Ind%C3%BAstria%936868.02.02%20macro.html





Comissió d'Indústria i Comerç, Turisme i Noves Tecnologies realitzada el dia 2 de febrer de 2018.
Comença la reunió a les 10 hores i 11 minuts.
Presideix el diputat senyor Víctor Garcia i Tomàs.
Reunió número 25/i II.

El senyor president:

Molt bé.
Doncs, molt bon dia, i reprenem la comissió d'indústria.

Li cedisc la paraula a la senyora secretària perquè passe llista i vore si n'hi ha quòrum.

La senyora secretària:

Gràcies, president.

Bon dia.

(La secretària passa llista per tal de comprovar si hi ha quòrum)

N'hi ha quòrum, president.

Gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies.

Una vegada comprovat que n'hi ha quòrum, fem passar el primer compareixent del matí, i començarem amb els nostres treballs.
(Pausa)

Compareixença del senyor Pablo de Gracia Pérez, representant de FEDAC (Federació Empresarial de l'Alcoià i el Comtat)

El senyor president:

Molt bé, doncs, donem la benvinguda al senyor Pablo de Gracia Pérez, representant de la Federació Empresarial de l'Alcoià i el Comtat, FEDAC.

Molt bon dia i benvinguts.
Ja li he explicat la mecànica de la compareixença.
Doncs, li cedisc ja la paraula en esta primera intervenció, que tindrà una durada de huit minuts.

Per tant, quan vullga.

El senyor De Gracia Pérez:

Buenos días a todos.

Empiezo la exposición.
Represento, como bien se ha comentado, a la Federación Empresarial de L'Alcoià y Comtat, en la zona de la comarca de L'Alcoià y Comtat.
Y queríamos de alguna forma desde la federación expresar que la ley de la que vamos hoy a hablar la verdad es que nos parece muy bien.

De hecho, desde la federación nuestra, junto con las otras federaciones que conformamos una plataforma para la reindustrialización territorial, que abarcamos toda la zona de la Vall d'Albaida, Alcoià i Comtat i Foia de Castalla, zona tradicionalmente industrial, un eje industrial muy importante de la Comunidad Valenciana, llevamos trabajando para potenciar las áreas industriales de nuestro territorio en forma de proyectos concretos que hemos elaborado desde la plataforma.

De hecho, uno de los proyectos que sí que se puso en marcha fue del de mejora de polígonos industriales, a partir de un proyecto bastante ambicioso que se presentó a la presidencia y a la conselleria.

Por lo tanto, toda la ley o toda iniciativa que sirva para mejorar nuestros polígonos industriales, ya no para mejorar, sino para convertirlos en lo que denominamos áreas industriales de calidad o áreas industriales que permitan vender o promocionar dicho territorio a empresas que puedan instalarse, la vemos muy bienvenida.

De los puntos que contempla la ley, el punto 2, lógicamente, de la clasificación de las áreas industriales, nos parece muy correcta dicha clasificación.
El esfuerzo de mejorar estas situaciones siempre tiene que ser incentivado.
La modernización y promoción exterior de las áreas industriales, también, de hecho, contemplaba el proyecto que nosotros elaboramos.

Y una marca de calidad, también, que pueda certificar que aquellas zonas o aquellas empresas que están incluidas dentro de estas áreas industriales, que puedan tener esas mejoras, también lo vemos muy bien.

Sí que queríamos un poco hablar sobre el punto 1, el que habla sobre las entidades conservadoras.
Desde el punto de vista de la federación y mío, que yo recojo un poco la opinión de los empresarios, y yo también como empresario, sí que queremos incidir en la posibilidad que da la ley de generarse nuevas entidades conservadoras.

También contempla la ley que pueden existir presupuestos, que deben existir presupuestos que se aceptarán a nivel de la asamblea, de la entidad que se pueda crear, con el consentimiento, lógicamente, de la administración local.
De alguna forma grava de forma más o menos importante hoy en día, por la situación económica que atravesamos, a las empresas.

Porque al final, para conservar un polígono industrial o un área industrial, nosotros pensamos que ya pagamos nuestros impuestos, tanto a nivel personal como a nivel jurídico en las empresas.

Y pensamos que podría ser un tercer impuesto, de alguna forma lo contemplamos de esta forma, en el cual tenemos que pagar para conservarlo, cuando pensamos que es competencia de la administración local el que deban de mantener las áreas industriales de una forma que alcance lo que habla la ley de área industrial avanzada.

¿Por qué?
Porque también pensamos que la promoción, la adecuación del área industrial, si corren al final con los gastos los empresarios que obligadamente conformarían esta entidad conservadora, que así marca la ley, tendríamos que pagar todos para promocionar el territorio en el exterior, para que vengan empresas.
Entonces, nosotros desde este punto de vista pensamos que es una competencia únicamente de las administraciones.

Sí que es cierto que existen unos incentivos fiscales para aquellas empresas que estén dentro de un área industrial avanzada, incluso dentro de un enclave tecnológico, en el cual vemos que se incentiva más las otras empresas que no las que ya están implantadas en dicha área, porque hablamos del impuesto de construcción.

También pensamos que se debería de incentivar impuestos, porque, claro, nosotros pensamos que este impuesto de construcción lógicamente es competencia municipal.
Se deberían a lo mejor incentivar otros impuestos fiscales que a las empresas que ya estamos implantadas puedan ayudarnos en la presión fiscal que tenemos que soportar todos los días o anualmente o trimestralmente.

Por ejemplo, podríamos estar hablando de la parte municipal del impuesto sobre actividades económicas, para que realmente las empresas que estamos implantadas, como he comentado, pueda favorecernos.

También el punto 3, de lo que es modernización y promoción exterior de las áreas industriales, es un punto que nosotros consideramos que es sumamente importante.
Nosotros pensamos que la ley en este punto no se ha desarrollado lo suficiente.
Debería de haber muchas más iniciativas o muchas más mejoras.

Porque al final, si queremos convertir o queremos mejorar el tejido económico de nuestro territorio, debemos de favorecer que vengan empresas a implantarse en nuestro territorio.
Por lo tanto, este tema de la promoción, de hecho, fue uno de los puntos que se nos quedó pendientes en el proyecto que presentamos a Presidencia, y que es algo que queremos insistir.

Porque al final, el poder asistir a ferias industriales, el poder vender nuestras áreas industriales para que vengan empresas generará un clima favorable para la creación posiblemente de otras empresas satélites de aquellas que vengan, tractoras, y al final hablaremos de un aumento del empleo, un aumento del tejido económico.

Y, si encima, nos permiten reducciones en la presión fiscal, pues también aumentaremos la competitividad y el empleo.

Gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies per la seua intervenció, senyor De Gracia.

I passem ara a les intervencions dels diferents grups parlamentaris, començant per Ciudadanos.
Té la paraula la senyora García.
Quan vullga.

La senyora García González:

Moltes gràcies, senyor president.

Gracias, señor De Gracia, y bienvenido a esta casa, que es la suya, también.

La ley nos suscita también algunas dudas, la propuesta de ley.
Y celebramos poder compartir con todos ustedes sus diferentes visiones, porque cada una aporta una cosa.

En primer lugar, la que más nos suscita dudas es que hay un informe del Consell Jurídic Consultiu en el que se indica que la obligatoriedad para asociarse no parece que sea tan legal.
Me gustaría que también nos indicara en su opinión qué le parece.
Yo pienso, mi opinión personal es que se le debe hacer caso al Consell Jurídic Consultiu, por lo menos estudiar ese punto.
En ese sentido, a ver qué le parece a usted.

Y después, me gustaría preguntarle si cree usted que está suficientemente argumentado y respaldado el hecho de obligar a los propietarios de empresas a… No, perdón, porque esa es la misma, es la misma que le estaba diciendo.
La tenía preparada ahí.
Discúlpeme, que como somos paisanos, me he puesto nerviosa.
(Rialles) Vale.

Vamos a ver, si los parques industriales más avanzados van a ser los que mayor puntuación tengan, y por tanto los que más subvenciones recojan, ¿cómo cree que puede afectar ese sistema de puntuación a los parques rurales o parques pequeños que por ese preciso tamaño de sus empresas o municipios no puedan afrontar las inversiones para su desarrollo, pero para cuyos municipios los ingresos por IBI suponen una parte importante?
Me gustaría también que nos diera la opinión respecto a eso.

Por otra parte, me gustaría comentarle que parece claro que el sistema de asignación de subvenciones que plantea la ley beneficiará a los polígonos con mejores instalaciones, como le estaba diciendo, y perjudicará a los que las tienen peores.

Justamente, a los que más lo necesitan, dejándolos casi en el olvido, porque los de baja clasificación no van a recibir subvenciones.
¿No cree que esto puede apartarlos o formar alguna especie de guetos que no sea lo más deseable, pienso yo, para estos polígonos?

Y ya, para finalizar, me gustaría que me indicara, porque una de las consecuencias a medio plazo va a ser que las empresas, en nuestra opinión, que están ubicadas en esos parques industriales de baja calificación tiendan, en la medida que puedan, a trasladarse a otros de mejor clasificación, donde puedan mejorar sus servicios.

Usted, en su opinión, ¿cómo piensa que se puede compensar el impacto que tenga ese movimiento en los ingresos por impuestos y tasas por parte del ayuntamiento afectado?

Y además de eso, si le queda algo de tiempo, porque hay muchos compañeros, me gustaría también que explicara la idiosincrasia de la zona que usted conoce y que pongamos en valor si verdaderamente hay unas carencias importantes en la forma de estos parques industriales o de estas áreas, de estos polígonos, con lo que se pide en este momento.

Muchísimas gracias.

El senyor president:

Gràcies, senyora García, per la seua intervenció.

Passem ara al Grup Parlamentari de Podem.
Té la paraula el senyor Almería.

El senyor Almería Serrano:

Moltes gràcies, president.

Bon dia, senyor De Gracia.

Benvingut a Les Corts.
Moltes gràcies per comparéixer.

Ha parlat vosté que li pareix que seria competència dels ajuntaments la conservació de les àrees industrials, ha parlat també del tema dels beneficis fiscals i del desenvolupament de l'activitat i de la promoció.

En esta sessió de compareixences, entre ahir i hui, s'han anat aclarint molts temes i, bàsicament, ens apareix ací dos pilars bàsics d'este projecte de llei que és, per una banda, la inscripció obligatòria i universal a les entitats de gestió -cosa que entenem que vostés no estan massa d'acord amb este tema-; es demostra també que les experiències on la inscripció obligatòria funciona el resultat és òptim, com puga ser el cas d'Elx Parc Empresarial -que també va comparéixer el seu president ahir ací- i, d'altra banda, un altre dels pilars és la col·laboració publicoprivada entre les entitats de gestió i l'ajuntament o ajuntaments afectats mitjançant eixe conveni del qual realment tampoc es parla massa amb detall i que regularia els termes d'eixa relació col·laboració publicoprivada.

Al final, estem parlant, pot aclarir-nos exactament si des de la seua entitat es recolza o no recolza concretament la inscripció universal obligatòria com una cosa que pot dur a l'èxit del funcionament de la gestió?
La meua companya de Ciutadans ja ha comentat que hi ha reserves per part del Consell Jurídic Consultiu que això puga ser viable i també hi ha opinions diferenciades al respecte.

I també ens agradaria que, des del seu punt de vista, quins deurien ser els continguts bàsics d'eixe conveni, d'eixa relació, d'eixa col·laboració publicoprivada entre les entitats de gestió i els ajuntaments, i si li pareix que l'aspecte de la promoció seria important que formara part d'esta col·laboració publicoprivada o deixar-la només en mans de La Generalitat.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Gràcies, senyor Almería.

Passem ara al Grup Parlamentari de Compromís a la senyora García té la paraula.

La senyora García Muñoz:

Moltes gràcies, senyor Gracia.

Disculpe el meu retard en incorporar-me a la comissió, hem tingut embús en la V-21.
No he pogut assistir a tota la seua dissertació, sí a l'última part, però sí que voldria un poc preguntar-li certs aspectes al respecte de la llei.

Ahir vam tindre diferents actors, vam tindre la visió de diferents actors.
Per una banda, aquells polígons que es regixen per una figura d'entitat de conservació donant la seua visió.
D'altra banda, aquells polígons que es gestionen a través d'una associació donant la seua visió; d'altra banda, CEV també va exposar la visió de la llei i sí que ens quedà clar al llarg de la jornada d'ahir que una cosa és l'entitat de gestió, que és un punt que es regula en esta llei com un ens públic que les associacions empresarials no formen part del que seria part de l'entitat de gestió.
CEV sí que va deixar molt clar que l'entitat de gestió s'ha de dedicar a gestionar el polígon i a resoldre els problemes que estiguen directament relacionats amb eixe polígon i que l'acció de les associacions empresarials ha d'anar per altra via, per la via que vostés apuntaven molt bé al respecte de la promoció i com esta llei parla de dos coses, parla per una banda del que és la gestió dels polígons i parla, d'altra banda, del que és la promoció de les àrees industrials.
Són dos aspectes que regula la llei que entenem que tenen diferents actors i tenen diferents operadors.
Per dir-ho d'alguna manera, que cadascú ha de reflectir les necessitats que vol que reculla la llei o allò que considere que s'ha de regular.

Jo sí que voldria preguntar-li respecte al sistema d'incentius.
Sí que és cert que si es fa una entitat de gestió i se la considera com una figura de dret públic, com una figura que va a col·laborar amb l'ajuntament per a gestionar els polígons, efectivament, hi haurà d'assegurar que siga una entitat financerament sostenible i hi haurà d'assegurar que les contribucions de l'IBI i de la resta de taxes es traspassen als polígons amb el cost que s'ha de donar eixe servei que en eixe moment prestarà l'entitat públic privada, però que sí que ha de formar part d'eixe conveni entre ajuntaments.

Si considera vosté que eixos convenis.
.
.
o que deuríem regular en llei el contingut d'eixos convenis o deixar-ho per a un posterior desenvolupament parlamentari per exemple, i què demanarien vostés que hi haguera entre eixos convenis de col·laboració entre les futures entitats de gestió i els mateixos ajuntaments per a exercir les competències pròpies i les extra que han de vore amb la classificació de l'àrea que entenc que la visió que puga tindre les associacions empresarials vinculades a un territori, efectivament, s'ha de tindre en compte i s'haurà d'incorporar.

Un poc que ens faça eixa visió de les dos parts de la llei i que ens diga un poc si aprofundiria en la reglamentació o s'oferix a treballar en un posterior desenvolupament parlamentari.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Gràcies, senyora García.

Passem al Grup Parlamentari Socialista, té la paraula la senyora Hernández.

La senyora Hernández Sánchez:

Muchas gracias.

Muchas gracias, señor De Gracia, por su intervención.

A mí, durante todo el día de ayer, las comparecencias y el análisis del texto legislativo, yo creo que tanto de las comparecencias como del texto nos ha quedado claro que de lo que estamos hablando es de un ente de colaboración publicoprivada y que no hablamos de un ente de gestión y modernización de las áreas industriales, pero no hablamos en ningún momento de una asociación de empresarios.
Y creo que esto ayer ya quedó claro, incluso el respresentante de la CEV dijo que él lo tenía clarísimo, que no va a entrar para nada en las competencias de la asociación de empresarios, que no va a ser ningún tipo de amenaza ni de competencia.

Aquí estamos hablando de crear o regular una figura que gestione los parques empresariales para conseguir mantener y mejorar la competitividad de los mismos como herramienta de promoción industrial económica de nuestro territorio, para conseguir que las empresas sean cada vez más competitivas, que se creen sinergias y que el empleo sea cualificado y consiga retener el talento en nuestra comunidad.

Ese es el origen de la ley, de la iniciativa que presentamos desde el Partido Socialista y yo creo que eso está bastante claro y creo que debemos dejarlo claro.

Respecto a la obligatoriedad, es cierto que el Consell Jurídic Consultiu dice en su informe que necesita más justificación respecto a la obligatoriedad, pero yo creo que el error -y lo dije ayer y lo sigo manteniendo- es de concepto respecto a que no es una asociación, sino un ente de derecho público.

Respecto a su intervención, a mí me gustaría saber…, usted dice que no cree que se deba aumentar la presión fiscal sobre las empresas.
Yo quisiera saber, ya que su comarca es tradicionalmente industrial y tanto en L'Alcoià como en el Comtat hay muchos equipamientos industriales, cómo se gestionan las áreas de su comarca.
Porque, por ejemplo, hay servicios de vigilancia que no puede cubrir un ayuntamiento.
Yo no sé si esas asociaciones, esas federaciones de polígonos o esos polígonos tienen vigilancia, ¿cómo se gestionan actualmente?
Si es un servicio privado que pagan los empresarios o cómo se está gestionando.
Esto es una competencia que quedaría dentro de estos entes que, obviamente, un ayuntamiento no puede cubrir porque -como dije ayer- no puede tener una patrulla de la policía local permanentemente en cada polígono, y más en una comarca industrial donde hay muchos polígonos.
¿Cómo ustedes ven que se debería gestionar ese tipo de servicios que son los que incluiría el ente?

También, si los empresarios no deben aportar estos entes y se deben gestionar por incentivos fiscales, ¿cómo se asegura la sostenibilidad de estos entes de gestión?
Porque no sé hasta qué punto sería suficiente esta gestión de presupuesto municipal.

Por otro lado, hablaba del IAE, o sea, tenemos que tener en cuenta que no estamos hablando solo de polígonos de comarcas como L'Alcoià o el Comtat, estamos legislando para todo el territorio de la Comunidad Valenciana, donde hay polígonos rurales en pueblos muy pequeños con empresas muy pequeñas.
Hablaba del IAE, el IAE lo pagan las empresas que facturan más de un millón de euros.
¿Qué herramientas podemos tener si el incentivo es el IAE para una empresa que no llegue a facturar un millón de euros al año?
¿Cómo podemos gestionar ese tipo de incentivos fiscales?

Y, después, usted ha hablado del estudio que han realizado desde sus comarcas.
No sé si lo podrían compartir para conocer cuáles son sus aportaciones y saber cómo piensan gestionar las áreas industriales de calidad porque, si solo se pretende mantener con los servicios de los ayuntamientos, ¿cómo se financian los servicios que dan valor añadido a esas áreas de calidad para que se diferencien de otras instalaciones industriales?
¿Cómo plantean ustedes esa gestión?
Porque, obviamente, para que un área industrial sea de calidad, se debe diferenciar de un área básica que no tiene muchos servicios o no presta muchos servicios a sus empresas, esa es la diferenciación.
O sea, ¿cómo ustedes plantean eso?

Y, por último, ya que ustedes el año pasado las comarcas centrales recibieron ayudas de reindustrialización de la conselleria, ¿cómo gestionaron?
Porque este ente también sirve como interlocutor con el ayuntamiento para manifestar las necesidades que tiene de infraestructuras.
¿Cómo gestionaron las necesidades que tenían a los correspondientes ayuntamientos para mejorar estos polígonos industriales?

Por mi parte nada más.
Muchas gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies per la seua intervenció, senyora Hernández, i per a concloure amb els grups parlamentaris, pel Partit Popular té la paraula el senyor Casanova.

El senyor Casanova Claramonte:

Gràcies, president.
Molt bon dia.

Muchas gracias, señor De Gracia, por su exposición.
Yo también me ha parecido que en su exposición ha cuestionado el tema…, o ha llamado que las cuotas, los presupuestos de las EGM presuponen un tercer impuesto cuando ya estamos pagando impuestos municipales.
Yo no sé si eso lo relaciona con la obligatoriedad o no.
Porque, al final, de los dos grandes temas que usted abordaba en su exposición, los dos son precisamente los dos temas que el Consell Jurídic Consultiu ha planteado observaciones esenciales a la ley.

El tema de la obligatoriedad, que es un tema que hay que lidiar.
Ayer se habló largo y tendido sobre este tema.
Evidentemente, como ha dicho alguna compañera, no todos los polígonos son…, dentro de los polígonos de la Comunidad Valenciana, de los setecientos, hay polígonos pequeños, polígonos que, lógicamente, la aplicación de esta obligatoriedad tiene su doble visión.
Es decir, en sitios donde haya naves que no se están utilizando porque no quieran, porque no han podido siquiera, encima tienen que mantenerlas, pagar su IBI y, encima, pagar una cuota que será -ayer hablaban de cantidades-, pues, depende.
Pero al final es un tema que hay que resolver.

Y el otro tema que usted ha abordado es el tema de los impuestos.
A ver, esta ley no puede entrar en la autonomía municipal.
Es decir, esta ley no puede, y de hecho lo hace y así se lo observa esencialmente el Consell Jurídic Consultiu diciendo que, para optar a ser área avanzada o para ser parque tecnológico, tienes que haber reducido el ICIO en el 95%.
Esto no lo puede hacer esta ley autonómica.
Es que eso sí que es inconstitucional.
Hay una ley de haciendas locales que da una autonomía a los ayuntamientos.
Es decir, este no es el camino.

Por lo tanto, el otro camino adicional que incluso se ha abordado aquí y se ha planteado de la posibilidad que mediante convenio los ayuntamientos transfieran a estas entidades todo o parte del IBI, bueno, será voluntario, nunca se podrá hacer a través de una ley.
Es decir, que aunque el convenio…, nunca, de esta ley, nunca.
Entonces, esto en la ley no queda nada claro.
De hecho, el propio Consell Jurídic Consultiu así se lo hace ver.
Es decir, eso hay que corregirlo porque no va a poder ser.
Es que, aunque la ley la aprobásemos en contra de los criterios del Consell Jurídic Consultiu, eso no podrá ser, es que los ayuntamientos se van a negar si quieren a aplicar esa bonificación.
No tiene ninguna obligación aunque se lo diga una ley autonómica y aunque la aprobásemos aquí por mayoría o por unanimidad.

Por lo tanto, el tema de la presión fiscal que habría que valorar… Yo lo valoro en el sentido de si ya nos estamos quejando los industriales de la presión fiscal, el IBI y el IAE, además, les estamos metiendo obligatoriamente una cuota y eso es un tema que hay que valorar cuando el Consell Jurídic Consultiu deja claro que no está claro que se les pueda obligar.
Se puede interpretar lo que dice el Consell Jurídic Consultiu, dice que no está suficientemente justificado.
Bien, es una manera de decir que no está justificado.
Por tanto, si no está justificado, no se puede… Es que son dos interpretaciones diferentes.
Es decir, justifíquese mejor, pues no se ha justificado en el informe que hace después la dirección general de industria a la vista del dictamen del Consell Jurídic Consultiu, no solo no lo justifica mejor, sino que rebate los argumentos del Consell Jurídic Consultiu.
Con lo cual, estamos en una situación que habrá que lidiar.

Esas son mis reflexiones.
Son un poco también… Y pregunta en la línea que han formulado los compañeros y es si con una cierta claridad o concreción mayor su posición sobre la obligatoriedad y su posición de cómo abordar este tema de los impuestos y de la reducción de presión fiscal.

Gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Casanova, i per a respondre a les qüestions, les preguntes té la segona intervenció, senyor De Gracia, per quatre minuts, algun més.

El senyor De Gracia Pérez:

Gràcies per les seues aportacions.

Vaig a parlar valencià perquè em desenvolupe millor.
Gràcies.

Hi ha diverses preguntes que han formulat vostés que tenen molta relació, aleshores intentaré anar contestant.

En primer lloc, lògicament, nosaltres pensem que l'obligatorietat.
.
.
, bé, formar part de forma obligatòria dins de qualsevol entitat va en contra de la llei i va en contra de la llibertat d'afiliació a qualsevol associació.
Això és en primer lloc.

Després, com hem estat parlant, estem parlant d'una entitat pública, una entitat pública de propietaris, no d'empresaris perquè es dóna la casuística que moltes àrees industrials o molts polígons industrials els propietaris lloguen als empresaris per a desenvolupar la seua activitat industrial.
Per tant, eixes necessitats que podrien expressar els empresaris, potser es poden vore un poc.
.
.
, que no siguen realment, no?
Perquè al final l'interlocutor seria el propietari.

Quant al que és el conveni, sí que és cert que intenta limitar el que és les funcions, que aquesta entitat pública ha d'exercir davant les administracions.
També és cert que tenim exemples d'entitats públiques com són les cambres de comerç, en les quals el recurs obligatori cameral es va suprimir -crec recordar que amb Zapatero-, en la qual no té ningun sentit i ara també ens sorprén que hi haja ara una nova entitat pública en la qual sí que s'obligue a haver de posar eixe recurs per a mantindre aquesta entitat.

També estaven ben clares o haurien d'estar ben clares i definides les funcions de la cambra i, al final, es convertixen en funcions de representativitat de l'empresariat, cosa que, no ho sé, però potser que al final es convertisquen aquestes entitats públiques en les mateixes funcions de representativitat.

La interlocució en temes d'empresariat han de ser les associacions d'empresariats amb les diferents administracions, tant locals com provincials, com autonòmiques, inclús nacionals i europees.

Com vam resoldre nosaltres el problema dels polígons industrials?
Va ser interlocució directa de la federació empresarial amb els ajuntaments que, després d'expressar-nos els diferents projectes, vam aportar.
També en el nostre cas.
És cert que tenim algunes associacions ja creades de polígons industrials, però que tal volta aquesta funció de gestió o aquest conveni de gestió que ens parla de l'entitat pública, tal volta, no ho sé perquè no sóc expert en legislació i no puc dir-ho, però potser podrien dur-ho endavant les diferents associacions empresarials que ja estan consolidades dins del territori.

Després, quant.
.
.
Disculpeu perquè he anotat moltes coses.
Com es gestionen els polígons a la nostra comarca?
Sistemes de vigilància, lògicament.
Actualment de forma privada.
Nosaltres hem expressat a les diferents administracions que existixen altres alternatives, existixen.
.
.
, inclús hi hauria foment de l'ocupació a partir d'ajudes que La Generalitat dóna als ajuntaments per a contractar persones que, en contra potser -que està molt bé- de fer altres tasques -com conservació de parcs i altres coses-, que puguen donar, no un servici policial, però un servici de vigilància que puguen tindre contacte directe amb els servicis públics de la policia, però que sí que deixara el poder -crec que estic passant-me molt, disculpe-.
.
.

El senyor president:

Dos o tres minutets pot.

El senyor De Gracia Pérez:

D'acord.
El de vigilància.
Gràcies.

Els impostos.
Efectivament, si hi haguera alguna possibilitat que es transmeteren certs impostos -que ja comenta vosté que difícilment pot estar recollit en la llei- com l'IBI puguen passar a aquesta entitat pública, més que res ja parlant de la pressió, que l'empresari ha de tindre pressió econòmica que ha de tindre.
Si ha de pagar l'IBI, damunt ha de pagar un altre sobrecost per a millorar aquests polígons, a nosaltres ens resta de competitivitat en les nostres empreses quan ja tenim uns marges que són realment justets per la nova situació econòmica, ja no crisi, és una nova situació econòmica que hem d'afrontar les empreses.
Si damunt gravem més, encara se'ns fa més complicat.

Sí que és cert que existixen polígons més rurals o que no poden tindre accés a fons de finançament per a aconseguir tindre àrees industrials avançades, possiblement que hi haja empreses que busquen estar en aquelles àrees industrials avançades deixant la població sense l'ingrés dels impostos d'estes empreses, i això és una cosa que hauríem tindre cura, almenys tindre-ho present.

No sé si em deixe alguna cosa.
Poc més, ja m'he passat del temps.
(S'interromp la gravació)

Tampoc sóc expert en això.
Vull dir, caldria assentar-se i caldria legislar-ho conjuntament, però, bé, poden haver-hi fórmules.
Inclús nosaltres vam plantejar l'opció d'anar a Europa, de vore si hi havia línies de finançament de millora als polígons industrials.
Jo no conec perquè no estic ací, vull dir, jo estic construint màquines.
Però deurien plantejar alternatives que jo crec que foren viables.
Jo entenc que no pot recaure una part important en les empreses perquè, al final, cada empresa el que ha de fer és intentar desenvolupar bé la seua activitat i intentar generar ocupació i intentar generar el màxim benefici per a la societat; però també necessitem que des dels governs mos creen un ambient propici per a poder desenvolupar aquesta activitat.

I un ambient propici podria ser un recolzament ferm al que són les millores i els manteniments dels polígons industrials, cosa que pense que deu ser aixina.
Deu ser l'administració qui cree aquest ambient.

El senyor president:

Molt bé.
Doncs, moltes gràcies per la seua intervenció i amb açò l'acomiadem i donarem pas al següent compareixent.
(S'interromp la gravació)

Compareixença del senyor Vicent Donat Sarrió, representant de Coeval (Confederació Empresarial de la Vall d'Albaida)

El senyor president:

Molt bé, doncs reprenem les compareixences d'este matí amb la segona compareixença.

Donem la benvinguda al senyor Vicent Donat Sarrió, representant de la Confederació Empresarial de la Vall d'Albaida (Coeval) i li cedisc la paraula perquè faça la seua primera intervenció per un temps de huit minuts.

Quan vulga, senyor Donat.

El senyor Donat Sarrió:

Bon dia, a totes i a tots.

Com l'anterior compareixent ha avançat, nosaltres també, Coeval, formem part d'una plataforma, en este cas, que, a més, hui precisament participen les tres associacions en estes compareixences.
És a dir, la plataforma per a reindustrialització de territorial, que la suma és l'agrupació de Coeval, de FEDAC i de Ibiae porta treballant al territori des de ja fa camí de quatre anys i ho dic perquè, lògicament, és probable que algunes de les coses que ha parlat el meu company Pablo de Gracia reitere.
I, en eixe aspecte, demane disculpes, però també forma part del treball conjunt que fem i també procurarem donar algun matís diferent perquè un poquet siga de profit la intervenció.

En primer lloc, dir-vos que la foto general de Coeval que fem d'esta llei té dos aspectes: un aspecte en què valorem positivament el que és el títol segon, tercer i quart.
Com bé s'ha dit abans, hem estat treballant intensament pel tema de la millora en el sòl industrial més enllà del nostre territori.
Afortunadament les inversions que es van fer o que s'han fet a 2017 en el nostre territori van a replicar-se en tota la Comunitat Valenciana i entenem que és una aposta bona i, a més, eixa era la nostra intenció també quan vam començar a treballar eixe projecte, el projecte àrees industrials de qualitat, i que, ja dic, en eixe aspecte, també en els documents que vam treballar ja proposàvem fer una classificació de polígons en la línia del que està reflectit en els títols dos, tres i quatre.
És a dir, bàsicament per ahí ens pareix una molt interessant llei, una molt interessant iniciativa legislativa.
I en eixe aspecte la veiem amb bons ulls.

En l'aspecte del títol primer som més crítics, tenim una posició més crítica respecte a la figura del títol primer de l'entitat de gestió i modernització d'àrees industrials perquè entenem que, com s'ha dit, el sentir empresarial -i això ho traslladem perquè nosaltres som representants dels empresaris- és que pot convertir-se en un tercer impost com abans parlàvem.
La pressió fiscal sobre el teixit empresarial és molt forta.
El teixit empresarial valencià el 90% som pimes com coneixen, 90-95, i hem d'anar amb molta cura en què no es perga competitivitat perquè, al final, això llasta l'ocupació i la possibilitat de generar nova ocupació.
En eixe aspecte, i deixe apuntat simplement eixe tema, ara parlarem d'algunes qüestions que ens preocupen també d'eixe títol primer; eixe aspecte també crec que s'ha de considerar.

Vaig a fer ràpidament una reflexió, un parell de preocupacions que tenim des de Coeval respecte a esta llei i quatre propostes.
Quant a la reflexió, simplement dir que ens preocupa molt la inflació.
.
.
Ací és la casa del legislador i mos preocupa molt i és un sentir empresarial la inflació legislativa que es patix, no sols a nivell de Comunitat Valenciana, a nivell, general.
Països com Alemanya, que són molt més grans que Espanya, tenen molta menys creació de noves lleis i molta més aplicació i control sobre les que es fan.
S'ha d'atendre les necessitats, s'han de fer lleis que realment hi haja una demanda social o una necessitat i, igual que hem dit que la segona part d'esta llei pot ser incentivadora i motivadora i entenem que ahí té sentit, inclús el legislar, figures com la que apareix al títol primer, hui en dia, d'una altra forma, és a dir, de la perspectiva voluntària, d'agrupacions voluntàries i des del treball conjunt d'associacions del territori com les nostres en la part pública estem treballant activament.
I entenem que eixe camí s'hauria d'haver enfortit, més que crear unes noves entitats que, torne a dir, des del punt de vista empresarial, estan considerades com més pressió impositiva i no agraden.

Quant a les preocupacions, hi ha dos conceptes que ens preocupen, afecten dos principis: el concepte de llibertat d'associació, que abans també s'ha parlat ací.
Recordem que la quota obligatòria cameral va deixar d'estar -com abans parlàvem- perquè, a nivell de.
.
.
, xocava contra eixe principi.
És el títol primer, també abans s'ha fet menció que pot generar dubtes en eixe tema i nosaltres som defensors de la llibertat d'associació i no de l'oposició obligatòria d'estar en entitats.

I el segon principi que també ens preocupa és la seguretat jurídica.
La seguretat jurídica quant que es deixa el tema dels convenis molt obert.
Els convenis, pot haver-hi una casuística molt gran, a nivell de municipis hi ha moltes diferències.
I ens haguera agradat que alguna cosa s'haguera dit més sobre els convenis.
Ja dic, crea eixa inseguretat, eixa incertesa que a nivell empresarial no és bona perquè no és el mateix un municipi gran com el nostre, Ontinyent, on tenim nosaltres la seu, que els municipis xicotets que tenim en la comarca.
Ahí es podria haver afinat més i ara proposaré una cosa al respecte.

I el tema de l'autonomia local.
Efectivament.
Ahí es parla d'impostos sobre pimes que formen part de la potestat d'autonomia local, d'ajuntaments en la part d'incentius.
És delicat.
També és un tema, com en la llibertat d'associació, que pot portar problemes.

Quant a les propostes, les detalle.
Són quatre.
Ràpidament.
Una, proposem l'increment dels quòrums que s'indiquen en l'article 7.
1, on es parla del 25%, tant en propietaris com en quotes de participació, elevar-ho al 51% i el del 11.
4, que parla del 51%, elevar-lo al 80%.
Volem evitar l'ànim especulador.
Esta llei, sense voler, perquè no és la intenció -estem segurs que la intenció és la millor i això no tenim cap dubte- pot encoratjar qüestions especulatives de propietaris de terrenys i espentar els xicotets a coses que realment, ja he dit, poden generar uns problemes.

En segon lloc, el tema del conveni.
Crec que la llei hauria de completar-se amb unes línies bàsiques que els convenis haurien de seguir perquè entenem que ahí és important marcar un marc, lògicament un marc perquè després està l'autonomia local que l'haurà de respectar, però un marc haguera segut convenient.

En tercer lloc, s'hauria de donar suport -també s'ha dit abans-, recolzar les empreses existents, i no només les de nova implantació.

I, per últim, és importat que es done suport als agents territorials de la nostra.
.
.
, els agents socials, en este cas, que estem en el territori.
Ahí parle de les associacions empresarials, efectivament, parle d'altres agents que estem en el territori i que estem ja treballant estos temes.
Volem col·laboració publicoprivada i l'aplicació pràctica d'això pot ser participar en els convenis en la tasca de promoció.
Hi ha aspectes com el turisme on s'està fent-se molt bé la part pública, per exemple Fitur, la part pública està recolzant molt bé el sector i ací podríem anar per eixa direcció.
Comptem amb els actors territorials, amb agents socials del territori per a desenvolupar els treballs en el sòl industrial.

Gràcies.

El senyor president:

Molt bé, moltes gràcies, senyor Donat, per la seua primera intervenció.

Passem ara als grups parlamentaris, començant pel Grup Parlamentari Ciutadans.
Té la paraula la senyora García.
Quan vulga.

La senyora García González:

Gracias, señor presidente.

Bienvenido, señor Donat, y muchísimas gracias por su exposición, que vuelve a dejar claras varias cuestiones que hemos escuchado con mucho interés.

Yo le quería comentar que, desde el Grupo Ciudadanos, nuestra posición es fomentar la colaboración público-privada, eso es una cosa que está clara en esta ley que se propone, pero en ningún caso lo que queremos es aumentar la carga fiscal de las empresas y ahí sí que parece que hay discrepancias entre algún sector que piensa que esto no va a ser así y otros comparecientes que piensan que sí que lo hace.
Este, junto con el controvertido tema que llevamos hablando desde ayer y hoy saldrá de nuevo porque creo que es el punto más fuerte de controversia de esta ley, que es la de la obligatoriedad, es el que nos genera más dudas hacia una ley que, por otra parte, creemos que viene con toda la intención de mejorar las áreas industriales, eso no hay ninguna duda.

Señor Donat, para introducir un punto nuevo, ¿cree usted que sería buena idea aprovechar esta ley para aumentar la gestión más directa de los impuestos por parte de los propietarios?

También parece obvio que esta ley traslada a las EGM las funciones de mantenimiento y conservación de los polígonos industriales, pero ¿cree que, además, también las dota de suficientes recursos para las funciones de modernización y promoción de los parques o ese objetivo se mantiene en un segundo plano?

El anterior ponente, el señor De Gracia, nos ha estado hablando de la relación actual de las áreas industriales, de los polígonos de la zona entre los propios polígonos y el ayuntamiento para gestionarlas.
¿Hay algún riesgo de que las EGM sustituyan a los ayuntamientos en sus funciones mínimas sobre el suelo urbano?
Y, a su criterio, ¿qué medidas de control se deberían establecer para que esto no se produzca y las EGM ofrezcan servicios complementarios de valor añadido?

Le quería hablar también de la Coordinadora Española de Polígonos Empresariales, CEPE, que cuenta, además, con la marca polígono empresarial de calidad como modelo para certificar la calidad de las áreas de actividad económica y que ya hace unos años, algunos años, hacía un diagnóstico parecido al que encabeza esta ley: ausencia de entidades gestoras de polígonos industriales.
Pero entre los peros destacaba que el pequeño tamaño de muchos polígonos dificulta el mantenimiento económico de una entidad gestora.
Yo creo que esto es lo que venimos hablando durante esta mañana y me gustaría que, si pudiera, incidiera algo más en su siguiente intervención.

Y, por último, también se ha hecho cierto paralelismo que se establece entre esta ley y la Ley de propiedad horizontal, comparando las EGM con las comunidades de vecinos.
¿Cree que eso, compararlas con las comunidades, nos da alguna garantía de que esta ley cumplirá sus objetivos o más bien que puede heredar los defectos de ese modelo de gestión en cuanto a la toma de decisiones?

Muchas gracias.

El senyor president:

Gràcies, senyora García, per la seua intervenció.

Passem ara al Grup Parlamentari Podem.
Té la paraula el senyor Almería.

El senyor Almería Serrano:

Moltes gràcies, president.

Bon dia, senyor Donat.
Benvingut a esta casa que és la seua.
Moltes gràcies per comparéixer.

Interessant el seu relat i diferent.
Aporta una vessant diferent al que han aportat els compareixents fins al moment.

La primer qüestió que volem plantejar és que, del seu discurs, es manifesta com una preocupació perquè estes noves entitats de gestió d'alguna forma puguen solapar o substituir funcions que desenvolupen les associacions empresarials.
La pregunta seria: és aixina, pensen vostés que això podria passar?
Quines són les funciones de les contemplades en la llei que vostés pensen que són més adequades o que no haurien de ser competència d'estes entitats de gestió?

I la següent pregunta es deriva d'este raonament: pensen que en algun cas les associacions empresarials, agents territorials, podrien assumir les funciones que la llei dóna en principi a estes entitats de gestió?
Està clar que, des del seu punt de vista, la inscripció obligatòria no és el recomanable, ja coneixem les consideracions del Consell Jurídic Consultiu al respecte.
I també, clar, aporta una de les propostes que és incrementar tant el nombre del grup promotor al 51% com després el nombre d'entitats o d'empreses que haurien d'aprovar el conveni.
Clar, açò ens du a un altre pla, què passaria, és a dir, aglutinar al 80% d'un àrea industrial per aprovar un conveni, pel que hem sentit, és complicat.
Això podria dur, per exemple, alguna paralització de l'aplicació de la implementació d'esta llei perquè no s'aconseguira mai eixe nivell voluntari del 80% per a signar un conveni.
Amb la qual cosa, és a dir, podríem estar tirant endavant una llei que no fóra d'aplicació, que fóra inaplicable.
És una reflexió.
El nostre grup, en principi no es posa ni a favor ni en contra de res.
És una reflexió, però sí que a açò li veiem el perill que es poguera quedar en paper banyat perquè no s'aconseguira eixe nivell d'aplicació.

I després, altre tema recurrent, també figura com a proposta seua i fa referència al contingut d'eixe conveni que, evidentment, estem d'acord i la pregunta seria quins són els aspectes bàsics que, des del seu punt de vista, pensa que este projecte de llei hauria de contemplar com a contingut imprescindible del conveni entre les entitats de gestió i els ajuntaments.

I, d'altra banda, respecte a un tema que ix també recurrentment i és el tema de la promoció.
Pensa que la promoció hauria de ser una funció important de les entitats de gestió o solaparia amb activitats tant de la mateixa Generalitat com de l'ajuntament, inclús dels agents territorials, com puga ser les associacions empresarials?

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Almería.

Passem ara al Grup Parlamentari de Compromís.
Té la paraula la senyora García.

La senyora García Muñoz:

Moltes gràcies, senyor Donat.

Jo no vaig a ser molt reiterativa perquè els companys que m'han precedit crec que han centrat un poc les apreciacions que volíem demanar-li.

Crec que s'està parlant de dos formes de participació publicoprivada.
Esta és la relativa a consolidar una entitat de gestió que està també relacionada amb les entitats de conservació que vénen a través de la llei d'urbanisme; estem creant eixa àrea i eixa figura per a l'àmbit industrial o per a l'àmbit de l'àrea territorial dels polígons industrials perquè l'altra figura està més pensada per les característiques residencials.

Sí que ens agrada la seua visió des del punt de vista empresarial perquè ahir, per exemple, vingueren els sindicats i digueren.
.
.
, ens van traslladar el fet que volen ser escoltats, volien que la seua veu es tinguera en compte abans que l'entitat de gestió preguera les decisions perquè, al cap i a la fi, els treballadors formen part, viuen en els polígons i han de formar part de les decisions.

En este sentit, vosté considera que les associacions d'empresaris que un poc representen a tot el territori, que el seu àmbit territorial és més llunyà que la pròpia àrea empresarial haurien també de tindre eixe tipus de veu també per a coordinar la gestió de les àrees que puguen haver-hi?
Perquè, per exemple, pense en l'ajuntament del que jo vinc, l'Ajuntament de Sagunt.
Ahí hi hauria cinc possibles entitats de gestió.
Sense una associació empresarial que les coordine o que ajude a vertebrar també l'acció de cada entitat, et pots trobar amb un ajuntament amb cinc entitats amb diferents objectius.
Al final, exigint a l'ajuntament cada un una cosa distinta, i certa coordinació sí que caldria.

Per tant, nosaltres veiem possible la figura de l'entitat per a l'àmbit de gestió del polígon en si i veiem també possible i necessària la figura i el paper de les associacions d'empresaris.
Per això, sí que m'agradaria, ha concretat també al final de la seua exposició quan s'ha referit als quòrums o al tant per cent d'acord que ha d'haver-hi per a prendre decisions, igual és un percentatge que puga dificultar la conformació en l'entitat i, potser, hauríem de vore de què estem parlant.
Però sí que m'agradaria -i ja concrete i acabe- vostés, com a empresaris, representant la veus dels empresaris, què li demanarien a una entitat de gestió dels polígons i com fiscalitzarien o quines coses li demanarien a un ajuntament per a assegurar que l'acció d'eixa entitat de gestió efectivament va a millorar la gestió del polígon, inclús rebre competències municipals al respecte dels impostos que vostés estan pagant i quina seria la destinació d'eixos impostos?

I quines directrius els agradaria que, si hem de legislar alguna, incorporàrem o si és millor esperar a un posterior desenvolupament del reglament.
Un poc que ens done eixa visió.
Què li demanarien a una entitat com a usuaris?
Perquè tenen dos papers: tenen el paper de controlar la gestió de l'entitat i tenen el paper del seu àmbit associatiu i el seu àmbit d'acció territorial.
Un poc què li demanarien a l'entitat de gestió que haja de gestionar un polígon i que, efectivament, haurà de tindre relació amb vostés necessàriament.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Gràcies per la seua intervenció, senyora García.

Passem ara al Grup Parlamentari Socialista.
Té la paraula la senyora Hernández.

La senyora Hernández Sánchez:

Muchas gracias y muchas gracias, señor Donat.

Como ha dicho el compañero de Podemos, una intervención diferente al resto de comparecientes que hemos tenido en esta comisión para debatir sobre la ley de áreas empresariales.

En primer lugar, respecto a la obligatoriedad o no obligatoriedad de esta ley, a mí es que hay una cosa que me gustaría reflexionar y dejar clara.
O sea, en esta ley no se impone, no es obligatorio que los polígonos o las áreas empresariales creen un ente de gestión empresarial.
En primer lugar, hay un 25% de empresas que deben ser promotoras y, si el ayuntamiento lo cree conveniente, porque también el ayuntamiento decide ahí, el ayuntamiento puede exigir más garantías.
Si el ayuntamiento lo cree conveniente, se llevará a una asamblea de todos los propietarios o arrendatarios porque se incluye en la ley, que son los que efectivamente explotan la actividad económica en ese polígono, en esa área.
Y será un 51% el que votará si se crea la entidad de gestión.
Con lo cual, no es obligatorio.
Eso, yo creo que estamos hablando… No se les impone a todas las áreas empresariales.
Van a ser ellas las que decidan si quieren seguir así o no.

Por otro lado, ya hay muchos polígonos que se están gestionando con asociaciones voluntarias o de otro tipo.
Ayer tuvimos aquí al presidente del Elche Parque Industrial, que nos decía que ellos tienen una tasa de ocupación casi al 100% cuando siempre ha sido obligatoria la contribución y, precisamente, por los criterios y la competitividad que tiene el parque industrial por esos servicios que dan, son los que hacen que esté al 100% prácticamente ocupado y que haya planes de expansión.
Si las asociaciones que hay voluntarias ahora ya están pagando esos servicios adicionales y, por tanto, ya tienen creado un ente, no va a suponer una fiscalidad, una presión fiscal mayor porque esas empresas ya están pagando esa cuota.
La diferencia va a ser que, en lugar de pagarlo, a lo mejor un 30% y que disfruten del servicio todos, con muy poca solidaridad se disminuya la cuota que paguen porque se va a distribuir entre el 100% si se llega a un acuerdo de crear un ente de gestión.
Con lo cual, esas asociaciones que ya existen se convertirían en un ente de gestión si sus propietarios lo quieren.
Entonces, no hay obligatoriedad y de facto ya están pagando esa cuota.

Eso, una reflexión inicial porque yo creo que aquí no terminamos de entender algunos aspectos.
Y, como ya he dicho antes, hay una convivencia perfecta entre asociaciones empresariales y entes de gestión porque cumplen papeles totalmente diferentes.

Dicho esto, me gustaría saber cómo creen ustedes -y eso creo que ya se ha preguntado- que debería ser el contenido de los convenios que se firmen con los ayuntamientos por parte de los entes de gestión y cómo gestionarían ustedes como asociaciones empresariales todos estos contenidos que se incluyen en el punto 1 de la ley si fueran las asociaciones empresariales en vez de los entes de gestión los que asumieran ese papel.
¿Cómo ustedes lo gestionarían?

Respecto al 80%, yo creo que el problema que adolece se hace una analogía con la comunidad de propietarios residenciales no porque sea lo mismo, sino para intentar entender que estamos ante una figura novedosa de algo que están reclamando.
O sea, cuando usted ha dicho que tenemos inflación legislativa y que la situación actual… O sea, no sé si usted está de acuerdo con la situación actual que hemos tenido hasta ahora de la gestión de los polígonos industriales y cómo se encuentran muchos de ellos en nuestra comunidad de propietarios.
Yo creo que es algo demandado por la sociedad y por los usuarios.
Precisamente la Ley de propiedad horizontal, por los porcentajes de voto que tiene y que exige, hace que muchas veces sea inviable la gestión.
Eso es lo que se intenta evitar con esta ley: imponer unos porcentajes que hagan totalmente inviable la gestión de estos entes.

Y, por último, cuando ha hablado de que esta ley fomenta la especulación, me gustaría saber en qué sentido usted cree que se fomenta la especulación.

Muchas gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Hernández.

I per acabar en els grups parlamentaris, pel Partit Popular el senyor Casanova té la paraula.

El senyor Casanova Claramonte:

Moltes gràcies, senyor president.

I moltes gràcies, senyor Donat, per donar-nos una visió jo crec que molt completa del que consideren bo i el que consideren millorable de la llei.

Per tant, jo el que li demanaria ja d'entrada és que ens faça arribar eixos quatre punts, eixos quatre punts concrets que ha citat al final i sobre els que ara jo voldria fer alguna reflexió i, sobretot, també alguns comentaris que han fet els meus companys de la comissió.

En primer lloc, el tema de l'obligatorietat és el gran escull que hi ha en este moment en la discussió.
És evident que la companya deia: és que es voluntari perquè ho decidixen els propietaris, el 51% ho decidixen.
És obligatori per al 49% que no voldrien associar-se.
És a dir, és que les paraules no s'ha de jugar amb elles.
És voluntari per als que s'adherixen, però no és voluntari per als que no voldrien adherir-se.
Per les raons que siguen.
Per tant, punt 1.

Punt 2, el tema de la comparació que va eixir ahir en el que és la Llei de propietat horitzontal en les comunitats de propietaris.
A part que el Consell Jurídic Consultiu expressament diu que no tiene nada que ver.
És que té una característica absolutament diferent.
I és que en la llei de les comunitats de propietaris els propietaris són amos i, per tant, responsables de su conservación y mantenimiento de los bienes comunes, de l'ascensor, del zaguán, de la porta, del tal.
En el cas este, no.
En el cas este hi ha una administració que és la dueña y responsable de la conservación y mantenimiento.
Que és evident que tots sabem que no estan complint en general amb les obligacions de conservar y mantener i que els polígonos son el último barrio del municipio com ahir es va dir.
Això és evident, però, home, la llei el que fa és traslladar l'obligació que té per llei una administració, que és l'ajuntament, traslladar-li-la a un ens gestor i pagar unes quotes a uns propietaris que no tenen ninguna obligació de pagar-les perquè en la llei jo també trobe -no sé a vosté què li pareix- que la ratlla entre les competències municipals i les competències de l'EGM no està ben definida.
És a dir, de fet, el mateix Consell Jurídic Consultiu en el seu dictamen fa èmfasis que és necessari que es clarifique ben bé el tema de les responsabilitats a les quals l'ajuntament, evidentment, no pot renunciar ni obviar.

I després ha sorgit en diverses ocasions el tema del conveni, inclús hem arribat a ser.
.
.
De fet, l'obligatorietat és per a tots els propietaris, no sols els que tenen la nau en explotació, sinó els que la tenen sense explotació o inclús els que tenen terrenys sense desenvolupar.
Que en el mateix dictamen, inclús amb els vots particulars que hi ha al dictamen es fa una consideració que això s'hauria de vore.
Contestació que s'ha donat i que a mi me la va donar inclús un alt càrrec de la conselleria: Â«Home, això en el conveni es pot resoldre.
Â» Bé, però la llei no ho diu, la llei diu que les quotes s'establiran en base als valors cadastrals.
Punto.
No diu que si no està en ús, es podrà bonificar.
.
.
Això ho podran fer els estatuts, la llei no diu això.
No sé si després mos trobarem que com el conveni no s'adequa al que diu la llei, el conveni no serà vàlid.
Per això seria bo també en la línia que se clarifiquen eixos punts, no?

I pràcticament no res més, jo, li agraïm les seues reflexions i insistisc que seria bo que ens les faça aplegar per poder valorar-les amb més tranquil·litat.

Gràcies.

El senyor president:

Gràcies, senyor Casanova.

Per a concloure la segona intervenció de la seua compareixença, senyor Donat, té quatre minuts i algun més si ho necessita per a contestar també n'hi ha.

El senyor Donat Sarrió:

Serem el més ràpid possible fent les contestacions.

Ciudadanos me pregunta por el tema de si consideramos los empresarios que…, cómo vemos la gestión directa de los impuestos por los empresarios.
Nosotros en temas empresariales lo vemos con muy buenos ojos.
Además, deberíamos empezar a ser valientes para hacer esas cosas.
Ahora hablaré también del tema del convenio y una de las cosas clave que entendemos que se debería regular en el convenio es lo que…, pongo el ejemplo paralelo de la reivindicación que tenemos todos los valencianos por la infrafinanciación.
No es justo que nos pasen competencias y no nos pasen presupuesto.
En este caso es lo mismo, si el ayuntamiento cede competencias municipales para mejora, para lo que sea, ha de detraer y ha de dar a la entidad de gestión, a la asociación que se encargue, a la agrupación voluntaria que sea la cantidad que le corresponde para hacer esas tareas como Dios manda y eso, por supuesto, se ha de hacer así.
Es decir, no podemos dar más competencias y, encima…, en este caso competencias que yo me las quito, te las paso a ti y tú te haces cargo de ellas con tus cuotas; por eso hablábamos del tercer impuesto.

Creo que en el convenio -porque ha habido muchas preguntas sobre el convenio- es una línea básica, yo creo que es clave el equilibrio entre la cesión de competencias y la cesión de ingresos para que la entidad de gestión o quien tenga que gestionar la mejora en los polígonos con la que coincidimos completamente…, creo que ha sido el Partido Socialista el que nos lo ha preguntado, sobre qué opinamos de la situación, creemos que es manifiestamente mejorable, muy mejorable, y entendemos que es bueno que se haga esta ley; lo hemos dicho, que hay una segunda parte muy buena.
Lo que hemos de trabajar mejor es la primera parte, cómo afinarla o cómo mejorarla para que la ley sea un éxito completo.

En cuanto al tema del cuórum que también me habéis preguntado o que me han preguntado alguns dels representants dels partits, sí és cert.
És cert que el tema del quòrum l'elevem, però no hem fet ahí uns números per dir, bé, tirem cap a dalt i ja està perquè, com tenim dubtes sobre l'eficàcia d'esta entitat, tirem cap a dalt, no.
És cert que té el perill del bloqueig, això és cert i coincidim, però entenem que hi ha un sentit i el sentit és evitar l'ànim especulatiu.

Ací s'obri una porta que pot ser complicada, per què?
Perquè pot haver-hi pocs propietaris amb molts terrenys en els polígons que allí obliguen a l'economia productiva, que són els tallers i les xicotetes empreses, com ells tenen la majoria de propietat, eixe percentatge del 25-51.
.
.
, i coneixem experiències, ho dic perquè en el nostre territori eixes coses poden passar i, per això, entenem que és bo una majoria qualificada, per evitar l'ànim especulatiu.

També m'heu preguntat per què dia allò de l'especulació i ho dic per això, perquè allí els grans propietaris i les grans empreses -en este cas parlem de propietaris sobretot perquè estem centrats en el tema propietaris-, és a dir, se'ls obri una porta per a poder arbitràriament, ja dic, especular i confondre molt el teixit empresarial.

Després també hi ha un aspecte que jo crec que volia també aclarir, que és l'aspecte de l'associació empresarial.
És a dir, nosaltres estaríem dispostos a assumir eixe tema.
De fet, estem fent-ho, ho ha comentat el meu company Pablo de Gracia, nosaltres estem fent-ho en el territori i volem continuar fent-ho i el que volem és que la col·laboració publicoprivada vaja a actors del territori, tinga en compte els actors del territori que som els que coneixem les empreses, coneixem els empresaris, que, quan cal traslladar als empresaris una cosa complicada, com tenim confiança ho podem fer, i no és el mateix que si els arriba una entitat gestora sense ànima.
I això jo crec que és molt important el tindre-ho en compte.

I, acabe, no és el mateix el tema de la comunitat de propietaris que este tema.
La comunitat de propietari és de veïns, de ciutadans.
Açò és un tema empresarial, açò és un tema de gestió empresarial, confieu en les associacions, en els actors empresarials del territori, que jo crec que és on cal apostar perquè, torne a dir, no és un tema de veïns ni de comunitat de propietaris ni de ciutadans.
Està clar que eixa figura té sentit en el camp de la propietat horitzontal, però ací el que és gestió i actuació del món empresarial i jo crec que la legislació hauria de confiar en la part empresarial i en els actors del territori.

El senyor president:

Molt bé.

Doncs, moltes gràcies, li agraïm la seua presència i la seua compareixença.
Donem per conclosa aquesta compareixença.

Acomiadem el senyor Donat i ens preparem per a rebre el pròxim compareixent.
(S'interromp la gravació)

(Se suspén la reunió durant uns minuts)

Compareixença del senyor Héctor Torrente Pastor, representant de l'Associació d'Empresaris d'Ibi i Comarca

El senyor president:

Reprenem amb la pròxima compareixença.

Donem la benvinguda al senyor Héctor Torrente Pastor, representant de l'Associació d'Empresaris d'Ibi i Comarca i li cedisc ja la paraula perquè comence amb la seua primera intervenció per una durada de vint minuts.

El senyor Torrente Pastor:

Moltes gràcies.
Intentaré fer-ho curtet, tranquils.

Buenos días a todos.
Ser el último en hablar tiene un gran problema… Bueno, me han dicho que no soy el último, entonces me ha destrozado pero, bueno, sigo… Voy a intentar aportar algo nuevo, sé que se ha dicho mucho, habéis escuchado a mucha gente, entonces me vais a perdonar si me reitero en algo.

Primero, comenzar presentándome.
Soy Héctor Torrente, director de la Asociación de Empresarios de Ibi y de la Foia de Castalla, más conocida como Ibiae.
Les quiero poner en situación primero sobre lo que es la Foia.
Es un territorio con una amplia tradición industrial desde 1900, cuyos orígenes son del sector del juguete y de la muñeca -que hoy en día, por desgracia, solo representa el 10% de nuestra actividad empresarial-, hasta 2017, donde nos hemos reinventado y diversificado para trabajar en sectores tan distintos como la automoción, alimentación, medio ambiente, siderurgia, muebles, sector descanso, construcción, farmacéutico, entre otros muchos.

La comarca de la Foia es un territorio que está formado por pymes y micropymes, en su gran mayoría con un fuerte componente familiar.
Además del tamaño de las mismas, también es muy importante la ubicación de las empresas, donde el 94% de las empresas industriales -más o menos hay catalogadas unas quinientas- se concentran en los polígonos industriales.
En el caso concreto de Ibi, una población de 23.
000 habitantes, tiene más de dos millones y medio de suelo industrial y una ampliación prevista para los próximos años de más de un millón de metros cuadrados.
Con esto, la superficie industrial de Ibi superará la superficie residencial del municipio.

Sobre Ibiae, la asociación que represento, decirles que es una asociación sin ánimo de lucro, de inscripción voluntaria y que este año cumplimos veinticinco años de existencia.
El 95% de nuestros asociados están relacionados con la industria y la mayoría de ellos están ubicados en los polígonos a los cuales he hecho referencia anteriormente.
Durante estos veinticinco años de existencia, hemos estado gestionando, entre otras cosas, los asuntos relacionados con los problemas y necesidades en los polígonos industriales, forjando una colaboración con la administración local.

Esta pequeña presentación sobre la asociación, las empresas y el territorio que represento tienen un único objetivo, trasladarles el conocimiento que tengo en la materia que hoy vamos a abordar.

Preparando la reunión de hoy, me ha inundado un sentimiento de responsabilidad al tener que estar aquí debatiendo con ustedes sobre un anteproyecto de ley que será la primera en todo el estado español y que será una ley de cuyos resultados estarán pendientes el resto de comunidades, esperando ver los éxitos y los fracasos de la misma para poder replicarla o no.
El resto de comunidades lo tendrán más fácil porque verán los comportamientos y las utilidades de la misma, siempre podrán mejorarla o no utilizarla.
Por todo ello los aquí presentes tienen una gran responsabilidad y yo espero y deseo que sean todo éxitos.

Entrando en materia, primero que nada felicitarles por la iniciativa de la ley, ya que, si me lo permiten decirlo, también es un poco nuestra.
Y digo nuestra, de Coeval, FEDAC e Ibiae porque esta ley tiene una consecuencia del proyecto de Áreas Industriales de Calidad, AIC, que estas tres asociaciones elaboramos en 2016.
Como saben, durante 2016, elaboramos este proyecto piloto que pretendía ser una prueba en los territorios concretos y después extrapolar los resultados a toda la Comunidad Valenciana.
El AIC lo presentamos al president de La Generalitat en mayo de 2016, al conseller de economía en julio de 2016 y a esta misma comisión de industria el 12 de julio en Onteniente.
¿Correcto?
Invitados todos.

Recordarán este proyecto que tenía tres líneas de trabajo.
La primera, la mejora de infraestructuras.
La segunda, la clasificación de áreas industriales.
La tercera, la promoción de las áreas industriales.
Todos conocedores de que la primera fase de nuestro AIC -se ha comentado anteriormente- se ha llegado a adoptar a través de las ayudas concedidas a los ayuntamientos para la mejora de polígonos.
Se ha comenzado por unas comarcas donde estábamos nosotros y, para estos próximos dos años ya se ha anunciado que se va a replicar en toda la Comunidad Valenciana, donde los ayuntamientos contarán con nuestra experiencia y con más plazo de ejecución.
Recordar que nosotros solo tuvimos cuatro meses, ahora tendrán dos años.

Y ahora nuestra segunda fase AIC coincide con una parte del anteproyecto de ley.
Ante esta situación no podría ser de otra manera, estamos de acuerdo con parte de la ley, claro que sí, concretamente con los títulos II, III y IV, que abordan el asunto de la clasificación de las áreas industriales.
Una clasificación que servirá de aliciente para acondicionar, mantener y mejorar los polígonos con el fin de ser de máxima categoría y poder optar a todos los beneficios que ello conlleva.
Es verdad que, respecto al título I, no estamos de acuerdo y lo consideramos totalmente innecesario para que la ley sea un éxito.
Ahora trataré de exponerles mis motivos.

Hemos comprobado que la redacción de la ley se fundamenta en el título I, que trata de definir con pelos y señales cómo se debe crear una nueva entidad, en concreto destinando veinticuatro artículos, el 60%, de los existentes, mientras que el resto de los tres títulos se dedican nueve, tres y tres respectivamente.
Sería una lástima que la primera ley sobre áreas industriales se quedara en un manual para la creación de una entidad gestora.

Doy por hecho que todos los aquí presentes coincidimos que adaptar y mejorar los espacios de trabajo ayudarán, o al menos no perjudicarán, las actividades empresariales que allí se desarrollan.
También coincidiremos en reconocer que los contribuyentes, las personas físicas o jurídicas, tienen la obligación de pagar unos impuestos y la administración pública tiene la obligación de mantener estos espacios públicos.
Quiero recordarles que la conservación, mantenimiento y la mejora del espacio público de estos polígonos o áreas industriales es obligación de la administración local, administración que tiene conferida tal competencia y que recibe una parte de los impuestos recaudados a los trabajadores y a las empresas que deben dedicar para estos menesteres, como si una parte más de la ciudad se tratara.

La administración local es quien ha diseñado la planificación urbanística del municipio, quien ha decidido qué tipo de municipio quiere ser, quien ha supervisado el cumplimiento de esta planificación y quien, finalmente, ha recepcionado las construcciones.
Con todo esto, ha contraído la obligación de contraer y mejorar los espacios públicos, entre ellos las zonas públicas de los polígonos industriales.
Partiendo de esta premisa no cabe lugar a la creación por ley de una entidad para realizar un trabajo que corresponde al ayuntamiento.
Además, si añadimos la obligación para todos los miembros de la entidad, a que incurran a otro pago para costearlo, como queda reflejado en el artículo 15 que trata las obligaciones de los propietarios, señalando que deben contribuir al presupuesto anual de una entidad y a contribuir en proporción a la dotación de un fondo de reserva.

También lo deja claro el artículo 27, cuando dice que los recursos económicos de la entidad de gestión se atenderán mayoritariamente con las contribuciones obligatorias de sus integrantes.
Para más inri, la ley permite la petición de servicios extraordinarios.
Perfecto, pero el ayuntamiento podrá imponer las tasas y contribuciones especiales que estime oportunos.
Es decir, estamos hablando del tercer impuesto.
Sí, digo bien, tres impuestos para pagar la misma cosa.
Piensen que una empresa ya paga un IBI, un impuesto de sociedades, un IAE aquellos que superan el millón de euros, un impuesto de vehículo de tracción mecánica, por ley; los empresarios y los trabajadores pagan como personas sus impuestos.
Además, les van a imponer también que paguen una tercera vez para que les mantengan limpias las zonas públicas.
Un ejemplo, quizás me pueda explicar mucho mejor.
Esto es como si a una comunidad de propietarios de un edificio de viviendas que está constituida para gestionar espacios comunes, pero privados, se les cobra una cuota más a los propietarios para mantener limpios e iluminados la calle y el parque que tienen en la puerta.
Ustedes como ciudadanos de a pie, ¿estarían dispuestos a pagar una derrama para mantener el parque público de enfrente de sus casas?
Esto es a lo me refiero con lo del tercer impuesto.

Pero quiero dar una solución, no solo una queja.
Una de ellas podría ser la creación de una figura municipal dentro del ayuntamiento, con la capacidad y el presupuesto asignado para gestionar estas áreas, contando con la colaboración de entidades de propietarios o asociaciones del territorio, o bien, en el caso de no tener personal propio, sacar una licitación pública con dotación económica, a concurrencia pública, donde se priorice a aquellas entidades que cuenten en sus órganos de gobierno con más propietarios.
Con esta fórmula la responsabilidad continúa siendo de la administración, pero no crea un tercer impuesto, sino que gestiona el segundo impuesto para el fin por el que se recauda.

Lo quiero dejar aquí porque lo otro lo utilizaré en… ¿Sí?
Vale.
Perfecto.

El senyor president:

Com vosté crega convenient.
Deixem ací la primera intervenció del compareixent, del senyor Torrent, i passem ara al torn dels grups parlamentaris començant per Ciutadans.
Té la paraula la senyora García.
Quan vullga.

La senyora García González:

Gracias, señor presidente.

Muchas gracias también a usted, señor Torrente, por haber hecho todos los comentarios que son de mucha utilidad, como con todos los ponentes.

Bueno, nos hablaba usted de que deseaba que esta ley no fuera un fracaso.
Eso esperamos todos, yo creo que este trabajo y los siguientes que vienen con el trámite de las posibles enmiendas, etcétera, deben servir precisamente para que la ley que salga sea un ejemplo.
Estoy convencida de que es la opinión general de todos los que estamos en esto.

También ha comentado, han estado hablando -los tres ponentes, además- del estudio de áreas industriales de calidad.
Usted ha comentado que hay inspirado esta ley.
No diré yo que no, ni muchísimo menos, pero sí es verdad que hay un sentir bastante generalizado respecto a que en otras áreas, en otros polígonos no conocen de qué se trata.
Eso es una crítica que le haremos posiblemente al conseller de industria, que es al que se le debe hacer, pero quiero que me hable un poco también de eso, a qué se refería porque tenemos…, nuestra información es que ha sido redactada por el anterior director general, el señor Maciá.

Bueno, señor Torrente, hubo un comentario bastante desafortunado respecto al parque de Ibi por parte del señor García de la entidad de Parc Elx.
Bueno, luego se disculpó y nosotros, desde luego, respetamos absolutamente aquel comentario… Sí, pero aquel comentario que hizo puso de manifiesto las grandes diferencias entre parques más grandes y parques más pequeños.
Yo quería preguntarle en qué medida esta ley va a conseguir reducir esas diferencias o si en su opinión puede hacerlas mayores todavía.

Y, aparte de felicitarle por el éxito del polígono industrial de Ibi, me gustaría dejarle tiempo para que nos diga usted cuáles considera que han sido los factores clave de ese éxito en el polígono de Ibi.
Si echa en falta algunas de esas cualidades o de esos factores en la presente ley de áreas industriales y cuáles serían.

Muchísimas gracias.

El senyor president:

Gràcies, senyora García.

Passem al Grup Parlamentari Podem.
Té la paraula el senyor Almería.

El senyor Almería Serrano:

Moltes gràcies, president.

Bon dia, senyor Torrente.
Benvingut a esta que és la seua casa.
Gràcies per la seua compareixença.

Jo volia dir que en les tres últimes intervencions s'ha perfilat de forma creixent i cada vegada amb més detall i més propostes el que és una aproximació diferent pel que fa a una legislació que, en principi, es proposa en el títol I del projecte de llei per a unes entitats de gestió i que vostés -i corregisca'm si no és així- contemplen altres possibilitats, inclús vosté ja fa propostes concretes.

A l'anterior compareixent li havia preguntat si estarien disposades les associacions territorials, els agents territorials, a assumir eixes funcions i m'ha contestat que sí i vosté ho ratifica dient que mitjançant licitació pública es podria accedir a que les seues associacions feren les funcions de.
.
.
, o altres.
La pregunta és de confirmació, aleshores, pensen vostés que podrien coexistir la possibilitat del que volguera de forma voluntària encaminar la gestió a través de les entitats de gestió?
És a dir, conforme es planteja en el projecte de llei, i que tingueren la possibilitat també de fer-ho d'una altra forma.
Veu vosté la possibilitat de la coexistència d'eixes diferents alternatives per a encarar la gestió?

És clar que durant estes compareixences també se'ns ha traslladat algun model d'èxit de forma molt clara, el cas d'Elx Parc Industrial.
Podem entendre també que el polígon d'Ibi també pot ser un altre cas d'èxit.
Pot vosté defensar les peculiaritats del polígon d'Ibi com a cas d'èxit també comparable al parc d'Elx?

I hi ha un altre tema, que és també recurrent, que també voldríem considerar la seua opinió i és en el cas que s'haguera de convenir l'alternativa de conveni entre les entitats de gestió i els ajuntaments, quins són els aspectes que vosté pensa que haurien de contenir de forma imprescindible eixos convenis?

Moltes gràcies.

El senyor president:

Gràcies, senyor Almería.
Passem al Grup Parlamentari Compromís.
Senyora García, té la paraula.

La senyora García Muñoz:

Moltes gràcies, senyor Torrente, per la seua exposició.

Efectivament, la seua exposició ens situa en el problema de l'estat dels polígons industrials i les diferents vies d'acció que s'han mamprés per a poder solucionar eixe problema.
És cert i li agraïm la seua contribució, o la contribució de les associacions que han plantejat la proposta d'un poc articular, a través de la conselleria, les ajudes per als polígons per a que després l'ajuntament les puga desenvolupar.

Crec que és una política que està funcionant amb èxit i és cert que els ajuntaments tenien eixes necessitats per a acabar d'exercir les seus competències en els polígons.
I, en eixe sentit, gràcies per la seua contribució i, efectivament, la resta de territoris que estan rebent eixes ajudes en este moment, és una manera de pal·liar l'estat en què els polígons es trobaven; cosa que entenc que la situació de les àrees industrials en el País Valencià motiva encara més el desenvolupament d'aquesta llei i el desenvolupament de les diferents figures que puguen servir i que puguen ajudar per a portar a terme eixa dignificació, eixa modernització de les àrees empresarials.

Jo crec que estem parlant de diferents àmbits i, en referència a la primera part de la llei, l'entitat de gestió i de modernització del polígon és una adaptació de l'entitat de conservació, que és una figura urbanística que existix, als requeriments d'una àrea industrial, que no són les mateixes que les que puga tindre una àrea residencial, que és per al que està regulat en la legislació, diguem, urbanística.

Això no lleva que l'ajuntament puga exercir les seus competències de forma directa, de forma indirecta, no lleva, però el que sí és necessari, i entenem que és necessari que estiga recollida dintre de la llei eixa entitat de conservació, perquè estiga regulada eixa figura i perquè portem endavant eixa figura de gestió.
Independentment, cada ajuntament ha de conveniar, cada ajuntament la triarà.
I que eixa figura de gestió, efectivament, obligue a la participació de tots els propietaris perquè són propietaris que van a conveniar amb un ajuntament l'exercici d'unes competències que l'ajuntament els va a cedir.
Per tant, sí que ha de ser obligatori que estiguen tots.

Entre les diverses opcions que té l'ajuntament esta es una i entenem que s'ha de destacar i s'ha d'incloure en la llei, juntament amb la resta de cos legislatiu que té la mateixa llei que té dos àmbits, l'àmbit de les entitats i l'àmbit que afecta més ja la promoció de les mateixes àrees empresarials.

Per tant, jo crec que són models que sí que poden conviure, que sí han de vindre reflectits en la llei i sí que li faré la mateixa pregunta que li he fet al convidat anterior: què pensa vosté.
.
.
, si pensa vosté que les entitats de gestió i modernització han de tindre algun tipus de fiscalització en el sentit que van a conveniar amb ajuntaments l'exercici de certes competències, si les ampliaria, si les deixaria com està o si introduiria alguna figura de fiscalització o si definiria de forma més concreta els convenis i l'àmbit de treball que ha de recollir-se en eixos convenis.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Gràcies, senyora García.

Passem ara al Grup Parlamentari Socialista.
Té la paraula la senyora Hernández.

La senyora Hernández Sánchez:

Muchas gracias y muchas gracias, señor Torrente.

Yo creo que con esta intervención hemos terminado el discurso de los tres últimos comparecientes con varias conclusiones que están muy claras.

En primer lugar, ustedes quieren reclamar el papel de las asociaciones empresariales como sustituto del ente de gestión, cosa que podrían realizar las funciones que se le reclama el ente de gestión.
Yo creo que eso es lo que se ha desprendido de sus palabras y de las de los comparecientes y, como ya hemos dicho, usted ha reclamado que podría ser por medio de una licitación pública.
Yo creo que podría ser una acción como otra cualquiera, pero creo que desde el principio debe quedar muy clara una cosa, o sea, que no son amenazas, que una cosa es el ente de gestión y otra cosa es una asociación empresarial; es que no hacen lo mismo, no tienen por qué hacer lo mismo.
Yo creo que eso es lo que debe quedar muy claro, tanto en el texto legislativo como de todas estas comparecencias.

Obviamente el punto 1 de la ley es el más extenso porque tiene que regular qué es una entidad de gestión, que es algo novedoso, que no existe en la legislación nacional y, obviamente, por eso se extiende, porque tiene que regularlo y es la primera vez que se va a regular en el país.
Por eso ocupa el mayor peso del texto legislativo, porque es que hasta ahora no tenemos ninguna figura similar ni nada que nos sirva para asimilarlo, con lo cual, por eso, obviamente, se extiende mucho y tiene mucho peso porque es que hay que explicar cómo se va a regular y cómo va a funcionar.
Y por eso también yo a veces hago la analogía con la comunidad de propietarios, aunque se me siga diciendo que no es lo mismo.
Yo, obviamente, sé que no es lo mismo, pero es que es algo parecido que se le puede explicar a alguien lo que se pretende conseguir.

Respecto a las áreas de interés de calidad, yo coincido con la diputada de Ciudadanos.
Es verdad que nosotros tuvimos una visita.
Yo, por mi parte, pedí personalmente que si se me podía mandar este documento para estudiarlo y a mí nunca se me ha mandado.
Yo no sé si soy menos afortunada ni nadie de mi grupo parlamentario.
No sé si soy menos afortunada, pero yo pido que se nos envíe esto para estudiar si se puede aplicar algo en la ley, porque es que nadie conoce el contenido de este documento.
O sea, nosotros no lo conocemos… (Algú diu: Â«El president lo tiene, ¿no?
Â») Bueno, el president lo tendrá, pero Diego Maciá tampoco lo tenía, entonces, al elaborar la ley, por eso digo, que… Y yo ya digo que lo he pedido varias veces, entonces igual podríamos conocer cuáles son sus reivindicaciones.

Y le pregunto lo mismo que les pregunté a los comparecientes anteriores.
Como no conocemos el contenido de esta área industrial de calidad, ¿cómo piensan ustedes dotar de los servicios diferenciales que tiene que tener un área de calidad paras diferenciarse de otras áreas?
¿Cómo piensan dotarlo?
Si piensan que todo sea por fondos públicos o cómo… Y, además, que hay servicios que pueden requerir un área industrial para diferenciarse de los otros que no se le puede pedir a un ayuntamiento.
O sea, es que por solidaridad o por igualdad de derechos con otros ciudadanos o con otros barrios, tú no le vas a poder pedir una serie de servicios a un ayuntamiento que va a requerir un polígono industrial.
Entonces, ¿cómo lo piensan hacer ustedes para sufragar ese presupuesto que tiene que ser por aportación, sí o sí, de los propietarios o de los arrendatarios del polígono industrial?

Por último, cuando se habla de la representatividad, obviamente, las asociaciones empresariales comarcales o locales tienen una representatividad y conocen perfectamente su territorio, pero yo le pregunto: ¿un ente de gestión de un polígono industrial formado por los propietarios y arrendatarios de ese polígono no conocen ese polígono?
¿No son representativos?
Yo no sé ahí cuál es…, igual no se han…, el mensaje no ha llegado bien por su parte, pero a mí me ha parecido oído decir que ustedes son representativos.
Obviamente, pero una asociación de los empresarios de un polígono conoce perfectamente su polígono porque están allí todos los días porque son propietarios.

Y en el caso de que las asociaciones pudieran también hacer este papel de gestión y modernización de los polígonos, ¿también exigirían este 80% de representatividad que les están exigiendo a los entes de gestión?
No sé, más o menos, ¿cuánta representatividad tiene su asociación dentro de las comarcas?
No solo industrial, me refiero de todas las empresas de la comarca, o sea, ¿también exigirían esta representatividad del 80% que le están exigiendo al ente de gestión?

Muchas gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Hernández.

Per concloure el torn dels grups parlamentaris, pel Partit Popular té la paraula el senyor Casanova.

El senyor Casanova Claramonte:

Gràcies, president.

I benvingut, senyor Torrente.
A vore, a vosté li passa el mateix que a mi, que com som dels últims en parlar, moltes coses ja.
.
.
, però, aprofitant precisament això, jo crec que en la seua exposició ha quedat bastant clara la seua valoració positiva dels títols II, III i IV de la llei, és dir, de tot el que no és el tema de l'EGM i, com que jo crec que el que en estos dos dies de compareixences, el que estem veient tots és que la llei és necessària i la llei és bona, però la llei té una part que ens crea algun dubte, a la millor el que hem d'intentar és salvar la llei perquè si és bona, hem d'intentar salvar-la.

Per això, jo li preguntaria concretament la seua opinió sobre com podríem salvar eixe primer títol de la llei que fa referència a les EGM, si vosté creu que, mantenint la figura de l'entitat, però llevant-li l'obligatorietat.
.
.
Ja sé que això comportaria que hi haja gent que no vullga associar-se; al final, el que no vullga associar-se serà per les raons que siguen, no sempre per raons de picaresca ni de gorronerisme com a vegades es diu, a la millor hi ha altres raons també.
Per tant, com vorien vostés la llei si en els articles que establix l'EGM es llevara la paraula Â«obligatoriedadÂ» i, per tant, tota la resta poguera servir, és a dir, la llei seria la mateixa, la llei buscaria la qualitat dels polígons, però evitant a aquells que no vullguen pagar eixe tercer impost que vostés han anomenat i que d'alguna manera és aixina, eixa quota addicional; si això podria salvar una llei que objectivament i vista en conjunt és necessària i és bona.

Eixa seria un poc la meua pregunta perquè al final els grups parlamentaris ens anem a trobar en les pròximes setmanes en la fase de presentació d'esmenes.
Aleshores, hi ha dos maneres, és a dir, l'esmena a la totalitat i que torne al Consell per a que la revisen sencera, o les esmenes parcials que salven la llei, que la llei és millorable i la nostra feina és millorar-la.
Entenc que la feina és millorar-la després d'escoltar les diferents maneres de vore la llei.
Jo, pel que he sentit este matí als tres, no és el cas dels d'ahir, vostés no veuen l'obligatorietat com una cosa exigible.

I l'altra pregunta que jo li faria és el per què ahir teníem representants de polígons grans, que ja estan funcionant en entitats de gestió que se diguen d'una altra manera, estan a favor i per què hui els que heu vingut no.
A la millor és la pregunta que jo he formulat ací reiteradament, és a dir, dels set-cents i tants polígons que hi ha a la Comunitat Valenciana, esta és una llei per als set-cents i tants i jo el problema que veig és que tal vegada la llei està pensada per a una sèrie de polígons, però per a altres polígons resulta menys aplicable perquè pensem en polígons, no soles com el seu, que són relativament grans, sinó pensem en polígons de cinquanta o de seixanta empreses i no més, que hi ha molts polígons aixina en els pobles perquè hi ha hagut una època en què els pobles han volgut generar riquesa per a les seues poblacions, han creat sòl industrial i les indústries xicotetes, tallers, magatzems del poble se n'han anat a eixos polígons xicotets.
Per tant, jo seguisc pensant que per a eixos polígons menuts, esta llei els ve gran.

Aleshores, salvar la llei, ja que la tenim i apareix eixa figura de l'entitat de gestió que pot funcionar, però no necessàriament obligant a eixe -com jo dia abans a l'anterior compareixent- 49% que podria haver-hi que no està d'acord i que serà obligat sense voler-ho a integrar-se i a pagar unes quotes.
Eixa seria un poc la meua pregunta i reflexió.

Gràcies.

El senyor president:

Gràcies, senyor Casanova.

I ara, per a la segona intervenció i contestar a allò que les seus senyories han plantejat, senyor Torrente, quatre minuts.

El senyor Torrente Pastor:

Gràcies a tots.

Jo crec que tant de bo tinguérem més temps per a poder debatre açò.
Esto es un arduo debate.

Sí que a la representat del PSOE, si no li ha arribat el document ha sigut un tema de que a la millor.
.
.
Mira que nosaltres ho hem comunicat per terra, mar i aire.
.
.
Si no li ha arribat.
.
.
, el telèfon està i el president el té, que és del seu grup, i el conseller el té i vosaltres vos haveu reunit.
.
.
Serà un altre debat.

Sí que és de veres que a mi m'agradaria xarrar d'Ibi, fer pàtria.
No, no és fer pàtria, el nostre plantejament.
.
.
Si el que intenteu és plantejar-nos que hi ha un enfrontament entre una associació empresarial i una entitat de conservació, és mentida.
No tenim interés de confrontar amb ninguna perquè, al final, som empresaris i estem per a sumar.
El que pensa això està totalment equivocat i això no vaig a consentir-ho.
Jo no he dit que estic enfrontat a una entitat de conservació, mai.
Correcte?

Segon.
El nostre polígon hem dit que som dos milions i mig i ara hi ha demanats un milió més perquè es necessita.
Hi ha una necessitat real de metres quadrats per a construir, per a fer negoci.
L'èxit no és meu, no és de la nostra associació, no és d'una entitat de conservació, és dels empresaris que veuen negoci, veuen oportunitats de creixement, veuen oportunitats de continuar, ocupar i millorar.
És de veres que l'obligació que tenim nosaltres és que ells estiguen còmodes, que de tota la inversió que han fet amb les seus infraestructures no siga perjudicat per un ambient roín als carrers i és necessari que estiguen nets, que estiguen vigilats, que estiguen.
.
.
Però per a això, ja paguen impostos.

Nosaltres com ho fem a Ibi?
Tenim el 100% de l'ocupació, 100%.
Nosaltres, l'únic que fem com a associació del territori, que mos toca, perquè mos toca, ens tenim, mos toquen: Â«Héctor, tinc un problema amb una bombeta.
.
.
.
Â».
Fins ahí arribem.
L'únic que hem fet és treballar amb l'ajuntament i demanar-li.
.
.
, exigir-li a l'ajuntament que complisca les seues obligacions, que per això cobra uns impostos prou cars.

Jo he plantejat una figura de col·laboració, l'estem fent.
Si voleu donar-li legitimitat, doneu-li-la, però que no se vos oblide que la responsabilitat és dels ajuntaments i no pot ser que els ajuntaments ara se'n vagen amb les mans en les butxaques i la responsabilitat per a una altra entitat que va a fer el seu treball.

Segon.
Jo no tinc cap problema amb Elx.
Amb Diego he xarrat encantat, per favor, a tots mos agarren en un tall de veu, com sabeu, i està aclarit.
Està aclarit.
A part, Elx té una entitat de conservació i li va molt bé.
Perfecte.
Però això, què demostra?
Que la Generalitat valenciana pot conviure amb entitats de conservació, voluntàries.
.
.
, ells funcionen, si és voluntari, perfecte.
Nosaltres funcionem.
Obligatori?
Ara vorem fins on arriba.
Perquè, a l'impost de la cambra ho vam vore, tothom era de la cambra; quan lleven l'impost, realment, qui vol ser de la cambra?
És el problema, però això tot per a dir que la responsabilitat és dels ajuntaments.

I una cosa que no vull deixar-me: la llei milloraria amb dos formes, delimitant el conveni; eixe conveni, realment, què diu?
Â«Que aceptarán, que reconocerán.
Â» ¿Cómo que reconocerán?
Tiene que decir cuál es la obligación de la entidad, cuál es la obligación del ayuntamiento, qué responsabilidades tiene la entidad, qué responsabilidades tiene el ayuntamiento.
Hay que establecer unos requisitos mínimos.

Y, lo más importante, ¿cuánto dinero va a destinar de sus presupuestos municipales a esto?
Porque los presupuestos municipales tienen que contemplar un gasto de luz, un gasto de mantenimiento de limpieza.
Esto, ¿en este convenio no se firma?
¿No se dice en esta ley que tan importante es desarrollarla para saber cómo funciona?
Dejamos totalmente desamparadas a las entidades de conservación.
Un convenio, ¿cómo que un convenio?
Unos mínimos por lo menos, por favor.
¿Y a qué obligación económica se compromete el ayuntamiento?

Y voy a acabar con unas preguntas que yo creo que me las hacía y no sabía ni respondérmelas.
Supongo que ustedes, que son más sabios que yo… La creación de la entidad de gestión para hacer las tareas de la administración, ¿no está poniendo de manifiesto la ineficiencia de la administración local?
¿No se puede considerar que se le está premiando por su ineficiencia?
Ya que, al no asumir su obligación, no van a perder ningún ingreso y, encima, vamos a poner a otra entidad que haga su trabajo.

En realidad, ¿creen que los ayuntamientos van a hacer sus ingresos para gestionar los polígonos si no les obligan?
Si tan necesarias son las entidades de conservación, ¿por qué no existen como tal en la actualidad?
Aunque sean como comunidad de vecinos.
Si realmente los propietarios quieren conservar, se constituyen y se forman.
Hay ejemplos, ¿eh?

¿No han contemplado el desagravio comparativo al no considerar las acciones territoriales de libre inscripción como las posibles interlocutoras?
¿Se han planteado la relación entre la aparición de entidades que son objeto de recibir subvenciones y la desaparición de estas entidades cuando no las reciben?
Por ejemplo, de los clústeres, agrupación de empresas innovadoras, plataformas, etcétera, ¿no puede ser esto un caso?
Yo lo lanzo.
¿Qué pasaría si el pago de estas entidades no fuera obligatorio?
¿Se crearían estas entidades?
Si la respuesta es no, entonces la conclusión es que se crean para recaudar, ¿no?
¿Puede ser?
O sea, si no… Entonces, esta reflexión que yo hago -y me he pasado del tiempo- quiero que la sopesen.

Muchas gracias.

El senyor president:

Han sigut tan sols dos minuts, totalment assumible per fer el nostre treball.

Moltes gràcies per la seua compareixença i l'acomiadem de la comissió.
(Remors)

Compareixença del senyor Francesc Fernández Carrasco, vicepresident de la Federació Valenciana de Municipis i Províncies

El senyor president:

Vinga, reprenem la comissió amb l'última compareixença d'esta fase de participació ciutadana a la llei d'àrees industrials i donem la benvinguda al senyor Francesc Fernández i Carrasco, en representació de la Federació Valenciana de Municipis i Províncies, que tindrà huit minuts per a una primera intervenció.
Després, els grups parlamentaris disposaran de quatre per a fer-te preguntes i si alguna cosa no ha quedat clara.
.
.
, i conclourà en la segona intervenció de quatre minuts, o uns poquets més ja, sent l'últim compareixent, si se queda alguna cosa pendent.
Per tant, et cedisc la paraula.

El senyor Fernández Carrasco:

Molt bé, bon dia, moltes gràcies.

Bé, com a vicepresident de la federació i, evidentment, en el marc de la coordinació necessària en totes aquelles lleis que afecten evidentment els municipis, que pràcticament una bona part tenen una relació directa.
.
.
En este cas també nosaltres ens hem posicionat d'una manera positiva perquè entenem que és una llei necessària i, evidentment, beneficia el País Valencià, que està ubicat en una àrea privilegiada des del punt de vista econòmic, des del punt de vista estratègic, logístic, industrial i que té una arrelada tradició industrial de gran dinamisme, doncs evidentment té com un dels objectius fonamentals promoure l'activitat econòmica, l'activitat industrial i necessita dotar-se de ferramentes legals que clarifiquen, que ajuden que esta activitat es desenvolupe d'una manera no sols més ajustada a la realitat i a la mateixa legalitat, sinó, a més a més, en un marc d'excel·lència, no?
, que és el que ens pot dotar d'una major competitivitat en un món en què la competència cada volta està més definida, no?

I un dels aspectes més innovadors d'este projecte de llei és el protagonisme que va a adquirir l'entitat de gestió.
Una entitat que ve a substituir a les entitats de conservació, que no estaven massa ben definides i que, de fet, no han acabat de funcionar correctament en.
.
.
Hi ha casos, excepcions, probablement Elx, en algun cas Paterna, però en la major part dels municipis no ha tingut un funcionament clar.

I ho dic, no com a vicepresident de la fundació, sinó com alcalde de Sagunt i coneixedor d'una realitat industrial molt arrelada i on estes entitats en algun cas han pogut funcionar d'una manera, però sense que acabe de definir-se i amb problemes.

Per tant, els principals objectius, d'una banda, és impulsar que les àrees industrials de la Comunitat Valenciana disposen d'infraestructures, de dotacions i serveis necessaris per al desenvolupament d'entitats econòmiques, siga sostenible econòmicament, socialment i mediambientalment.
És importantíssim perquè la indefinició porta que moltes voltes els polígons, les àrees industrials no tinguen les característiques necessàries perquè la qualitat determine eixa competitivitat.

I, d'altra banda, està, evidentment, el paper, diríem, dels municipis per a fomentar la implicació municipal, la col·laboració publicoprivada en la gestió i millora de les infraestructures i els serveis existents en les àrees industrials, així com en la implantació de noves dotacions i serveis que aporten a aquestes un valor afegit més gran.
Establir diferents instruments perquè les persones titulars en les àrees industrials, així com les administracions públiques contribuïsquen de forma més eficient a la conservació, el manteniment, l'ampliació i la millora de les infraestructures, dotacions i serveis.

Introduir la figura de la gerència de l'àrea industrial, com a element clau per a la professionalització de la gestió d'aquests espais econòmics compartits.

Promoure, també, incentius econòmics i administratius dirigits a les empreses i municipis que realitzen actuacions tendents a millorar les àrees industrials.

Promoure serveis mancomunats que pugen contribuir de manera eficient a la millora de la gestió de serveis i les infraestructures de les àrees industrials i elaborar un mapa d'àrees industrials de la Comunitat Valenciana que ens presente una radiografia de la seua situació o les seues característiques, les sinergies que es puguen implementar de manera coordinada, etcètera.

Destaca, evidentment, la creació d'una nova figura que, de fet, no està contemplada en el dret espanyol ni tampoc en el dret europeu, que són les entitats de gestió i modernització de les àrees industrials de la Comunitat Valenciana en les quals participaran activament els nostres ajuntaments i que té com a finalitat que els ajuntaments i els propietaris del sòl industrial col·laboren de forma més coordinada en eixa conservació i manteniment de les àrees industrials i tot el que, evidentment, hem plantejat abans.

Destaquem el protagonisme que en esta proposta de llei tenen els ajuntaments com a responsables de la gestió del seu territori, de la gestió de les seus àrees industrials, especialment en aquells municipis que tenen, com és el cas per exemple de Sagunt, més de cinc milions de metres dedicats a l'activitat industrial i que, evidentment, no sols en la seua configuració, sinó en el seu manteniment esta nova llei permet dotar-nos d'una ferramenta que ens puga garantir que els polígons, no sols funcionen, sinó que funcionen de la millor manera possible.
Això és probablement la part que a mi personalment i a la federació ens agrada més.

La sol·licitud de constitució de l'entitat parla de presentar-se davant de l'ajuntament competent a través d'una comissió promotora.
L'ajuntament, una vegada comprovada la documentació presentada, serà l'encarregat d'obrir un període de negociacions amb la comissió promotora a fi de millorar o modificar qualsevol aspecte de la sol·licitud i s'hi concretaran els compromisos assumits per cadascuna de les parts en un projecte de conveni o de col·laboració.

El projecte de conveni inclourà la forma de participació de l'ajuntament en els òrgans de govern de l'entitat i es podran establir fórmules de control municipal sobre els acords, els comptes anuals i les actualitzacions realitzades.

Així mateix, correspon al ple de l'ajuntament acordar l'aprovació provisional del projecte de conveni o de col·laboració.
Una vegada acordada l'aprovació provisional es convocarà una assemblea de ratificació i la citació a aquesta assemblea es realitzarà conjuntament per l'ajuntament i la comissió promotora.
Una vegada verificada per l'ajuntament la correcta ratificació del projecte de conveni, es podrà autoritzar la constitució de l'entitat per l'acord favorable del ple de la corporació.

És a dir, que el protagonisme de l'ajuntament, de la corporació és absolut en esta llei, la qual cosa no menyscaba la iniciativa privada, no?
, sinó que, simplement, se coordina com, de fet, en l'activitat urbanística, en els últims anys, també s'ha fet de la següent manera.
Una altra cosa és que, moltes voltes, alguns ajuntaments hagen deixat d'exercir les seues competències i les seues funcions.
Jo he sigut regidor d'urbanisme i sempre m'he preocupat perquè, en definitiva, tot el que es fa, es fa de la mà de l'ajuntament, eh?
Tota l'activitat urbanística, independentment que hi haja un agent urbanitzador.
I, en este cas, evidentment, fer-ho de manera tan coordinada jo crec que és un gran avantatge.

Bé, les funcions de l'entitat de modernització de les àrees industrials; m'imagine que, evidentment, ja n'heu parlat.
Col·laborar amb l'ajuntament per a facilitar el compliment.
Assumir -si ho acorden les persones titulars i li ho atribueix l'ajuntament competent- la gestió del serveis municipals; hi ha diverses fórmules.
Pot ser, evidentment, que fos l'ajuntament si no hi haguera conveni, pot ser una entitat publicoprivada o pot ser una entitat privada la que gestione, però sempre d'acord amb l'ajuntament.
Impulsar la posada en marxa d'infraestructures, dotacions, serveis que milloren i modernitzen l'àrea industrial.
Vetlar per l'adequat ús dels elements de la urbanització.
Representar i defensar els interessos comuns.
Traslladar a l'ajuntament competent les propostes o queixes de les persones titulars, les necessitats dels serveis, de les infraestructures, del funcionament.
Recopilar i facilitar a l'administració local i a l'autonòmica la informació que li sol·liciten en relació a l'àrea industrial; pot actuar com a intermediari.
Facilitar periòdicament a l'ajuntament i a la conselleria competent en matèria d'indústria i informació completa.
Formular després de la concertació prèvia amb el municipi les empreses claus de mobilitat.
Col·laborar amb totes les administracions públiques, etcètera, etcètera.

En este àmbit municipal no només cal destacar el paper dels nostres ajuntaments en el procés de creació de l'entitat de gestió i modernització de les àrees industrials, i la col·laboració amb aquesta, la seua tasca, sinó també el reconeixement dels incentius tant a nivell local com autonòmic que es fan en el projecte de llei per a la implicació dels municipis en el desenvolupament de les seues àrees industrials.

En fi, hi ha moltes més coses a afegir i, segurament, nosaltres també pensem que alguns aspectes, doncs, serien millorables.

El senyor president:

Molt bé.
Doncs, gràcies per la seua intervenció, senyor Fernández.

Passem ara al torn dels grups parlamentaris.
En primer lloc, per Ciutadans, té la paraula el senyor Woodward.

El senyor Woodward Poch:

Sí.
Muy Buenos días, señor Fernández.
Gracias por su comparecencia.
Gracias a la federación.

Desde Ciudadanos, pensamos que esta ley puede favorecer al traslado de empresas hacia áreas industriales y municipios más grandes y con mayor poder de desarrollo.
Un problema que podríamos plantearnos es el tema de la despoblación.
Nos gustaría saber si la federación contempla este supuesto.
¿Qué medidas considera que debería adoptar para aquellos municipios más pequeños que sufran el desalojo o cómo puede afectar esto al empleo de los municipios, por el tema de, luego, una futura despoblación?

Y, ya por último, me gustaría remarcar que el Servef, como usted sabrá, formará a desempleados para ser los gerentes de estas áreas, la EGM.
Y nos gustaría saber si tienen algún estudio o qué porcentaje de la nueva contratación se espera y cómo podría impactar en el empleo soportado por las anteriores asociaciones, que puede ser que desaparezcan con la nueva figura.

Nada, muchas gracias.

El senyor president:

Gràcies per la seua intervenció.

Passem ara al Grup Parlamentari Podem.
Té la paraula el senyor Almería.

El senyor Almería Serrano:

Moltes gràcies, senyor president.

Ja, bona vesprada, senyor Fernández.
Benvingut a esta casa que és la seua, moltes gràcies per la seua compareixença.
És important el seu punt de vista per la seua experiència municipal i per la institució a la qual representa.

Hui hem tingut una aportació important, una posició diferent a la que els compareixents d'ahir anaven reflectint.
I ens ha deixat un poc en l'aire una afirmació amb la qual jo voldria que vosté manifestara si està d'acord o no està d'acord, i és que la creació d'estes entitats de gestió al final constaten el fracàs dels serveis municipals adreçats a esta funció.
Que açò s'haja de fer a través d'una entitat de dret públic, però de caràcter privat i externalitzada de l'ajuntament, doncs, al final, és una constatació que abans no funcionava això correctament.
Però voldríem que ens diguera si està d'acord o no està d'acord i que matisara esta afirmació que s'ha fet ací, si no expressament, sí que s'ha deixat entrevore.

I també dels dos pilars que entenem que té esta proposta, que un és la inscripció obligatòria i l'altre és la col·laboració publicoprivada, que ens puga donar la seua opinió sobre eixa delegació de responsabilitats, com podria quedar molt clara la delegació de responsabilitats -que en principi són municipals- a una entitat privada, encara que siga de dret públic.
Eh?
Bé.

I, en la seua opinió, quins serien els punts importants i imprescindibles que hauria de contenir eixe conveni del qual es parla en el projecte de llei, però que no s'entra al detall de quins serien els aspectes a regular.

També s'ha plantejat ací que podria haver-hi la possibilitat i se planteja la coexistència de la creació de les entitats de gestió tal com es reflectixen en el projecte de llei amb altres possibilitats.
S'ha plantejat, concretament, des de la creació d'una unitat específica dins de l'ajuntament amb pressupost per a fer esta funció o traure-ho a licitació pública perquè altres entitats, inclús agents territorials, associacions empresarials, pugueren optar a fer esta funció.
També voldríem que manifestara vosté la seua opinió en estos aspectes.

I hi ha un altre aspecte que a nosaltres ens crida la atenció, i és el tema de la promoció.
En les funcions de l'entitat de gestió, doncs se contempla una col·laboració en la promoció de l'àrea per a atraure-hi inversions, eh?
La promoció forma inclús part de la mateixa denominació -entitat de gestió, promoció i organització-.
I és un tema un poc complicat, és a dir, no acabem de vore si cadascú intenta fer una promoció individualitzada i, al final, si és l'ajuntament el que ha de fer la promoció, és l'àrea, és La Generalitat.
Com veu que deuria articular-se la promoció.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Gràcies, senyor Almería, per la seua intervenció.

Passem ara al Grup Parlamentari de Compromís.
Té la paraula la senyora García.

La senyora García Muñoz:

Moltes gràcies, senyor Fernández, per la seua exposició.

Efectivament, nosaltres pensàvem que la Federació Valenciana de Municipis i Províncies deuria formar part del procés participatiu d'aquesta llei en el que li competix al respecte de la regulació d'una nova figura de col·laboració publicoprivada que està directament relacionada amb la gestió local.

Queda clara la tutela de l'ajuntament que fa al respecte de l'entitat i d'esta nova figura que se va a desenvolupar, però sí que és cert que la llei, quant al contingut dels convenis que regulen la relació entre l'entitat i l'ajuntament ho deixa lliure a que cada ajuntament faça i desfaça conforme al seu criteri.
Vosté pensa que es deurien establir uns criteris bàsics o tindre unes directrius bàsiques a l'hora de negociar aquest conveni?
Primera pregunta.

I després també esta llei és veritat que tracta de dos àmbits.

D'una banda regula esta nova figura, que entenem que és positiva i és necessària perquè ve a ajudar de manera coparticipada amb els propietaris dels polígons a la gestió d'eixos polígons, que no és el mateix que la gestió que puga tindre qualsevol àmbit presidencial d'un municipi, té unes necessitats determinades i, per tant, s'han d'atendre eixes necessitats.

I l'altra part de la llei és la que, un poc, classifica les àrees empresarials, les dota d'uns incentius perquè vagen millorant la seua qualitat i perquè vagen generant, diguem, uns estàndards per als usuaris dels polígons i per al mateix teixit industrial del País Valencià.
I esta part de la llei també definix el municipi industrial estratègic.

Sí que ens agradaria que fera, un poc, referència a l'incardinament d'aquesta figura dintre de la mateixa estratègia de desenvolupament industrial del País Valencià i el paper que poden tindre estos municipis dintre d'eixa mateixa estratègia.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Gràcies, senyora García.

Passem ara al torn del Grup Parlamentari Socialista.
Té la paraula la senyora Hernández.

La senyora Hernández Sánchez:

Muchas gracias, señor Fernández, por su intervención en esta comisión.

Nosotros, desde el Grupo Parlamentario Socialista, también pensábamos que era fundamental que la Federación Valenciana de Municipios y Provincias estuviera aquí, ya que va a ser uno de los ejes claves dentro de la gestión de las competencias que da esta ley, este proyecto de ley.
Y, por lo tanto, era fundamental conocer cuál era la visión o si desde la federación se creía que se podían introducir algún tipo de mejoras al texto actual.

Durante la jornada de ayer y la de hoy, le hemos estado dando muchas vueltas con todos los comparecientes a la colaboración público-privada y al reparto de competencias entre gestión pública y gestión privada.
Igual que ha dicho alguno de mis compañeros antes, algunos comparecientes han venido a resaltar que este ente de gestión no hacía más que trasladarles obligaciones municipales a los empresarios.
Yo quisiera saber cuál es su opinión respecto al posible reparto de competencias de gestión público-privada y a la interlocución con este ente de gestión para obligar al ayuntamiento a cumplir con sus obligaciones respecto a mantenimiento de estas áreas que, al final, son públicas.

También, algunos comparecientes han hablado del tercer impuesto, de cómo evitar la presión fiscal.
Esto enlaza con las bonificaciones fiscales, que en el texto legislativo no se incluyen porque no se puede entrar en el ámbito de las competencias municipales.
Incluso hemos llegado a escuchar propuestas de que se les devuelvan los impuestos municipales a los empresarios y sean ellos quienes los gestionen.

Yo no sé, desde la Federación Valenciana de Municipios y Provincias, cómo se plantea esta cuestión de las bonificaciones fiscales y de los incentivos fiscales respecto a las áreas industriales de su territorio.

También han suscitado bastante debate los convenios, y es cierto que, quizá, en el texto legislativo no se profundiza mucho en cuál debe ser el contenido de los convenios.
¿Cuál cree usted.
.
.
?
O, ¿qué requisitos mínimos debería tener el convenio que va a regular esta relación entre la entidad de gestión y los ayuntamientos?

Y es cierto que la promoción también ha suscitado debate.
Yo creo que la promoción debe encadenarse con el mapa de áreas industriales, que también se regulan en un título de esta ley, y que debería ser la herramienta no solo de censo, sino también de comercialización de las áreas industriales.
¿Cómo propondría la Federación Valenciana de Municipios que se estableciera esa necesidad de promoción de las áreas entre ayuntamientos, Generalitat, polígonos y el mapa de áreas industriales?

Por mi parte, nada más, muchas gracias.

El senyor president:

Gràcies, senyora Hernández.

Passem ara, per a finalitzar, al grup parlamentari dels populars.
Té la paraula el senyor Casanova.

El senyor Casanova Claramonte:

Bé, moltes gràcies, senyor president.

Senyor Fernández, jo no sé si coneix el dictamen del Consell Jurídic Consultiu sobre este projecte de llei, en el qual hi ha una cosa que m'agradaria que ens aclarira, perquè crec que és important, que diu: Â«Se echa en falta una consulta directa a las entidades locales que pudieran estar afectadas por la norma proyectada o, en su caso, a la Federación Valenciana de Municipios y Provincias.
Â» Això ho diu el dictamen del Consell Jurídic Consultiu.

És cert que, per les informacions que m'han aplegat, sí que se va consultar tant la federació com a les diputacions, no als ajuntaments.

En qualsevol cas, seria important per a la comissió, en particular per al nostre grup, saber si es va consultar o no, si es va demanar algun informe des de la federació, algun criteri o alguna opinió als ajuntaments que formen part dels associats a la federació, si la federació va emetre algun informe o dictamen sobre este avantprojecte de llei i, si és afirmatiu, que ens el feren aplegar.

Després hi ha altre punt que planteja també com una observació essencial el Consell Jurídic Consultiu en el seu dictamen, sobre l'obligació que imposa la llei als municipis de regular via ordenança fiscal la bonificació del 95% de l'ICIO per al cas de determinada figura de polígons.
I que el Consell Jurídic Consultiu la planteja com una observació essencial en tant que una llei autonòmica no pot envair ni la competència municipal ni la Llei d'hisendes locals.
Per tant, també quina és l'opinió al respecte sobre este punt?
Que a mi em sorprén que no haja eixit i que des de la federació, en la seua exposició, no haja fet ninguna menció a este punt, que -com dic- el remarca especialment com a observació essencial el dictamen del Consell Jurídic Consultiu.

I després l'altre punt que ha eixit ací, efectivament, és el tema del conveni.
Clar, està clar que, com ha dit algun compareixent, esta llei, entre altres coses naix, perquè els ajuntaments -jo he sigut alcalde molts anys- no hem atés els polígons industrials com un barri més del nostre municipi i això, les excepcions segur que existixen, però lamentablement serà un poc així.
En general, com deia ahir algun compareixent, el polígon industrial és l'últim barri del municipi en molts pobles i això ha fet que nasca esta llei.
Esta és la raó que nasca esta llei.

Per tant, al cap i a la fi, com ha dit algun compareixent este matí, pareix que la llei pretén que, ja que els ajuntaments no han complit les seues obligacions de mantenir i conservar degudament els polígons industrials, creem una figura, li traslladem la responsabilitat i, a més, com ha dit algun compareixent -jo crec que amb molt de sentit-, li fem pagar una quota en el que pot suposar una espècie de tercer impost.
És a dir, ja paguen l'IBI, ja paguen l'IAE aquells que tenen una xifra de negoci superior al milió d'euros i, a més, ara van a pagar un tercer impost.
I la llei -al meu entendre i ho dic també des de la visió municipalista- no delimita en absolut d'una manera clara les competències i responsabilitats entre uns i altres.
És a dir, perquè no hem d'oblidar que el manteniment i la conservació d'espais públics municipals són de competència municipal i de l'ajuntament.
I, per tant, eixa ratlla és molt important delimitar-la perquè, si a eixa entitat de gestió li arriben uns ingressos, uns fons, uns d'ells de quotes i altres d'on es puguen aconseguir, no poden destinar-se a una cosa que ja està tributant-se per un altre costat dels impostos municipals.
I això és molt important.

Per això allò del conveni que s'ha plantejat ací és molt important.
Tristament, la llei no dóna peu a això.
Parla d'un conveni, un conveni que podrà o no fer que els ajuntaments li ingressen, transferisquen determinada part dels ingressos dels seus impostos, que no són l'IBI i l'IAE soles, que són molt més.
Tot el que es rep en l'ajuntament d'aportacions de l'estat, una part també és dels polígons.
És a dir, això dividit per a tots els barris, s'inclou el polígon.
No sols és l'IBI i l'IAE.

Per tant, eixa és la reflexió que jo li faig.
És a dir, primera, saber quina participació ha tingut la Federació Valenciana perquè el Consell Jurídic Consultiu diu que no n'ha tingut cap.
Si l'hi ha haguda i hi ha algun dictamen que ens el facen aplegar perquè és important.
I, segon, tot el tema del conveni i de la invasió de competències municipals quant a ordenances fiscals.

Gràcies.

El senyor president:

Gràcies, senyor Casanova.

I ara, per a intentar contestar.
.
.
(Remors)

Sí, això ja com vosté vulga.
Per a contestar als diputats té quatre minuts, però li donarem algun més.
Serem flexibles.

El senyor Fernández Carrasco:

Molt bé.

Quasi començant pel final.
Evidentment, en esta llei hi ha una relació directa amb les competències municipals.
Faré una reflexió amb un caràcter general que tots, i vostés, jo he sigut alcalde i tots els que han tingut responsabilitats, i és que els ajuntaments patim un dèficit d'infrafinançament tant important que ben just arribem a les competències bàsiques, i més si, com tots sabem, hem d'afrontar necessitats dels nostres veïns en moltíssimes matèries amb uns recursos que estan molt limitats.

Què vol dir això?
Vol dir que -i li diré ja com alcalde de Sagunt amb l'experiència que tinc-, quan tenim un polígon, i sobretot si té un polígon gran com Parc Sagunt, Camí de la Mar o altres polígons, nosaltres podem assumir de manera molt justa els serveis bàsics en matèria de recollida de residus, d'enllumenat, de tractament d'aigües.
És a dir, el basic ho podem fer de manera justa, però no podem anar més enllà perquè no disposem de recursos.
Imagine's, per exemple, només el tema de la vigilància.
El tema de la vigilància és molt complicat perquè disposem d'uns recursos molt limitats en matèria de policia local i hem de prestar un servei especialment en alguns polígons que ens obliguen a un augment que ni tan sols tenim de vegades les limitacions pressupostàries.
De vegades, les limitacions legals, quant a la contractació de plantilla pels obstacles en matèria de reposició.

Per tant, nosaltres, evidentment, entenem i també s'ha fet esta pregunta pel que suposa la delegació de competències municipals que és perfectament assumible que algunes de les competències que són municipals, de manera coordinada, es puguen exercir per una entitat que és de dret públic i que tindrà sempre el control de l'ajuntament.
Evidentment, amb una voluntat d'eficiència i sempre, evidentment també, en el cas que es considere la fórmula més adequada.
Cada municipi és un món, té una extensió, té uns recursos i esta llei el que ve és a intentar donar una ferramenta que millore la gestió.

Quant a la pregunta de si esta llei ha sigut consultada.
Evidentment, amb la federació, dins de la comissió mixta que tenim per a la coordinació i, evidentment, es farà un dictamen, s'elaborarà un dictamen per a respondre a la demanda del Consell Jurídic Consultiu.
D'acord?
Perquè, evidentment, no s'ha fet.
En estos moments no s'ha fet.

I la regularització de les bonificacions ha de quedar claríssima perquè, efectivament, si una entitat va a assumir competències després de l'ajuntament i, evidentment, les empreses ja estan pagant l'IBI, estan pagant no sols l'IBI i l'IAE, sinó que, a més a més, paguen altres taxes i disposen també d'una transferència molt limitada -per cert- de recursos d'altres administracions, evidentment no anem a fer una doble imposició.
Això s'ha de regular de manera que es puga bonificar d'una manera ajustada i que estiga perfectament clara aquella part que ja està prestant la mateixa entitat perquè no hi haja una doble imposició, perquè no se siga cobrant dos vegades pel mateix servei.

Jo crec que la llei intenta, sobretot, anar a aquells serveis que no són els bàsics, que són els serveis que poden dotar d'una major qualitat els polígons, que és un aspecte realment importantíssim perquè, perquè un polígon funcione -els posaré l'exemple de Parc Sagunt-, no només hi ha una qüestió de situació estratègica privilegiada o no privilegiada.
Hi ha també una qüestió de preus.
Els preus han d'ajustar-se al mercat.
I després el polígon ha de tindre les condicions.
Moltes voltes l'empresa, més enllà de la situació del preu, busca que el polígon tinga eixa qualitat de serveis que realment li dote d'eixa competitivitat.

Responent a Ciutadans, és una preocupació evidentment molt legítima i que a la federació és una de les seues grans preocupacions.
De fet, tenim una comissió, un fòrum dedicat a este problema de la despoblació i és un problema del nostre país, de vertebració.
I, per tant, s'han d'implementar sempre mesures que no deixen cap part del territori, cap municipi fora de les oportunitats.
D'una banda, també dins de les comarques amb la mancomunitat i la mancomunació dels polígons, que és un fet importantíssim.
I d'altra banda, que hi haja mesures concretes per aquelles àrees, precisament de l'interior que no deixen de perdre població, i que han de tindre també esta oportunitat d'ajuda d'infraestructures i d'implementar altres mesures que el govern em consta -perquè jo he estat presidint este fòrum- que s'estan prenent en matèria educativa o en matèria sanitària.

No sé, responent a Podemos, si es constata el fracàs de la gestió dels ajuntaments, és una afirmació o un dubte?
Els ajuntaments no fracassen de manera general en la seua gestió, hi ha ajuntaments que fracassen en la seua gestió.
Com he dit responent al Partit Popular, els recursos que tenim són molt limitats.
Com he explicat abans, jo tinc ara un polígon obert de més de tres milions de metres quadrats i tinc cent quatre policies locals.
Com faig front amb garanties reals a la vigilància del polígon?
Segurament he intentat una oferta pública, hem augmentat els.
.
.
Però no podré garantir amb total solvència les necessitats que moltes voltes tenen, específiques dels polígons, perquè hi haja, podríem dir, allò que podrien exigir, especialment quan es tracta de polígons que tenen instal·lacions que puguen ser més sensibles.

Per tant, sí hi ha una delegació, però sempre en esta llei -i ho he dit en l'exposició- hi ha un absolut control des del principi i durant tot el procés per part de l'ajuntament perquè, més enllà del fet que es deleguen competències que són públiques en entitats de dret públic, sobretot el que ha d'haver-hi és transparència i control.
Això sí que és importantíssim.
En este debat, moltes voltes entre la gestió pública o privada, que té unes derivacions ideològiques, podem estar d'acord més o menys en unes, però sí que hem d'estar d'acord que hi haja una transparència i un control absolut.
I jo crec que, efectivament, la llei té encara recorregut i hi ha marge de millora i de concreció, també en el tema dels convenis per a assenyalar quins són els aspectes que s'han de regular.

S'ha parlat en dos casos de la promoció.
Quina és la promoció d'estes parcel·les.
Un fet importantíssim.
La promoció de sòl industrial jo crec que s'ha de fer per terra, per mar i per aire.
És a dir, buscar tots els recursos possibles que tinguem.
I a més, no són incompatibles, però sí és cert que podem recórrer, veritat, a especialistes.
És a dir, avui en dia, la promoció del nostre sòl industrial, on s'ha de fer?
En un lloc que es diu el món.
En el món.
Hem d'arribar a tot arreu.
I si podem tindre recursos, si sabem, amb tot el que s'està movent ara en el món amb el brexit i amb moltes altres històries, que tenim oportunitats de captar empreses arreu d'Europa i arreu del món, evidentment, l'entitat pot fer eixa faena de promoció, que no és incompatible que ho faça directament l'ajuntament.

En estos moments, per exemple, miren, els dic, en Parc Sagunt, està fent la promoció directament Parc Sagunt.
L'està fent l'ajuntament a través d'una oficina tècnica, una oficina de captació d'inversions.
Hem licitat i hem contractat.
Per què?
Perquè té recursos per a estar allà on moltes voltes els ajuntaments no poden arribar.
Ni tan sols els ajuntaments que són grans.
Ni tan sols els ajuntaments que són grans poden estar en la promoció de les parcel·les a nivell internacional.

Per respondre a alguna altra qüestió, la classificació que es fa en àrees industrials bàsiques, consolidades i avançades, evidentment, jo crec que ací està un poc la clau de la llei.
La clau en el sentit que el que pretén és anar més enllà del que seria el polígon bàsic o, inclús, el consolidat.
Anar més enllà significa que, evidentment, podem dotar els polígons de serveis, d'infraestructures fins a uns nivells que moltes voltes no sospitem que són els que realment li donen eixa potència, eixe valor afegit que moltes voltes les empreses estan buscant i, sobretot, les empreses que estan acostumades a altre tipus de polígons.
Açò és importantíssim.
I això sí que els ajuntaments amb les ferramentes que tenim en estos moments en la mà, moltes voltes no podem, no podem.
I ho dic jo que represente un ajuntament que té sis-cents treballadors i té una empresa pública 100% de serveis que té tres-cents treballadors.
I probablement podríem haver afrontat la gestió i no dic que no ho fem en algun moment d'un polígon amb una unitat específica que també, evidentment, es planteja.
Però esta possibilitat la veritat és que ens capacita perquè amb esta col·laboració, amb les empreses que estan oblidades al polígon, puguem gestionar molt millor.

I el fet del municipi industrial estratègic, jo crec que hauria d'anar acompanyat -això en la llei no acaba d'estar ben regulat- de tot el que suposa les infraestructures i la capacitat logística del polígon, i a més la coordinació amb l'administració autonòmica i amb les diputacions seria fonamental.

En fi, algunes de les preguntes s'han.
.
.
El Partit Socialista plantejava el tema del tercer impost i també s'ha plantejat el dubte.
No es tracta d'un tercer impost, es tracta que, amb els impostos que es paguen, podem cobrir uns serveis bàsics.
Però, si volem anar més enllà d'eixos serveis bàsics i volem anar, cal, evidentment, que hi haja una implicació i que es pague.
I a més, que es pague d'una manera que estiga molt clara i que, a més a més, a les empreses no els importa moltes voltes pagar més, no és un problema de vegades este debat.
En política fiscal es planteja que si pugem l'IBI un 0,2%.
No, moltes voltes les empreses més que parlar d'un increment dels impostos -que evidentment a ningú li agrada- parlen sobretot de serveis, de millorar els serveis i s'està disposat a pagar els serveis si això suposa unes majors oportunitats per a les empreses.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Doncs moltes gràcies a vosté, senyor Fernández, per la seua aportació i la seua compareixença.

I amb açò acabem la fase de participació ciutadana i compareixences a la de llei.
Concloem la reunió i moltes gràcies a les seues senyories pel treball que hem fet.

(S'alça la reunió a les 12 hores i 58 minuts)