que es garantía de los derechos sociales, de los valencianos y de las valencianas.

Yo también quiero finalizar con una frase.
Señorías, recuerden que el cambio surge del pensamiento constructivo y sobre todo de la acción firme, y no de quien se queja o de pensar que son los demás los que deben de cambiar.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor vicepresident primer:

Gracias, señora consellera.

Se suspén la sessió que es reprendrà demà, dijous, a les deu hores.

(Se suspén la sessió a les 18 hores i 46 minuts)