DS-052HTML.html





Ple de les Corts Valencianes realitzat el dia 26 de novembre de 2020.
Comença la sessió a les 10 hores i 5 minuts.
Presideix el president de les Corts Valencianes, senyor Enric Morera i Català.
Sessió plenària número 29.
Segona i darrera reunió.

El senyor president de les Corts Valencianes:

Molt bon dia, senyories.

Moltes gràcies als mitjans gràfics.

Anem a continuar amb el Ple, que tenim esta…

Molt bon dia, senyories.

Senyories, continuem amb la sessió plenària ordinària número 29.
Es reprèn la sessió.
(El president colpeja amb la maceta)

Abans de continuar amb els punts de l'ordre del dia previstos per hui, vull informar les seues senyories que ahir, una vegada finalitzat el Ple, es va reunir la Mesa per a prendre coneixement de la petició de vot telemàtic, presentada per la il·lustre diputada senyora Rebeca Serna Rosell, del Grup Parlamentari Vox Comunidad Valenciana, per causes sobrevingudes.

La Mesa va donar la seua conformitat a la petició formulada.
Per tant, el nombre de diputats i diputades que han exercit el seu vot de manera telemàtica ha sigut de 28.

Compareixença del president del Consell per a respondre les preguntes d'interès general per a la Comunitat Valenciana, formulades pels grups parlamentaris

El senyor president de les Corts Valencianes:

Punt onze de l'ordre del dia, compareixença del president del Consell per a respondre les preguntes d'interés general per a la Comunitat Valenciana, formulades pels grups parlamentaris.
Com sempre, demanaré silenci i respecte per a l'orador o oradora que estiga en l'ús de la paraula.

Té la paraula la síndica del Grup Parlamentari Popular, la il·lustre diputada Isabel Bonig, per un temps màxim de cinc minuts.

La senyora Bonig Trigueros:

Bon dia, president.

President, consellers.

He de reconocer que no sé por dónde empezar.
Es la primera vez que no sé por dónde empezar.
(Aplaudiments) Así que, ¿hay alguien ahí, señor presidente?
¿Hay alguien dirigiendo el Consell?
¿Hay alguien dirigiendo el centro comercial del Botànic?

Mire, señor Puig, hace semanas subí a esta tribuna y le hice una pregunta similar.
¿Sabe lo que ha pasado en este tiempo?
Pues, aparte de sus líos, que las curvas del contagio y las colas del hambre se han disparado.
Hoy le pido, señor presidente, que escuche, de verdad, que escuche.
Le hemos formulado infinidad de propuestas, de planes y de plan «Activa».
Le hemos ofrecido apoyo para que apruebe usted los presupuestos y se sienta libre.

Pero la libertad y la gestión son conceptos que no van con usted y con su gobierno.
Ha habido tanta lealtad y compromiso por nuestra parte como desidia de usted respecto de nuestras propuestas.

Pero mire, hoy venimos a aportar, como siempre hemos hecho, y hoy hemos hecho los deberes.
Aquí le traigo un plan, es un borrador, un plan integral de diagnóstico rápido frente a la COVID que se realizará en las farmacias.
Presidente, a su disposición.

Lidérelo, avance, vaya por delante, aunque sea una sola vez, del virus.
Adelántese al señor Sánchez, no vaya a rebufo.
Mire, este plan está elaborado con el consentimiento y el diálogo de los colegios profesionales de farmacéuticos, de enfermería y de técnicos sanitarios.
Está consensuado con lo que se está haciendo en Madrid y en Galicia o en otras comunidades.

Mire, se trataría de autorizar a las farmacias a que realicen test de antígenos de todos los asintomáticos y de todos los pacientes que derive la atención primaria, de forma voluntaria, gratuita, siguiendo los protocolos de la conselleria de sanidad y salud pública, y además que sería la competente, prescripción facultativa, de distribuir y recoger las pruebas de test antígenos.

Mire, señor presidente, que se trata de remar todos en la misma dirección, se trata de liderar, presidente, esto es liderar.
(Aplaudiments) Así que se ha demostrado que, a más test, menos incidencia.
Hoy, ahora y aquí, diga si se queda con los test o con la curva de contagios.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyora Bonig.
Gràcies per la seua pregunta.
I, com sempre, anem a seguir el protocol de seguretat i de salut recomanat.
Agraïm sempre als professionals de la casa el seu treball.
I li done la paraula al president del Consell perquè responga a la pregunta formulada per la síndica del Grup Parlamentari Popular.
President, quan vosté vullga.

El senyor president del Consell:

Moltes gràcies, senyor president.

Moltes gràcies, senyora Bonig.

Li agraïsc el seu to i la seua voluntat de cooperar.
Crec que eixe és el camí.
El camí, sense dubte, és intentar aportar cada u allò que pot a una causa comuna, que és acabar amb esta crisi pandèmica.

Com vosté sap, esta no és una qüestió que estiga residenciada en la Comunitat Valenciana.
Ben al contrari, sap que és una qüestió que en estos moments està afectant tota Europa.
Nosaltres ho veiem amb preocupació, amb fortalesa i amb esperança.

Amb preocupació, perquè les dades són millors que la immensa majoria de comunitats autònomes, millors que altres regions europees, però cada dia moren valencians i valencianes.
I per tant, les xifres són extraordinàriament preocupants sempre, perquè són persones.

Fortalesa, perquè en la unió i en la capacitat de treballar junts, a través dels acords de cooperació, podem anar avançant.

I esperança, la que tenim en la ciència, en els investigadors i investigadores que han treballat molt, i que en estos moments ja han aconseguit vacunes.
I eixa és la gran esperança, perquè hi haja llum al final del túnel.

Ho hem de fer sense partidismes i amb la gestió.
Amb una gestió sanitària que ha de donar resultats i que està donant resultats, malgrat totes les insuficiències.
Val a dir que som una de les comunitats autònomes que en el transcurs de tota la pandèmia ha tingut menys incidència.

Per tant, la nostra estratègia no està tan equivocada com vosté planteja, tot el contrari.
L'evolució els darrers dies, les darreres dos setmanes avança en l'estabilització.
Però el que està clar és que nosaltres hem tingut una estratègia que finalment ha fet que el conjunt de tot el que és la pandèmia en la Comunitat Valenciana haja sigut menys afecció.

I mire, ací no se pot dir que n'hi ha solucions màgiques.
Eixa és la solució que vosté planteja.
Nosaltres estem parlant en el col·legi de farmacèutics, i estem parlant en el col·legi de metges, i estem mirant a vore de quina manera poden cooperar.

El govern de Galícia va fer una experiència, i no va ser del tot positiva.
La va fer a Orense, i nosaltres estem en contacte amb ells.
I qualsevol cosa que algú, en algun moment, propose i siga positiu, no li càpiga el menor dubte, nosaltres ho anem a acceptar.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, president.

Una vegada escoltada la resposta del president del Consell, continuarem amb la formulació de la pregunta per part de la síndica del Grup Parlamentari Popular, a la qual done ja en este moment la paraula, perquè puga acabar de concretar la pregunta.
Quan vosté vullga, senyoria.

La senyora Bonig Trigueros:

Gracias.

Señor presidente, hace un mes que usted declaró el cierre perimetral de la Comunidad Valenciana, ¿y sabe que ha pasado?
Que la incidencia se ha triplicado en la Comunidad Valenciana.
Que somos la cuarta comunidad con más pacientes ingresados en la UCI y esta semana la que más.
Han fallecido 150 ancianos en las residencias de ancianos.
Seguimos a la cola en la realización de PCR.
Mire, el 50 %, por no hablar del desastre en el turismo, en la economía, en la restauración, en la gastronomía.

Conclusión: con su gestión ni salvamos vidas ni salvamos la economía.
Entonces, ¿la pregunta cuál es?
¿A quién salvamos?
La respuesta: a usted y a los 330 intocables (aplaudiments).
Porque ha subido 1.
100 millones desde que gobierna los chiringuitos del sector público.
Porque el año que viene va a destinar 314 millones para el sector público, en lugar de inyectar dinero en vena a las empresas y a la economía.

Porque se van a subir el sueldo un 2 % más, y lo llevan subido ya un 5 %.
La gente está sufriendo, las colas del hambre se están disparando, hay despidos por doquier, y ustedes se suben el sueldo.
¿Pero no hay la mínima empatía en ese gobierno?
(Aplaudiments)

Ahora, ¿qué vamos a esperar de un gobierno que hasta su vicepresidenta se cachondea el día que presenta el séptimo proyecto-programa re no sé qué, y que no sirve absolutamente para nada.
(Aplaudiments)

Señor presidente, hemos pasado de lo de los «ximoanuncios» a los «ximoarreglos» en la ley de acompañamiento, a los «ximofakes».
Sí, todo en usted es apariencia, puro simulacro, propaganda, nada es lo que parece.
Como no fue su acuerdo con los MIR, que no existe, su decreto de gratificación del personal sanitario que se deja el personal de limpieza.
Qué vergüenza en un gobierno de izquierdas y progresista (aplaudiments).

Mire, porque no tengo tiempo, señor Puig, se ha metido con la señora Ayuso, utiliza a su consellera de sanidad para hacer de escudo y que no se achicharre en la gestión, cuando su gestión es incompetente, y así lo reconoce todo el mundo.
Se pelea con su vicepresidenta, no la recibe, no dialogan en la mayor pandemia económica y social que sufre nuestra comunidad.

Me insulta y me desprecia a mí.
¿Se ha preguntado usted que no puede ser que cuatro mujeres tan diferentes y distintas estemos equivocadas.
¿No puede ser que el problema sea usted, señor presidente, (aplaudiments) que ha confundido el Palau de la Generalitat con un programa Erasmus?

Mire, señor presidente, la causa profunda de todo este lío, de este caos en la gestión es la alarmante falta de liderazgo de usted.
Creo que es tiempo, presidente, de que promueva su relevo.
Ahora que ustedes tienen mayoría en el Botànic, váyase y renueve, porque en estos momentos de incertidumbre económica y social no nos podemos permitir el lujo de tener un presidente falto de credibilidad, de carisma, de liderazgo y alejado de toda gestión…

El senyor president de les Corts Valencianes:

Senyoria.

La senyora Bonig Trigueros:

…gestión y gestión.

Mire, señor presidente, usted sabe perfectamente cómo funciona esto.
Si no aportas, te apartas.

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies.

La senyora Bonig Trigueros:

Es el momento de que se aparte, señor Puig.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

La senyora Bonig Trigueros:

Aquí está el proyecto, llevado en Orense y en Madrid, a su disposición.

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyora Bonig.

Una vegada finalitzada la pregunta de control, done la paraula al president del Consell perquè finalitze la contestació a la pregunta formulada.

El senyor president del Consell:

Moltes gràcies, president.

Moltes gràcies, senyora Bonig.

L'oasi de la serenitat i de la racionalitat ha durat poquet.
(Aplaudiments) Però potser que arribe l'apocalipsi, però no serà demà.

Mire, de moment, el que li vull dir ací té les fake, les que vosté cada sessió de control diu.
Per exemple, la setmana passada, bé, la setmana passada, l'última sessió, va vindre vosté i va dir hi havia 11.
000 treballadors públics de la sanitat menys ara que quan vostés governaven.

Bé, la realitat dels fets és que hi ha 13.
000 persones més treballant ara en la sanitat pública (Aplaudiments) Eixa és la realitat.

Vosté va intentar confondre en mala fe el que eren les nòmines dels treballadors en el que era el compte general que havia canviat de mètode.
Però això ho sabia.
El problema és que volia enganyar la gent.
Eixa és la realitat.
Eixa és la seua realitat.

Això és el mateix del famós «centro de Fuenlabrada», Alicante.
El mateix, és la mateixa tàctica.
(Aplaudiments) Això sí que són fake news.

Mire, no se pot presumir de la gestió de la pandèmia, perquè és una desfeta, i no ho hem fet mai ni ho farem.
Ara bé, si vosté tinguera eixes receptes màgiques, perquè no els ho diu als seus companys d'Andalusia o de Múrcia, que estan pitjor que nosaltres (aplaudiments)?
Per què no els ho diu?
Ho podria resoldre perfectament.

Però és que això no va d'esta confrontació que vosté planteja, d'esta falta de visió d'estat que vosté té.
Mire, jo a vosté no l'he insultat mai, mai.
No li he faltat al respecte mai.
Sap?
Mai.
No sé, el que passa és que evidentment no puc estar d'acord en una persona que planteja, entre altres coses, polítiques antifeministes.
Això, per tant, no puc estar d'acord en vosté.

Mire, els problemes que tenim, al marge de tots, precisament tenim eixe, el tema de la violència de gènere, que s'està fent un gran esforç, però que encara estem lluny de resoldre.
I per tant, els acords que ahir eixien dels carrers els hem de portar tots junts, per tal d'aconseguir acabar en eixa plaga terrible, eixa situació tan trista per a milers de dones.

Per això, jo el que li vull dir és que nosaltres estem fent allò que ens correspon, en la nostra responsabilitat.
Mire, sap quina és la diferència?
Que jo, el que vosté diu, ho respecte.
A mi el que m'importa és el que diguen els valencians i les valencianes.
(Aplaudiments)

I a hores d'ara, els valencians i les valencianes, ¿sap el que diuen?
Que estan d'acord amb la gestió del govern valencià.
Això és el que diuen fins ara.
En un altre moment, podran dir una altra cosa i quan arriben les eleccions, votaran.

Però li vull dir dos coses, per a acabar.
Per una banda, que este és un govern estable, que ha donat estabilitat i honradesa a la Comunitat Valenciana.
(Aplaudiments)

Un govern que, sis anys seguits, en temps i forma, ha portat els pressupostos.
Per cert, pregunte a eixos governs que són la seua referència quan aprovaran el pressupost del 2020, que encara no l'han aprovat.
(Aplaudiments)

I, finalment, també li vull dir que nosaltres estem treballant en el pla econòmic; entre altres, intentar portar a la Comunitat Valenciana inversions que ara estan radicades en altres àmbits.
I amb alguna multinacional estem en estos moments negociant per a canviar la seu a la Comunitat Valenciana.
Això és treballar pels interessos generals de la Comunitat Valenciana.

I per a acabar, ara sí, li dic que la millor vacuna per al Botànic és vosté, senyora Bonig.

Gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, president.

Continuarem amb… (Veus) Sí, té la paraula per a fer la pregunta.
Escoltarem en esta sessió de control, com s'està produint, en silenci, la pregunta que formula el senyor Rubén Ibáñez.

Quan vosté vullga, senyoria.

El senyor Ibáñez Bordonau:

Gracias, presidente.

Señor Puig, le recomiendo que lea más la cuenta general.
Por cierto, la del 2015 la aprobó su gobierno.
Se lo digo para que lo sepa.
(Aplaudiments)

No obstante, señor presidente, anuncios, anuncios y anuncios.
Señor Puig, se ha convertido ya usted en un hombre anuncio, en una auténtica carrera de marketing.
Se rumorea, por cierto, que su próximo anunció es el de Año Nuevo con su última colocación en À Punt, con Màxim Huerta.
No sé si será cierto.

Pero lo sí que le quiero decir es usted sabe cuál es la realidad de esta comunidad.
Hay 12.
000 autónomos menos, 10.
000 empresas que han cerrado, ha habido hasta 470.
000 personas afectadas por ERTE, 433.
000 parados, más de dos mil doscientos fallecidos por COVID y usted anuncia, ¿qué?
¿Qué solución le da a todo esto?
¿El incremento de 1.
100 millones en el sector público?
¿El incremento del 7,25 % en sus sueldos y en el del séquito de 330 intocables?

Mire, señor president, en su gobierno dicen que quien no aporte, se aparte.
Y usted solo aporta anuncios y problemas, y por eso solo tengo una pregunta: ¿cuándo se va a apartar usted?
¿Nos lo puede anunciar?
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyor Ibáñez.

És una pregunta molt genèrica que contestarà el conseller d'hisenda… (Remors)

Senyories, escoltarem la resposta amb el mateix silenci que hem escoltat la pregunta.

Escoltarem la resposta que formularà l'honorable conseller d'Hisenda i Model Econòmic.
Senyor Soler, té vosté la paraula.

El senyor conseller d'Hisenda i Model Econòmic:

Moltes gràcies, president.

El senyor Ibáñez se supera cada vegada que ix a la trona, se supera cada vegada.
S'inventa les xifres, portem cinc anys inventant-se les xifres, li dona la volta a la realitat.
Una realitat que afortunadament per als valencians, per als 5 milions de valencians i de valencianes està molt millor que en altres comunitats autònomes.

Però no només des del vista sanitari -que per suposat-, gràcies a les inversions que hem fet en sanitat, en educació i en serveis socials durant cinc anys quan vostés la varen deixar per terra.
Gràcies a això.
(Aplaudiments) Que podria ser millor?
Naturalment.
Si ho acaba de dir el president, per favor.
Açò és una pandèmia que mos té terroritzats a tots.
A tot el món del mundo mundial.
Però, què estem fent?
El que podem.
Fent l'escut social; l'escut social, que és molt important.

Però és que no és només això.
És que hem sigut la comunitat autònoma que primer ha pres decisions sobre els temes de la recuperació econòmica.
Des del primer dia, quan encara no s'havia fet res sobre els autònoms, allí estàvem nosaltres, sobre el complement dels ERTO, sobre les polítiques de recolzament del turisme i del sector més afectat.
¡Hem sigut pioners, pioners!
(Aplaudiments) Per tant, és possible que qui no està a l'altura de les circumstàncies és el grup líder de l'oposició, perquè no sap ni llegir la realitat.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies.

Senyor José Juan Zaplana, té… (Veus)

Senyories, escoltarem amb silenci esta nova pregunta.

Quan vosté vullga, senyoria.

El senyor Zaplana López:

El pasado septiembre usted prometió aquí la creación de una agencia valenciana de salud, pero nada se sabe de ella.
¿Es un fake?
Solo que ustedes querían cerrarla en torno a la subsecretaría, pero ha surgido un problema: le recuerdo que a la señora Almiñana la han imputado por prevaricación.

Por otro lado, la comisionada que usted anunció para la atención primaria lleva 60 días nombrada -dos meses- y no sabemos si sigue pensando, porque, a día de hoy, nadie sabe nada de ella, ni de sus propuestas.
¿Otro fake, presidente?

Y, mientras, los profesionales siguen desesperados, desmotivados y les reclaman más medios, y ustedes dicen que les están comprando ordenadores.

Y me gustaría hacerle una reflexión: una cosa es digitalizar la primaria y otra, su necesaria transformación digital.
Tampoco tienen expertos para esto, señor Puig, porque lo de Fuenlabrada fue un fake.
Pero que su secretario autonómico Andreu Ferrer firme que usted no tiene comisión de expertos no sé si es un fallo o un fake.
(Aplaudiments)

La gran preocupación son las expectativas que ustedes están creando con el COVID y con la vacuna, señor presidente.
En fechas que tendremos COVID, gripe y otras patologías ustedes van a plantear que la primaria sea la que va a acudir.

Y ante esto nos surge una duda y le quiero preguntar: ¿tiene usted previsto utilizar las carpas de los hospitales de campaña en la vacunación para que al menos sirvan para algo?
¿O en esas fechas los tendremos embargados, señor Puig?
Otro fake.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyor Zaplana.

Li contestarà la consellera de sanitat, que escoltarem amb el mateix silenci que hem escoltat la pregunta.
El mateix silenci.

Senyories.

La senyora consellera de Sanitat Universal i Salut Pública:

Gracias, president.

Los hospitales de campaña…, usted sabe perfectamente cuáles son las funciones que en estos momentos están desempeñando.
Sabe perfectamente que va a iniciarse ahora mismo el estudio de seroprevalencia del ministerio de sanidad, que también utilizábamos los hospitales de campaña para poder llevar a cabo ese muestreo.

Sabe también que ahí se han pasado consultas para aquellas personas que han pasado la COVID y que necesitan someterse a revisiones porque tienen afecciones pulmonares.

Por tanto, usted sabe que se han utilizado los hospitales de campaña y que también nos han ayudado para poder recibir a los inmigrantes que han llegado en pateras, porque somos un país solidario y somos una comunidad solidaria.
(Aplaudiments)

Y, por supuesto, no se preocupe usted, tenemos un plan y estamos con una comisión de trabajo que está elaborando la estrategia, la logística, el transporte, la administración y las infraestructuras para llevar a cabo la vacunación de la COVID-19.

Estamos preparados, señor Zaplana.
No hay ninguna fake news.

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, consellera.

Senyories, continuarem amb la sessió de control.
Ara sí, amb la pregunta que formula el síndic del Grup Parlamentari Ciudadanos al president del Consell.

Senyor Cantó, té vosté la paraula.

El senyor Cantó García del Moral:

Gracias, presidente.

Señor Puig, usted y los miembros de su partido que están en el gobierno anunciaron que no tocaba en mitad de una crisis sanitaria y económica subir impuestos.

Usted frenó a sus socios diciéndoles que no improvisaran, la consellera Bravo dijo que no era el mejor momento para subirlos y el señor Soler apelaba al rigor para retrasar esa reforma fiscal que pedían sus socios.
Pero parece que finalmente la tesis de Compromís y Podemos ha triunfado: més impostos.

¿Quién dicta la política fiscal del gobierno valenciano?

Gracias, presidente.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyor Cantó.

Contestarà el president del Consell, al qual li done ja la paraula des d'este moment perquè puga contestar a la pregunta plantejada.

El senyor president del Consell:

Moltes gràcies, president.

Moltes gràcies, senyor Cantó.

La política fiscal, com totes les polítiques relacionades amb l'acció de govern del Consell, les dicta el Consell.

Y es cierto que en un momento determinado puede haber posiciones diferentes.
Esa es la lógica.
Pero la lógica en cualquier gobierno.
Siempre es así, incluso en gobiernos de mayoría absoluta.

Pero lo que está claro es que la reforma fiscal…, la base, los principios ahí…, yo creo que debería haber un acuerdo no solo del gobierno, sino que debería de haber un acuerdo casi generalizado.
Excepto aquellos que defiendan solo a un porcentaje muy pequeño de la población, que no es -entiendo- su caso.

Siempre que hemos dialogado sobre la posibilidad de que ustedes acuerden los presupuestos yo siempre he dicho que no se debería subir los impuestos a las clases medias y trabajadoras.
Y eso no va a pasar.
(Aplaudiments)

Lo que ha pasado hasta ahora es que aquí teníamos el sistema más regresivo de España en lo autonómico.
Teníamos un sistema en que pagaban más los que menos tenían, y eso, finalmente, significó en esa reforma fiscal de profundidad que se hizo en la anterior legislatura que un millón y medio de valencianos paguen menos de lo que pagaban por IRPF.

Por tanto, eso de equiparar «gobierno progresista, más impuestos».
Pues, en este caso, más impuestos a quienes más tienen.
Y en eso hemos continuado ahora.
Y hay en estos momentos un acuerdo de los grupos parlamentarios que sostienen al Botànic, que de lo que habla fundamentalmente es de aumentar aquellos impuestos a aquellas personas que tienen mayores ingresos.

Además, en este presupuesto, que busca la justicia fiscal, la sostenibilidad y la igualdad de oportunidades, hay una serie de deducciones que apoyan además a aquellos que más dificultades tienen o a aquellos que aportan más.

Por ejemplo, deducciones para compensar la mayor carga fiscal en IRPF derivada de las ayudas de los trabajadores afectados por ERTE; deducción para las donaciones dirigidas a financiar la investigación, innovación, desarrollo científico, tecnológico relacionadas con la COVID; extensión a las pymes de las bonificaciones del coste de los avales otorgados por la SGR a los autónomos; deducciones para residentes en algún municipio con peligro de despoblación; deducción por aportaciones en el capital de sociedades y cooperativas de nueva creación y que generen empleo; deducción en favor de las víctimas de violencia de género en el alquiler de la vivienda habitual y tipo superreducido en el caso de compra; beneficios fiscales para facilitar el acceso a la vivienda habitual a mujeres víctimas de violencia de género, tanto en IRPF como en transmisiones patrimoniales, o beneficios a las familias monoparentales para la compra de vivienda habitual en el impuesto de transmisiones patrimoniales.
Todo un conjunto de medidas que, como le he dicho, lejos de subir impuestos, lo que hacen es buscar y ayudar a aquellas personas que tienen más dificultad.

Y, en ese sentido, lo que le digo es que usted estaba haciendo referencia a una enmienda presentada por los grupos parlamentarios y que habla de subir los impuestos a las familias que tienen más recursos; no a las que tienen rentas medias y bajas.

Y en esta dirección, que es la misma de la reforma fiscal, lo que vamos a conseguir es alrededor de 44 millones de euros, es decir, el 0,17 % del presupuesto respecto al IRPF.
De 2,2 millones de contribuyentes de la Comunitat Valenciana, la medida afectará alrededor de cinco mil, es decir, al 0,2 %.
Y en el caso de impuesto de patrimonio, el incremento del tipo para los que cuentan con una base liquidable superior a los 10,7 millones de euros; es decir, afectará a 100 personas.

En cuanto a la reducción del mínimo exento, de 600.
000 a 500.
000 euros, excluida la vivienda habitual, se estima que supondrá un efecto sobre 2.
200 personas.

Por lo tanto, este Consell no ha cambiado de opinión respecto a la política fiscal.
El compromiso sigue siendo el mismo: una política fiscal sostenible y que genere igualdad de oportunidades.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, president.

Una vegada constatada esta primera resposta extensa, donaré la paraula al síndic del Grup Parlamentari Ciudadanos perquè acabe de formular la pregunta de control al president del Consell.

Senyor Cantó.

El senyor Cantó García del Moral:

Gracias, presidente.

Señor Puig, vaya por delante el agradecimiento por la actitud que ustedes han mostrado con nosotros para negociar este presupuesto.
Eso, desde luego.

Pero no estamos de acuerdo con la subida fiscal.
De hecho, nuestros cálculos son otros.
La subida fiscal, en cuanto a IRPF se refiere, recaudará 23 millones.
Con 23 millones no se consigue que esta crisis la paguen los poderosos, como dicen de forma infantil sus socios cada vez que suben aquí arriba.
Creo, de hecho, que solo han defendido esa subida de impuestos para apartarnos a nosotros de acuerdo, lo cual me parece que es una traición total al espíritu del acuerdo de la reconstrucción, a lo que espera de nosotros la sociedad valenciana y, por tanto, un incumplimiento a lo que se firmó aquí.

Nosotros, fíjese usted, le proponemos algo mejor.
Con esa subida, con esos 23 millones de euros, ustedes van a repartir 4 euros por valenciano, señor Puig.
Con la bajada a los impuestos de la clase trabajadora que nosotros le estamos proponiendo, a ese tramo por debajo de los 50.
000 euros, conseguiríamos que cada valenciano vea aliviada su carga fiscal en 217 euros… 23 euros de más, 217.
(Aplaudiments) ¿Qué es mejor, señor Puig?

En Andalucía, nuestra bajada de impuestos se incrementó un 2,4 % la recaudación, 550 millones más.
En Madrid supuso un incremento del 3,9 %.
Su subida de impuestos, señor Puig, supondrá como mucho un incremento del 0,10 %.
Es decir, nuestra política fiscal, señor Puig, recauda entre 24 y 39 veces más allí donde gobernamos.

Quedan pocas horas para que cerremos el acuerdo de negociación de presupuestos que está usted llevando a cabo con nosotros y el resto de fuerzas del tripartito.
Bajen ustedes los impuestos a la clase trabajadora de verdad, señor Puig, se lo pedimos desde Ciudadanos.
(Aplaudiments)

Hasta ahora nos sentimos muy orgullosos de lo conseguido.
Hemos conseguido duplicar el presupuesto de la Agencia Valenciana de la Innovación, que pasa a tener 50 millones, es una apuesta por el futuro.

Una de nuestras mayores preocupaciones era cuidar de nuestros mayores, por eso nos sentimos orgullosos de anunciar el acuerdo al que hemos llegado, que garantiza la contratación de 500 enfermeras y 250 médicos para atender las residencias de ancianos, y la creación de 2.
000 plazas nuevas en dichas residencias.
Es un paso muy importante.
Siempre hemos alertado de la insuficiencia de plazas en esta comunidad.
Tenemos 2,9 plazas por cada cien mayores de 65 años.
En el resto de España hay 4,2.
La OMS pide que sean 5.

En este momento, señor Puig, y más viendo el horizonte que nos espera por el envejecimiento de la población, nos parecía esencial.
Pero tan importante como eso es mejorar la calidad de esa asistencia.
Por eso hemos arrancado la contratación de 1.
000 nuevos auxiliares y la mejora de la cantidad que se pagará al sector por plaza.
Pronto podremos concretarla.

Impulsaremos la colaboración con el Gobierno de España para la puesta en marcha de laboratorios móviles para hacer test.

En Educación, un millón de euros para promocionar la FP dual.
Habrá más becas y un bono para acceder a las academias de inglés, de otro millón de euros.

Se activará de nuevo el bono turístico, que nosotros ya impulsamos, dotándolo de 2 millones más que serán prorrogables.
Y unas ayudas totales de 8 millones de euros, señorías, para la hostelería, el ocio nocturno y el ocio infantil.

3,5 millones de euros para la creación de un bono de comercio.
Y un fondo COVID de alrededor de 80 millones de euros para autónomos y sectores afectados.

Conseguimos, además, que los puertos de nuestra comunidad se puedan quedar con el 40 % de la riqueza que generan para invertir en sus instalaciones, y se hará por primera vez una auditoria a través de la Airef con la que podremos localizar el gasto ineficiente de la administración.

Quiero acabar con unas palabras también para los grupos de la oposición.
Señorías del PP, ustedes mejoraron el acuerdo por la reconstrucción, lo mejoraron, creo que hicieron un buen trabajo.
Hemos echado de menos que ustedes nos ayudaran a mejorar estos presupuestos.
Estamos convencidos de que con ustedes (aplaudiments) estos presupuestos hubieran sido mejor.

Seguiremos fiscalizando y seguiremos criticando lo que haga mal el tripartito, pero podremos enseñar a la sociedad valenciana lo que conseguimos para ellos, mostrando nuestra utilidad.

Quería decirle algo más aparte de sus socios, señor Puig, pero no me queda tiempo.
Y sí que quisiera hacer algo que me parece importante hoy.
Lo he dicho a menudo desde aquí.
Hoy quiero dedicárselo a ellos de nuevo.
¡Ole!
Y gracias por la prensa libre valenciana.
(Aplaudiments) Y hoy se lo agradeceré especialmente a una periodista, a Marta Gozalvo, que mire usted por donde, señora consellera de Transparencia, está haciendo su trabajo de una forma valiente y aguantando los ataques del señor Dalmau.
(Aplaudiments) Quisiéramos saber si usted va a hacer su trabajo o si con los compañeros del partido no se mete.

Gracias, presidente.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyor Cantó.

Després d'esta pregunta, acabarem amb la contestació del president del Consell, amb el temps que li queda.

President.
Escoltarem la resposta al síndic del Grup Ciudadanos per part del president del Consell.

El senyor president del Consell:

Moltes gràcies, senyor president.

Muchas gracias, señor Cantó.

Yo, en primer lugar, lo que quiero es agradecer la voluntad de diálogo desde el primer momento, creo que es positivo, creo que ese es el camino de aportar cada uno, cada grupo lo que entienda, y desde luego nosotros estamos abiertos a todas las aportaciones positivas.
Se lo he dicho antes también a la señora Bonig.

Es cierto que éste es un gobierno con mayoría absoluta que es capaz de dialogar.
En otros sitios es más complicado, incluso sin mayoría absoluta.
Nosotros hemos querido dialogar, y vamos a continuar dialogando y vamos a intentar mejorar todo lo que se pueda mejorar.
Y como le decía al principio, antes, hay que dialogar pues mirando todas las opiniones.
En ese sentido, así vamos a continuar trabajando.

Y en ese sentido también le anuncio, que era una preocupación que usted me ha trasladado y que me ha trasladado también el sector, ayer tuvimos la oportunidad de llegar a un acuerdo con el sector del ocio nocturno para avanzar en lo que debe ser una respuesta de justicia a un sector que se le obliga a cerrar, pues tiene que tener una respuesta.
Y nosotros hemos estado también esperando a ver qué reacción había por parte del Gobierno de España, parece ser que va a haber una reacción, pero queremos avanzar esa solución.
Vamos a crear con carácter inmediato una mesa de trabajo con los representantes del sector y la Generalitat, representada por Sanidad, Interior y Turismo, con un objetivo.
Vamos a buscar de qué manera en estas restricciones que van a continuar puede haber un modelo de trabajo para ellos.
Y por otra parte, también, concretando ayudas directas, que son absolutamente necesarias en este momento para que miles de empleos no se pierdan.

Nuestra voluntad es la misma: superar la pandemia y reactivar la economía.

Gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, president.

El senyor Woodward demana la paraula, i la té per acabar de formular la pregunta.

El senyor Woodward Poch:

Bien.
Cuando se presentaron los presupuestos generales del Estado para 2021 se anunció con gran triunfalismo un incremento en la dependencia del 34 %.
Este incremento anunciado sin embargo tan sólo se traduce, como hemos visto en las cuentas, en una aportación del Estado que será del 13,69 %, lejos del 50 % que establece la ley.

Pese al porcentaje ínfimo de aportación del Estado, el Consell, un año más, sí que presupuesta unos ingresos de la dependencia por un valor de 421 millones que le tocaría pagar al Estado, cuando realmente parece que sólo nos llegarán 115 millones de euros con ese incremento anunciado.
305 millones destinados a la dependencia no garantizados que no nos van a llegar de por parte de las cuentas del Estado.

Mi pregunta es: ¿cómo va a subsanar el Consell esta cantidad?
¿De dónde va a sacar el dinero que no va a llegar del Estado para poder hacer frente al pago de la dependencia?
¿En qué partidas se realizarán recortes para poder compensar estos ingresos presupuestados?
¿O se traducirán estos recortes en las ayudas a la dependencia?

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Contestarà el conseller d'Hisenda i Model Econòmic.
Senyor Soler, té vosté la paraula.

El senyor conseller d'Hisenda i Model Econòmic:

Gràcies, senyor Woodward.

Esta pregunta fa tres anys tindria una mica de sentit, però ara no tant.
Per què?
Perquè vosté sap com se soluciona el tema.
Nosaltres fiquem en el pressupost d'ingressos un deute respecte de la Llei de serveis socials, en coordinació amb la vicepresidenta, això ho tenim clar.
I el que passa és que això genera extra-FLA suplementari a l'any següent.

Per tant, és finançat mitjançant el dèficit extraordinari, que este dret, com altres drets, que vosté coneix molt bé, que és l'infrafinançament o el Foga històric, que és un deute que el senyor Montoro té amb nosaltres, el que passa és que desgraciadament no està en el ministeri, no?
, però és ell el que va estar.

Tot això se traduïx en dèficit diferencial respecte d'altres comunitats autònomes, i és el que fiquem negre sobre blanc, i naturalment exigim una extra-FLA a l'any següent per a ser finançat, com per ara ha passat.
I de fet, gràcies a això, hem anat convergint amb la mitjana de despesa per càpita.
Perquè vosté sap que fa sis anys estàvem a més de sis punts en despesa per càpita.
I el nostre objectiu és tindre una despesa per càpita com la mitjana espanyola.
Una cosa moderada, eh!
Però ho hem estat aconseguint, gràcies a eixos diferencials.
I el dia que hàgem de parlar del nou sistema de finançament autonòmic, parlarem d'este deute acumulat per l'infrafinançament.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyor Soler.

Escoltarem ara la pregunta de l'il·lustre diputat Emigdio Tormo al Consell.

El senyor Tormo Moratalla:

Gracias, señor president.

Molt honorable president.

Ustedes decidieron crear una conselleria para el señor Dalmau vacía de contenido, con el único objetivo de darle un puesto de trabajo a él y a otros cuantos ciudadanos de la Comunidad Valenciana.

Hace poco, muy poco, y para una idea potencialmente buena que ha tenido, como es un programa de financiar distintos programas urbanos en los pueblos de la Comunidad Valenciana, lo hace rematadamente mal, con varias particularidades: no se conocen ni los baremos ni los criterios de evaluación para adjudicar las cantidades de dinero; otra particularidad que tiene es que había proyectos con mejor valoración a los que no se dota de presupuesto en detrimento de otros con peor valoración a los que sí se dota de presupuesto; y otra particularidad más, que es que se adjudican a dedo, se adjudican a dedo al más puro estilo progresista.
A mí me recuerda aquello del señor Chávez yendo por Caracas diciendo: «¿De quién es esto?
Exprópiese.
¿De quién es esto?
Exprópiese.
» Que será muy legal, pero no es moral.
Tampoco Morales, el director general de Vivienda, dimite, y dimite precisamente por estos hechos, señor presidente.

La pregunta es: adjudicar a dedo ¿a usted le parece legal, a usted le parece moral o no le parece ninguna de las dos cosas?

Gracias, señor presidente.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyor Tormo.

Li contestarà el vicepresident segon del Consell, senyor Dalmau.

El senyor vicepresident segon del Consell i conselle d'Habitatge i Arquitectura Bioclimàtica:

Una precisió, senyor diputat.
L'exdirector no va dimitir, se li va destituir, perquè era a més a més el màxim responsable d'este programa.

Miren vostés, sap que és açò?
Açò és Almoradí.
Vosté ha estat en Almoradí en meitat del problema que van tindre d'inundacions?
Jo no el vaig vore per ahí.

Miren, sap què és açò?
Açò una carretera Algorfa-Almoradí.
Vosté va estar per ahí en meitat de la DANA?
Jo no el vaig vore per ahí.

Mire vosté, sap què és açò?
Açò -sí senyora, jo vaig estar efectivament- és Orihuela.
Vosté va estar per allí en meitat de la DANA?
Jo no el vaig vore per ahí.

Diga'm pobles com Callosa, com Orihuela, com Almoradí, que no tenen dret a una ajuda per rehabilitar els seus pobles.
Diguen-li-ho a la cara, i aleshores parlem.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyor vicepresident.

Senyories, continuarem amb la sessió de control, ara amb la pregunta que formula, en nom del Grup Parlamentari Compromís, el síndic l'il·lustre diputat Fran Ferri al president del Consell.

Quan vosté vullga, senyoria.

El senyor Ferri Fayos:

Moltes gràcies.

Senyor president, hui des de Compromís li preguntem pels reptes que tenim per davant, reptes com la pandèmia, superar-la, fer front a la crisi social o a l'emergència climàtica.
Són reptes importants.
El que fem o deixem de fer afectarà o definirà les vides de milions de persones.

I hui, després del que estem vivint en les últimes setmanes, vull començar amb un missatge clar: ho podem fer millor, senyor president, ho hem de fer millor.

Els reptes que tenim per davant són molts i molt complicats.
Però no és la primera vegada.
En 2015 no teníem una pandèmia, però havíem de fer front a reptes igualment complicats i difícils, i els vam superar amb èxit: una corrupció generalitzada, sistèmica, que havia afectat la nostra autoestima com a poble.
I saben què passa?
Que quan eixim ara de la nostra terra ja no ens pregunten per corruptes comptant diners en un cotxe o pels diners furtats de la visita del Papa.

També patíem una crisi social sense precedents, una pobresa rècord, un sistema de dependència i polítiques socials totalment desmantellades.
I saben què?
Hui liderem la inversió en polítiques socials de tota Espanya.

Teníem una sanitat privatitzada, que deixava fora a milers de valencians, que ofegava a milers de persones amb el copagament.
I saben què?
Vam decidir salvar la vida de totes les persones possibles amb la sanitat universal.

Patíem també un sistema educatiu en ruïnes, muntat per aquells que entenen l'educació com un negoci.
I saben què?
Ens uns anys li hem pegat la volta: tenim llibres gratuïts, hem baixat les ràtios, hem contractat milers de professors i estem acabant amb els barracons.

Podria continuar, senyor president, durant hores, parlant de tot el que hem aconseguit, durant hores, perquè n'hem fet moltes.
Però hui m'agradaria parlar de com ho hem aconseguit.
Perquè totes eixes polítiques que ha aconseguit el Botànic no són el resultat d'una persona molt, molt llesta, que tenia la veritat absoluta, són el resultat de molts punts de vista en comú, són el resultat del diàleg, són el resultat del respecte.
Totes eixes polítiques que han millorat la vida dels valencianes i de les valencianes també són el resultat d'una manera de fer política diferent, perquè el «com» determina moltes vegades, la majoria d'elles, el «què».

Per això, en un context com l'actual, amb la pandèmia, amb tot el que està patint la gent, amb la incertesa que tenen les famílies, precisament en este moment no ens podem permetre fallar, no tenim dret a fallar, i fallem precisament quan abandonem els principis que ens han permés arribar fins ací.

Jo ho sent, però no estic d'acord amb aquells que diuen que en un moment com l'actual no importa com es prenen les decisions.
Jo he dit precisament que en un moment com l'actual és més important que mai prendre les decisions, i prendre les millors decisions possibles, i per això és important el «com».
(Aplaudiments) Això no s'ha aconseguit a soles, sinó amb la cogovernança.

Senyor president, com ja vam demostrar en 2015, governem millor quan ho fem en equip.
I açò no és una reflexió individual, ni és un tema d'una persona ni és una qüestió de diferents personalitats, com de vegades s'intenta vendre.
Hui expresse la posició col·lectiva de 17 diputats i diputades de Compromís, dels nostres consellers i les nostres conselleres.
M'atreviria a dir que expresse la posició col·lectiva des del primer fins a l'últim simpatitzant, no ja de Compromís, sinó del Botànic.
Governem millor quan ho fem en equip.

Miren, abans el portaveu de la dreta parlava de la reforma fiscal.
Saben què els ha molestat tant que arribarem a eixe acord en el si del Botànic?
No és ja que vullguen defensar el 0,6 % dels contribuents més rics o el 0,2 % dels valencians més rics, el que els ha enfadat és que hem demostrat que el Botànic té futur i pot continuar millorant la vida de les persones.
I saben com hem arribat a eixa proposta acordada entre Compromís, PSOE i Unides Podem?
Compartint els nostres punts de vista, aportant cadascú la seua visió, escoltant els altres; en definitiva, treballant en equip.

El mateix ha passat als pressupostos generals de l'estat.
Treballant en equip entre el govern del Partit Socialista i gràcies a les aportacions de Compromís arribaran més diners i més inversions a la nostra terra, vora cinc-cents milions d'euros més.

Quan treballem en equip, es beneficien els valencianes i les valencianes i la dreta ràbia.
Quan no treballem en equip, la dreta es frega les mans.

Miren, algú es pot fer trampes al solitari, però ací hi ha dos opcions: o Botànic o dreta; o Botànic o obrir les portes de la governabilitat al feixisme, (aplaudiments) com ja han fet a Múrcia, com ja han fet a Andalusia, com ja han fet a Madrid.
I, miren, senyories, eixe escenari seria lamentable per a la gran majoria dels valencians i les valencianes, però seria una catàstrofe especialment per a alguns de nosaltres, per a les dones, per a les persones LGTBI, per a la classe treballadora.

Ens juguem molt i per això, precisament ara, no és el moment d'abandonar el que ha funcionat i la forma de fer del Botànic.
Precisament ara, amb els reptes que tenim, el que cal, senyor president, és governar en equip perquè així, senyor president, com li he dit, ho farem millor.

Moltes gracies.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyor Ferri.

Després de la pregunta formulada pel síndic del Grup Compromís, escoltarem la resposta del president del Consell, al qual done ja la paraula perquè puga respondre.

President, té vosté la paraula.

Quan vosté vullga, president.

El senyor president del Consell:

Moltes gràcies, senyor president.

Moltes gràcies, senyor Ferri.

Com vosté sap, la pandèmia… ha canviat tot per al nostre país.
Nosaltres estàvem, efectivament, veníem d'una situació molt difícil i l'hem superada.
Hem anat, amb molts entrebancs, avançant.
I és ben cert que, a més a més, el Botànic va passar per la revalidació dels ciutadans que, al final, són els qui decidixen i això és una qüestió bàsica.
Per això, se poden dir moltes coses, se pot plantejar el que se vullga, clar, això és la democràcia i per a això està el parlament, però la realitat, al final, és que els ciutadans decidixen.
I, per tant, l'èxit del Botànic en la primera legislatura fou, entre altres coses, que vam governar per a tots i per a totes i eixe és un element fonamental i vam governar des de la lleialtat.

Poden hi haver diferències?
Han hi hagut diferències sempre i les continuarà hi havent perquè del que es tracta és de gestionar la diversitat i això és així.
Però jo crec que el que s'ha fet en este temps ha estat extraordinàriament important i així ho validen els ciutadans quan se'ls pregunta.
I en tot el que ha estat la gestió de la pandèmia els ciutadans valoren que la gestió del govern valencià ha estat positiva.
I això ha sigut de tot el govern valencià, cada u ha fet allò que li pertocava fer.

El president de la Generalitat ha d'assumir la seua responsabilitat, no pot defugir de la seua responsabilitat.
I això ho vaig a continuar fent, com cada conseller i cada vicepresident farà allò que li correspon.
I jo estic content i satisfet de la gestió que fan cada u d'ells.

Però és veritat que este adversari invisible ens ha dut a una situació molt complicada.
2.
200 valencians i valencianes, malauradament, no estan ja entre nosaltres.
I la resposta de la Generalitat és, sense dubte, més i més eficaç estat del benestar, enfortir la sanitat, l'educació, els serveis socials.
Això és el full de ruta que hem mantingut des de la primera legislatura i que continuem mantenint ara.
Perquè l'important és el què, també el com, però el què és fonamental.
Això ho hem aprés des del principi i és veritat.
I això és el que hem anat fent tots junts.

Imagine's vosté, per un moment, que haguera arribat la COVID i haguérem tingut nosaltres ací…, no haguérem tingut sanitat universal, haguérem tingut els copagaments dels medicaments, haguérem continuat a quaranta punts de la mitjana de protecció social, en retallades en el personal sociosanitari, en un sistema fiscal que penalitzava les classes popular.
És, efectivament, això que vosté ha dit que hem fet ha ajudat, d'una manera extraordinària, a fer front a esta situació, esta situació que és molt complicada.

Però, al marge d'això, a més, tenim un altre problema i és que no només es tracta de com combatre la pandèmia i com buscar la reactivació, sinó que tenim els problemes estructurals que tenim la societat valenciana i això encara no hem pogut anar al fons de la qüestió.

Perquè la societat valenciana tinga futur, per a construir eixa societat inclusiva, que la gent tinga ocupació, necessitem fer front a les polítiques estructurals.
Nosaltres estem encara sis punts per baix de la productivitat espanyola i tenim dotze punts menys de renta per capita.
El que està clar és que per a aconseguir eixa convergència que hem aconseguit en la via d'allò públic, que ho estava diguent abans el conseller, que s'ha aconseguit la convergència en la mitjana de despesa, encara no en totes les conselleries, però s'està avançant, el que és cert és que, al marge de…, encara en estos moments tenim un problema estructural gravíssim.

I, per a augmentar els salaris, que els tenim per baix de la mitjana nacional, per a augmentar les pensions, que les tenim per baix de la mitjana nacional, necessitem reformes que facen possible estos canvis.
I, per això, són fonamentals els fons europeus, per això és fonamental tindre una estratègia de recuperació.
I això és el que hem de treballar junts i ho hem de fer també en el màxim consens possible.

I és evident que el bàsic és el del govern, però jo, des del primer moment, he pensat que d'esta hem d'eixir junts tots els valencians i valencianes i que tot el món té una part que pot aportar, encara que discrepem en moltes coses.
Perquè el que ens juguem ara, en estos mesos, és fonamental, és fonamental perquè ara anem a tindre dos pressupostos potents: el pressupost general de l'estat que, per primera vegada, com vosté molt bé deia, reconeix algunes de les velles reivindicacions de la Comunitat Valenciana; i, en segon lloc, tenim un pressupost de la Generalitat, el més important de la història, el més important de la història de la Generalitat, (aplaudiments) i un pressupost que ha fet el govern i que han fet vostés, en un govern en què han presentat esmenes tots junts, perquè d'això es tracta, d'enfortir el que és el projecte comú de valencianes i valencians i crec que el camí és el correcte.

I acabe dient i reafirmant, com diu vosté, una qüestió.
Les coses sempre es poden fer millor.
Jo l'únic que li garantisc és la meua voluntat perquè les coses se facen millor.

Gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, president.

Passarem ara a conéixer la pregunta de control que, en nom del Grup Parlamentari Vox Comunidad Valenciana, formularà l'il·lustre diputat José María Llanos, al qual done la paraula.

El senyor Llanos Pitarch:

Gracias, señor presidente.

Señor Puig, ustedes gobernaron contra los intereses de los valencianos durante el primer Botánico.
Lo han seguido haciendo durante casi un año, antes de la pandemia.
Y, desde luego y lo que es más grave, lo están haciendo en este difícil tiempo.

Le pregunto, señor president, ¿por qué gobiernan contra los intereses de los valencianos?

Gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyor Llanos.

Pregunta que serà contestada pel president del Consell.

El senyor president del Consell:

Moltes gràcies, senyor president.

Muchas gracias, señor portavoz.

Solo tengo que decirle algo.
Su opinión, como decía antes, me parece interesante, pero esa no es la opinión de los valencianos y las valencianas y, desde luego, no es la voluntad de este gobierno.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, president.

Un segon, senyor Llanos.

Sí.
Continuarà el senyor José María Llanos formulant la pregunta de control al president del Consell, després d'esta primera resposta.
I, a tal efecte, li done ja la paraula al síndic adjunt del Grup Parlamentari Vox Comunidad Valenciana.

Quan vosté vullga, senyoria.

El senyor Llanos Pitarch:

Gracias, señor presidente.

Señor Puig, ustedes gobiernan contra los intereses de los valencianos y lo están haciendo porque no se han tomado en serio la situación de las personas.
Ustedes siguen con su hoja de ruta, siguen con el reparto del dinero público de los valencianos para hacer propaganda ideológica y regar de subvenciones a sus grupos de interés.

Señor Puig, todos los que estamos aquí queremos salvar vidas, la diferencia es que ustedes no saben hacerlo.
Por eso, tenemos a la atención primaria sublevada, los centros abarrotados, los enfermos de otras patologías y crónicos esperando meses y meses a que se les atienda y, en muchos casos, es demasiado tarde.

Es una cuestión no solo de salvar vidas, sino también de gobernar bien y gestionar mejor.
Por eso, de lo que no estoy tan convencido es de que les importe mucho salvar la economía, el futuro de las familias.
Es evidente que no.
Han hecho unos presupuestos expansivos que hacia lo único que se expanden es hacia la ideología más sectaria y hacia la confiscación y el ahogo fiscal de la clase media y trabajadora.

La hostelería se hunde…, bueno, ya se ha hundido, sin solución.
Las tiendas, los negocios de los que viven tantas familias están cerrando o cerrados.
(Aplaudiments) Las pymes del ocio nocturno de la comunidad no están para mesas de estudio, sino para soluciones ya; ayudas económicas directas para el sector, que se van a la ruina, que van a despedir a sus trabajadores, que van a cerrar y, ¿de qué vivirán?
¿De qué vivirá nuestra comunidad, nuestra gente?
¿Del subsidio, hasta donde llegue y a quien le llegue?
¿Eso es gobernar por los intereses de los valencianos?
Y las salas de concierto, que tienen la consideración de salas de exhibición artística y usted no las regula, no les da un tratamiento para que puedan abrir con medidas de seguridad y aforo limitado, ¿por qué, señor Puig?

En España tenemos las medidas más restrictivas de toda Europa y no han servido para reducir las cifras de contagios y de fallecidos.
¿Qué pasará, señor Puig, en Navidad?
El señor García-Page, de su partido, hablaba ayer de las altas dosis de responsabilidad que hay en las familias.
¿Qué va a hacer usted con nuestras familias?
Aclárelo.

Mire, hay colas del hambre, hay entidades que están ayudando a las personas que tienen que elegir entre calefacción, luz o comer y, (aplaudiments) en muchos casos, ya no tienen ni esa capacidad de elección.
¿Por qué no destina dinero al Banco de Alimentos y a todas esas plataformas que están luchando, de forma altruista, por ayudar a las personas y a las familias?

Hemos superado, en la Comunidad Valenciana, las cifras de coronavirus de Madrid, a pesar de sus críticas.
Usted decía que Madrid no era ejemplo para la gestión de la pandemia, pero estamos en cifras superiores por cada cien mil de contagiados y Madrid por debajo, y eso que hace usted muchas menos pruebas PCR y de antígenos que en otras comunidades.

¿Por qué no se ponen a realizar test masivos y a aislar a los contagiados, para evitar la propagación del virus y dar la mejor atención a los enfermos?
No vale eso de que sus expertos les aconsejan no hacer test, primero porque vaya experto quien diga eso y segundo porque no tienen, lo han reconocido.
No realizan pruebas, pero están esperando la supuesta vacuna en el primer semestre del 2021, cual bálsamo de Fierabrás.
Yo me pregunto, de verdad, y muchos valencianos también, ¿qué interés tienen en que todos nos vacunemos, frente al desinterés y la negación de los test rápidos?
(Aplaudiments) ¿Es mejor tener a las personas esperando un todavía dudoso y supuesto milagro que darles la seguridad sobre si están contagiados o no, para que puedan seguir con sus vidas?

Y la educación, señor Puig.
Usted no habla con su grupo parlamentario.
Es que ustedes solamente aciertan cuando nos copian.
Vox dijo, en una iniciativa, que había que poner purificadores en los colegios, porque los niños se iban a helar, y ustedes votaron que no y ahora dicen que sí.
Nos copian.
Lo que decíamos.
(Aplaudiments)

También votaron que no a una iniciativa sobre realizar test de antígenos en los colegios.
Y nos dicen que no porque al señor Marzà se le había ocurrido que había que hacerlo.
Pues, aún lo estamos esperando porque no lo hacen.

Mire, y el barranco del Sol en Castellón, después de 60 años, seis de su gobierno en Castellón con Compromís, después de haberse interesado Vox en el barrizal y el desastre que allí ocurre, aparecen ustedes a los dos días y dicen que algo van a hacer.
¿Ven como somos útiles en política?
, muchísimo más que ustedes.
(Aplaudiments)

Y, usted, da unas declaraciones, pero es que no se entera.
La mayor urgencia, incluso para nuestro tejido productivo -el poquito que queda- no es prepararse para el futuro y la necesidad de que se irradie la innovación a todas las empresas, eso está muy bien en tiempos normales.
La mayor urgencia, la única, es que tengan liquidez, bonificaciones, aplazamientos, carencias, ayudas directas para poder salir adelante empresas y todos sus trabajadores.

Por cierto, de los sanitarios para las residencias, ¿quién tiene razón, el señor Cantó o la señora Oltra?
Porque ayer dijo la vicepresidenta absolutamente todo lo contrario y vaya cara se le ha quedado hoy.

Por todo eso, señor Puig, ¿por qué se empeñan en gobernar, año tras año y día tras día, contra los intereses y las necesidades de los valencianos?

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyor Llanos.

Després de la pregunta que s'ha formulat, contestarà el president del Consell a la qüestió plantejada.

President, quan vosté vullga, té la…

Quan vosté vullga, president, té l'ús de la paraula.

El senyor president del Consell:

Moltes gràcies, president.

No sé, este paisaje apocalíptico debe hacerle reflexionar a su señoría.
Porque si usted ha venido aquí a decir que el tejido empresarial de la Comunidad Valenciana prácticamente no existe, es que le veo mucho más lejos de la realidad de lo que ya me imaginaba.
(Aplaudiments)

Afortunadamente, tenemos un tejido empresarial y económico resiliente que incluso en las peores situaciones es capaz de mirar hacia adelante.
Tenga usted en cuenta, por ejemplo, que en exportaciones la Comunitat Valenciana este año, en una situación tan difícil, solo ha bajado un 5 %, muy por debajo de lo que ha sido en el ámbito nacional.
O sea, aquí las cosas, a pesar de su imagen caótica, no es así afortunadamente, porque si estuviéramos como usted dice, pues, la verdad es que sería terrible.

Porque claro que hay situaciones terribles y claro que estamos hablando con todos los sectores que están más afectados.
Es que hay sectores que están muy afectados, por eso antes he dicho que estamos hablando con el sector del ocio, desde el principio.
Pero es que aquí no hay una fábrica de hacer dinero y, además, hay que repartirlo bien.
Y usted, además, dice que no hay que ni hablar de impuestos, quieren acabar con los impuestos y después dar ayudas a todo el mundo.
Bueno, ¿esto que broma es?
(Aplaudiments)

Bueno, eso sí que tiene un nombre.
Eso ¿sabe qué nombre tiene?
Populismo, populismo en vena.
(Aplaudiments)

Mire, y porque pensamos, por supuesto, en las personas que tienen más dificultad, por eso ha aumentado en 94 millones la renta valenciana de inclusión, estamos ya en 250 millones, y va a continuar.
Porque lo que queremos es que nadie se quede al margen, ¿entiende?
Esa es la cuestión.
Ahora, de lo que se trata es de salvar vidas y salvar empleos, ese es el trabajo que se está haciendo desde el Consell, con todas las dificultades y con todos los instrumentos que tenemos.

Y claro que hablamos de financiación.
Ahora mismo, cuando acabe esta sesión, tengo una reunión con todas las entidades bancarias de la Comunitat Valenciana, los empresarios, para ver qué soluciones -y el propio banco público de la Generalitat- para ver de qué manera podemos ayudar a que negocios que son viables no mueran por la crisis.
(Aplaudiments)

Ahora, lo que ya me parece, digamos, bueno es trumpismo en vena también, es cuando habla de esa supuesta vacuna.
Oiga, vamos a ver, de verdad, ¿ustedes ya representan al antivacunismo?
Pues, yo es que no lo entiendo.

Mire, la Comunitat Valenciana, afortunadamente, es la comunidad de España, de las comunidades de España…, sino la que más, que más vacuna.
Y este año hemos tenido un récord especial con la vacuna contra la gripe.
Porque la sociedad valenciana se parece más a una gran parte de lo que representamos nosotros, todos los que estamos aquí, que, afortunadamente, a lo que representan ustedes.
(Aplaudiments)

La gente no está por buscar este espacio de confrontación permanente, confrontación estéril, confrontación que no va a ningún sitio.
No hace ninguna propuesta nunca que parezca que tenga, digamos, algún viso de poderse realizar y mejorar.
Usted habla de que le hemos copiado la cuestión de los instrumentos purificadores que se sitúan en aquellos sitios donde no hay ventilación, porque lo fundamental es la ventilación natural y eso es lo que dicen los expertos.
Y nosotros lo que hacemos caso es a lo que nos dice salud pública y los expertos, y lo hemos hecho siempre.

Igual como en los test de antígenos.
No se puede decir que se puede testar a todo el mundo, en cualquier momento y en cualquier condición.
Eso, Alemania, por ejemplo, que empezó haciéndolo, dejó de hacerlo porque generaba una falsa seguridad.
(Aplaudiments) Por tanto, oiga, la OMS, el Centro Europeo de Prevención y Control de Enfermedades, la Comisión Europea, recomiendan no usar los test de antígenos en asintomáticos.
Nos lo están diciendo.

Ahora, ¿pueden discutirse muchas cuestiones?
Claro.
Es que es verdad, estamos ante una pandemia en la que no hay recetas de solución.
Porque algunos que iban haciendo muy bien las cosas ahora están peor que nosotros y, por tanto, hay que hacerlo con la máxima humildad posible.

Yo lo que sí que le pediría, porque el futuro en gran parte depende de que las vacunas funcionen y podamos conseguir vacunar a la inmensa mayoría de la población, por favor, dejen el populismo y la demagogia y apoyen a las autoridades sanitarias.

Gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, president.

Té la paraula la il·lustre diputada Llanos Massó per a fer una pregunta al Consell.

La senyora Massó Linares:

Gracias, señor presidente.

Señor presidente, hay miles de familias preocupadas con la aprobación de la nueva ley educativa.
Muchas familias que ven como sus recursos no les permitirán ejercer la libertad.
Muchas familias con niños en centros de educación especial que tienen miedo de lo que va a suceder con sus hijos.
Una ley que solo restringe derechos y libertades a las familias más desfavorecidas y a la clase media.

Porque ustedes, los miembros del gobierno de aquí y el gobierno que ha perpetrado tal liberticidio, podrán seguir llevando a sus hijos a los centros privados a los que ya los llevan -y que conste que no nos parece mal- solo pedimos esa misma libertad para todas las familias.

Las familias valencianas son su responsabilidad.
Y por eso queremos preguntarle, y nos gustaría una respuesta de sí o no porque sabemos la habilidad del consejero del ramo para irse a otras cosas y no contestar -como ya me lo sé, se lo explico yo-.
Nosotros estamos al cien por cien con la educación especial, puede obviar el tema de un documento obsoleto y con un error.

Nuestra pregunta es la siguiente, ¿va a retirar recursos económicos, materiales o personales a los centros de educación especial en lo que resta de legislatura?
Porque, después, las familias ya tienen la seguridad…

El senyor president de les Corts Valencianes:

Senyories.

La senyora Massó Linares:

…de que el próximo gobierno de Vox no lo hará.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Li contestarà l'honorable conseller d'educació, senyor Marzà.

El senyor conseller d'Educació, Cultura i Esport:

Gràcies, senyor president.

Mire si estem compromesos amb els centres educatius d'educació especial que estem construint-ne de nous.
Imagine quin apocalipsi n'hi ha en este govern.
(Aplaudiments)

Vostés parlen d'imposició d'una llei educativa.
Parlen d'imposició d'una llei educativa que ha estat consensuada per huit forces polítiques diferents i vostés no s'aclarixen a parlar entre el que fa el programa electoral i el que parla davant la tele.
Imposició.
(Aplaudiments)

I no només això.
Vostés diuen que defensen l'escola concertada quan són el perill més gran que hi ha per a l'escola concertada que proposen el xec escolar per acabar amb els concerts educatius, per acabar amb l'estabilitat de les plantilles, per acabar amb que tots els xiquets i xiquetes puguen tindre les seues condicions educatives assegurades.

Vostés, a més a més, parlen que és una llei ideològica.
Saben quines propostes han portat vostés ací a les Corts?
Una -educatives, eh?
- una, que aprenguen a torejar, dos, que es penge la bandera.
¡Ole, ole y ole!
(Aplaudiments)

Sap què passa?
Que les Corts Valencianes, els xiquets i les xiquetes, els treballadors de l'educació pública i concertada, es mereixen molt més respecte que no el que vostés tenen, que han convertit les seues intervencions en un plató per a TikTok i no en unes Corts Valencianes.

Gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, conseller.

Continuarem amb les preguntes.
Ara la que formula el senyor David García.

El senyor García Gomis:

Muchas gracias, presidente.

Señor Puig, le repito la pregunta que no entendieron o no quisieron entender.
En esta cámara, varios de los diputados que sustentan a su gobierno y a usted han ido realizando unas acusaciones hacia nuestras fuerzas y cuerpos de seguridad del estado, tanto verbalmente como por escrito.

La última y más grave, la acusación de la presencia de elementos de ideología nazi y fascista organizada dentro de los cuerpos y fuerzas de seguridad del estado y la exigencia de su desarticulación.
Así como la acusación de que había connivencia de algunos elementos de los cuerpos y fuerzas de seguridad del estado con grupos de ideología nazi, cuestionando gravemente su profesionalidad e imparcialidad.

Y en esa intervención aseguró que los ciudadanos tenían más miedo a la policía que a los neonazis.
Como no es la primera vez que Compromís ataca a la policía nacional y a la Guardia Civil, todo señala a una estrategia muy definida.

Por eso le pregunto, ¿va usted a reprobar a dicho partido y a dichos diputados?
¿O está de acuerdo con los ataques y acusaciones vertidos por Compromís, como las que les acabo de señalar, hacia nuestras fuerzas y cuerpos de seguridad del estado?

Y, por si no me han entendido muy bien, el presidente tiene mi pregunta por escrito para que usted la lea y la entienda.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Senyor David García, es una sessió de control al Consell, del que fa el Consell.
Però, en tot cas, veig que l'honorable consellera de justícia ha demanat la paraula i ella serà la que li contestarà.

La senyora consellera de Justícia, Interior i Administració Pública:

Sí.

El senyor president de les Corts Valencianes:

Quan vosté vullga, consellera.

La senyora consellera de Justícia, Interior i Administració Pública:

Gràcies, president.

Mire, señor García, yo voy a contestarle porque quiero que quede claro en esta cámara que este Consell respeta, agradece y apoya el trabajo de las fuerzas y cuerpos de seguridad en este país y el que están haciendo, en estos momentos de pandemia, en esta comunidad.

Estamos trabajando con ellos desde el respeto, desde la lealtad, con sumo rigor, para hacer frente a una situación, como ustedes saben, sin precedentes.
Y, por tanto, no somos, desde luego, responsables de lo que cualquiera como ciudadano, a título particular y en el marco de su libertad expresión, aunque no lo compartamos, realice.

Pero yo quiero dejar claro en sede parlamentaria nuestro apoyo a las fuerzas y cuerpos de seguridad y nuestro reconocimiento por todo el trabajo que están realizando, sobre todo en estos momentos.

Gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, consellera.

Senyories, continuarem amb la sessió de control.
Ara amb la pregunta que formula la síndica del Grup Parlamentari Unides Podem, la il·lustre diputada Naiara Davó.
(Veus)

Escoltarem la pregunta de control de la síndica del Grup Parlamentari Unides Podem.

Quan vosté vullga, senyoria.

La senyora Davó Bernabeu:

Gràcies, president.

Bon dia, senyories.
Bon dia, Consell.

President, aquesta serà l'última sessió de control d'un any molt dur, on les valencianes i els valencians han vingut fent esforços, tots els possibles, per combatre la COVID.

I on des de les institucions hem sigut també corresponsables, primer, desplegant totes les mesures de l'escut social, lluitant per eixe canvi tan necessari en les polítiques europees per garantir una forta inversió pública i establint totes les mesures sanitàries possibles per acabar de guanyar a la pandèmia.

Ara arriba la vacuna, que serà un factor determinant per poder derrotar a la COVID i començar a eixir d'aquest llarg túnel.
I, tot i la deslleialtat envers al seu país d'alguns dels partits de l'oposició, hem anat donant resposta i hem de continuar donant eixa resposta.

Fa dos dies va eixir el president del govern anunciant el primer gran pla de vacunació al nostre país, amb un calendari d'inici al gener i amb 13.
000 punts de vacunació disponibles.
Serà una estratègia única per a tot l'estat, però participada.

I, des de la Generalitat, hem de poder coordinar-nos amb aquest govern central per a assegurar que totes les valencianes puguen accedir amb garanties i amb seguretat als punts de vacunació.
I ens cal posar tots els recursos que siguen necessaris tant per a informar a la població com per a assegurar l'eficàcia i el control del conjunt de la vacunació.
Calendari, monitorització i control sanitari sostingut per als propers mesos va a ser necessari.

I és que, al final, aquesta pandèmia ens ha donat moltes lliçons i ens ha mostrat també veritats dures, algunes que ja les sabíem i que ens les ha acabat de plantar, que les cures -curar i cuidar-, tan imprescindibles per al sosteniment del nostre sistema, continuen sent poc reconegudes, precaritzades i feminitzades, que la sobrecàrrega recau en les dones i que la vida al servei de l'economia s'han fet paleses quan han arribat els moments de màxima tensió.

I ens està també destapant una altra veritat més incòmoda i és cert escepticisme social en torn a aquesta primera vacunació.
Les dades de les darreres enquestes són clares.
Al setembre, el 70 % de les espanyoles estava disposada a vacunar-se.
Ara, no arribem al 40 %.

I és normal, perquè les darreres setmanes hem vist una carrera entre multinacionals farmacèutiques que ha sigut vergonyosa.
Que ha sigut vergonyosa perquè era una carrera pel preu de les accions en la borsa i que, a més, resta credibilitat a la ciència.

Eixien diverses farmacèutiques anunciant una eficàcia del 90 % primer i després del 95 %, perquè eixia una altra anunciant que la seua tenia el 95 %.

Unes farmacèutiques que, quan van anunciar les seues vacunes, les accions en borsa es disparaven i el CEO de Pfizer venia la majoria de les seues accions el mateix dia per valor de 4,7 milions d'euros.
La vicepresidenta de la mateixa companyia feia una operació financera sense precedents, venent 43.
000 accions.

És un espectacle que, acompanyat de les insinuacions de l'extrema dreta, alimenta la desconfiança social.
Semblava que el benefici privat en els mercats estava per damunt de la necessitat de curar-nos i d'acabar amb la malaltia.
I és un espectacle que no podem tornar a repetir perquè és molt perillós.

Una volta més, allí on han fallat els mercats financers, haurà de donar resposta l'administració pública, perquè, si hem aprés alguna cosa amb aquesta pandèmia, és que la cooperació és millor que la competició i que la fortalesa del sector públic és imprescindible i, en aquest cas, qüestió de vida.

Des d'un principi, crec que haurien d'haver posat tot el potencial investigador del món al voltant de centres d'investigació pública per a oferir certeses necessàries i reforçar la confiança en la ciència, perquè, al final, el que desordena la competència financera ho hem d'arreglar nosaltres des de les institucions públiques.

Hem de continuar multiplicant els esforços, com dèiem, per garantir la seguretat i la protecció de les valencianes amb mecanismes i criteris objectius de gestió i de control sobre la vacuna, igual que hem fet amb la resta de mesures sanitàries.

Però, sobretot, ho hem de fer perquè la gent siga conscient que les institucions públiques sempre estaran al seu costat per a protegir-les.
Haurem de treballar per desplegar un pla complet valencià, coordinat amb l'estatal, que puga incloure metges especialistes, personal sanitari per poder fer el seguiment, per poder posar els centres d'atenció primària a disposició.

I haurem de continuar, com sempre ho hem vingut fent amb la gestió d'aquesta vacuna, posant tots els recursos disponibles.

Per això hui, president, li portàvem aquí aquest tema que va a ser central i essencial al llarg dels propers mesos, perquè hem de tindre un pla per convertir qualsevol dubte en certesa, un pla per a acompanyar a tot el nostre poble.

Per això hui li preguntem, president, com es prepararà i coordinarà la Generalitat Valenciana amb el govern central per dur endavant aquest pla de vacunació.

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Doncs escoltarem tot seguit -i amb eixa resposta finalitzarem la sessió de control- la resposta del president del Consell, al qual done des d'este moment la paraula.

El senyor president del Consell:

Moltes gràcies, president.

Moltes gràcies, senyora Davó.

Efectivament, vosté ho ha plantejat.
Li agraïsc molt esta reflexió, perquè, efectivament, és que el més important que ens ha de passar en els propers mesos és precisament -les vacunes són una realitat- com es vacuna la immensa majoria de la ciutadania en este proper any.

La crisi que va provocar la COVID-19 ens va situar en un escenari en el qual ens enfrontàvem a un virus que no tenia vacuna ni tampoc els tractaments adequats.

Des del primer moment, la Generalitat ha posat en marxa els mecanismes necessaris per a fer front a esta pandèmia.
Hem anat adaptant les mesures per a protegir la salut i la seguretat dels ciutadans amb la finalitat de contindre el virus.
L'anunci ja de que hi ha una sèrie de vacunes que poden estar aprovades pels mecanismes regulatoris el més ràpidament possible, això ens obri l'esperança després de tanta desesperança.

Certament, el que vull dir ja des de l'inici és que durant molt de temps anem a conviure encara amb la pandèmia.
I tot i que tinguem vacunes haurem de mantindre moltes de les qüestions que estan en estos moments en vigència.
Però el que és ben cert és que a la fi del túnel ja hi ha llum.

I, certament, eixa és la qüestió central, sense dubte.
Vosté plantejava el tema del pla de vacunació.
I vam tindre la comissió que s'ha fet des de la conselleria de sanitat, que participen més de vint persones dels distints departaments i que està liderada fonamentalment per la conselleria i per la Secretaria Autonòmica de Salut Pública i ahí és on resideix en gran mesura este pla de vacunació, que té una gran solvència perquè les vacunòlegs valencians han treballat molt i molt bé durant anys i anys.

I ara s'està demostrant, precisament en este any, que en este any s'està batent, com deia abans, un rècord respecte a la vacuna de la grip.
Vacunar-se de la grip, que encara estem a temps i que vull aprofitar aquesta intervenció per dir-los a les persones que no s'han vacunat que encara estem a temps i que és molt important vacunar-se, això encara demostra que tenim un sistema ben organitzat.

I el lideratge d'allò públic en esta qüestió és fonamental, perquè, efectivament, la mercantilització existeix i hi han pràctiques que podrien ser d'una altra manera.

Però el que està clar és que, a la fi, les vacunes que van a arribar a la ciutadania són vacunes segures, perquè serà l'Agència del Medicament Europeu i l'Agència del Medicament Espanyol les que donaran la formalització.

I també és molt important saber que eixa distribució, que serà gratuïta, és una distribució que ha estat i estarà sempre garantida per allò públic, pel govern, pels governs, en este cas, tant el Govern d'Espanya com el govern de la Generalitat.
En estos moments s'està procedint, efectivament, a tot el treball logístic, que és molt important.

Com saben vostés, la majoria de vacunes tindran dos vegades que s'han de situar en cada persona.
Per tant, en esta primera instància a la Comunitat Valenciana li van a correspondre en aquelles que ha comprat ja el Govern d'Espanya 400.
000, el qual significarà que hi hauran 200.
000 persones que seran vacunades.

I la segmentació de les prioritats és ben clara: residències, tant residents com treballadors i treballadores, sociosanitaris, sanitaris en general i, després, persones més vulnerables.

Eixa serà la primera acció que nosaltres pensem que a l'inici de la primavera pot estar acabada.
Des d'eixa perspectiva, a partir d'eixe moment i a partir que altres vacunes es posen també a disposició del Govern d'Espanya, a través de la Unió Europea i, després, en la Comunitat Valenciana, continuarem tot i pensant que en l'any 2021 siga un any definitiu per a la vacunació.

La vacunació no serà en principi obligatòria però també val a dir que ja n'hi han països que han dit -i la Unió Europea pot prendre eixa decisió- que per a transcórrer amb normalitat dins de la unió siga necessari la vacunació.
I eixe certificat, sense dubte, serà un certificat públic i serà un certificat amb garanties.

Per tant, jo crec que estem en un moment encara molt difícil, molt delicat, però jo confie absolutament en els treballadors de la sanitat pública valenciana, en els metges, en tots, en els infermers i infermeres, en tots els que de veritat van a encapçalar tot este procés.

Estan treballant ja amb garantia i el que és ben evident és que els avala l'experiència.
I els avala que aquest any hem aconseguit que la campanya de la grip siga una campanya exitosa.
Però que encara necessitem que eixe 37 % de persones més vacunades augmente, perquè això també ens aliviarà tot el que és l'estrés sanitari els propers mesos.

Moltes gràcies.
I, sobretot, crec que, com vosté deia, hem de fer una crida a la reflexió i a la unitat d'acció en favor de les vacunes segures i en favor del sistema públic de salut que, malgrat tot, ha demostrat el seu vigor i la seua enorme fortalesa.

Moltes gràcies.

(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, president.

Declaració institucional de les Corts Valencianes de reconeixement de la identitat cultural de Manises i de declaració d'aquesta com a ciutat valenciana de la ceràmica

El senyor president de les Corts Valencianes:

Convidem el Consell a que ens acompanye en la lectura de la declaració institucional que tot seguit llegiré.
I passaríem a votacions.
Senyories, saludem abans que res a l'Ajuntament de Manises que ens acompanya des de la sala Vinatea -no poden estar ací presents-, encapçalat pel seu alcalde, el senyor Jesús Borràs, que està seguint la retransmissió de la sessió des de la sala Vinatea.

El passat 19 de novembre del 2020 la Junta de Síndics tingué coneixement de l'escrit presentat a estes Corts per l'Ajuntament de Manises, signat per tots els grups del consistori.
I la junta per unanimitat aprovà la següent declaració institucional:

«Manises és una ciutat reconeguda mundialment per la seua ceràmica.
L'activitat ceramista realitzada a la població no s'ha vist mai interrompuda durant els més de set-cents anys.

»I prova de la seua projecció és que les peces de ceràmica manisera han estat i estan presents als cinc continents i als principals museus d'art del món.

»El passat 29 d'octubre el ple de l'Ajuntament de Manises aprovà per unanimitat una declaració institucional en què es recollia el passat, el present i el futur de la ceràmica manisera i s'instava a reconéixer el municipi com a «Manises, ciutat valenciana de la ceràmica«.

»La història d'esta població de l'Horta està lligada des del segle XIV fins l'actualitat a la ceràmica i, en especial, a la ceràmica de reflex metàl·lic.
Manises continua comptant amb els artesans ceramistes, les seues principals festes locals estan lligades a la ceràmica i el futur està assegurat per l'Escola d'Art Superior de Ceràmica.

»Per tot això, les Corts Valencianes volem reconéixer la identitat cultural d'este municipi, que ha desenvolupat, desenvolupa i dedica de forma ininterrompuda a la ceràmica durant centúries, declarant Manises ciutat valenciana de la ceràmica.

»Palau dels Borja, 26 de novembre del 2020».

(Aplaudiments)

(Es procedeix a la votació dels punts segon, tercer, quart, cinqué, sisé i seté de l'ordre del dia de la 29a sessió de les Corts Valencianes)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Passem, senyories, a les votacions.
(Veus)

Senyories, anem a encetar les votacions.
Els anuncie que tenim un total de 66 votacions.
Per tant, anem a intentar portar-ho amb la major de les diligències.

Anem a votar, senyories, el punt segon de l'ordre del dia, que és el Projecte de conveni entre la comunitat autònoma de Canàries i la Generalitat Valenciana a través de la Conselleria de Sanitat Universal i Salut Pública per a la gestió i la prestació de serveis propis en matèria d'innovació sanitària, consistent en el projecte Medicina personalitzada - Dades massives.

Anem a votar, en primer lloc, l'esmena a la totalitat presentada pel Grup Parlamentari Vox Comunidad Valenciana, registre d'entrada 24.
815.
S'han expressat telemàticament 3 vots a favor, 25 en contra i 0 abstencions.
(Veus)

Si a vosté, senyor Mata, no li va l'aparell, tenim un problema.
(Rialles) Ja li va.
(Rialles) És un problema tècnic, ja solucionat gràcies a la metgessa Carmen Martínez, que ha actuat de forma diligent.
Funcionen tots els aparells, aixina que anem a passar a votació.

Anem a votar l'esmena a la totalitat presentada pel Grup Parlamentari Vox.
Senyories, comença la votació.
(Es fa l'escrutini)

8 vots a favor que, sumats als 3, fan un total d'11.
63 vots en contra que, sumats als 25, fan un total de 88.
0 abstencions.
Queda rebutjada l'esmena a la totalitat.

Votem ara el projecte de conveni.
S'han votat 25 vots a favor telemàticament, 3 en contra, 0 abstencions.
Senyories, comença la votació.
63 vots a favor que, sumats als 25, fan un total de 88.
8 en contra que, sumats als 3, fan 11 vots en contra.
Queda aprovat el projecte de conveni.

Passarem, senyories, al tercer punt de l'ordre del dia, que és validació o derogació del Decret llei 15/2020, de 23 d'octubre, de mesures per a indemnitzar les empreses dedicades al transport públic regular interurbà de viatgers i viatgeres per carretera d'ús general de la Comunitat Valenciana.

S'han expressat 26 vots a favor telemàticament, 0 en contra i 0 abstencions.
Senyories, comença la votació.
63 vots a favor que, sumats als 26, fan un total de 89 vots a favor.
0 en contra.
8 abstencions que, sumades a les 2 abstencions, fan un total de 10.
Crec que m'havia equivocat al senyalar-ho, no?

Algun grup demana que siga tramitat com a projecte de llei?
El Grup Vox demana que siga tramitat com a projecte de llei.
Per tant, anem a passar a… El Grup Vox demana que siga tramitat com a projecte de llei?
Doncs, anem a passar a votació.

En este punt concret, s'han expressat 2 vots a favor que siga tramitat com a projecte de llei.
26 en contra.
Senyories, comença la votació.
8 vots favorables que, sumats als 2, fan un total de 10.
63 vots en contra que, sumats als 26, fan un total de 89.
Per tant, queda aprovat i comuniquem al Consell que queda validat el decret llei.

Passarem, senyories, a votar el punt quart de l'ordre del dia, que és el projecte de llei de la Generalitat de la informació geogràfica de l'Institut Cartogràfic Valencià.
Tenim moltes esmenes i anem a anar votant-les poc a poc.

En primer lloc, votem el bloc d'esmenes del Grup Parlamentari Vox-Comunidad Valenciana.

Votem ara les esmenes números 4, 8, 14, 21 i 23.
S'han expressat 7 vots favorables, 21 vots en contra.
Senyories, comença la votació.
7 vots favorables més 40, fan 47 vots favorables.
31 vots en contra presencialment que, sumats als 21, fan un total de 52.
Queden rebutjades estes esmenes.

Passem ara a votar les esmenes números 39, 52, 53 i 75.
S'han expressat 2 vots favorables telemàticament i 25 en contra, i 1 abstenció.
Senyories, comença la votació.
8 vots a favor més 2, fan un total de 10 vots a favor.
45 vots contraris que, sumats als 25, fan un total de 60 vots en contra.
1 abstenció que, sumada a les 18, fan 19 abstencions.
Queden rebutjades estes esmenes.

Votem ara les esmenes números 28, 43, 48, 60 i 77.
S'han expressat 3 vots a favor, 25 en contra, 0 abstencions.
Senyories, comença la votació.
26 vots a favor que, sumats als 3, fan un total de 29 vots a favor.
45 vots en contra que, sumats als 25, fan un total de 70 vots en contra.
0 abstencions.
Queden rebutjades estes esmenes.

Passem ara a votar les esmenes números 44, 45, 46 i 55.
S'han expressat 2 vots a favor, 26 en contra, 0 abstencions.
Senyories, comença la votació.
Senyories, 8 vots a favor que, sumats als 2, fan 10 vots a favor.
62 vots en contra que, sumats als 26, fan un total de 88 vots en contra.
0 abstencions.
Queden rebutjades les esmenes.

Votem ara l'esmena número 81.
S'han expressat 6 vots a favor, 22 en contra, 0 abstencions.
Senyories, comença la votació.
23 vots a favor que, sumats als 6, fan un total de 29 vots favorables.
48 vots en contra que, sumats als 22, fan un total de 70 vots en contra.
0 abstencions.
Queda rebutjada l'esmena.

Senyories, anem a votar ara les esmenes del Grup Parlamentari Ciudadanos.

Votem en primer lloc les esmenes números 19, 49 i 90.
S'han expressat 7 vots a favor, 21 en contra i 0 abstencions.
Senyories, comença la votació.
7 vots a favor sumats als 40, fan un total de 47 vots favorables.
31 vots en contra que, sumats als 21, fan un total de 52 vots en contra.
0 abstencions.
Queden rebutjades les esmenes.

Votem ara les esmenes números 22 i 40.
S'han expressat 7 vots a favor, 22 en contra i 0 abstencions.
Senyories, comença la votació.
22 vots a favor que, sumats als 6, fan un total de 28 vots favorables.
22 vots en contra que, sumats als 49, fan un total de 71 vots en contra.
0 abstencions.
Per tant, queden rebutjades les esmenes.

Passem ara a votar les esmenes del Grup Parlamentari Popular.

En primer lloc, les esmenes números 2, 3, 9, 20, 31, 76, 78, 86, 87 i 89.
S'han expressat 7 vots a favor, 21 en contra, 0 abstencions.
Senyories, comença la votació.
40 vots favorables més 7, fan un total de 47 vots favorables.
21 vots en contra que, sumats als 31, fan un total de 52.
0 abstencions.
Queden rebutjades les esmenes.

Passem ara a votar les esmenes números 27, 29, 51, 54, 79 i 83.
S'han expressat 3 vots a favor, 25 en contra i 0 abstencions.
Comença la votació.
27 vots a favor que, sumats als 3, fan un total de 30 vots a favor.
44 vots en contra que, sumats als 25, fan un total de 69 vots en contra.
Per tant, queden rebutjades les esmenes.

Passem ara a votar les esmenes números 57 i 58.
Senyories, comença la votació.
31 vots a favor, sumats als 5, son 36 vots favorables.
40 vots en contra que, sumats als 23, fan un total de 63 vots en contra.
0 abstencions.
Queden rebutjades estes esmenes.

Passem ara a votar l'esmena número 7, que té 3 vots a favor telemàticament, 25 en contra i 0 abstencions.
Senyories, comença la votació.
25 vots a favor que, sumats als 3, fan un total de 28 vots favorables.
45 en contra que, sumats als 25, fan un total de 70 vots en contra.
Queda rebutjada esta esmena.

Anem a votar ara, senyories, l'articulat i la resta de preceptes per ordre correlatiu.
Anem a votar article per article.

Votem l'article número 1.
S'han expressat 25 vots a favor, 3 en contra, 0 abstencions.
Senyories, comença la votació.
45 vots, sumats als 25, fan un total de 70 vots favorables.
26 vots en contra que, sumats als 3, fan un total de 29 vots en contra.
Queda aprovat l'article.

Votem ara l'article 2, que supose que repetirà la mateixa votació.
Comença la votació.
45 vots favorables que, sumats als 25, fan un total de 70.
26 vots en contra que, sumats als 3, fan un total de 29 vots en contra.
Queda aprovat l'article número 2.

Passem a l'article número 3.
S'han expressat 21 vots a favor, 7 en contra i 0 abstencions.
Comença la votació.
31 vots a favor que, sumats als 21, fan un total de 52 vots favorables.
39 en contra que, sumats als 7, fan un total de 46 vots en contra.
0 abstencions.
Queda aprovat el següent article.

Anem a votar ara… M'estan indicant algunes agrupacions que ara els comentaré, que és el que… (Rient) A vore, anem a continuar fins l'article i farem, si estem tots d'acord, una agrupació.

Votem ara l'article número 4, que s'han expressat 25 vots a favor, 3 en contra, 0 abstencions.
Senyories, comença la votació.
45 vots favorables que, sumats als 25, fan un total de 70 vots favorables.
26 vots en contra que, sumats als 3, fan un total de 29 vots en contra.
Queda aprovat l'article número 4.

Passem a votar l'article número 5.
S'han expressat 25 favorables, 2 en contra i 1 abstenció.
Comença la votació.
45 vots a favor, sumats als 25, fan un total de 70.
8 vots en contra que, sumats als 2, fan un total de 10 vots en contra.
18 abstencions que, sumades a 1 abstenció, fan un total de 19.
Queda aprovat l'article.

Passem a l'article número 6.
Senyories, s'han expressat 21 vots a favor, 6 en contra i 1 abstenció.
Comença la votació.
32 vots favorables que, sumats als 21, fan un total de 53 vots favorables; 6 vots en contra que, sumats als 21, fan un total de 27 vots en contra; 1 abstenció que, sumada a les 18, queden 19 abstencions.
Per tant, queda aprovat l'article.

Ara, senyories, els propose que votem conjuntament, perquè les votacions telemàtiques són idèntiques, de l'article 7 l'article 19.
Tots estos articles s'han votat… (Algú diu: «19, no.
18») El 18.
Sí, perdó, el 18.
El 18.
S'han expressat en tots articles 25 vots favorables telemàticament, 2 vots en contra i 1 abstenció.
¿Hi ha algun inconvenient que els votem conjuntament?
Els votem conjuntament, senyories.
Senyories, comença la votació.
De l'article 7 a l'article 18 s'han expressat 45 vots favorables presencialment que, sumats als 25, fa un total de 70; 8 vots en contra que, sumats als 2, fan un total de 10 vots en contra; 18 abstencions que, sumades a 1, fan 19 abstencions.
Queden aprovats estos articles.

Votem ara l'article número 19.
S'han expressat 26 vots favorables, 2 en contra i 0 abstencions.
Senyories, comença la votació.
Senyories, s'han expressat 63 vots favorables que, sumats als 26, fan un total de 89 vots favorables; 8 en contra que, sumats als 2, fan un total de 10 vots en contra.
Queda aprovat l'article.

Passem ara a votar l'article 20.
S'han expressat 21 vots favorables telemàticament, 6 en contra i 1 abstenció.
Senyories, comença la votació.
31 vots favorables que, sumats als 21, fan un total de 52 vots favorables; 22 vots en contra que, sumats als 6, fan un total de 28 vots en contra; 18 abstencions, més 1, 19 abstencions.
Queda aprovat el present article.

Passem ara a votar l'article número 21.
S'han expressat 25 vots favorables, 3 en contra i 0 abstencions.
Senyories, comença la votació.
45 vots favorablesque sumats als 25, fan un total de 70 vots favorables; 26 vots en contra que, sumats als 3, fan un total de 29 vots en contra; 0 abstencions.
Queda aprovat l'article 21.

Passem ara a votar l'article número 22.
S'han expressat 25 vots favorables, 2 en contra i 1 abstenció.
Comença la votació.
44 vots favorables que, sumats als 25, fan un total de 69 vots favorables; 8 en contra que, sumats als 2, fan un total de 10 vots en contra; 18 abstencions que, sumades a 1 abstenció, fa un total de 19 abstencions.
Queda aprovat l'article número 22.

Passem ara a votar l'article número 23.
S'han votat 25 vots favorables, 3 en contra i 0 abstencions.
Comença la votació.
45 vots favorables que, sumats als 25, fan un total de 70 vots favorables; 3 vots en contra que, sumats als 26, fan un total de 29 vots en contra; 0 abstencions.
Queda aprovat l'article 23.

Votem ara l'article número 24.
S'han expressat 25 vots favorables, 2 en contra i 1 abstenció.
Comença la votació.
45 vots favorables que, sumats als 25, fan un total de 70 vots favorables; 2 en contra que, sumats als 8, fan un total de 10 vots en contra; 1 abstenció que, sumada als 18, fan un total de 19 abstencions.
Queda aprovat l'article número 24.

Votem ara l'article número 25.
S'han expressat 21 vots favorables, 3 en contra i 4 abstencions.
Senyories, comença la votació.
Senyories, s'han expressat 31 vots favorables que, sumats als 21, fan un total de 52 vots favorables; 25 en contra que, sumats als 3, fan un total de 28 vots en contra; 14 abstencions que, sumades als 4, fan un total de 18 abstencions.
Queda aprovat l'article número 25.

Ara els propose que votem conjuntament, perquè són idèntiques les votacions, els articles número 26, 27, 28, 29, 30, 31, 32, 33, 34… fins al 34.
¿Hi ha algun inconvenient que votem conjuntament?
Doncs anem a votar conjuntament.
S'han expressat 25 vots favorables, 2 en contra i 1 abstenció.
Senyories, comença la votació.
45 vots favorables que, sumats als 25, fan un total de 70; 8 vots en contra que, sumats als 2, fan un total de 10; 18 abstencions, més 1, 19 abstencions.
Queden aprovats estos articles.

Els propose ara, senyories, que votem els articles 35 i 36 conjuntament.
S'han expressat 25 vots favorables, 3 en contra, 0 abstencions.
Senyories, comença la votació.
Els articles 35 i 36 han rebut 44 vots favorables que, sumats als 25, sumen 69 vots favorables; 26 vots en contra que, sumats als 3, fan un total de 29 vots en contra, i 0 abstencions.
Queden aprovats els articles 34 i 35.

Ara els propose que votem conjuntament els articles 37, 38, 39, 40 i 41.
A tots estos articles s'han expressat 25 vots favorables, 2 en contra, 1 abstenció.
Senyories, comença la votació.
45 vots favorables que, sumats als 25 telemàtics, fan un total de 70 vots favorables; 8 vots en contra que, sumats als 2, fan un total de 10 vots en contra; 18 abstencions que, sumades al 1, fan un total de 19 abstencions.

Senyories, votem ara conjuntament els articles 42 i 43.
S'han expressat 25 vots favorables, 3 en contra i 1 abstenció…, perdó, 0 abstencions.
Senyories, comença la votació.
45 vots favorables que, sumats als 25, fan un total de 70 vots favorables; 26 vots en contra que, sumats als 3, fan un total de 29 vots en contra, i 0 abstencions.
Queden aprovats els articles 42 i 43.

Votem ara l'article número 44.
S'han expressat 25 vots favorables, 2 en contra i 1 abstenció.
Senyories, comença la votació.
Senyories, 45 vots favorables, més 25 telemàtics, fan un total de 70 vots favorables; 8 en contra que, sumats als 2, fan un total de 10 vots en contra, i 1 abstenció que, sumada als 18, fan 19 abstencions.
Queda aprovat l'article 44.

Votem ara l'article 45.
S'han expressat 21 vots a favor, 7 en contra i 0 abstencions.
Senyories, comença la votació.
31 vots favorables que, sumats als 21, fan un total de 52 vots favorables; 39 vots en contra que, sumats als 7, fan un total de 46 vots en contra, i 0 abstencions.
Queda aprovat l'article 45.

Ara, podem votar l'article… (veus) -sí- conjuntament el 46 i la disposició derogatòria única?
(Algú diu: «Sí») Votem l'article 46 i la disposició derogatòria única.
S'han expressat 25 vots favorables, 3 en contra i 0 abstencions.
Senyories, comença la votació.
Senyories, 45 vots favorables que, sumats als 25, fan un total de 70 vots favorables; 26 vots en contra que, sumats als 3, fan un total de 29 vots en contra; 0 abstencions.
Queden aprovats l'article 46 i la disposició derogatòria única.

Ara podem votar conjuntament la disposició final primera i disposició final segona.
S'han expressat 25 vots favorables; 2 en contra i 1 abstenció.
Senyories, comença la votació.
45 vots favorables que, sumats als 25, fan un total de 70 vots favorables; 8 vots en contra que, sumats als 2, fan un total de 10 vots en contra; 18 abstencions que, sumades a 1 abstenció, fan un total de 19 abstencions.
Queden aprovades la disposició final primera i disposició final segona.

Votem ara, senyories, l'exposició de motius.
S'han expressat 21 vots favorables, 3 en contra i 4 abstencions.
Senyories, comença la votació.
31 vots favorables que, sumats als 21, fan un total de 52 vots favorables; 26 vots en contra que, sumats als 3, fan 29 vots en contra; 14 abstencions que, sumades a les 4, fan un total de 18 abstencions.
Queda aprovada l'exposició de motius.

I, ara, senyories, finalment anem a votar el projecte de llei.
S'han expressat 21 vots favorables de forma telemàtica, 3 en contra i 4 abstencions.
Senyories, comença la votació.
Senyories, s'han expressat 32 vots favorables presencialment que, sumats als 21, fan un total de 53 vots favorables; 25 vots en contra que, sumats als 3, fan 28 vots en contra, i 14 abstencions que, sumades a les 4, fan un total de 18 abstencions.
Queda aprovat el projecte de llei… (aplaudiments) de la Generalitat, de la informació geogràfica i de l'Institut Cartogràfic Valencià.

Senyories, continuem amb les votacions.
Continuem amb les votacions.
Ara ja ens queden menys.
Agrair les agrupacions que s'han pogut realitzar.

Senyories, anem a passar al punt quint de l'ordre del dia, que, com vostés saben, és el Projecte de llei, de la Generalitat, de la Sindicatura de Greuges de la Comunitat Valenciana.

Votarem en primer lloc l'esmena a la totalitat presentada pel Grup Parlamentari Vox Comunidad Valenciana, registre d'entrada 25.
011.

S'han expressat 2 vots a favor telemàticament, 26 en contra i zero abstencions.

Senyories, comença la votació.
9 vots a favor que, sumats als 2, fan un total d'11 vots a favor.
62 vots en contra que, sumats als 26, fan un total de 88.
Per tant, queda rebutjada l'esmena a la totalitat, presentada pel Grup Parlamentari Vox Comunidad Valenciana.

Votarem ara el punt 6 de l'ordre del dia, senyories, que és la validació o derogació del Decret llei 16/2020, de 13 de novembre, del Consell, per a l'habilitació del Fininval del Fons Valencià de Resiliència davant la situació derivada de la COVID-19, registre d'entrada 25.
797.

S'han expressat 26 vots favorables telemàticament, 2 en contra i zero abstencions.

Senyories, comença la votació.
63 vots favorables que, sumats als 26, fan un total de 89 vots favorables.
8 vots en contra que, sumats als 2 telemàtics, fan un total de 10 vots en contra.
Queda…

Ara, senyories, anem a preguntar a algun grup parlamentari si sol·licita la tramitació com a projecte de llei.
El Grup Parlamentari Popular, també Vox, demanen la tramitació com a projecte de llei.
Per tant, anem a passar a la votació sobre la tramitació del decret que acabem de validar com a projecte de llei.
S'han expressat 3 vots a favor telemàticament, 25 en contra i zero abstencions.
Senyories, comença la votació.
Senyories, s'han expressat 26 vots favorables a la tramitació com a projecte de llei que, sumats als 3 telemàtics, fan un total de 29.
45 vots contraris que, sumats als 25, fan un total de 70.
I zero abstencions.
Per tant, comuniquem al Consell que s'ha validat el decret llei i ja és plenament en vigor.

Passem, senyories, al punt número 7 de l'ordre del dia, que és la validació o derogació del Decret llei 17/2020, del Consell, d'aprovació de mesures per l'esforç realitzat pel personal del Sistema Valencià de Salut i del Sistema Públic Valencià de Serveis Socials durant l'estat d'alarma per la COVID-19, declarat pel Real decret 463/2020, registre d'entrada 25.
798.

Senyories, s'han expressat 25 vots favorables telemàticament, 3 vots en contra, zero abstencions.

Comença la votació.
Senyories, 45 vots favorables que, sumats als 25, fan un total de 70.
26 vots contraris que, sumats als 3, fan un total de 29 vots contrari.
Queda aprovat el decret llei.

Ara el que pertoca és preguntar si algun grup parlamentari vol que es tramite com a projecte de llei.
El Grup Parlamentari Popular ho demana.
El Grup Vox també.
Doncs anem a votar, senyories.

Anem a votar si es tramita el Decret llei 17/2020 com a projecte de llei.
S'han expressat 7 vots favorables i 21 vots en contra de forma telemàtica.

Senyories, comença la votació.
Senyories, s'han expressat 40 vots favorables que, sumats als 7, fan un total de 47 vots favorables a la seua tramitació com a projecte de llei.
31 vots en contra que, sumats als 21, fan un total de 52 vots en contra.
I zero abstencions.
Per tant, comuniquem al Consell que s'ha validat el decret llei.

Senyories, i amb esta última votació acabem l'apassionant mon de les votacions parlamentàries (rialles) i entrem a un altre mon especialment significatiu en el control parlamentari, que són les preguntes de control al Consell.
És l'últim punt de l'ordre del dia, que és el punt número 12.

Preguntes

El senyor president de les Corts Valencianes:

En primer lloc, senyories, començarem amb la pregunta que formularà la il·lustre diputada María José Català Verdet, en nom del Grup Parlamentari Popular, al vicepresident segon del Consell i conseller d'Habitatge i Arquitectura Bioclimàtica, sobre l'augment de les ocupacions il·legals.

Senyories, escoltarem les preguntes i escoltarem les respostes amb l'oportú silenci.

Done la paraula a il·lustre diputada María José Catalá.
Quan vosté vullga, senyoria.

La senyora Catalá Verdet:

Gràcies, president.

Señor Dalmau, yo ya sé que a usted lo de los datos oficiales no le va mucho, y mucho menos lo de los informes de los técnicos.
Discúlpeme si me dirijo a usted con datos oficiales, datos publicados por el ministerio del gobierno, y que dicen que efectivamente los primeros seis meses del año 2020 han habito 566 ocupaciones ilegales en la Comunidad Valenciana, eso representa un 14,1 % más respecto del primer semestre del año pasado, y 9 puntos por encima de la media nacional.

Ante esta situación: cuál es la opinión del vicepresidente del Consell.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Li done la paraula al vicepresident segon del Consell.

El senyor vicepresident segon del Consell i conseller d'Habitatge i Arquitectura Bioclimàtica:

Senyora diputada, en primer lloc, me sorprèn esta classe de preguntes, no?
Jo vinc de la Universitat…

El senyor president de les Corts Valencianes:

Senyories, per favor.

El senyor vicepresident segon del Consell i conseller d'Habitatge i Arquitectura Bioclimàtica:

…que les preguntes són per a controlar l'acció del govern, i resulta que vosté me pregunta la meua opinió sobre una cosa que no correspon a la meua matèria.
És una meravella, a mi m'halaga que vosté em pregunte la meua opinió.

Pues li vaig a dir la meua opinió, encara que la té escrita en molts periòdics, en llibres, etcètera.
La meua opinió és que vostés estan fent demagògia amb les polítiques d'habitatge, estan fent demagògia amb l'ocupació, la meua opinió és que a vostés no els importen les persones, vostés no es preocupen per les persones.

Per tant, volia saber la meua opinió, esta és la meua opinió.
Gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, vicepresident.

Continuarà formulant la pregunta la il·lustre diputada, quan vosté vullga, senyoria.

La senyora Catalá Verdet:

Gràcies, senyor president.

Pues mire, señor Dalmau, para no ser materia de su competencia, bien que usted paraliza un desalojo de un ocupa condenado por robo con violencia y homicidio en la ciudad de Valencia.
(Protestes) Fíjese, para no ser su competencia, manda usted a dos altos cargos a paralizar un lanzamiento judicial.
Eso para no ser su competencia.
Fíjese que curioso.
Hace usted las cosas como si usted pudiera estar por encima, como si estuviera por encima de todo, del juzgado y de la ley.

Fíjese, usted, que es profesor de Derecho Constitucional, ¿no se acuerda de aquel principio general del derecho de la proscripción de la arbitrariedad?
¿Qué ha pasado con lo que usted hacía a dedo?
Usted, ¿qué pasa con los desalojos?
¿Los para a dedo también, como da las ayudas y las subvenciones a dedo?

Es usted una especie de rey Midas, dese, párese.
O sea, usted da las subvenciones a dedo, a los favoritos de Midas le da las subvenciones, y usted paraliza los desahucios en función de lo que a usted le da la gana.

Mire, tiene que haber un criterio y usted tiene que trabajar más, por aquello que ustedes decían, fíjese, de la emergencia habitacional.
Porque lo han convertido ustedes en la urgencia clientelar.
¿Sabe cómo va su presupuesto?
Pues mire, es una especie de black friday su presupuesto, todo márquetin y mucho descuento.

Ha ejecutado a 30 de septiembre un 8 %, quitando la estructura, los salarios, las cuestiones que tiene usted que pagar.
Claro, está usted más preocupado por los «benirraros» y por la reforma del palacete, que, por aquello de la emergencia habitacional, fíjese, Podemos.

Solo han dado el 21 % de las ayudas para emergencia habitacional, señor Dalmau.
¿Cuánto dan los municipios para financiar políticas locales de vivienda social?
Pues de un millón de euros presupuestado para este año, cero a fecha de septiembre, según la Intervención.

Para el fomento de vivienda ¿sabe cuánto ha ejecutado?
Cero.
El plan de fomento del alquiler, un 28 %.
Y, oiga, a mí no me sorprende nada de usted.
Claro, si le asesora la señora María Oliver, que en cuatro años en el Ayuntamiento de Valencia hizo cero viviendas públicas, pues claro, a este ritmo vamos en su conselleria.

Pero a mí me preocupa mucho más la arbitrariedad, me preocupa que usted haga lo que le dé la gana, me preocupa que pare los desahucios que a usted le dé la gana, me preocupa que no se preocupe por la emergencia habitacional.
Me preocupa que usted dé las subvenciones a quien le la gana.
Me preocupa que usted se dedique a hacer esto en un gobierno valenciano, un gobierno valenciano, señor Dalmau, que tiene que ser bastante más serio.

¿Para esto han venido ustedes al gobierno?
¿Para hacer esta forma de rey Midas, de hago lo que quiero y estoy por encima de la ley?
No, señor Dalmau, pare usted las ocupaciones ilegales.
También recordaré que hay un artículo de la Constitución, el artículo 33, que reconoce el derecho a la propiedad privada.
Me imagino que eso también se lo sabe usted.
No haga usted de la arbitrariedad su eslogan, porque a usted le pagan los valencianos para cumplir la ley, ni para saltársela ni para dar ayudas a sus amigos.
Así que, haga lo que le toca, y siga consejo de la señora Bravo: quien no aporta, que se aparte.
Apártese usted.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Li contestarà el vicepresident segon del Consell.

El senyor vicepresident segon del Consell i conseller d'Habitatge i Arquitectura Bioclimàtica:

Senyora Català, per mi és un honor que el Partit Popular diga ací, en les Corts Valencianes, que jo em preocupe perquè no hi haja desnonaments.
Eixe és el millor honor que m'han fet mai ací, en les Corts Valencianes.
Perquè vostés desnonaven, vostés tiraven la gent de la seua casa.
Vosté sap quant van arribar el parc públic de la Generalitat a ser en el marc quan vostés governaven?
45.
000 cases.
Sap quantes cases van vendre vostés, van vendre als fons voltor, van privatitzar?
Hui en dia en tenim només 14.
000.
Vostés es preocupen pel capital, nosaltres ens preocupem per les persones.

I vosté ho ha dit clarament.
Vostés es preocupen per l'article que parla de la propietat, perquè m'ha citat directament l'article 33, i vostés s'obliden de l'article 15: el dret a la vida i a la dignitat.
S'obliden de l'article 47: el dret a tindre un habitatge digne.
Perquè al Partit Popular no li interessa que les persones tinguen habitatge digne.

Sap vosté quants habitatges hi ha al País Valencià?
Segurament no ho sap, perquè mai s'han preocupat.
Mire, tenim més de tres milions d'habitatges al País Valencià.
Sap vosté quants estan buits?
505.
000.
Repetisc, perquè a la millor no ho acaben d'entendre, 505.
000 habitatges al País Valencià estan buits.
La gent no entra a una casa a viure perquè no té res a fer eixe dia.
La gent entra a una casa a viure, senyora Catalá, perquè no tenen un lloc, perquè no un lloguer social, perquè no tenen un lloc on poder dormir eixa nit.
Vosté no ho sap, tots vostés cobren bé, viuen bé, però hi ha molta gent patint pel carrer, (veus) hi ha molta gent patint al carrer, que no tenen on dormir.
I vostés es preocupen pels fons voltor, vostés es preocupen per la gent que desnona.
Nosaltres ens preocupem per les persones.
(Veus)

Dit açò, he de dir-los que el problema és d'habitatge buit, senyora Català, el problema és que hem de buscar les formes perquè l'habitatge buit isca al mercat.
I estem fent-ho.
Vostés saben que estem des del primer dia treballant perquè els habitatges buits isquen i siguen habitables, perquè no podem tindre en el País Valencià mig milió de cases buides i tenim gent dormint al carrer, tenim gent que no té on poder dormir esta nit.
Això no ho podem fer.

I per això estem ampliant mesures de foment perquè els habitatges isquen al mercat i puguen ser habitats.
Per això estem donant totes les ajudes possibles per al lloguer.
Sap vosté que hem donat tres voltes més ajudes que vostés van donar durant la seua època de govern?
Això ho sabien vostés?
Ajudes al lloguer.
Vosté s'ha enterat que este dilluns passat vam atorgar totes les ajudes al lloguer, totes, eh, que mos van demanar per a la COVID-19, és a dir, totes, és a dir, no s'ha quedat una sola família que mos ha demanat una ajuda al lloguer per la COVID-19 i que reunia els requisits sense la seua ajuda.

Això és el que fa el Botànic, mirar i vetlar per les persones.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, vicepresident.

Passem a la següent pregunta, la número 504, que formula l'il·lustre diputat José Ciscar Bolufer.
(Veus)

El senyor Ciscar Bolufer:

Gràcies, senyor president.

Señora consellera, 3 pabellones de hospitalización, 1.
300 camas, 4.
000 pacientes atendidos en cuarenta días, una plantilla de más de mil personas, 16 camas UCI, 5 ecógrafos portátiles, hasta 200 altas diarias, 7 sesiones clínicas, 5 ensayos clínicos, 4 publicaciones científicas aceptadas y 6 en curso.
Como diría Sabina, pongamos que hablo de Madrid, del hospital de Ifema.
Hoy nadie discute que ese hospital es un modelo de éxito y, como tal, será recordado.

Y, ¿cómo se valoran nuestros hospitales de campaña?
Pues, yo creo que ya pocos dudan que por todo lo contrario, como un modelo de fracaso en la gestión de la pandemia, algo que incluso admiten en privado en su propio gobierno.
A estas alturas, ya son muchas las evidencias.
Por ello que su secretario autonómico de emergencias diga que el tiempo les ha dado la razón en los hospitales de campaña, me recuerda a los vendedores de crecepelo de los westerns del cine clásico, esos que llegaban a un pueblo, lanzaban su perorata, cogían el carro y se iban antes de que se descubriese el engaño.

Por eso, le tengo que preguntar, señora consellera, ¿de verdad están orgullosos ustedes de la gestión de los hospitales de campaña?

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

(Ocupa la presidència la vicepresidenta primera de les Corts Valencianes, senyora María José Salvador Rubert)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Té la paraula l'honorable consellera de justícia per a donar resposta a la pregunta formulada.

Espere un segon, consellera, que ve Concha.
(Se sent una veu que diu: «¡Ah!
Sí, sí»)

Quan vullga, senyoria.

La senyora consellera de Justícia, Interior i Administració Pública:

Gràcies, presidenta.

Mire, señor Ciscar, se lo he dicho muchas veces, pero yo se lo vuelvo a repetir.
Sí, nos sentimos satisfechos de la gestión que la Agencia de Seguridad y Respuesta a las Emergencias hizo y está haciendo durante toda la pandemia.
Y, por supuesto, consideramos que fue una buena decisión poner en marcha los hospitales modulares para apoyar al sistema sanitario.

Mire, señor Ciscar le voy a recordar solamente unos datos de finales de marzo.
A finales de marzo, de las 8.
952 camas hospitalarias de la red pública valenciana, estaban solo libres 2.
700 camas.
Eran unos momentos en que el número de hospitalizados cada semana se multiplicaba por tres.
Usted sigue cuestionando la puesta en marcha de esas infraestructuras, pero, desde la agencia de seguridad, aportamos al sistema sanitario de salud 1.
000 camas que, ¿sabe qué permitieron?
Por una parte, evitar colapsos y, en segundo lugar, que la desescalada, además, fuera posible, gracias a tener esa capacidad sanitaria.

Y le vuelvo a repetir otra cosa que se la he dicho muchas veces, señor Ciscar, la mejor noticia fue que no se ocuparan esos por enfermos, por gente que se moría.
Esa es la mejor noticia, señor Ciscar.

Gracias.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Per a continuar en la formulació de la pregunta, té la paraula l'il·lustre diputat senyor Ciscar.

Quan vullga, senyoria.

El senyor Ciscar Bolufer:

Moltes gràcies.

Efectivamente, menos mal que no fueron necesarias.

Miren, yo les voy a dar algunos datos sobre el fracaso de su gestión.
Iban a estar en funcionamiento, según dijo el president, en quince días; al día siguiente, dijo usted que no, que en un mes; a los tres días de decir eso, firmó una adjudicación que eran cuatro meses.
Han pasado ocho meses y esos hospitales siguen sin cumplir el objetivo para el que se contrataron, que no olvidemos que fue para fines de hospitalización, con todo el equipamiento necesario, incluso con un 20 % de camas para UCI.

A fecha de hoy, ni los han recepcionado ni disponen de la correspondiente licencia ambiental.
Se afanan en decir que, claro, son públicos y provisionales, no necesitan licencia.
Falso, la ley valenciana para prevención, calidad y control ambiental de actividades los sujeta a licencia ambiental; otra cosa es que ustedes no la pidan porque saben que no reúnen las condiciones para poder obtenerlas.

Se contrataron para una determinada finalidad y han terminado siendo utilizados para pruebas PCR en el caso de Valencia o cuarentenas de inmigrantes en el caso de Alicante, algo que sería posible en múltiples espacios públicos, costando menos de una décima parte de lo que cuestan esos hospitales de campaña.
Se nos dijo que, además de la COVID, servirían para otras emergencias, se nos puso como ejemplo las inundaciones, pero ha bastado un solo día de lluvias torrenciales en Valencia para que lo que se inunde sea el hospital.
Y, como colofón de todo ese desastre, asistimos ahora a una batalla sin cuartel entre la adjudicataria y el Consell por el precio final a pagar.

Señora consellera, que los contratos de emergencia eximan de procedimiento administrativo no son un salvoconducto para hacer las cosas de cualquier manera.
Y ustedes han improvisado mucho, hasta el punto de que su propia vicepresidenta dice haberse enterado de la contratación por los medios de comunicación.
La consecuencia de tanta improvisación es que aspectos esenciales de un contrato están sujetos a discrepancia.
Los precios de los baños, fingers, carpas, sobresuelos, etcétera, por hacer encargos fuera de lo que es la adjudicación, sin cerrar antes las cantidades; los plazos de entrega; los periodos de pago… Todo es fuente de conflicto.
Y, si en todo este lío resulta que la empresa adjudicataria tiene razón, del coste inicial de 8 millones de euros podemos pasar al doble.

Ironías del destino.
Al principio, estábamos aquí todos preocupados porque se daban dos adjudicaciones de más de ocho millones de euros a una empresa recién creada, con un capital social de 3.
000 euros para responder de posibles incumplimientos, y resulta que ahora nos tenemos que preocupar porque, posiblemente, quien esté incumpliendo sea el propio Consell.
¡Quién nos lo iba a decir, señora consellera!

Mire, por actuaciones que, con el tiempo, se han demostrado bien ejecutadas, algunos de los hoy están en el Botànic han intentado que el gobierno de Alberto Fabra fuera investigado por responsabilidades contables y el mantra era siempre el mismo: «és que els seus despropòsits no tenen per què pagar-los els valencians».
Pues, bien, yo hoy digo lo mismo.
Si no son capaces de arreglar este desaguisado, entre la disyuntiva aporta o aparta, elijan aparta, porque ya le adelanto que els seus despropòsits no los van a pagar todos los valencianos.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Per a continuar donant resposta a la pregunta formulada, té la paraula l'honorable consellera de justícia.

Quan vullga, senyoria.

La senyora consellera de Justícia, Interior i Administració Pública:

Gràcies, presidenta.

Mire, señor Ciscar, ustedes, desde hace ya meses, tienen toda la documentación de los hospitales de campaña y saben perfectamente que todos los certificados están en regla.
Así que puede seguir haciendo afirmaciones que nada tienen que ver con la realidad.

Pero, ¿sabe una cosa?
Me alegra mucho comprobar su interés y su preocupación por la gestión de los fondos públicos valencianos y yo le voy a dar alguna información.
El expediente, señor Ciscar, está aún abierto.
Está aún abierto porque se está negociando el pago porque, como muy bien usted ha dicho, fue un contrato por emergencia, donde se fijaron una serie de cuestiones que tenía y un objeto del contrato y, al parecer, la empresa ahora mismo está pidiendo un precio adicional por lo que realizó.

Como nos interesa gestionar bien, nos interesa gestionar con rigor, rigor, señor Ciscar, saber y comprobar a qué se debe ese precio adicional que pide la empresa, los técnicos de la administración lo están estudiando.
Y esa es la razón del retraso en los pagos y es la razón de que se esté negociando en este momento.
Porque, ¿sabe qué pasa?
A diferencia de lo que ocurría cuando gobernaba el Partido Popular, nosotros no pagamos con esas grandes alegrías los sobrecostes, a diferencia de lo que se hacía entonces, que cualquier empresa que pidiera fondos adicionales o sobrecostes para esas obras faraónicas del señor Zaplana o del señor Camps, pagaban ustedes y, además, lo pagaban con mucha alegría, todo a cargo de los valencianos y de las valencianas.
De aquellas deudas, algunas aún estamos pagando ahora mismo nosotros.

Pero, además, le voy a decir.
Usted también ha cuestionado que estos hospitales le parecen caros, señor Ciscar, le parece cara una inversión y tener una infraestructura para poder atender a los enfermos de nuestra comunidad.
¿Y a usted le parece razonable…

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Senyories.

La senyora consellera de Justícia, Interior i Administració Pública:

…el precio de 7,5 millones de euros que han costado las pantallas y los equipos de sonido de la visita del papa?
¿Le parece ese precio razonable?
Estas pantallas y estos equipos han costado más, casi, que los hospitales de campaña.
Es una aberración (veus) y no lo digo yo, señor Ciscar, lo dice…

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Senyories.

La senyora consellera de Justícia, Interior i Administració Pública:

…la Audiencia Nacional.
Es una verdadera vergüenza.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Continuem amb la pregunta 455, formulada pel diputat Luis Martínez, del Grup Parlamentari Popular, a la consellera d'Innovació, Universitats, Ciència i Societat Digital sobre la resolució de les beques d'estudiants universitaris.

Formula vosté la pregunta des de l'escó, senyoria?

El senyor Martínez Fuentes:

Sí.

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Li ho agraïx la presidència.

El senyor Martínez Fuentes:

Gràcies.

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Quan vosté vullga.

El senyor Martínez Fuentes:

Gràcies, presidenta.

Buenos días, consellera.

Le voy a preguntar por un tema que usted y yo ya hemos hablado en más de una ocasión, pero que no me resisto a que vuelva a dar aquí explicaciones sobre un tema que es el retraso de la resolución de las becas universitarias, que este año ha sido yo diría que escandaloso.
Más de dos meses y medio se ha tardado en resolver, cuando la resolución de la convocatoria es de fecha 10 del dos, es decir, de día 10 de febrero, y en la propia cláusula vigesimoséptima dice, textualmente, que esta resolución y su notificación, que pondrá fin a la vía administrativa, deberá ser dictada en el plazo máximo de seis meses.
Usted…, la resolución fue del 22 de octubre; por lo tanto, fueron más de dos meses y medio, con la consecuencia que tuvieron los estudiantes, consecuencias negativas.

Por eso, la pregunta era que nos diera explicaciones de cuál ha sido esa causa de los retrasos en las becas.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Per a donar resposta a la pregunta, té la paraula l'honorable consellera d'innovació.

La senyora consellera d'Innovació, Universitats, Ciència i Societat Digital:

Buenos días.

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Quan vullga, senyoria.

La senyora consellera d'Innovació, Universitats, Ciència i Societat Digital:

Señor Martínez, la pregunta que realmente me formula no es la que aparece.
En la que aparece, usted me pregunta por qué no se han resuelto las becas de estudio de estudiantes universitarios durante el curso 2019-2020 y, como usted sabe, ya le expliqué en mi comparecencia de los presupuestos de la Conselleria de Innovación, Universidades, Ciencia y Sociedad Digital, del pasado 6 de noviembre, la convocatoria de becas para la exención de tasas en la realización de estudios universitarios durante el curso académico 2019-2020 se resolvió el pasado 19 de octubre y fue publicada en el DOGV, el número 8.
932, de 22 de octubre de 2020, exactamente hace un mes y cuatro días.

Por lo tanto, esa publicación está hecha ya y está realizada.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Per a continuar en la formulació de la pregunta, té la paraula l'il·lustre diputat.

El senyor Martínez Fuentes:

Sí, efectivamente (veus)… ¿Sí?

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Sí, sí.

El senyor Martínez Fuentes:

Sí, efectivamente, consellera, se publicó el 22 de octubre, una pregunta que registramos el día 2 de octubre, ante la ineficacia de su conselleria y la ineficacia de la administración.

Mire, usted ha hecho referencia a la comisión y, efectivamente, en la comisión nos dio como explicación que habían sido problemas de la COVID.
Vamos a ver, todos hemos padecido la COVID, todos hemos tenido que trabajar con las herramientas que teníamos, que eran las videoconferencias, las reuniones telemáticas, el teletrabajo, como lo ha hecho muchísimo personal de la administración.
Pero la administración no podía parar, si ha parado la administración es su responsabilidad.
Es su responsabilidad el que la maquinaria administrativa no parara.

Mire, las becas todos los años, sobre finales de junio o principios de julio -como usted bien sabe- se han resuelto, este año no.
Eso ha causado, como le decía, incertidumbre en el alumnado.
Incertidumbre porque empezaron el curso sin saber si iban a tener la beca o no la iban a tener, incertidumbre…, y lo habían pasado muy mal por las clases telemáticas, con fallos en las plataformas, algún profesorado también con algún problema a la hora de esas clases.

En definitiva, si a eso le sumamos esa incertidumbre económica y de sus familias, muchos de ellos en ERTE, otros despidos, otros familiares autónomos que no habían cobrado las ayudas, se da una situación, como le decía, de incertidumbre.
Por lo tanto, es usted la responsable, como le estoy diciendo, de esa no resolución y de crear esa incertidumbre.

Pero si la incertidumbre es respecto a la resolución, es también la del pago.
Como ya le recordé en su día, a fecha de 14 septiembre datos de su intervención, de los más de treinta millones de euros habían sido un total de 897 euros los que se habían pagado, 897 euros.
Y eso se ha producido este año y se produjo el año anterior.
Y eso ya es también, como le digo, problema de su gestión.

Pero para quien no ha habido, y se lo repito otra vez, es para fundaciones amigas, como le reiteré en esa fundación a la que pertenecía su marido en la constitución, tal como le dije.
Que, por cierto, usted también nos dijo que el día 2 de junio renunció a cualquier cargo en esa fundación a través de acta notarial, me parece perfecto, pero ¿qué hubieran dicho si eso lo hubiéramos hecho desde el Partido Popular?
Pero, bueno, sabemos también cómo se las gastan los socialistas y, evidentemente, a los que son amigos o familiares -como hace el señor Puig- hay que cuidarlos.

En definitiva, como le decía, espero que el año próximo no se produzcan estos retrasos por el bien de los estudiantes.
Y, como le decía, para los estudiantes ha habido problemas de pandemia para la resolución, pero para las fundaciones amigas, desde luego, no ha habido ningún retraso, lo que ha habido ha sido pasión y generosidad.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Per continuar donant resposta a la pregunta formulada, té la paraula l'honorable consellera.

La senyora consellera d'Innovació, Universitats, Ciència i Societat Digital:

Gracias.

Señor Martínez, ya le contesté extensamente al respecto -tal y como ha recordado- en mi comparecencia de presupuestos, pero se lo vuelvo a recordar.
Hagamos un recorrido histórico.
En el 2011 solamente había una única modalidad de ayudas para la exención de becas, con un presupuesto de 10,95 millones de euros; en el 2015, 6 modalidades, con 15,7 millones de euros; 2016, 6 modalidades, con 20,92 millones de euros, se duplica con respecto al 2011; y en el 2020, 6 modalidades, con 30,8 millones.
Desde al 2015 el aumento ha sido del 96 %.

O sea, que desde el primer gobierno del Botànic hasta ahora el aumento de la inversión en becas ha aumentado en un 96 %.
Además, más del 40 % del total de estudiantes del sistema universitario valenciano reciben alguna beca por parte de la Generalitat.
Pero no nos conformamos con esto, quiero anunciar que la línea de subvención para becas, que tenía un presupuesto inicial de 30.
800.
000 euros, aumentará en medio millón de euros más.
Esto son hechos, señor diputado, no palabras.

De todas maneras, le recuerdo que la cuantía de estas becas, becas de exención de tasas, corresponde a las tasas universitarias del curso 2019-2020 y no guarda relación con el pago de la matrícula del 2020-2021 por tratarse de un curso académico diferente.

Hace usted referencia al perjuicio que los estudiantes han podido sufrir por el retraso.
Coincido con usted que no es de recibo que se produzca este retraso y que estamos en ello.
Pero le recuerdo también que los estudiantes que solicitan estas becas no pagan los créditos hasta que no haya una resolución que las conceda o las deniegue, tal y como establece la orden que recoge las bases reguladoras, y así proceden las universidades.

Así que, en consecuencia, el estudiantado solicitante de la beca para un determinado curso no realiza el pago de la matrícula hasta que esta no se ha resuelto y solo lo hace en caso de haber sido denegada, tanto para el curso 2019-202 como sucederá para el curso 2020-2021.
También recordarle que todos los estudiantes que han solicitado las becas y que cumplían los requisitos, pues, les ha sido concedida.

Le recuerdo, además, también, como expliqué en mi comparecencia de presupuestos, que hemos eliminado barreras burocráticas para adaptar el sistema de becas a la realidad y las necesidades de los estudiantes beneficiarios.
Que queremos agilizar este proceso para poder ser más eficaces y crear seguridad entre la población universitaria que demanda las becas y que, por tanto, para agilizar este proceso, en la disposición adicional décima del proyecto de ley de presupuestos, se ha incorporado una excepcionalidad -tal y como le comenté- que permite la convocatoria de las becas antes de que los presupuestos estén aprobados.
Esto significa que ganamos unos meses y al poder convocar antes, pues, también podremos resolver las becas antes.

Señoría, este gobierno sigue centrado en hacer política para las personas y sigue trabajando para garantizar la igualdad de oportunidades, especialmente en el acceso a la enseñanza superior universitaria como pieza clave del desarrollo y cohesión de nuestra sociedad.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Passem a la pregunta 460, formulada pel diputat Carlos Gracia del Grup Parlamentari Ciudadanos al conseller d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball sobre la reactivació del comerç.
(Veus)

El senyor Gracia Calandín:

Moltes gràcies.

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Quan vosté vullga, senyoria.

El senyor Gracia Calandín:

Moltes gràcies, presidenta.

Muy buenos días, conseller.

Hoy vuelvo a subir a esta tribuna para preguntarle una vez más por el pequeño comercio.
Hace apenas tres semanas usted vino a comparecer a la comisión de hacienda para darnos cuenta de lo que atañe a su sección dentro del proyecto de ley de presupuestos y entonces ya le interpelé por el comercio.

Y, sinceramente, he de decirle que sus respuestas, pues, ciertamente, me dejaron preocupado, a mí, pero también al sector.
Así que hoy me veo en la obligación de volver a traer a estas Corts al pequeño comercio valenciano porque a día de hoy necesita un auténtico balón de oxígeno para poder hacer frente a la frágil situación a la que se enfrenta.

Y es que la pandemia está teniendo un efecto devastador en muchos de estos negocios.
Las asociaciones estiman que uno de cada tres, estamos hablando del 30 %, de los comercios está en riesgo de cierre y ahora necesitan, más que nunca, el apoyo institucional de las administraciones.

Señor Climent, vista la propuesta de presupuestos de su dirección general de comercio y cómo han congelado la partida de ordenación y promoción comercial y artesana -como si no hubiera existido la COVID, como si no existiera la COVID- y ante la incertidumbre del sector por la evolución de la pandemia y las nuevas restricciones que pudieran venir, hoy le pregunto ¿cuáles van a ser las acciones de su conselleria para reactivar el comercio valenciano?

Gràcies, presidenta.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Per a donar resposta a la pregunta formulada, té la paraula l'honorable conseller d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball.

Ho fa des de l'escó, senyoria?

Quan vullga.

El senyor conseller d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball:

Gràcies, presidenta.

Senyor Gracia, el primer que vull que tinga clar és que el sector del comerç sempre ha sigut i és una prioritat per aquest Consell i ha vingut posant-se damunt de la taula des del 2015.

Des del minut 1 de la pandèmia hem llançat una bateria d'ajudes de suport a les empreses i persones autònomes valencianes d'aquest sector fonamental per tal de superar aquesta situació excepcional.
I així anem a continuar-ho fent.
Sap que representa quasi el 13 % del PIB, que compta amb un teixit empresarial de més de quaranta huit mil empreses, més de seixanta-un mil tres-cents punts de venda, 210.
000 afiliats a la Seguretat Social.

Per tant, per aquest Consell, el sector és prioritari.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Per a continuar amb la formulació de la pregunta, té la paraula l'il·lustre diputat Carlos Gracia.

I, senyories, els pregue que mantinguen silenci perquè és complicat amb les mascaretes escoltar bé als diputats, diputades i consellers quan intervenen.

Quan vullga.

El senyor Gracia Calandín:

Gràcies, presidenta.

Señor conseller, mi pregunta ha sido muy clara, ¿cuáles son las medidas que va a adoptar de ahora en adelante su conselleria?
Y es que estamos en un momento en el que el sector demanda respuestas, usted me ha contestado con una respuesta genérica.

Mire, como le he dicho en la anterior intervención mía, nos han presentado un presupuesto de la dirección general de comercio que está completamente congelado, es un copia y pega del 2020 cuando no había pandemia.

Avalem comerç, 2,2 millones, sigue exactamente igual.
Ayudas al comercio de proximidad, exactamente igual que en 2020.
Áreas urbanas de excelencia comercial, lo mismo.
La Red AFIC, que en estos momentos puede ser importantísima, ustedes la recortan en 25.
000 euros.
Pero es que ayudas específicas para el comercio de proximidad ante la crisis de la COVID, cero, señor conseller.
Políticas activas de reactivación en la actividad comercial, cero.

¿Sabe cuántas veces aparece en el presupuesto de la dirección general de comercio la palabra COVID?
No aparece, cero veces hacen ustedes referencia a la COVID en sus presupuestos.
Y le pregunto porque nos preocupa.
Porque usted, cuando vino a su comparecencia hace un par de semanas, nos hablaba de un plan estratégico que con suerte podrá aplicar allá para 2021, al final de 2021, le llamó el PECA, del que ya nos contó en la comisión, como digo.
Hoy usted no ha hecho referencia a él, pero…, por cierto, he de decirle que ningún representante, y yo después me he sentado con Confecomerç y con Unión Gremial, y por el nombre del PECA no saben absolutamente nada.

Yo soy consciente de que hace falta un plan estratégico, porque además se lo dije en el mes de enero cuando le interpelé y lo ponía en la moción.
Y me alegra saber que 10 meses después usted, por fin, viene a darme la razón.
Pero, además, ahora en política comercial no solamente podemos mirar en el medio plazo, en ese largo plazo al que usted hacía referencia en su comparecencia, sino que también tenemos que pensar en ese corto plazo, en las medidas que necesitan ahora mismo.

Y lo cierto es que nosotros somos conscientes de eso y por eso les hemos trasladado la necesidad urgente de ese bono comercio para reactivar el consumo.
Pero, también, hoy le quiero decir que no es lo único que hace falta dentro de ese presupuesto que está congelado.

Así que, estamos a una hora y media de que acabe el plazo de enmiendas, ya le anuncio que desde mi grupo vamos a presentar enmiendas para aumentar el presupuesto de Avalem comerç, porque lo he dejado exactamente igual; para que ustedes se coordinen con la Federación Valenciana de Municipios y Provincias para que puedan reactivar ese comercio en los municipios; también un plan Renove para el sector comercial industrial de la seda y de la industria de la indumentaria tradicional de la Comunidad Valenciana, y que se cree una partida específica por COVID, porque estamos ante una segunda ola y aquello que se presentó en abril ya ha caducado.

Estas son algunas de las propuestas que hoy ya le adelanto y que, como le he dicho, entendemos que son necesarias para reflotar ese sector estratégico que usted mismo me dice que es el 12 % o el 13 %.

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Senyoria, vaja finalitzant.

El senyor Gracia Calandín:

Así que -sí, acabo ya- sinceramente, confío en que las apoyen.

Muchas gracias, presidenta.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Per a donar resposta té la paraula l'honorable conseller.

Quan vullga, senyoria.

El senyor conseller d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball:

Gràcies, presidenta.

Senyor Gracia, vosté sap que en els moments més durs de la pandèmia nosaltres hem tret ajudes, per al personal treballador autònom, per a persones afectades amb ERTO, per a treballadores que van demanar la reducció de jornada laboral per conciliació familiar, per més de noranta milions d'euros a les quals el sector -el sector que estem parlant- comerç també arriba.

A més a més, dues línies dirigides a pimes i micropimes que encara estan en vigor, encara estem resolent.
Una de 7,4 milions d'euros i l'altra de 5,9 milions d'euros, les dues aprovades pel Consell.
Per tant, sí que hi ha ajudes directes i, a més a més, eixes ajudes amb participació, consens i contacte permanent amb les dos associacions a les quals vosté ha fet menció.

I que el plantejament del pa per a hui i fam per demà l'haurem de canviar, haurem de treballar ja en estructura.
És important treballar en estructura, també en el comerç de proximitat.
I això és el que estem fent des del Consell, des de la conselleria, per eixa transformació econòmica per la qual hem de treballar d'una vegada per totes i generar benestar i cohesió en este territori.

Per això el PECA.
El PECA va a treballar-se, i ja li ho vaig dir, en companyia d'Unió Gremial, Confecomerç i Pateco.
I està treballant-se i es treballarà en el 2021 per a, amb el màxim rigor, saber on hem d'anar amb les ajudes per a aquest sector.

Enguany, és de veres, 40 milions.
40 milions amb Emprenem comerç, Avalem comerç, Avalem artesania i el Pla de digitalització, transformació digital del nostre comerç -important per a guanyar en eficiència, per a arribar a qualsevol indret del món.

I li indique una altra.
Tindrà 10 milions d'euros per als bons (aplaudiments), cinc que aportarem nosaltres i cinc que aportaran els ajuntaments.
10 milions.
Espere que estiguen satisfets vostés, perquè això és el que demanava Confecomerç i Unió Gremial.
Doncs el Consell aportarà eixos 10 milions, en companyia dels ajuntaments.

Moltes gràcies.

(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Continuem amb la pregunta 481, formulada per la diputada Yaneth Giraldo, del Grup Parlamentari Ciudadanos, a la consellera de Justícia, Interior i Administració Pública sobre la imposició del requisit lingüístic del valencià als professionals sanitaris.
La pregunta serà formulada per l'il·lustre diputat Vicente Fernández.

(Veus) Un moment, senyoria, que li done la paraula.
(Veus) Ja, però és per a que es quede gravat, perquè no té el micro connectat.

Gràcies, senyoria.
Per a donar resposta a la pregunta formulada que dóna l'il·lustre diputat per reproduïda, té la paraula l'honorable consellera.

Quan vosté vullga, senyoria.

La senyora consellera Justícia, Interior i Administració Pública:

Gracias, presidenta.

Señor Fernández, a la pregunta de cómo valoro que la Ley de función pública diga que es más importante el conocimiento del valenciano a que un profesional aporte su conocimiento en la sanidad pública, sólo decirle que no tengo opinión porque la ley no dice nada de eso.

Muchas gracias.

(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Per a continuar amb la formulació de la pregunta, té la paraula l'il·lustre diputat, el senyor Fernández.

Quan vosté vullga, senyoria.

El senyor Fernández García:

Un segundo.

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Sí, sí.

El senyor Fernández García:

Señora presidenta, cuando quiera.

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Quan vullga.

El senyor Fernández García:

Señora consellera, hoy la pregunta no se la hacía sólo este diputado.
Hoy la pregunta se la hacen también los cientos de sanitarios que han venido a trabajar a esta comunidad de toda España y que no hablan valenciano y que tienen miedo de perder sus puestos de trabajo.
(Aplaudiments)

Hoy la pregunta se la hace también esa sanitaria castellana que tanto irritó a sus socios separatistas en un anterior pleno, esa enfermera castellana que lleva 15 años trabajando aquí, que sus hijos han nacido aquí y que, víctima de la presión nacionalista, ya piensa en tener que volver a su tierra.

Hoy la pregunta se la hacen los sanitarios venidos de países de Hispanoamérica, muchos de ellos de Venezuela y de Cuba, víctimas de sus dictaduras comunistas, y que llegan aquí y de pronto se encuentran con ustedes, los intolerantes del valenciano normalizado, los fascistas de la lengua.

Hoy la pregunta se la hacen los miles de jóvenes, valencianos o no, que no hablan la lengua de Fuster y que prefieren recibir sus clases en español y que saben que, por la imposición totalitaria de ustedes, no van a poder acceder a un puesto de trabajo.
Ni a nuestra función pública ni a nuestra sanidad pública.

Hoy la pregunta, señora consellera, se la hacen todos los funcionarios, interinos o no, de esta comunidad que le tienen miedo a usted y a lo que es capaz de hacer su Consell.
Por cierto, la conocen a usted como Lady Guillotina.
Por algo será, señora consellera.

Hoy la pregunta es de todos los valencianos con trellat y que quieren buenos profesionales con independencia de la lengua en que hablen, que, puestos a elegir, prefieren que hablen inglés para que puedan seguir investigando y estudiando los trabajos que hacen en universidades de Estados Unidos, de Israel o de Reino Unido.

Es decir, en universidades donde no impera el pancatalanismo, donde los paletos y sectarios no tienen acogida y donde el investigar es un mérito y no lo es la endogamia de los intolerantes de la lengua y de sus servicios de normalización lingüística.
Es decir, los servicios de comisariado político de sus socios nacionalistas.

Díganos a todos cómo va a garantizar la calidad de nuestra sanidad y que el requisito lingüístico no suponga una barrera de imposición nacionalista que nos prive de los mejores profesionales, cómo va a garantizar que nuestros profesionales sanitarios no huyan de esta comunidad como los anteriores o como las últimas promociones de enfermería, cómo piensa usted atraer el talento de la gente joven de otros sitios de España o de la Unión Europea a trabajar en nuestra función pública articulando el requisito lingüístico.

Mire, escuché su entrevista en Radio Plaza, me la facilitó uno de esos interinos que viven asustados por usted.
¿Sabe lo que le digo?
¿De verdad pretende usted crear un gueto de médicos para exigirles el requisito lingüístico, no de entrada sino a posteriori, haciéndoles cursos para normalizarlos?
¿A ellos sí y al resto de funcionarios no?
¿Por qué esa diferenciación de unos sí y otros no?

Eso no se sostiene.
Quiebra el principio de igualdad.
Es injusto y sectario y arbitrario.
Y usted, que es jurista, lo sabe.

Y, por favor, no nos conteste con la permanente demagogia de que todos los valencianos tenemos derecho a hablar valenciano.
Por supuesto que sí.
Pero usted sabe que eso es mentira, que en 40 años aquí no se ha discriminado a nadie por hablar valenciano.

(Remors) Por hablar con la administración en valenciano (aplaudiments) en 40 años no se ha discriminado a nadie.
Y ya acabo, y ya acabo, señora presidenta.

(Veus) Aquí de lo que se trata, y usted también lo sabe, es de lo contrario.
No de utilizar el valenciano como vehículo de unión, como siempre ha sido, sino como vehículo de separación nacionalista, arrinconando, persiguiendo, marginando y matándonos socialmente a quienes hablamos en español.

Gracias.

(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Pregue que mantinguen silenci mentres els oradors estan en l'ús de la paraula, senyories.
Per a continuar donant resposta a la pregunta formulada, té la paraula l'honorable consellera.

Quan vullga, senyoria.

La senyora consellera Justícia, Interior i Administració Pública:

Gràcies, presidenta.

Señor Fernández, no sabía yo que usted se había convertido ahora en el portavoz de tanta gente, tanta gente que, en estos momentos, no hace otra cosa que estar preocupados por el tema del valenciano.
Ocho meses atrapados en una pandemia y todas las personas que usted ha nombrado están ahí sin dormir pensando en ese instrumento malévolo que es la Ley de función pública valenciana.
(Aplaudiments)

El día que usted quiera, señor Fernández, me trae la encuesta que ha realizado durante estos meses y la valoraremos, porque yo tengo por costumbre atender a todo el mundo.

Mire, señor Fernández, le voy a hacer una pregunta.
¿Usted ha encontrado un hueco en su apretada agenda para leerse la Ley de función pública?
¿Usted sabe en qué artículo está regulada la capacitación lingüística en la Ley de función pública?

Yo, con todos mis respetos, creo que muy bien no lo debe de saber, porque si usted se lo hubiera leído, si usted se hubiera tomado algún minuto para saber de qué va esta ley, no vendría aquí con afirmaciones falsas para levantar la polémica y la bronca política a la que nos tiene acostumbrados en esta cámara.
(Aplaudiments)

Mire, yo voy a insistir, señor Fernández, voy a insistir en mi petición de respeto por el valenciano y por todos los valencianos y valencianas que demandan relacionarse con la administración en la lengua que deseen.
Lo repetiré aquí y lo repetiré siempre.
Respeto, señor Fernández, porque es un derecho que garantiza tanto el Estatut de autonomía como la propia Constitución.

Mire, pero además, para su tranquilidad, como no somos la única comunidad autónoma bilingüe, le voy a dar también unos datos.

Somos la única que no lo tiene implantado.
Desde hace ya muchos años e incluso desde el año 2003, las comunidades autónomas bilingües -con Galicia incluida- tienen implementada la capacidad lingüística también en el sistema sanitario.

¿Y sabe una cosa, señor Fernández?
Los hospitales del País Vasco, ni los de Galicia, ni los de Cataluña no están vacíos, no se han quedado sin médicos por el problema de la capacitación lingüística.

Le voy a dar, además, otro dato.
Mire, según el INE, la ratio de médicos por 100.
000 habitantes en las comunidades bilingües está bastante por encima de la media española.

¿Entiende?
No es un problema.
No es un problema de falta de médicos.
Así que, ¿por qué le molesta a usted tanto el valenciano?
¿Por qué le molesta que garanticemos a la ciudadanía que puedan expresarse en la lengua que quieran?
Ya lo indiqué públicamente y se lo repito, habrá un reglamento que, de manera diferenciada y con los criterios constitucionales, ponderará los criterios.

Y, por supuesto, no sigan la bronca, porque nosotros no vamos a poner en riesgo el sistema de salud valenciano.
Estamos aquí para trabajar por todos y por todas y para respetar sus derechos.

Muchas gracias.

(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Continuem amb la pregunta 465, formulada per la diputada María Quiles del Grup Parlamentari Ciudadanos a la vicepresidenta i consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives sobre les ajudes a la conciliació.

La resposta serà substanciada pel conseller d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball.
Oído.

Quan vullga, senyoria.

La senyora Quiles Bailén:

Gracias, presidenta.

Efectivamente, señor Climent, no es usted consellera.
Yo le agradezco que esté usted aquí contestando a esta pregunta, pero me gustaría que fuese la señora consellera de igualdad, la vicepresidenta del Consell, quien hablase de este tema, porque creo que es un tema de conciliación.

Pero entiendo que, con las 14 horas diarias que está trabajando, esté en las residencias ocupándose de que no se nos mueran más ancianos.
(Aplaudiments) Con lo cual, muchas gracias, señor Climent, de que usted me conteste sobre violencia de género.

Han muerto este año cinco mujeres valencianas por esta causa.
Y entiendo que está muy bien que todos nos pongamos lazos y camisetas.
Pero hagamos lo que podamos hacer desde aquí.
Y lo que podemos hacer desde aquí es ayudar con políticas efectivas y con políticas de conciliación.
Sin conciliación no vamos a poder trabajar y no vamos a poder mantener a nuestras familias y no vamos a poder salir de determinadas situaciones cuando haga falta.

Es por eso que venimos a preguntar qué medidas van a tomar ustedes, va a tomar su gobierno en ese tema.
¿Por qué?
Porque si ya era difícil la conciliación antes de la COVID, nos encontramos ahora con que muchos de nuestros hijos tienen que guardar cuarentena obligatoria cuando hayan estado en contacto con un positivo.

¿Qué vamos a hacer ante eso, señor Climent?
¿Por qué?
Porque sé que usted me va a decir que existe el plan Me cuida.
Sí, pero el plan Me cuida existe primero con las bajas y sólo para trabajadores por cuenta ajena, que te da dos opciones: flexibilización de horario cuando sea posible y teletrabajo.
La reducción de jornada supone reducción de sueldo.

Y ustedes, ¿qué han hecho?
¿Qué se ha hecho al respecto en la Comunidad Valenciana?
Pues ustedes durante la pandemia presentaron una ayuda de tres millones de euros en abril, sólo para el estado de alarma.
El estado de alarma pasó y todavía no hemos pagado después de siete meses ni una sola ayuda de esos tres millones de euros.

Entonces, señor conseller, mi pregunta es, ¿tienen previsto establecer algún tipo de ayuda para los padres, madres o tutores que se vean obligados a reducir su jornada laboral para cuidar a sus hijos e hijas en el caso de que deban permanecer en cuarentena?

Muchas gracias.

(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Per a donar resposta té la paraula l'honorable conseller des de l'escó.
Esperem a que arribe la diputada i li done la paraula.

Quan vullga, senyoria.

El senyor conseller d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball:

Sí.
Gràcies, senyora presidenta.

Senyoria, pràcticament ha contestat vosté la pregunta.
Vull dir, no faria falta que li la contestara.
El que sí que vull dir-li és que és de veres que el problema de conciliació de la vida laboral i familiar en la pandèmia s'ha vist agreujat.
I per això treballem conjuntament des del diàleg social amb els sindicats, amb els representants del món empresarial, amb els agents dels diferents sectors econòmics per reduir la desigualtat de gènere en el mercat laboral.
I això ho fem des del minut zero, perquè per a nosaltres és transversal.

I vull que tinguen clar que el compromís del Consell, ara més que mai, està en crear, com he dit abans, estructura.
Hem de crear estructura.
Hem de donar resposta, no puntual, a fets com els que estem vivint.

Per tant, la corresponsabilitat, la conciliació i complementar la transició cap a un nou model sustentat en el repartiment equilibrat dels papers d'hòmens i dones és fonamental.

I ahí ens trobaran dia a dia.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Per a continuar en la formulació de la pregunta, té la paraula la il·lustre diputada.
Quan vosté vullga.

La senyora Quiles Bailén:

Gracias, presidenta.

Señor Climent, ustedes se comprometieron, como en tantas otras cosas, en el pacto del Botànic I y en el II a la gratuidad de educación de cero a tres años.
Han pasado ya casi dos legislaturas y seguimos teniendo sólo un 32,2 % de niños escolarizados.
Y se puede hacer, porque en el País Vasco tienen más del 50 % y en la Comunidad de Madrid tiene casi el 47 %.

Y usted me ha hablado y me habla mucho de sus políticas de conciliación, ¿pero saben lo que pasa?
Que en un presupuesto de más de 25.
500 millones de euros no aparece ni una sola vez la palabra corresponsabilidad ni conciliación en sus presupuestos, señor Climent, ni una sola vez.

Y vuelvo a decir que se puede hacer, porque en otras comunidades autónomas lo están haciendo.
En el Ayuntamiento de Madrid van a enviar profesionales a domicilio para atender a menores de escuelas infantiles que sus padres no se pueden hacer cargo.

En la Junta de Castilla y León han dado dos millones de euros para ayudas en materia de conciliación para menores de doce años que tengan que permanecer en casa.

En el País Vasco, hay una ayuda destinada al pago de gastos originados para la contratación de una persona que cuide a sus menores, cuando los padres no pueden hacerlo.
En la Comunidad de Madrid, hay ayudas a pymes y autónomos que reciben 2.
500 euros por cada contrato de teletrabajo individual que formalicen.

En la Junta de Andalucía, hay un paquete de ayudas de casi siete millones de euros para el tema de teletrabajo.
En la Región de Murcia está el cheque concilia reactiva para familias que tengan a su cargo menores de doce años o personas de discapacidad para contratar a personas empleadas del hogar.

Repito la pregunta, señor conseller, ¿qué medidas concretas tienen previstas?
Porque la COVID continúa y el tema de la conciliación están aquí, y ustedes más que nunca siguen mirando a la luna de Valencia.

Pero vamos, no se preocupe de su olvido, que nosotros, ya le anuncio que lo vamos a intentar resolver y vamos a presentar enmiendas a la conselleria de la señora Oltra, que vuelvo a decir, no aparece ni una sola vez la palabra conciliación.

¿Para qué?
Pues para que esas mujeres puedan seguir trabajando.
Les pedimos que, cuando llegue el momento, porque yo no sé si ustedes lo saben, señor Climent, pero las mujeres queremos trabajar y queremos que nos ayuden a poder seguir haciéndolo, porque es la única manera de poder mantener a nuestras familias.

Le pedimos que, cuando llegue el momento de presentar esas enmiendas, las apoyen.
¿Por qué?
Porque ustedes saben que son más del 95 % de mujeres las que están pidiendo la jornada flexible o las bajas.
¿Por qué?
Acabamos teniendo menos ingresos y nos condenan ustedes a no poder mantener a nuestras familias.

Le vuelvo a anunciar, vamos a enmendar esos presupuestos para que conciliar y la corresponsabilidad sea una realidad, y no sólo palabras, y que una vez más valencianos y valencianas no vayan a tener que elegir entre su trabajo y su familia en la comunidad.

Muchísimas gracias.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Per a continuar donant resposta a la pregunta formulada, té la paraula l'honorable conseller.
Esperem que arribe la diputada a l'escó i li done la paraula.
Quan vosté vullga, senyoria.

El senyor conseller d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball:

Gràcies, senyora presidenta.

Senyoria, mire, hem duplicat el pressupost per a les ajudes de zero a tres anys des del 2015 fins ara.
I rep més qui menys recursos té.
Som la comunitat que més ha crescut en places gratuïtes de dos anys.
Si tinguérem els diners dels bascos, doncs vosté imagine quines polítiques haguérem fet i podríem fer.

Això per deixar-ho clar.
Ja ens haguera agradat que de zero a tres anys alguns hagueren fet soles una quarta part del que hem fet nosaltres i des de la conselleria d'educació.

I està clar, no fa falta que li parle del programa «Me cuida», perquè vosté ja n'ha fet menció.
I és de veres que aquells que tenen la COVID sí que tenen estes possibilitats com a baixa temporal.

Nosaltres, el que sí que anem a demanar-li al govern és que també tinga en compte totes aquelles persones que també han de estar en quarantena, perquè han estat en contacte en gent de la COVID.
I per tant, el govern central, pensem que també hauria de fer una incapacitat temporal en eixe aspecte, i aixina ho tindríem tot cobert.

Però hem fet moltes coses i estem fent moltes coses.
Mire, des del 2018, ajudes d'entre 2.
500 i 4.
500 euros del programa de suport al manteniment del treball autònom per a dones i el foment del treball autònom en general.

Ajudes d'entre 1.
500 i 4.
000 euros a fons perdut per a aquelles persones treballadores autònomes embarassades o en procés d'adopció que contracten una persona per formar-se amb caràcter previ i gaudiment de la baixa maternal.

Aquestes dues línies han comptat amb un pressupost de 4,9 milions del 2018 al 2020, i hem beneficiat 1.
171 persones, de les quals 702 són dones.
Continuarem convocant aquestes ajudes en el 2021.

Així mateix, en el moment més dur del confinament, vosté ho ha dit, vam traure ajudes a la conciliació, i de fet estan pagant-se.

I finalment, vull destacar un nou projecte que posarem en marxa en 2021, amb un milió i mig d'euros.

Un programa d'incentius per a les empreses que implementen iniciatives de reducció de jornada laboral a quatre dies o trenta-dos hores setmanals, mantenint els nivells salarials, donant possibilitat a més ocupació, amb la finalitat de millorar les possibilitats de la conciliació, reduir l'empremta del carboni, augmentar la productivitat, generar noves contractacions, com he dit, i fomentar el temps lliure, com a generador tant de salut com d'activitat econòmica.

Volem, com he dit al principi, transformar la realitat de manera estructural.
I la pandèmia ens obliga a abordar qüestions com la conciliació, la corresponsabilitat i la reducció de la jornada laboral.

I a més a més, ho hem de fer també demanant la seua corresponsabilitat, donant-nos suport que pugam desenvolupar aquestes polítiques.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Passem a la pregunta 490, formulada per la diputada Papi Robles, del Grup Parlamentari Compromís, al conseller d'Educació, Cultura i Esport, sobre la formació del professorat.

Des de l'escó?
Si polsa… Quan vullga, senyoria.

La senyora Robles Galindo:

Bé, bon dia, senyor conseller.

I quan el Grup Parlamentari de Compromís valoràvem com volíem afrontar fer-li alguna pregunta o com volíem aprofitar este espai, parlàvem que un govern que estiga compromés en la seua societat ha d'aportar sempre una educació que siga de qualitat i que estiga ben definida i que done resposta a les necessitats socials.

Parlàvem que volíem que en este hemicicle se parle d'educació des del contingut, des de l'actualitat educativa i des d'eixe vessant social que entenem que ha de tindre tota educació.

I també comentàvem en el grup que no s'està trobant això.
Que, per part de la dreta no estem trobant que se parle de quina és la qualitat educativa o quin és el vessant social que volem tindre en l'educació, sinó que parlem de banderetes, parlem d'estudis que ja han passat.

I és una llàstima, perquè és fonamental l'educació per a la nostra societat.
I per això volíem també que es parlara, donar-li l'espai perquè es parle d'eixe educació qualitativa que volem.

I en eixe sentit, ens interessava molt la part de la formació professional.
Vostés ja han anat anunciant que s'està treballant en millorar-la i sobretot en orientar-la d'una manera adequada.
Ens interessa molt saber de quina manera s'està adreçant això.

Però sobretot també mirant quin és l'objectiu.
En la part educativa sempre parlem quin és objectiu és el que perseguim i quines les ferramentes que posseïm.

Per a Compromís, eixa formació professional ha de respondre a una diversificació de la formació, a un avesament al territori en què es fa, a una resposta a eixe model de futur que volem.

Perquè, si volem un futur que siga més sostenible, que treballe sobre energies renovables, haurem de tindre persones que estiguen (inoïble per raons tècniques) … en eixe sector.
Si volem una societat que tinga una resposta a les cures molt més professional, haurem de donar resposta des de la formació.

I en eixe sentit, nosaltres volíem plantejar-li i volíem preguntar-li quina ha estat l'aposta que la seua conselleria està fent per la formació professional i cap a on s'està adreçant, també sota este paraigües de donar la resposta als objectius socials que eixa educació ha de donar.

I també intentant reubicar els espais d'este parlament perquè es parle d'allò que veritablement és important per a la nostra societat, que és que no solament l'educació primària i secundària són fonamentals per a la nostra societat, sinó que eixa formació professional adreçada a les necessitats del territori que aposta perquè totes les persones puguen tindre una formació darrere és fonamental per a consolidar una societat més justa i més igualitària.

Moltes gràcies, conseller.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Per a donar resposta a la pregunta formulada, té la paraula l'honorable conseller d'educació.
Quan vullga, senyoria.

El senyor conseller d'Educació, Cultura i Esport:

Gràcies, senyora presidenta.

Gràcies, senyora diputada.

Efectivament, és un moment clau per a desenvolupar polítiques estructurals.
El mateix conseller d'economia ho diu en totes les seues intervencions públiques i allà, ací mateix, també a les Corts, necessitem transformar el nostre…, acompanyar en el canvi del sistema productiu.

I per això, per a aconseguir llocs de treball de major qualitat, més sostenibles, que generen major ocupació i major benestar per al conjunt de la ciutadania, perquè puguem tindre de veritat llocs de treball de major qualitat.

I això implica que evidentment estiguem ara atenent les necessitats immediates, la immediatesa dels efectes de la pandèmia, amb polítiques pal·liatives dels seus efectes.

Però que també estiguem planificant i executant polítiques estructurals, que ens ajuden a canviar, que ens ajuden a millorar, que ens ajuden a generar un ecosistema, un conjunt d'accions per a millorar la situació dels nostres treballadors i treballadores.

També evidentment, amb això, de les nostres empreses, i per tant, millorar la nostra societat i l'accés al benestar.

En eixe sentit, en la línia del que ha marcat el Consell d'Europa, en la línia del que ha marcat l'estratègia valenciana també de recuperació, en la línia del que ha marcat des de l'inici d'aquesta legislatura la conselleria d'economia, nosaltres pensem, i així ho vivim, que la formació professional, la formació és i ha de ser la punta de llança d'eixos canvis estructurals.

Necessitem persones formades per als llocs de treball que necessitarem en el futur, per als llocs de treball que ens han d'ajudar a tindre una millor societat, una societat molt més cohesionada.

En eixe sentit, l'aposta per la formació professional, en aquest any, aquest curs, ja ha començat d'una forma sense precedents.

I és que aquest any hem començat ja a executar de forma extraordinària, per al curs 2020-2021, un projecte de quatre anys vista per a transformar la nostra formació professional, augmentant no només el nombre de places, sinó que a més a més, fent una formació molt més adaptada al que les empreses del nostre territori necessiten.

Per tant, en els sectors productius que volem, que sabem que generen llocs de treball més sostenibles que ens ajuden a eixir d'aquesta crisi i també a repartir la riquesa, generant més benestar.

I evidentment també a millorar la qualificació professional, i per tant que totes aquelles persones que han estat treballant durant molt de temps en diferents llocs de treball, però que no tenen una qualificació professional certificada, que no tenen un títol, el puguen acreditar, amb una aposta per l'acreditació professional, per la qualificació professional sense precedents també.

Són quatre anys seguits que ho anem a fer.
Enguany mateix ja hem començat.
I hem començat ni més ni menys que amb 3.
000 persones més matriculades que l'any passat ja en la formació professional, amb eixa matrícula extraordinària.

I a més a més, per al pressupost del 2021, que just aquestes Corts estan debatent en aquestes setmanes, hem publicat ni més ni menys una proposta de quasi duplicar el pressupost de la formació professional de l'any 2020, de l'actual, a l'any que ve.

I això ho podrem fer, entre altres qüestions, perquè ens hem alineat amb els compromisos de la comunitat europea i també amb els compromisos del govern de l'estat.
I, en eixe sentit, hem aconseguit arribar a fons del ministeri d'educació per valor superior al que normalment ens arribava.

I és que per primera vegada estarem superant el 13 % del conjunt dels fons que arribaran al País Valencià per a transformar la formació professional, per primera vegada, per damunt del nostre pes poblacional.
I això ha estat pels projectes que s'han presentat per a transformar eixa educació.

En eixe sentit, anem a destinar més de quatre milions d'euros per a crear una xarxa de centres innovadors de formació professional, centres de referència.

Més de 600.
000 euros per als centres Novigi que anem a crear a Alacant, per a la distribució també i la innovació en la digitalització en el sector de la formació professional.

I a més a més, anem a seguir avançant en eixes més de 125 titulacions noves que hem desenvolupant enguany i que l'any que ve continuaran.

I que van lligades, com deia vosté, als sectors productius que necessitem, a l'economia verda, a la indústria 4.
0, a la digitalització, a les cures, a la logística avançada, als sectors sociosanitaris, evidentment, i a allò que, com a societat, necessitem.

Crear les estructures per a tindre el cos de treball de les persones formades, treballadors i treballadores, amb capacitat, amb qualificació professional, i per tant també, amb capacitat per a negociar i no seguir sent explotats.

Gràcies.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Continuem amb la pregunta 255, formulada per la diputada María de los Llanos Massó, del Grup Parlamentari Vox Comunidad Valenciana, previ coneixement del seu grup parlamentari, d'acord amb l'article 159, al Consell sobre centres d'educació privats.

Serà substanciada pel conseller d'Educació, Cultura i Esport.

Quan vullga, senyoria.

La senyora Massó Linares:

Buenos días, conseller.

En primer lugar, quiero agradecerle que haya hecho suya la propuesta de mi grupo parlamentario en lo que respecta a los purificadores en las aulas y no solo por falta de ventilación, como ha dicho el presidente Puig, sino por cuestiones climatológicas, porque eso está recogido en las instrucciones que usted ha hecho llegar a los centros.

Tranquilo, porque, al igual que a la señora Barceló con los test de antígenos, no le vamos a cobrar derechos de autor.
A nosotros nos alegra ver que Vox es útil para los valencianos.

En febrero de 2018 se aprobó la ley de plurilingüismo con el único fin de sortear el varapalo que los tribunales dieron a su decreto de plurilingüismo.
Por desgracia, en aquel momento mi grupo no tenía representación en las instituciones y no pudimos recurrir aquella nefasta ley.
Los que sí estaban, y hoy nos acompañan en la oposición, pues no lo hicieron.
Qué le vamos a hacer.

En dicha ley se dice: «Las disposiciones de esta ley son de aplicación en todos los centros de educación públicos y privados concertados de la Comunidad Valenciana».
Y añade: «Los centros privados no concertados podrán acogerse a lo dispuesto en esta ley».
¿Cuántos centros privados de la Comunidad Valenciana se han acogido a la ley del plurilingüismo?

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Per a donar resposta a la pregunta formulada, té la paraula l'honorable conseller d'educació.

El senyor conseller d'Educació, Cultura i Esport:

Gràcies, senyora presidenta.

Una pregunta registrada el 21 de febrer.
Des del 21 de febrer fins ací no ha passat res.
És clar que no hi ha ninguna altra qüestió més d'actualitat que una pregunta que es remunta al 21 de febrer en el seu registre i que parla d'una llei del 2018.
Però és normal, cada u va a la seua, ¿no?
, i vostés, l'obsessió que tenen amb la llengua.

Mire, la pregunta concreta és quants centres privats s'han acollit a la llei de plurilingüisme i el cert és que la Generalitat valenciana, la conselleria en este cas no tenim cap competència sobre els continguts que es desenvolupen en els centres privats i, de fet, allò que fem nosaltres, que és competent per a nosaltres és autoritzar l'apertura si es complixen els requisits tècnics i, per tant, de seguretat, i controlar que tenen també els requisits acadèmics el professorat que dona classes allà.

Respecte als continguts i la forma de donar eixos continguts, no tenim nosaltres res més a dir una vegada estan autoritzats.
Per tant, no li puc dir quin és el nombre de centres privats que estan ofertant i aplicant la llei de plurilingüisme.

Sí que sé i ha arribat…, coneixem que hi han alguns, perquè sabem que n'hi ha que en fan, però no tenim eixa constància perquè no és competència nostra.

I aprofitant que estem així, el que m'agradaria és saber si vosté sap quants centres privats concertats…, no concertats -perdó- utilitzen el castellà com a única llengua vehicular, que és el que vostés proposen.

Gràcies.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Per a continuar amb la formulació de la pregunta té la paraula la il·lustre diputada, la senyora Llanos Massó.

Quan vosté vullga.

La senyora Massó Linares:

Muchas gracias.

O sea, prácticamente ninguno de los centros privados se acoge a su ley de plurilingüismo.

Si su ley fuera la panacea, lo mejor para los niños, como nos vende habitualmente, ¿por qué en los centros privados no se acogen a su fantástica ley de plurilingüismo?
¿O es que tan solo esa ley es la solución para ustedes y sus deseos separatistas?

Por cierto, mientras tengamos un conseller que afirma que sin violencia no hay independencia, mi grupo seguirá reivindicando la bandera nacional.
(Aplaudiments)

Usted está usando la lengua y, lo que es peor, a nuestros niños como arma en su lucha separatista.
A usted… Sí, sí, en 2014, conseller, eche la vista atrás, eche la vista atrás.
A usted le da igual la educación de los niños… (Veus)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Senyories.
Senyories.

La senyora Massó Linares:

Por favor…

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Un moment.

Senyories, pregue silenci mentres l'oradora està en l'ús de la paraula.

Continue, senyoria.

La senyora Massó Linares:

Dice la señora consellera que en el 2014 no era usted conseller.
Ya estamos como con Pedro… (veus)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Senyories.

La senyora Massó Linares:

…como con Pedro Sánchez.
Habla como Pedro Sánchez o habla como presidente del gobierno.
Un poco de seriedad, señorías.

A usted le da igual la educación de los niños.
(Aplaudiments) Su preocupación -y eso sí que lo dijo usted- es que las líneas de valenciano estaban estancadas por debajo del 30 % y eso no servía para sus planes.

No se trata, como usted dijo, de terminar con la segregación, de crear un sistema de cohesión lingüística educativa.
Se trata de sustituir una lengua por otra.
No le funcionó con la doble línea, porque, como usted reconoció, la línea en valenciano no superaba el 30 % de la demanda y esa sustitución había que hacerla a la fuerza, por coacción o por imposición, que es lo que ustedes están haciendo, imposición.

Y al hilo de lo que ha dicho antes la señora Bravo, el problema no es quedarnos sin médicos.
La pregunta es: ¿tendremos a los mejores, señor Marzà?

Los expertos recomiendan poder estudiar en la lengua materna en los primeros años y eso es precisamente lo contrario de lo que hace su ley.

La Unesco dice literalmente: «Los niños que entran en primaria no pueden aprender de forma efectiva en otra lengua que no sea la que se habla en casa.
Una educación de calidad se debe impartir en la lengua hablada en el hogar.
La selección del idioma de instrucción puede tener un gran impacto en los resultados del aprendizaje».
No lo digo yo, lo dice la Unesco.

Esto que acabo de leer de la Unesco está orientado a los países en los que hay etnias desfavorecidas que además tienen que sufrir esa discriminación.
Y es muy triste que en España, un país europeo desarrollado, tengamos que recordar esto también.
Lo que usted está haciendo con la educación es gravísimo.

El artículo 8 de esa ley autoriza implantar programas experimentales.
Muy bien.
Colegio Lo Campanar de Alcalà de Xivert, 89 % valenciano, 0 % castellano, 12 % inglés -datos de su conselleria-; colegio La Mola en Alcossebre, 88 % valenciano, resto en inglés, 0 % español; colegio Vicente Faubel Zapata, en La Llosa, 90 % valenciano, resto en inglés, 0 % español; colegio de Benifato, 90 % valenciano, resto en inglés, 0 % español; colegio San Vicente Ferrer de Teulada, 91 % valenciano, resto en inglés, 0 % castellano.
Y estos centros son solo una muestra y los he cogido porque son algunos de los centros que están en municipios en los que estos colegios son el único colegio que existe en el municipio.
¿Qué posibilidad tienen los padres de que su hijo vehicule en español?
Ninguna -y son datos de la conselleria.

Hace unos días usted afirmó -no hace mucho- que no había ningún colegio en la Comunidad Valenciana en los que no se vehiculara en castellano.
Usted miente, señor conseller.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Per a donar resposta a la pregunta formulada, té la paraula l'honorable conseller.

El senyor conseller d'Educació, Cultura i Esport:

Gràcies.

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Quan vullga, senyoria.

El senyor conseller d'Educació, Cultura i Esport:

Senyora diputada, a vosté li passa moltes vegades, i jo no sé com no corregix en els seus plantejaments, una qüestió que és coneguda com l'efecte bumerang: intentar llançar la pedra i que se li'n torne a vosté.

Vosté està intentant dir que l'ensenyament plurilingüe que nosaltres plantegem no s'utilitza pels ensenyaments privats perquè no és l'adequat.

Miren, és el referent del Consell d'Europa.
És el que va marcar com a referent el Consell d'Europa.
A més a més, que sí que hi han centres privats en què es fan.
Jo només li he dit que no som competents per a determinar quants en són perquè no ens han d'informar d'eixa situació.

Quants centres privats ací fan la seua proposta, que és vehicular només en castellà?
¿Quants?
Ho sap?
Em pot dir algun?
Perquè resulta que la immensa majoria d'elles, ¿sap que fan?
Que no vehiculen res en castellà.
Vehiculen només en anglés.
¿I d'això vosté no està en contra?
Això no li preocupa?
Això no li preocupa, que la immersió lingüística es faja així?
Què passa que en anglés, sí i en valencià, no?
Quina diferència n'hi ha?

Per tant, senyora diputada, sí que es pot no només vehicular en castellà, sinó que, a més a més, es fa.
Li ho he dit en moltes ocasions.

També li haurem d'ensenyar a diferenciar entre etapa obligatòria i etapa no obligatòria.
Les xifres que vosté ha donat són d'alguns centres en infantil, etapa no obligatòria.
Etapa obligatòria, que és la que regula la llei, tots vehiculen en castellà.
No n'hi ha ningun que no vehicule en castellà.
Per tant, deixe de mentir, deixe d'apropiar-se de discursos que no li fan bé, perquè al final es tornen en la seua contra.
Igual algun dia aprendrà a no vindre per a anar-se'n després amb els mateixos arguments cap a casa.

Mire, en els centres educatius no hi ha eixa problemàtica que vostés sempre volen posar damunt la taula.
No existix la problemàtica.
¿Saben per què?
Perquè allò important per a aquells que ens dediquem a l'educació és que els xiquets i les xiquetes aprenguen la llengua, que les aprenguen totes.
Totes.
No ha de vindre una diputada o un diputat a dir-los com l'han d'aprendre.
Ho faran de la manera en què els experts ho determinen.
I els experts determinen, de les universitats valencianes del Consell d'Europa, que la millor manera de fer-ho és com ho estan fent.

I, mire, jo ja sé que abans no li ha agradat que li contestara el que li he contestat, però, sincerament, vostés fan sempre el mateix: pareix que volen significar una cosa i, després, resulta que són tota la contrària.
Li he explicat abans que diuen defensar la concertada i després diuen que fan un xec escolar que això l'únic que fa és destruir la concertada i la seua… -sí, sí- i la seua sostenibilitat.

El xec escolar l'únic que fa és donar-los a les famílies perquè vagen on vullguen.
I després, ¿què passa?
Que no tenen continuïtat els centres educatius, que els treballadors de la concertada…

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Senyories.

El senyor conseller d'Educació, Cultura i Esport:

…no tenen garantits els seus treballs i que, per tant, la sostenibilitat de l'escola concertada està en perill.
Això és el que passa quan s'aplica el seu model en la realitat i no com vostés intenten vendre una cosa.

A mi me recorden a una qüestió -i acabe ja-, quan u va pel carrer i passa per davant d'una façana, que li pot cridar l'atenció, i va i resulta dins i és un solar buit.
Doncs això, que ustedes son mucho de fachada.

Gràcies.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Continuem amb la pregunta 485, formulada per la diputada María de los Llanos Massó i el diputat David García, del Grup Parlamentari Vox Comunidad Valenciana, a la consellera de Participació, Transparència, Cooperació i Qualitat Democràtica sobre transparència durant la pandèmia.

La pregunta la formularà l'il·lustre diputat senyor David García.

¿Dona per formulada la pregunta?

Té la paraula l'honorable consellera per tal de donar resposta.

Quan vullga, senyoria.

La senyora consellera de Participació, Transparència, Cooperació i Qualitat Democràtica:

Moltes gràcies, presidenta.

Tengo sensación de déjà vu.

Senyoria, la qüestió no és què significa la transparència per a mi.
La qüestió és què significa la paraula transparència.

Perquè el llenguatge servisca és necessari que per a poder entendre-nos compartim el llenguatge.
Fa menys d'un mes vosté me va fer la mateixa pregunta i jo li vaig dir la definició que fica el diccionari de transparència.
No sé si és que no té retentiva, o que no li va quedar bé el vídeo o que no me va escoltar.

Però bé, jo crec que altra vegada no li vaig a dir quina és la definició que fica en el diccionari de transparència.
Ho pot trobar fàcilment mirant un diccionari o buscar-lo per internet.

Gràcies.
(Aplaudiments)

(Ocupa la presidència el president de les Corts Valencianes, senyor Enric Morera i Català)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, consellera.

Acabarà de concretar la pregunta de control l'il·lustre diputat David García ara quan…

El senyor García Gomis:

Muchas gracias, presidente.

Hoy es la efemérides del fallecimiento de Isabel la Católica, que fue pionera en su época como mujer valiente.
Hoy, gracias a Dios, tenemos, por ejemplo, en el Congreso a gente como Macarena Olona, valiente, dando la lucha a la bancada socialcomunista etarra que tergiversa lo que ella quiere decir.
(Aplaudiments)

Confíe, pero compruebe.
¿Se acuerda de esa frase?
Yo tengo retentiva.
¿Usted tiene retentiva?
¿Se acuerda?
Se la dije en comisión.
Es un dicho ruso: confíe, pero compruebe.
Y usted no me ha hecho caso.

Es verdad, llevamos varios plenos y comisiones a vueltas con la transferencia durante la COVID y el famoso informe Dyntra, porque nosotros preguntábamos por la transparencia durante la COVID y usted nos salía con lo que quería.

Y hoy, último pleno ordinario, voy a demostrar que faltó a la verdad.
Y para más inri, en todo momento yo me refería a la transparencia durante la pandemia y usted se fue por peteneras.
Pues bien, vamos a analizar los dos informes, el suyo y el mío, y quédese con lo del suyo.

Tiene razón: la Comunidad Valenciana, la primera.
Este es el gráfico que sacó usted, que sacaba con un cartón pluma -yo no tengo tanto dinero para gastarme, yo, pues una fotocopia-, 92,44 %.
¿Por qué no tenemos el cien por cien?
Pues vamos a analizarlo.
Porque faltaba la indemnización percibida por los altos cargos en caso de abandono de cargos, porque faltaba la nómina de los altos cargos y personal eventual del sector público, porque faltaban las nóminas de los consejeros, porque faltaban las nóminas del presidente Ximo Puig, la titulación que acreditaba la formación recogida en su currículum, porque faltaba la declaración de la renta del presidente Ximo Puig y porque faltaba la declaración patrimonial de bienes y actividades del presidente.
Muchas gracias por ponerme en la pista, señora Garijo.
(Aplaudiments)

Pero es que lo mejor de todo, lo mejor de todo es que usted me saca pecho de un informe realizado en febrero de 2019, cuando usted ni siquiera era consellera.
Entonces, qué me está contando usted, qué transparencia tenemos durante la COVID, señora consellera.
(Aplaudiments) Porque, claro, vamos a hablar de las cosas veredes, de las cosas vederes, es éste de aquí.
37,5, quinta posición, Comunidad Valenciana -luego, si quiere, se lo hago llegar, porque se ve que usted no ha sabido llegar-.
37,5, mire el año, ve lo azul, lo azul es bueno, lo que no hay azul malo.

¿Por qué nos falta rellenar el hueco?
(Aplaudiments) Nos falta rellenar el hueco, mire toda la cantidad de rojo.
En este caso el rojo es el malo.
Rojo malo -sí, sí, guarde el cartón pluma que no hace falta hoy-, rojo malo, rojo malo.
¿Dónde fallamos?
Donde le decía este diputado.
Y este diputado se lo decía, que usted estaba fallando en lo más importante, que era todo lo de transparencia y recursos sanitarios, ese 10 %, y la transparencia económica que el Consell no ha tenido.
Por eso ha pasado lo que ha pasado, que no usted no ha trabajo en transparencia, usted ha permitido que el presidente le pase por encima, usted ha permitido que se haga un contrato, como los hospitales de campaña, que se han hecho contrataciones verbales.
(Ininitel·ligible) … finger, que va a hacer falta.
¿Esa es la manera de trabajar el Consell?
¿Esa es la transparencia?
¿Esa es la consejera que destapó el caso Taula?

Mire, señora consejera, se lo dije y se lo vuelvo a decir, el informe Dyntra, que le pertenece a usted, es el que acabo de sacar yo.
Un 37,5.
Tenemos un equipo que nos cuesta casi un millón de euros para pasar de la primera posición a la quinta, de un 92 un a 37 %.

Señora consellera, esto va de preguntas, ¿se ha preocupado de ver ese informe que le saco su asesor y ver si el señor Ximo Puig ha subido los datos que le faltan?
¿Vamos a tener ese cien por cien de transparencia?
¿Se ha preocupado usted de que ese informe Dyntra ya no tenga tanto rojo?
Y, por cierto, no me diga que ese informe no lo valida porque lo saca usted, y el sello de validación es el mismo que tiene su tarjeta, Generalitat Valenciana.

Creo que debería subir aquí y disculparse, no conmigo, por supuesto, pero sí con esta cámara y sí con la ciudadanía.
Y hágame caso, confíe, pero compruebe.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyor García.

Li pertoca a l'honorable consellera de Participació i Transparència la resposta a esta pregunta que s'acaba de formular, i a la qual done en este acte la paraula perquè puga respondre a la pregunta formulada.

La senyora consellera de Participació, Transparència, Cooperació i Qualitat Democràtica:

Mire, señor García, no le voy a presuponer ni mala fe, yo creo que desconocimiento.

Usted dice que como yo he sacado aquí unos informes del caso Dyntra que no eran los eran los (inintel·ligible) … Mire, una cosa es el informe Dyntra que tiene que ver con todo el tema de transparencia de la administración pública de la Generalitat valenciana, que estamos, aunque a usted no le guste, en el 92,46.
Y, por favor, cuando usted se refiere a que no está colgada la nómina del presidente o de los consellers, por favor, pero si eso está GVA Abierta, solamente tiene, es que a lo mejor usted no sabe dónde mirar.
Usted se mete allí y donde pone la foto del presidente, o de los consellers, o de los directores generales o secretarios autonómicos, es tan fácil como mirar lo que cobra, con sus trienios si los tienen, si no los tienen, todo bien indicado ahí.

92,46 con respecto a lo que es la transparencia de manera general en la Generalitat valenciana.
Somos la primera comunidad autónoma de todo el estado español.
¿Qué a usted no le gusta?
Pues evidentemente no le gusta, pero a nosotros sí.
Y además es verdad que estamos en un 92,46, y nosotros trabajamos para estar en el cien por cien.
Pero desde luego no nos puede criticar que desde luego nadie lleve la transparencia mejor que nosotros en otra comunidad autónoma.

Y vamos, para que usted no diga que falseo, con lo es que el informe Dyntra, concretamente de lo que es la pandemia, que es el que usted intenta sacar como si fuera de toda la administración de la Generalitat Valenciana, y que viene, solamente muestra lo que es respecto a la transparencia durante la gestión de la pandemia, y que además no es el que marca usted, no es el que marca usted, es que está obsoleta, es que ni si quiera se actualiza.
Usted sacó ese gráfico hace no sé cuántos meses y va por ahí con el gráfico.
Mire, es éste, el que tiene que ver con la transparencia.
Y estamos el cuarto, el cuarto.
Hombre, a mí me gustaría que fuéramos los primeros, pero estamos los cuartos.
¡Oiga!

Y, además, si usted fuera un poquito serio, un político serio, se daría cuenta y vería por qué no estamos más elevados, y además se daría cuenta que ninguno pasa del 62 % y que, de hecho, los dos que van delante de nosotros prácticamente están seguidos.
Y es porque se pedían cuestiones y se valoraban cuestiones que evidentemente aquí se han realizado de otra manera.
Por ejemplo, a nosotros no nos han tenido en cuenta las donaciones, que publicamos las donaciones, cuando sí las publicamos.
Lo que pasa es que no las publicamos con nombres y apellidos de las personas que han donado.
Y ese ítem, por ejemplo, no nos lo valoran.
Por lo tanto, tampoco tenemos subidas lo que son los ítems de cuantas mascarillas hay, entre otras cosas porque es muy difícil de calcular cuantas mascarillas hay en la actualidad.
Y no es que no lo tengamos nosotros, es que no los tiene ninguno.
Por eso, el que más valora tiene un 62 %.

Y mire, le puede dar todas las vueltas que quiera.
Se lo diré tantas veces como me haga usted la preguntita de qué es la transparencia.
Podremos hacer las cosas mejor o peor, pero lo que nunca van a encontrar en este gobierno es corrupción, que ustedes han tenido sin ni tan siquiera estar en el gobierno, con su jefe que cobró ocho años de un chiringuito del Partido Popular cerrado por corrupción.
Eso son ustedes.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, consellera.

Passarem a la següent pregunta de control, ara la número 496, que formula el il·lustre diputat José María Llanos, en nom del Grup Parlamentari Vox Comunidad Valenciana.
¿La da por reproducida?

El senyor José María dona per formulada la pregunta sobre la Nit Europea dels Investigadors.
Li contestarà la consellera quan li done la paraula.
Consellera d'Innovació, Universitats, Ciència i Societat Digital.

La senyora consellera d'Innovació, Universitats, Ciència i Societat Digital:

Gracias, presidente.

Señor Llanos, le agradezco mucho la pregunta, aunque no me la formule de manera oral, porque estas iniciativas son importantes, y así aprovecho para poder explicarla y visibilizarla aquí, en las Cortes.

Desde la Unión Europea se promueven diferentes acciones globales para hacer más atractivas las carreras científico-técnicas entre los más jóvenes, porque lo que no conocemos pues no nos atrae.

La Semana Europea de la Ciencia en su momento, la European Researcher's Nigth, es una de las líneas estratégicas desarrolladas para tratar de promover el acercamiento de los jóvenes y de las jóvenes hacia las profesiones del futuro.
Desde el arco mediterráneo español, en concreto desde la Comunidad Valenciana y la Región de Murcia, se han realizado este año una serie de aportaciones a estas líneas estratégicas de la Unión Europea para fomentar las vocaciones científicas, se trata de visibilizar el conjunto de actividades científicas y la figura de las investigadoras y de los investigadores de nuestro entorno más cercano, porque lo que no se conoce es como si no existiera.

Las universidades valencianas y de la Región de Murcia se han unido este año y han obtenido financiación europea con la finalidad de poder realizar una acción conjunta, que se denomina Med Night, en la que se consiguen estos objetivos, y este año se ha tomado la decisión de visibilizar a las mujeres investigadoras.
Además, cuentan con el apoyo de la Fundación Séneca, CSIC y de la Conselleria de Innovación, Universidades, Ciencia y Sociedad Digital que aporta 25.
000 euros para su financiación e impulsar así esta iniciativa.

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, consellera.

Ara és el moment del senyor José María Llanos.
Senyor Llanos, per a concretar la pregunta.
Quan vosté vullga, senyoria.

El senyor Llanos Pitarch:

Gracias, señor presidente.

Señora consellera.

Voy a empezar con analizar una serie de aseveraciones.
No tengo nada contra las mujeres ni contra los hombres, no tengo nada contra el hecho de que las mujeres sean investigadoras ni contra que lo sean los hombres.
Y no tengo nada frente a que las mujeres sean investigadoras de ciencias experimentales, tecnológicas, cualquier tipo de ingenierías, sociales, jurídicas, humanidades, ni los hombres.
Que sean lo que quieran ser, ellos y ellas.

Y precisamente por todo eso le hecho la pregunta anterior, porque no tiene ningún sentido que, en el marco de la Unión Europea, en el marco de la Noche Europea de los Investigadores de la Unión Europea, sin distinción, la Comunidad Valenciana implemente una Med Night dirigida exclusivamente a las investigadoras con el título Noche Mediterránea de las Investigadoras.
Y no tiene ningún sentido porque, aparte de las patadas al lenguaje que ustedes dan otorgando género a palabras que no lo tienen, con estas actuaciones están provocando una discriminación con graves consecuencias en las relaciones sociales y humanas y en la calidad de la investigación.

Mire, en las actividades, proyectos, encuentros, conferencias, congresos y cualquier iniciativa científica tienen cabida hombres y mujeres, que destacarán por su excelencia o no destacarán, porque eso es la ciencia: aptitud, capacidad, mérito, excelencia.
Se lo dije al principio de la legislatura: la universidad es universalidad del conocimiento, sin sexo, y me da igual si hablamos de Pierre o Marie Curie, y para que la más capaz era ella, perfecto.

Cuando se investiga el genoma humano, o el genoma de la COVID-19 o se trabaja en historia, derecho, matemáticas, biología, telecomunicaciones, no importa en absoluto si los trabajos resultantes son creación del esfuerzo y la investigación de mujeres o de hombres, lo que importa es su calidad científica.

Mire, la propia vicepresidenta y consellera de Igualdad tiene hasta en dirección general tiene cinco hombres y una mujer.
Pero, oiga, que no es un pecado, esto supongo que quiere decir que la señora Oltra habrá elegido a los que considere más capaces, más idóneos, y no habrá mirado si son hombres o mujeres.

Verá, yo sé que esto que le digo a usted le da absolutamente igual.
Y le da igual porque es lo que se lleva, es lo que quieren que se lleve, la sonoridad, el empoderamiento, la discriminación.
De ahí la importancia de esta cuestión.
Y es triste, porque lo que tendría que llevarse es la calidad, la excelencia, la virtud científica y, además, la libertad, libertad en mayúsculas y sin tapujos, libertad no condicionada, libertad no teledirigida, libertad no limitada, libertad no sometida.

Puedo coincidir con usted que en otros tiempos ya lejanos la mujer estaba apartada en líneas generales de la investigación, o al menos tenía mayores limitaciones para su acceso, pero eso hace mucho que no es verdad.
Y sobre todo no lo es precisamente en la ciencia, en la investigación.
Otra cosa es que una mujer, que una vez que la mujer se ha incorporado -hace ya tiempo- al mercado laboral y también al científico en igualdad de condiciones que el hombre, vengan ustedes a decir que eso no está bien, que la mujer no es que tenga los mismos derechos que el hombre, es que tiene que, además de estudiar, dedicarse a lo que ustedes quieren.
Se ha intentado en algún país, no muy democrático y ha fracasado, porque de eso nada.
La investigación es vocación, es modestia, ingenio, esfuerzo, y todo ello en libertad, libertad de elección y libertad de actuación.
Por eso no entendemos, si pensamos en la razón y en el sentido común, estos tratos discriminatorios.

La noche de los investigadores es la noche de todos, es decir, de todos y todas, como usted diría.
No es la noche para hacer compartimentos estancos, es para trabajar y aprender juntos.
Eso, lo que ustedes hacen, no es investigación, ni es ciencia, ni es universidad.
Es, sencillamente, control y totalitarismo.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyor Llanos.

Donarem la paraula a l'honorable consellera perquè puga respondre a la pregunta formulada.

Consellera, quan vosté vullga, senyoria.

La senyora consellera d'Innovació, Universitats, Ciència i Societat Digital:

Señor Llanos, con su pregunta revela varias cosas.
Ciertamente, el programa que ha financiado esta iniciativa tiene el nombre de una científica, Maria SkÅodowska-Curie, dos veces premio Nobel y la primera persona en recibir este galardón en dos especialidades diferentes.

¿Piensa usted que el nombre de esta convocatoria o la actividad científica de esta investigadora es excluyente -para los investigadores, quiero decir?
Lo que es excluyente, señor Llanos, es lo que le estuvo a punto de ocurrir a una científica como ella, Marie Curie, que no fue inicialmente nominada para su primer premio Nobel por ser mujer.
Y, si no hubiera sido por la intervención de un miembro del comité de nominaciones, el matemático sueco Magnus GÃ¶sta Mittag-Leffler, a Marie se le habría negado el reconocimiento por su trabajo.

Hay que reivindicar estas cosas, señor Llanos, para que no vuelvan a pasar nunca, para que la gente tenga el merecido reconocimiento por el trabajo que realiza.
Y creo que en eso estaremos de acuerdo.

Pero aún le digo más.
Y es que esta convocatoria no está dirigida exclusivamente a investigadoras, no, me temo que no está usted bien informado.
Med Night tiene como objetivo la divulgación y la comunicación científica que en estos momentos ha de ponerse en valor, nunca mejor que ahora.
Está dirigida a la sociedad, a toda la sociedad.

La encuesta sobre percepción social de la ciencia, realizada por FECYT en 2018, nos muestra que solamente un 16,3 % de toda la ciudadanía tiene un interés espontáneo por temas de ciencia y de tecnología, por detrás de otras cuestiones como política, trabajo o deportes.
¿Por qué?
Porque se perciben como algo complejo o algo difícil.

Actualmente, recibimos una avalancha de información, sufrimos de infoxicación y esa información, además, no es exacta, está sesgada o puede estar manipulada.
Una ciudadanía formada y con pensamiento crítico es una ciudadanía más fuerte frente a bulos, a sesgos en las informaciones que recibimos.
Y esto, sin duda, fortalece nuestro sistema democrático y nos mejora como sociedad.

La comunicación científica y la divulgación son dos acciones que nos pueden ayudar en este sentido.
En primer lugar, porque la comunicación pone en valor la ciencia y la investigación para la sociedad.
Y, en segundo lugar, porque la divulgación permite a la ciudadanía entender, comprender materias muy complejas y despertar el interés general y vocaciones científicas -aclaraba usted- y poner en valor el talento que necesitamos.

Y, en ese talento, señor Llanos, las mujeres tenemos mucho que decir y mucho que aportar.
Usted habla de obligar a estudiar determinadas materias y yo hablo de atraer, de apasionar, de encontrar esas vocaciones y de captarlas para la ciencia, para la tecnología y para la investigación, y se lo dice una tecnóloga que ha desarrollado toda su trayectoria profesional en el ámbito de la ciencia, de la investigación y de la tecnología.

La Noche Mediterránea de las Investigadoras da visibilidad a nuestras científicas y pone de relieve la importancia de su presencia para poder ampliar el conocimiento de la humanidad.
Usted, que es experto en Derecho romano, sabrá que la palabra investigación proviene del latín investigium, ir en pos de la huella.
Y, en un sistema científico robusto y en una sociedad más formada en ciencia, esa es la huella que tenemos que dejar.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, honorable consellera Carolina Pascual.

Senyories, passarem a la següent pregunta de control -i ja serà l'última i, en esta pregunta, finalitzarem la sessió de ple-, que formula la il·lustre diputada Estefania Blanes, en nom del Grup Parlamentari Unides Podem, a l'honorable consellera de Participació, Transparència, Cooperació i Qualitat Democràtica.

Quan vosté vullga, senyoria.

La senyora Blanes León:

Bé, moltes gràcies, president.

Consellera.

El 12 d'octubre es preveia que seria un dia festiu per al barri de Benimaclet, així ho havien planificat els seus veïns i veïnes, amb moltes activitats de convivència i, com bé dic, per a un dia festiu i per a celebrar-lo.

Però la sorpresa del veïnat va vindre quan es va autoritzar precisament una manifestació que, només veient qui convocava, que era España 2000, doncs, ja es podia preveure que l'objectiu era provocar i, sobretot, crear conflictes en aquest barri, perquè… El que podia haver-se fet haguera sigut evitar-se açò perquè, com bé dic, era prou previsible.
Quan es convocava una manifestació amb el nom de «marcha de las antorchas», doncs, molt llestos no cal ser per a poder saber quina era eixa intencionalitat.

Allí, en aquesta marxa, es van exhibir, com bé van poder comprovar a totes les imatges que van eixir a posteriori, es van exhibir banderes franquistes, simbologia evidentment preconstitucional i també simbologia nazi, com la creu cèltica i creus gamades, i, finalment, va a acabar inclús cantant-se el Cara al sol.

Per tant, nosaltres entenem, i així li volíem fer esta pregunta, era si es considera…, nosaltres entenem que sí, que està incorrent-se en algun tipus d'incompliment o de delicte en qüestions de la llei de memòria democràtica.
Nosaltres entenem que en l'article 40, que parla dels actes públics contraris a memòria democràtica, bé, doncs, podien entrar perfectament aquestes actuacions, perquè el seu article diu: «Les administracions públiques de la Comunitat Valenciana, en el marc de les seues competències i sense perjudici del que correspon a l'administració general de l'estat, previndran i evitaran la realització d'actes efectuats en públic que comporten descrèdit, menyspreu i humiliació de les víctimes o dels seus familiars, exaltació de la revolta militar o del franquisme o homenatge o concessió de distincions a persones físiques o jurídiques que van donar suport a la revolta militar i la dictadura».
Crec que queda prou evident.

Després també, la mateixa llei, en el seu article 61, també parla de les infraccions i sobre això m'agradaria que si poguera donar-nos més informació.
Perquè hem estat seguint aquest tema, sobretot per la premsa, i hem pogut veure que la delegació de govern va demanar un informe a l'advocacia de l'estat per vore si hi havia algun tipus d'incompliment, però, sobretot, que vosté va demanar eixa reunió amb la delegació de govern per vore si s'havien pogut identificar les persones que havien exhibit aquesta simbologia o qui eren els convocants i, sobretot, si hi havia actes de la policia que es van alçar en aquell moment.

I també, una cosa que per a mi, personalment, pense que és molt important, una cosa que vosté va dir és la necessitat de treballar en la formació, en la formació, sobretot, de les forces i cossos de seguretat de l'estat perquè aquest tipus d'actes no es tornen a repetir.
Perquè, de vegades, el no actuar en eixe moment pot ser o volem pensar que és simplement per eixa falta de formació, de desconeixement.

Per tant, creiem que és totalment necessària eixa formació per als agents de seguretat.
Perquè açò pensem que no ha de tornar a ocórrer, però, malauradament, ha continuat ocorrent perquè, dies després, doncs, és ben conegut l'acte que va haver a Pego i que també hi van haver este tipus d'actuacions i de simbologies exhibides a la població de Pego.

Per tant, entenem que no hi pot haver més impunitat.
Aquesta administració, aquesta conselleria, vosté mateix, ha iniciat, entenem, pel que hem vist publicat, tràmits o s'ha posat a treballar sobre aquestos temes, perquè creiem que ja està bé que aquesta impunitat continue als nostres carrers.

Moltes gràcies, consellera.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

I, amb la resposta de la consellera sobre la pregunta formulada, finalitzaríem este punt i també el Ple de les Corts.

Té la paraula l'honorable consellera de transparència, cooperació i qualitat democràtica.

La senyora consellera de Participació, Transparència, Cooperació i Qualitat Democràtica:

Moltes gràcies, diputada Blanes.

Efectivament, el passat 12 d'octubre se va celebrar al barri de Benimaclet, a València, una manifestació convocada per España 2000.
I, si vàreu vore els mitjans de comunicació o les xarxes socials, voríeu clarament una exhibició de símbols, càntics i salutacions feixistes.

L'article 39.
1, en concordança amb l'article 40, de la llei de memòria democràtica, de l'any 2017, diu, clarament, que l'exhibició pública de simbologia franquista es considera contrària a la memòria democràtica i a la dignitat de les víctimes.
És obligació de l'administració pública evitar, entre altres qüestions, l'exaltació de la sublevació militar o del franquisme.

Evidentment, per a poder determinar…, perquè, encara que vèiem les imatges, tant en xarxes socials com en els mitjans de comunicació, el que volíem era tindre tota la informació per a vore fins a quin punt hi havia hagut una infracció de la nostra normativa.
Per tant, el mateix dia 13 d'octubre, vaig requerir a la delegació de govern informació sobre les circumstàncies d'eixa convocatòria, el desenvolupament, així com informació sobre les persones convocants, el possible atestat que hi haguera fet i també les identificacions de les persones que possiblement podrien haver vulnerat la llei de memòria democràtica.
El 16 d'octubre vaig fer exactament el mateix també a l'Ajuntament de València.

El 23 d'octubre, la delegació de govern em va remetre diversa documentació i, conjuntament amb eixa documentació, s'adjuntaven 18 fotografies, que es veuen clarament els fets que varen ocórrer en eixa manifestació.

El 23 de novembre també va tindre entrada un escrit a la conselleria, de la Coordinadora d'Associacions per a la Memòria Democràtica del País Valencià, en què presentaven un escrit de denúncia per exhibició pública d'elements que suposaven una exaltació del franquisme i demanaven, a més a més, l'aplicació del règim sancionador per a sis persones, inclòs el convocant, i, a més a més, clarament identificades en el seu escrit de denúncia.

Jo vull anunciar ací, perquè, a més, és de fa una hora i mitja, que la direcció general de qualitat democràtica ja ha obert tres expedients sancionadors per exhibició pública de símbols contraris a la memòria democràtica i a la dignitat de les víctimes contra tres persones, (aplaudiments) amb una qualitat dels fets com a faltes greus, amb una possible multa que va de 2.
001 euros fins a 10.
000 euros.
Evidentment, les persones a les quals se'ls ha obert el procés sancionador podran al·legar el que estimen convenient.

Perquè, a vore, el que ha estat passant en este país és impensable en altres països democràtics d'Europa.
Algú s'imagina que a Alemanya s'haguera estat exaltant la ideologia nazi durant anys?
Fa poc vèiem en un article com una persona alçava el braç i, tranquil·lament, un policia anava per darrere i se l'enduia per a sancionar-lo, mentre en este país hi ha hagut quaranta anys de dictadura i quaranta any més d'impunitat de símbols franquistes i d'exaltació del franquisme.
I el franquisme no és una ideologia, és una forma d'opressió i l'anem a combatre amb totes les eines legals possibles i també amb la formació, com apuntava la diputada.
Nosaltres ho hem demanat, tant en la delegació de govern com a la consellera de justícia, que també en la formació que se faça, tant a la policia nacional com a la policia autonòmica com a la policia local, se forme en matèria de memòria democràtica.
De la mateixa manera que se va fer quan se va aprovar la llei d'igualtat entre homes i dones, també s'ha de fer en matèria democràtica.
I ja està bé d'impunitat.

I a la bancada de la meua dreta, però no tant de la dreta, el que els vull dir és que no se pot defensar la democràcia, els drets i les llibertats sense ser antifeixistes, (veus) perquè el feixisme és el contrari als drets, a les llibertats i als drets humans.

Gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, consellera.

Senyories, amb esta resposta acabem els nostres treballs.

Senyories, han fet vostés un bon treball.

Es closa la sessió.
(El president colpeja amb la maceta)

(S'alça la sessió a les 14 hores i 5 minuts)