Agricultura%365197.05.22%20macro.html





Comissió d'Agricultura, Ramaderia i Pesca realitzada el dia 22 de maig de 2012.
Comença la reunió a les 17 hores i 35 minuts.
Presideix la diputada senyora Esther López Barceló.
Reunió número 8.

La senyora presidenta:heÂ«

Abrimos la sesión de la comisión de agricultura y pasamos la palabra al secretario para que pase lista.

Gracias.

(El secretari passa llista per tal de comprovar si hi ha quòrum)

La senyora presidenta:

Hay quórum.

Por tanto, damos paso al siguiente punto del orden del día, que sería la lectura y aprobación del acta de la reunión anterior.
¿Están todos de acuerdo?
Por unanimidad se aprueba.

Pasaríamos, antes de comenzar con el siguiente punto del orden del día, a excusar a la consellera de Agricultura, Pesca y Alimentación, a la señora Maritina Hernández, que se ha excusado, y, por tanto, queda retrasada la comparecencia de la consellera de Agricultura, Pesca y Alimentación para explicar los planes de futuro del Consell respecto al Instituto Valenciano de Investigaciones Agrarias, solicitado por el Grupo Parlamentario de Izquierda Unida.

Por tanto, pasamos al punto número 2, que sería la pregunta.
.
.

¿Sí?
Tiene la palabra.

El senyor Giner Giner:

Per una qüestió d'ordre en què em cap l'absoluta seguretat que tots estem d'acord.

És la primera reunió que celebrem després que faltara el company que era membre d'esta comissió, i, en eixe sentit, no perquè ho diga jo, pense que em faig portaveu del sentir absolutament unànime de tota la comissió que constarà en acta el condol de tota la comissió, de tots i cadascun dels grups parlamentaris.

La senyora presidenta:heÂ«

Evidentemente, secundamos las palabras del portavoz del Grupo Parlamentario Popular y esta presidenta se disculpa por no haber realizado un minuto de silencio por el compañero Vicent Esteve, y que conste en acta.

Preguntes

La senyora presidenta:

Bien, pues, pasamos al punto número 2, que sería la pregunta número 253 a la consellera de Agricultura, Pesca y Alimentación y Agua sobre las gestiones para controlar las grandes distribuidoras de naranjas, formulada por el diputado Josep Maria Pañella Alcàcer, del Grup Parlamentari Compromís.

Tiene la palabra.

El senyor Pañella Alcàcer:

Moltes gràcies, senyora presidenta.

La pregunta és molt senzilla, és: ¿quines gestions ha fet la conselleria davant l'actitud abusiva de les grans distribuïdores, que han fet i desfeien al seu parer, pel que fa al preu de les taronges i mandarines portant a una situació molt complicada al sector citrícola valencià en aquesta temporada.

La senyora presidenta:heÂ«

Le damos la bienvenida a la secretaria autonómica, a la señora Mar Casanova, y le damos el uso de la palabra.

Tiene la palabra.

La senyora secretària autonòmica d'Agricultura, Pesca, Alimentació i Aigua:

Muchas gracias, señora presidenta de la comisión.

Señoras y señores diputados.

Señor Pañella, desde la conselleria estamos haciendo todo lo posible y trabajando en muchos ámbitos para asegurar el precio justo para el agricultor, como ya creo que explicó aquí la consellera en esta misma comisión el pasado mes de febrero.
Porque, como usted conoce, el tema es mucho más amplio y complicado de lo que parece, ¿no?

Este trabajo, en primer lugar, lo estamos desarrollando con un diálogo permanente con el sector.
Desde el inicio de la campaña 2011-2012 la conselleria se ha reunido con todos los representantes de los agentes implicados, tanto los productores como cooperativas, distribuidores y exportadores.
Pero, como no puede ser de otra manera, lo tenemos que hacer y actuar siempre dentro del marco de la libertad de empresa y de la defensa de la competencia, tal y como consagra la legislación nacional y europea que –como sabe– nos impone unas limitaciones estrictas sobre nuestras posibilidades de actuación en estos terrenos.

No obstante, estamos cumpliendo todos nuestros compromisos y consiguiendo avances muy significativos.
En este sentido, creo que es importante destacar el gran paso que acabamos de dar hacia la implantación efectiva del contrato obligatorio en el campo con la aprobación el pasado viernes por el Consell del Decreto 75/2012, por el que se regula la obligatoriedad de mantener la trazabilidad en los productos agrícolas y su primera comercialización, que se publicó ayer mismo en el DOGV.

En este decreto hemos conseguido incluir como exigencia que, entre la documentación necesaria para acreditar la trazabilidad de los productos agrarios, esté el contrato de compraventa o un documento equivalente que demuestre la voluntariedad y la legitimidad de las transacciones entre el agricultor y la empresa de elaboración, distribución o transformación, un contrato que, entre otros requisitos, deberá indicar expresamente el precio y las condiciones de pago.

Por tanto, estamos trabajando con el sector en este sentido, creo que estamos consiguiendo resultados.
El decreto de trazabilidad es un ejemplo especialmente significativo de estos resultados, pero también hemos avanzados en otros muchos temas, como es el código de buenas prácticas comerciales agroalimentarias, firmados por todos los representantes del sector, así como la definición y defensa de un paquete importante de enmiendas sobre la reforma de la PAC, líneas de trabajo, de apoyo a la reconversión varietal, y, luego, pues, también, sobre líneas de trabajo en investigación y lucha contra las plagas, así como el control de calidad de la fruta que se comercializada.
Todo esto lo estamos trabajando.

Pero respecto a la pregunta, yo creo que lo más importante es la aprobación del decreto de trazabilidad que nos va a permitir tener este contrato.

La senyora presidenta:heÂ«

Tiene la palabra, señor Pañella.

El senyor Pañella Alcàcer:

Moltes gràcies, presidenta.

Senyora secretària autonòmica, gràcies per la seua contestació.

Mire, la meua intervenció tindrà dos parts, i voldria que estiguera atenta a les dues parts que vaig a dir.

La primera part comença així: més de dos mil agricultors de les organitzacions professionals agràries del País Valencià, pràcticament de totes elles, se van concentrar davant la cadena de distribució alemanya Lidl per protestar per la greu situació que travessen els citricultors, conseqüència de la no-existència del preu en el camp i les pèssimes liquidacions de les tres darreres campanyes.
El representant de les organitzacions professionals agràries van anunciar que, de no trobar una solució als problemes dels productes dels cítrics, paralitzarien la campanya no deixant recol·lectar la fruita a les seues plantacions.

Lidl és una de les cadenes comercials que està venent clementines a pèrdues, és a dir, per sota del cost.
Són utilitzades com a reclam davant els consumidors per a la venda d'altres productes.
Hem de dir que la venda a pèrdues no està permesa.

Les organitzacions professionals agràries reclamen una llei de comerç que possibilite al citricultor mantenir la seua activitat, regulant els marges comercials i que incloguen mecanismes per a la gestió de crisi, també mesures que afavorisquen i faciliten la transparència al mercat amb l'obligatorietat d'un contracte per a qualsevol transacció comercial i la traçabilitat dels preus també.

Els productors dels cítrics exigixen també una assegurança agrària que els garantisca la renda del productor davant qualsevol incidència, així com mesures de control perquè les clementines i taronges arriben en òptimes condicions de qualitat al consumidor.
I passen també les seues reivindicacions per demanar la pressió de la fiscalitat agrària a la realitat del sector.

Segona part de la meua intervenció.
El cítric valencià està sofrint una greu crisi de rendibilitat a causa de la major part de supermercats alemanys, la principal destinació exterior de cítrics de la Comunitat Valenciana, Alemanya, i han tractat de rebentar la temporada imposant un preu de venda de 0,93 euros per quilo en mandarines i taronges enfront d'1,55 euros que tenia en aquell moment –estem referint-mos lògicament al moment en què va passar aquesta circumstància en el mes de febrer–, a 1,55 euros es venia a Espanya, i això que la distància entre València i Berlin, vull dir, n'hi havia una distància de més de dos mil quilòmetres que, per tant, és un cost afegit.

Malgrat els baixos preus de venda al públic a Alemanya, els seus operadors recuperen sobradament els marges comercials perquè els preus percebuts per productors espanyols estan per terra.
Enfonsar els valors a l'inici de la campanya, que és la situació –segons constata un informe de les organitzacions professionals agràries–, resulta irrendible a distribuïdors forans perquè els permet recuperar el negoci pocs mesos després quan es produïx un major volum de venda i una vegada ja s'ha tirat per terra el valor del producte en el mercat.

El problema estructural de la citricultura valenciana és l'existència de milers de productors i escassos operadors comercials, cosa que fa que tornen a desplomar-se, encara més, els escassos ingressos que perceben els agricultors per la venda de la fruita.
Centenars d'agricultors es van convocar a les portes de les cadenes alemanyes Lidl i Aldi a Alfafar i van bolcar allí mil dos-cents quilos de taronges i mandarines.
La protesta va ser per exigir solucions a la crisi de rendibilitat dels productors valencians que han denunciat l'abús dominant de les cadenes alemanyes i els han retret la seva actitud totalitària.
A més, han exigit a l'administració que prenga cartes amb l'assumpte amb lleis i justícia perquè la situació és inassumible, demostrant pessimisme cap a l'actitud d'aquells que haurien de ser portadors de solucions.

Mire, el sector està agonitzant, no pot estar més temps a mercé de les fluctuacions que es produïxen en el mercat i que es venen repetint i provocant, perquè això de parlar de les fluctuacions del mercat.
.
.
, aquelles fluctuacions provocades que es van repetint campanya rere campanya.

Per tant, ¿què demanen?
Que es legisle, que s'implante el contracte de compravenda a preu mínim, que, almenys, que cobrisca el cost de producció per garantir la renda.
L'objectiu és que en aquest contracte n'hi haja la traçabilitat clara també del preu, no només del producte.

Mire, i acabant la segona part de la meua intervenció, ¿quina diferència hi ha entre la primera i la segona?
Pràcticament és el mateix.
La diferència és la data.
La primera, 11 de gener de 2007; la segona, 13 de gener de 2012, cinc anys de diferència de la primera a la segona.
Les mateixes reivindicacions davant la mateixa situació que s'està repetint d'una manera i de l'altra.

La pregunta és clara: ¿què fan?
Perquè vosté m'està contestant el mateix que ja m'ha contestat a mi la consellera fa, no mesos, sinó anys; que s'havia arribat al contracte obligatori, és més, ací s'havia contestat per part de la consellera que la venda comercialitzada no existia en el camp.
I això se va dir ací, quan és la més abundant inclús en este mateix moment.

Per tant, la pregunta és clara: ¿què anem a fer?
Perquè no és el moment de decretar, legislar, és moment d'actuar, de fer complir.
I això és el que no veiem en este moment que se facen complir, perquè això ja era il·legal en el moment que es va produir.

Moltes gràcies.

La senyora presidenta:heÂ«

Gracias, señor Pañella.

Tiene la palabra la señora Casanova.

La senyora secretària autonòmica d'Agricultura, Pesca, Alimentació i Aigua:

Muchas gracias.

Sí, señor Pañella, yo creo –y comparto con usted– que la situación que vive el campo es una situación en la que todos tenemos que trabajar pero, por suerte o por desgracia, tenemos que trabajar dentro del marco legal y jurídico que nos lo permite.

Usted sabe que hace dos años la conselleria impulsó un acuerdo en el marco de Intercitrus para implantar el contrato obligatorio en el campo y establecer un precio base.
O sea que eso es una reivindicación que también tiene la conselleria, lógicamente, tanto para la primera comercialización de naranjas y mandarinas como para la salida de almacén.
Sin embargo, este acuerdo no pudo seguir adelante porque se opuso la Comisión Nacional de Competencia.
Nosotros lo impulsamos e hicimos todo lo necesario, pero, luego, nos lo denegaron.

Por tanto, no vamos en cejar en nuestro empeño de trabajar en esta materia, de conseguirlo, pero dentro de la legislación tal y como nos lo permite.
Por eso, yo creo que el decreto de trazabilidad sí que es un avance porque sí que –como le he explicado– incluiría la exigencia de este contrato de primera venta y de un precio cierto.
Además, trabajamos en otras áreas como el código de buenas prácticas comerciales agroalimentarias.
Hemos presentado muchísimas enmiendas a la reforma de la PAC para poder implantar, o sea, que la legislación comunitaria nos aceptara implantar el contrato obligatorio y establecer indicios de precios de referencia.
Y, luego, también, el ministro ha anunciado la nueva ley de la cadena alimentaria, que ha anunciado el ministro Arias Cañete como una de sus prioridades u objetivos para esta legislatura, en el que esperemos que esta ley nos dé la cobertura legal suficiente en este sentido para poder avanzar en esta materia que –como usted– consideramos que es importante porque está dejando en una situación, bueno, de inferioridad de condiciones a la hora de negociar a nuestros agricultores.

Pero, ya le digo, tenemos claro cuál es el objetivo y lo tenemos que hacer dentro del marco legal vigente.
Y las acciones que hasta ahora se han hecho, pues, bueno, nos las tumbaron la propia Comisión Nacional de Competencia.
Entonces, hemos tenido que buscar –y seguimos buscando– las alternativas para conseguir este apoyo a nuestros agricultores.

La senyora presidenta:

Muchas gracias, señora Casanova.

Pasaríamos a la pregunta número 309 a la consellera de Agricultura, Pesca, Alimentació i Aigua.
.
.
, sobre les mesures per a pal·liar les pèrdues causades per la sequera, formulada per la diputada María Vicenta Crespo Domínguez, del Grup Parlamentari Socialista.

Té la paraula, senyora Crespo.

La senyora Crespo Domínguez:

Gràcies, senyora presidenta.

Senyories.

Senyora secretària, quines mesures ha pres la conselleria per tal de pal·liar les pèrdues dels sectors agrari i ramader de la nostra comunitat causades per la sequera?

La senyora presidenta:

Tiene la palabra la señora Casanova.

La senyora secretària autonòmica d'Agricultura, Pesca, Alimentació i Aigua:

Gracias, señora presidenta.

Señoras y señores diputados.

En el mes de marzo, algunas comarcas de la Comunidad Valenciana estaban padeciendo las consecuencias de una falta de precipitaciones que se venía arrastrando ya desde finales del año pasado.

Pero afortunadamente esta situación de sequía, que se trataba de una sequía climatológica y no hidrológica, puesto que la situación de nuestros embalses se encontraba y se encuentra en buena situación.
.
.
, como decía, la situación ha cambiado en los dos últimos dos meses.

A partir de finales de marzo y durante el mes de abril, han entrado una serie de borrascas que han dejado afortunadamente precipitaciones en todas las comarcas de la Comunidad Valenciana y, en alguna de ellas, muy considerables.

Pues bien, estas precipitaciones han sido suficientes para que los cereales y el resto de cultivos de secano, que eran los que podían haberse visto seriamente afectados, hayan podido finalmente brotar con normalidad, aunque con.
.
.
, efectivamente, con un cierto retraso.

Igualmente, los pastos, que en principio eran las producciones más afectadas por esta sequía, se han desarrollado con rapidez a partir de la llegada de estas lluvias y, especialmente, con la subida de temperaturas de finales de abril y principios de mayo.

En cuanto a la apicultura, que era otro sector que también se veía afectado por esta sequía, pudo también iniciar la campaña en cuanto empezaron las primeras floraciones de regadío, especialmente de los cítricos.

Así pues, afortunadamente la sequía se ha visto muy mitigada en los dos últimos meses.
Podríamos estimar que la situación de sequía de la Comunidad Valenciana, que parecía que podía ser un grave problema a finales del mes de marzo, se ha visto mitigada por las precipitaciones de los últimos meses.

Consideramos así que las propuestas que se concretaron a finales del mes de marzo en la mesa de la sequía entre el ministerio de agricultura y las comunidades autónomas afectadas por la sequía, y que se han aplicado o que han sido iguales estas medidas para todo el sector agrario español, son suficientes para paliar los daños finales o definitivos que se han producido en la Comunidad Valenciana entre finales de 2011 y principios de 2012.

Porque nosotros exigíamos que.
.
.
, esas medidas nos parecían correctas siempre y cuando se cumplieran dos requisitos, que era tener un mes de abril lluvioso que compensase ese déficit hídrico previo y recuperase los pastos y la nascencia en los cereales y que nos llevaran a la situación de normalidad en la producción en todo el secano, o sea, en la práctica totalidad del secano de nuestro territorio, y así ha sido.

Y una segunda.
.
.
, un requisito que queríamos es que se fuesen cumpliendo los acuerdos de esta mesa de la sequía, y también se han cumplido.

Por tanto, hemos considerado que las medidas que se tomaron entre el ministerio y todas las comunidades autónomas afectadas eran suficientes para paliar los daños finales que se han producido en la Comunidad Valenciana.

La senyora presidenta:

Tiene la palabra la señora Crespo.

La senyora Crespo Domínguez:

Gràcies, senyora presidenta.

Senyories.

Senyora secretària.

Mire, la bateria de mesures, que vosté les basa pràcticament totes en les borrasques, que són per descomptat necessàries, però al nostre entendre insuficients, són el que ha servit de base per al seu relat.
Aleshores, doncs, jo vaig a fer un altre relat de la situació.

Senyories, el sector agrari i ramader continua anant de rodes a pilars i a les preocupacions que ja havia d'afrontar cada dia per la greu situació de la crisi que viu enguany, li n'hem de sumar una altra, la sequera, que no fa més que empitjorar les coses i agreujar la ruïna conjuntural del sector agrari i ramader valencià.

Perquè després de la seua intervenció, doncs, la veritat, senyora secretària, encara tinc més clar que el sector va a patir la passivitat del govern de La Generalitat que no reacciona o no vol reaccionar davant d'incidències climatològiques amb la celeritat que tocaria.

Hui parlem de la sequera amb una valoració de danys estimada en uns 75 milions efectivament.
I, clar, senyories, la lectura d'això és que la collita, o s'ha fet malbé, o es quedarà per la mitat, com és el cas de les oliveres, la vinya, els ametlers, els garrofers i un llarg etcètera, costant-li al llaurador, una vegada més, diners la producció que el benefici que poguera rebre per eixos productes.

Senyories, el sud, és a dir, la Comunitat Valenciana, per la situació geogràfica, està en l'avantsala de la sequera i podria ser un drama eixa falta d'aigua del cel per a milers de llauradors i ramaders.

Doncs bé, hi ha un sector que realment –i vosté l'ha nomenat– està passant-ho molt malament, són els apicultors que, sens dubte, reduiran en un 60% la producció de mel ací en la terra.

I la conselleria, en lloc d'ajudar-los especialment enguany, què ha fet?
Traure un decret, el decret de la pinyolà, que impedix l'assentament del 75% de ruscos en zones citrícoles, prohibit de l'1 d'abril al 31 de maig, floració de cítrics i, s'entén, assentaments en cap explotació citrícola de la Comunitat Valenciana.

Un sector, l'apícola, que a més des de l'any 2009 no rep cap indemnització per a compensar la disminució de renda de l'apicultor al qual obliguen a traslladar eixos ruscos lluny de les zones citrícoles, a més de quatre quilòmetres, senyories.

La collita passarà, segons estimacions de les organitzacions agràries –no ho diu el meu grup–, de 9,4 milions de quilos a 2,4 milions de quilos.
La minva és dramàtica.

Senyories, els números rojos estan convertint-se en una norma en el sector primari valencià i és preocupant veure com des de la conselleria ens passen en bones raons, però el que necessita el sector són fets i mesures concretes fiscals, com, efectivament, en un primer paquet ha aprovat el govern central, ja siga d'aplicació del mòdul zero en la declaració de l'IRPF, l'exempció de l'IBI de rústica, la moratòria en les quotes de la Seguretat Social, i un temps prudencial degut a esta sequera, doncs, serien deu mesos, per exemple, perquè el sector poguera recuperar-se.
O la posada en marxa de crèdits bonificats o, també, i vosté ho ha nomenat, fer gestions perquè s'avancen les ajudes de la PAC, però no al 50%, com podem llegir per ahí i vénen anunciant des del ministeri, sinó que la situació demanaria un avanç del 100% d'estes ajudes als llauradors i ramaders.

Perquè de no actuar ràpidament, anem a assistir a un panorama molt desolador en un futur molt pròxim, senyora secretària.
La fallida està ahí, senyories, per als homes i dones que encara es dediquen a l'agricultura o ramaderia.

Per tant, urgix que es prenguen mesures de xoc per pal·liar la disminució de rendiments i collites, però sobretot l'increment dels costos de producció que s'han agreujat, i molt, enguany, degut a la sequera, perquè, vosté ho ha especificat molt clarament, fins a primers d'abril no aparegueren les primeres borrasques perquè l'agricultura, amb retard, però poguera tindre renda.

Està molt bé que la consellera, en este cas –i també ens hem assabentat–, vaja a Madrid a demanar mesures específiques al Magrama contra sequera, perquè són mesures de competència estatal, les fiscals que jo he recalcat abans.
Però no s'ha d'oblidar que ací té les competències exclusives en matèria agrícola.

I hui el sector el que li hagués agradat sentir, senyora secretària, és que des de la conselleria havien habilitat unes línies econòmiques específiques, consignant uns diners complementaris a les ajudes estatals amb l'única finalitat de pal·liar els greus efectes de la sequera en la comunitat.

Però una altra vegada vostés van a demanar fora el que per llei els toca aprovar.
I ja, insistisc, vostés tenen les competències plenes, per tant, actuen.

Res més i moltes gràcies.

La senyora presidenta:

Tiene la palabra la señora secretaria autonómica.

La senyora secretària autonòmica d'Agricultura, Pesca, Alimentació i Aigua:

Muchas gracias, presidenta.

Vamos a ver, yo creo que no se me ha entendido bien.
Yo no he dicho que la solución que hemos puesto a la sequía ha sido esperar a que llueva.
Yo lo que he dicho es que como ha llovido, el grado en el que ha afectado a nuestra agricultura la sequía era mucho menor del previsto en un primer momento.

Cuando se previó esa afección, es cuando la consellera fue a Madrid, estuvo en el ministerio y, lógicamente, trasladó la situación de la Comunidad Valenciana.
Y entiendo que la Comunidad Valenciana tiene que formar parte lógicamente de las ayudas que a nivel estatal se van a poner en marcha para la sequía que se produce en toda España.

De hecho, aquí tengo un mapa en el que se puede ver que la Comunidad Valenciana es la zona menos afectada, porque es la zona verde, por la sequía este año.

De hecho, lo que yo he intentado explicar antes es que si la sequía no se hubiera solucionado con las últimas lluvias que hemos tenido, efectivamente, a lo mejor hubiéramos tenido que aplicar unas medidas adicionales.
Pero tal y como se han desarrollado las precipitaciones y como se han desarrollado.
.
.
al final la floración y nuestros cultivos, hemos entendido que las medidas que había puesto en marcha el ministerio eran suficientes.

Unas medidas que, efectivamente, como usted ha nombrado, sí que son una medidas reales.
Nosotros, desde el principio, nuestra política era apoyar con beneficios fiscales y con una apertura de líneas de financiación, porque entendíamos que eran las medidas que más podían beneficiar a nuestros agricultores, y así ha sido.

El 27 de abril publicó el ministerio la orden del Ministerio de Hacienda, reduciendo los módulos del IRPF para la ganadería y la apicultura y para toda otra serie de productos agrarios.
Y en el marco de la mesa de la sequía se acordaron medidas de inyección de liquidez de ámbito nacional mediante créditos subvencionados, moratorias y posibilidad de adelantar pagos de la PAC; además, también, de acelerar el pago de indemnizaciones a aquellas explotaciones que tuvieran asegurado el riesgo por sequía en pastos.

Pero, además, hemos hecho desde la conselleria algo que también creíamos fundamental, que era promover los seguros agrarios para que todos los productores estén debidamente protegidos frente a las inclemencias meteorológicas muchas propias de nuestro sector.
Y por eso la conselleria va a subvencionar en 2012 la suscripción de pólizas de seguro con 20 millones de euros.

Por tanto, sí que se han tomado medidas, pero siempre en el marco de la cantidad que considerábamos necesaria, que había sido.
.
.
, las consecuencias de la sequía en nuestro campo.

La senyora presidenta:

Gracias, señora Casanova.

Pasamos a la pregunta número 312 a la consellera de Agricultura, Pesca, Alimentació i Aigua.
.
.
, sobre l'impacte de les retallades sobre els convenis, formulada per la diputada María Vicenta Crespo Domínguez, del Grup Parlamentari Socialista.

Tiene la palabra la señora Crespo.

La senyora Crespo Domínguez:

Gràcies, senyora presidenta.

Senyories.

Senyora secretària, com van a afectar les retallades en més del 31% del pressupost del Ministeri d'Agricultura, Alimentació i Medi Ambient sobre els convenis que té signats amb la conselleria?

La senyora presidenta:

Tiene la palabra la señora Casanova.

La senyora secretària autonòmica d'Agricultura, Pesca, Alimentació i Aigua:

Gracias, presidenta.

Señora Crespo, en estos momentos es imposible dar una respuesta concreta a lo que usted pregunta.

¿Cómo va a afectar el recorte del presupuesto del Ministerio de Agricultura, Alimentación y Medio Ambiente a los convenios que tienen firmados con la conselleria?
No lo sabemos y no lo podemos saber en este momento.
¿Por qué?

En primer lugar, porque el proyecto de ley de presupuestos generales del estado está en tramitación por las Cortes Generales y, por lo tanto, aún puede experimentar cambios significativos en cuanto a la distribución de los fondos.

En segundo lugar, usted habla de un recorte del 31%, pero si sumamos los programas presupuestarios de agricultura, ganadería, pesca y alimentación, el proyecto de presupuestos para 2012 tiene un total de 8.
458 millones de euros, lo que supone solamente una diferencia respecto al presupuesto de 2011 de un 0,6%.

En tercer lugar, estamos hablando de un dato global que no indica cuál es la evolución de cada una de las partidas presupuestarias.
No todos los programas se reducen.
.
.
algunos también crecen, como es la competitividad y calidad de la producción agraria, que crece casi un 20%, un 19% en concreto, o la regulación de mercados agrarios, que crece un 4%.

Dentro de cada programa, además hay conceptos que disminuyen, otros que se mantienen y otros que aumentan; por tanto, no hay una reducción lineal y no se puede decir que la Comunidad Valenciana tiene una reducción de un equis por ciento del presupuesto estatal, porque no es así.

Pero sobre todo hay un elemento que me impide darle una respuesta concreta, y es que todavía falta conocer datos esenciales para saber cómo se van a distribuir estos fondos entre las distintas comunidades autónomas.

No sabemos qué ajustes están haciendo otras comunidades autónomas en temas de política agraria y, por tanto, desconocemos cuál va a ser la demanda de cada comunidad autónoma en financiación respecto a los programas presupuestarios que afectan a todos y, además, tampoco sabemos si las comunidades autónomas tienen remanentes no gastados del ejercicio anterior y, por lo tanto, que estarían disponibles para 2012.

Por tanto, es imposible ahora responderle esta cuestión, porque ya le digo que hay muchos datos que no tenemos.
Habrá que esperar, primero, a que los presupuestos sean aprobados y luego a que se reúnan las conferencias sectoriales de las comunidades autónomas y nos indiquen, como decía, estos dos datos: cuáles son las necesidades de financiación de cada comunidad autónoma y cuáles son los fondos remanentes de cada una de ellas.

Pero, bueno, en cualquier caso, yo creo, señora Crespo, que puede estar tranquila que la conselleria va a estar haciendo todo lo posible por defender los intereses de los agricultores, de la agricultura valenciana y para asegurar que la distribución de fondos estatales sea lo más justa y adecuada posible a la Comunidad Valenciana.

Gracias.

La senyora presidenta:

Tiene la palabra la señora Crespo.

La senyora Crespo Domínguez:

Gràcies, senyora presidenta.

Senyories.

Senyora secretària, eixe element que li impedix el que són ajustos en temes de política agrària, mosatros ja en esta Comunitat Valenciana sabem que l'ajust, a banda que el pressupost anava a la baixa, de nou patirà un 20% de retallades previstes per al tema dels ajustos en temes generals econòmics d'esta comunitat.

I tampoc em negarà que enguany el senyor Rajoy s'ha sumat a les polítiques de retalls que vostés estan practicant en esta comunitat i, per tant, no donant una oportunitat al sector primari valencià, que és un sector productiu estratègic.
Perquè els fets són els fets.
I, clar, la retallada sí que està ahí: més del 31% el que és el pressupost del ministeri.
I això, sense cap dubte, afectarà a les aportacions que arribaven ací a esta comunitat.

Jo li posaré exemples concrets.
Mentres el Consell jo crec que no estiga disposat a assumir el cent per cent i consignar en els pressupostos de La Generalitat les partides econòmiques necessàries per a fer front a les dificultats que patix el nostre sector, depenem de recursos que ens transferixen des del ministeri.
I eixa dependència de vegades és tan gran –concretament, me referisc jo, per exemple, als programes dedicats al desenvolupant rural, que ha patit retallades del 85,9%, i eixa dada està escrita per part del ministeri– que de segur enguany van a perillar, però, sobretot, no arribaran en la mateixa proporció les transferències que n'hi havien previstes a esta comunitat.

Però no sols ahí es veurà el mal, també en les actuacions relacionades amb la qualitat de les produccions agrícoles i ramaderes, diners que ens transferien per a millorar la industrialització i comercialització agroalimentària.
En el pressupost n'hi ha una davallada del 24,5%.
Què passarà amb eixe programa, senyora secretària?

O un altre exemple.
Diners destinats als recursos pesquers i desenvolupament sostenible tan sols comptarà enguany del ministeri amb 19,67 milions, és a dir, un 31,4% menys que en 2011.
I ací tenim al sector pesquer esperant subvencions per a la millora d'estructures i mercats pesquers i enguany ja poden oblidar-se de tot perquè crec que no disposaran d'ajudes.

O les inversions per a dotacions a la política de regadius, una baixada d'un 20,4% menys, que difícilment ho van a tindre.
.
.
Que difícil –perdó– ho van a tindre els agricultors valencians!
, que entre La Generalitat que té hipotecada la partida del pressupost de 2012 per a pagar obres d'exercicis anteriors i el Govern d'Espanya que retalla a les comunitats de regants, ja poden oblidar-se d'ajudes també enguany.

I també baixen en un 10% els diners destinats a cobrir les assegurances agràries, tan sols 246 milions d'euros per als plans d'assegurances, senyora secretària.
Un misèria en el temps que corren, que quan no neva, plou massa, o, com ha passat enguany, no plou i la sequera fa estralls.
Però a vostés, senyors del Partit Popular, no els preocupa ni ocupa que un pobre llaurador perda tota la seua collita en una sola nit.

Què va a passar amb el convenis de prevenció i lluita contra les plagues amb la retallada salvatge que ens han fet des de Madrid enguany?
Perquè ací hi ha cítrics, i això vol dir tractament contra la mosca.
Ací hi ha palmeres –el Palmerar d'Elx és patrimoni de la humanitat–, i el Rinchoforus ferrogineus, una plaga que en estos moments és el pitjor mal de les palmeres perquè viatja a la velocitat de la llum.
L'any passat, el ministeri va donar 1.
271.
000 euros per a prevenció o lluita contra les plagues.
Sap vosté quan diners arribaran enguany?

O molts altres convenis que anomenaré de forma global per falta de temps, com són la millora del sector de fruits de closca i de garrofers, un arbre ancestral en la comunitat que està desapareixent.
L'any passat 1.
384.
000 euros.
I enguany, senyora secretària?
O la millora dels sectors agrícoles en general.
I ací concretament el sector citrícola, 1.
033.
000 euros l'any passat.
No ens oblidem, la taronja és un símbol internacional de la nostra valencianitat.
I un llarg etcètera, senyora secretària.

Perquè el sector agrari valencià sempre s'ha alimentat, fins ara, per molt que ho critiquem, de les ajudes que arriben del ministeri.
I així, més mal que bé, han sobreviscut a les polítiques de retalls dràstics que ve practicant el Consell des de fa dèsset anys en la comunitat.
En deu anys –és una data–, els pressupostos han abaixat més d'un 55%.

Espere que siguen conscients, senyors del Partit Popular, i com vosté molt bé ha dit, senyora secretària, estiguen atents al que va a fer amb eixes transferències el ministeri perquè els diners i, sobretot, les retallades del Magrama no posen en perill la supervivència dels agricultors i ramaders d'esta comunitat.

Res més i moltes gràcies.

La senyora presidenta:

Tiene la palabra la señora Casanova.

La senyora secretària autonòmica d'Agricultura, Pesca, Alimentació i Agua:

Gracias, señora presidenta.

Señora Crespo, dos cosas.

Por un lado, yo creo que no nos hace ningún bien hablar de, en este contexto, de reducciones presupuestarias, que es cierto, hablar de unas reducciones que no son reales.
Usted me está hablando de una reducción del presupuesto del ministerio de un 31%, que ya le he dicho que no es así.

Esa reducción la sacó en una nota de prensa el ministerio y no toma en consideración todo el presupuesto, solamente el gasto no financiero.
Por tanto, no incluye la financiación a administraciones territoriales y, por tanto, todas las subvenciones a comunidades autónomas, las obligaciones de ejercicios anteriores y otros gastos.

Evidentemente, lo que nosotros creo que tenemos que mirar es el presupuesto completo del ministerio y el de los organismos autónomos, e incluyendo las partidas destinadas a comunidades autónomas y las que cubren los compromisos ya adquiridos.

Si cogemos el presupuesto completo destinado a agricultura, pesca, ganadería y alimentación, le repito que la bajada de 2012 respecto 2011 es solamente una reducción de un 0,6%.
Pero aun así, aunque usted dice que no entiende por qué la conselleria o La Generalitat nos basamos en las ayudas del ministerio, yo creo que lógicamente tenemos que aprovechar las ayudas del ministerio y tenemos el mismo derecho que cualquier otra comunidad autónoma a utilizar esas ayudas.
Y, desde luego, desde la conselleria vamos a seguir utilizándolas.

Pero eso no quiere decir que no pongamos en marcha las medidas que son de nuestra competencia.
Cuando hicimos nuestros presupuestos de 2012 en La Generalitat, unos cuatro meses antes de los presupuestos generales del estado, incluimos un aumento de un 89%, por ejemplo, en la partida para dotación de programa de investigación agraria destinada a sanidad vegetal.

Esto nos ha permitido poder seguir desarrollando todas nuestras estrategias de control y tratamiento de plagas, un tema que, como todos sabemos, es fundamental en nuestra agricultura.
La comunidad, gracias a este incremento de un 89% que ya previmos en nuestro presupuesto, va a poder mantener el nivel de protección de nuestra producción frente a plagas y enfermedades, aunque el presupuesto del ministerio en este capítulo, efectivamente, se vaya a reducir.
Por tanto, yo creo que en este sentido nos hemos adelantado y hemos previsto las posibles reducciones del ministerio.

Además, y lógicamente, nos preocupa que se reduzcan estas partidas que cofinancian nuestras actuaciones, pero para ello también seguimos trabajando y vamos a sacar ayudas con los remanentes que teníamos de períodos anteriores, de ejercicios anteriores.
Por ejemplo, vamos a sacar ayudas para la ganadería y ya hemos sacado ayudas para la lucha integrada contra plagas a través de las Atria, con un importe de 250.
000 euros.

Por eso, considero que el trabajo de la conselleria en esta materia está realizado.

Gracias.

La senyora presidenta:

Muchas gracias, señora Casanova.

Hacemos un receso de cinco minutos para despedir a la secretaria autonómica.

(Se suspén la reunió durant uns minuts)

La senyora presidenta:

Reanudamos la sesión de la comisión de agricultura.

Y dado que el número punto 3 ha tenido que decaer, daríamos paso al punto número 4.
(S'interromp la gravació)

(Ocupa la presidència el president, senyor Eduardo Ovejero Adelantado)

Proposició no de llei sobre l'establiment i agilitació dels sistemes pertinents de control sobre les pujades de preu del gasoil B en les gasolineres de la Comunitat Valenciana, presentada pel Grup Parlamentari Compromís (RE número 15.
098, BOC número 58)

El senyor vicepresident:

Señorías, pasamos al punto número cuatro, que es: toma en consideración de la Proposición no de ley sobre el establecimiento y agilización de los sistemas pertinentes de control sobre las subidas de precio del gasóleo B en las gasolineras de la Comunidad Valenciana, presentada por el Grupo Parlamentario Compromís.
Por lo tanto, tiene la palabra el señor Pañella.

El senyor Pañella Alcàcer:

Gràcies, senyor president.

Jo crec que és evident el contingut de la proposició no de llei, sobretot si tenim en compte que el decret llei del Consell, sobre mesures urgents per a la reducció del dèficit de la Comunitat Valenciana, quan fa referència a l'impost de venda a minoristes dels hidrocarburs establix que el tipus de gravamen autonòmic per a les gasolines i el gasoil d'ús general serà de 48 euros per mil litres des del dia 10 de gener fins a l'últim dia de 2012, mentre que el gasoil d'usos especials, l'agrari i el de calefacció, en estos serà de 0 euros per mil litres; o siga, que queda exempt l'aplicació del cèntim sanitari en estos i això crec que ho tenim clar.

Però la realitat no ha estat aixina.
Almenys en la data en què se presenta la proposició no de llei, en el mes de gener, la situació era que en molts dels establiments de repartiment del gasoil el que se feia és també cobrar eixe cèntim sanitari, que recordem que no és un cèntim, que està quantificat en 4,8 cèntims per litre, que augmentava el preu en realitat del gasoil agrícola.
Posem un exemple que consta en la mateixa proposició no de llei, que entre la primera localitat de Conca, en Minglanilla, tenien un preu, a 0,89, però a Utiel, ja al País Valencià, el preu era d'1,06.
Per tant, ahí teníem constància de la situació que teníem d'aplicació també d'un excés en el preu de gasoil agrícola pel cèntim sanitari.

Què demanem?
Jo crec que no val la pena que mos estenguem molt més en el que és l'exposició.
El decret diu que està exempt, la realitat demostra que s'estava, i almenys en aquell moment i en este moment també en alguns llocs s'estava aplicant.
I, per tant, el que demanem és que el Consell faça diverses coses.
La primera que faça el control, exercisca el control sobre els preus en les gasolineres, perquè si està exempt no ha de cobrar-se el cèntim sanitari, entre altres coses, perquè després ells a l'estar exempt no el paguen i se convertix en un benefici claríssimament il·legal.
I, per tant, demanem que se facen els controls, se realitzen les inspeccions oportunes i s'òbriguen els expedients, si es troba, si es localitza persones que hagen fet aquest excés.

Sobre este tema ja vam fer una pregunta i personalment se va contestar abans.
I la contestació he de dir que no és satisfactòria en el sentit que no és precís, no considere precís per a la conselleria que hi haja una evidència per ells en el sentit que hi hagen denúncies i altres coses.
Jo pense que quan les organitzacions professionals agràries han fet pública esta situació, des del Consell, que no la conselleria d'agricultura, però sí des del Consell hauria d'haver-se pres de manera immediata, haver-se portat a terme les mesures immediates per a evitar que tot açò puga tornar a passar.

Per tant, crec que no sobra, que en este moment demanem que el Consell actue a través d'inspeccions i a través de lògicament de l'obertura d'expedients en el moment en què això siga demostrat.

Moltes gràcies.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias a usted, señor Pañella.

Por parte del Grupo de Esquerra Unida, tiene la palabra la señora López.

La senyora López Barceló:

Gracias, señor presidente.

Desde Esquerra Unida, como no podía ser de otra forma, probaremos, daremos el voto a favor a esta proposición no de ley.
Nosotros también en esta comisión tuvimos un debate con la señora consellera entorno a este tema, ya que nos hacíamos eco de las denuncias, y seguimos haciéndonos, de las denuncias que los colectivos agrarios nos habían hecho llegar sobre el aumento notorio a niveles históricos del precio del gasóleo agrícola que había llegado a una media en el País Valencià de 1,07 euros por litro.
Este precio del gasóleo ha superado, como ya vemos, con creces la barrera psicológica del euro por litro tras una escalada espectacular que de alguna forma reclama que, tanto la conselleria como el Ministerio de Agricultura, pongan en marcha de forma urgente soluciones para un problema al que no se le ha dado todavía ninguna respuesta.

Por tanto, desde Esquerra Unida, nos hacemos eco de nuevo de estas denuncias que nos llegaron a través de los colectivos de los trabajadores agrícolas y, evidentemente, apoyamos el hecho de que es una obligación de la conselleria el establecer y agilizar los sistemas pertinentes de control sobre estas subidas del precio del gasóleo B en las gasolineras del País Valenciano para realizar las inspecciones oportunas y abrir los expedientes que sean necesarios a las personas que se han aprovechado de la subida del céntimo sanitario para elevar el precio del gasóleo agrícola.

Por tanto, para no redundar ya más en el tema, ya que lo ha explicado el proponente, el Grupo Parlamentario Compromís, simplemente manifestar nuestro apoyo.
Y además creemos que es necesario que enfaticemos sobre este tema, porque es algo que, dentro del marco de crisis que están sufriendo los agricultores y agricultoras profesionales, creemos que este perjuicio les va todavía a suponer un coste mayor de lo que le supone la situación que están viviendo.
Así que, entorno a todo esto, pues redundar y reafirmarnos en nuestro voto a favor a la PNL de Compromís.

Gracias.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias a usted, señora López.

Por parte del Grupo Socialista, tiene la palabra la señora Crespo.

La senyora Crespo Domínguez:

Gràcies, senyor president.

Senyories.

Senyor Pañella.

El Grup Socialista també donarà suport a la seua PNL.
De fet, esta servidora ja va presentar una PNL similar en la comissió d'economia on també demanàvem que el Consell realitzara un estret seguiment sobre l'aplicació i el compliment de les companyies petrolíferes i també en les gasolineres ubicades a la Comunitat Valenciana, del Decret 1/2012, del Consell, de 5 de gener.
Un decret en aquest cas del gasoil agrícola de mesures per a reduir el dèficit a la Comunitat Valenciana i que recull una sèrie d'actuacions que afecten els ingressos i les despeses públiques amb la finalitat de facilitar la reducció del desequilibri pressupostari de La Generalitat, que dit de pas, que ha malgastat el que tenia i molt més, perquè ens hem assabentat que el dèficit ha passat del 3,68 al 4,5%.

Deia, doncs, que el seu capítol IV, referit a l'impost sobre vendes al detall de determinats hidrocarburs, l'article 19, especifica el tipus de gravamen autonòmic i el seu apartat 7 diu textualment que el gasoil d'usos especials entre els quals, per suposat, es troba l'ús agrari i de calefacció, té un gravamen de 0 euros per cada mil litres i que la norma s'aplicarà del 10 de gener de 2012 fins el 31 de desembre del mateix any.
Doncs, bé, la realitat és que el cèntim sanitari, 4,8 cèntims litres o 48 euros per cada mil litres, que tots paguem, no havia de tindre cap repercussió per al sector agrari valencià, que segons el decret llei quedava exempt, 0 euros en l'aplicació del cèntim sanitari per al sector agrari, senyories.

Però, clar, ací o a les companyies petrolíferes o a les gasolineres no els ha arribat el decret llei o alguna cosa està fent-se malament.
El que sí està clar és que estan fent la vista grossa i no es donen per assabentades, perquè no hagueren de passar ni quinze dies perquè les primeres queixes dels agricultors arribaren a les diferents organitzacions agràries denunciant tant a les gasolineres com a les companyies petrolíferes que estaven aplicant el cèntim sanitari i en alguns llocs de la comunitat superant eixos 4,8 cèntims, que ja és el més alt permés per la legislació vigent espanyola, per litre al gasoil d'ús estrictament agrari.

Senyories, els assegure que el camp valencià no està per a pagar els excessos que ha fet La Generalitat i es troba amb les arques buides.
Perquè un decret, com 1/2012, que en principi té data de caducitat, ja ho vorem, no són més que el reflex d'una mala gestió que obliga a implantar més impostos per a recaptar el que s'ha malgastat.

Senyories, el cèntim sanitari no és més que un altre impost sobre els hidrocarburs i, clar que l'han d'aplaudir les gasolineres i les companyies petrolíferes!
Si és un autèntic chollo per a elles i, a més, legal.
Per això, no s'han de parar a llegir el decret en la totalitat.
Han anat directament a la part que els interessava, eixa on diu, «La Generalitat ha gravat amb l'impost sobre hidrocarburs la gasolina i el gasoil», i prou, i ahí s'han parat.
Perquè d'un dia per a l'altre, senyories, en esta comunitat, el gasoil agrícola va passar de 0,89 cèntims litre a 1 euro o més en la Comunitat Valenciana.

Senyories, ja no els parle dels preus comparats amb altres comunitats, perquè aleshores la diferència seria abismal, pot superar el quart d'euro entre una comunitat i altra.
Així, per exemple, en Villena 1,6 cèntims litre el gasoil agrícola per això del cèntim sanitari i en la província d'Albacete el trobem a 0,78 cèntims litre.

Però, senyories, si les companyies petrolíferes i les gasolineres per interessos propis no respecten eixa exempció a l'hora d'aplicar el cèntim sanitari, La Generalitat ho ha de posar de manifest i cridar-los a l'ordre.
La Generalitat no pot ella també fer la vista grossa als abusos que estan practicant les empreses petrolíferes i algunes gasolineres i l'administració té la responsabilitat de fer complir la llei de nord a sud de la comunitat.
No pot permetre que paguen pobres per pecadors, en este cas el sector agrari que es troba impotent enfront dels monopolis, que són les grans empreses petrolíferes.

El Consell ha d'estar al costat del dèbil i ajudar-lo, però pareix ser que una vegada més eixa no ha estat l'actuació del Consell que ho tenia molt fàcil, tan sols un estironet d'orella recordant a les empreses petrolíferes i a les gasolineres la segona part del text del decret que diu textualment: «El tipus de gravamen automàtic per a les gasolineres, del 10 de gener fins al 31 de desembre, i el gasoil d'ús general serà de 48 euros per a cada mil litres.
» I ahí caldrà subratllar amb blau fosforet, perquè tots ho vegen, posa: «El gasoil d'usos especials, en este cas l'agrari, serà de 0 euros per cada mil litres –i ho repetix, senyories– exempt de l'aplicació del cèntim sanitari, 0 euros.
»

Per això, senyor Pañella, el Grup Socialista veu les coses clares en la seua PNL, perquè pretén posar fi a una injustícia més de les que els toca sofrir al sector agrari valencià per l'abandó en el qual el deixa el Consell.

Una data, per acabar –i donaré, per suposat, recolzament a la seua iniciativa– un agricultor en la Comunitat Valenciana paga hui en dia una mitjana de 4.
500 euros més que en 2009 pel combustible del seu tractor, com perquè el Consell vaja fent la vista grossa sobre l'aplicació del cèntim sanitari.

Res més i moltes gràcies.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias a usted, señora Crespo.

Por parte del Grupo Popular, tiene la palabra el señor Ballester.

El senyor Ballester Costa:

Muchas gracias, señor presidente.

Señoras y señores diputados.

La verdad es que leyendo la PNL me vienen a la cabeza varias cosas.
La primera de ellas es que el señor Pañella ha hecho un trabajo de conquistar el pensamiento de izquierdas de esta comisión, pero además de conquistarlo tragándose lo que decimos normalmente nosotros, pues, eso, por la puerta de atrás esta PNL.
O sea, le ha metido un gol alguien que le ha dado esto y le ha dicho, «vaya usted allí y defienda esto».
Porque, claro, si hay denuncias y él es conocedor deberíamos, si hay alguna situación que vaya contra la ley que ha hecho el gobierno valenciano, anómala, como muy bien dice mi compañero, deberíamos de ir al juzgado, y yo le acompañaría y seguramente este grupo también.

Porque si tiene de verdad conocimiento de que hay alguna empresa que se está tragando y está cometiendo de forma clara y concisa un abuso, pues habrá que denunciar.
Y en eso están los juzgados.
Y cuántas veces se va en política a los juzgados, que no tiene ningún sentido, y en esta que es grave, alguien, un periódico, una denuncia, no sabemos quién, dice esto.
Y, mire usted qué cosa tan curiosa, todos reconocen aquí que ha sido la Generalitat valenciana la que en el decreto ley que ya se ha mencionado 1/2012, de 5 de enero, el Consell, de medidas urgentes para reducción del déficit en esta comunidad, monta lo del céntimo sanitario pero esta medida no afecta, como también se ha dicho aquí –con lo cual, se ponen la tirita antes de la herida, que tampoco lo entiendo–, a los gasóleos especiales, con lo cual, ni a la agricultura ni a los especiales de calefacción.

¿De qué estamos hablando?
¿Estamos hablando de que alguien ha descubierto que se está haciendo un fraude en esta comunidad?
¿Para qué están los juzgados?
¿O esta cámara, al final, vamos a entendernos de que tenemos capacidad de juzgar a alguien?

Mire, señor Pañella, hay que ver.
Leer menos periódicos y que le metan menos goles por la escuadra, menos PNL por la escuadra, y viajar más.
¿Sabe por qué?
.
.
.
Y ver más gasolineras.
Porque diferencias de precio hay en todas.
¿O es que desconocen ustedes, a estas alturas, que aquí hay un libre mercado, que esto no es ningún país de esos a los cuales a ustedes les gustaría estar sometidos?
Aquí, es un país de libre competencia, libre mercado.
Y hay muchas empresas que fijan precios con razón, cada una.
.
.

Y, ¿sabe qué?
Además de eso.
.
.
Mire, le voy a leer algo curioso.
En el año 2009 el informe sobre la competencia al sector de carburantes de automoción, que se publica en septiembre de ese año 2009, se desprende de la existencia de numerosas barreras a la entrada y a la expansión de nuevos operadores en el segmento minorista y mayorista del mercado de carburantes.
En este sentido, la solución pasa por el aumento de la competencia en el sector, lo que sería acorde con las actuales iniciativas del Gobierno de España y el gobierno valenciano.
Mire, sabe quién lo decía eso, ¿no?
Gobierno que es más cercano a ustedes que a nosotros.
Pues de eso se trata, de la libre competencia, señor Pañella.

Es increíble que a usted le traigan esta PNL, que no sé quién se la ha redactado muy bien, y usted venga aquí y sea capaz de exponerla.
Usted es lo suficientemente maduro.
Se lo he dicho, véngase conmigo que le voy a invitar yo a un viaje y vamos a parar en todas las gasolineras que hay de aquí a la Vega Baja.
Y verá usted que, posiblemente, ninguna, incluso de la misma marca, coinciden en los precios, posiblemente ninguna.
Y eso está ahí.
Eso es una realidad.

Lo que pasa es que ustedes traen esta PNL diciendo: «Oiga, el gobierno valenciano, que ha tomado esta medida –que, además es una medida que creo que aplaudirán todos, por lo que yo he escuchado–, ahora se la saltan porque no tiene los controles previos.
» No he escuchado, por otro lado, que los precios de los carburantes de este país quien los regula es el estado central.

Y, miren por donde, tampoco nadie ha hecho referencia a ese incremento de la competencia –a ese incremento de la competencia– necesario para que los precios no sean lo que es esto.
O, estoy pensando yo, Repsol es una marca que se dedica a esto de los hidrocarburos y de los carburantes, ¿verdad?
¿O hay aquí alguien que quiera parecerse a la señora Kirchner?
¿Eso puede influir en los precios?
¿Puede influir un transporte, un coste de transporte desde la más cercana de las fuentes de alimentación de estas gasolineras a una distancia superior?

Mire, usted ha dado unos precios de dos localidades, que hemos tenido a bien el comprobarlos en el geoportal de la web del Ministerio de Industria, Energía y Turismo.
Y las diferencias que usted señalaba en su proposición de ley, hecha cuando se hizo, en el mes de enero creo recordar, hoy.
.
.
, o sea, bueno, hoy.
.
.
, 14 de mayo esas diferencias ya no son iguales.
En Minglanilla y en Fuenterrobles la diferencia es ahora de 0,14 euros/litro; y entre Minglanilla y Utiel, 0,11.
O sea, que lo que usted insinuaba, que en la provincia de Cuenca.
.
.
, sí, bueno, insinuaba no, ha plasmado, lo ha plasmado ahí, que en la provincia de Cuenca estaba el gasoil agrícola mucho más barato que en la Comunidad Valenciana eso es falso, falso.
Podría ser verdad, yo no lo discuto.
.
.
, esa fecha, podría ser verdad.
Pero a fecha de hoy.
.
.

Mire usted, y aquí tengo un montón de datos, que si quiere se los leo todos.
Lo que pasa es que yo creo que, al final, se van a liar.
El gasóleo B más barato que hay es el de la provincia de Valencia, según la fuente que le he dicho antes, el geoportal, con 0,87 euros/litro, en concreto en Bugarra.
Mucho más barato que en cualquier otra gasolinera de Cuenca en estos momentos, mucho más barato.
Por ejemplo, la más barata de la provincia de Cuenca, hoy, es en Quintanar del Río, a 0,899.
Pero en la gasolinera que, por ejemplo, yo echo gasoil a mi coche, en la Vega Baja, es más barato aún posiblemente que esto.

Entonces, ¿qué sentido tiene traer aquí una PNL acusando de que no hay un control, de que hay unos precios que, de alguna forma, están estafando a los pobres labradores y a los que tanto.
.
.
, aquí se dice y se.
.
.
, tal, que si la sequía he oído antes en otras cuestiones y tal.
Cuando se trata de hacer el trasvase, nadie se acuerda.
Entonces no hay problema de pobres labradores.
Se va en contra de ellos.
Y ahora los que vamos en contra de los labradores somos nosotros porque estamos permitiendo una práctica que no solamente la hemos regulado, es que la hemos legislado nosotros, desde el gobierno del Partido Popular y que, además, seguimos –fíjese, de las pocas cosas que posiblemente estemos siguiendo– las indicaciones, en su día, del ministerio de economía y comercio, gobernado por aquellos entonces por el Partido Socialista, en que la única solución a esto es crear más libre competencia, es dejar más entrada al mercado, es que haya más posibilidades de que más empresas concurran, porque entre ellos se regularán los precios.
He oído aquí de monopolios, he oído aquí.
.
.
; he oído, he oído.
.
.
, bueno, he oído montañas de cosas.

La realidad es esa, señor Pañella, la quiera ver usted o no.
La realidad es la que es.
Pueden haber aparecido diferencias por muchísimas cosas, por variaciones de costes, por.
.
.
Imagínese de unas gasolineras o de unas compañías que estén dando el servicio como se hacía antiguamente, con la manguerita, la persona que estaba con la manguerita, o que hayan puesto suministradores telemáticos de estos de última generación, que uno va y pide.
.
.
Por ahí se puede buscar precios diferentes.
¿Por qué va a ser ese céntimo sanitario?
Quien lo pone, ¿va a consentir que suceda esto?
Por favor.

Yo creo que están ustedes rizando el rizo.
Yo.
.
.
Llega un momento en el cual.
.
.
A mí me parece muy bien que hacer política leyendo los periódicos.
.
.
Pues, bueno, pues cada uno que haga lo que entienda.
Pero la realidad es otra.
¿Por qué se quieren abstraer de ella?
¿Por qué de forma tan facilona los demás llegan y le dan el plácet a esta proposición no de ley que, vuelvo a repetirle, es un gol por la escuadra porque, que yo sepa, en este país aún hay una política de competencia y de libre mercado?

Muchas gracias, señor presidente.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias a usted, señor Ballester.

Señor Pañella, para réplica.

El senyor Pañella Alcácer:

Moltes gràcies.

Senyor Ballester, al final ha barrejat tantes coses que no sé quin és el fil de la seua argumentació.
Perquè al final sí que l'he agafat, no?
; és a dir, negar la major, negar la major; no existix l'assassinat i, per tant, no hi ha assassí.
Doncs, mire, l'assassinat ha existit i existix; l'assassinat ha existit i existix.
I la denúncia existix i ha existit, perquè no hem anat per ahí a vore.
.
.
Són les organitzacions professionals agràries que han denunciat este fet.
I si vosté.
.
.
, possiblement diga: «No, és que la premsa.
.
.
».
La premsa la tenen en consideració quan volen.
Jo no parle de la premsa.
Jo he parlat amb les organitzacions professionals agràries, que són les qui han fet saber este fet perquè ha vingut la queixa dels mateixos que adquirixen.

Vosté diu: «Pobres labradores.
.
.
Y se quejan que no tienen trasvase.
» El que no tenen és la gasolina barata.
Això sí que li ho podem assegurar, que el gasoil barat no el tenen, perquè vosté ha dit xifres que no són reals.

Vosté ha dit: «En una gasolinera.
.
.
».
Mire, la mitjana.
.
.
I no parle del moment d'esta –no parle del moment d'esta–, sinó parle en este moment, la mitjana del gasoil agrícola està en 1,07 euros per litre; avui, no en el moment de gener que faig això.
Avui.

L'any 2000 –perquè tinguen un poquet d'idea, faré un poquet d'història–, sap quant pagaven?
27 cèntims per litre.
En 2004.
.
.
(Veus) No, no, no, no, no.
Al 2004 pagaven 40 cèntims.
Al 2007 pagaven 0,78.
I en este moment estan pagant 1,07.
«Pobres labradores.
» Pobres labradores perquè estem negant la major.
Ací, fent gracietes i fent ahí rondes i rondets, per un costat, per l'altre, parlant de la realitat.
.
.
La realitat és esta; 1,07 per litre de mitjana.
Jo no sé si en la gasolinera de la Vega Baixa.
.
.
, que a la millor serà una persona que té uns altres preus.
La mitjana que paguen és esta avui.

I no se tiren.
.
.
Ací l'única medalla que se poden posar és la d'haver augmentat 4,8 cèntims per litre –4,8 cèntims per litre–.
Eixa és la medalla, eixa és la medalla.
(Veus) No, no, eixa és la medalla.
I la medalla és, a més, de no controlar com s'aplica.
Perquè vosté m'està dient, «el lliure mercat».
Perdone, doncs, precisament m'està parlant d'un sector que la comissió de la competència, de manera periòdica, ha d'entrar a formar part per revisar, perquè se posen d'acord amb el que és la utilització dels preus.
Per tant, quan parle de lliure mercat, no me parle del sector de la distribució dels hidrocarburs, perquè no és l'exemple més millor que podia haver triat, per començar.

Per tant, existix el fet, existixen les denúncies i existix la passivitat del govern i ha quedat més clar ací, si no havia existit fins ara, en la seua intervenció.
Claríssima.
No volem saber-ho.
Perquè ací resulta que el que mos importa és recaptar cada vegada més.
Per què?
Per a omplir els forats que vostés mateixa han deixat a tots els nivells.
Eixa és la realitat.
No me deia, «venga a la realidad»?
Doncs, mira, eixa és la realitat, que vostés han enfonsat esta comunitat; l'han enfonsat econòmicament a la situació de major depressió que havíem pogut tindre mai.
I avui ja no tenen excusa, perquè seguixen en el procés de seguir-la enfonsant i, damunt, l'agricultura la van enfonsant cada vegada més.

Els agricultors valencians necessiten un poquet més d'atenció de la que vostés els presten, molta més.
I, en este moment, doncs, el demanar.
.
.
Perquè, clar, no me diga que no són competents, eh?
, perquè el control.
.
.
Vull dir, competències de comerç i de control del que està en el mercat La Generalitat les té.
Per tant, no estem demanant res.
Vol dir, no volem fer-ho.
No volem acceptar el fet, perdone.
Precisament el més greu és el que estan fent ara.
Que en el seu moment passara això és responsabilitat dels qui ho van fer, dels qui van aplicar el cèntim.
No se passa una responsabilitat, com vosté deia, a La Generalitat.
Avui sí.
En este moment jo li la passe al 100%, perquè nega fer un procediment que és molt senzill –molt senzill–, el procediment de control; i és obligat i li toca.

Per tant, no me vinga amb més monsergues de si gols, que si tal.
.
.
Primera, l'obligació, l'obligació meua, com a representant també del poble, igual que vosté –però jo l'assumisc–, és d'estar en contacte amb els sectors afectats i tindre notícies de primera mà; com esta és una notícia de primera mà.
No me vinga desvirtuant-la: «Ustedes.
.
.
Los periódicos.
.
.
»; com per a vostés La Gaceta, no ho sé.
Cada u tindrà les seues fonts.
Però la realitat –la realitat– és el fet, se produïx.

I també avui hi ha una realitat més dura que és: se nega la possibilitat d'actuació.
No li he de dir més.

Hi ha una altra moció presentada que discutirem, que és per la creació del gasoil agrícola específic, que també la tinc presentada –arribarà el moment de discutir-la–, que té relació indirecta en esta; indirecta, però la té.
I no vull parlar d'ella, però vull dir.
.
.
Sí, sí.
És que este tema és important pels costos que té per als llauradors valencians, per als agricultors valencians.
I si nosaltres, en esta situació, els permetem que s'incrementen no legalment, sinó al marge de la llei, en eixa excusa que servix per a tot que és el lliure mercat, doncs, bé, cadascú la seua responsabilitat.

Moltes gràcies.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias, señor Pañella.

Para réplica, y terminar este punto, tiene la palabra el señor Ballester.

El senyor Ballester Costa:

Muchas gracias, señor presidente.

La verdad es que sí, es una leve excusa lo del libre mercado.
Yo sé que usted no cree, que a usted le gusta mucho más el sistema de otros países como Vietnam del Norte o la misma Cuba.

Pero, bueno, al margen de eso, señor Pañella, usted viene aquí y hace política de fuegos artificiales.
Viene usted y cuenta una romanza.
Vuelvo a repetirle, se ha dado cuenta de que, cuando la explicación mía de que le habían metido una PNL por la puerta de atrás, se la han metido y ha venido usted aquí a intentar ahora justificar una situación.

Mire usted, no tiene ninguna prueba.
Y aquí no se puede venir a contar historias para no dormir.
Usted si tiene alguna prueba, si tiene usted alguna prueba, le he dicho que yo, personalmente, le acompañaré a poner la denuncia.
¿Sabe qué pasa?
Que no la tiene o que no se atreve, con lo cual, usted no es digno de estar en ese sitio, que eso no lo pensaré –eso no lo pensaré–, ¿me entiende?
Pero se lo digo claramente, si tiene usted la prueba de que se está cometiendo un delito, puesto que está legislado, y legislado por el Partido Popular, no por otro –por el Partido Popular–, haga usted lo que corresponde en este momento.
Tenga usted los arrestos de decir: «Mire usted, en tal sitio se está cobrando el céntimo sanitario al gasoil agrícola».
Tenga usted los arrestos.
Pero yo creo que usted no ha echado un litro de gasoil agrícola en su vida ni sabe lo que es eso.
Por lo que usted dice.
Me da la impresión.
Entonces, seamos sensatos, señor Pañella.
Viene usted aquí con unas denuncias supuestas, que no sé dónde están puestas, porque a mí me gustaría que usted hubiera traído aquí las denuncias, por ejemplo, frente a la conselleria de consumo, o de comercio, o de agricultura, etcétera, etcétera.
¿Dónde están las denuncias?
¿Usted me quiere negar que en este país las gasolineras –o en esta comunidad– las gasolineras no tienen precios diferentes?
Mire usted, tienen precios diferentes todas.
Es casi imposible –le he dicho antes– ni encontrar dos mismas gasolineras abanderadas por la misma marca, por la misma compañía –usted hable y no escuche, que no aprenderá nunca; siga así–, con lo cual la labor que estoy haciendo yo al final, no sé para qué es, pero bueno, es predicar un poco en el desierto.
No hay peores oídos que los que no quieren oír.

Mire, señor Pañella, no hay dos gasolineras –se lo estaba diciendo– que estén abanderadas por la misma marca que posiblemente tengan los mismos precios, porque no son los mismos costes de Sagunto a Alicante que del puerto de Cartagena a Alicante.
No son los mismos costes.
¿O sí?
¿O son los mismos costes hoy el comprar petróleo a los árabes o comprárselo a los rusos?
¿O sí?
¿O hay compañías que pueden comprar volúmenes, con lo cual obtener rápeles o no?
Pero claro, si esa evidencia usted la niega, dígame usted dónde está el listón a partir.
.
.
Porque claro, usted me habla de que hoy la media del gasoil agrícola está en 1,07.
Pues mire usted, yo tengo aquí que está la media en 1,049.
¿Cuáles son los datos buenos?
¿Los suyos?
¿Por qué?
¿Que son mejores los datos suyos que los del geoportal del Ministerio de Industria y Comercio?
¿Por qué?
¿Qué quiere usted decirnos?
¿Qué manta nos quiere usted vender?
Aquí no hay chistes que valgan.
Yo le hablo, señor Pañella, con el lenguaje que hablan muchos huertanos, que en alguna ocasión y usted lo sabe.
Usted no.
Usted viene aquí a hacer una política –como le he dicho– de fuegos artificiales, por querer ser suave.

La realidad, señor Pañella, es otra.
Esa es la verdad.
Y sobre eso no me refuta nada.
Me saca que hemos metido este gobierno, que ha hecho no sé qué, que ha metido en la depresión, y me mezcla lo del transvase, lo del no sé cuantos.
Mire usted, señor Pañella.
Que no.
Que lo de los pobres lo han dicho ustedes.
Que yo no digo pobres huertanos.
A los huertanos no hay que tenerles misericordia.
¿Sabe usted lo que hay que hacer con los labradores?
Ayudarlos, apoyarlos, pero en todo momento, no cuando políticamente entiendo yo que sea rentable.
En todo momento, señor Pañella.
Y por eso, ¿sabe usted dónde votan?
Le votan a un partido que no es el suyo la gran mayoría, porque encuentran en este lado el apoyo constante que en el otro lado no encuentran, señor Pañella.
Y esa es la realidad.
Todo lo demás es ciencia ficción, política de fuegos artificiales.
Todo lo demás, venir aquí, bueno, pues eso, si no con recortes de periódicos, pues algún asesor hábil que le ha colocado usted el gol.
Y ya está.
Todo lo demás, señor Pañella, esa es la realidad.
No hay –métaselo en la cabeza– dos gasolineras en toda la Comunidad Valenciana que tengan los mismos precios posiblemente, ni tan siquiera los del mismo abanderamiento, de la misma compañía.
La realidad es otra diferente, señor Pañella.
La realidad es la que le estoy poniendo delante, y que le digo sinceramente, pues oiga, que si hemos hecho la ley, ¿cómo no vamos a ayudar a que se cumpla?

El senyor vicepresident:

Señora Ballester, vaya concluyendo.

El senyor Ballester Costa:

Eso no es cosa del Partido Popular.

Muchas gracias, señor presidente.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias a usted, señor Ballester.

Señorías, vamos a pasar a la votación de este punto.
¿Votos a favor?
6.
¿Votos en contra?
8.
Por lo tanto, queda desestimada esta proposición.

Proposició no de llei sobre el manteniment de la subvenció del 10% en la subscripció d'assegurances per als productors inscrits en el Comité d'Agricultura Ecològica de la Comunitat Valenciana i en totes les denominacions d'origen i indicacions geogràfiques protegides, presentada pel Grup Parlamentari Esquerra Unida (RE número 16.
057, BOC número 61), a la qual s'acumula la presentada pel Grup Parlamentari Compromís (RE número 16.
418, BOC número 65)

El senyor vicepresident:

Señorías, los puntos.
.
.
(Remors) Señorías, continuamos.
Los puntos números 5 y 6 son proposiciones no de ley relativas a un mismo tema y, de acuerdo con los portavoces, vamos a acumularlos, aunque también les comento que las votaciones se harán por separado.
Por lo tanto, el punto número 5, que lo había planteado el Grupo Parlamentario Esquerra Unida, empieza con el debate con su explicación.
Tiene usted, señora López.
.
.
Sí, diga, diga, señor (inintel·ligible) .
.
.
(Veus) Sí, una intervención que habíamos dicho de siete minutos, pero no hay problema.
Lo que ustedes necesiten.
Para no repetir, sí.
Pero, como la primera proposición era la que ha presentado Esquerra Unida, es la que tiene la palabra, y después será el (inintel·ligible) .
.
.
de Compromís y usted después.
Vale, cuando quiera, señora López.

La senyora López Barceló:

Gracias, señor presidente.
(Remors)

Bien, desde Esquerra Unida presentamos esta proposición no de ley para reclamar ese 10% de subvenciones para que los agricultores ecológicos puedan tramitar un seguro estando inscritos en el Comité de Agricultura Ecológica de la Comunidad Valenciana y en todas las denominaciones de origen e indicaciones geográficas protegidas, porque el Consell ha determinado eliminar la subvención del 10% que tenían hasta ahora todos aquellos productores que quisieran comenzar una actividad agrícola ecológica, y por tanto acudir a un seguro para poder comenzar a realizarla.
Desde Esquerra Unida consideramos que esto significa una herida de muerte a la agricultura ecológica con la supresión de estas subvenciones para seguros.

Por tanto, a partir de esta proposición no de ley nosotros instamos al Consell a que rectifique la eliminación de las ayudas susodichas, las cuales incentivaban la suscripción de seguros, tanto a los agricultores como a los ganaderos registrados en el Comité de Agricultura Ecológica, como todos los registrados en diferentes figuras de calidad.

Desde mi organización política creemos que la agricultura ecológica es fundamental para el cambio de modelo productivo, tan necesario en nuestro territorio, y evidentemente creemos que lo que se ha de hacer es potenciarla y no mermar los recursos con los que hasta ahora contaban estos agricultores para proceder a la actividad agrícola ecológica.

Por tanto, además destacamos que la eliminación de estas subvenciones contravienen las directrices europeas que destacan la agricultura ecológica como un elemento estratégico.
Por tanto, creemos que desde la conselleria de agricultura no podemos permitir que se tenga más a la cola de las prioridades del Consell estas actividades agrícolas que son las que son de cercanía, que son las que además promueven productos con denominación de origen de nuestro territorio, y que son los que de alguna forma deberíamos de fomentar incluso aún más.

Por tanto, creemos que de nuevo tanto como lo está la conselleria de agricultura dentro de las prioridades presupuestarias del Consell, es decir, a la cola, encontramos también a la cola, como decimos, este factor tan importante para el cambio de modelo productivo, y también para que la agricultura todavía sea un sector productivo puntero, como debería de haber permanecido siéndolo dentro de nuestro territorio, y por tanto, es por ello por lo que hemos presentado esta proposición no de ley que esperamos que cuente con el respaldo de todos los grupos de la cámara.

Muchísimas gracias.

El senyor vicepresident:

Gracias a usted, señora López.

Tratamos ahora.
.
.
Bueno, el Grupo Compromís tiene la palabra para defender su proposición.

El senyor Pañella Alcàcer:

Sí, moltes gràcies, senyor president.

En la mateixa línia que la senyora López lògicament anem a defendre que no solament –les dues proposicions no de llei van en la mateixa línia– estem demanant el 10% de subvenció a la contractació d'assegurances, la contribució a la contractació d'assegurances per a aquells que estan inscrits en el Comité d'Agricultura Ecològica, no només aquells, sinó també participen d'elles el que són les DO, les denominacions d'origen, i les indicacions geogràfiques protegides.

Per tant, són estos tres punts on hi havia que fer, que és entre els tres que ha desaparegut, i a més, tal com expressem en la proposició no de llei s'ha trobat el sector, literalment, diu, amb la sorpresa d'haver-se vist retallat en este 10%, quan en els anys anteriors sí que estava contemplat per a donar esta contribució a les assegurances d'estos tres aspectes.
A partir d'abril és habitual que s'inicien les contractacions de les assegurances de cítrics al pla 2012, i també en estos casos hi havia el 10% addicional fins ara, fins aquest any, als citricultors que tenien els cítrics baix la marca de qualitat, la IGP Cítrics Valencians.
En aquest any, el 2012, ja no compten amb aquesta ajuda.
A causa de què?
Doncs, a causa de les retallades diverses que en este moment arriben a les subvencions de les assegurances de producció inscrites també en les denominacions d'origen, l'agricultura ecològica i les indicacions geogràfiques protegides.

Per tant, eixe 10% no el tindran que assumir de la seua butxaca en un moment que, dins de la –diguem– diversitat d'opinions que tenim els diferents grups que s'han manifestat en tots els altres punts, hem de dir que sí que hi ha una qüestió, que crec que estem tots d'acord, que la gravetat de la situació de l'agricultura valenciana en general, tant pel que són la resposta a situacions internes de país, com situacions de l'estat i sobretot de la situació internacional, de la competència internacional que tenen els productes.

Per tant, ací la realitat és que se perden en este moment un 10%, és un 10% de costos major; per tant, un 10% menys de rendibilitat que van a tindre en el seu producte, i sobretot és un escaló que se baixa, no que seguim pujant de cara al que és la garantia del que és la renda, de la renda agrària, lògicament.
Moltes vegades hem parlat de sistemes de manteniment o d'assegurança de renda ací.
En este moment, un dels sistemes era l'ajuda esta, esta ajuda complementària del 10%, per a les assegurances agràries.
Un cost suplementari que van a tindre a partir d'ara per als productes.
Els cítrics valencians en la marca de qualitat de la IGP han aconseguit l'acreditació per part de l'Enac, la qual cosa reconeix l'alt grau de rigorositat, de fiabilibitat en el sistema de certificació que s'ha aplicat al consell regulador.
Eixa és una qüestió que crec que estarem tots d'acord, perquè és constatable.
Es realitzen inspeccions, tant per a les parcel·les com per a la comprovació de requisits del camp, així també com en els propis magatzems on es tracta el fruit.
Per als consumidors, la compra de cítrics emparats per la IGP és el mateix que dir que compren un producte garantit.

La IGP és un sinònim de garantia, de qualitat, de major qualitat i, per tant, els consumidors reconeixen el valor afegit i que estan disposats a pagar per una qualitat garantida.
Aquest treball de garantir no només per la IGP sinó tot el que significa, vol dir garantir des del que és el tractament del treball en el producte directe, al que és el tractament, l'elaboració del producte per a posar-lo en el mercat, això avui, en lloc de premiar-lo amb eixe 10% que tenia tots els anys, ho hem eliminat.
L'hem deixat més dependent de si mateixa.

Per tant, crec que són arguments necessaris.
Si parlem dels preus del producte, hem parlat abans de la compareixença de la secretària autonòmica de la situació del mercat de la citricultura, del mercat dels cítrics; aleshores estes ajudes i totes les ajudes són indispensables per a poder seguir.

No se'ls escaparà a les seues senyories l'evolució en el que és l'abandonament dels cultius, sobretot de la citricultura, un dels més afectats en este moment.
Camps, el que diem, en el qual la taca verda que normalment veiem nosaltres, s'està substituint per una taca marró.
Això demana la intervenció clara dels poders polítics, dels governs distints, en este cas del govern autonòmic, de cara a ajudar la citricultura, sobretot perquè ha estat un cultiu bàsic, no només per al País Valencià, sinó també per a l'estat, perquè s'ha traduït en unes divises que avui són més importants, en unes entrades, en una exportació que ha creat un equilibri de la balança comercial durant molts anys, que ha situat el País Valencià al cap del que són les exportacions a nivell d'estat, i ara no només per la taronja que estem perdent, o hem perdut, millor dit, eixa situació de privilegi.

En este moment els productes que se dediquen a l'exportació, i un d'ells dins de l'agricultura, és la taronja en totes les seues varietats, requerix una atenció màxima per part del Consell.
Retirar-li este 10% és una involució a la situació a què havíem arribat, que no era la millor, que hi havia molt de camí per fer, i en este moment tirem cap enrere.
És important.
La crisi no ho pot justificar tot.
Perquè si la crisi justifica la pèrdua de les ajudes a l'agricultura, amb la crisi anem a perdre l'agricultura, i per tant anem a perdre més ingressos dels que nosaltres tenim, sobretot quan estava dient que són ingressos de diners, d'euros o de divises que procedixen d'altres països, no només de la Unió Europea, sinó d'altres països de la resta del món.

Moltes gràcies.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias, señor Pañella.

Para fijar posición el Grupo Socialista, tiene la palabra la señora Crespo.

La senyora Crespo Domínguez:

Gràcies, senyor president.

Senyories.

Senyora López, senyor Pañella.

El Grup Parlamentari Socialista, per descomptat, va a donar suport a les dues propostes.
Perquè, igual que fa Europa, nosaltres també apostem clarament per l'agricultura ecològica, per les denominacions d'origen i per les indicacions geogràfiques protegides.

Tan sols han de fullejar el nostre programa electoral i veuran que una de les nostres propostes i apostes és un pla de desenvolupament de l'agricultura ecològica i la producció integrada fomentant la producció ecològica perquè a final de 2020 aconseguisca com a mínim el 20% de la producció agrària de la Comunitat Valenciana.

Per tant, no vegem trellat ni sentit que la conselleria suprimisca el 10% de subvenció precisament a una activitat productiva que més incentius necessita per les dificultats i els costos que representa fer agricultura ecològica.

Decisions com esta són molt negatives.
.
.
(tus) (Pausa)

El senyor vicepresident:

Señorías, suspendemos un momento la sesión.

(Se suspén la reunió durant uns minuts)

La senyora Crespo Domínguez:

Gràcies, senyor president.

Deia, doncs, que decisions com esta són molt negatives per als productors d'agricultura ecològica.
I pareix mentira, senyories, amb la crisi que arrossega el sector agrari, perquè en estos moments, per desgràcia de molts llauradors, els costos de producció superen la renda que estan percebent.
I justament ara la conselleria opta per suprimir l'ajuda del 10% per a les assegurances en l'agricultura ecològica, que és vista per alguns professionals del camp com una alternativa per a poder rendibilitzar un poquet més el seu treball diari amb la venda de productes de gran qualitat, que el consumidor està disposat a pagar.

Es tracta de potenciar un cultiu, una venda i distribució de fruites i de verdures, però també d'animals de granja ecològics i de proximitat.
Però eixa filosofia la tenim vostés i jo, senyora López i senyor Pañella, i falta en el Partit Popular.

El que no entenc en absolut és el perquè la conselleria a uns augmenta el 10%, com és el cas, a socis d'organitzacions de productors, agricultors joves o titulars de contractes territorials, al cultiu del raïm per a l'elaboració del vi, als productors que contracten una assegurança contra el pixat dels cítrics, i també en el sector de la ramaderia per a la retirada i destrucció d'animals bovins i no bovins, per exemple en detriment d'altres.

Doncs bé, senyors del Partit Popular, no lleven a uns per a repartir misèries a altres.
Si valorem unes coses en detriments d'altres, això és discriminació.
I crec que la labor ambiental que estan fent els llauradors que es dediquen a l'agricultura ecològica és digna de lloança perquè ara vinga el Partit Popular i els castigue amb eixa minva del 10% sobre la subvenció que venien rebent a l'hora de subscriure una assegurança per ser productors agraris, d'agricultura ecològica.

Miren, senyories, els productes que oferixen respecten durant tot el procés de producció el medi ambient, i arriben al mercat uns productes amb garanties per al consumidor que no protesta per pagar un poquet més perquè el benefici que rep a canvi és gran per a la seua salut alimentària.

Per tant, no m'allargaré més, perquè vostés ja han expressat perfectament tot el que representava suprimir eixa ajuda del 10% a l'agricultura ecològica, i els recalque, senyora López i senyor Pañella, que nosaltres anem, per suposat, a donar suport a la seua PNL.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias, señora Crespo.

Para fijar posición tiene la palabra, por el Grupo Popular, el señor Giner.

El senyor Giner Giner:

Tal vegada hauria de començar també la meua intervenció amb la cançoneta que estem escoltant esta vesprada, «com no podia ser d'altra manera»; doncs jo vaig a defensar la posició del meu grup, encara que intentaré fer-ho el més breu possible pel que explicaré.

Quan una ment preclara va fer conéixer mundialment que la pertinença del món corresponia al vent, a partir d'eixe moment han proliferat interpretacions que fan referència a tot tipus de causes.
Esta mateixa vesprada en esta sessió, en esta comissió, hem pogut vore intervencions en les quals, bé, quan no eren les borrasques, era la sequera, etcètera, fins a fer bo allò que diuen els italians, que al final és una de les conclusions que podem extraure del debat d'esta vesprada.
Els italians ho diuen molt clarament: piove, porco governo.

Eixa és una de les conclusions que podem traure esta vesprada en els debats que hem tingut al si de la comissió.

O allò que també diu un cantautor, que a vostés els agrada molt i a mi també, quan diu que «al meu país la pluja no sap ploure, si no plou res és la sequera i si plou massa és el desastre».

Bé, recentment hem tingut ocasió de debatre al voltant de l'agricultura ecològica, per això els dia a l'inici de la meua intervenció que jo tampoc vaig a profunditzar massa perquè hem tingut almenys dos ocasions en un parell de setmanes.
Primer una interpel·lació i després un debat al voltant de la moció subsegüent a eixa interpel·lació.

Per part del meu grup crec que seria fins i tot suficient remetre'm al posicionament explicat pel nostre grup en els debats esmentats, jo ho vaig fer en nom del meu grup, i per tant podria donar per reproduïdes les nostres argumentacions.
Però permeta'm que molt breument faça referència al nucli de la seua proposició no de llei per a dir.
.
.
per a donar-los alguna dada.

Tan llarg com el 16 de març es va publicar la resolució per la qual s'establix la convocatòria per al pla 2012 de les ajudes destinades a la subscripció d'assegurances agràries del Pla nacional d'assegurances agràries combinades, i per la qual es desenrotllen diversos aspectes relacionats amb l'aplicació de l'ordre de bases per a la concessió de les ajudes a la subscripció d'assegurances agràries per al pla 2012.

Doncs bé, en la mateixa.
.
.
, és a dir, en eixa resolució s'establixen les línies de suport als diferents sectors productius.
A través d'esta mesura, la Conselleria d'Agricultura, Pesca, Alimentació i Aigua aposta per un sistema d'assegurances que oferix cobertura al risc que poden afectar la rendibilitat de l'activitat agrària.
La política d'assegurances agràries que es fomenta resulta, com vostés defensen i mosatros, no sols ho defensem, sinó que ho apliquem en la pràctica, resulta que és un instrument molt eficaç per al manteniment d'eixes rendes en el sector i, a més, proporciona una adequada cobertura a les produccions agropecuàries enfront del risc que ocasionen pèrdues en les explotacions.

En la convocatòria del present any, de 2012, s'han consignat al voltant de 21 milions d'euros.
I en eixa quantitat es manté la contribució de La Generalitat a este projecte nacional.

Cal tindre en compte que el nostre Regne de València representa el 16% de l'aportació, el nostre regne representa el 16% de l'aportació del conjunt de totes les comunitats autònomes al sistema nacional d'assegurances, beneficiant 56.
700 sol·licitants, i un capital assegurat al voltant dels 972 milions d'euros.

En 2012, per tant, es manté el nivell de suport general a la contractació reduint només el percentatge de suport en el àmbits de diferenciació per qualitat, que d'una altra manera, per una altra banda, s'han beneficiat d'este estímul tant per l'exercici de l'activitat com per la contractació de l'assegurança.

Estes produccions de qualitat tenen un valor de mercat més elevat que les produccions convencionals, i per eixe motiu els mateixos agricultors a l'hora d'assegurar les seues collites fan considerar eixos valors superiors per hectàrea de producció.

Per este motiu, i acabe, senyor president, les ajudes que reben els agricultors d'estes produccions són equivalents per hectàrea de cultiu a les que rep qualsevol altre productor no acollit a les figures de qualitat.

No res més i moltes gràcies, senyor president.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias, señor Giner.

Señora López, para réplica.

La senyora López Barceló:

Pues desde Esquerra Unida, evidentemente, mantener nuestra proposición no de ley.
Hacer constar que, tanto los agricultores productores que se dedican a la agricultura ecológica como los que trabajan en denominación de origen y están inscritos en cualquier otro tema de calidad, pues, evidentemente, deberían de tener unas ayudas, además las ayudas tradicionales con las que han venido contando durante todo este tiempo y que también les ayudan a trabajar en la viabilidad de sus producciones, porque ya cuentan con ellas.

Y que, evidentemente, son sectores que tenemos que fomentar desde el País Valencià.
Porque, simplemente, no es que lo digamos nosotros, ni lo dice Esquerra Unida ni lo dice Compromís; es que lo dice incluso la estrategia europea que marca la PAC, y que en este caso no creemos que esté equivocada, y es la de fomentar la agricultura ecológica, fomentar todos aquellos productos y toda aquella agricultura productiva que trabaja productos de nuestra tierra, que trabaja además productos de cercanía, y que además lo que hace es fomentar un sector productivo –gracias, señor presidente–, un sector productivo que creemos que puede ser puntero en lo que significaría un cambio de modelo productivo, como hemos dicho anteriormente, tan necesario en el momento en el que estamos viviendo de crisis sistémica y además de una crisis en los sectores productivos tradicionales que se han venido desarrollando en el País Valencià durante los últimos años, y que precisamente no han sido estos los prioritarios dentro de la hoja de ruta del Consell.

Por tanto, estimamos que evidentemente se tienen que mantener esas ayudas.
Y que si de algún modo se les puede realizar una discriminación positiva a algún sector dentro de la agricultura, pues, evidentemente, es a estos que, como decimos, sustentarían un sector económico y un sector productivo que ahora mismo tenemos que fomentar, como es, sobre todo, el de la agricultura ecológica en el País Valencià.

Muchas gracias.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias, señora López.

Señor Pañella, tiene usted la palabra para la réplica.

El senyor Pañella Alcàcer:

Moltes gràcies, senyor president.

Bé, jo vaig a començar donant-li les gràcies al Grup Socialista, igual que en l'anterior proposició no de llei no les he donat, però també al Grup d'Esquerra Unida i al Grup Socialista per haver-nos donat el seu recolzament.
Supose que en el fragor de la batalla dialèctica que hem tingut ens hem oblidat d'agrair el recolzament.
Vaja això per davant.

Mire, senyor Giner, ha parlat de borrasques.
Jo no sé si és en tot el país, però allà, en el nord, la paraula borrasca té un doble sentit.
El sentit és, efectivament, una alteració del temps, no?
Però també s'utilitza, i sobretot en el camp valencià, en el camp, com un sinònim de festa, de festa, «anar de borrasca» és anar de festa.
No sé si és al llarg del tot el país.
Però curiosament allí s'utilitza també com a sinònim.
(Remors)

I ho dic, ho dic.
.
.
Sí, si, potser, la llengua té eixes coses, no?
, cada territori.
.
.
per això jo ho he dit, perquè no ho he sentit més que en les comarques del nord.

I ho dic perquè em dóna la impressió que estem de borrasca, estem de festa ací.
Nosaltres estem de festa.
El camp valencià no està de festa.
Perquè quan veiem.
.
.
Però ací he vist jo que en el intervencions que hem tingut se tiren molts coets, més que coets algun petard, algun petard se tira per ahí, no?
Perquè cada vegada ix una cosa diferent.

Mire, fa molt de temps que hem parlat?
No, no, no.
Mire, jo el que recorde són els arguments per a no aprovar la moció.
És que una moció és com una censura i que si fóra una PNL.
.
.
Doncs ara tenim una PNL.
I ara el coet ix d'un altre color i és totalment diferent.

Mire, 21 milions, que si és la realitat, i no només d'agricultura ecològica, i no parlem només d'agricultura ecològica, parlem de totes aquelles produccions que estan inscrites en el comité d'agricultura ecològica.
Però també estem parlant dels DO –de les denominacions d'origen– i de les indicacions geogràfiques protegides.

Realitat, sí, 21 milions.
Sí, però, realitat: estes tres.
.
.
, sistema d'explotació, per dir-ho d'alguna manera, estaven fins al 2012 incloses en una subvenció del 10% de l'assegurança, i en el 2012 estan fora de l'assegurança.

Quan els ho han dit, doncs, ells no s'han sentit massa de borrasca, per dir-ho d'alguna manera, està l'agricultor afectat.
No crec que estiga de festa, no crec que estiga de festa.

Perquè en eixe moment quan ha dit.
.
.
, molt bé vosté ho ha dit que el sistema d'assegurances és una forma d'un manteniment de la renda agrària, és una contribució més al manteniment de la renda agrària.

Val, doncs a les explotacions que tenen estes tres característiques, en este moment, l'ajuda al manteniment de la renda agrària que procedia del 10% complementari de les assegurances l'han perduda.
Eixa és la trista realitat, podem adornar-ho amb xifres i més xifres, però la trista realitat.

I el problema és que quan actuem en el nostre raonament con si estàrem de festa contínua, tirant coets cada vegada d'un color i cada una d'una forma, sense cap connexió entre ells, el problema que tenim és que no raonem el perquè s'han quedat fora.

Perquè l'únic que ha dit: «Tenen una rendibilitat més alta.
» Val, li ho accepte, perquè a més jo ho havia mencionat, inclús quan he parlat de la citricultura, que tenen un reconeiximent i una rendibilitat més alta, perquè el seu preu en el mercat és millor.
És real això.

Eixe és el motiu?
No se podia sostenir eixe 10% de subvenció a les assegurances com els altres anys?
Hi havia una obligació, alguna cosa que justificara donar eixe pas enrere?

Vol dir que en el pressupost del Consell, el pressupost de la Generalitat valenciana, no trobaríem, no trobaríem diners en llocs que fa menys falta que en un sector productiu capdavanter?
Perquè realment és capdavanter dins del sector de l'agricultura ecològica dins de l'agricultura.
Com és capdavanter, estem parlant sempre de la investigació, de la innovació.

Ací tenien l'oportunitat, perquè precisament açò és innovació dins del que és l'agricultura.
Són tres aspectes d'innovació dins de l'agricultura, de buscar un valor afegit major al producte agrari per un sistema en un cas de cultiu.
.
.
, bé, quasi en tots, en tots, en tots, un sistema de cultiu diferent, amb uns controls diferents.
I precisament això, que és el que li dóna eixe valor afegit, és al que li retallem.

Jo, si no hi haguera cap despesa supèrflua, li ho podia admetre.
Però en el conjunt del pressupost de La Generalitat no puc admetre-ho.
Hi ha molta despesa supèrflua molt menys necessària que eixe 10% que significaria de l'ajuda per al manteniment de la renda als agricultors que estaven en les tres condicions que nosaltres hem citat.

Moltes gràcies, senyor president.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias, señor Pañella.

Para concluir el debate, tiene la palabra, por el Grupo Popular, el señor.
.
.
, cuando usted quiera.

El senyor Giner Giner:

Moltes gràcies, senyor president.

Mosatros, almenys en el que al meu grup respecta, no estem instal·lats en ninguna borrasca en l'accepció festera que, segons vosté, li donen al nord del nostre regne valencià.
Mosatros no estem instal·lats en eixa borrasca festera.

No sé això si en algun.
.
.
, home, la veritat, i per ser més clar, sí que hem escoltat esta vesprada algunes intervencions que pareixien més bé instal·lades en una borrasca festera.
I en algun cas, hem escoltat algun petard, fins inclús jo crec que en algun cas molt concret hem assistit a una autèntica mascletà, esta vesprada; des del punt de vista polític, una mascletà, una autèntica mascletà de l'oposició.

Perquè, per exemple, també és una mascletà obviar totes les dades que es van oferir en el debat que vam mantindre tant en la interpel·lació, com en la moció subsegüent, totes les dades.
.
.
, ací estem parlant de l'agricultura ecològica.

I vostés, reiteradament, han fet referència a l'agricultura ecològica, a la necessitat de recolzar l'agricultura ecològica, deixant ben clar, deixant caure amb eixa mascletà ideològica i amb eixa mascletà que fan en les seues intervencions, doncs, obviant, com li dia, aspectes que són molt importants que estan fent-se, que són nous.

En ningun moment han al·ludit, perquè supose que es van donar per.
.
.
suficientment informat, al pla que en eixe sentit s'està portant a cap amb el recolzament del que és l'agricultura ecològica, ni han al·ludit tampoc a l'esforç de recolzament al comité agrícola ecològic, ni a tot l'esforç que està fent-se des de la conselleria pel que fa referència a projectes vinculats directament en les produccions ecològiques, projectes d'experimentació, per exemple, en els cítrics, o el projecte d'experimentació de producció ecològica en produccions hortícoles, o a la millora de la fertilització en les rotacions hortícoles, o a la utilització d'adobs orgànics, o al programa integral d'estalvi i millora de la productivitat d'aigua de reg, o al projecte de residu zero.

No, vostés tot allò que és positiu.
.
.
–o al control biològic de les plagues en cultius hortícoles–, tot allò que és positiu, vostés ho obvien, i van a l'anècdota.
I és quan entren de ple en el seu paper de pirotècnics i llancen la mascletà, (rialles) i es queden.
.
.
ni més tranquils.
I ja ho fan en pla modern, perquè ja no van amb la metxa pegant-li foc.
Li fiquen al botonet de l'ordinador i, des d'ahí, plam!
, mos llancen la mascletà, que a més és una mascletà amb colors i amb tota la festa que.
.
.
, amb tota la borrasca que comporta la mascletà a la qual vostés mos tenen acostumats.

Però obvien tot eixe gran esforç que s'està fent i del qual se'ls ha donat complida informació en els últims debats en estes Corts.

Per tant, pel que respecta al meu grup, doncs, després de disfrutar de la mascletà per allò de borrascosa que ha tingut, la posició del nostre grup serà, des de la coherència, contrària al seu plantejament.

Moltes gràcies, senyor president.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias, señor Giner.

Señorías, antes de pasar a la votación, voy a dar lectura del texto de la proposición no de ley, porque antes no lo había hecho, para que quede reflejado en acta.

Como son idénticas, solamente leo una: «Toma en consideración de la Proposición no de ley sobre el mantenimiento de la subvención del 10% en la suscripción de seguros para los productores inscritos en el Comité de Agricultura Ecológica de la Comunitat Valenciana y en todas las denominaciones de origen e indicaciones geográficas protegidas.
»

Pasamos a la votación de la primera proposición no de ley, presentada por el Grupo Parlamentario Esquerra Unida.
¿Votos a favor?
6.
¿Votos en contra?
8.
Queda desestimada.

Pasamos ahora a la votación de la proposición no de ley presentada por el Grupo Parlamentario Compromís.
¿Votos a favor?
6.
¿Votos en contra?
8.
Queda desestimada también esta proposición no de ley.

Señorías, siguiendo instrucciones de la señora presidenta, doy por concluida esta sesión.

(S'alça la reunió a les 18 hores i 58 minuts)