Untitled Web Page



**Comissió d'Economia, Pressupostos i Hisenda realitzada el dia 4 de novembre de 2005.
Comença la reunió a les 12 hores i 5 minuts.
Presideix l'Il·lustre Diputat Senyor Jesús Ros Piles.
Reunió número 20/II.**

 

 

 

***Compareixences dels membres del Consell per tal*** 

***d'informar sobre el Projecte de llei de pressupostos de la Generalitat Valenciana per a l'exercici 2006.***

***Compareixença de la consellera de Benestar Social,*** 

***senyora Alicia de Miguel García.***

 

 

 

 

**El senyor president:**

 

Senyories, bon dia.

Anem a reprendre la sessió de la Comissió d'Economia i Hisenda que paràrem ahir per la vesprada després de la compareixença de la consellera de Turisme.
Hui tenim la consellera de Benestar Social, --benvinguda, senyora consellera-- que mos exposarà als membres de la comissió i als mitjans de comunicació que estan ací amb mosatros, quines són les línies pressupostàries de la seua conselleria per a l'any 2006.

Quan vullga la senyora consellera, té la paraula, per a comentar-mos el que estime convenient.

 

**La senyora consellera de Benestar Social:**

 

Moltíssimes gràcies, senyor president.

Señoras y señores diputados.

Comparezco ante sus señorías para presentarles el Proyecto de presupuestos para el año 2006 de la Conselleria de Bienestar Social.

El incremento de un 9,3 en los presupuestos de la Conselleria de Bienestar Social permite avanzar un paso de gigante en la consolidación del modelo social de la Comunidad Valenciana.
Un modelo basado en una red de prestaciones sociales de calidad, adecuada a los requerimientos de cada persona, por lo tanto, de su circunstancia individual y familiar.
Una red que pone a disposición todos los recursos existentes para que todos puedan utilizarlos.
Una red basada en la participación de la iniciativa social, tanto desde el punto de vista de puesta en marcha, de dicha red, como de la gestión y del mantenimiento de la misma.
Un modelo de protección social que atiende a personas mayores, a personas discapacitadas, a personas dependientes, a colectivos en exclusión social o en riesgo de exclusión social, a mujeres, a emigrantes, a la familia y al menor en situación de desprotección.
Y también, señoras y señores diputados, a los jóvenes.

Nuestro modelo social está basado en la participación, en la participación de todos, en la participación de la ciudadanía, pero también, y esto es muy importante, en la modernización legislativa y en la modernización de la gestión, en la ordenación y en la planificación de los recursos, en el control de dicha prestación social, en la armonización de los criterios de la prestación social y en la introducción de la filosofía de la calidad total y de la excelencia.

Queremos conseguir, y estos presupuestos nos ayudan a ello, una sociedad cohesionada, una sociedad integrada, donde se mejore día a día la calidad de vida de todos, pero en especial de aquellos que por su situación personal se encuentran en una situación de mayor desprotección.

Queremos conseguir, y estos presupuestos colaboran a ello, una mejor sociedad de bienestar, pero garantizar su futuro trabajando para una sociedad de bienestar sostenible.
Conseguir una sociedad de valores, una sociedad solidaria donde todos participemos y donde todos tengamos claros que somos responsables del bienestar común.

Quiero comenzar destacando que son unos presupuestos muy ambiciosos porque las dotaciones de la Conselleria de Bienestar Social incrementan un 9,3 con respecto al ejercicio anterior hasta alcanzar la cifra de los 454,94 millones de euros, es decir, 38,64 millones de euros más que el año pasado, aproximadamente 6.
400 millones más de las antiguas pesetas.

Ello supone un incremento de más del doble del aumento del índice de precios al consumo y está claramente por encima del crecimiento del producto interior bruto nominal que se sitúa en un 7,14%.
Y son ambiciosos porque reflejan, una vez más, que este es el gobierno con una clara vocación social.

En estos últimos años, desde el año 2003, el presupuesto de la Conselleria de Bienestar Social se ha incrementado en un 22,27%.
Y desde el año 1995, señorías, en más de un 240% de incremento.
Permítanme que les dé un dato del que creo que todos debemos sentirnos orgullosos, una cifra importante: estamos en condiciones de afirmar que más de tres millones de personas se benefician cada año de nuestras políticas sociales.

Esta, señoría, es la base de nuestro modelo de prestación social, un sólido compromiso con las personas, con sus necesidades, con la cohesión social y con la solidaridad.
Y basta decir como ejemplo que la red de centros de atención social contará con 7.
575 plazas de nueva creación en el año 2006; que el año que viene la Comunidad Valenciana dispondrá de algo más de 28.
000 plazas de residencia para mayores; de 4.
716 plazas en centros de día para personas mayores; de 7.
822 plazas asistenciales para las personas con discapacidad; de 1.
661 plazas para enfermos mentales; de 376 plazas para reeducación de menores; de 1.
667 plazas de guarderías infantiles financiadas a través de la Dirección General de la Mujer por la Conselleria de Bienestar Social.

Señorías, esto son hechos, son datos incuestionables e innegables.

Estamos ante un momento clave porque estamos culminando nuestro proyecto, nuestro modelo marcadamente social que iniciamos hace más de diez años para superar de forma definitiva el déficit de servicios sociales con que nos encontramos en ese momento.

Son unos presupuestos que reflejan el riguroso cumplimiento de todos y cada uno de los compromisos asumidos por este Gobierno, que fueron presentados por nuestro presidente en su discurso de investidura, y también por esta consellera cuando comparecía ante la cámara para presentarles las principales líneas de actuación de mi departamento.

En estos presupuestos de 1996 no solo se han incrementado partidas destinadas a mejorar la calidad de vida de familia, de mujer, de mayores, de menores, de personas con discapacidad, de jóvenes, de inmigrantes, de personas con riesgo de exclusión social, sino que contemplan además la puesta en marcha de numerosos proyectos de nueva creación como, por ejemplo, el programa Major a casa; la continuidad del Bono Centro de Día con el incremento presupuestario; del Bono Respiro; del nuevo Bono de Atención a Personas con Discapacidad, el Bonad; la puesta en marcha de la Fundación de la Comunidad Valenciana para la Discapacidad y la Enfermedad Mental; un centro de mujer 24 horas itinerante; la renta garantizada de ciudadanía, señoría, de lo que estamos muy orgullosos de haber conseguido porque, como ya dijo el conseller de Economía, supone garantizar que acabemos con la situación de pobreza y de exclusión social en la comunidad; la puesta en marcha de la Agencia Valenciana de Prestaciones Sociales; la Fundación frente a la Discriminación y a los Malos Tratos Tolerancia Cero; el mapa de atención social, que ordena y planifica los recursos necesarios; la red de centros de encuentros asistidos, con el comienzo en el año 2006 de las obras ya en distintas poblaciones; un plan de turismo accesible, entre otras muchas cosas, señorías.

Son nuevos planes y nuevos proyectos que hacen posible mejorar la situación social en la Comunidad Valenciana de tantas y tantas personas y que comienzan y son de nueva creación en este año 2006.

Y vamos, además, con este presupuesto a dar continuidad a muchos otros, a muchísimos otros que en estos últimos años han visto cómo se han puesto en marcha y cómo han tenido un enorme éxito de implantación que ha superado las expectativas más optimistas porque, señoría, han solucionado los problemas de las personas, que es uno de los objetivos prioritarios que tiene nuestro Gobierno.
Me estoy refiriendo a programas como Menjar a casa, como el Comerç solidari, como el programa de formación de cuidadores de personas con Alzheimer; las medidas del fomento de empleo para personas con discapacidad encabezadas por el Decreto 279/2004, que regula medidas en los procedimientos de contratación administrativa; el plan de deporte adaptado en playas accesibles; programa de educación sexual para personas con disminución física; plan de parques y jardines urbanos; plan de cicloturismo adaptado; campamentos de verano para niños y personas con discapacidad; programas de equinoterapia; programas de alquiler de vivienda joven del Ivaj; 119 plazas en centros de medio cerrado del sistema de reeducación de menores; el aumento de programas de acogimiento residencial para menores en el sistema de protección y programas de acogimiento familiar; el observatorio de inserción social y laboral de menores y jóvenes del sistema de protección y de reeducación de menores, que va a suponer un avance importantísimo por los fundamentales estudios que va a llevar a cabo; el plan de responsabilidad social de la empresa.
Somos una comunidad modelo y pionera en este sentido y luego tendré ocasión de explicarles a nivel europeo lo que vamos a liderar.

El primer Torcova del Ivadis, dirigido también a la promoción laboral de grupos en riesgo de exclusión sociolaboral para el que tenemos 1.
200.
000 euros de la Unión Europea; el plan de calidad de la prestación social que comenzamos en esta legislatura y que va avanzando a muy buen ritmo; el pacto social contra la violencia de género ante los malos tratos tolerancia cero; la personación de la Generalitat para ejercer la acción popular ante las situaciones de violencia contra la mujer; el estudio que vamos a comenzar de la situación de la prostitución en la Comunidad Valenciana a través del Observatorio de Género y en colaboración con la universidad; las medidas a favor de la inclusión de personas inmigrantes contempladas en el Plan valenciano de la inmigración, --hoy hemos aprobado 12 convenios de colaboración con distintas entidades por un valor de más de ocho millones de euros, aprobado por el Gobierno esta mañana en este sentido--; la implantación de la red de agencias de mediación para la integración y convivencia Amics de la comunidad, que tiene también una consignación presupuestaria este año; el portal de la solidaridad y el voluntariado; la continuación de los trabajos del estudio y la dependencia; distintas leyes, señoría, que tenemos aprobadas y que vamos, además, a presentar en las Cortes Valencianas en un breve espacio de tiempo.

Insisto, son unos presupuestos que giran esencialmente en torno a las personas, en torno a sus necesidades y en torno a los principios de calidad, de modernidad en la gestión, de transparencia y de proximidad.

Hemos diseñado, señorías, el programa social más ambicioso de cuantos se están poniendo en marcha en España y las comunidades autónomas.
Estoy convencida de lo que digo porque lo puedo demostrar.
Nuestro modelo se basa en saber escuchar, en ser eficientes, en no tener temor a innovar y a renovar.
Se basa en poner a disposición de las personas en nuestra tierra todos los recursos disponibles bien sean estos públicos, privados o mixtos, huyendo de dogmatismos y huyendo de modelos que han demostrado ya, señoría, estar absolutamente desfasados y ser excesivamente arcaicos.

Se basa, en esencia, en creer, en creer, en demostrar con datos, señorías, con hechos, que nuestro modelo de atención social de la Comunidad Valenciana es uno de nuestros principales logros colectivos, es una herramienta fundamental de integración, de estabilidad, que garantiza el futuro y el progreso social.
Y esto, señoría, vamos a seguir consiguiéndolo con estos presupuestos.

Porque prestan especial atención a esa nueva realidad social que se caracteriza por el binomio de discapacidad y dependencia, aumentando los recursos que se destinan a este fin para retrasar al máximo la institucionalización de las personas dependientes como nos han dicho claramente en el estudio de la dependencia que realizamos en la comunidad.

Bien, señorías, permítanme señalarles ahora las novedades más importantes que pondremos en marcha en el año 2006 desde las distintas áreas para posteriormente incidir de una manera más pormenorizada en cada dirección general.

Incluimos por primera vez el bono de atención a personas con discapacidad y enfermedad mental.
Es un recurso muy importante, semejante al Bono Residencia, que consiste en una ayuda económica para financiar estancias en unidades de alta dependencia que regulamos para personas con discapacidad física, psíquica y enfermedad mental.

Les recuerdo a ustedes, señorías, que el Bono Residencia y la forma de trabajar con el modelo de bono a la hora de regular la financiación de la prestación social es puesto de ejemplo y de modelo en una universidad tan importante como la Pompeu Fabra y en una cátedra, la más importante, diría yo, de España, de Economía Social.
Y este es el modelo que, por lo tanto, cuando ha funcionado tan bien el programa de Bono Residencia vamos a poner en marcha también para mejorar cada día más la atención a las personas con discapacidad y enfermedad mental.
Para acercar la prestación social que la persona necesita, porque insisto en nuestro perfil de un modelo cercano a la gente y que atiende las necesidades de manera individualizada, y lograr que permanezca el mayor tiempo posible en su entorno familiar implantamos nuevos programas como el Menjar a casa, el Bono Respiro y el Bono Centro de Día que va a continuar con incremento presupuestario dada la importantísima, el éxito tan importante y los índices de satisfacción que está produciendo.

Recogemos en estos presupuestos seis millones de euros para la renta garantizada de ciudadanía.
Señorías, me parece que poco van ustedes que tener que alegar aquí.
Reducimos desigualdades, promovemos la cohesión social, reconocemos el derecho a una ayuda social que garantice la asistencia digna de todos aquellos que no disponen de recursos suficientes.
Lo hemos negociado con el Pavace y estamos muy orgullosos porque somos una de las primeras comunidades autónomas que tiene una ley de renta de ciudadanía garantizada junto con otras, por cierto, también gobernadas por el Partido Popular.

Incluimos la dotación de 600.
000 euros para financiar la puesta en marcha de la Agencia Valenciana de Prestaciones Sociales.
Señorías, con el objetivo de incidir, como digo, en la modernidad de la gestión, con el objetivo de poder dar el cumplido tratamiento que una moderna sociedad con nuevos requerimientos sociales tiene en estos momentos, creamos esta agencia de prestaciones sociales.
Es un instrumento de gestión que va a llevar a cabo de forma eficiente, eficaz, ágil, la prestación de servicios sociales de todo tipo en el territorio de la comunidad, poniendo especial énfasis en la coordinación sociosanitaria.

Los presupuestos para el año 2006 contienen, además, dos nuevas líneas para dotar ayudas y financiar construcción, ampliación y equipamiento de escuelas infantiles, señoría.
Importante incremento presupuestario en el área de la Dirección General de la Mujer.

Señorías, vamos a poner en marcha 650 plazas de nueva creación en guarderías infantiles de 0 a 3 años.
Creo que es un dato muy importante.

Vamos a poner en marcha a final del año 2005 y, por supuesto, lo continuaremos, el Centro de mujer 24 horas itinerante, para recorrer todos los rincones de la Comunidad Valenciana, sobre todo las zonas más alejadas, para informar sobre los servicios que ofrece la Generalitat a la mujer, para concienciar a la población de la importancia de denunciar cualquier indicio de violencia de género, para ayudar con la prudencia y discreción, obviamente necesaria, a las mujeres que se encuentran en una situación compleja.

Vamos a construir una residencia y un centro de día para personas con parálisis cerebral en la ciudad de Valencia.
Una reivindicación de una asociación que reivindica desde hace tiempo esta construcción de esta residencia y centro de día, y que por fin va a hacerse realidad, y de lo que estamos también, señorías, muy orgullosos.

Tenemos un incremento del cien por cien para la línea de promoción de la responsabilidad social corporativa en nuestra comunidad, con un importe de 200.
000 euros.
Esta línea de trabajo que les digo, señorías, está también de acuerdo con lo que la Unión Europea recomienda a la hora de la concienciación social y de la colaboración de todos para una sociedad mejor, va a adquirir una dimensión europea.

Vamos a integrarnos en la iniciativa comunitaria Interreg 3, Interreg 3 B del Medoc, porque, señoras y señores, vamos a liderar, la Comunidad Valenciana a través del Gobierno Valenciano y de la Conselleria de Bienestar Social, un importante plan, en este sentido de promoción y difusión de la responsabilidad social de la empresa, de la responsabilidad social corporativa, colaborando con distintas regiones del área mediterránea de Europa.

Bien, duplica la cuantía el bono centro de día.
Crecemos en los convenios con las diputaciones con la teleasistencia.
Los servicios sociales para personas discapacitadas y con enfermedad mental crecen un 67,73 y un 47,17.
Mantenemos una importante línea presupuestaria y la incrementamos en un 60,68% del centro de acogida de menores del Baix Vinalopó, de lo que estamos también muy orgullosos.

Las ayudas destinadas a proyectos de inversión, construcción, reforma y equipamiento del centro de entidades sin ánimo de lucro, relacionadas también con ayuntamientos en el área de la discapacidad, las aumentamos un 63,31%.
La línea de viviendas tuteladas para personas con discapacidad y enfermedad mental, que también crece.
La ejecución de medidas judiciales de menores en medio abierto, que también crece con la importante creación de un centro de menores para reeducación en la provincia de Valencia.

Capítulo de transferencias, cuyas dotaciones se incrementan en más de un 10%, para seguir apoyando al convenio al movimiento asociativo, que tan importante función desarrolla en este campo, con el que trabajamos de la mano.
Por ejemplo, el convenio que hemos hecho por primera vez con el Sermi, lo vamos a seguir por supuesto manteniendo el año que viene.

Estamos, señorías, haciendo esto prácticamente solos desde la comunidad autónoma.
Porque aquí la política de los recursos estatales, señoría, brillan por su ausencia.
El famoso año social del gobierno del señor Zapatero es una entelequia.
Porque verdaderamente, y luego tendremos ocasión de puntualizarlo, los incrementos presupuestarios del ministerio en el área de asuntos sociales, señoría, luego tendrán ocasión de saber cuáles son.

Porque es una vergüenza, señorías, estamos cansados de oír al gobierno socialista promesas incumplidas.
Porque es muy bonito hablar, pero luego no hacer nada.
Estamos cansados de oír, porque nos lo recuerda todo el santo día el señor ministro Caldera, que las políticas sociales dependen exclusivamente de las comunidades autónomas.
Hombre, sí, pero en fin, tampoco parece que sea eso una excusa muy presentable.

Señoría, el gobierno de Madrid hace dejación y abandono de su responsabilidad en materia de protección social para las personas que más lo necesitan.
Y eso es una realidad demostrable, insisto, como luego tendremos ocasión de comprobar.
Pero les voy a poner un ejemplo: ni un euro para infraestructuras sociales para personas con discapacidad, ni un euro para infraestructuras sociales.
Señorías, no nos quieren dar ni un euro en este campo, cuando están, señorías, *(inintel·ligible)* a comunidades autónomas de otro signo político, en concreto en la comunidad de Castilla y León, en una ciudad que creo que el ministro tiene cierta relación, pues un millón de euros para hacer una residencia de tercera edad.
A mí me parece muy bien, pero hombre nos gustaría recoger algo aquí también.

En fin, señorías, les recuerdo que todas las leyes más importantes y más trascendentales en materia de servicios sociales en este país para personas con discapacidad en concreto, las han hecho gobiernos del Partido Popular.
Y también, señorías, lo puedo demostrar.

En fin, señorías, es ahora cuando a nuestro entender más erráticas y confusas son las políticas del gobierno central en esta área.
Cuando en la foto del señor presidente Zapatero no existen los discapacitados, en la foto no existen las personas mayores, en la foto del señor Zapatero no están los menores y no está la familia, señorías, nosotros.
.
.

 

**El senyor president:**

 

Senyoríes, guarden silenci.

 

**La senyora consellera de Benestar Social:**

 

.
.
.
el Gobierno Valenciano, vamos a reiterar más que nunca nuestro compromiso con el bienestar y la calidad de vida.
Y estos presupuestos, señorías, y este incremento presupuestario, señorías, desde el año 95 lo demuestran.

Bien, señorías, rápidamente voy a intentar destacar en las distintas áreas de la Conselleria de Bienestar Social los incrementos en los planes más importantes que vamos a llevar a cabo.

En la Dirección y Servicios Generales destaca sobre todo la continuación en la implantación del Plan de calidad de prestaciones sociales, un plan que arrancó en el año 2004 con la elaboración y presentación del sistema básico de calidad.
Hemos puesto a punto en el año 2005 numerosas herramientas de gestión de calidad para el sector de mayores y personas discapacitadas, manuales de buenas prácticas, cartas de servicio, etcétera, etcétera.

Hemos realizado numerosas reuniones y planes formativos para directores de centros relacionados con esta área.
Hemos consignado 150.
000 euros en este presupuesto, para completar y dotar la formación en estos sectores, y extenderla a sectores de mujer y menor con manuales, insisto, y cursos específicos.

Confeccionaremos nuevas cartas de servicio.
Y, señorías, iremos poniendo en marcha el servicio básico de calidad, porque consideramos que la filosofía de la calidad total, de los sistemas de calidad total, es muy importante a la hora de la armonización y de garantizar una prestación de calidad a nuestros ciudadanos.

Las nuevas necesidades, insisto, requieren de nuevos modelos de prestación social.
No hay que tener miedo, señorías, a la modernidad.
Todo lo contrario, al revés.
Hay que ser innovadores, hay que ser eficaces, cada vez más, porque eso permite la respuesta de la administración a las necesidades de las personas.

La Agencia Valenciana de Prestaciones Sociales va a permitir desarrollar actuaciones en campos tan importantes como servicios sociales especializados, servicios sociosanitarios, promoción y gestión de construcción y explotación de infraestructuras, y la adquisición y utilización de equipamientos, señorías.
La colaboración o la participación en esta agencia de las consellerias de Economía y de Sanidad, además de la conselleria de Presidencia, garantiza la importancia, presidida por la Conselleria de Bienestar Social, garantiza la importancia de la misma a la hora de la puesta en marcha de todos estos proyectos.

Vamos, insisto, a promover la responsabilidad social corporativa, vamos a incrementar también esta línea por dos razones.
También en el Pavace se aprobó la política del gobierno en este sentido.
Y también en el Pavace se consensuó el incrementar la política del gobierno con una dotación presupuestaria.
Y aquí está el compromiso cumplido, con la colaboración de sindicatos, con la colaboración de empresarios, con la colaboración de la universidad.
Para mejorar la respuesta social, y que las empresas se impliquen también en la mejora de la acción social y de la actividad social de su entorno más cercano, insisto, vamos a tener en este sentido ya una dimensión europea.

Vamos a liderar, la Comunidad Valenciana, el Gobierno Valenciano a través de la conselleria de Bienestar Social, un proyecto denominado Red Mediterránea de Regiones para la Promoción del Desarrollo a través de la Acción Social, RSE; en el que van a participar distintas regiones de Europa, entre ellas la región PAC de Francia, una región muy importante en Francia.
Regiones italianas, regiones también griegas.
Y desde luego estamos convencidos de que esto va a tener una importancia capital, a la hora de promocionar y dar a conocer la filosofía de la responsabilidad social.

Ya en el programa de servicios sociales contamos en el ejercicio de 2006 con un presupuesto de 185,9 millones de euros, señoras y señores diputados.
Es muy importante la mejora que hemos conseguido y que vamos a seguir consiguiendo del bienestar de los mayores.
En especial incremento en las líneas destinadas en favorecer y en ayudar la permanencia de los mayores en su entorno familiar y social.
La mejora en las líneas destinadas a las familias de los cuidadores, con dotaciones que en algunos casos se recogen por primera vez, y en otras ven incrementado su presupuesto.

Señorías, hemos dado un salto enorme en estos años, consiguiendo una red de residencias para mayores verdaderamente espectacular.
Hemos avanzado en centros de día.
Vamos a seguir haciéndolo en este presupuesto.
Y estamos poniendo toda la carne en el asador para trabajar en esta legislatura, y dar un salto hacia delante a la hora de la mejora de la prestación en casa, de acercar a los mayores lo que necesitan en su entorno familiar y en su entorno más cercano.
Porque sabemos que no sólo es su deseo, sino que además es lo más lógico desde todos los puntos de vista, incluso desde el punto de vista clínico.
Cuando a una persona mayor lo separas de su entorno más cercano, experimenta sin ninguna duda, y eso está demostrado científicamente, un empeoramiento en su situación física y vital.

Y por lo tanto, el esfuerzo de la conselleria este año, y en lo que queda de legislatura, va a ser, por supuesto, el mejorar e incrementar con medidas que son verdaderamente revolucionarias, la prestación social directa que llegue a la casa de las personas mayores.

Bien, señorías, saben ustedes que pusimos en marcha el programa Menjar a casa, que tiene la oportunidad de convertirse ahora, en estos presupuestos, también en un programa revolucionario, el programa del Major a casa.
Con el programa del Menjar a casa, la satisfacción de los usuarios, de los ayuntamientos, incluidos los ayuntamientos de otro signo político, por supuesto, ha sido espectacular.

Queremos conseguir entre el año 2006 y el 2007 llegar a todos los rincones de la Comunidad Valenciana en el programa Menjar a casa, a todos los ayuntamientos que lo deseen, y lo vamos a conseguir.
Son 77 ya los municipios que están trabajando, y desde luego les garantizo que al final de esta legislatura vamos a llegar a todos aquellos que quieran colaborar, claro.

Bien, el programa Major a casa.
El programa Major a casa es un programa que vamos a comenzar también de forma piloto.
Es un programa complejo, y que luego, como el Menjar a casa iremos extendiéndolo a la comunidad, dirigido a personas mayores de 65 años que tengan una dependencia calificada como leve o moderada.
Consiste en establecer una prestación social integrada por suministrar la comida a domicilio, pero también un servicio de lavandería a domicilio, y también un servicio de colaboración de limpieza del hogar.

Es un programa que está dotado al inicio con 283.
730 euros.
Que convocaremos un concurso público, por supuesto, para que la gestión de este programa la haga el que mejor servicio ofrezca.
Que en su primera fase vamos a implantarlo en Catarroja, en Massanassa, en Benetússer, en Albal, en Alcàsser, en Sant Vicent del Raspeig, en el Campello, en Mutxamel, en Sant Joan d'Alacant y en Castellón.

Y, señorías, creemos que va a ser un programa que va a solucionar problema a mucha gente.
Y que va a tener una buena acogida, y que vamos a poder seguir poniendo recursos cuando acabe la experiencia piloto del año 2006.

Bien, programa centro de día, pues duplicamos los recursos en el bono centro de día, señorías, es que pasamos a un millón de euros.
Es que estoy absolutamente convencida, señorías, que nos queda camino por recorrer.
Pero también estoy absolutamente convencida, señorías, que el esfuerzo que hemos hecho en la protección social dirigida a las personas en esta comunidad, es verdaderamente señorías constatable.
Y desde luego digno de toda.
.
.
como para estar orgullosos, el gobierno lo está y estoy seguro que también el grupo que nos apoya.

Señorías, vamos a destinar más ayudas, a financiar estancias en centro de día para personas mayores dependientes, que no dispongan de medios suficientes.
Para hacer frente a la totalidad del precio de su estancia, señorías, es que yo no creo que exista nada más justo y más solidario.
Bien, programa de bono respiro.
Continua señorías, el programa de Menjar a casa, insisto, se ampliará hasta los tres mil usuarios, y contará con un presupuesto de 1.
350.
380 euros, consignado para este programa en capítulo II.
Y yo creo, señorías, que este es un dato importantísimo.

Quiero citar de manera especial el programa de ayudas a personas con mayores dependientes a su cargo.
Este programa viene destinado a reconocer el esfuerzo humano, y a colaborar económicamente con aquellos que atienden a las personas mayores en su hogar.
Volvemos a hacer especial hincapié a todas aquellas medidas que favorecen la estancia de los mayores en su entorno familiar o cercano.
Queremos que permanezcan en su hogar el mayor tiempo posible.
Queremos evitar situaciones innecesarias de soledad o marginación.

Señorías, este programa cuenta con 6,2 millones de euros.
Beneficiará a cerca de 3.
200 personas durante el próximo año.
Supone entre 170 y 200 euros de ayuda directa, todos los meses, para los beneficiarios de estas ayudas.
Tengo que señalar, señorías, que este programa, que estaba dotado con 12 millones de euros, ha desaparecido, literalmente desaparecido, de los presupuestos del Ministerio de Trabajo y Asuntos Sociales.
Y lo señalo con tristeza, como el resto de comunidades autónomas que están satisfechas con el programa.

Bien, dentro de este capítulo en el que estamos, quiero también citar la puesta en marcha del programa de Formación de Cuidadores de Personas con Alzheimer, que contará con un presupuesto de 171.
700 euros.
Es un programa muy importante, son más de 70 municipios los que ya han dicho que quieren participar, de todos los colores.
Obviamente, nosotros no trabajamos para un color político, trabajamos para todos los ciudadanos de la Comunidad Valenciana.
Y supone la posibilidad de que aquellas personas que están cuidando a pacientes con Alzheimer cuenten con una formación adecuada, con una atención psicológica, con una ayuda desde todos los puntos de vista que mejorará, no solo su situación vital, porque es muy duro estar cuidando a una persona con Alzheimer, es tremendamente doloroso y provoca una situación psicológica muchas veces en el cuidador que hay que atender.
Les enseñaremos a cuidarlos mejor, pero también atenderemos su situación psíquica y psicológica poniendo a su disposición también, además de este curso, un teléfono de asistencia las 24 horas del día para cualquier problema que tengan en este sentido.

Señorías, el bono residencia, 35 millones de euros, vamos a destinarlo a nuestros mayores para que puedan acceder a plazas en residencias de tercera edad.

Señorías, este es un programa, insisto una vez más, del que estamos muy orgullosos porque, además, está atendiendo y favoreciendo a una cantidad enorme de personas mayores, que tienen necesidad, por su elevado nivel de dependencia, de ir a una residencia de tercera edad y que, aunque no dispongan de recursos para ello, aquí está el gobierno con los presupuestos públicos para que lo puedan hacer si así lo necesitan.

No es casualidad, señorías.
En el año 95 contábamos con 8.
000 plazas autorizadas, señoría, contadas.
Lo no ha autorizado, como no existía, pues yo no lo cuento.
8.
000 plazas autorizadas, de las que solo el 48% eran públicas, de presupuesto público.
Es que esto es una realidad, señorías.
En estos momentos hay 312 residencias, 22.
224 plazas, y el 66% se financian con fondos públicos de la Generalitat.
En fin, veo difícil que tengan ustedes argumentos en contra de esto.

Bien, todo esto nos permite afrontar el futuro con seguridad con la confianza de que los mayores gozarán de una oferta de plazas de la que carecían a mediados del año 90.

Importante proyecto para Castellón, señoras y señores diputados, muy importante proyecto para Castellón: reforma del antiguo hospital Gran Vía de Castellón.

Señorías, vamos a comenzar lo que desgraciadamente el Partido Socialista no ha cumplido.
Había un proyecto para el hospital Gran Vía de Castellón, un proyecto de reforma para el Alzheimer, para transformarlo en un centro de Alzheimer.
No ha sido así, lo hará el Gobierno Valenciano con la Diputación de Castellón y con la alcaldía de Castellón.

Ese hospital va a contar con una residencia para el Alzheimer y otro centro de día para Alzheimer, también con un Cris y un centro de día para enfermos mentales crónicos, con un centro de día para personas con daño cerebral sobrevenido y, también, con un centro de día para discapacitados físicos gravemente afectados.

Señoras y señores diputados, hemos demostrado a lo largo de todos estos tres años que el gobierno del Partido Popular cumple lo que se compromete a hacer.
Por lo tanto, yo les garantizo a ustedes aquí que el proyecto de reforma del hospital Gran Vía en lo que les acabo de contar va a ser una realidad palpable dentro de no demasiado tiempo, porque tenemos ya la estructura, porque tenemos ya los convenios con diputación y con la alcaldía de Castellón y porque tenemos consignación presupuestaria, señorías --y les voy a decir exactamente cuánta--, 997.
160 euros, señorías, para comenzar el proyecto de reforma.

Señorías, desgraciadamente no existe ayuda en este sentido tampoco, porque como no se nos da dinero para reformas de infraestructuras, pues es igual.
Señorías, iba a haber un centro de referencia hacia el Alzheimer; no lo hay, está en otro sitio.
Da lo mismo.
Nosotros lo podremos hacer.
Lo hará el Gobierno Valenciano.
*(Remors)* Si les parece mal, lo siento, a mí me parece muy bien.

 

**El senyor president:**

 

Señorías, por favor, guarden silencio.

 

**La senyora consellera de Benestar Social:**

 

Bien, la línea de servicios sociales especializados para la tercera edad aumenta en un 4,5% de euros, que tiene como finalidad financiar gastos de mantenimiento, de centros de servicio de atención a la tercera edad.
Hay distintos convenios con la residencia de tercera edad de Segorbe, con la residencia de tercera edad de Morella, señorías, que aumenta la de Morella, concretamente, un 31,1%, para mejorar la situación de esa residencia; ampliación de programas de vacaciones sociales, 2.
500 plazas destinadas a las Islas Baleares, además de las que ya hay en estos momentos para vacaciones sociales de los mayores.

La línea de actuación del Alzheimer incrementa también las actuaciones adicionales a las del Plan estatal del voluntariado, que se incluyen en el convenio de colaboración con la Fundación de la Solidaridad del Voluntariado, aumentan también.
Hay un nuevo convenio con la Universidad Nacional de Educación a Distancia para un interesentatísimo proyecto denominado Encuentros Intergeneracionales, que tendremos ocasión de presentar a la sociedad; un convenio de colaboración con Amnistía Internacional, que incrementa su dotación; una nueva línea específica para seguir trabajando en la inserción social del pueblo gitano, Fundación Voluntariado Gitano, con un importe de 45.
000 euros.
Además, lógicamente, de la línea que ya se lleva desde la Dirección General de Servicios Sociales.

Mantenimiento de instalaciones de prevención de la legionela.
Hemos incrementado también la dotación presupuestaria para conseguir mejorar día a día la situación de calidad en nuestras residencias.
Desarrollamos por primera vez un importantísimo Plan de informatización, el proyecto Integra, que establecerá líneas telemáticas en nuestras residencias y centros de atención a mayores por un importe de 360.
000 euros y que va a mejorar muchísimo la agilidad en lo que es el trabajo de los funcionarios que están directamente relacionados con estas líneas.

Bien, vamos a realizar, por supuesto, una vez más, el convenio con la asociación colectivo Lambda, señorías.
Por supuesto, las declaraciones de homofobia que nos hacen al Partido Popular son absolutamente falsas, falsas, y ahí tienen una clara muestra, una vez más.

Y yo creo, señoras y señores diputados, que desde el punto de vista del incremento de los recursos sociales en el área de servicios sociales es, como siempre, señorías, con una gran capacidad para mejorar día a día la atención a los mayores y a aquellas personas incluidas en la importante área de esta dirección general, la que mayor presupuesto tiene de toda la conselleria.

Vamos a entrar rápidamente, señorías, en familia, menor y adopciones.
Bien, hay enorme incremento global en este ejercicio, igual que ocurrió el año pasado, señorías.
Pasamos de 79,3 millones de euros a 89 millones de euros, incrementamos un 12,22%, señorías.
El año pasado habíamos incrementado también una enorme cantidad de presupuesto en esta línea.
En términos absolutos, 10 millones de euros, señoras y señores diputados.
Es que, vamos a ver, esto es otra realidad constatable, porque la única manera o una de las maneras, en fin, más sencillas de comprender lo que un gobierno se preocupa por los ciudadanos, que cumple sus compromisos, es cuando se retrata en los presupuestos, y nosotros, este gobierno, se retrata, y estos presupuestos y el resto de presupuestos relacionados con lo social, son un ejemplo.

Bien, dentro de este programa destacan, sobre todo, los 6 millones de euros en una nueva línea destinada a la renta garantizada de ciudadanía, que se aprobará por medio de una ley del Gobierno, que traerá a estas Cortes, con el adelanto del consenso del Pavace.
Pero, fíjense ustedes, el consenso del Pavace de esta ley de renta garantizada de ciudadanía es punto por punto, es que es artículo por artículo, es que, lógicamente, la tramitación, señorías, tendrá que ser, en fin, espero que rápida.
Va a ser difícil encontrar, aunque, efectivamente, nada es imposible, mucha discrepancia, porque, insisto, es que ya hay un acuerdo con el Pavace, tanto con los sindicatos como con los representantes de los empresarios, y le digo, no de la ley en general, no, no, artículo por artículo.
El trabajo que ha hecho la conselleria en este sentido es verdaderamente importante, y fuimos felicitados por el conseller de Economía porque verdaderamente la gente que ha trabajado esto desde la Conselleria de Bienestar Social y, por supuesto, los sindicatos y las asociaciones de empresarios, han echado toda la carne en el asador y tenemos ya una renta garantizada de ciudadanía con una dotación presupuestaria.

Bien, señoras y señores diputados, va a prestar un apoyo esta renta garantizada para favorecer la inserción sociolaboral de las personas que carezcan de recursos suficientes, esta es la general de la ley.
Favorecer la inserción social y laboral de aquellas personas que carezcan de recursos suficientes para mantener un adecuado bienestar personal y familiar, atendiendo a principios de igualdad, de solidaridad, de subsidiaridad y de complementariedad, y, por supuesto, hace un específico apartado la ley, porque todos sabemos que hay personas que por su especial situación no van a poder tener ocasión de esa inserción social y laboral y eso también lo recoge la ley.

Señorías, el futuro de nuestra sociedad son los menores, son la gente joven y la gente que va a heredar una sociedad y van a ser lo que liderarán la sociedad del futuro.
Tenemos un deber especial con los menores, con todos aquellos, sobre todo con los que se encuentren en situaciones de desarraigo, de inadaptación social, con problemas conductuales o que están en ejecución de medidas judiciales porque han cometido algún tipo de falta.

Invertir en la educación de los menores es apostar por el futuro y cada euro invertido es, sin duda, una oportunidad más para nuestros jóvenes.
Por ello, en este punto de mi intervención quiero destacar que la inversión que realiza la Generalitat Valenciana para adaptarse a las exigencias de la Ley de responsabilidad penal del menor ha sido notable, señorías, en estos últimos ejercicios presupuestarios.

Y les voy a dar un dato, una cifra que pueden ustedes comprobar, y que es incuestionable.
Desde su entrada en vigor en el año 2001 hemos puesto 78 millones de euros para adaptar esta comunidad a las necesidades y al mandato de esta ley.
Este importante esfuerzo lo continuamos con el presente ejercicio.
Mantenemos e incrementamos al respecto todas las políticas de atención a menores.
Va a permitir consolidar los recursos, crear nuevas plazas, mantener las ya existentes, tanto en los centros de reeducación como en los de protección.

Consolidamos programas especializados de atención a menores, como son asistencia técnica en acogimiento familiar, asistencia psicológica a menores con víctimas de abusos, y, en este sentido, somos una comunidad puntera, que no solo es que haya sido puesta en ejemplo, es que hay otras muchas comunidades que están adaptando esta importantísima línea de la Dirección General del Menor; atención psicológica a menores víctimas de recurso; el teléfono del menor; formación, valoración y apoyo a las familias adoptivas, también una línea muy importante, que esta comunidad lidera, que también está siendo adoptada por otras muchas comunidades y que nos felicitan las propias entidades que se dedican precisamente al tema de la adopción; atención jurídica al menor y a la familia, y todos aquellos destinados a la inserción sociolaboral del menor, tanto el sistema de protección como el de reeducación.

Señorías, vamos a contar con un nuevo centro de reeducación en la provincia de Valencia.
Espero que sus señorías estén contentos.
Inicialmente dispondrá de 24 plazas, llegaremos a la máxima de 50 en el ejercicio siguiente, la inversión global en su construcción y gestión de los próximos 10 años ascenderá a la cifra de 46.
536.
840 euros.
Y la verdad, señoría, es que, efectivamente, es un centro que hace falta y nosotros estamos muy contentos que sea este gobierno y la Conselleria de Bienestar Social la que ponga en marcha un centro de reeducación en la provincia de Valencia.

En el año 2006 vamos a disponer de un total de 376 plazas en los centros de reeducación de menores, triplicamos las que existían en el año 2001.
Cerca del 50% del presupuesto de la dirección general se destina a reeducar menores, señorías, es algo de lo que también nos sentimos orgullosos porque, insisto, toda inversión en ese área es invertir en el futuro.

Bien, señorías, en este sentido, incrementamos un 15,65 la línea que concretamente se dedica a la ejecución de medidas judiciales en medio abierto, la situamos ya en 2 millones de euros, y esto permitirá ampliar el número de técnicos que tenemos actualmente y que, efectivamente, era una necesidad que cubrimos este año.

Bien, señoras y señores, la línea de centros de atención especializada del sector al menor cuenta con 19.
400.
000 euros, un incremento de más del 12% con el año anterior, el programa Equal, que también es un programa de la Unión Europa para insertar social y laboralmente a los menores, tiene su consignación presupuestaria.
Señorías, los Seafi, es la más importante actuación o de las más importantes con respecto a la línea de familia en la conselleria de Bienestar Social.

Los Seafi, servicios especializados de atención a la familia a infancia, incrementan su presupuesto, y esto nos va a permitir no solo mantener todos los servicios, actualmente cien Seafi se han ido consolidando en estos últimos años, sin incrementarlos, señoría.
Se presta un servicio exclusivo y también contamos con encuestas de satisfacción de los propios ayuntamientos, de todos los colores, señoría, les vuelvo a insistir, con un elevado nivel de satisfacción de los ayuntamientos, y no solo de los ayuntamientos, sino también de las familias y de las personas que utilizan este servicio.
Es un servicio exclusivo que colabora en la mejora, en la resolución de problemáticas de las familias valencianas dentro del ámbito municipal y, por lo tanto, garantizada la cercanía a la ciudadanía.
Atendimos en el año 2003 a 6.
272 familias.
Esperamos que a final del año 2005 sean 10.
000 familias.
A los tres años de creación de este servicio, un 77% del total de la población de la Comunidad Valenciana tiene a su disposición un Seafi para atender esas necesidades y esa problemática.

Bien, señorías, en cuanto a inversión del capítulo VI.
Módulo de observación en el centro de recepció d'Alacant, también una medida necesaria y que vamos a poder poner en marcha, y también una línea nominativa para apoyar la reforma de un inmueble cedido por la Generalitat Valenciana al Ayuntamiento de Villareal para destinarlo al centro de día de menores, también de mucha importancia, que cubre una importante necesidad y que son 100.
000 euros lo que tiene de presupuesto.

Paso, señoría, rápidamente al Programa de integración social de la discapacidad.
Cuenta con una dotación presupuestaria de 117,6 millones de euros.
Un 17,25% de incremento con respecto al año pasado, que ya sufrió un importantísimo incremento.
Supone en términos absolutos 17,3 millones de euros.
Es el segundo mayor incremento global de esta conselleria.
Hemos asumido en estos últimos años el reto de mejorar la calidad de vida y la inserción social de las personas con discapacidad y enfermedad mental y de sus familias.

En el capítulo IV de este programa concretamos distintas líneas para mantener centros para discapacitados y enfermos mentales crónicos, sus viviendas tuteladas pertenecientes a asociaciones, a entidades sin ánimo de lucro y también a las corporaciones locales.
Y son, señorías, más de 55 millones de euros en esta línea.

Incrementamos también la financiación del Ivadis, señoría, para seguir manteniendo una asistencia de calidad en nuestro instituto.

Señorías, la conselleria soporta un gasto de 71.
243.
670 euros para mantener a los centros para discapacitados y enfermos mentales.
Señoría, en el capítulo II, que corresponde al mantenimiento de centros propios y mediante contratos de gestión integral, también hay 15.
461.
000 euros destinados a este fin.

Por lo tanto, sumando capítulo II y capítulo IV, puedo decir que el importe total de la Conselleria de Bienestar Social que se destina a mantener centros residenciales, viviendas tuteladas y centros de atención diurna, alcanza los 66.
704.
970 euros entre centros propios y ajenos subvencionados.

Esto, señoría, es un dato histórico en la atención a personas con discapacidad y enfermedad mental en la Comunidad Valenciana.
Histórico.
Y estamos muy orgullosos que sea el gobierno del Partido Popular el que haya conseguido esta situación, que evidentemente vamos a seguir mejorando en las próximas legislaturas y desde luego, por supuesto, en los próximos presupuestos.

Bien.
Incrementan los servicios sociales especializados para la discapacidad un 67,73%.
Incrementan los servicios sociales especializados para la enfermedad mental un 47,17%.
Incremento de la Ley de las viviendas tuteladas para enfermedad mental y viviendas tuteladas para personas con discapacidad.
Señorías, hemos creado Cris, centros residenciales y centros de día.
Entre ellos abrimos, para enfermedad mental, abrimos dentro de muy pocos días el Cris de Benidorm, centro de día y residencia, 130 plazas.
Cris, centro de día y residencia para enfermedad mental de Benidorm, 130 plazas.

Residencia y centro de día el Elda, 60 plazas, que abrimos este año 2005, dentro de pocos días.
Cris y centro de día de Valencia, 70 plazas, que ya está abierto, que inauguramos el otro día para enfermos mentales.
Y Cris de Alcoy, 50 plazas.

Señorías, sé lo que hablo, soy médico.
Los enfermos mentales, desgraciadamente, existían antes del año 1995, existían como existían, y también tendremos ocasión, seguro, de comentarlo.
No es algo que aparece, la enfermedad mental, por generación espontánea a partir del año 95.
Y es este gobierno, señorías, el que ha comenzado y está culminando la red de atención y prestación social a los enfermos mentales y a sus familiares, señorías.
Y vamos a seguir trabajando en esto como objetivo prioritario.
Y desde la Conselleria de Bienestar Social, señorías, vamos a seguir recorriendo juntos el camino, porque efectivamente quedan recursos por crear.
Señorías, pero no había nada de nada.
Y yo viví ese momento, y lo viví pues desde el Hospital General de Valencia, precisamente muy relacionado con la Diputación Provincial, que tenía a su cargo a los enfermos mentales.
Y nadie me lo tiene que contar, porque como lo he vivido pues sé perfectamente lo que ocurrió y cómo ocurrió.

Bien, señorías, 310 plazas, que en el 2006 funcionarán como un año natural completo.
Suponen un avance importantísimo en cuanto a recursos sociales en enfermedad mental, y vamos a seguir trabajando en esa línea.

En cuanto a personas con discapacidad.
Destaco también la apertura en el 2005 y su funcionamiento año completo en el 2006 en: centro de atención temprana de Villajoyosa, 35 plazas; centro de atención temprana de Alzira, 70 plazas; centro Ocupacional Altabix, de Elx, señorías, 80 plazas; centro de atención temprana de Valencia, Aidem, 70 plazas; centro ocupacional de Xirivella, 30 plazas; centro de día Alfaro de Valencia, 40 plazas; centro ocupacional Quart de Poblet, 40 plazas; residencia de Játiva, 40 plazas.
Señoría, esto es nuevo, ¿eh?
, estas plazas son de nueva creación, de nueva creación, señorías, de nueva creación.
Residencia de Elda, 40 plazas.
Centro de día de Alcoy, 20 plazas.
Centro de atención temprana de Callosa, 35 plazas.
Viviendas tuteladas de Castellón, viviendas de Olocau, viviendas de Buñol, vivienda tutelada Maldonado de Alicante; suponen un incremento de 521 plazas para atención con personas con discapacidad.

Señorías, el sistema de protección social, en definitiva, que ampara estos presupuestos supone un incremento de recursos de 831 plazas en el 2006 que no existían en el presupuesto inicial del año 2005.
831 plazas para discapacidad y enfermedad mental a tiempo completo en el año 2006, señorías.

Vamos a poner en marcha otro recurso nuevo, el Bonaf, el bono de atención a personas con discapacidad y enfermedad mental crónica, que se destina a recursos residenciales.
Si sumamos la línea de PEI, que es una línea de atención directa y de subvención directa, con el Bonaf, destinamos 3.
583.
190 euros.
Y lo destinamos a subvenciones directas a los usuarios.
Y es muy importante: el Bonaf regula unidades de alta dependencia para personas con grave discapacidad física, con grave discapacidad psíquica o con enfermedad mental asociada a trastornos conductuales.

Señorías, hay un importante presupuesto, 800.
000 euros para comenzar.
Y estamos convencidos de que va a ser también un programa que estamos además negociando y hablando por supuesto con el Cermi, un programa que, al igual que fue el bono residencia para la tercera edad, que empezó con un presupuesto y que luego incrementó a lo largo de los años, cuando se fue poniendo en funcionamiento, va a atender y va a ser una solución muy importante en este tema.

Junto la PEI, que es atención directa, y el Bonaf, 3.
583.
000 euros para atención directa, mediante subvención directa al usuario.
Por lo tanto, el incremento en este presupuesto, señorías, de 19,35%, datos incuestionables, es que están ahí, y sumar sabemos todos.

Bien, el mayor coste gravita en el mantenimiento de los centros de discapacidad y enfermedad mental crónica, un total de 3.
733.
000 euros para programas de rehabilitación e inserción social, llevados a cabo por el propio movimiento asociativo y a programas de ocio y tiempo libre.
Fundamentales también a la hora de abordar una atención total y completa de las personas con discapacidad y enfermedad mental.
Campamentos para personas con discapacidad infantiles el año pasado por primera vez también.
Apoyo al movimiento asociativo para programas de rehabilitación de ocio y tiempo libre.
Un importantísimo programa con la asociación que tiene en su seno a personas con discapacidad física, Cocemfe en concreto, para un programa de atención directa, directa a las personas con discapacidad en su propio hogar, que ellos reclaman para su vida independiente, en la que estamos absolutamente de acuerdo, en esta filosofía, y luego tendré también ocasión de, rápidamente, comentarles, señorías.

Convenio con Fesord, con Helix, el programa Hospi Esport de deporte adaptado.

Señorías, a lo que voy.
130.
320 euros destinados a implantar en la Comunidad Valenciana, en la ciudad de Valencia, la sede de la entidad internacional, Enil, Red Europea de Vida Independiente.
Supondrá convertirnos a la Comunidad Valenciana en el referente mundial del movimiento de vida independiente de las personas con discapacidad.
Señorías, vamos a tener en nuestra comunidad la sede de este importante movimiento que reclama la vida independiente de las personas con discapacidad.

Bien, programas de respiro familiar.
Vamos a atender por primera vez desde el Ivadis un programa, desde el Instituto Valenciano de Discapacidad, para programa de respiro familiar, accesibilidad, convenio con el Cermi, etcétera, etcétera.

Convenio de educación sexual, con Cocemfe, Aspadis y Fundación Espina Bífida.
Y, señorías, de verdad que no quiero cansarles más.
Innumerables convenios con distintas entidades y con distintos ayuntamientos.
En este sentido, con el ayuntamiento de Orihuela para la construcción del Cermi centro de día de enfermos mentales, con la Safor, con Aspanias de Elche, con Xàtiva, Afanias de Castellón, Avapace, Ayuntamiento de Cullera, Callosa, Llíria, Penyeta Roja en Castellón, muy importante, 600.
000 euros.
.
.
En fin, señorías, de verdad que no quiero seguir insistiendo.
Y puntualizar nada más que vamos a tener, en colaboración con la Diputación de Castellón, un centro ocupacional para personas con discapacidad intelectual en el complejo socioeducativo Penyeta Roja, 80 plazas para Castellón, nuevas plazas para Castellón.

Destacar el importante crecimiento de una línea específica T3106, ayudas para proyectos de inversión.
Un incremento del 63,31%.
Destacar el importante crecimiento, he insistido, en el capítulo II para cubrir la asistencia a nuestros centros.

Señorías, brevemente, apertura de centros del 2006, nuevos centros.
Nuevos centros para el 2006.
Sagunto: residencia y centro de día psíquicos, de personas con enfermedad psíquica, discapacidad psíquica, 60 plazas.
Segorbe: residencia de personas con discapacidad psíquica, 40 plazas; Albocàsser, residencia y centro de día de enfermos mentales, 45 plazas; la Vall d'Uixò, residencia y centro de día de psíquicos, 60 plazas; Alcoi, residencia de psíquicos, 40 plazas; Crevillente: residencia de psíquicos, 40 plazas; Gandía: Cris y centro de día de enfermos mentales, 90 plazas; Potries: residencia y centro de día de psíquicos, 60 plazas.

Señorías, hay consignación presupuestaria para estas plazas en el presupuesto.
435 plazas previsibles, señorías.
Pero si tenemos las previsiones presupuestarias que pensamos tener, probablemente sean más.
Lo que pasa es que yo sólo hablo de lo que tengo seguridad y certeza, no como otros.
Si yo les digo aquí que esto está en el presupuesto es que lo puedo demostrar.
Y si se van a abrir es que tenemos la consignación presupuestaria y la garantía de que se van a hacer.

Señoría, voy acabando.
Promoción de la mujer.
Éste es el que recibe el mayor incremento global dentro de los presupuestos, con un incremento del 45,25%.
Pasamos a disponer de 15.
036 euros.
Supone, en término absoluto, un incremento de casi cinco millones de euros, destinados a promocionar la igualdad de la mujer en nuestra sociedad.
Algo en lo que, efectivamente, señorías, no sólo creemos, sino que lo demostramos con un presupuesto, como digo.

Este presupuesto va destinado a desarrollar políticas de integración social, protección de colectivos de mujeres en riesgo de exclusión social, sensibilización y concienciación de la población y profesionalización sobre la lacra social que supone la violencia de género, financiar los *master* de agentes de igualdad, financiar --la cantidad ya está destinada-- programas de atención a primera infancia, y los financiar los centros especializados de atención a mujeres víctimas de malos tratos.
Incremento del capítulo II de un 57,34% para mejorar la situación de nuestros centros, casas de acogida, Mujer 24 horas, Infodona, teléfono de atención jurídica.

Capítulo IV, incremento de 11,48%, mejorar centros especializados de atención a mujeres víctimas de malos tratos en situación de riesgo social y el centro de emergencia de mujeres maltratadas de Alicante.

Capítulo VII, incremento de 5.
479.
051 euros.
Bien, señorías, vamos a ser capaces de construir equipamiento, de construir y equipar escuelas infantiles de 0 a 3 años en la Vilavella, Bellreguard, Mancomunidad del Rincón de Ademuz, Loriguilla.

Señorías, estas firmas con los ayuntamientos exigen que el horario escolar se adapte al horario laboral, que permanezcan abiertas todo el año y que los puestos de trabajo estén ocupados mayoritariamente por mujeres.
De esta forma facilitamos también el acceso de la mujer al mercado laboral, y al mismo tiempo creamos empleo para mujer.

Se firma un convenio también con el ayuntamiento de Atzeneta d'Albaida para crear una guardería de 33 plazas, supongo que estarán, señorías, contentos también con esta posibilidad.

Señoría, vamos a crear 650 nuevas plazas de 0 a 3 años.
650 nuevas plazas de 0 a 3 años con el presupuesto de este año 2006.

Y, señoría, pasó ya rápidamente al Programa de emigración.
Incremento del 11,41% con respecto al ejercicio 2005.
Nos permite, en la parte que le toca a la Conselleria de Bienestar Social, seguir ejecutando el Plan valenciano de emigración, consolidar las actuaciones y los proyectos emprendidos manteniendo el nivel de compromiso que teníamos en marcha.

Señoría, además de los premios Convivir y los premios que estamos llevando a cabo en este sentido, además de los convenios y subvenciones a distintas asociaciones, a nuestro Ceim, al Centro de Estudios para la Integración Social y Formación de Inmigrantes, de las universidades, además de posibilitar el desarrollo del Programa Equal, cabe destacar en este sentido la nueva línea de integración social de inmigrantes, para actuar, para realizar actuaciones de acogida e integración de personas inmigrantes y de refuerzo educativo.

Insistirle, señoría, son ustedes conocedores, porque hemos aprobado hoy en el Pleno del Consell nada más y nada menos que doce convenios con distintas asociaciones y entidades para mejorar, con un presupuesto de más de 8 millones de euros, la inclusión y la integración social y laboral de las personas inmigrantes en nuestra comunidad, que nos parece la mejor política de inmigración que podamos tener y no otras, que se está demostrando el desastre y la barbaridad que está ocurriendo, desgraciadamente, en este sentido en nuestro país en zonas como Ceuta y Melilla, de lo que todos hemos sido conscientes.

Bien, señorías, vamos a realizar nuevas agencias de mediación para la integración y la convivencia social en las tres provincias.
Y las tenemos en Burriana, en Alfàs del Pi, en Mislata, en Enguera y en Benicarló.
Vamos a tenerlo en Valencia, en Castellón y en Alcoy.

Señorías, finalizo ya con el programa del Instituto Valenciano de la Juventud.
Señorías, este presupuesto con el que cuenta este año, de 17,12 millones de euros, el Instituto Valenciano de la Juventud, nos permite continuar desarrollando la línea de trabajo iniciada, potenciando el desarrollo de los valores que posee la juventud, garantizando el ejercicio efectivo de sus derechos en el ámbito de la comunidad, solucionando los retos a los que se enfrentan nuestros jóvenes: acceso a vivienda, empleo, necesidad de formación, promoción de la solidaridad, acceso a nuevas tecnologías y fomentando el asociacionismo, señorías, a lo que vamos a dar especial hincapié, en lo que ya les anuncio como un nuevo impulso, en la política del Instituto Valenciano de la Juventud.
Como saben ustedes, es un instituto que tiene una inversión transversal, que va mucho más allá del departamento de juventud, y que alcanza las asociaciones directamente relacionadas con las personas jóvenes a muchas actuaciones del gobierno valenciano.

Señorías, vamos a realizar un importante trabajo en el área del voluntariado y también en el área del asociacionismo.
Estamos trabajando la Ley de la juventud con todas las asociaciones que representan a los jóvenes.
Estamos haciéndolo con un único objetivo: que sea una ley de todos, que sea una ley que represente a todos los jóvenes de la Comunidad Valenciana.
Y estoy segura, señorías, que vamos a tener éxito en esta empresa.
Porque en leyes que afectan a tantas personas es necesario el esfuerzo de todos los partidos políticos, para conseguir un consenso, para atender a sus reivindicaciones.

Saben ustedes que hemos realizado un trabajo muy, yo creo, exitoso con las distintas asociaciones.
La ley ha sido revisada ya por todas las asociaciones que representan a los jóvenes.
La ley ha tenido más de 400 enmiendas que se consensuaron en 140 o 150.
Hemos visto en el Consejo de la Juventud ya esas enmiendas.
Se está trabajando con las asociaciones.
Vamos a aprobar un 40 o 50% de esas enmiendas, porque nos parecen enriquecen el proyecto.
Tenemos una disposición, en esto como en todo, de consolidar el trabajo con las personas en nuestra Comunidad desde la forma de trabajar y la herramienta de trabajo que supone el consenso y el acuerdo.
Y estamos seguros, señorías, tenemos esperanzas fundadas, que lo vamos a conseguir.
Y hay una parte importante de esa ley que con, insisto, el nuevo impulso que vamos a darle a la política del Ivaj y que está relacionada directamente con la promoción que la ley ofrece y que las asociaciones reclaman del incremento en el asociacionismo, pues esto va a ser posible, señorías.

Bien, les he presentado una exposición de los presupuestos para el año 2006, del departamento que tengo el honor de dirigir.
No hemos escatimado esfuerzos presupuestarios a la hora de destinar recursos para mejorar nuestra prestación social, y no lo vamos a hacer.
Vamos a incrementar esa protección a los colectivos con más dificultades.
Vamos a continuar con el incremento del número de plazas y centros.
Y vamos a seguir consolidando una red de atención y prestación social moderna, segura, una red donde las personas se sientan, efectivamente, que sus requerimientos individuales como personas son atendidos; una red donde la gestión, insisto, sea realizada desde el punto de vista de la eficacia, la eficiencia y la calidad, con el objetivo de atender las necesidades, las nuevas necesidades de una nueva sociedad moderna del siglo XXI.

Hemos presentado un presupuesto que confirma que el gasto público se ejecuta en su totalidad, señorías.
Es muy importante el nivel de ejecución de la Conselleria de Bienestar Social y lo va a seguir siendo.
Que las prestaciones sociales crecen en la Comunidad Valenciana, más recursos, más y mejores programas.
Un presupuesto que deja constancia de la voluntad del gobierno de llevar hasta el final su compromiso social con la sociedad de la Comunidad Valenciana.
Tenemos un modelo de prestación social, nuestro modelo de atención social, que es un referente, señorías, a nivel estatal, en política social.
Y estos presupuestos son un buen reflejo de ello.

Muchísimas gracias, señor presidente, señoras y señores diputados.

 

**El senyor president:**

Moltes gràcies, senyora consellera, per la proliferació de dades i informació que ens ha donat del seu pressupost respecte a l'any que ve.

Ara prendran la paraula els grups polítics per a aclarir si tenen algun dubte i donar la seua opinió sobre el particular.
En primer lloc, té la paraula el senyor Cardona, en representació d'Esquerra Unida.

**El senyor Cardona i Pla:**

Gràcies, senyor president.

Senyora consellera, jo no sé si vosté ha vingut ací a presentar-nos uns pressupostos o a vendre'ns una mercaderia.
La veritat és que amb el seu to de veu i amb la tècnica que vosté ha emprat pareixia que estàvem més bé en una plaça de mercat, cosa molt acceptable i molt digna.
Però vosté l'únic que s'ha limitat a dir és que vostés són els millors, el seu producte és fantàstic; ha repetit cíclicament els mateixos eslògans per a convéncer-nos, si no ens havia convençut la primera vegada, en la segona, la tercera, la quarta repetició.
I, a més, s'ha permés criticar la mercaderia del que té davant, cosa que això a la millor en una plaça no haguera sigut tan acceptable, però ací sabem que tenim més marge d'expressió i d'actuació.

Jo, senyora consellera, no li vaig a comprar eixa mercaderia que vosté ens pensa vendre, però no és caprici, no és una qüestió que jo diga: no m'agrada com ho ven esta dona; és que jo el que pense és que vosté no ens diu coses que són certes, senyora consellera.
Vosté simplement amaga, en uns adjectius grandiloqüents i positius i tot fantàstic i tot meravellós, la crua realitat.
I nosaltres pensem que la política social que es fa per part del Partit Popular està absolutament equivocada i absolutament errada.

En principi, es basa en una qüestió, en una frase, que és: que ho facen uns altres.
Comença per ahí: que ho facen uns altres.
Per començar, senyora consellera, mire, de tot el pressupost que vosté en el capítol II, 120,2 milions d'euros, si mirem els treballs realitzats per unes altres empreses, 103 milions d'euros ho fan unes altres empreses.
És a dir, de tot, dels 120,2 milions d'euros del pressupost de funcionament, 103 milions, treballs realitzats per unes altres empreses.
A això, senyora consellera, li hauríem d'afegir moltes altres coses.
Li hauríem d'afegir tots els convenis, tots els abonaments, els abonaments residència, la cura d'ancians, etcètera, etcètera, que són treballs que fan uns altres.
Al final, la Conselleria de Benestar Social dóna la sensació que és una conselleria en vies d'extinció, que serà substituïda finalment per una extensió de la Conselleria d'Hisenda, que es dedicarà a agarrar els diners dels contribuents i a repartir-los entre tota la gent que realment està fent la faena en este moment en el País Valencià respecte als temes de protecció social.

A part que ho facen uns altres, cosa que indica molta manca d'iniciativa pròpia i molt poca política pròpia, nosaltres considerem que fan vostés una política absolutament equivocada que està basada en la fragmentació, la fragmentació territorial.
Els seus programes mai arriben a tot el territori, sempre arriben a alguns pobles, als altres no i arriben només a unes poques persones, no a totes les que tenen la necessitat.
Clar, després vosté em diu: "però és que la satisfacció de la gent que rep el servei és molta".
Pregunte a la gent que no rep el servei a vore que li pareix eixe tipus de prestacions.
I els qui reben el servei els pareix fantàstic, perquè veuen al del costat que no rep res i entre no res i alguna cosa, alguna cosa és un poc.

Nosaltres, senyora consellera, no podem estar d'acord de cap manera en la seua política d'abonaments que per a vostés és tan positiva i tan fantàstica.
Si és tan positiva i tan fantàstica han de saber que per als abonaments residència tenim els mateixos diners que teníem l'any passat, igual, igual, 34,9 milions d'euros.
Per tant, hi haurà menys gent que es va a beneficiar d'ells.
Quan tots sabem que les persones majors són persones que van augmentant el seu nombre, perquè així ho diu la demografia i les dades.
Enguany es van a quedar, ja se'n van quedar enguany i s'han quedat enguany moltes persones sense ser ateses, però l'any que ve se'n quedaran més.
Però el mateix podem dir de la cura d'ancians en el àmbit familiar, de l'abonament respir, etcètera, etcètera.
I l'únic que ha pujat és l'abonament centre de dia, és cert, han passat de mig milió d'euros a un milió d'euros, gran inversió per atendre a tota la gent que té necessitats.

I vosté ens diu que tants plans i tan bé.
A nosaltres, senyora consellera, ens agradaria que ens diguera --és molt fàcil a vegades explicar els pressupostos-- tal programa, tants diners i tal partida.
On està la partida del Menjar a Casa?
Simplement conteste'm a això, senyora consellera, quants diners, en quina partida està, i jo m'ho apuntaré i així ho sabre, però m'agradria que m'ho diguera en tots i cadascú dels plans que vosté ens ha comentat este matí.

Però, a més, resulta que ens estem trobant que tot està solucionat, en cas que hi hagueren problemes --cosa que vosté posa absolutament no en dubte, això és de la nostra maldat--, si hi ha algun problema, ve l'Agència Valenciana de Prestacions Socials a resoldre'l tot.
L'Agència Valenciana de Prestacions Socials té 100.
000 euros per a inversió i té 500.
000 euros per a funcionament.
I amb això pensen coordinar i arreglar totes les polítiques de protecció social del País Valencià.

Però és que a mi m'interessa recordar una altra cosa, senyora consellera, no només la qüestió que l'Agència Valenciana de Prestacions Socials en els pressupostos que té no va a poder fer res.
És que si mirem els pressupostos passats, les dades, que són molt tossudes, veiem que en l'any 2004 i 2005 es van posar unes quantitats per a la suposada Agència Sociosanitària, que va estar dos anys dient-se que anava a ser la millor agència del món.
Ara ja veiem que no és la millor, perquè està substituïda per esta.
Van consignar-se 600.
000 euros, exactament la mateixa quantitat que ara per a 2004, 600.
000 per a 2005.
Ara és el moment que encara no sabem res de l'Agència Sociosanitària, però que ha sigut molt publicitada, l'hem sentida en uns quants discursos de presidents, l'hem sentida en uns quants discursos de pressupostos.
Ni una sola inversió en eixe aspecte.

Jo li he de dir que abans de 2004 encara hi havia algunes.
.
.
Estava el Pla estratègic d'assistència sociosanitària, que també anava a salvar-nos de tots els mals que teníem en la prestació de serveis socials.
Mire, l'Agència Valenciana de Prestacions Socials serà un fracàs.
El que necessitem saber és si serà un fracàs del tipus A, és a dir no s'arribarà a posar en marxa i simplement serà propaganda, o serà un fracàs del tipus B, és a dir, se'ns imposarà un nivell absolutament opac, impossible de saber on invertirà, impossible de saber quins criteris seguix, que serà impossible de saber quina execució pressupostària té, etcètera, etcètera.
Per tant, senyora consellera, jo estic disposat a defensar l'any que ve que el fracàs de tipus A o de tipus B s'haurà fet una realitat.
Per tant, de cap manera considerem que això vaja a resoldre's.

Però és que nosaltres podríem mirar: bo, és que la consellera s'esforça i hi ha projectes i inversions i hi ha inversions reals.
Senyora consellera, les inversions reals baixen un 10,38% en serveis socials, un 30,75 en família, menors i adopcions, un 1,78% en dona i baixa un 99,39% en immigració.
Tot ho passen a transferències de capital, que ho facen uns a altres, unes altres associacions, unes altres organitzacions.
Senyora consellera, i els ajuntaments?
No podrien fer això els ajuntaments?
Bo, en serveis socials, que els ajuntaments podrien fer alguna cosa perquè moltes voltes ho reclamen, vostés han baixat de 8 milions d'euros en 2003, a 4 milions d'euros ara.
Per tant, inversions reals, tampoc.

I quan mirem les inversions reals diem: i on es fan les inversions reals?
Mire, senyora consellera, la conselleria va fer una residència pública de la tercera edat a l'any que ve, segons diuen els pressupostos, perquè quan vosté se'ls fica *(inintel·ligible)*.
Senyora consellera, ens agradaria simplement que els haguera escrit en els pressupostos.
Va a fer una residència de la tercera edat, només una, la va a fer en Tuéjar i invertix 200.
000 euros.
Senyora consellera, en la comarca de la Serrania hi ha una altra residència de la tercera edat, en Xelva, a uns poquets quilòmetres de Tuéjar, i mentre que els altres pobles que estan lluny de Xelva no té ningú residència de tercera edat.
Quin criteri estan seguint vostés per a posar residències?
No caldrà que li diga de quina força política és la persona que mana en eixa localitat.

Per tant, senyora consellera, un absolut desacord amb les maneres que vostés porten les coses.
Li podria comentar els seus programes fantàstics, el Programa de termalisme social, que era un programa estrella, que vosté cada vegada que venia aquí en els pressupostos em comentava tan bo que era.
Però és que l'any passat tenia 971.
000 euros i enguany s'ha quedat en 28.
000 euros, senyora consellera.
El programa estrella ja no era tant i només era una estrelleta.

Voldria comentar-li unes altres coses, però, mire, com després vaig a tindre un poc de temps.
Vaig a comentar-li el tema de la dona.
El programa de la dona s'ha especialitzat en centres d'educació de zero a tres anys.
Nosaltres seguim dient que això li correspon a Educació, senyora consellera, li correspon a Educació, no li correspon a la Direcció General de la Dona, que li corresponen unes altres coses.
Però és que, a més, quan vosté ens diu totes les inversions que tindran, realment no és veritat.
N'hi han 1.
500.
000 euros per a escoles d'educació infantil, que ja li dic que no li toquen a la Conselleria.
.
.

Per cert, el que n'hi havia per a ajudes per a activitats extraescolars i complementàries, el que era les escoles matineres, el que mantenia l'horari d'algunes escoles de huit a nou obert, açò resulta que desapareix absolutament.
No és que se queda poquet, no, no, és que desapareix.
Per què?
Perquè han desaparegut els fons socials europeus adreçats a això.
Què indica això?
Que vostés no tenen cap tipus de política, senyora consellera, ben guiada.
El que fan vostés és que si me donen un fons per a alguna cosa, faig això, però després no vaig a mantindre-ho, no és una política que vostés vagen a continuar.

I anava a parlar-li de la immigració, perquè vosté li ficava tant d'interés, a parlar-li del poquet pressupost que li dediquen, que li dediquen en total 4,2 milions d'euros.
Però, ja me ve a dir vosté.
.
.
, m'ha tranquil·litzat, hui, la Conselleria, la Generalitat, s'ha gastat el doble del pressupost de l'any que ve, se va a gastar ja en immigració hui, eh?
, hui.

**El senyor president:**

Senyor Cardona.

**El senyor Cardona i Pla:**

Li vaig comentar, l'última compareixença que va tindre en ple, senyora consellera, el tema del Pla valencià de la immigració, que seguiria les partides pressupostàries del Pla valencià de la immigració.
Li puc dir que estan absents en totes les conselleries, en totes, però també estan absents de la seua.
Per tant, el Pla valencià de la immigració és com la majoria de plans que vostés fan, pur paper mullat.

Gràcies.

 

**El senyor president:**

Moltes gràcies, senyor Cardona.

Té la paraula en representació del Grup Socialista la senyora Espí.

**La senyora Espí de Navas:**

Buenos días, señora consellera.

Gracias por comparecer a explicarnos los presupuestos para el 2006, y voy a intentar ir al grano desde el principio.
En principio, y no coincidir con la cifra inicial que usted nos da, porque yo creo que obvia.
.
.
Hace el cálculo real, no baste decir el 3,9.
.
.
Mire lo que significaba el año anterior, en el año 2005, el porcentaje sobre el total del presupuesto de la Generalitat, que era de un 3,94, y que este año de nuevo, en el 2006, es un 3,92.
Escasas dos décimas que significan en torno a 45 millones de euros menos con respecto al año pasado.

A nivel de un análisis presupuestario, por encima, cuestión técnica.
Pues, bueno, un presupuesto en que nos habla de un incremento brutal del capítulo II, con más de un 13,28 global sobre todo el presupuesto; un descenso importante de las inversiones, un 1,66 en general entre todas las consellerias; un capítulo I con un incremento de 1,43, que, entonces, no me salen las cuentas o no solucionaremos la falta de inspectores que tenemos o no solucionaremos el tema de los centros de base, porque eso claramente es un tema del capítulo I, o no les van a aumentar a los funcionarios lo que pacta el Gobierno.
Pero en capítulo I no se visualiza las personas que faltan en inspección ni las personas que necesitamos en los centros de base, porque quiero recordarle que un ciudadano en la ciudad de Valencia tiene que esperar 18 meses para que le den el porcentaje de discapacidad o le reconozcan la discapacidad.
Y no le quiero recordar los lamentables acontecimientos que hemos vivido últimamente de centros sin acreditación, si evaluación y con faltas de inspección por falta de recursos.

Más gasto corriente, menos inversiones, devaluación del patrimonio y falta de inversión en bienes propios.
.
.
Bueno, cualquier contable diría que estamos en una situación de difícil solución económica, y, en cualquier caso, una empresa que se precie pediría, desde luego, la destitución del gestor.

En cuanto al capítulo de servicios sociales, nos estamos refiriendo claramente a las personas con dependencias y estamos hablando también de los servicios sociales generales, es decir, lo que es y lo que significa el sistema público de servicios sociales.
Nosotros definimos, desde luego, por escandaloso el escaso esfuerzo que ustedes van a realizar para situar a la comunidad, que estamos a la cola en recursos básicos de atención a la dependencia, para situarnos en la media estatal.
Ya no a lo que todos queremos conseguir después de la aplicación del libro blanco y, espero, de la ley que se aprobará en el parlamento de España el año que viene.

En cualquier caso, usted habla de los increíbles recursos.
.
.
No entiendo cómo presupuestan exactamente igual el bono cheque el año anterior, cuando con la bonificación presupuestaria que ustedes mismos hicieron en el mes de septiembre a día de hoy llevamos invertidos en bono cheque ya 36 millones de euros, y vuelven ustedes a presupuestar con 34, dos millones menos de euros en el inicio.
.
.
Mire, demasiados ancianos y ancianas en listas de espera en el bono cheque, cuestión que no conocemos porque no la dan y no la hacen pública, pero demasiadas personas que mueren esperando y demasiadas familias hipotecando, esperando la ayuda para el bono cheque.

Ayudas a ancianos dependientes a su cargo, programa estrella, se llamaba, a amas de casa.
Yo creo que íbamos a llegar a 8.
000 millones.
Primero dice que siguen manteniéndolo por la importancia que tiene.
.
.
Les quiero plantear que ¡lo han congelado!
Para ser importante y tanto que habla y, además, le sale bien el discurso de las cuidadoras, fundamentalmente, el 82% mujeres que se dedican a atender a las personas mayores con problemas de discapacidad, resulta que congelan el recurso y, además, nos da una mala información, es decir, miente.

Le tengo que decir que el Ministerio este año destina, y está puesto en su propia línea presupuestaria, 1.
296.
550 euros para ese programa de ayuda familiar.
Es decir, un incremento reducido con respecto al año pasado, es verdad, un 1,4, pero un incremento que, en definitiva, sí que refleja luego.
No ha desaparecido el programa, que forma parte del plan gerontológico, de ayuda para las personas cuidadoras.

Siguen empeñados en desmontar el sistema público de servicios sociales, y es evidente.
Usted nos anuncia hoy otros programas que seguramente irán a capítulo II, ya los veremos y ya nos explicará por qué no va por capítulo IV, pero, desde luego, lo que es el programa fundamental donde se tendría que desarrollar el servicio de ayuda a domicilio, que es el mantenimiento de equipos de base y los programas municipales, tiene un incremento solo de un 1,4%.
Siguen cargando a los ayuntamientos y a las espaldas de los ayuntamientos el mantenimiento de las situaciones de emergencia y de urgencia de la mayoría de ciudadanos.

Proyectos de inversión baja en servicios sociales un 16,3%, un 16,7 en los programas de servicios sociales básicos con las corporaciones locales; y los gestionados por entidades sin ánimo de lucro, que pasa, pues, fíjese, de 4.
950.
000 euros a 4.
123.
000, menos 800.
000 euros, seguramente lo necesitaba para el bono a las personas con discapacidad, pero los ayuntamientos tendrán que ver qué hacen con sus recursos y cómo van a solucionar.

La prostitución, un 1,4 de aumento con respecto al año pasado.
Queda muy bien hacer declaraciones ante un anuncio de un reglamento que iba a aprobar el Ayuntamiento de Valencia.
Hay muchas cosas que hacer en la prostitución, ¡genial!
66.
500 euros y solo para un programa de Valencia.
Señora consellera, si hay mucho que hacer, presupuesto, y es su conselleria la que lo tiene que hacer.

Alzheimer, con la cantidad presupuestaria solo podrían atender con lo que ustedes destinan a 684 personas en la Comunidad Valenciana, y eso con datos que dice el libro blanco, el del Ministerio de Trabajo, y su propio estudio sobre las dependencias.
Sobre 40.
000 personas, y no yéndonos a los peores datos, que son en torno a 70.
000 personas afectadas, con lo cual hay 220.
000 personas en torno a la problemática del Alzheimer, el valor que ustedes le dan por persona, contando con lo 40.
000, es 38,5 euros paciente por año, o lo que es lo mismo, 3,20 euros al mes.
Eso es lo que destinamos para el Alzheimer.
Ese no es el esfuerzo que usted dice que va a hacer la Conselleria.

Hemos subido con respecto al año pasado dos euros y medio por persona, más que el año pasado, y veinte céntimos más al mes.
Así, desde luego, estamos actuando con urgencia para ponernos en la media estatal en situación de atención a la dependencia.

Bono centro de día, precio por plaza y mes, ustedes lo saben, lo dice su orden, 700 euros.
Por once meses, 7.
700.
Con su incremento a asistencia completa por plaza serían 130 plazas de bono de centro de día, en caso de que diéramos un 50%, porque a eso, a esta ayuda, tal y como está planteada, solo acudirán y podrán ser beneficiarios los pobres de necesidad.
Pongamos que usted financie un 50%, serían 260 plazas de centro de día.
Estupenda medida.
Lambda, 24.
000 euros: demuestra su amplitud de miras.
Y seguramente el recurso constitucional también lo hemos puesto nosotros.
No voy a discutirle cuál es la política.

Las nuevas inversiones que hacen en esta dirección general, Alcira, Tuéjar, Castellón: no me quiero ni referir a qué ayuntamientos ni quién gobierna esos ayuntamientos.
Y recordarle que el de Gandía está desde el año 2000 y que había un compromiso del Ministerio, que entonces me parece que había un señor que se llamaba Eduardo Zaplana en el Ministerio de Trabajo, que jamás puso un duro, pero, bueno, seguramente lo tenía que poner ahora el Ministerio de Trabajo actual.

En cuanto a la nueva agencia, mire, sin comentarios.
Copian y pegan mal.
Al menos, hagan un proyecto de agencia como ha hecho Andalucía, o tiene Cataluña en marcha y en estudio, donde lo de sociedad anónima desaparece, donde verdaderamente hay un compromiso claro de sanidad, que no es que figure en el consejo de administración, y, además, le destinan el mismo presupuesto que tenía el año la Agencia Sociosanitaria, 600.
000 euros.
Nada nuevo bajo el sol.
Eso sí, quieren un instrumento que les permita gestionar las inversiones y que haya tanta opacidad como suelen tener en la política de información con respecto a la oposición para que sepamos qué es lo que se hace.

Prestación económica reglada, vuelve a bajar el PER.
No voy a repetir el reiterativo discurso que hacemos con la política que están haciendo con respecto a la prestación económica reglada.
No me sirve la renta básica, porque aún no está aprobada y la PER tiene que seguir existiendo.
Un 30% de descenso, solo 702.
390 euros.
De los 10 millones que se destinaba el 2001 a los 702.
390 de este año.
No insisto, porque las cifras hablan por ellas solas.

¿La renta básica?
Estupendo.
Se ha hecho un trabajo divino, me encanta que sea consensuado con el Pavace: 6 millones de euros, ¡ridículo!
El acuerdo de la renta básica, lo que dice y todo lo que usted ha contado, significa que cualquier persona que vaya a ser perceptora de ese derecho cobrará un 80% del salario mínimo interprofesional.
¿Quiere dividir los 6 millones de euros por eso?
¿Sabe usted que los 6 millones de euros es la misma cantidad que en el año 1990 negociaron los sindicatos en el PEV, Programa económico valenciano, para el PER?
, que ustedes han ido haciendo descender.
Estoy empezando a temblar con el acuerdo a que han llegado en renta básica, porque si de verdad lo que usted ha argumentado fuera la voluntad de su gobierno, este año hubieran puesto como mínimo 100 millones de euros para empezar a aplicar la renta básica, no esos 6 millones que, curiosamente, hablamos.
.
.
, perdone, de personas en torno.
.
.
, que pueden ser, mirando las comunidades autónomas, Madrid, Euskadi, en torno a un 1,5% de la población al 2%.
Calcule al 80% del salario mínimo interprofesional y verá que la cifra supera los 350 millones de euros, señora consellera, y es algo que hemos firmado.
.
.
, ustedes han acordado, han pactado en el Pavace, pero le tengo que recordar que fue una propuesta de reforma y es parte del contenido social de nuestra carta magna, del estatuto que hemos negociado todos los partidos políticos.

Incremento cero en acogimiento familiar.
Vamos, las políticas de prevención, de ayuda a los menores, tan importantes para usted, tienen un incremento cero, que son las de protección, que son fundamentales las que tenemos que hacer en bienestar social.

Nada en campañas para frenar el fracaso escolar, ¡nada!
Las medidas judiciales en régimen abierto solo el 1,15% de incremento.
Los puntos de encuentro, orientación y mediación familiar, fomento de adopciones, incremento cero.
¿Me quiere decir en qué queda el Pifi, señora consellera?

Importante incremento, eso sí --y esta es una pregunta que me gustaría que me contestara--, en suministros.
En suministros ustedes nos plantean un incremento muy importante y que, como verdaderamente, por lo que yo entiendo lo que son suministros.
.
.
Yo no me he leído la orden de la Conselleria del 2001 en la que dice lo que es energía eléctrica, agua, gas, y como tiene casi un 1.
000% de incremento, me gustaría que me aclarara la partida de suministros, el incremento en la Dirección General de Familia y Menor a qué se debe.
Es curiosidad.

También, en la de discapacitados, y pasando a esta, en que sube un 98%, vuelvo a repetir, la partida de suministros; junto, desde luego, a trabajos realizados por otras empresas, que sube más del 50%.
Pero, bueno fundamentalmente, explíqueme.
.
.

**El senyor president:**

Senyora Espí, quan puga.

**La senyora Espí de Navas:**

.
.
.
qué es para usted los suministros.

Los servicios sociales especializados no suben el 67,7: han absorbido todas las líneas de la FP4, que son el mantenimiento de centros de personas con discapacidad, Aspace, Alcer, Aspropace, Asprodis, Apsa, Apadis y todo eso ha pasado a esa línea, con lo cual el crecimiento real, si cuentas, si el incremento del IPC del mantenimiento de esos centros, es del 29%, no el 67,7.

El bono, 800.
000 euros, el bono es para las personas con discapacidad.
Benidorm, ya era hora, dos años han tardado en abrirlo, porque no podían pagar ni financiar lo que era habilitarlo.
Los nuevos centros ocupacionales y centros de día, le vuelvo a decir, Diputación de Castellón, Ayuntamiento de Liria, Callosa del Segura, Orihuela y Cullera, también centros afines al Partido Popular.
Lo digo por lo que decía usted del Ministerio.

Y, luego, seguiré con las secretarías que me faltan.

Muchas gracias.

**El senyor president:**

Moltes gràcies, senyora Espí.

Té la paraula en representació del Grup Popular la senyora García.

**La senyora García Herrero:**

Gracias, señor presidente.

Señora consellera, pues, en primer lugar darle las gracias en nombre del Grupo Parlamentario Popular por su presencia y su comparecencia en esta comisión para exponer lo que son los presupuestos de la Conselleria de Bienestar Social para el 2006.

Y, efectivamente, señora consellera, para este grupo sigue siendo motivo de orgullo y satisfacción el comprobar cómo un año más, y así desde 1996, el gasto social es pilar básico de estos presupuestos.
A lo largo de estos años de gobierno del Partido Popular, el fomento de las políticas sociales se ha erigido como la principal prioridad de la política presupuestaria y los presupuestos de 2006 vienen a consolidar el esfuerzo realizado en este ámbito.

Año tras año se ha venido plasmando en las líneas presupuestarias una nueva confección de bienestar social centrada en la mejora de la estabilidad, el bienestar y la cohesión social.
Constantemente se ha ido consolidando un incremento exponencial hasta llegar este año el volumen de gasto que se dedica a políticas sociales al 78,5% del presupuesto total, con una cantidad de 9.
018 millones de euros muy superior al 52% que fue el año que más dedicó el gobierno del Partido Socialista en sus años de gobierno.

Hay que resaltar, señorías, que la inversión en política social ha crecido un 128% en las dos últimas legislaturas, pasando de 4.
000 millones de euros en 1996 a la cantidad actual de 9.
018 millones de euros.

Comparando el período 1989-1995 con el período 1996-2006, el gasto presupuestario en política social se ha incrementado cerca del 214% y ha pasado de 20.
911 millones de euros a 65.
627 millones de euros respectivamente.

Señorías, acabamos de ver cómo el presupuesto de la Conselleria de Bienestar Social experimenta un incremento respecto al 2005 del 9,26%, alcanzando los 455 millones de euros, lo que supone, en términos absolutos, un incremento de 38,6 millones de euros, es decir, algo más de 6.
500 millones de las antiguas pesetas.

Entre 2003 y 2006, el presupuesto de la Conselleria de Bienestar Social ha aumentado un 27,90% por valor de 99.
229.
000 euros, y considerando la baja inflación de estos últimos ejercicios y el equilibrio presupuestario, el gasto social ha crecido muy por encima de este dato.
Al contrario de lo que pasaba antes de 1995, que el crecimiento no superaba el 3% y la inflación de 1992 era de 6,9%, daba un crecimiento negativo.

Señorías, el objetivo de estos presupuestos son incrementar la protección a los colectivos con mayores dificultades, continuar avanzando en las políticas de igualdad y mejorar la calidad y el nivel de vida de los ciudadanos.
Un presupuesto, señorías, que confirma que el gasto público se ejecuta, como muy bien ha dicho la señora consellera, en su totalidad, y que las prestaciones sociales crecen en la Comunidad Valenciana con más recursos, no solo de las partidas existentes sino también con programas innovadores como el Major a casa, la renta garantizada de ciudadanía o el bono de atención a personas con discapacidad.

Se consolida la política de incremento de plazas en centros que nos lleva a cifras que eran impensables hace unos años.
Así, en residencias de mayores se alcanzarán las 28.
000 plazas; en centros de día para mayores, 4.
716 plazas; para discapacitados, 7.
822; para enfermos mentales, 1.
661; en reeducación de menores, 376 y, en guarderías infantiles, 1.
667.

Señorías, no entraré en el detalle de las líneas del presupuesto de esta conselleria, que ya han quedado magníficamente expuestas por la señora consellera, pero sí quiero destacar algunas de ellas que demuestran esta apuesta por una mayor protección social.
El Bono Centro de Día, que duplica sus recursos; el Bono Residencia; el Bono Respiro; Menjar a casa, con 3.
000 usuarios ya en el 2006; los servicios especializados de la tercera edad, con más de seis millones de euros; reeducación de menores que tienen más de un 50% del presupuesto de la dirección general; servicios especializados de discapacitados, con un incremento del 67,73%; servicios especializados de enfermos mentales, con un incremento del 47,17%; viviendas tuteladas para enfermos mentales con dos líneas, que supone un incremento en una de ellas del 54,33% y, en otra, del 13%; las PEI de enfermos mentales y bono de atención a discapacitados y enfermos mentales crónicos, el Bonad, con un incremento del 19,35%; ayudas a proyectos de inversión en centros de discapacitados, que sí que suponen un 63,31%; integración de los inmigrantes o promoción de la mujer con ese incremento del 45,25%.

En definitiva, señorías, son unos presupuestos sociales comprometidos con las personas, ambiciosos, realistas y ajustados que han sido elaborados teniendo en cuenta una coyuntura económica favorable avalada por el crecimiento económico que ha registrado la Comunidad Valenciana con el gobierno del Partido Popular.
Un presupuesto que deja constancia de la voluntad del Gobierno, como ha dicho la señora consellera, de llevar hasta al final su compromiso social con la sociedad de la Comunidad Valenciana, que cumple con los compromisos adquiridos por el presidente de la Generalitat en el debate de política general del 2005.

Y, señorías, como muy bien ha dicho la señora consellera, sí somos un referente a nivel estatal en política social.
Estos presupuestos son reflejo de ello y, por eso, señora consellera, como decía al principio de mi intervención, el Grupo Parlamentario Popular se siente orgulloso, una vez más, de poder respaldar unos presupuestos eminentemente sociales.

Nada más y muchas gracias.

 

**El senyor president:**

 

Moltes gràcies, senyora García.

Passe a donar-li la paraula a la senyora consellera perquè aclarisca els dubtes que s'han plantejat.

 

**La senyora consellera de Benestar Social:**

 

Muchísimas gracias, señor presidente.

Señoras, señores diputados.

Agradecer, en primer lugar, la intervención de los portavoces de los distintos grupos y apreciar, efectivamente, las puntualizaciones que han realizado al presupuesto.
Y decirles que comprendo que lo tienen difícil, comprendo que lo tienen muy complicado.
Sus intervenciones han demostrado que este presupuesto, efectivamente, es un gran presupuesto que ha incrementado una vez más los recursos para poner en marcha nuestro modelo de atención social y que, efectivamente, la cobertura social se extiende a la mayor parte de los ciudadanos de la Comunidad Valenciana e insisto en la cifra de más de tres millones de personas que de manera directa o indirecta reciben una prestación social en nuestra tierra.

Yo comprendo que ustedes lleven mal que haya tenido que ser un gobierno del Partido Popular el que haya puesto en marcha un modelo de atención social que dé cobertura a las personas que lo necesitan porque, claro, ustedes, en un momento determinado de la historia se pusieron un cartelito que decía: "Solo los gobiernos socialistas, solo los gobiernos de izquierdas son capaces de hacer políticas sociales".
Esto se ha demostrado que no es cierto, esto se ha demostrado que su proyecto social es una entelequia y ahora como encima tenemos un gobierno socialista en Madrid lo estamos viendo todos los días y sufriendo a diario.

Se ha demostrado que un gobierno del Partido Popular hace políticas sociales y esto lo han comprobado los ciudadanos.
Por lo tanto, ya no se cree nadie, ni siquiera ustedes, que los únicos capaces de hacer política social son los gobiernos de izquierda.
Es que no se lo creen ni ustedes.
Y esto se demuestra en las intervenciones donde no dan una idea, donde están puntualizando en partes del presupuesto pero sin decir ni presentar un modelo alternativo de atención social, porque no lo tienen.
Es que no lo tienen señoría.

Señora Espí, con todo el respeto, deme una idea.
Es que desde que estoy de consellera y usted es la portavoz del Grupo Socialista, oiga, no he aprendido nada de usted, y yo mire que le escucho, ¡nada!
No me dan ustedes una idea, no me dan ustedes su modelo de prestación social.
Y, claro, me tengo que remitir a lo que ustedes hicieron cuando gobernaban y a lo que hacen ahora.

Señora Espí, hace usted másteres de liderazgo de gestión pública.
Y me parece muy bien, porque a mí me parece muy bien que la gente aprenda.
¡Hombre, que le sirva para algo!
Deme usted una idea, dígame algo, pero no me esté aquí puntualizando si sube un eurito más o sube un eurito menos cuando es un presupuesto de la mayor cobertura social en la historia de esta comunidad.
Y se lo estoy demostrando, con datos y con hechos.
¡Que a usted le parezca poco.
.
.
!
Pues, bueno, yo lo puedo entender pero, vamos, dígame usted algo más de que le parece poco porque es que eso ya me lo sé, es que eso ya me lo sé.
Siempre dicen ustedes lo mismo.

Igual que el compañero de Esquerra Unida.
Oiga, ya sé que su modelo social no cuenta para nada con la iniciativa social y con la iniciativa privada.
Usted tiene un modelo estatalista y por eso no sirve su modelo para la sociedad del siglo XXI.
Y por eso a ustedes esa mercancía que dicen que vendo yo no se la compra nadie.
Pero, ¿cómo se la van a comprar?
Pero si ustedes no tienen un modelo que pueda a los ciudadanos solucionarles un problema.
Pues, ¡claro y naturalmente que nosotros incrementamos los capítulos que reflejan la confianza en las posibilidades de las asociaciones y de las empresas privadas que con el gobierno son capaces de crear una iniciativa social que presta asistencia a los ciudadanos!
Pero, ¡naturalmente!
Pero es que son ustedes el gobierno socialista de este país, los únicos socialistas que quedan ya en el mundo que dicen que no, los únicos.
Pero, todos los gobiernos socialistas de la Europa de la modernidad saben y dicen que el futuro de la sociedad de bienestar tiene que ser un futuro sostenible, que para poderlo sostener es imprescindible la colaboración de la iniciativa privada y de la iniciativa social.
Y ahora resulta que eso a ustedes también les parece mal.

En el batiburrillo, señora Espí, este que nos ha contado aquí de si falta un euro, si faltan dos, si es un porcentaje, si es el otro, si no sé qué, no sé cuántos, pues, claro, vuelve usted a decidir que le parece mal --por lo que ha dicho; si es otra cosa, ahora me lo aclara-- que la iniciativa social en forma de asociaciones y la iniciativa privada junto con el Gobierno gestionen proyectos sociales.
Oiga, es que ese es nuestro modelo, es que nos parece fenomenal.
Es que en este siglo XXI nadie que sepa lo que dice y que le importa de verdad solucionar problemas a las personas y nadie que no tiene sobre su cuello un lastre de piedras filosófico, histórico, que le impiden desarrollarse piensa que los únicos capaces de gestionar políticas sociales son los gobiernos.
En esta sociedad del siglo XXI, la sociedad de la modernidad, la sociedad de la especialización, la sociedad de la profesionalización, ¿que no habrán asociaciones y empresas que colaboren precisamente con su conocimiento, con su capacidad, con su saber hacer, con un gobierno para atender a las personas?
Oiga, es que me parece una aberración, es que me parece una absoluta barbaridad.

Bien, señorías, vamos a entrar rápidamente en temas concretos de los que ustedes han planteado aquí.

Insistir en el tema de la dependencia.
Señora Espí, me parece una absoluta barbaridad que usted que sabe lo que está ocurriendo en el ministerio de Madrid y que ha leído, supongo, los presupuestos de su gobierno, tenga la desfachatez de hablar de la dependencia.
O sea, que alguien del Partido Socialista, en estos momentos, hable de la dependencia es una desfachatez absoluta, porque es que ustedes prometieron 1.
000 millones --1.
000 millones-- para la atención a la dependencia en su campaña electoral del señor Zapatero.
1.
000 millones.
Es que no lo digo yo, lo dijeron ustedes.
Y dan 100.
Oiga, es que es de broma.

La famosa ley, la famosa ley que, por cierto, es que no hemos visto ni un borrador, pero nada de nada, la llevan ustedes retrasando.
.
.
Mire, primero era el primer semestre del 2005, luego era en junio, luego era antes de que finalizara el 2005, ahora lo retrasan al primer semestre de 2006.
.
.
Oiga, es que es una tomadura de pelo, es que ustedes, de verdad, es que ustedes no tienen credibilidad en políticas sociales; es que ustedes nos están demostrando todos los días que no son capaces de hacer políticas sociales.
Le vuelvo a repetir: que le importan un bledo las políticas sociales.
Es que el presupuesto del ministerio no ha incrementado la parte de políticas sociales, de asuntos sociales.
*(Remors)*

 

Pero mire, señoría, si es que le voy a poner ejemplos porque, claro, usted habla y habla, habla y habla, pero uno cuando habla tiene que tener credibilidad --insisto-- y tiene que plantear opciones, tiene que dar ideas para que si son buenas y si son estupendas porque eso puede ser, yo, inmediatamente las pondría en práctica, porque a mí, insisto en que me gusta aprender de los demás, y estoy segura de que yo no soy perfecta y que nos queda camino por recorrer.
¡Pues anda que sí!
Pero tengo que decir que estoy orgullosa del camino que hemos recorrido en la prestación social.
Y tengo que reivindicar que ha tenido que venir un gobierno del Partido Popular para que de verdad se creara una red de prestación social y tuviéramos un modelo y un proyecto social en esta comunidad que atiende a las personas, de manera individualizada, atendiendo a sus necesidades.
¿Que tenemos que seguir trabajando en esta línea?
Por supuesto.
¿Que cada vez tenemos que tener más presupuesto?
Pues, oiga, pues si desde luego su discurso se reduce a eso, mire.
.
.
, en fin, es una verdadera pena.

Señorías, ¿cómo que no ha acabado la línea que le he dicho?
Señoría, pues mire, yo puedo estar equivocaba pero, en fin.
.
.
¡Fíjese usted!
El Gobierno promete la ridícula cantidad de 100 millones de euros para dependencia.
Muy lejos --insisto-- de los 1.
000 millones que prometió en su programa electoral, que pondría nada más llegar, nada más llegar.
No están.
50 millones proceden del Inserso y otros 50 se supone que de los presupuestos del ministerio.
Yo, el dato que tengo es que desaparece el programa de apoyo económico al cuidado de personas mayores dependientes en su hogar, el plan de acción para las personas mayores, que estaba dotado de 12 millones.
No está.
Se reduce en 7 millones la prestación asistencial a ancianos y enfermos incapacitados.
Por lo tanto, el ministerio pone 31, que no 1.
000, millones para la dependencia.

Señorías, y así todo.
Es que esto no es serio, es que esto.
.
.
O sea, que vengan ustedes aquí a criticar el presupuesto basado únicamente en que si no ponemos un euro más, en que si este porcentaje no sé qué, y pasen ustedes y obvien que son más de 7.
000 plazas las que van a ponerse a punto, más de 7.
000 contando las que ya tenemos; que sean ustedes incapaces de reconocer, aunque sea por una vez, el esfuerzo y la red de prestación que se ha puesto en marcha en estos años en esta comunidad cuando ustedes --y corríjanme si me equivoco, ¡si pueden!
-- destinaban un total de 127 millones de euros en el año 1995 a prestaciones sociales, 127 millones de euros a prestaciones sociales.
Y ahora 450, más de 450, 455.

Ustedes, señorías, saben que en estos momentos el gobierno de Madrid no llega al 50% de presupuesto para acción social.
Y el gobierno de la Generalitat Valenciana tiene más de un 75% de su presupuesto dedicado a las políticas sociales.
Señorías, es que esto son datos incuestionables, son hechos.
Nosotros trabajamos con la realidad.
No me venga ahora aquí a contar a estas alturas películas que ya nadie entiende y, por favor, a ver si son ustedes capaces de decirnos algo un poco más consistente que aquello de que me falta un euro, que si pongo un bono o si dejo de poner.
Porque, claro, es que no me están ustedes diciendo absolutamente nada.
Vamos a seguir trabajando en atención a discapacidad en todos los municipios de la comunidad.
En todos los municipios, a la enfermedad mental, porque sabemos que tenemos que seguir haciendo esfuerzo en este camino.

Porque, señorías, no había nada, nada de nada.
Cerraron ustedes las residencias, denominadas manicomios, con muy buen criterio.
Y ahí estuvimos todos de acuerdo.
Pero hombre, se resolvió hacer una red alternativa.
Oiga, ¿es que está usted diciendo ahora del desgraciado accidente que pudo tener lugar en la Eliana?
¿Sabe usted dónde tenía su gobierno, el gobierno del Partido Socialista, a los enfermos mentales?
En fondas.
En fondas.
En casas de dudosa moral, entre comillas.
Eso lo he visto yo.
Pero si es que no me lo tiene nadie que contar.
Es que eso lo vivimos.
.
.
Es que yo, compañeros míos, psiquiatras, iban itinerantes buscando enfermos mentales que habían salido del manicomio, de la institución de Bétera, y nadie sabía dónde estaban.
Nadie sabía dónde estaban.
Estaban perdidos.
Iban esos equipos de manera itinerante por fondas y por hoteles extraños atendiendo a esos enfermos.

Oiga, y que venga usted aquí ahora a decirme que no tenemos política para la enfermedad mental.
.
.
Hombre, dígame usted que tenemos que tener más.
Bien, pues mire, en fin, pero eso también lo sabemos decir todos.
Pero no venga usted a intentar, señoría, desestabilizar y cuestionar un presupuesto que usted sabe, y sus compañeros saben, que es el mejor presupuesto para protección social de la historia de esta comunidad.

En cuanto a usted, en fin, querido diputado de Esquerra Unida, pues ya le sigo insistiendo en lo mismo.
Yo no puedo cambiarle a usted su concepción de la vida, ni lo pretendo.
Yo no quiero convencerle de nada.
Yo lo único que quiero demostrarle es que lo que digo es cierto.
Que esto está consignado en los presupuestos.
Que tengo el bagaje de la credibilidad que me asiste en haber sido capaces los gobiernos del Partido Popular de ejecutar todas las propuestas.
Que efectivamente lleva consignación presupuestaria para el programa Menjar a Casa.
Pero es que la mejor prueba que tiene es que está funcionando y hay ya un montón de personas que se benefician.

Que por supuesto que vamos a seguir incrementando la red de protección social a todos los ciudadanos de la Comunidad Valenciana.
Pero, señoría, en estos momentos tenemos un largo camino ya recorrido.
Y eso nadie nos lo puede cuestionar.
Y por supuesto que vamos a seguir avanzando.

Y la agencia que a usted no le parece bien, pero ¿cómo le va a parecer a usted bien una agencia que es una empresa pública, y no es otra vez un organismo en forma del estado.
.
.
eso que a ustedes les gusta tanto y que ya no parece que tenga mucho sentido?
Pues yo siento que no le guste.
Es una agencia de prestaciones sociales, porque decidimos que la íbamos a poner en marcha en esta legislatura y aquí está.
Que va a tener una amplitud mayor que la sociosanitaria.
Si debería estar usted contentísimo, y usted, señora diputada, porque se va a poner en marcha.
O sea, la ha aprobado el Gobierno Valenciano.

Y esta consignación presupuestaria es para ponerla en marcha este año.
Y por supuesto que va a hacer más que lo sociosanitario.
Tendrían que estar ustedes encantados de la vida.
Va a ser una nueva herramienta de trabajo y un nuevo instrumento, acorde a lo que ocurre en este siglo XXI, para ejecutar más y mejores políticas sociales.
No se qué mal ven en ello.
A no ser que a ustedes no les parezca nada bien, que me temo que es en lo que se queda, y estén ustedes con si el euro y el si no euro.

En fin, señorías, yo insisto en una política desde la Conselleria de Bienestar Social, de tender la mano, de puertas abiertas a las asociaciones, de puertas abiertas a los partidos políticos y a la sociedad.
No sabemos hacerlo de otra manera más que escuchando a la gente.
Percibiendo sus necesidades, trabajando por una sociedad de futuro, por una sociedad segura, confiada; por una sociedad en que la gente confíe en que tiene una garantía de tener esa protección social que necesita cuando le llega el turno.

Y eso, señoría, el gobierno del Partido Popular lo ha conseguido.
Y por supuesto que vamos a seguir en este camino.
Y conseguirlo cada vez más y mejor.
Eso desde luego, no les quepa duda señorías.

Nada más.
Muchísimas gracias.

 

**El senyor president:**

 

Moltes gràcies, senyora consellera.

Anem a donar cinc minuts als representants dels grups polítics per si els queda alguna cosa, que deuen de ser ja poques, no?
*(Remors)*

 

Senyor Cardona, té vosté la paraula.

 

**El senyor Cardona i Pla:**

 

Jo en el tema de l'agència estic tan content que aplaudisc amb les orelles.
*(Rialles)*

 

**El senyor president:**

 

Senyories, per favor.
*(Remors)* Senyories, per favor.
El senyor Cardona té l'ús de la paraula.
I, dins de la correcció, pot dir el que crega convenient.
*(Rialles)* Té vosté la paraula, senyor Cardona.

 

**El senyor Cardona i Pla:**

 

Tinc una experiència fantàstica amb Ciegsa, amb la claredat en què estaven els seus pressupostos, amb la facilitat amb què era fiscalitzable per part dels diputats, amb la quantitat de diners que se gastaven en cada una de les infrastructures, que arribava a duplicar i triplicar un centre semblant en una comunitat autònoma, en qualsevol autònoma veïna.

És a dir, nosaltres, senyora consellera, veiem que vostés busquen la manera d'intentar traure profit econòmic per a vostés i per als seus amics a base de fer este tipus d'agències.
Però nosaltres estem absolutament en contra, perquè vostés les estan fent de manera absolutament incorrecta i inadequada.

Si una agència d'este estil tinguera la transparència necessària, fóra fiscalitzada de la manera que ho ha de ser, no es preocupe que tindríem una altra previsió.
Però el que va a passar, senyor consellera, és un dels dos fracassos que jo li he comentat abans.

Per una altra banda, no és el primer intent.
L'Agència Sociosanitària va estar pressupostada durant dos anys, i publicitada durant quatre.
Per tant, en esta, senyora consellera, l'any que ve parlarem de que bé que ha funcionat i de que fantàstics que mos fa els centres de serveis socials.
Però jo li seguisc insistint que la inversió real de la conselleria s'ha reduït extraordinàriament, i amb esta agència el que faran serà reduir-la encara més, conforme va passar en la d'educació.

Li vaig a llegir dos línies una miqueta com a paradigma.
La línia de serveis socials generals, la que està en els ajuntaments, la que tenen els serveis socials de base, que atenen tota la problemàtica que hi ha en el seu poble, ha augmentat des de 23 milions d'euros, 23,3 milions d'euros en el 2002, a 25,3 milions d'euros en el 2006.
És a dir, ha anat augmentant un 4,87, 0%, un 2% i un 1,40%.
Eixa és l'apujada que tenen els serveis socials que afecten a tots, i que donen estabilitat als recursos socials i donen estabilitat als equips que funcionen als ajuntaments.

Bé, mirem, per exemple, què ha passat en un centre de reeducació de menors de Villena, el Diagrama, que ha passat d'1,7 milions en el 2002, a 4,9 milions en el 2006.
Que ja és, eh?
És un centre s'endu la quinta part del que s'enduen els serveis socials de tot el País Valencià, per a atendre a tota la població del País Valencià.
Però eixe centre ha augmentat exactament 43%, 25%, 47% i 5,29%.
I eixa és una qüestió.
.
.

 

**El senyor president:**

 

Senyories, per favor.

 

**El senyor Cardona i Pla:**

 

.
.
.
paradigmàtica de la manera en què vostés interpreten els serveis socials, sempre anant cap a la part esta de la privatització.

Vosté diu: "vostés no estan d'acord amb la iniciativa social".
Atenció, senyora consellera, nosaltres ens hem queixat de la iniciativa privada amb ànim de guany, però no ens hem queixat de la iniciativa social sense ànim de lucre, que l'hem considerada una manera inclús positiva de respondre a necessitats que d'una altra manera la conselleria no ho faria.

Senyora consellera, en este moment vostés mateixos estan rebaixant eixe tipus d'iniciatives per anar a les que tenen ànim de guany.
Vostés mateixos estan anant contra les associacions que tenen centres i que volen tindre serveis ben complits.
I per tant, senyora consellera, el model que vostés estan plantejant és un model de desballestament del sistema públic, del sistema social de protecció.
Una total desmuntatge, a base de cada vegada menys seguretats i cada vegada menys possibilitats.

Per a dir-li alguna qüestió que tenen vostés molt en compte, el tema de la família, que vostés la recolzen tant.
Senyora consellera, l'any passat van llevar la prevenció i l'atenció de la violència familiar, van llevar el suport a famílies monoparentals, van llevar l'ajut econòmic a famílies joves i nombroses.
Això vostés, eh, no nosaltres.
Els programes especialitzats d'atenció a família i menor, han passat d'1,6 milions en el 2002, a 693.
000 euros en el 2006.
És, ho torne a repetir, programes d'atenció a família i menor, eh?
Per tant, de cap manera vostés estan fent, no tenen una política de família però de cap manera.
Ni tenen una orientació per a eixa política de família.
Ni una línia clara que guie la seua actuació.
Van a pegots, a poquetes actuacions.
Si pot ser que tinguen un nom publicitable i que puguen ser moltes, després no té mai transcripció pressupostària.

Enguany han suprimit tres línies.
Tres, no, més, però de la dona, van suprimir l'any passat l'avaluació del Pla d'igualtat, ja no calia avaluar-lo, però han llevat les ajudes a les activitats extraescolars i complementàries, han llevat la formació ocupacional per a aturades del Fons Social Europeu, i han llevat la formació de dones cap a llocs directius també del Fons Social Europeu.

Perquè tampoc tenen una política que vostés tinguen una línia i vagen aportant els recursos que realment tinguen.
Simplement el que vostés fan és una sèrie de pegots que desestructuren tot.
Al final, el que s'obri pas és el clientelisme.
.
.

 

**El senyor president:**

 

Senyor Cardona.
.
.

 

**El senyor Cardona i Pla:**

 

.
.
.
les línies suprimibles.
Perquè qualsevol d'estes línies no genera mai un dret universal per a la gent que tinga la necessitat, sinó que això tot significa que si vosté té la possibilitat que li fem un favor li'l farem per tal dia, per tal altre; un favor, però mai drets, mai drets.
Això cada vegada és més difícil de complir i cada vegada més difícil d'aconseguir.

 

**El senyor president:**

 

Gràcies, senyor Cardona.

Té la paraula ara per a la seua intervenció la senyora Espí.

 

**La senyora Espí de Navas:**

 

Bueno, sigamos, como no había tenido tiempo a verlo todo, con respeto al tema de inmigración.

Nos comentaba la señora consellera que había hoy firmado un convenio por 8 millones de euros con programas para la integración con entidades.
.
.
Bien.
Según el convenio que ustedes han firmado con el ministerio, se destinan por parte del Ministerio de Trabajo y Asuntos Sociales, 14.
375.
555 euros, de los cuales 8 millones de los que destina el Ministerio de Trabajo, van destinados a políticas --tengo el convenio en la mano, lo estoy leyendo literal--, se dedican a políticas destinadas a la integración, y 6 millones a integración educativa, 6 millones y algo.
Por otra parte, el Gobierno de la Generalitat se comprometía por su parte a invertir 4.
600.
000 de euros.
Bueno, esto da un monto importante, que los 8 millones desde luego no son más que una parte.

En cualquier caso, decirle mi desolación al ver que la Dirección General de Integración sólo tiene una partida de estas, a las que responde el ministerio, de 589.
000 euros, cuando pienso que el diseño de las políticas, y me imagino que a usted también le habrá sabido mal no gestionar un recurso que teórica y en la práctica debía ser no solo distribuido, sino diseñado por esa dirección general.

Porque si solo está para repartir subvenciones entre las entidades de emigrantes, para eso no necesitamos una dirección general.
Cuando se firma un plan de integración de la inmigración con esta Comunidad Valenciana, lo mínimo que podría haberse hecho por norma de funcionamiento, es diseñar ese plan de integración; responder al criterio del propio plan que, como mínimo, de esos 8 millones, el 50% tenía que ir destinado a las corporaciones locales que tienen una mayor presión migratoria.
Y eso tiene que estar diseñado desde la dirección general de integración y de inmigración.

Y de hecho, así se entendía cuando en las partidas en las que ustedes dicen van a desarrollar esa aportación, están muchas de la conselleria de Educación.
Pero tenemos servicios sociales generales, tenemos servicios, la Dirección General de Inmigración, tenemos también la Dirección General de Servicios Sociales, y también la Dirección General de.
.
.
Vamos en los presupuestos no ha salido nada ni ustedes han visto pasar el acuerdo.
Y desde luego, lo ha decidido el Consell, pero aquí y esta conselleria nada ha gestionado de este plan o por lo menos nada ha recogido en los presupuestos.
Posiblemente les llegará, y por vía de modificación presupuestaria.
Algún día veremos qué es lo que van a hacer ustedes en inmigración.
Pero no puedo entender cómo un acuerdo firmado por el ministerio no es tramitado desde esta conselleria.
Y usted puede vender con toda su alegría que hoy 8 millones se han destinado a no sé cuántos convenios.
El convenio del ministerio lo deja clarísimo: 8.
000 a integración, el resto a programas educativos y ustedes tenían que haber puesto 4 millones de euros.
Con lo cual, señora consellera, no lo veo por ningún lado.
Esto también es una pregunta, porque el convenio ahí está y no lo han presupuestado.

En cuanto a lo de la mujer, una ficción, y la ficción es que dan datos que no son reales.

En cuanto al capítulo I, gastos de personal, el aumento real representa con respecto al 2005, el 0,6, y no el 3,6%, y los datos luego los discutimos, y usted los enseña y yo también, porque las modificaciones presupuestarias están.

En relación al presupuesto real del 2005 en capítulo II, no es del 57,34, es del 35,3.
Ha habido una variación de 1.
925.
000 euros, porque usted sabe que modificaron inyectando la partida presupuestaria inicial con 762.
000 euros.

En transferencias corrientes, ni que decir tiene que es del -14,6, y no del 11,48 que ustedes dicen.

En inversiones reales, la variación es de un -8,78.
Y en transferencias de capital, respecto a los presupuestos reales del 2005, es verdaderamente del 105,5% y no de 5.
479, como plantean ustedes.

Activos financieros, 0, menos el cien por cien.

Por lo tanto, señora consellera, la dirección general estrella.
.
.
Y podemos contrastar los datos y lo haremos, pero datos contra datos, modificaciones presupuestarias con modificaciones presupuestarias.
Esto está todo publicado.
Y falsean los datos y la realidad de las que han sido sus necesidades a lo largo del año y que, de alguna forma, han transformado el presupuesto inicial, y nos hablan de unos porcentajes de incremento que no obedecen a la realidad.

Yo sí que he aprendido de usted algo, fíjese.
Yo creo que siempre hay.
.
.
Lamento que de mí no tenga nada que aprender, pero de todas formas me da igual.
Yo he aprendido de usted algo, y he aprendido de la enorme capacidad que usted de decir que lo negro es blanco e intentar convencer de que lo negro es blanco.
He aprendido que nunca la grosería será la fórmula de descalificar al contrario.
Y he aprendido que no se debe interpretar jamás lo que uno no dice.

Yo nunca he hablado ni, desde luego, en mi intervención puede usted haber interpretado en momento alguno que no estoy por la iniciativa social, porque entre otras cosas eso lo inventamos cuando gobernamos nosotros.
Y no voy a defender la política del Partido Socialista con respecto a la política social porque ¿sabe usted qué pasa, señora consellera?
Se defiende por sí sola.
Nosotros no hacemos campañas publicitarias para vender las pensiones y dejamos al Plan concertado de servicios sociales con presupuesto cero, y no hacemos campañas publicitarias pero subimos las pensiones.
Nosotros vamos a dar más plazas del Imserso para la tercera edad y las vamos a dar.
Va a haber una Ley de dependencias y, cuando esa ley se ponga en marcha, el compromiso de los 1.
000 millones anuales durante ocho años se pondrá en marcha.
Y todo eso lo veremos.
Y se crearán plazas de residencias.
Y todo eso lo veremos.
Y la ley se aprobará.
Ustedes.
.
.

 

**El senyor president:**

 

Senyora Espí.

 

**La senyora Espí de Navas:**

 

.
.
.
Llevan muchos años en el gobierno y, como aquel, hasta que las agencias de seguros al final no tenían ya claro qué es lo que iban a hacer, solo era una intención.

Y, vuelvo a repetir, no creo que la descalificación sea el mejor momento.
Contrastemos datos.
Yo he hablado de datos y no de un euro.
Realidad: congelan el bono cheque, congelan las ayudas familiares, congelan los servicios sociales y baja la calidad de la prestación de los servicios públicos.
En síntesis, esa es la valoración del Partido Socialista.

Y, de verdad, difícil no lo tenemos nosotros, difícil lo tenía usted y, desde luego, es una artista, porque yo de usted estaría profundamente enfadada con el ministro de.
.
.

 

**El senyor president:**

 

Senyora.
.
.

 

**La senyora Espí de Navas:**

 

.
.
.
con el conseller de Economía de esta comunidad, porque de nuevo Bienestar Social es la pagana de la mala política financiera del Consell.
Y lo que están pagando de sobrecostos y de una mala gestión.
.
.

 

**El senyor president:**

 

Senyora Espí.
.
.

 

**La senyora Espí de Navas:**

 

.
.
.
Nos lo podrían dar para nuestros mayores, señora consellera.

 

**El senyor president:**

 

Moltes gràcies, senyora Espí.

Té la paraula la senyora consellera, també per cinc minuts.

 

**La senyora consellera de Benestar Social:**

 

Muchísimas gracias, señor presidente.

Bueno, me va a permitir el compañero de Esquerra Unida, en clave de humor, si me lo permite, que desde luego aplaudir con las orejas es una habilidad difícil, encomiable.
Estoy segura de que le puede ser útil en algún momento, vaya usted a saber, en algún programa de la tele o en el circo.
Pero, oiga, de verdad es una habilidad rara.

Bien, ahora, si me permiten esta pequeña digresión humorística, yo estoy muy orgullosa del trabajo que ha hecho el gobierno del Partido Popular en todos estos años, porque, verdaderamente, el salto que ha dado la Comunidad Valenciana, sobre todo en lo que tiene que ver con la atención social: en el mundo de la sanidad, de la educación, de las políticas sociales en general, de lo que es una sociedad de futuro y de lo que es una sociedad que tiene garantizado algo tan imprescindible como es la educación y la formación, como es la sanidad y, en este caso, la cobertura social.

Por supuesto que estoy muy orgullosa de lo que ha hecho Ciegsa, porque, efectivamente, el número de colegios y la posibilidad que tenemos en estos momentos de contar con unas infraestructuras educativas acordes a las exigencias y lo que merece esta sociedad, para mí es, desde luego, algo de lo que me siento orgullosa.

Y también estoy segura de que esto va a ocurrir con la Agencia.
Se lo digo para su tranquilidad.
Va a ser una agencia con un funcionamiento magnífico, por supuesto que limpio y transparente, eso es evidentísimo.
Y además le digo que esta herramienta, este instrumento son ya muchos los estados, los gobiernos europeos, las regiones de distintos lugares de España que tienen empresas similares, y desde luego han servido para, efectivamente, dar un enorme impulso a las políticas sociales en este caso, y a las sociosanitarias.

Bien, es que nosotros no valoramos quién presta el servicio, señoría.
Pues claro que confiamos en las asociaciones, claro que confiamos en las empresas privadas.
Pero sospechamos de todas.
De todos, de las asociaciones también, de las empresas también.
A ver, por el hecho de que sea una asociación, ¿tiene que hacerlo perfecto?
Oiga, pues yo qué sé, habrá que demostrarlo, habrá que comprobarlo.
Queremos la calidad del servicio.
¿Quién presta ese servicio, señoría?
¿Quién presta ese servicio?
El que mejor lo puede hacer.
Pero no por el hecho de que sea el prestador del servicio una asociación o una empresa privada va a ser fenomenal o fatal.
Es que ustedes no salen de esa orejera.
De verdad que no hay manera, ¿eh?
Usted aplaudirá con las orejas, pero además de aplaudir, a ver si le sirven para escuchar.
De verdad, creo que es una barbaridad seguir en esa línea.
¿Pero cómo las asociaciones?
Pues claro que prestan servicios las asociaciones.

Además, ustedes es que se contradicen.
¡Pero si mucha parte de ese capítulo es porque las asociaciones son las que nos prestan los servicios!
Pero tendremos que exigirles que lo hagan bien.
¿O es que por el hecho de ser una asociación lo va a hacer fenomenal?
Oiga, pues no.
Habrá que verlo.
¿O por ser un empleado público o un servicio prestado por la propia conselleria va a ser fenomenal?
Habrá que verlo, habrá que demostrarlo.
Tenemos que estar demostrándonos todos los días.
No podemos colgarnos etiquetas y echarnos a dormir, y una cosa ya es buena porque sí y la otra es mala porque sí.
Habrá que saber, habrá que investigar, habrá que controlar.

Señoría, en ese sentido, de verdad le digo que esté usted tranquilo que la Agencia de Prestaciones Sociales tendrá un comportamiento y será de una eficacia ejemplar.

Señorías, ¿cómo que no tenemos política de familia?
A estas alturas, que me diga usted eso.
.
.
Pero si somos.
.
.

 

**El senyor president:**

 

Señorías, por favor.

 

**La senyora consellera de Benestar Social:**

 

.
.
.
los inventores de la política de familia.
Somos los inventores el gobierno del Partido Popular de la política de familia.
No existía.
Si no estaba ni de moda.
Era fatal aquello de la familia.

 

**El senyor president:**

 

Señorías, por favor.

 

**La senyora consellera de Benestar Social:**

 

Era fatal.
Para ustedes era fatal.
*(Remors)* Fatal, la familia.
Pero vamos, ¡lo que hay que oír!

 

**El senyor president:**

 

Señores diputados y señoras diputadas.

 

**La senyora consellera de Benestar Social:**

 

Que no tenemos política de familia.
¡Por el amor de Dios!
*(Remors)* De verdad, increíble.

Señorías, no estaban de moda las políticas de familia, era una cosa como muy carca y muy tal.
Pues nosotros siempre hemos creído en la familia y protegemos a la familia.
Desde muchas maneras, desde muchas áreas y desde muchas formas.
Entre otras cosas, con importantísimas rebajas fiscales, fíjese si es importante, para las familias y para aquellos que cuentan con personas con discapacidad.

Estoy en condiciones de demostrar que han sido los gobiernos del Partido Popular a lo largo de estos años, tanto en la Comunidad Valenciana como en el gobierno de España los que más y mejor política de familia han hecho.
Y lo vamos a seguir haciendo, fíjese usted.
Y si a ustedes no les parece que para celebrar un año de familia tengamos una serie de disposiciones específicas, pues yo lo siento, pero a las familias les pareció muy bien.
Y vamos a seguir, señoría, en esa línea.
Lo digo con toda claridad.

Y para acabar, señora Espí, no se enfade, señoría, yo no la descalifico ni, desde luego, pretendo ser grosera con usted ni insultarla, de verdad se lo digo, que para nada.
Todo lo contrario, le tengo un respeto y aprecio, y usted lo sabe.
Eso no es cierto.

No me hable usted de política de inmigración, señora Espí.
La política de inmigración del gobierno de su partido político, por favor.
Pero ¿qué política de inmigración, si es un desastre?
Pero si tenemos los episodios de Ceuta y Melilla de hace dos días, consecuencia de su nefasta política de inmigración.
Tenemos.
.
.

 

**El senyor president:**

 

Señorías, por favor.

 

**La senyora consellera de Benestar Social:**

 

Señoría, ayer o antes de ayer dieron una noticia en un periódico de tirada nacional de su consejera de Bienestar Social, de Micaela, en Andalucía, desesperada, desesperada porque tiene una cantidad de menores inmigrantes que quiere hacer reagrupación familiar y que lo puede demostrar, y que su gobierno de Madrid no se lo permite, y está desesperada.
Hable con Micaela a ver qué le dice.

¿Política de inmigración?
¿Y le parece a usted que esa miseria miserable de dinero que están dedicando ustedes, después de llenarse la boca con la política de inmigración, a las comunidades autónomas, sea eso ejemplar?
¿Pero cómo me dice usted que nosotros hemos aprobado un plan de inmigración, con consignación presupuestaria, aprobado por el Gobierno y por la Conselleria de Economía, de 900 y pico millones de euros?
Oiga, pues por supuesto que firmamos convenio con el ministro.
Aquí en esta comunidad este gobierno no desaprovecha una oportunidad, no dejamos pasar un euro.
*(Remors)* Ahora, no me diga usted.
.
.

 

**El senyor president:**

 

Señorías.

 

**La senyora consellera de Benestar Social:**

 

.
.
.
que eso es bastante, hombre.

 

**El senyor president:**

 

Señora consellera, concluya.

 

**La senyora consellera de Benestar Social:**

 

¡Que me hable usted de política de inmigración!

 

**El senyor president:**

 

Señorías.

 

**La senyora consellera de Benestar Social:**

 

Las políticas de inmigración del Partido Socialista son un desastre.
Y la consecuencia es lo que está ocurriendo en este país con la inmigración para el terror y el horror de Europa.

Señoría, no me diga que no tenemos este gobierno política de inmigración porque sabe usted que no es cierto.
*(Remors)* Sabe usted que.
.
.

 

**El senyor president:**

 

Señorías, por favor.

 

**La senyora consellera de Benestar Social:**

 

.
.
.
en Sanidad, en Educación y en otras muchas áreas del Gobierno Valenciano, y en el Plan de inmigración, ahí está la consignación presupuestaria.
Y ustedes en política de inmigración no están calificados para hablar, *(remors)* porque están organizando en este país un absoluto desastre.

Nada más, señorías, y muchísimas gracias.

 

**El senyor president:**

 

Señorías.
Senyora consellera, moltes gràcies per la seua compareixença.

Senyors i senyores diputats, se suspén la sessió fins a les quatre i mitja.

 

*(Se suspén la reunió a les 14 hores i 30 minuts)*

*(Es reprén la reunió a les 16 hores i 30 minuts)*

***Compareixences dels membres del Consell per tal*** 

***d'informar sobre el Projecte de llei de pressupostos de la Generalitat Valenciana per a l'exercici 2006.***

***Compareixença del conseller d'Agricultura, Pesca*** 

***i Alimentació, senyor Juan Gabriel Cotino Ferrer.***

**El senyor president:**

Anem a reprendre la Comissió d'Hisenda que vàrem parar a migdia després de la intervenció de la consellera de Benestar Social.
Esta vesprada tenim el conseller d'Agricultura, Pesca i Alimentació --benvingut, senyor Cotino--, que va a exposar en la comissió el pressupost que ha presentat per a l'any 2006, el pressupost del seu departament.

Quan vullga, té vosté la paraula.

**El senyor conseller d'Agricultura, Pesca i Alimentació:**

Moltes gràcies, senyor president.

Senyories.

Esta vesprada me correspon a mi presentar-los a vostés, com està previst, el pressupost de l'any 2006.
Tinc de dir-los que és un pressupost, al meu entendre, important i crec que és satisfactori en la mesura de les possibilitats, encara que, com és normal, tots volem sempre, permanentment, i necessitem sempre més, però dins de l'esquema pressupostari de la Generalitat Valenciana, per a este conseller i crec que en el conjunt del sector, hem fet un esforç molt important, per la qual cosa el pressupost d'enguany suposa que té una assignació de 474,6 milions d'euros, cosa que suposa vora un 10,2% d'augment sobre el pressupost anterior.

Este significativo incremento que ha experimentado esta Conselleria, se ve además reforzado con los acuerdos que tomó el Consell en su día para impulsar el tema de los riegos por goteo por una partida extrapresupuestaria, es decir, de lo que hemos venido a llamar el modelo alemán, que supone un incremento de 79 millones de euros y que eso va a suponer que este año podamos tener un gasto por esta Conselleria de un total de 553 millones de euros, lo que supone un aumento real del 28,6% con respecto al presupuesto del año anterior.

Este significativo incremento que ha experimentado el presupuesto, como les decía anteriormente, es consecuencia de desarrollar los planes que junto con el sector, como bien ustedes conocen y recientemente lo comentamos en un pleno de esta cámara, estamos llevando a cabo en el Plan Millorar para intentar entre todos impulsar al sector agroalimentario.

Ustedes conocen perfectamente cuál es el significado del Plan Millorar, por ello, creo que no es necesario en este momento seguir insistiendo en las líneas básicas donde lo estamos llevando a cabo.
Pero de lo que se trata es de tener un presupuesto y esto hemos intentado hacer y creo que lo hemos conseguido, que sea acorde para tener una estructura adecuada desde la Conselleria de Agricultura, Pesca y Alimentación para el nuevo marco comunitario 2007-2013 dentro de lo que será la política agraria común europea.

Una de las características más importantes de este presupuesto yo creo que es esencialmente el tema de inversiones.
El aumento en el capítulo de inversiones es un aumento importantísimo y, por lo tanto, con ello podremos efectuar obras esencialmente en regadío, en caminos rurales y también en adecuación de instalaciones de la propia Conselleria, para poder avanzar mucho mejor.
Eso supone que el incremento en inversiones va a ser de un 177% con respecto al ejercicio del año anterior.

Estos más de 144 millones de inversiones, como les estaba diciendo, con este incremento que yo les he citado, tienen un tema importante, que es la transferencia de capital, que es necesario efectuar para que, de alguna manera, no solamente nosotros, sino el conjunto de la estructura de lo que es la agricultura y la ganadería, las transferencias de capital para sociedades de riego, para cooperativas, asciende, aumenta en un 12%, con lo cual hay una inversión de 165 millones de euros.

La modernización de la administración agraria, pues, es un tema también esencial que tocaremos posteriormente, para adecuar todo lo que es la estructura de la Conselleria, para poder ejecutar y llevar adelante este presupuesto.

Estos objetivos que les citaba antes del Plan Millorar, hay un tema esencial, que ya lo hemos hablado en algunas ocasiones, que es el agua de calidad y cantidad suficiente para el campo de la Comunidad Valenciana.
Además de intentar entre todos mejorar las rentas de los agricultores, los ganaderos y los pescadores y cuidar el medio ambiente.

Para ejecutar este programa, se destinan 84,5 millones de euros, es decir, un 20,6 más que lo establecido en el presupuesto del año anterior.
Este aumento es lógico a consecuencia de la importancia de la política hídrica para el Gobierno de la Generalitat Valenciana.
La Conselleria de Agricultura, Pesca y Alimentación va a incrementar sus inversiones en el máximo aprovechamiento del agua, considerando esta un elemento esencial para el campo, y a las obras hidráulicas se destina la mayor parte del presupuesto de este programa.
Una de sus líneas básicas de su actuación son las subvenciones para la realización del uso del agua de riego, cuyo objeto es la implantación del sistema de riego localizado y la modernización de regadíos existentes.
Esto supone una inversión del 25% más que el año anterior.

Estas actuaciones de riego se verán complementadas por las inversiones directas tanto en obras hidráulicas como en caminos rurales.
Esta línea tiene un incremento del 24% respecto al presupuesto del 2005 y comporta 46,2 millones de euros.

Como les decía, la modernización de regadíos es unos de los objetivos prioritarios desde el Gobierno de la Generalitat, por eso, ya hemos citado anteriormente el tema de poner en marcha lo que viene a llamarse como el modelo alemán, que tiene una incorporación de 79 millones de euros.
Es decir, las inversiones que va a hacer la Conselleria en agua y en infraestructuras, especialmente de caminos rurales, pero esencialmente en agua, en la mejora del riego, es de un 237 más que se ha podido hacer en los presupuestos del año que hemos terminado.

El Programa de calidad agroalimentaria experimenta un incremento del 80% respecto al presupuesto del 2005, pasando de 10,5 millones del ejercicio anterior a 18,9 millones en el ejercicio que estamos actualmente debatiendo.
Con los recursos asignados, también, el Instituto Valenciano de Calidad Agroalimentaria apoyará la promoción de los productos de la Comunidad Valenciana, y gracias a ellos se podrán conocer en todo el mundo nuestros productos.

Mención especial merece dentro de estos productos el vino, que como bien conocemos es uno de los temas importantes en nuestra comunidad y que el mejorar su calidad, cosa que se va haciendo año tras año, y a su vez darlo a conocer en todas partes, es una necesidad cada vez más urgente, dado que estamos en un sector, podíamos decir, entre los de la agricultura, de los más globalizados, y tiene unas repercusiones complicadas y difíciles en el sector vitivinícola.
Pero, por ello, la Conselleria va a apostar fuertemente para la promoción de los vinos en todos los frentes y también en impulsar, junto con el sector, ayudas para sacar no solamente de la uva vino sino otros productos como pueden ser mostos o zumos u otras variedades que la investigación nos está aportando y están llevándose a cabo.

Para ello, y para coordinar todos esos trabajos, recientemente y, además, con el impulso de esta cámara dentro del acuerdo de la ley del vino, se ha impulsado y firmado la Federación de Vinos de la Comunidad Valenciana.
Uno de los objetivos para ello es la mejora del *marketing* para que se conozcan nuestros productos, y en este tema por una parte hay 3 millones de euros y, por otra, 5,8 millones de euros para la promoción de los productos de calidad de la Comunidad Valenciana.

El tema de la industrias agroalimentarias es una necesidad por su importancia que tiene en el transformado de los productos que hacemos y, a su vez, por la importancia que da a los puestos de trabajo en muchas comarcas donde cada vez puede y da.
.
.
, el trabajo de la agricultura está en ocasiones en la línea de la transformación, aparte de lo que ya es la producción.
Para ello destinamos en este presupuesto 25 millones de euros.

El Programa de ordenación y mejora de la producción pesquera es otro tema importante, donde tenemos 27,8 millones de euros.
La principal partida de este programa va destinada a la modernización y adaptación del sector pesquero, que se destinan 17 millones de euros, y ya hay una obra esencial acordada con el sector, que es adoptar medidas que favorezcan el caladero tales como la instalación de un nuevo arrecife en Almenara, por un importe de 617.
245 euros, que protegerá aproximadamente unas mil hectáreas, y las ayudas por un importe de 3 millones de euros, que permitirán las paradas biológicas para la recuperación de los caladeros.

En lo referente al sector de la pesca, la Conselleria continúa con la aplicación de las medidas contenidas en el instrumento financiero de la orientación pesquera, Ifop, como son las ayudas a la industria y a la transformación, medidas socioeconómicas de reconversión de los pescadores que cesan en su actividad, ayudas para los planes de jubilación anticipada, mejora de las estructuras de transformación y comercialización en tierra y en investigación de artes de pesca más compatibles con el medio ambiente.

El Programa de fomento de garantía agraria viene a sustituir parcialmente el Programa de ordenación y de mejora de las producciones agrarias, con el objeto de mejorar la gestión de las ayudas y hacer llegar estas al agricultor, no solo la mayor cantidad, sino de la manera más rápida y sencilla posible.
Para la consecución de estos objetivos, este programa experimenta un incremento del 16%, con el importe de 63,4 millones de euros.

También, a los efectos de garantizar las rentas de los agricultores, los presupuestos incrementan una línea sustantiva muy importante que alcanza un aumento de un 300% con respecto al presupuesto del año anterior.
También es una importante cantidad la que destinamos al cultivo en común.
Creemos que parte de la reconversión que debemos hacer en el sector productivo está en el tema de cultivo en común.
Para ello, los acuerdos llevados a cabo en la mesas que se están trabajando, hay que cambiar la normativa en este tema y, de esta forma, hemos destinado 12 millones de euros para poder desarrollar estos temas.

En el Programa de investigación y tecnología agraria, dotado en el presupuesto con 47,1 millones de euros, destaca por su importancia el importe destinado al I+D+I.
En este sentido, la aportación de la Conselleria al Ivia asciende a 13,6 millones de euros, con un incremento superior al 20%, conformando el presupuesto del Ivia más de 17 millones de euros.

Además, en esta línea de investigación, desarrollo e innovación, se apoya la Fundación para la Investigación Agraria Agroaliment, con un importe de más de 500.
000 euros, a los que hay que añadir el convenio que ya existía de 1.
500.
000 euros con las universidades y los investigadores.
El total de lo que destina la Conselleria de Agricultura, Pesca y Alimentación para la investigación de su presupuesto es más del 3%.

Del mismo modo, el desarrollo rural dispone de créditos por un importe de 19,7 millones de euros, y se incorporan modificaciones de adaptación, como les decía antes, con el fin de ir adecuándonos a las nuevas normativas de la Unión Europea.
El Feader, por ello, es un programa Leader+, tiene un crecimiento del 95% cuantificado en más de 3 millones de euros.

Por último, para la coordinación de todas estas actuaciones, la Conselleria cuenta con un Programa de dirección y servicios generales encargado de la modernización de la administración agraria, la adopción de nuevas estrategias para hacer frente a los retos con los que se enfrenta la agricultura valenciana y mejorar el conocimiento del sector, especialmente del subsector citrícola, y para ello cuenta con 38,2 millones de euros.

Quizás he intentado, como estaba comentando antes con un compañero de la mesa, resumir las líneas maestras de lo que es este presupuesto, dado que ustedes tienen información de él detalladamente, y como no puede ser de otra manera, estoy a su entera disposición para aclarar cuantas cosas quizás no me haya explicado lo suficientemente o haya omitido por cualquier causa.

**El senyor president:**

Moltes gràcies, senyor conseller, per la seua explicació del pressupost del seu departament per a l'exercici que ve.
Es el moment que els grups parlamentaris prenguen la paraula per a donar la seua opinió al respecte.

En primer lloc té la paraula la senyora Pérez, en representació d'Esquerra Unida.

**La senyora Pérez i Martí:**

Gràcies, senyor president.

Bona vesprada, senyor conseller.

Senyores diputades, senyors diputats.

Vejam, aquest pressupost ha tingut per a mi una mica més d'estudi que en anys anteriors, perquè he detectat que moltes partides pressupostàries de pressupostos anteriors han desaparegut dels seus codis de línia habituals i estan situades majoritàriament en altres programes al llarg de tot el pressupost, per tant, ha costat un poquet de poder conéixer la realitat de com era este pressupost.
Així que jo també vaig a ser breu i vaig a concentrar tot el que puga el meu plantejament davant este pressupost que vosté ha presentat.

A mi m'agradaria que vosté em contestara quin és a hores d'ara el grau de compliment d'este pressupost, no pel que ha aparegut en premsa, vull que m'ho diga vosté.
I de quina forma s'ha portat eixe grau de compliment.
Perquè solament mitjançant saber què és el que s'ha fet en el pressupost de 2005 sabre de quina forma he d'incidir en el pressupost de 2006.
I sempre, com sempre fem d'Esquerra Unida, per a millorar les condicions en matèria agrària i en matèria ramadera i pesquera al País Valencià, però principalment l'agrària, que és aquella que més necessitem.

He detectat també, senyor conseller, que la problemàtica sobre la que s'actua és la mateixa, és la mateixa que l'any passat, és la mateixa que l'altre.
No dic que no tinguem d'una forma continuada eixe tipus de problemàtica, però les línies d'actuació són les mateixes i els objectius bàsics a perseguir també són els mateixos.
I, aleshores, sembla ser que estem en el punt de partida zero, un punt de partida que no sabem com va a quedar.
Sí que m'agradaria, per què, si és que per a cada línia d'actuació s'ha fet un pla específic que a la millor jo desconec i a la millor vosté té en ment, o la pròpia conselleria o les direccions generals tenien plans específics que van a aplicar-se poc a poc.
A mi a la millor això se m'ha escapat i no trobe per què no hi ha una visió més moderna, més dinàmica per a eixir de l'*impasse* en què en este moment es troba el sector agrari.
Que a més tots coneguem la problemàtica que té el sector agrari, la situació de la renda dels agricultores i agricultores, la pujada del petroli, que s'hauria de tindre en compte i per tant haurien d'existir plans estratègics per a poder compensar eixes pèrdues, etcètera, etcètera.
Què li he de dir que vosté no sàpiga, senyor conseller.

Per tant, jo no trobe res nou al pressupost, solament la incomoditat des de fa deu anys de vore que érem 150.
000 agricultors i agricultores al País Valencià i en deu anys mos havem quedat en uns 72.
000, 73.
000.
I que la terra, que en estos moments representa --la terra justament la de regadiu-- que representa 380.
000 hectàrees al País Valencià, poc a poc estem perdent-la degut als *pais, piis i als pons*.
I això és lamentable.
I tindre eixes coses significa que anem a continuar perdent llauradors i que alguna cosa s'haurà de fer al respecte, tot i que cada vegada que parlem de l'agricultura parlem d'una part importantíssima que serveix per a conservar el medi ambient del País Valencià.
Alguna cosa està fallant-nos.

I, en definitiva, sobre els augments que existeixen al pressupost.
Molt bé.
El pressupost s'ha augmentat enguany, no està mal.
Però de la mateixa forma que l'any passat érem la quarta conselleria en augment; l'any passat els pressupostos de 2005 van suposar un augment sobre el conjunt del pressupost de la Generalitat Valenciana del 4,1%, enguany ens quedem en el mateix, en el 4,1%.
Quan estes pujades en agricultura, en tant que ens trenquem la boca parlant de l'agricultura i per on hem de caminar, aplega una situació d'immobilitat, puja el que havia de pujar i punt, sense anar més enllà, em fa pensar que, per exemple, quan parlem del pressupost europeu en matèria de protecció a l'agricultura, estem parlant del 62% del conjunt del pressupost europeu, del 62%.
Però que podem parlar en altres comunitats autònomes en què estan dedicant la part més important del seu pressupost al manteniment i la conservació d'eixa agricultura i nosaltres no.
Sé que per a nosaltres l'agricultura no és la principal font d'ingressos que tenim els valencians, però ens ho hauríem de fer mirar.

En definitiva, senyor conseller, jo el pla millora em pensava que anaven a dedicar-li bastants més diners dels que li estan donant, sobre tot perquè el pla millora contempla en aquest exercici, en aquest exercici que ve o en estos pressupostos o en este pressupost, contempla, si més no, moltes partides pressupostàries que l'any passat no portaven la *coletilla* de pla millora i que enguany són les mateixes, en els mateixos impostos, però que a més al costat fica pla millora.
Per tant, no hem fet cap miracle.

Jo voldria centrar també l'atenció en una cosa.
Senyor conseller, vosté sap que jo sóc una persona que sempre es fixa moltíssim i que em repèl bastant el que el capítol II de cada pressupost tinga unes quanties tan elevades de diners, quan molts sectors, als quals dediquem els nostres esforços i la nostra faena, estan carents d'ajudes.
Concretament em dirigisc al capítol II d'esta conselleria, 31 milions 57.
000 euros, representa el 6,54% del pressupost de la conselleria.
I després apareix, com sempre, una part molt graciosa, a mi em crida l'atenció, però també m'agradaria que em contestarà almenys "mire, açò està fet per este principi, per l'altre, perquè no podem adquirir, perquè.
.
.
".
Em referisc concretament a la realització de treballs per altres empreses.
Això representa el 2,22% del total del pressupost de la conselleria, equival a 10 milions d'euros, 10 milions 560.
000 pessetes.
I també ens ho haurem de fer mirar, també ens ho haurem de fer mirar.

Jo vull que la conselleria siga una conselleria potent, que puga desenvolupar-se, que puguen vostés realitzar els viatges necessaris, les convencions necessàries, tot allò que siga positiu per a l'agricultura, i quan dic agricultura em referisc al benestar dels agricultors i agricultores valencians.
I vosté sap que pense així i a més lluite per això.
El que no em pareix és que tinguem molt de poder econòmic per un costat, mentre altres sectors de l'economia valenciana en matèria agrícola s'estan morint o tendent a desaparéixer.

I un d'ells, que m'agradaria que se li prestara atenció i que jo incidiré ja en el pressupost, va ser el sector apícola.
Un sector amb un greuge comparatiu bastant gran, un sector que s'ha deixat una mica abandonat, que s'ha jugat amb ell en tot, en si més prop, si més lluny, si subvencionar la retirada de ruscos, si ara els estimem molt, si ara els donem unes ajudes però no les paguem fins d'ací uns quants anys.
I jo vaig a incidir en eixe sector.
En la majoria de sectors incidiré amb esmenes.
Però sí m'agradaria que li prestara vosté atenció a totes aquelles esmenes que en matèria de línies d'actuació jo considere fonamentals per continuar avançant en matèria agrària al País Valencià.

I de totes les que s'han plantejat fins aleshores, moltes d'elles han anant assumint-se per la conselleria, encara que es votaren en contra en el pressupost de 2005, però queden moltes d'elles pendent.
I jo ho aconseguiré, senyor conseller, ens falta encara moltíssim.
I una d'eixes línies d'actuació va a ser novament la que necessitem saber quants agricultors i agricultores existeixen realment al País Valencià, perquè si és la seua voluntat que puguen realitzar eleccions al camp.
Que siga el llaurador, aquell que mima la terra i que viu de la terra, aquell que puga donar el pas endavant per a regular una situació que altres comunitats tenen regulada i nosaltres no.

Gràcies, senyor president.

 

**El senyor president:**

Moltes gràcies, senyora Pérez per la seua intervenció.

Té la paraula, en representació del Grup Socialista, el senyor Lozano.

 

**El senyor Lozano i Pastor:**

Gràcies, senyor president.

Bona vesprada a tots.

Senyor conseller, un any més estem al nostre entendre davant un pressupost continuista, marcat per la falta de polítiques agràries que estan fent vostés, el Partit Popular; caracteritzats per la propaganda, la grandiloqüència, sobre tot del president Camps, i la de vosté mateix, anunciant de forma desmesurada, per no dir insultant, els pressupostos de 2006 com a històrics.

Vaig a intentar, per situar-lo a vosté en quins són els antecedents, al meu entendre, que han marcat la realitat del camp valencià en els últims deu anys.
I per favor no caiga en l'error de dir allò que vostés més, perquè nosaltres ja pagàrem la nostra factura en 1995 i qui ha estat governant vuit anys a Madrid i deu ací, a la Comunitat Valenciana, són vostés, per tant el Partit Popular.
Ara qui han de donar compte, per supost, són vostés, perquè se suposa que havien d'haver ajudat al camp valencià per intentar millorar-lo i haurien d'haver donat solucions als problemes dels llauradors, ramaders i pescadors.

Mire, senyor Cotino, els diferents conseller d'agricultura del Partit Popular han reconegut en les seus preses de posició, almenys que jo he estat present, que els principals problemes de l'agricultura valenciana eren: la falta de competitivitat, com a conseqüència de l'excessiu minifundisme i parcel.
lació -vosté va estar l'altre dia també a Alginet sentint al professor Caballé- l'atomització de l'oferta, el dèficit hídric, el despoblament del món rural i l'envelliment de la població activa agrària i l'escassa incorporació dels joves al camp per fer el relleu generacional propi d'una societat que vol ser moderna.

Vosté, en la seua intervenció davant les Corts, ens tornà a enumerar i va prometre mamprendre accions encaminades a solucionar problemes del camp, reafirmant les solucions que els seus antecessors en el càrrec havien estat enunciant i fins i tot afegint-ne de noves, on la garantia de rendes suficients pels llauradors valencians i la reforma de l'administració agrària que reconeixia que estava en un grau de complicació pels usuaris molt difícil de mantindre.

En el debat d'investidura, el propi president Camps es va comprometre, ell mateixa, que els llauradors tindrien rendes suficients.
De totes les mides anunciades pels tres consellers i el propi president són moltíssims els incompliments, però sobre tot tenen molt fracassos en el seu haver.
Han fracassat en la llei del minifundisme, per no dotar-la dels mitjans necessaris; la llei d'ordenació de les infrastructures agràries fa que cada dia hi hagen més propietaris i que es consolide el minifundisme i la parcel.
lació, agreujant, lògicament, el principal problema de l'agricultura valenciana: la seua falta de competitivitat, com a conseqüència dels seus elevats costos de producció.

De 380.
000 hectàrees cultivades en la Comunitat tan sols s'han acollit a la llei per concentrar parcel·les cent hectàrees en tres anys, senyor conseller.
A este pas farien falta centenars d'anys per a resoldre el problema estructural i la falta de competitivitat més gran que té el camp valencià, centenars d'anys.

Segons el gran fracàs: l'atomització de l'oferta.
Front a una necessitat inversora de la indústria agroalimentària valenciana, que representa el 14% del PIB valencià, de més de 50.
000 milions de pessetes, la resposta del Consell en el últims tres anys ha sigut de 24 milions d'euros, 4.
000 milions de pessetes.
En els pressupostos de 2004 es deixaren fora de les ajudes a un 80% de les demandes de la indústria agroalimentària.
Tenim, senyor conseller, més de mil operadors ofertant taronges, fruites i verdures en Europa.
En l'actualitat, i vosté també ho sap, cinc centrals de compra dominen el 60% de tota la fruita i hortalissa que entra en la Unió Europea.
El resultat, com és fàcil de suposar, és una total indefinició dels productors, front a les centrals de compres europees.

Senyor conseller, han fracassat amb el compromís de modernitzar el regadiu de la sèquia real del Xúquer.
Per l'acord d'Alarcó, el PP hauria de fer la segona fase i dels 45 sectors, també vosté ho sap, només hi ha tres i sis més licitats.
I vostés, senyor conseller, ja no poden seguir amb el discurs de què la culpa la tenen sempre els demés i vostés cap.

Han fracassat en el món rural.
Anunciaren a bombo i platerets un pla de revitalització de les comarques de l'interior.
Aquest era el pla de plans, amb ells han volgut ajuntar totes les previsions pressupostàries de deu conselleries dels anys que venen, previsions pressupostàries, ja que al final, en l'execució, pel seu malgastament, pel malgastament que fa el Consell, acaben en un sexta part d'allò pressupostat.
Després li donaré algun exemple.

Quan al que afecta a la Conselleria d'Agricultura, el pressupost que vostés anunciaven era de 1.
144 milions 808.
574 euros, sent la segon conselleria en intenció pressupostària per als propers cinc anys.
I vostés ho diuen i no es ruboritzen ni els entra vergonya.
És una qüestió, de veritat, que jo n'ho plantege seriosament.

Miren, senyories, cal remarcar que aquest pla és una continuïtat de les polítiques fetes per la conselleria en els últims deu anys, sense canviar ni un mil·límetre les seues orientacions.
Per tant, si el balanç en aquestos deu anys han sigut que han desaparegut 74 nuclis rurals i 84 tenen menys de cinc habitants, jo crec que és fàcil traure la conclusió que en els propers anys no va a canviar la situació i menys, per allò vist, la seua sensibilitat pel món rural.
I que seguirà despoblant-se amb el que açò significa de descontrol del territori i temes tan importants com els incendis, la contaminació de l'aigua, la concentració urbana en el litoral es van a seguir produint.

Han fracassat, i un fracàs sobre tot singular ha sigut el dels camins rurals.
Eixe era un dels exemples que volia ficar-li.
S'ha produït un deterioro dels camins rurals a nivells inacceptables, senyor conseller.
Quan vostés entraren a governar la situació dels camins rurals eren bones i açò ens va permetre viure de renda durant o sis anys.
Però a partir d'ací, la degradació que s'ha produït ha sigut desesperant per als ajuntaments menuts amb poca població i grans termes municipals.

Per al 2005 pressupostaren 6 milions d'euros, que era una quantitat insuficient per a les necessitats manifestades en el muntó d'expedients que en la direcció general pertinent s'acumulàvem per part dels ajuntaments.
Però eixe any, el 25 d'este any, de 2005, reduïren eixe pressupost a 930.
000 euros.
No aplegava a una sisena part d'allò pressupostat.
Si eren insuficients els 6 milions, imagine's vosté el que significa quedar-se en una sisena part, sinó jo estaria pressupostant per al futur el que ens donara la gana.

I el resultat final d'aquesta forma d'entendre la política és que han desaparegut més del 50% dels llauradors --que ja ho ha dit la senyora Dolors--, a raó de 8.
500 llauradors i ramaders cada any.
I front a esta situació, el president Camps i vosté mateix anuncien els pressupostos històrics per al camp valencià.
I no els entra cap rubor ni una miqueta de vergonya.
Històrics per eixe motiu --si em permet la broma-- són els meus 57 anys, que són el màxim de la meua vida, per tant, històrics són els meus anys dins del que és.
Perquè, lògicament, els pressupostos, només pel que apuja el nivell de vida, cada any són històrics, senyor conseller.
Per favor, rebaixen sobretot les expectatives que vostés estan creant.

Este pressupost, senyor conseller, és desil·lusionant, no cobrix ni de lluny les necessitats que té el camp valencià.
Vosté ha volgut salvar-se a l'entrada, i lògicament diu "vaja per davant que m'agradaria més, però que s'ha fet un gran esforç".

Si estos pressupostos han apujat el mateix que la mitjana del Consell, un 10%, com hauríem d'haver valorat els dels 2003, que, mentre la Generalitat apujava un 6,8, el d'Agricultura un 4,4?
Com havíem de valorar els del 2004, que la Generalitat ho feia en un 8%, 7,9, i l'Agricultura en un 3?
O el del 2005, que la Generalitat ho feia en un 9,7 i l'Agricultura en un 4%?
Jo li ho diré: pel que es veu, si vostés són històrics, aquells haurien de ser de frau als llauradors, perquè en definitiva es tractava de restar rendes amb què s'hagueren pogut anar millorant les condicions del camp.

Va comprenent vosté per què els llauradors del camp valencià van anant-se'n, senyor conseller?
I en estos últims anys, si haguérem crescut només al ritme de les altres conselleries, quan les necessitats del camp valencià eren manifestament superiors, ara estaríem no en els 470, que vosté ja està anunciant, sinó en 505 milions d'euros, i no en els històrics de hui 473 per al 2006.
Seguim sent la sèptima conselleria en increment percentual i la quinta en pes econòmic, malgrat que el món rural gestiona més del 60% del territori valencià.

En el pressupost d'enguany hi ha fulls on apareix fins a sis vegades la paraula "Millorar", això sí en majúscula.

Vosté anuncià unes inversions al voltant de 1.
700 milions d'euros per al Pla Millorar en els propers anys.
Vostés estan intentant --perdone la frase, senyor conseller--, estan intentant enganyar als homes i les dones del camp valencià.
Li resumiré amb alguns exemples la definició pressupostària del Pla Millorar.

En el pressupost del 2005, en la línia T174000 s'anunciava "promoción de la sanidad vegetal, 660.
000 euros"; en el 2006, que és la mateixa línia, diu "millorar la pràctica del cultiu, pressupost, 592.
000 euros".

En el 2005, la línea T212000 deia "coordinación de"; En el 2006, "millorar las prácticas del cultivo", pressupost, el mateix que l'any passat, 210.
000.

En 2005, la línea T234000 deia "indemnización, prevención y lucha contra agentes nocivos", presupuesto 300.
000 euros; en el 2006, "millorar la sanitat vegetal", pressupost, 100.
000 euros.

Això sí, el Pla Millorar els ha permés contractar a un amic, que a més d'aconsellar, fer una indústria agroalimentària, i que no seria res d'estranyar, senyor conseller, que el projecte el fera ell mateix.
De veritat li ho dic.
.
.

 

**El senyor president:**

Senyor Lozano.
.
.

 

**El senyor Lozano i Pastor:**

Mig minut, senyor president.

No li ho dic de broma.
M'agradaria enganyar-me, senyor conseller, M'agradaria que això no fora veritat.

De veritat creu que els hòmens i dones del món agrari es mereixen aquest tipus de broma?
Estos pressupostos són desil·lusionants, perquè volen fer creure que amb un augment de 40 milions d'euros van a solucionar les necessitats estructurals del camp que el sector les valorà fa quatre anys en unes necessitats de 600 milions d'euros, a raó de 60 milions d'euros anuals durant deu anys, per acabar amb el minifundisme i la parcel·lació.
I vostés n'han pressupostat 12 milions.

De veritat vol que s'ho creguem?
És que no és possible.
És que no és lògic ni és racional.
O ens trobarem, i això recalca el que li deia abans, que necessitarem centenars d'anys perquè això ho faça.

Acabe, senyor president.

Senyor conseller, mire, el pressupost és decebedor, insuficient, enganyós, que l'únic que van a aconseguir és que este any desapareguen 10.
000 llauradors més i ramaders del camp valencià, i que l'abandonaran amb l'amargor de no poder acabar les seues dies fent un treball tan digne i necessari com tots els demés.

Moltes gràcies, senyor president.

 

**El senyor president:**

Moltes gràcies, senyor Lozano, per la seua intervenció.

Té la paraula, en representació del Grup Popular, la senyora Marco.

 

**La senyora Marcos Puig:**

Muchas gracias, señor presidente.

Señor conseller, en primer lugar agradecerle su presencia ante la Comisión de Economía para explicar los presupuestos de la conselleria de la que usted es responsable.
Y bueno, a mí me gustaría también, de una manera muy esquemática, digamos exponer lo que para el Grupo Parlamentario Popular han sido las líneas generales que ha seguido la Conselleria de Agricultura para realizar su presupuesto.

En primer lugar, yo creo que son ocho los ejes fundamentales en los que hemos incidido, en los que ha incidido el gobierno valenciano, el gobierno del Partido Popular a la hora de elaborar estos presupuestos.

En primer lugar incidir, como no puede ser de otra manera, en nuestra política hídrica.
En segundo lugar, en la promoción de nuestros productos y en el apoyo a la industria agroalimentaria, el apoyo al sector pesquero, la protección a las rentas agrarias, paliar el minifundismo, la investigación, apoyo a nuestras comarcas de interior y modernización de las instalaciones ganaderas, señor conseller.

Éstas son, para el Grupo Parlamentario Popular, las ocho principales líneas y los ocho principales ejes que ha seguido la Conselleria de Agricultura a la hora de elaborar su presupuesto.

Y bien, como usted muy bien ha dicho, hemos sufrido gratamente un incremento del 10,2% en los presupuestos para este ejercicio con respecto al ejercicio anterior.
Y esto se ha debido a que, bueno, pues hemos puesto en marcha un plan, el Plan Millorar, que es un plan consensuado, en el que el sector realmente actúa como correa de transmisión entre las preocupaciones que hay en el campo valenciano y la administración, que es la encargada de ocuparse y preocuparse de solucionarlos.

Y bien, como decía, inversión en política hídrica, como no puede ser de otra manera.
Nosotros demandamos agua para nuestra comunidad, no podríamos dejar de responder en nuestros presupuestos a esta sequía que sufre el campo valenciano.
Apostamos por la inversión en obras hidráulicas para el riego y la mejora de caminos rurales, como usted muy bien ha dicho, experimentando un incremento en este sentido del 24,6%.
También me gustaría hacer especial hincapié en el programa de racionalización de agua.
Señorías, yo creo que somos, los valencianos, y sobre todo los regantes valencianos, los primeros que saben como racionalizar bien el agua, pero para ello también hay que destinar recursos económicos, y para ello está el gobierno valenciano.
25 millones de euros para implantar sistemas de riego localizado.

El Programa de estructuras agrarias también destina 84,5 millones de euros, con el objetivo de garantizar agua de calidad y cantidad suficiente de la misma.

Por lo tanto, el esfuerzo inversor en política hídrica ha incrementado durante este ejercicio el 237%, señorías.
Apostamos entonces también por la mejora de todas las estructuras agrarias, las cooperativas, las industrias agroalimentarias y las explotaciones ganaderas, todas ellas han sufrido un incremento importante en este presupuesto.
¿Con qué objetivos?
Pues con el objetivo de favorecer la productividad, además de mejorar la calidad en el trabajo de los agricultores profesionales y ganaderos.

Bien, y en este sentido, señorías, es de destacar el incremento en el Programa de calidad agroalimentaria, que se ha incrementado en un 80%.
Por cierto, me gustaría también hacer especial hincapié en este programa, puesto que, como ha dicho el conseller, tenemos de nueva creación la Federación de Vinos de la Comunidad Valenciana.
Sus señorías sabrán que, gracias a la Ley del sector vitivinícola, aprobada en esta cámara por los tres grupos parlamentarios, y una enmienda transaccional que ofreció esta diputada a la oposición, y que la oposición apoyó realmente con el objetivo de promocionar nuestros vinos tanto a nivel nacional e internacional, pues todo ello, esa iniciativa que sacamos juntos, los tres grupos parlamentarios, se ve aquí, en este presupuesto, con una nueva línea de industrias agroalimentarias dotada con 25 millones de euros y 5,8 millones de euros en promoción de nuestros productos.

Y bien, señorías, también hablaba yo de los ocho grandes ejes, nuestros pescadores, cómo no.
Cómo no íbamos a hacer especial mención de nuestros pescadores, dada la situación actual de los mismos.
Ordenación y mejora de la producción pesquera, 27,8 millones de euros.
Y me refería también, señor conseller, a la situación de nuestros pescadores.
Quería aprovechar la ocasión para felicitarle por la rápida intervención de la conselleria a la demanda de nuestros pescadores, adelantando las ayudas por parada biológica y por esa nueva iniciativa de acercar las estaciones de gasóleo a nuestros pescadores.
Echamos en falta, por tanto, esa capacidad de reacción de algún que otro miembro del gobierno central, que también es responsable de nuestros pescadores de aquí, de la Comunidad Valenciana.

Usted decía que es consciente, y nos consta a este grupo parlamentario, del apoyo que necesita por parte de la administración las rentas agrarias, y también algo de eso se ha hablado aquí hace unos momentos por parte de la oposición.
Decirle, señor conseller, que este grupo parlamentario sí que ha visto reflejado ese apoyo en los presupuestos, con esos 63,4 millones de euros, que usted administrará adecuadamente para agilizar la gestión de las ayudas a nuestros agricultores y que reciban lo más rápidamente posible todo lo que ellos nos demandan cada día.

Además de esos 63,4 millones de euros para la protección de las rentas agrarias, experimenta un incremento en estos presupuestos del 300%, que además es ampliable porque, desgraciadamente, no sabemos lo que nos puede deparar la climatología para el próximo ejercicio.

El minifundismo.
Algo de lo que también se ha hablado aquí, señor conseller, una de esas pequeñas lacras que tenemos cada año en los presupuestos y que todos, con buena voluntad, creo que somos conscientes que tenemos que acabar con ello.
Para ello duplicamos el presupuesto, destinando 12 millones de euros y algo, que para este grupo ha supuesto una iniciativa muy importante, para acabar con el minifundismo, y que se refleja también en estos presupuestos, es la línea de nueva creación destinada a fomentar el acceso al arrendamiento de superficies agrarias.
Hablando también de rentas agrarias, señor conseller, la tercera vía, que también se refleja en estos presupuestos para apoyar la renta y nuestros agricultores y ganaderos, son los 115,7 millones de euros que se ha destinado desde la conselleria al Programa de ordenación y garantía agraria en el marco de la PAC.

Hablamos de investigación.
Cada año hablamos de investigación en estas Cortes, y la verdad es que con cierta alegría, incluso para los grupos de la oposición, aunque no han hecho especial hincapié en ello esta tarde.

Otra de las apuestas más fuertes de la conselleria en los últimos años es que nos ha dado a la Comunidad Valenciana tanto prestigio a nivel internacional en materia de investigación y de tecnología agraria.
Destacar la aportación a nuestro gran centro de investigación, a ese centro de referencia al que me refería hace un momento, al Instituto Valenciano de Investigaciones Agrarias, dotado con 17 millones de euros; el apoyo a la Fundación Agraoliment y los 1,5 millones de euros del convenio con Agroaliment también.

En total, señorías, el Partido Popular ha incrementado su presupuesto en investigación durante los últimos años en un 20%.

Ganadería.
En ganadería también sufrimos un incremento con respecto al año anterior, dirigidos a mejorar las instalaciones y equipos a las granjas, programas de mejora de la calidad, reducción del impacto ambiental y el bienestar animal.

Y por último, algo de lo que también se ha hablado aquí esta tarde, el Programa de desarrollo rural, la apuesta decidida del Partido Popular por nuestras comarcas de interior.
Tiene especial incidencia este programa en cooperativas y formas productivas de las comarcas de interior, con el objetivo de modernizar nuestras cooperativas y, en especial, las de las comarcas de interior, como he dicho anteriormente, destinamos 19,7 millones de euros.

Y, señor conseller, algo de lo que también me gustaría hablar esta tarde es de la nueva estructura, la nueva estructura de la Conselleria de Agricultura, de la que tengo que decir que me parece una estructura idónea para los nuevos retos que se nos vienen con la reforma de la PAC, señor conseller; que es recomendada esa estructura por la Unión Europea, y este grupo parlamentario así se lo dice a usted.
Y la verdad, nos parece la forma más idónea para avanzar y afrontar lo que es la nueva reforma de la PAC, y que en otras comunidades autónomas, curiosamente no gobernadas por el Partido Popular, como son Extremadura, Andalucía o Cataluña, han dado muy buenos resultados.

En estos presupuestos echamos en falta, y también lo digo, señor conseller, con gran ironía, la subida en gastos de personal, que otros la verdad es que por lo visto sí que se han dado cuenta que hay una subida en gastos de personal, que yo, la verdad, es que, señor conseller, tengo que decirle que echo mucho en falta.
Y, por tanto, lo digo con gran orgullo y creo que con los recursos existentes hasta ahora sabremos adaptarnos a los nuevos retos europeos, como he dicho anteriormente.

Señor conseller, enhorabuena por saber adaptarse a esos nuevos retos aprovechando los recursos existentes y dotando a otras partidas más importantes el presupuesto que ellos se merecen.

Y finalizo, señor conseller, mi intervención transmitiéndole que desde el Grupo Parlamentario Popular estamos convencidos de que estos presupuestos confirman la apuesta decidida del Partido Popular por el sector primario y sus procesos de transformación.
Reiterarle el apoyo de este grupo para ejecutar estos presupuestos y para aplicarlos en beneficio de los agricultores, de los ganaderos, pescadores, comerciantes, industriales y conciudadanos de nuestro medio rural.

Nada más y muchas gracias.

 

**El senyor president:**

 

Moltes gràcies, senyor Marco.

Després de la intervenció dels tres grups parlamentaris, té la paraula el senyor conseller per a contestar, si aixina ho estima convenient, als dubtes que s'hagen pogut plantejar.

 

**El senyor conseller d'Agricultura, Pesca i Alimentació:**

 

Moltes gràcies, senyor president.

Senyora Pérez, començant per l'ordre d'intervenció, volia dir-li que estos pressupostos tenen una visió més moderna, encara que en una estructura de pressupost, com vosté bé coneix, perquè, lògicament, fa temps que està mirant els pressupostos de la Generalitat i de qualsevol administració, hi ha un ordenament jurídic que ha de basar-se en ell, hi ha un capítol I i un capítol II, i cada un dels capítols tenen el seu desenrotllament.

Però el que és important d'este plantejament és que avancem en una línia determinada que estem treballant-la en companya del sector, i això és el que, encara que alguna de les seues senyories li puga molestar que aparega en el pressupost un epígraf que diga "millorar", això és el que pretenem junt amb el sector, millorar el sector.
Per tant, l'estructura dels pressupostos crec que va a ser l'adequada jurídicament, però té un avanç substancial tant en els fons com en la forma.

El tema de la pèrdua d'hectàrees de regadiu.
Els càlculs estimats de les hectàrees de regadius que n'hi ha ara a la Comunitat Valenciana està al voltant de 240.
000 hectàrees.
Segons les estadístiques de què disposa a la conselleria, hi ha hagut en els últims quasi deu anys una pèrdua entre 8 i 10.
000 hectàrees de regadiu a la Comunitat Valenciana.
Vull dir --i en alguna intervenció en esta cambra crec que ho vaig comentar ja, i crec que és sabut per tots-- moltes voltes es parla que l'ampliació de polígons industrials, de zones urbanitzables, es menja el regadiu.
És veritat, es menja part del regadiu, però també no és menys de veres que en altres zones, possiblement, a vegades, d'eixe mateix terme municipal, s'està transformant en regadiu zones que fins fa poc no eren dedicades a això.
Per tant, n'hi una transformació d'hectàrees de regadiu en una zona baixa a una zona alta en la immensa majoria de la Comunitat Valenciana.

Respecte als treballs que nosaltres estem donant a altres empreses.
Mire, vosté, l'administració autonòmica i l'administració de la conselleria té uns temes d'urgència habitualment des que n'hi ha problemes, per exemple --i recorde a principis d'este any passat--, un problema de temporals, en qué n'hi hagué un problema de camins, que feren un malbé a la província de Castelló i a la part nord de la província de València.
En eixes obres calia actuar ràpidament, i per a actuar ràpidament en eixes obres n'hi ha una empresa estatal, que es Tracsa, en la que se li diu que arregle el camí prompte, perquè no pots tindre l'habitual transformació de fer una subhasta per a poder arreglar un camí que els llauradors han de passar per a traure demà la taronja o per a fer qualsevol cosa.

És a dir, la immensa majoria d'eixa partida són obres que s'adjudiquen per necessitat i que la conselleria no té l'estructura ni creem que siga necessari tindre-la, perquè, entre altres coses, si estem donant uns diners que estem pagant a empreses, estem pagant a col·laboracions en este sentit, estem donant també faena i ma d'obra perquè això és el que és una administració.
No es tracta de tindre-ho tot u com a administració o tindre funcionaris perquè vagen a arreglar un camí en el moment que hi haja plogut.

Mire, vosté, senyor Lozano, jo crec que vosté ha fet un estudi detallat, sense cap dubte, de plantejament històric de.
.
.
Va començar dient que no parlara jo de coses passades, que jo no parle de coses passades, jo vinc ací a parlar del pressupost d'enguany, cosa que vosté ha fet poc, vosté s'ha dedicat a dir el que vam fer o deixar de fer l'any passat o l'anterior.
I, a més, mire, vosté, possiblement a la millor les dades no els té bé sumats, però, per exemple, en camins rurals, durant enguany, ens gastarem al voltant de 7 milions d'euros.

Per tant, fixe's vosté, de les dades que vosté ha donat als que són reals si n'hi ha una distància tant important, la qual cosa, possiblement, doncs, no ha sumat adequadament, cosa que pot ocórrer quan u està sumant varis anys i varis pressupostos i d'una cosa es pot passar exactament a la contrària.

Les ajudes a les indústries agroalimentàries són necessàries?
Sí, senyor, coincidisc amb vosté, per això ha tingut una pujada importantíssima enguany.
I, per això, li he de dir que l'any passat, com la línia d'ajudes europees s'havia acabat, l'única comunitat espanyola que ha ficat fons propis per a ajuda de les indústries agroalimentàries ha sigut la Comunitat Valenciana.
Eixe tema l'hem fet, el seguirem fent i avançarem.
I això és el que estem demanant permanentment, i no és un plantejament de reprotxe ni molt menys, simplement perquè vosté conega les línies que està treballant esta conselleria, perquè entenem que en altres comunitats que n'hi ha diners sobrants, no gastats d'Europa, li han demanat al govern central, formalment, que diners excedents d'altres comunitats ens els done a nosaltres perquè nosaltres sí que tenim peticions pel món de la indústria agroalimentària i perquè pensem que la indústria agroalimentària és un tema importantíssim per a modernitzar el sector, per a donar mà d'obra i per a poder dur el producte el més elaborat possible a mercats de qualsevol part del món.

Per això, li dic que sí que en este tema certament hem apostat l'any passat i seguim apostant este, sense cap dubte.

Vosté em diu el plantejament que el minifundisme és un dels problemes de la nostra comunitat, així ho diuen tots els experts, i aixina vosté i jo ho escoltàrem l'altre dia en un llibre que es va presentar, però m'havia llegit el llibre abans d'arribar i havia despatxat amb estos senyors que han fet el llibre vàries voltes en la conselleria.
Aleshores, el plantejament és que en això cal actuar, i cal actuar d'un tema que s'adeque el més possible a la Comunitat Valenciana.
I això és una de les coses que precisament estem actuant en el pla Millorar, junt amb el sector a vore quines formules fem perquè el cultiu en comú puga ser una viabilitat al tema del minifundisme .
I això, precisament, és un dels temes importants i bàsics que enguany anem a apostar i hem doblat el capítol que tenim, i, si fan falta més, ficarem més diners.

Senyora Marco, jo vull agrair-li la seua participació i els seus suggeriments.
Certament, este pressupost està basat, com vosté bé a dit, en vuit eixos essencials, vuit eixos essencials que jo pensava en esta rèplica repassar-los, però els ha repassat vosté i, per tant, ha donat les xifres exactament que estan en el pressupost, molt correctament i molt adequadament.

Vull dir-li que agraïsc a vosté i al Grup Popular, com no podia ser d'altra manera, el suport a este pressupost i a la gestió que s'està duent endavant des de la Conselleria d'Agricultura.
Crec que treballem en la línia adequada i espere que esta conselleria no defraude a la gent del conjunt de la Comunitat Valenciana, a la gent que vota al Partit Popular i als que no voten al Partit Popular, perquè, entre tots, hem de millorar el camp, l'agricultura, la ganaderia, la pesca i el conjunt de la Comunitat Valenciana.

Moltes gràcies.

 

**El senyor president:**

 

Moltes gràcies, senyor conseller.

Anem, doncs, a donar pas a la següent intervenció dels grups polítics.
En este cas, per cinc minuts, té la paraula la senyora Pérez, representant d'Esquerra Unida.

 

**La senyora Pérez i Martí:**

 

Gràcies, senyor president.

Senyor conseller, per a mi el més important d'avui era que vosté m'haguera explicat quina part del pressupost és la que ha executat i el que queda quan es va executar.
Mire, el més fàcil, no passa res, no passa res.
Però, no obstant això, sentim també la seua contestació curta.

Li diré, per acabar ja en esta ronda de valorar el pressupost, què és el que jo en concret veig, després de tot, després del que també hem comentat tots.

El pressupost d'Agricultura, senyor conseller, no és idoni per a les necessitats del camp valencià, no és el més idoni, no és el més modern, no té una visió de futur.
El pressupost és insuficient i alguna partida difícil d'aplicar.
I no vull entrar en el detall, però, en recorde's, parlarem d'eixe tema concretament quan vinga el pressupost de 2007, i vorà que eixes partides són molt difícils per a la seua aplicació.

Els joves, dintre de la problemàtica, no poden accedir al món agrari.
I vosté ho sap.
I n'hi ha joves que volen accedir.
I això ajudaria que no perdem tants agricultors pel camí i ajudaria a la conservació de la terra.
Però, no poden accedir.
Els entrebancs que tenen des del primer moment que volen ja aconseguir terres per a poder-les treballar són tan grans que és impossible, impossible, que ascedisquen.
I no n'hi ha més voluntat, el que tenim.
.
.
a això juguem i tal.
No n'hi ha més voluntat de tirar-los cables.

Els agricultors i ramaders sofreixen de forma alarmant el preu de la benzina, bo, el preu del gasoil, concretament.
Igual com els pescadors, que ho han tingut reconegut i els agricultors estan passant molts entrebancs.

Esta conselleria, senyor conseller, la seua, de la que vosté es fa càrrec, dispersa les ajudes agràries i ramaderes perquè considere que és un pressupost fictici, molt bonic per al seu creixement, però fictici.
I anirem veient-ho al llarg de tot l'any.

I vorà, senyor conseller, si vosté està parlant del pla Millorar, que jo vull que el pla Millorar isca bé, no crega que no vull que isca bé, vull que isca bé, és més, exigix que isca bé eixe pla.
Si el pla Millorar, de la conselleria, es fa junt al sector, per què el sector està descontent?
Perquè jo m'ho pregunte.
Per què tant de treballar en el sector i per què el sector està descontent?
És que no veuen solament una part econòmica que puc vore jo des d'ací, sinó una quantitat de pràctica.
I el sector està descontent.
I això s'hauria de fer mirar.
Una cosa és dir: "sí, sí, escoltar-lo", però vosté sap que està descontent, i, si no, em remet --i sembla ser que hui, en premsa, o ahir, no ho recorde molt bé--, van aparéixer declaracions del descontent que té el sector en estos moments.

I el més graciós de tot és que estem parlant d'una subvenció, les subvencions, però d'una assoles.
Mire, si comptem amb els 72.
000 llauradors i els que queden, si comptem amb el nombre de ramaders, exclusivament de ramaders, que són molt menys perquè molts llauradors són al mateix temps llauradors i ramaders, si comptem el món cooperatiu, si comptem tot el sector de la compra-venda, si a més a això li unim tota la indústria agroalimentària del País Valencià, sap vosté quina subvenció tenen per cada u?
I nos ens calfaríem el cap; ara obrim el calaix, demanem que cada setmana passe u a cobrar.
.
.
300 euros, 300 euros, senyor conseller.
O siga, no quedaria ni per a inversions.

Si això compensa tot el que es fa en el camp valencià, si això ha de compensar al sector en general, no veu que no és aixina, no veu que no és aixina.
De totes formes, jo estic contenta que hi haja existit un creixement, però estic descontenta perquè és fictici, perquè és que no es va a poder aplicar molt cosa, i perquè acabarem el 2006, tornarem a dir cada u des del nostre punt de vista què és allò que creem i el camp valencià, malauradament, haurà perdut parcel·les en referència a terra, haurà perdut agricultors i agricultores, haurem perdut ramaders pel camí, haurem d'aplicar noves normatives europees i els haurem de preparar per a això que vosté ha dit, 2007-2012, i estarem idènticament igual.

Espere, no obstant això, com li he dit, que al llarg del debat d'estos pressupostos vosté tinga la suficient atenció i que denote que vol que el pressupost siga de tots i no solament d'una part, conforme també ahir vaig dir a la conselleria que em va tocar, perquè el sector de l'agricultura valenciana, de l'agricultura i la ramaderia valenciana, tinga de veritat una contestació exacta sobre les seues pròpies necessitats, o, com a mínim, que s'ajuste molt a les necessitats dels sectors més afectats en estos moments.

Jo, les meues esmenes --i quan dic jo em referisc a Esquerra Unida-l'Entesa--, li presentarem totes quantes esmenes facen falta i m'agradaria que vosté tinguera cura en tindre-les en consideració perquè això significarà que sí podem treballar al llarg de 2005 conjuntament per l'agricultura valenciana.

 

**El senyor president:**

 

Moltes gràcies, senyora Pérez.

Té la paraula en estos moments el senyor Lozano, en representació del Grup Socialista.

 

**El senyor Lozano i Pastor:**

 

Gràcies, senyor president.

Mire, senyor Cotino, no hi ha més cec que el que no vol vore.
I el problema és que em fa l'efecte que vostés és que no volen mirar per a vore, perquè si no, no ho entenc.

Vosté diu que no vol parlar del passat i que jo sí que he estat parlant.
És que vosté no se'n recorda de l'any passat, perquè el primer que va dir és que mosatros ho havíem fet abans pitjor i que havíem dedicat menys recursos.
I per si de cas enguany tenia la mateixa temptació, li ho he anomenat, no per res, eh?
Però és vosté el qui normalment ho retrau.

Quant a allò dels camins, vosté diu : "És que enguany en són set --i vosté ha parlat poquet dels pressupostos-- set milions per a camins, set milions d'euros".
És que li repetisc, li repetisc, que l'any passat en ficaren sis, i de sis, es quedaren en 193.
000 euros.
El dia 15 d'abril vosté feren un canvi en els pressupostos.
La sexta part, conseller.
El problema és que vostés no tenen credibilitat.
És que ja no mos creguem.
.
.
Vostés estan parlant ara, i està parlant.
.
.
.
En l'any 2004 havien d'haver estat les obres acabades de la Sèquia Reial, i vosté ho sap.
I com que vostés han malbaratat el que no està escrit, i no han fet el que havien d'haver fet, lògicament ara han de recórrer al sistema alemany, que de veritat, estem preocupats, perquè si arribem a governar, jo no sé el deute que vostés mos hauran deixat.
Això no és seriós, senyor conseller.
Eixe és el problema.

Mire, l'altre dia estiguérem els dos en Alginet, abans ho he dit i és veritat.
.
.
I m'ho crec que vosté s'ho haja llegit, perquè supose que és un tema que li interessa.
Però el senyor Caballer va fer bàsicament una explicació molt senzilla.
Tres recursos fan falta per a produir: factor humà, factor terra i el factor tecnologia, dels quals vostés en tenen dos.
I dia: "Poden deslocalitzar al nord d'Àfrica el factor humà" --que són vostés.
.
.
-- i el factor tecnologia, perquè és el que teníem".
Vostés, els xicotets, el que han de fer és pensar com abandonen, perquè les noves tecnologies han fet possible el que abans no podia ser, perquè les grans propietats --vosté també ho sap, perquè té una edat en què també ho viscut-- tenien el mateix sistema de producció que els xicotets i els costos per unitat eren pràcticament similars.
Però hui les noves tecnologies han fet que un quilo de taronja coste nou pessetes de fer en una finca gran i entre 20-22 en una finca xicoteta.
Per tant, hui no estan perdent tots diners en l'agricultura.
Hi ha gent que està guanyant diners.
I lògicament els qui s'estan anant no són eixos, sinó són els xicotets llauradors.

El ben cert és que al final el que dia és: "Vagen vostés ficant-se a vore com se'n van".
I si de veritat vostés tenen l'autocomplaença, com dia la senyora Verònica, i estan tan contents de conforme està, de veritat --que també la senyora Dolors ho ha dit-- no entenem de cap manera com està anant-se'n --perdó si m'he equivocat, la senyora Dolors--, com està anant-se'n tanta quantitat de gent.

Senyor conseller, mire, l'agricultura està tan bé que al mercat sobra de tot.
Per tant, ací els qui no poden viure són els llauradors, els ramaders i els pescadors.
I són dos problemes que haurem de explicar-los a la societat.
No és el mateix fer polítiques per a l'agricultura, que sempre ixen beneficiats els qui tenen capacitat per a produir, i sempre han d'abandonar els que no tenen eixes capacitats.
I ahí és on mosatros hauríem de fer.

Per tant, senyor conseller, caldria fer, al nostre entendre, política per a les persones, i seria un bon principi per a canviar de veritat la situació del camp.

Moltes gràcies.

 

**El senyor president:**

 

Gràcies, senyor Lozano.

 

**El senyor conseller d'Agricultura, Pesca i Alimentació:**

 

Moltes gràcies, senyor Lozano.

Certament en algunes de les coses que vosté ha dit, en això crec que estem treballant, en fer política per a les persones.
Almenys, per això alguns estem en política.

Ara, a mi m'agradaria, abans de rematar la meua intervenció, no sé quant de temps tinc.
.
.

 

**El senyor president:**

 

Cinc minuts.
Però ací som gentils i poden ser fins a sis.

 

**El senyor conseller d'Agricultura, Pesca i Alimentació:**

 

Dos coses senzilles, ho dic perquè abans se m'ha passat.

Les dades dels apicultors, que vosté ha citat.
Certament, l'apicultura té unes ajudes que es donen des de la conselleria, donat el plantejament de la *pinyolà*.
I eixes ajudes, que sempre habitualment és cert que han anant endarrerides, hem aconseguit o, almenys, hem intentat que la gent les cobre adequadament, almenys ja enguany, i ha tingut una subvenció de 5 milions i mig d'euros.

Hi ha un altre tema que crec que és important.
La conselleria, per a poder desenrotllar estos pressupostos, ha creat una nova estructura, que s'aplicarà a partir del mes de gener, si estos pressupostos i si la llei d'acompanyament, com s'espera, és aprovada.
Eixa nova estructura, i ho dic perquè ha llegit alguns articles en els periòdics i alguns comentaris de algunes de les seues senyories, sobre quina.
.
.
per què fem això i per què volem multiplicar coses.
Mosatros no volem multiplicar res.
El que volem és adequar-nos a una estructura que mos exigix la Unió Europea, que creem que va a ser més eficaç.
I, per tant, eixa estructura de la conselleria, la creació d'una Agència Valenciana del Foment Agrari, el que té com a finalitat és fer una tramitació més ràpida i acord d'aquelles ajudes que tant en una primera fase europea com posteriorment totes les que donem des de la conselleria, puga arribar el llaurador el més prompte possible.
Eixa és la finalitat de la reestructuració de la conselleria essencialment.

També creem que el tema de l'alimentació és un tema bàsic.
I és important en esta conselleria, que és Conselleria d'Agricultura, Pesca i Alimentació, unir en una direcció general el plantejament de: juntem la pesca i impulsem el tema de l'alimentació.
El problema que consumim els productes de la nostra comunitat, i estic parlant ara en el cas concret des de les taronges, que possiblement tots les coneguem, fins els vins, el peix, com és este el cas, un dels temes essencials que necessitem és que consumisquen, que se coneguen, que se facen arribar a més llocs i maneres.
Per tant, eixe és un dels assumptes que anem a impulsar en la mesura del possible, com vostés han vist reflectit en este pressupost.

I respecte a no passar del passat i a no dir.
.
.
, jo vull parlar del present, i he vingut a parlar d'este pressupost, i he vingut a parlar d'este pressupost, i essencialment.
Si vosté vol que comparem, mire vosté, comparem amb el pressupost del Ministeri d'Agricultura, governat actualment pel Partit Socialista.
Un pressupost en què l'augment és el 2 --ho diu per ací, en un teletip--, el 2% del pressupost.
¿Qui està apostant per l'agricultura, un pressupost en la Comunitat Valenciana, que en el capítol ordinari apuja el 10,2%, i sumant el capítol extraordinari el 28%, o un pressupost del Ministeri d'Agricultura, governat pel Partit Socialista, que arriba al 2%?
Esta és la realitat.
I la gent del carrer, la gent que està per ahí, això ho sap.
I al final, la credibilitat, la credibilitat la té el que fa faena.
I el que fa faena, hui per hui, en la Comunitat Valenciana i en la resta d'Espanya és el Partit Popular, per mal que els sàpia a vostés.
*(Veus i remors)*

 

**El senyor president:**

Senyories, tranquil·litat, eh?

Moltes gràcies, senyor conseller, per la seua explicació del pressupost.

Gràcies, senyories.
I parem la sessió fins les sis i mitja, que vindrà el conseller de Cultura i Educació.

 

*(Se suspén la reunió a les 17 hores i 55 minuts)*

*(Es reprén la reunió a les 18 hores i 20 minuts)*

 

***Compareixences dels membres del Consell per tal*** 

***d'informar sobre el Projecte de llei de pressupostos de la Generalitat Valenciana per a l'exercici 2006.***

***Compareixença del conseller de Cultura, Educació*** 

***i Esport, senyor Alejandro Font de Mora Turón.***

 

 

 

**El senyor president:**

 

.
.
.
Del conseller d'Agricultura, Pesca i Alimentació.
En este moment tenim ací el conseller de Cultura, Educació i Esport --benvingut, senyor conseller-- que va a presentar a la Comissió d'Economia els pressupostos per al seu departament per a l'any 2006.

Com estem ací pràcticament tots, comencem la comissió deu minuts abans, que sempre mos vindrà bé per a disposar de més temps.

Té la paraula el senyor conseller quan considere oportú.

 

**El senyor conseller d'Educació, Cultura i Esport:**

 

Moltes gràcies, senyor president.

Senyores i senyors diputats.

La presentación de unos presupuestos de educación, cultura y deporte de la Generalitat Valenciana en las circunstancias políticas en que vivimos en nuestro país en esta época tiene que presentarse, lógicamente, dentro de un marco, tiene que tener una ambientación para que luego, en la discusión posterior, en la exposición posterior sepamos en qué territorio nos movemos.

Nosotros queremos hacer constar, en primer lugar, a la hora, en el marco, en el pórtico de la presentación de estos presupuestos, la dificultad obvia que encontramos en nuestras relaciones en educación y cultura, también en deporte, con el Gobierno de España.
En el marco, digo, presupuestario.

Muchas veces, y no es ningún tipo de menosprecio, tiene este conseller la sensación de que en vez de dos conselleras que le han correspondido, se encuentra ante dos madrastras del cuento de *La Cenicienta*, porque es que cuando uno repasa punto por punto las relaciones de ambos ministerios con el Gobierno Valenciano no puede pensar de otra manera.
Lo que ocurre es que, afortunadamente, la Comunidad Valenciana no es la Cenicienta sino una comunidad muy dinámica, muy capaz de responder a todas las necesidades como sus señorías verán.

Yo quiero enmarcar mi intervención, por ejemplo, en el campo de la educación, con lo que yo podría empezar diciendo la catástrofe de la LOE.
La LOE, que es una ley absolutamente improcedente y que tiene frenadas muchas posibilidades de desarrollo educativo en nuestra comunidad porque desde hace dos años no existe marco normativo cierto sobre el que basarnos.
Una LOE, además, cuya dotación económica, y estamos hablando de economía, es absolutamente insuficiente, y les voy a poner solamente dos ejemplos.
Por ejemplo, cuando se habla en el documento de financiación de la LOE, que es un folio, se habla de gratuidad del segundo ciclo infantil, se destinan 150 millones de euros a toda España.
Segundo ciclo de educación infantil; a toda España 150 millones de euros, cuando nosotros en esta comunidad nos cuesta, porque la tenemos implantada ya, 233 millones de euros al año.
Si multiplicamos por cinco, que es el escenario total, nos destinarían, por tanto, 1.
400 millones para toda España, 1.
400 millones para toda España.
1.
100 millones de euros, de esos 1.
400 los estaría poniendo la Comunidad Valenciana.
Para que ustedes tengan una idea de la desproporción de lo que estamos hablando.

Un segundo ejemplo también de índole presupuestaria que les pondré es una cosa que les interesa a todos y que seguro que saldrá en la discusión: el incremento de plazas de primer ciclo de educación infantil.
En el documento LOE, destina 39 millones de euros, 39 millones de euros el primer año.
Nosotros destinamos 10 millones de euros en este momento.

Contempla de una manera insuficiente también el tema de la inmigración.
Nosotros tenemos unas carencias en ese sentido, unas necesidades, mejor, unas necesidades de 189,5 millones de euros consolidados, año a año, y la oferta del ministerio a través de diversos convenios es de 5 millones de euros, 5 frente a 189,5 millones de euros.

De prevención de la violencia no sabemos nada.
De promoción de la convivencia no sabemos nada.
Esta comunidad ha tenido que ser la primera comunidad en España que desarrolle un plan de prevención de la violencia y promoción de la convivencia en el medio escolar.
El ministerio no sabe nada.

Las promesas electorales, señorías, las promesas electorales del Partido Socialista de aquellos dos niños por ordenador, dos niños por ordenador.
.
.
Quisiera yo saber cómo es posible o en qué siglo, con los ritmos actuales, alcanzaremos los dos niños por ordenador.

Tenemos una cuestión.
.
.
Mire, yo tengo aquí el programa electoral del Partido Socialista.
Dice: "El establecimiento de una red de atención a los niños de 0 a 3 años.
Se sustanciará este plan con una aportación inicial del Gobierno de 1.
000 millones de euros.
" 1.
000 millones de euros.
Frente a esos 1.
000 millones de euros, 39.

Lo digo porque, luego, a la hora de medir, el rasero cambia.
No hablaremos de la deuda histórica constituida por sanidad o educación para acoplarnos al tema de la Logse, donde el gobierno socialista ha dado 500.
000 millones de pesetas a Andalucía.
Y yo pregunto, ¿dónde están los 350.
000 millones de pesetas que en teoría nos corresponderían siguiendo esos parámetros tanto para sanidad como para educación?
Hay una evidente discriminación de la Comunidad Valenciana en materia presupuestaria.

Y en cultura, ¿qué quieren que les diga?
No se financia el Palau de les Arts, no se financia, cero, no hay dinero para el Palau de les Arts, mientras que el Liceo o el Teatro Real de Madrid están del orden de una aportación anual de entre 12 y 14 millones y medio de euros.
No hay financiación o la hay irrisoria para la última fase del Museo San Pío V.
No hay financiación, por ejemplo, para el castillo de Sagunto, aunque el ayuntamiento sea socialista.
Y hay una extraña pereza para la devolución del claustro de la Valldigna donde a este conseller no se le contestan ni las cartas que dirige para realizar en la medida de sus posibilidades la agilización del trámite.

Por no hablar de la aplicación del 1% cultural en materia de obras públicas e infraestructuras que del 11% que nos correspondería del total, porque somos el 11% aproximado de la población, no llegamos ni al 6%, y hay un sesgo evidente hacia Cataluña que recibe más del 25% de todo ese 1% cultural.
Por algo será y algunas servidumbres habrá.
Y estos son materias presupuestarias que atañen a todo lo que luego voy a decir.

No les quiero hablar de deportes, la Copa de América, porque todavía estamos esperando entre vaivenes de nombres y vaivenes que vienen que llegue además de nombres, y además de nombramientos, algún euro.
Cuando en los juegos olímpicos de Barcelona se invirtieron dos billones de pesetas, lo que en ese momento era el doble de lo que se gastaba aquí en el presupuesto global de toda la Generalitat Valenciana, o en la Expo de Sevilla se gastó un billón de euros.

Por tanto, madrastras, señoría, y no ministras.
Eso es lo que parecemos tener respecto a la Comunidad Valenciana.

Y como ya he acabado esta primera parte de la intervención, que se puede mandar un corte en castellano porque las ministras son castellanoparlantes, continuaré en valencià.

Des de l'arribada del Partit Popular al Govern de la Comunitat Valenciana en l'any 1995, es tenia un objectiu clar i prioritari: millorar la Comunitat Valenciana en tots els aspectes, traure-la de l'ostracisme i abandó en què es trobava per a donar-li la mesura de les seues possibilitats i convertir-la en una comunitat referent nacional i internacional.
Per això, en el marc d'una política d'estabilitat basada en la realitat social es van posar tots els mitjans humans i econòmics possibles, sent els pressupostos el reflex i l'explicació numèrica de la nostra política i en els quals any rere any, pressupost després de pressupost, s'arreplega la renovació del compromís del Govern amb el poble valencià per a complir amb els seus objectius de millora.

En un període de desconcert a causa de la debilitat, la falta de criteri d'un govern central dèbil sotmés a pressions de grups extremistes i independentistes que veuen o els agradaria vore la nostra comunitat en una situació de desorientació, l'aposta del govern del Partit Popular presidit per Francesc Camps per la Comunitat Valenciana, per les seues senyes d'identitat és manifesta, és palesa i s'arreplega en els pressupostos de la Conselleria de Cultura, Educació i Esport que hui presente davant d'esta comissió.

Són uns pressupostos que emmarcats dins del Pla d'estabilitat 2005-2007, aprovat per les Corts Valencianes, aposten per la nostra educació, la nostra cultura i el nostre esport.
I ens permetran anar complint de forma progressiva els objectius marcats per a esta legislatura: més infraestructures educatives, més col·legis, més instituts, més infraestructures culturals i esportives, més mitjans personals, més professors, més professores, més integració entre les distintes cultures que coexistixen en la nostra comunitat, més ajudes i subvencions, millors condicions de convivència i prevenció de la violència als nostres centres escolars, més millores i reformes en les centres educatius públics que tenen més anys d'existència per a aconseguir una millor xarxa de centres públics i, junt amb tot això, la defensa de les senyes d'identitat del poble valencià.

En definitiva, més qualitat, senyories, més pluralitat, més seguretat a les nostres aules i més inversió per al futur.

El pressupost de la Conselleria de Cultura, Educació i Esport per a l'exercici 2006 ascendix a una quantitat de 2.
763 milions d'euros, 33.
942 milions de les antigues pessetes, representant el 23,82% del total del pressupost de la Generalitat.
Som la segona conselleria quantitativament parlant.
I suposa, respecte al pressupost d'esta conselleria en l'exercici passat, un increment en termes absoluts de 204 milions d'euros, i en termes relatius, d'un 8%, la qual cosa permet continuar complint amb els nostres objectius i expressen, estos pressupostos, com dia anteriorment, el ferm compromís del govern del president Camps amb l'educació, la cultura i l'esport en la nostra comunitat i de la nostra comunitat.

Per a l'exposició d'estos pressupostos començaré amb el seu desglossament per capítols per a posteriorment referir-me als programes de les àrees d'educació, cultura i esport que estructuren esta conselleria.

El capítol I, despeses de personal, representa el 65,3 del total del pressupost d'enguany i comporta una quantitat.
.
.
--bé, d'enguany, de l'any que ve-- i comporta una quantitat de 1.
804 milions d'euros, el que suposa un increment del 9,9 respecte a l'exercici 2005.

Dins d'esta quantitat cal destacar que el personal docent i no docent, però dels centres educatius públics, el personal dels centres educatius públics, representa el 96,5 del total del capítol I d'esta conselleria, i ascendix a 1.
741 milions d'euros, amb un increment respecte al 2005, del 10,2% en matèria, doncs, de personal de centres educatius bàsicament.

El capítol II, despeses corrents o de funcionament de la mateixa conselleria, administració educativa i centres docents públics, té una quantitat de 151,6 milions d'euros, la qual cosa representa un increment del 19,56%, quasi un 20% respecte a les despeses corrents del 2005, i un 5,5% del volum total de recursos de la conselleria.
Aquest important increment en el capítol II està en proporció amb el notable augment dels centres públics nous i per a atendre també les necessitats de tots els centres de la xarxa pública de la Generalitat Valenciana.

Cal destacar que els programes d'ensenyança primària i d'ensenyança secundària i especial que atenen les despeses dels centres d'ensenyança públics, com dic, s'augmenten un 23,3% i un 24,4% respectivament, i representen el 73,9% del total del capítol II de la conselleria, és a dir, 112 milions d'euros.

El capítol IV, transferències corrents, representa un 23,3% del total del pressupost i ascendix a 644,9 milions d'euros, amb un increment global del 9,44, i inclou les despeses dels capítols I i II dels centres docents concertats i també els capítols I i II dels ens públics i fundacionals de l'àmbit de competències d'esta conselleria.

El capítol VI, inversió real, ascendix a 54,2 milions d'euros, la qual cosa suposa el 2% del total de recursos i comprén les inversions en centres docents de primària, secundària i règim especial i el seu equipament, que serà el 36,8 milions d'euros, amb el 67,9% del total del capítol VI de la conselleria.
Dins d'estes inversions està inclòs el programa Millor escola per a l'adequació i reforma dels centres públics previstos i de les noves necessitats sorgides.
A estos 36,8 milions d'euros cal afegir les inversions que transferix la conselleria als ajuntaments corresponents, i a l'Ivvsa, Institut Valencià de la Vivenda, per a la construcció de centres educatius, que suposen un import de 35,8 milions d'euros, i les inversions també de Ciegsa, que cal afegir a este capítol corresponent.

En segon lloc, dins també del capítol VI, tenim les inversions del programa Arxius i innovació tecnològica, que han sigut dotades amb 3,7 milions d'euros, amb un creixement del 28,5%, la inversió del qual està destinada al funcionament dels programes informàtics, l'adquisició de l'equipament informàtic i la creació de centres d'assistència tècnica per a donar suport als centres educatius en l'ús de noves tecnologies emmarcat dins dels convenis Internet a l'escola i Internet a l'aula, red.
es.

En biblioteques, les inversions augmenten fins a la quantitat d'1,7 milions d'euros, amb un increment del 3,6% que es dedicarà principalment a l'adquisició de patrimoni bibliogràfic i a la reforma de centres com les biblioteques d'Alacant, de Castelló, de València i d'Orihuela.

Les inversions també de promoció cultural ascendixen a 2,8 milions d'euros, que permetran continuar amb les obres del Museu del Convent del Carme així com la instal·lació del pati de l'ambaixador Vich en el Museu de Belles Arts Sant Pius V de València.

Les inversions també del programa de patrimoni artístic ascendixen a 5,6 milions d'euros, amb un augment del 2,5%, a les quals cal afegir les que es realitzen a través de la Fundació La llum de les Imatges, 6,6 milions d'euros, i a través de la Fundació Jaume II el Just-Valldigna, amb 1,5 milions d'euros, i de l'Institut Valencià per a la Conservació i Restauració de Béns Culturals, amb 800.
00 euros en este capítol, la qual cosa implica un total de 14,6 milions d'euros en patrimoni artístic, i suposa un augment de l'11,25%.
A esta inversió cal afegir les corresponents, que parlarem després, al capítol VII, que pugen, per tant, la inversió a 17,8 milions d'euros, tot això implicant un increment del 19,8% en defensa i.
.
.
, en fi, en obres al voltant del patrimoni artístic de la nostra comunitat.

Les inversions, per fi, dins del capítol VI, en instal·lacions esportives ascendixen a 1,1 milions d'euros, un 20,5 més respecte de l'any anterior.
Es continua amb la construcció de la Ciutat de la Pilota a Moncada i també la realització d'obres i instal·lacions i equipaments de les escoles de la mar destacant, a més, que estes obres es financen amb altres quantitats també per Ciegsa a través del programa Crea Escola ja que tenen també un caràcter educatiu encara que siga en el vessant esportiu.

En el capítol VII, transferències de capital o ajudes a la inversió externa principalment, obres dels ajuntaments, diputacions, ens públics i fundacions, este capítol té una dotació de 67,3 milions d'euros, el que suposa el 2,4% del volum total, i té un augment respecte a l'any 2005 d'11,2%, que es distribuïx en les següents partides: en infraestructures educatives --ja ho he dit-- convenis amb Ivvsa i convenis amb ajuntaments per a execució de centres docents, 29,5 milions d'euros; transferències de capital de promoció cultural, 14,9 milions d'euros; 7,3 milions d'euros per a infraestructures culturals dels ajuntaments i diputacions de la Comunitat Valenciana, fonamentalment; altres 7,3 milions d'euros per a inversions dels ens Ivam, Teatres de la Generalitat, Institut del Cine, de la Música, Fundació de les Arts Escèniques, Fundació Palau de les Arts Reina Sofia i entitats d'esta naturalesa.

En tercer lloc, transferències de capital de patrimoni artístic, 3,9 milions d'euros que augmenta el 124,4% respecte al 2005 --se duplica, més que se duplica--, destacant les excavacions arqueològiques, les ajudes per a rehabilitació de la Basílica de la Verge dels Desemparats, Sant Joan de l'Hospital a València, la Concatedral de Castelló, la restauració de béns immobles a través de les fundacions Blasco d'Alagó i Pere Comte, el Pla d'arquitectura de l'aigua i el Pla etnològic, així com ajudes per a la restauració de béns mobles.
Tenint en compte, com ja hem comentat anteriorment, que la inversió total és la suma d'este capítol VII més el IV, suposa la quantitat de 17,8 milions d'euros.

En quart lloc, les transferències per a infraestructures esportives, que arriben a ser de 9,2 milions d'euros amb un augment de 21,1 respecte al 2005.

El capítol VIII, dotació per actius financers, suposa una quantitat de 40,5 milions d'euros, que corresponen a Ciegsa, Projecte Cultural de Castelló, Circuit del Motor i Promoció Esportiva i Teatre Principal d'Alacant.

Analitzats els capítols d'este pressupost, passaré a l'anàlisi dels programes de les tres àrees que formen l'estructura de la conselleria.

En l'àrea d'educació hui és una realitat que gràcies al compromís i l'esforç realitzat pel Govern Valencià, l'ensenyança no universitària a la Comunitat Valenciana gaudix d'unes quotes de qualitat com mai s'havien tingut.
Hi ha més i millors instal·lacions educatives, amb menys aules prefabricades, més professorat, millor ràtio de professor per alumne en ensenyança pública i millor ràtio alumne per unitat; millor atenció a la diversitat de l'alumnat i a l'educació compensatòria, millor atenció educativa en les zones rurals, més i millor formació professional en centres públics, augment de l'ensenyança en valencià, més ordinadors en les aules, etcètera.

Però no obstant això, partim del principi que en educació mai n'hi ha prou.
I per això continuem treballant en compliment del nostre compromís amb el poble valencià arreplegat en els pressupostos per a este exercici, que en educació ascendix a una quantitat, com he dit, de 2.
543 milions d'euros.
Representa el 91,8% del total de la conselleria en matèria educativa.
Açò suposa un increment, en termes absoluts, de 184,2 milions d'euros i un creixement relatiu del 7,8%.

Dins de l'àrea d'educació es produïx un important increment en el capítol I i en el capítol II.
El capítol I, despeses de personal, ascendix a 1.
762 milions d'euros, la qual cosa implica un creixement, en termes relatius en relació amb l'exercici 2005, d'un 10,1%.
Este creixement és degut principalment a l'augment de la plantilla de professorat.
En este curs escolar, 2005-2006, hi ha una plantilla de 47.
126 professors, exactament 1.
253 professors més que en el curs passat.
I també es deu este creixement a l'acord del Govern Valencià de 20 de febrer de 2004, pel qual es disposa l'increment consolidable i lineal del complement específic dels funcionaris docents no universitaris, dependents de la Generalitat, en compliment de l'acord subscrit el 23 de desembre entre les organitzacions sindicals i l'administració.

I respecte al capítol II, despeses corrents o de funcionament, ascendix este exercici, en este camp, a la quantitat de 522,6 milions d'euros, el que suposa un increment, en termes relatius, d'un 23,3%, increment motivat principalment --ja ho he dit-- per l'obertura de nous centres educatius tant de primària com de secundària, també com a l'augment de les despeses de funcionament dels centres que ja estan treballant des de fa molts cursos.

Este curs 2005-2006, senyories, s'ha iniciat amb 56 centres educatius més que a l'inici del curs passat.
I en els dos anys de govern del president Camps s'han posat en funcionament 189 centres educatius, la qual cosa suposa 3.
364 unitats ubicades en centres nous o remodelats absolutament, 97.
590 llocs escolars i, en total, una importantíssima inversió de més de 875,4 milions d'euros.

Entrant als programes que conformen l'àrea d'educació, els programes d'ensenyança primària i ensenyança secundària i règim especial tenen este exercici un total de 2.
440 milions d'euros, la qual cosa suposa un increment del 10% respecte a l'exercici passat, per a complir, principalment i entre d'altres, els següents objectius: l'escolarització d'alumnes en educació infantil i primària; la formació de persones adultes i l'atenció de l'ensenyança obligatòria en els nivells corresponents; l'escolarització de l'alumnat de secundària obligatòria en instituts i centres concertats, així com l'atenció en batxillerat, formació professional i ensenyances de règim especial; l'atenció a l'alumnat amb necessitats educatives especials; atendre les necessitats de l'oferta d'ensenyança en valencià en la xarxa escolar; fomentar la integració de l'alumnat immigrant o estranger en el nostre sistema educatiu i en la nostra cultura; foment de la informàtica aplicada als centres escolars; ampliació de la xarxa de centres rurals; la millora de les infraestructures d'equipament, i l'ampliació de la xarxa de centres públics a través de la programació d'obres Crea Escola, que en este moment té programades 304 actuacions i unes inversions en total previstes durant tot el finançament d'este pla Crea Escola que supera els 1.
100, arriba quasi als 1.
200 milions d'euros.
I també del pla, al qual ja he fet abans referència, Millor escola, per a la reforma, modernització i millora dels centres educatius que ja tenen una certa edat i ho necessiten.

I tot això per a complir el que establix la nostra Constitució, que atribuïx el dret de tots els espanyols a l'educació, reconeixent per a tots els alumnes el dret a rebre una educació integral que respecte les seues conviccions i la seua integritat com a individus.

El programa d'ensenyança primària està dotat amb 1.
148,8 milions d'euros, augmentant en termes absoluts 90 milions d'euros, i en termes relatius, en un 8,5%.
Es produïx un important increment també ací en l'ensenyament primari, en ensenyança primària, en els capítols I i II, també degut a l'augment de la plantilla de professorat, a l'obertura dels nous centres educatius i a l'atenció de gastos de funcionament.

El capítol I suposa 765 milions d'euros, amb un augment de 50 milions d'euros en termes absoluts i uns 7 en termes relatius, 7%.
I tot per a atendre l'augment de l'IPC en els salaris del personal docent i no docent dels centres públics existents, els de nova creació i les necessitats derivades de les plantilles programades.

El capítol II té una dotació de 49,5 milions d'euros, és a dir, que es produïx en termes absoluts un augment de 9,3 milions d'euros i un 23,3% d'augment, motivat principalment per la necessitat --repetisc-- d'atendre les despeses de funcionament dels centres docents públics i per les noves rutes del transport escolar obligatori.

Dins d'este programa destacaré les següents línies contingudes en el capítol IV, que amb una dotació de 304 milions d'euros, implica un increment del 8,7% respecte de l'any anterior: ajudes a l'alumnat i a les seues famílies per a l'adquisició de llibres de text, amb una dotació de 14 milions d'euros, amb un augment del 10,3%; ajudes individualitzades per a menjador escolar, 19,9 milions d'euros, un augment del 13%; ajudes al transport escolar, amb 2,2 milions d'euros, un augment del 10%; atenció a la formació de persones adultes, amb una dotació de 3,7 milions d'euros, i un increment d'11,14%; i ajudes a institucions que atenen població menor de tres anys dotada amb 754.
000 euros, i ajudes als centres d'ensenyança que atenen la població de primer cicle d'infantil, amb una dotació, dia abans, de vora 10 milions d'euros, 9,9 i escaig milions d'euros, el que significa un augment, en este punt, del 84,9%, és a dir, 85% d'augment; ajudes als gabinets psicopedagògics municipals, amb 1,9 milions d'euros; finançament de transport i menjador en centres específics d'educació especial, 1,2 milions d'euros, augmenta un 12%; ajudes per als convenis de finançament de l'educació infantil, educació primària i educació especial que s'agrupen en una línia per import de 10,7 milions d'euros, i inclou l'Once, Ajuntament de València, Diputació de Castelló, Mancomunitat de l'Horta Sud, Ivaj, etcètera; ajudes a alumnes de centres concertats d'educació infantil i primària o educació especial amb una dotació de 231 milions d'euros.

El programa d'ensenyança secundària i règim especial està dotat amb 1.
292 milions d'euros que suposa en termes relatius un increment de l'11,3%.
El capítol I, amb una dotació de 976 milions d'euros, augmenta el 12,7%, a fi d'atendre les necessitats de professorat i personal no docent en els centres de secundària i de règim especial, com són escoles d'idiomes, conservatoris, dansa, etcètera, derivat de també l'augment de nous centres per al curs 2005-2006.

Vostés veuen que és una constant en qualsevol de les branques, augment de nous centres, més professorat, més centres, més professorat.
També ací en règim especial, augment d'especialitats, implantació de nous cicles formatius i un capítol II amb una dotació de 62,5 milions d'euros que augmenta un 24,4% també per a atendre l'augment de despeses de funcionament dels nous centres docents.

En este programa destacaré les següents línies contingudes en el capítol IV, amb una dotació de 216,9 milions d'euros, que implica un augment del 8,7%: ajuda a centres concertats que impartixen educació secundària obligatòria, ESO, amb un import de 149,6 milions d'euros, que impartixen cicles formatius de grau mitjà, 24 milions d'euros, o que impartixen cicles formatius de grau superior, 10 milions d'euros i, per fi, els qui impartixen batxillerat amb 11,9 milions d'euros; ajudes per als menjadors escolars, 7,5 milions d'euros; ajudes a les escoles de música dependents de corporacions locals i d'entitats sense ànim de lucre i centres autoritzats, amb una quantitat de 4,19 milions d'euros, incrementant-se un 15,2%; ajudes als conservatoris de música amb una quantitat de 4,74 milions d'euros, increment del 34%.
En total, les ajudes per a les escoles de música i conservatoris aconseguixen la quantitat de 8,9 milions d'euros.

I acabe assenyalant que les inversions del capítol VI del programa d'ensenyança primària i d'ensenyança secundària té una dotació de 36,6 milions d'euros per adequació, equipament, reformes i obres d'emergència en els centres públics.

Passem al programa d'ordenació i innovació educativa i formació del professorat.
Este programa està dotat amb una quantitat de 33 milions d'euros, el que suposa un increment del 9,2 respecte a l'exercici pressupostari actual per a complir, entre altres, els següents objectius: ordenació i regulació acadèmica del sistema educatiu no universitari, millorar la qualitat de la ubicació, facilitar la formació del professorat, promoure plans d'atenció a la diversitat de l'alumnat i l'educació en valors, potenciar la connexió entre el món educatiu i el món empresarial a través de la formació professional específica en centres de treball i per mitjà dels programes de garantia social, a fi de facilitar la inserció laboral, l'aplicació de programes d'ensenyança en valencià i el tractament integrant de les llengües i el seu disseny curricular.

Precisament, un dels nostres objectius és preparar l'alumnat de la Comunitat Valenciana per a una millor competència en idiomes.
Per això estem treballant en el disseny d'un nou programa, el Pextri, Pla d'extensió del trilingüisme, per a generalitzar el trilingüisme en els nostres centres educatius, com a extensió i millora del Programa bilingüe enriquit, que vostés deuen conéixer amb la sigles PBE, que s'està aplicant des de l'any 1998 amb més de 200 centres ja participant en ell i arribant a més de 25.
000 alumnes en la comunitat, i que pretén ara, en esta fase de perfeccionament que suposa el Pextri, estendre a tots els centres de la nostra comunitat.

Un altre dels nostres objectius essencials és la integració de l'alumnat estranger immigrant que arriba al nostre sistema educatiu.
Per això estem aplicant un programa d'acollida al sistema educatiu, el Pase, Programa d'acolliment al sistema educatiu, en el qual realitzem actuacions per a assessorar el professorat i els centres que apliquen el Pla d'atenció a la diversitat de l'alumnat i la compensació de desigualtats, principalment de l'alumnat immigrant i alumnes d'incorporació tardana al procés educatiu.

En este programa destacaré, entre altres, les següents línies contingudes en el capítol IV, que està dotat amb 14,3 milions d'euros i experimenta un increment de 16,26%: pràctiques formatives en centres de treball, 2,6 milions d'euros; ajudes al Programa de garantia social, 3,7 milions d'euros.
A destacar que en el capítol VII n'hi ha una línia també per a l'ajuda al finançament de les inversions necessàries per als programes de garantia social dotada amb 812.
000 euros.

Conveni amb les federacions i associacions d'empresaris per al desenrotllament dels cicles formatius de formació professional, així com els de formació del professorat, 562.
230 euros; convenis amb les cambres oficials de comerç per a la planificació i desenrotllament en la formació en centres de treball i formació del professorat i d'arts plàstiques i disseny, 622.
000 euros; ajudes per a material didàctic per a formació professional específica, presencial i a distància, a realitzar per universitats i empreses, 760.
000 euros; cursos per a l'obtenció del certificat d'aptitud pedagògica, per a postgrau i la consecució del títol d'especialització didàctica, 230.
000 euros; conveni amb la Fira de València per a Forma't 2006, 675.
000 euros; conveni amb la Fira d'Alacant-Educaempleo 2006, 324.
500 euros.

També premis a la innovació educativa, temes transversals i educació en valors, premis de Batxillerat, premis de Formació Professional i premis de material curricular dirigits a alumnes immigrants en quantitats menors, al voltant de 30.
000 o 40.
000 euros.

El Consell Escolar està dotat amb una quantitat de 490.
000 euros, el que suposa un increment de 7,78% respecte a l'exercici anterior, per a complir amb els seus objectius bàsics, destacant per a l'any que ve que s'ha plantejat un premi també, pel Consell Escolar, per a projectes didàctics sobre educació per a potenciar la igualtat i la coeducació en l'àmbit escolar, per un import de 21.
000 euros.

L'Institut Valencià d'Avaluació i Qualitat Educativa, l'Ivece, està dotat amb una quantitat d'1,6 milions d'euros, el que suposa un increment en termes absoluts de 763.
890 euros, i en termes relatius augmenta l'Ivece el seu pressupost un 90,89%, pràcticament un 91% d'augment.
Este augment ve motivat pel compliment dels seus objectius essencials, en què és prioritari, senyories, des que se va posar en marxa el Pla per a la prevenció de la violència, promoure accions per a previndre la violència i afavorir la convivència en els centres educatius, que és una de les qüestions prioritàries per al Govern Valencià, foment de la convivència escolar com a instrument per a la prevenció de la violència.
Per això, la Conselleria de Cultura, Educació i Esport enguany ha posat en funcionament el Pla Previ per a l'impuls de la convivència i la prevenció de la violència a les aules, amb una dotació en diverses partides que totalitza 3 milions d'euros, i que, durant l'any 2006 es realitzaran, entre altres, les mesures següents: desenrotllament del Pla de prevenció de la violència i promoció de la convivència dirigit al conjunt del sistema educatiu, mesures dirigides a la població de risc i a tota la societat valenciana en general; mesures en diverses matèries que han estat ja presentades al Consell Escolar Valencià i que tinc demanada una intervenció específica davant la cambra, davant de tots vostés, que quan siga el seu moment, i si considere, per la dinàmica de la cambra, doncs, ja compareixeré i parlarem.

El segon, coordinació interna i posada en marxa de les unitats d'atenció i intervenció en matèria de violència escolar; la celebració d'un congrés, "Convivència escolar.
Família i escola", a fi de crear línies de cooperació entre l'escola i la família i millorar la capacitat de docents i pares per a afrontar situacions problemàtiques de convivència escolar; creació d'una nova línia de subvenció per a la convocatòria de Premis 2006 a la convivència escolar amb 18.
000 euros, per a promoure també l'educació en convivència, potenciar el centre docent en les seues bones pràctiques de tolerància en el medi escolar i incentivar la comunitat educativa per al foment de la convivència.

En segon lloc, l'Ivece també, treballa per a possibilitar l'avaluació del sistema educatiu pel que fa a ensenyances no universitàries en l'àmbit de la Comunitat Valenciana.
Per a l'any 2006 està prevista l'avaluació diagnòstica censal del segon curs de Primària, és a dir, que s'avaluarà 42.
185 alumnes que estan cursant el tercer de Primària, i això permetrà conéixer el grau d'adquisició dels processos lectoescriptors i processos matemàtics bàsics, i s'iniciarà també el proper any 2006 el pilotatge de l'avaluació diagnòstica de quart de Primària i segon d'ESO, per a analitzar i validar el contingut de les proves, els procediments utilitzats i els criteris per a la seua correcció i gravació.

I en el tercer lloc i últim lloc, l'Ivece contribuïx també a la millora contínua de la qualitat del sistema educatiu proposant mesures, iniciatives i actuacions que incidixquen en la qualitat dels sistema educatiu.
Continuarem impulsant la xarxa de centres de qualitat de la Comunitat Valenciana.

Tenim després l'Institut Valencià per al Desenrotllament de l'Educació a Distància, l'Ivade, que està dotat amb una quantitat de 3,4 milions d'euros per a complir el seu objectiu de possibilitar l'accés a la formació a qui no puga optar per modalitats presencials i col·laborar amb altres institucions per a donar respostes educatives adequades a través d'educació a distància i permanent al llarg de tota la vida activa.
Compta amb una línia de subvenció en capítol IV dotada amb 39.
000 euros per a la realització d'estudis per a l'experimentació i avaluació de sistemes de formació a distància per part de les universitats de la Comunitat Valenciana i una inversió de 33.
060 euros per a l'adquisició de material informàtic i altre.

Institut Valencià de Qualificacions Professionals.
Este institut valencià s'ha creat fa relativament poc per decret del Consell de 13 de maig de 2005, d'enguany, i està dotat amb 1,7 milions d'euros, la qual cosa suposa un increment en termes relatius del 85,1%.
Este programa, que està cofinançat pel fons social europeu, té com a objectiu bàsic l'adaptació de les qualificacions professionals i la seua relació amb l'ocupació a la Comunitat Valenciana analitzant el contingut dels projectes de desenrotllament curricular de la formació professional associada a les qualificacions professionals, per a aconseguir la implantació del Pla valencià de formació professional, en col·laboració amb l'Institut Nacional de les Qualificacions i dels organismes autonòmics anàlegs, per a la identificació i determinació de les qualificacions i de la seua formació adequada.

Respecte a l'àrea de cultura, política lingüística i patrimoni cultural.
La situació cultural actual de la Comunitat Valenciana és el resultat del compromís del Govern Valencià des de l'any 1995 amb una cultura lliure, plural, democràtica i respectuosa amb totes les creences, cultures i sensibilitats, i particular i especialment respectuosa amb les nostres senyes d'identitat.

Este compromís s'ha manifestat en multitud d'actuacions, més de dos-centes exposicions pel Consorci de Museus, 147 convenis en execució en matèria d'infraestructures culturals, la construcció de 6 conservatoris de música --n'hi ha 4, a més, en educació--, està previst construir-ne 8 de nous, a més, s'estan recuperant també filmografies de cineastes valencians, 5 d'ells en el present exercici, el circuit teatral valencià arriba en este moment a 62 municipis i una mancomunitat de municipis, ajudes també en este camp a les federacions de societats musicals, amb un volum pressupostari 700.
.
.
, 700.
000.
.
.
Bé, més de 700.
000 euros *(veus)*, resulta un trencaclosques, són molts sets.

Restauració del nostre patrimoni cultural moble i immoble, directament o a través de la Fundació La Llum de les Imatges o de l'Institut Valencià de Conservació i Restauració de Béns Culturals, difusió del programa Salt, que tenen vostés en la taula, damunt la taula, per a l'ús del valencià, amb més de 170.
000 còpies efectuades i repartides, a les quals cal afegir estes de hui, i més de 2.
000 descàrregues de la pàgina *web*, etcètera, etcètera.

Però la nostra voluntat, el nostre compromís és continuar executant més actuacions culturals per a continuar complint amb els objectius marcats a l'inici de la legislatura, i per a això els pressupostos per a l'exercici 2006 en l'àrea cultural estan dotats amb la quantitat de 139 milions d'euros, la qual cosa suposa en termes relatius un increment respecte a l'exercici passat d'un 11,2%.
Pensem que això ens permetrà d'una manera realista aconseguir els nostres objectius.

El Programa de promoció cultural, museus i belles arts.
Este programa està dotat amb 92,5 milions d'euros, cosa que implica un increment del 10,1% respecte a 2005, i es desglossa de la manera següent: el capítol IV s'incrementa un 10,2%, i està dotat d'una quantitat de 63 milions d'euros per a finançar els ens públics Ivam, que augmenta un 3,3, Teatres de la Generalitat, que augmenta un 14,1, l'Institut de Cinematografia, que augmenta un 7,4, l'Institut de la Música, que augment un 5,3; i en este exercici es continuarà amb la política museística de concessió de beques de postgrau en tallers de restauració i beques per a investigació, fons museogràfics, suports a museus i col·leccions museogràfiques i a les fundacions i institucions responsables del patrimoni cultural valencià, així com a la promoció i difusió de l'art i dels artistes valencians a través d'ajudes a les galeries d'arts valencians per a la participació en diverses fires.

I cal assenyalar que s'introduïxen línies noves com "Unesco.
Veu del Món", amb 490.
000 euros, finançament del Festival Internacional de Benicàssim, el FIB, 120.
000 euros, o a l'Observatori d'Arts Plàstiques amb --crec que són-- 90.
000 euros.

El capítol VI, d'inversions pròpies, compta amb una dotació de 2,8 milions d'euros, cosa que suposa un augment del 55,04% per a realitzar principalment les següents obres: actuacions en el casc historicoartístic de València i posada en marxa del Museu del Convent del Carme.
.
.
Posada en marxa no, continuació de les obres d'ampliació i restauració del Museu del Convent del Carme; continuar amb les obres de reforma de l'edifici Rialto i aules de la tercera edat del Centre Social El Grau, instal·lació del pati de l'Ambaixador Vich en el Museu de Belles Arts Sant Pius V; i estudis i projectes per a desenrotllar i instal·lar el Museu de la Impremta, concretament al monestir de Santa Maria del Puig.

El capítol VII està dotat amb 14,9 milions d'euros, amb un increment del 13,9.
Dins d'este capítol se subvencionen obres i equipament d'infraestructura cultural per mitjà de la firma de convenis entre ajuntaments, diputacions, societats musicals i diverses entitats culturals de la Comunitat Valenciana, per a la creació i millora de la dita infraestructura.
La quantitat total destinada és de 7,3 milions d'euros, que es resumix en els blocs següents: els derivats de l'acord del Consell d'1 de juliol de 2005, que suposa el finançament de 133 convenis en vigor i la subscripció de 14 nous convenis de col·laboració, i cal destacar particularment el nou conveni amb la Diputació de Castelló per al Pla d'inversió en infraestructures socioculturals, amb un pressupost total de 9,6 milions d'euros; noves línies nominatives per a la creació de nous convenis amb institucions culturals de distintes localitats de la comunitat; la creació d'una nova línia genèrica per a infraestructures culturals, per ordre de la convocatòria, per import de 200.
000 euros; ajudes a museus i col·leccions museogràfiques per a inversions, que dotada amb 90.
000 euros ha estat augmentada un 25,8%; subvenció a la Fundació de la Comunitat Valenciana Ciutat de les Arts Escèniques, amb 2 milions d'euros; i millora de l'equipament de les àrees del Circuit Teatral Valencià per un import de 221.
500 milions d'euros.

En quart lloc, les línies, amb un total de 4,9 milions, per a les operacions de capital dels ens públics Teatres de la Generalitat, Ivam, Institut Valencià de Cinematografia Ricardo Muñoz Suay, Institut Valencià de la Música, en el qual estan incloses principalment les ajudes al cine i l'adquisició d'obres de l'Ivam.

I el capítol VIII té una dotació de 2,5 milions d'euros per a aportació de capital al Projecte Cultural de Castelló, aportació per a l'adquisició de part de la propietat de la CAM, del Teatre Principal d'Alacant, que també ve en este capítol.

Tenim després el programa, que sempre vostés presten molta atenció, de promoció i ús del valencià.
Està dotat amb una quantitat de 6,4 milions d'euros, el que suposa un increment del 6,7%.
Entre els seus objectius destacaré promocionar la llengua valenciana com a principal senya d'identitat dels valencians, estendre el coneixement del valencià a través del sistema educatiu i dels programes d'educació bilingüe, potenciar el bilingüisme equilibrat en la societat valenciana respectant la lliure opció d'ús de les dos llengües oficials, facilitar l'aprenentatge del valencià als nouvinguts a la nostra comunitat i, en general, incrementar l'ús del valencià en tots els àmbits de la societat valenciana.

El capítol IV d'este programa, de promoció i ús del valencià, està dotat amb 2,7 milions d'euros.
Ha experimentat un increment del 7%.
I destacaré la línia per l'ajuda al foment del valencià per a associacions cíviques sense ànim de lucre, que continua creixent, i té este exercici una dotació de 600.
000 euros, que implica un augment del 13,2% respecte a enguany.
I així mateix, la línia per als convenis amb universitats, sindicats, associacions professionals, etcètera, que té un augment del 21,3%, dotant-se amb 489.
000 euros.

En segon lloc, les ajudes per a l'ús del valencià a entitats locals, mig milió d'euros; les ajudes a empreses i comerços e indústries, mig milió d'euros, que augmenta el 2,6% ; ajudes per valor de 180.
300 euros per al foment de l'ús del valencià en mitjans audiovisuals i altres activitats; ajudes de 240.
000 euros, destinades al doblatge al valencià de produccions audiovisuals de caràcter infantil i juvenil d'interés didàctic i formatiu i documents audiovisuals que, pel seu valor històric o didàctic, facen referència a característiques pròpies de la comunitat.
En definitiva, senyories, més de 2,5 milions d'euros en ajudes per a este concepte de defensa, foment i difusió del valencià.

El programa de patrimoni artístic.
Patrimoni artístic està dotat amb 14,2 milions d'euros, el que suposa un increment del 26,9% respecte a l'exercici passat.
A banda de l'objectiu essencial, de garantir la tutela jurídica, protegir, conservar, inventariar i difondre el nostre patrimoni, per a este exercici destacaré els següents punts: el fet de promoure les candidatures de la Comunitat Valenciana per a la declaració com a patrimoni de la humanitat del Tribunal de les Aigües de València, el conjunt de molins de vent de la Marina i l'arquitectura de pedra en sec, i també les ignites de dinosaure que es troben al nostre territori i que, en este punt en concret, s'actua amb altres comunitats autònomes que també tenen empremtes de dinosaure en els seus territoris.

En segon lloc, la posada en funcionament dels parcs culturals Valltorta-Gallusa, Morella la Vella, Bicorp-Millares, Pla de Petracos, els quatre parcs culturals que tenim previstos i que la seua posada en funcionament es farà mitjançant este pressupost; la recuperació de la casa del mestre Peña com a seu del museu arqueològic de Sagunt i la casa del Salt, que és la finca del poeta Gil-Albert, d'Alcoi, on s'ubica un important jaciment arqueològic.

En tercer lloc, la incorporació de nous plans de col·legiates històriques, monestirs i edificis conventuals, patrimoni industrial i pintures murals.

Per a complir estos objectius, en el capítol IV hi ha una dotació d'1,2 milions d'euros, amb un creixement del 80,7%, en el qual destaquen les següents línies de subvenció: les ajudes per a actuacions arqueològiques i paleontològiques que, amb una dotació de 200.
000 euros, augmenten un 110%; una línia nova per a la firma d'un conveni amb la Universitat Politècnica de València per a l'exhumació de fons documentals d'arxius històrics relatius a pintura valenciana medieval i moderna, per un import de 48.
000 euros; ajudes al Patronat del Misteri d'Elx, 72.
000 euros; i per a la conservació del Palmerar també d'Elx, per 79.
000 euros.

 

**El senyor president:**

 

Senyories, un poc de silenci.

 

**El senyor conseller de Cultura, Educació i Esport:**

 

Cal assenyalar la posada en marxa de l'Institut Valencià de la Restauració i Conservació de Béns Culturals, això que l'any passat va dir una senyora diputada, també hui present, que era una entelèquia.
Bé, ja s'ha creat i ací té la senyora diputada l'entelèquia, que ja no és una entelèquia, que és allò bo i desitjable, però irreal, que ara ja és bo i desitjable i, a més, real.
S'establix una línia en el capítol IV, dotada amb 500.
000 euros, per als gastos de personal i funcionament, i una línia en el capítol VII dotada amb 800.
000 euros per a l'exercici de les seues tasques de restauració, i suposa un total de 1,18 milions d'euros.

En relació amb l'execució d'obres i restauracions necessàries en matèria de patrimoni cultural valencià, cal destacar la important dotació per a la Fundació Jaume II el Just, Valldigna, amb 2 milions d'euros, que augmenta un 11,1%; per a continuar amb les inversions en el monestir de Santa Maria de la Valldigna i per la Fundació la Llum de les Imatges, amb 10,6 milions d'euros, que creix un 10,3%; per a l'exposició de la Santa Faç d'Alacant, els treballs per a preparar l'exposició de 2007 a Xàtiva, el desmuntatge de la cúpula barroca i la restauració de l'absis de la catedral de València i actuacions en el museu diocesà i de l'església de Sant Martí a Segorbe.

El capítol VI té una dotació de 5,6 milions d'euros, amb un creixement del 2,5%, destacant com a inversions més rellevants la reforma d'edificis historicoartístics, la casa de Joan Gil-Albert a Alcoi, la masia Morella la Vella, l'església dels Sants Joans, de los Santos Juanes, a València, l'església de San Bartomeu de Todolella, la basílica de Sant Jaume d'Algemesí, l'església de Sant Pere Màrtir i Sant Nicolau de València, etcètera.
Hi ha moltes intervencions.

El capítol VII experimenta un important increment del 124,4%, amb un import de 3,9 milions d'euros, amb l'objectiu de realitzar quatre inversions noves: l'església Sant Carles Borromeo de València, 150.
000 euros; la restauració de l'orgue de l'església de Sant Joan Baptista de Monòver, 72.
000; i la protecció i posada en valor del Jardí Botànic, 30.
000 euros; i la dotació de la línia de la Diputació Provincial de Castelló per a la restauració de béns eclesiàstics, amb 1,1 milions d'euros.

A més, es continua amb els plans patrimoni de l'aigua de la Comunitat Valenciana i el pla etnològic.
Es continuen subvencionant una sèrie de projectes de rehabilitació, com és la Basílica de la Mare de Déu dels Desamparats, l'església de Sant Joan de l'Hospital i la cocatedral de Santa Maria de Castelló.

El programa de biblioteques i promoció editorial està dotat amb una quantitat de 13,9 milions d'euros, amb un creixement del 7,2% respecte a l'exercici passat.
Destacarem el capítol IV, que té una dotació de 2,5 milions d'euros per a atendre a beques de formació de personal tècnic, de mòduls de formació professionals, amb 16.
000 euros; conveni amb la Biblioteca Valenciana per a la digitalització de fons valencians, 30.
000 euros; beques de catalogació de fons, 24.
000 euros; conveni amb l'ordre de predicadors de Torrent, 15.
000 euros, per a la catalogació i posada en valor de la seua valuosa biblioteca, senyor president; ajudes a la dotació de biblioteques rurals, 36.
000 euros; i conveni amb la Universitat Politècnica de València per a biblioteques interculturals, 24.
000 euros; conveni amb la fundació Biblioteca Virtual Miguel de Cervantes, 20.
000 euros.

El capítol VI, inversions reals d'este programa, està dotat amb 1,7 milions d'euros, amb l'objectiu de realitzar adquisicions de patrimoni bibliogràfic, reformar biblioteques en centres propis de Castelló, València, Alacant i Orihuela i aconseguir l'adequada informatització de la xarxa de biblioteques de la Comunitat Valenciana.

I, finalment, el capítol VII, que està dotat amb 420.
000 euros, la qual cosa suposa un increment del 22,6%, per a sufragar les línies, entre altres coses, de subvenció destinades a les biblioteques i agències de lectura dels ajuntaments; per a dotar les instal·lacions i fomentar la creació de noves agències de lectura, per mitjà de l'aportació de la Generalitat de lots de llibres com a lot fundacional, i per això hi ha una línia per import de quasi 100.
000 euros, 96.
000 euros, augmentant un 75%.

I entrant per fi en l'àrea de l'esport, el programa foment de l'activitat esportiva està dotat amb una quantitat de 32,7 milions d'euros, la qual cosa suposa un increment del 10,84 respecte a l'exercici 2005, que permetrà continuar amb accions ja programades, com és la posada en marxa del Consell Valencià de l'Esport i la Fundació Proesport, el suport a esdeveniments esportius especials de nivell nacional i/o internacional, incrementant la llista d'esportistes d'elit que actualment hi ha 1.
548 censats i ampliar les instal·lacions esportives en pobles i ciutats de la comunitat, a través del pla d'instal·lacions esportives.

El Pla d'instal·lacions esportives 2001-2007 està significant que s'invertisquen en instal·lacions esportives de tota la comunitat quasi 100 milions d'euros.
Des dels pobles més xicotets fins els municipis més grans d'esta comunitat, en tots hem provocat una xicoteta revolució, xicoteta quant a les infraestructures esportives.

Alguns dels objectius per al 2006 són: modificar parcialment la Llei 4/99, de l'esport de la Comunitat Valenciana, organitzar els jocs esportius de la Generalitat Valenciana; col·laborar amb institucions per a la pràctica esportiva de disminuïts físics, psíquics i sensorials; execució del projecte Hospiesport, de pràctica esportiva a hospitalitzats en centres sanitaris; suport a les federacions esportives; fomentar la pràctica d'esports practicats en el medi natural, en especial els nàutics, amb la implantació de la setmana blava, que permet que els estudiants accedisquen a la pràctica dels esports de la vela, i la posada en marxa de les escoles de vela de Peníscola, Calp, Moraira i Santa Pola en este exercici pressupostari de què estem tractant.

El capítol IV, dotat amb una quantitat de 7,9 milions d'euros, augmenta el 66,5% respecte a l'any anterior, i en ell hem de destacar una sèrie de línies noves: ajuda, per exemple, per a l'organització del campionat del món universitari de *taekwondo*, 60.
000 euros; la copa europea de clubs d'atletisme de 2006, 150.
000 euros; el campionat universitari de la Comunitat Valenciana, 100.
000 euros; el curs d'entrenadors esportius, 6.
000 euros; ajuda a la selecció de pilota valenciana, 24.
000 euros; centre de tecnificació esportiva en la Petxina, 205.
000 euros; campionat de vela adaptada 2007, 30.
000 euros; i preparació de l'eurobàsquet 2007, 800.
000 euros.

A més d'estes línies noves, cal destacar l'important creixement de les següents partides: de l'esport base per a jocs esportius, que creix un 20%, amb una dotació de 240.
000 euros; els esdeveniments esportius, que creix un 30,5%, amb una dotació de 800.
000 euros; la campanya d'activitats nàutiques, que augmenta un 20%, amb una dotació de 450.
000 euros; i l'esport federat, amb 1,2 milions d'euros; i el suport als clubs esportius, amb 1,1 milions d'euros.

El capítol VI té un augment del 20,5%, amb una dotació d'1,1 milions euros, que a més de finançar la construcció de la ciutat de la pilota, finançarà la reposició de les escoles del mar existents.

El capítol VII té una dotació de 9,2 milions d'euros, amb un creixement del 21,1%, per a finançar la millora, creació i equipament de les instal·lacions esportives de la Comunitat Valenciana.
I cal destacar que s'iniciaran una sèrie d'actuacions noves, amb el pavelló esportiu d'Alacant, 250.
000 euros; el centre de tecnificació esportiva la Petxina de València, 250.
000 euros, i amb un conveni nou amb la Diputació de Castelló per a infraestructures esportives en la província, per un total de 1,5 milions d'euros.

Finalitzaré este desglossament del pressupost amb el programa arxius i innovació tecnològica, que pertany a l'àrea de la subsecretaria i dóna suport de característica horitzontal a les àrees de cultura, educació i esport, que està dotat amb una quantitat de 9,8 milions d'euros i té un creixement del 10,7% respecte a l'exercici anterior.

Este programa es dividix en dos àrees diferenciades, la part d'informàtica i tècniques de gestió, que dóna suport a l'equipament i manteniment d'informàtica als centres docents i a l'estructura organitzativa i personal de la conselleria, amb una dotació per a inversió informàtica de 3,7 milions d'euros, que creix un 28,5% respecte a l'exercici anterior.

Les principals actuacions per al 2006 seran: la creació dels centres d'assistència tècnica, els CAT, per a donar suport als centres educatius en l'ús de noves tecnologies; la posada en marxa del portal educatiu valencià Escola Lliurex; la continua implantació del programari lliure Lliurex, que tenen vostés també damunt la taula, en els centres educatius; l'execució de part del segon conveni amb red.
es, que suposarà l'adquisició de més de 20.
000 ordinadors que s'afegiran als que ja existixen en la xarxa pública educativa; donar suport tècnic en totes les actuacions del pla Previ i immigració, previ, de prevenció de la violència; i continuar amb la milloria d'infraestructures tecnològiques centrals de la conselleria.

I en la part arxivística, està previst l'inici de l'activitat de l'arxiu històric provincial d'Alacant en la seua nova seu, l'inici de la creació de l'arxiu de la província de Castelló, la posada en funcionament del nou edifici de l'arxiu del Regne de València.
Tot això al costat del desenrotllament normatiu de la llei d'arxius per a l'establiment de les bases del sistema arxivístic valencià; llei d'arxius que recentment ha sigut aprovada en esta cambra.

Amb este desenrotllament que expose davant esta comissió, amb estes línies generals dels pressupostos d'esta conselleria, pense que són uns pressupostos realistes, uns pressupostos socials, uns pressupostos que arrepleguen l'esforç econòmic del Govern Valencià per a continuar amb el seu compromís amb l'educació, la cultura i l'esport en la nostra comunitat.
Generositat del Govern Valencià front a la mancança de generositat d'un govern que, com he dit al principi, el govern socialista central no ens fa ni cas en estes matèries.

Moltes gràcies, senyories.

 

**El senyor president:**

Gràcies, senyor conseller, per la seua exposició dels pressupostos del seu departament per a l'any que ve, extensa exposició, detallada exposició, que ara tindran ocasió, els representants dels grups polítics, d'analitzar i de donar-li, si cal, la seua opinió.

En primer lloc, té la paraula el senyor Cardona, en representació d'Esquerra Unida.

 

**El senyor Cardona i Pla:**

Senyor conseller, li semblarà mentida, però a nosaltres no ens pareix bé este pressupost que ens ha presentat.
Després de tanta expressió i tant de qualificatiu i tant d'adjectiu honrant la seua faena, nosaltres no estem d'acord.

Jo voldria recordar-li, senyor conseller, que els qui van començar les modificacions legislatives sense cap tipus de consens va ser el Partit Popular, i que la Loce va ser una llei que es va aprovar, va arribar a aprovar-se sense cap tipus de pressupost per a portar-la en marxa.
En aquell moment no vam sentir cap reivindicació des del govern de la Generalitat que demanara que hi haguera una llei de finançament de la llei que s'havia aprovat.
Nosaltres la vam demanar en la Logse, la vam demanar en la Loce i la demanarem ara en la LOE, perquè ens sembla fonamental i bàsic.

I jo crec, senyor conseller, que per una part la reivindicació està molt bé i demanar coses per a poder fer més coses i millor està molt bé, però no s'han de confondre la reivindicació i el victimisme.
El victimisme, eixa idea de que no podem fer coses bé, perquè uns altres no ens tracten bé, la culpa que nosaltres no actuem de manera correcta ací, amb nosaltres, això, senyor conseller, sí que no li ho acceptem.
Perquè qui no podrà pecar de victimisme, ni que ha hagut de ser massa reivindicatiu és el president de la Diputació de Castelló, que rep, realment, un pressupost substancial de cultura, eixos més de 9 milions de euros, que nosaltres el que considerem és que el clientelisme estarà servit.
De fet, hi ha alguna partida pressupostària que va a la Diputació de Castelló, dirigida explícitament a la diòcesi.
Home, això que no passe per la diputació, li ho donen directament a la diòcesi i que facen el que els done la gana, això de repartir els diners segons les creences dels perceptors és una cosa que a vostés no els pareixerà discriminatori.

Finalment, una concepció diferent de cultura.
A vosté li preocupa el Palau de les Arts, a mi em preocupa per uns altres motius.
No sabem quants de diners s'engoliran dels nostres pressupostos.
Però nosaltres tenim una altra concepció de la cultura, eixa que passa perquè no se censure un cartell, per exemple, de l'Observatori, perquè té alguna imatge referent a alguna religió.
Estem en una societat laica i això deuria notar-se en les actuacions de la Conselleria de Cultura i Educació.
I és bàsic i fonamental.

I ahí entrem en un aspecte educatiu fonamental que a vosté li pareix bàsic en l'educació: preservar el dret dels pares a l'educació que volen per als seus fills.
Senyor conseller, sempre he sentit atacat eixe dret, sempre, en les reivindicacions que fa molta gent del que és l'educació ells sempre tenen respectat el dret.
És que tenen una certa creença, volen un cert tipus d'educació.
Però jo, que la vull d'un altre tipus, mai l'he tinguda, ni possibilitat de tindre-la.
Mai s'ha respectat el meu dret a la meua llibertat ideològica i la meua llibertat de voler educar els meus fills de determinades maneres.

Senyor conseller, la qualitat educativa és donar a tots, a tots el que necessiten.
Això s'està donant hui en dia per l'escola pública.
Hui en dia els immigrants, vostés els tenen comptats, estan tots, pràcticament tots en l'escola pública, el 90% ; l'altre 10% no sé si són immigrants o persones de nacionalitat estrangera.
Bé, sent que l'escola pública atén a tots eixos immigrants, jo li assegure que els professionals ho intenten fer el millor possible, vostés no estan actuant de manera adequada.

Jo li vaig recordar a la consellera de Benestar Social l'altre dia que jo vigilaria que el seu Pla valencià de la immigració es complira i tinguera consignacions pressupostàries.
La seua memòria econòmica per a l'àrea cultural i educativa era de 645 milions d'euros a repartir, se suposa, entre l'any 2006 i 2007, perquè este pla es va presentar en març de 2005.
Bé, jo no trobe eixos diners en el pressupost d'educació, com no els he trobat en els pressupostos de benestar social, senyor conseller.
Jo ja sé que vosté reclama que les aules Pase són el gran descobriment, però les aules Pase són 28 aules, senyor conseller, i no hi ha més.

I nosaltres seguim dient que no estan actuant de manera correcta, ni estan posant els recursos necessaris perquè l'escola que atén a tot tipus de població puga realment atendre-la.
Això ho parlem també en secundària, ho parlem dels programes d'adaptació curricular en grup, que han sigut clarament rebutjats per la conselleria de les peticions que hem tingut el 70% no s'han acceptat.
I per tant el 70% de les sol·licituds no han pogut atendre al seu alumnat amb una atenció a la diferència, una atenció de diversitat suficient adequada.

Jo, senyor conseller, no tinc molt de temps per a parlar.
Jo li parlaria d'infantil, de com han reduït vostés, com no han augmentat les aules de 0 a 3 anys públiques; ninguna aula més de les 32 que existien, més 21 municipals.
I quan vosté es refereix als 10 milions d'euros que han ficat enguany per a subvencionar eixa educació, és una subvenció parcial i, a més, la majoria d'eixa subvenció va a centres privats, perquè no existeixen públics.
Vosté s'encarrega que no existisquen públics.
Per tant, tampoc de cap manera, podrà una persona triar una educació pública de 0 a 3 anys, perquè no en tindrà al seu abast.
Clar, que uns altres sí que podran triar, però els qui volen l'educació pública no, de cap manera.
Podria fer alguna referència a algunes coses de l'any passat, però vaig a deixar passar.

De la mateixa manera, senyor conseller, els concerts d'educació han augmentat molt per damunt del que han augmentat unes altres partides.
Jo simplement li diré que els concerts en ESO des de 1995 a 2006 han augmentat un 8.
498%.
És un augment significatiu.
El dels seminaris menors només ha augmentat un 389%.
I així podríem anar veient algunes valoracions que venen a entendre que vostés tenen molt clar quin tipus d'educació volen fomentar i a més que no tenen cap tipus de fre, ni cap tipus de reparo.

Clar, després vosté em diu que estan fent tantes coses en construccions i tot això.
Nosaltres, i ací entrem en el tema de Ciegsa, com vosté pot pensar, senyor conseller.
Ciegsa ens pareix opaca, no hi ha manera d'esbrinar realment què és el que s'està fent dins Ciegsa.
No sabem el grau d'execució pressupostària, no hi ha possibilitat de què els poders públics puguen tindre un control real del que hi ha a Ciegsa.
El que sabem és que les inversions reals augmentaran per este any un 2,1%, mentre que les despeses financeres, és a dir els interessos a pagar, augmentaran un 24,4%.
Això és molt simptomàtic, senyor conseller.
Inversions reals un 2% i les despeses financeres un 24.
I com, evidentment, sap vosté els deutes augmentaran de manera extraordinària.
Igual que l'any passat em va dir que passaven deutes a curt termini per a fer-les a llarg termini, com fa un bon gestor, enguany es dediquen també a augmentar les de curt termini perquè igualen les de llarg termini i així tots estiguen content i deurem el que ens toca deure.
No sabem tampoc exactament totes les xifres de Ciegsa.
Vosté ja s'encarreguen que no les puguem saber amb suficient claredat.

Vosté m'ha dit que li faríem prou de cas a la promoció i ús del valencià.
Sí, senyor conseller, li anem a fer cas no només per les quantitats il·limitades sinó perquè nosaltres estem insistint que aquí hi ha una qüestió d'actitud que falla.
L'any passat vam reivindicar que els pressupostos ens vingueren en valencià.
No s'ha aconseguit.
En la xarxa tampoc estan en valencià.
I aquí veiem com el pressupost de la "Academia Valenciana de la Lengua" ens ve així, com "Academia Valenciana de la Lengua".
Jo crec que si l'Acadèmia de la Llengua Espanyola vinguera en francès algú protestaria.
Però ací pareix que dóna igual tot això.

Jo considere, senyor conseller, que molt més és una actitud que 6,4 milions d'euros.
I que aconseguiríem molt més amb actituds diferents que amb eixos diners.
Jo, senyor conseller, faig cas de les avaluacions externes de la seua política lingüística.
Totes les avaluacions diuen que l'ús del valencià normal i freqüent va a menys.
Per tant, com va a menys, jo és l'avaluació que vaig a fer cas sempre, avaluacions externes i objectives.

Però si no fora prou això, anem a la qüestió de biblioteca, de política editorial i ens trobem que les ajudes a l'edició en valencià baixa un 2,34%; es ajudes a l'edició en castellà pugen un 35,40%.
Sí, senyor conseller, són números que estan aquí.
Li ho puc assenyalar concretament.
L'editorial en valencià té 300.
000 euros, 300.
100.
000,19 euros tenia l'any passat; i la de castellà té 173.
000 euros, quan hi havia l'any passat 128.
000.
Per tant, vostés consideren que cal fomentar molt més l'editorial en castellà que no la de valencià.
I això és una qüestió, senyor conseller, que és sistemàtica, perquè els augments a l'edició en castellà sempre han sigut majors que els augments a l'edició en valencià des de fa ja vàrios anys.

Jo li voldria comentar, perquè m'interessa molt, la partida d'arxiu i innovació tecnològica, perquè és cert, vosté ho ha dit, vam aprovar una llei d'arxius enguany i per tant jo he anat a vore si hi havia un reflex de les diverses mesures que en la Llei d'arxius figuraven: el Consell Assessor d'Arxius, si hi havia una millora en sistemes de gestió, millora de les instal·lacions, la junta qualificadora de documents administratius, si hi havia diners per al seu funcionament, si hi havia diners per assessorament tècnic, per assegurar les condicions mínimes en les instal·lacions, millora i instal·lacions en l'Arxiu de la Generalitat, si alguna cosa apareixia allí.
Senyor conseller, no, no apareix res d'això.
L'augment de l'11,8% d'esta part no arriba de cap manera a cobrir les necessitats o el que marcava la Llei d'arxius.
Ho lamente, ho lamente, perquè nosaltres hem fet molt d'esforç perquè eixa llei isquera bé, però veiem que passava el mateix que ha passat amb la Llei del llibre i amb algunes altres lleis, que s'han convertit en paper mullat.

I no sé, senyor conseller, si he de preguntar-li a vosté o a algun altre conseller sobre la Ciutat de les Llengües, segurament Ciudad de las Lenguas.
.
.

 

**El senyor president:**

Senyor Cardona, quan puga acabar.

 

**El senyor Cardona i Pla:**

.
.
.
en Castelló, perquè no apareix cap tipus de pressupost, però nosaltres sabem que hi ha persones que tenen cotxe oficial i que figuren com a directius d'esta entitat.
I ens agradaria saber què passa amb ella.

Gràcies, senyor president.

 

**El senyor president:**

Moltes gràcies, senyor Cardona.

Ara va a intervindre el Grup Socialista.
I he de dir-les a les seues senyories que ho faran dos companyes del grup, la senyora Noguera i la senyora Segarra.
En primer lloc, té la paraula la senyora Noguera.

 

**La senyora Noguera Montagud:**

Muchas gracias.

Parece que el señor conseller se toma los presupuestos como un cuento de madrastras y también de algún ogro que otro.
Pero como a mí lo que me parece que es una desvergüenza es escurrir la responsabilidad que cada uno tiene, pues estaría bien que habláramos de los presupuestos de un gobierno que lleva diez años al frente de esta Comunidad y que, además ha compartido ocho años con el gobierno central de su mismo color político.
Y que son los que han generado las carencias y deudas que usted comentaba, deudas que pagaremos los valencianos debidas a una pésima gestión y a un despilfarro que cada vez crece más de recursos públicos.

Por cierto, el día que quiera podíamos pedir la comparecencia en las Cortes de los expresidentes Zaplana y Aznar para que nos comentaran dónde ocultaron la deuda histórica de los valencianos y así, a lo mejor, nos enteraríamos.
Mire, en educación se reducen todas las inversiones en construcción de centros.
Ciegsa mantiene el presupuesto congelado, las partidas de inversiones en primaria y secundaria bajan un 8% frente al año pasado y los convenios del Ivvsa caen un 15%.

Después de toda su somera descripción de decirnos hasta cuánto nos cuesta la tiza, usted hace un *totum revolutum* para intentar justificar planes nuevos que no tienen asignación nueva.
La realidad es que el famoso Previ, primero de toda España, tiene 90.
000 euros, para un plan, un congreso y un premio.
Y Milloraescola ha sido la mayor tomadura de pelo.
Ustedes han incluido 10 millones en una partida de secundaria, que además es un 35% menor que la del año pasado.
Alumnos inmigrantes, ni una sola línea específica ni para programas, ni para formación, ni para integración.
Pero, como decía el señor Cardona ¿dónde están los 6 millones de euros que sí les llegan del Ministerio de Asuntos Sociales para refuerzo educativo, y que además es partida finalista?
El mismo dinero también que falta para la compra de ordenadores de la que usted está tan contento y orgulloso, pero que, efectivamente, paga el ministerio.

Pero como no tienen ustedes bastante problema, lo que sí ponen es una línea nueva, la única que yo he encontrado nueva en educación: el convenio con Radiotelevisión Valenciana, supongo que para hacer un video sobre el mundo náutico, de más de 1 millón de euros.
Se tratará de reforzar la imagen de un presidente que últimamente parece más un náufrago que un navegante.

Yo sé que les aburre hablar de Ciegsa, pero es que a mí me parece tremenda la situación.
Y solo les voy a hacer una pregunta: ¿cómo es posible que la deuda, la mayor de todas las empresas públicas de más de 1.
300 millones de euros, sea superior al coste de la construcción de los colegios?
Contésteme solo a eso.

Mire, en cultura, ustedes repiten de forma mimética sus apuestas políticas.
Y eso pese que ya exista un frente cultural organizado que se sienten indignados, engañados y desanimados.
Lógicamente, el resultado de su política cultural, como usted bien ha dicho antes.
Pero ya me contará cómo puede usted combinar su magnífica frase de que es respetuoso con la libertad y la cultura, con la censura que viene aplicando.
Porque menudo año llevamos, señor conseller, desde el asalto a la academia hasta la censura del observatorio y no han llegado las Navidades todavía.

Mire, sus presupuestos en cultura inciden en tres proyectos: bienal, consorcio y fundaciones, justo todo aquello que está en entredicho por mala gestión, por despilfarro bárbaro, por deudas millonarias, por no servir para la promoción de nuestra cultura profesional valenciana.
Y por su opacidad; son sus aparatos para no mostrar cuentas, para desviar deudas, para gastar a manos llenas, y para contratar personal que cobra de las fundaciones, aunque no trabaje en ellas.
Preguntas, por cierto, parlamentarias que le he hecho y no me han querido contestar.

Y resulta curioso que los colectivos que más han protestado en la calle, que han hecho asambleas, que han hecho reivindicaciones, son los más castigados.
Porque la promoción para la ayuda del teatro es la misma cantidad del año pasado, no sube ni el IPC.
Y los músicos en valenciano, o los músicos de jazz, o las bandas o las sociedades musicales, o mantienen su presupuesto congelado o ni siquiera figuran en estos.

Y ha habido problemas graves en los medios de comunicación que usted ni siquiera comenta o menciona.
Yo le preguntaría: ¿Qué va a pasar con el futuro de la Real Academia de Bellas Artes de San Carlos, que apareció hace poco en prensa?
O ¿qué van a hacer con el palacio de Vallvert, que está en una situación pésima de estado de deterioro, y del que robaron 1.
600 azulejos únicos, de valor incalculable, del siglo XVIII y que nadie ha dado explicaciones y que usted sigue sin poner en sus presupuestos para reformar?

¿Quiere que hablemos de su programa cultural?
Pues vamos a hablar, porque este va a ser su último año antes de las elecciones de un presupuesto, y también puedo asegurar que es su último año de gobierno llevando unos presupuestos adelante.
Pues de su programa electoral, con el que se presentaron a las elecciones hace ya bastante tiempo, no está, por ejemplo el teatro de la juventud, la universidad del espectáculo, la ciudad eufórica, el festival internacional para niños, el proyecto Finestra, los centros culturales, el festival de artes escénicas del Mediterráneo, el congreso de arquitectura gótica, la casa del Mediterráneo, la escuela internacional de música, la escuela de técnicos de audiovisual, la extensión de la filmoteca de Alicante y Castellón, y un largo etcétera.
Promesas más que incumplidas, quedaron en papel mojado.

¿Alguien se acuerda ya de que existía un proyecto cultural y un programa con el que se presentaron ustedes a elecciones?
Pues ya no hay tiempo.
Ya no hay ni siquiera ni tiempo ni explicaciones.
Es una pena que no fuera el señor Fabra el que reivindicara justamente estas cuestiones para llevarlas adelante en Castellón.
Porque entonces sí le hubieran hecho caso.
Porque faltó que dijera el señor Fabra: "quiero el instituto de restauración aquí y con esta señora", para que entonces hubiera dinero.

No es usted el que está dirigiendo esta conselleria.
Usted es el que manda o censura las decisiones, pero desde luego no el que decide cómo van esos presupuestos, y si no, muy mal lo están haciendo.

Mire, ustedes han tenido incendios, asaltos a edificios, robos de patrimonio de valor incalculable, personal enchufado que cobra sin ir a trabajar, protestas de sectores de educación y cultura, asambleas y manifestaciones, actos reivindicativos.
Y da igual, da igual lo que ocurra.
No van a consentir ni una auditoría, ni una comisión de investigación, ni siquiera modificaciones en sus presupuestos, salvo las que hagan a escondidas en verano, justamente para rebajar lo que hoy está diciendo que está poniendo.

Ni en la forma, ni en el método, ni en el fondo, se puede hablar de que estamos ante una política cultural.
En ninguno de estos casos.

Y cuestiones que yo le diría, a ver si le da tiempo para que me pueda comentar a lo largo de su segunda intervención.
¿Qué pasó, por ejemplo, con la ley de adultos, de diez años, que el último debate que hicimos en esta comisión dijo que era lo más importante que iba a pasar, y que iban a poner dinero e inversiones, y que estamos prácticamente igual?

Es curioso que sí que suban los conciertos, hasta un 10% en eso.
O hasta un 105% en seminarios diocesanos.
¿Tendrá algo que ver esto con el cartel del Observatorio?
Porque ya me explicará usted la duplicación de 800.
000 euros a más de un 1.
600.
000.
Y habría algunos proyectos que se han perdido por el camino, a nivel cultural que usted podría explicar.

Perdimos, desde luego, el Encuentro Mundial de las Artes.
Pero va en declive la Ciudad de las Artes Escénicas.
¿Qué va a pasar con la Nave de Sagunto?
¿Qué va a pasar con la ampliación del Ivam?
¿Se hará o no se hará?
Aprobamos hace poco y este año recientemente la Ley de archivos.
No hay dinero suficiente ni siquiera para poner personas que abran los archivos por la tarde.
Ya le dijimos que ponía perfectamente la memoria económica que no tendría usted disposición, consignación presupuestaria, y no la tiene.
Ni hay para leyes como la ley del libro, o la ley de la música.

Es decir, unos presupuestos que yo creo que ya nacen sin total credibilidad, por mucho ímpetu que usted le ponga y por mucho desarrollo.
Esa es su política educativa y su política cultural.

Muchas gracias.

 

**El senyor president:**

 

Moltes gràcies, senyora Noguera.

Té la paraula la senyora Jeannette Segarra.

 

**La senyora Segarra i Sales:**

 

Senyor conseller.

Jo li assegure que estos pressupostos me'ls he mirat, perquè a més és un tema que m'agrada i m'apassiona, però realment m'he quedat molt decebuda.
Primera, perquè sí que estos pressupostos tenen dos vares de mesurar, com vosté ha dit abans, i a més de forma molt clara que vaig a exposar-li en este poc de temps que tinc.

Anem a vore, estos pressupostos, que es diuen foment de l'activitat esportiva, no es correspon a la denominació del programa, ja que ni fomenten l'activitat esportiva ni s'ajusten a les necessitats de l'esport en la nostra comunitat.

Sàpia que té el mateix pressupost que en l'any 2003, és a dir, 32 milions 706, tenien 32 milions 344 en l'any 2003.
És un incompliment de la Constitució en el seu article 43: "Els poders públics fomentaran l'activitat esportiva".
Incomplixen l'Estatut d'Autonomia en el seu article 31: "L'esport i l'oci són competències exclusives de la Generalitat".
Incomplixen la Llei valenciana de l'esport de 1993 en tot el seu articulat.

És a dir, l'eslògan d'esport per a tots ni l'entenen ni el volen entendre, perquè contínuament i conscientment l'incomplixen, sabent que és una obligació de la Generalitat Valenciana, i no és simplement un eslògan.

El pressupost del 2006 és més del mateix, és inèrcia, continuisme i maltracte a l'esport escolar, que jo no sé abans d'on s'ha tret el número.
Però seguix tenint la mateixa inversió que en l'any 1995, i una humiliació a les federacions esportives valencianes.
L'esport escolar, des de l'any 1995, la seua evolució és zero, és a dir, no s'incrementa ni tan sols l'IPC.
Seguixen ignorant-lo, perquè moltes vegades, i això mos passa i mos ha passat a tots els ajuntaments, ho dixen en mans de l'ajuntament, que cada vegada han d'acostumar-se a assumir més competències, encara que no siguen pròpies, i més quan falla el govern autonòmic.
És a dir, en l'any 95 tenien 40 milions i en l'any 2006 seguim tenint 240.
000 euros, és a dir, 40 milions.

Si parlem de les federacions esportives, és una total desvergonya el tracte que reben de la Generalitat Valenciana.
Seguixen en el mateix pressupost, 1.
250.
000 euros per a totes.
Quan ja els vam dir, en la seua última compareixença, que eren les que menys rebien de tot l'estat espanyol.
Per davant està Andalusia, Castella-La Manxa, Astúries, Catalunya i un llarg etcètera de comunitats.

Quan parlem del capítol de personal, això canvia, això sí que va per bon camí.
Des que governen este capítol s'ha incrementat en un 111%.
Es pot considerar que el capítol de personal no és gens regressiu i que va molt bé encaminat.

Senyor conseller, n'hi ha una sèrie de preguntes que sí que m'agradaria que em contara o que intentara explicar-m'ho, perquè de veritat que a mi se m'escapa o no les entenc.
Com no se menciona per a res en estos pressupostos la Copa d'Amèrica.
Sé que està en Presidència o estarà en gastos diversos, però es tracta d'un esdeveniment esportiu, i el seu pressupost en la secretaria autonòmica ni el menciona.

Què passa amb el Consell Valencià de l'Esport, que fa quinze dies que l'aprovaren i no té absolutament ninguna partida pressupostària?
Serà un altre ens més sense partida per a poder funcionar?
I no sé si s'ha donat compte o és conscient, com he dit abans, que este pressupost és el mateix que fa tres anys, la mateixa quantitat.
I el principal destinatari de tots estos recursos econòmics és la societat mercantil Circuit del Motor, SA; és a dir, el 31% de tot el pressupost destinat a l'esport se'n va a esta societat, 10.
631.
000 euros.

Eixa pregunta voldria que me l'explicara, perquè una altra pregunta que voldria fer-li és: Senyor conseller, la nostra comunitat té 541 municipis, més les pedanies, més les mancomunitats.
Per a infrastructures esportives n'hi ha destinats 2.
454.
000 euros; menys del 50% de l'any anterior.
Ara bé, es crea una línia nominativa, en noms i cognoms d'ajuntaments, que té 2.
293.
000 euros; és a dir, quasi el mateix que allò altre.
L'única diferència és que esta línia nominativa ja va per a huit municipis, tots ells del Partit Popular.
És a dir, 533 pobles s'han de repartir el mateix que huit.
Supose que n'hi haurà un perquè, n'hi haurà una explicació, però jo li dic que a mi se m'escapa.
I supose que estos diners públics tindran més que eixe criteri de ser campsistes o del Partit Popular per a estes inversions.

I una altra cosa que també voldria anomenar, quan ha dit allò de la vara de mesurar, en la Diputació de Castelló es firma un conveni de 1.
250.
000.
.
.

 

**El senyor president:**

 

Senyora Segarra, quan puga.
.
.

 

**La senyora Segarra i Sales:**

 

.
.
.
la Diputació d'Alacant no té absolutament res.
L'Ajuntament de Castelló té una quantitat considerable en inversions.
L'Ajuntament d'Alacant simplement 200.
000 euros.
Supose que també tindrà alguna explicació.

I quant a esdeveniments esportius, és de veres, l'Eurobàsquet, que és una selecció nacional, té 800.
000 euros, però allò altre, la Federació Valenciana de Pilota 24.
000 euros per a un mundial.
El campionat de vela adaptada, 30.
000 euros.
La Copa d'Europa de clubs d'atletisme, que és d'ací València, 150.
000.
I el campionat del món universitari d'ací la comunitat, 60.
000 euros.
La diferència és brutal entre eixos 800.
000 euros per a una selecció nacional, i la diferència per a les nostres obligacions com a comunitat i govern valencians.
Supose que també tindran altres criteris, que a mi se m'escapen i supose que tindrà una bona explicació.

Moltes gràcies.

 

**El senyor president:**

 

Gràcies, senyora Segarra.

Té la paraula, en nom del Grup Popular, la senyora Nácher.

 

**La senyora Nácher Pérez:**

 

Gràcies, senyor president.

Gràcies, senyor conseller, per la presentació tan exhaustiva i permenoritzada dels pressupostos del 2006.
No era la meua intenció parlar del que vaig a parlar, sinó centrar-me en educació.
Però la veritat que, sentint el que he sentit ací, jo crec que s'ha de fer almenys una menció.
Quan hi ha un president del govern que té diversos sectors en el carrer, que fa promeses, però promeses públiques davant d'eixe sector, com "crearem el plan del carbon", i no les complix, com hui s'atrevixen ací a dir que n'hi ha promeses incomplides?
*(Remors)* El primer que haurien de fer és callar.
.
.

 

**El senyor president:**

 

Senyories, per favor.
.
.

 

**La senyora Nácher Pérez:**

 

.
.
.
callar per vergonya.
Per tant, senyor conseller, en este incís que sé que no anava en els pressupostos que hui estem mirant d'Educació, Cultura i Esport, vaig a centrar-me, i disculpe este incís, però no podia aguantar davant tanta hipocresia política que acabava de sentir.

Els pressupostos de la conselleria d'Educació, Cultura i Esports del 2006 seguixen augmentant els recursos destinats a finançar la despesa de caràcter social, amb la finalitat d'afavorir les polítiques socials compromeses amb la societat, per a donar una prestació de qualitat, equitat, eficàcia i eficiència.

I això ho demostra que des de 1995 al 2006 els pressupostos han anat augmentant gradualment en la Conselleria d'Educació, Cultura i Esport, i podem dir que han augmentat un 100,6,24%.
Per tant, qui aposta per l'educació, qui aposta per la cultura i qui aposta per l'esport?
És una pregunta que deixe en l'aire, però sé la contestació.

En el pressupost per a l'any 2006 la Conselleria d'Educació, Cultura i Esport augmenta en relació en el 2005 en més de 2.
800 milions d'euros, representant sols esta conselleria el 23,82% del total del pressupost de la Generalitat.

L'educació, senyories, ha de mirar-se d'una manera connexa, unida.
Qui vulga mirar-la d'una manera assossegada, no pot fer un anàlisi del que és l'educació, i menys avaluar-la.
Tan sols pot fer demagògia, utilitzant una cosa tan important per a esta societat com és l'educació.
L'educació és una maquinària amb un engranatge molt complex, que es posa en funcionament una peça i es menegen totes.
Per tant, mirar sols una peça de l'educació no mos du a ningun lloc.

Podem començar per qualsevol peça de l'educació.
Podríem començar, per exemple, per la ràtio professor-alumne, que disminuïx cada any, cada curs escolar disminuïx.
Això ja no ho diem perquè com ja és una realitat, és una cosa generalitat, ja no ho diem.
Però això suposa un augment de la plantilla del professorat.
Per tant, un augment del capítol I, un augment del nombre d'aules.
Per tant, un augment del nombre de centres que en l'any, en este curs 2005-2006 que s'ha iniciat ara, s'ha posat en funcionament 56 centres educatius més.

Hi ha dos programes més dedicats a la millora d'infrastructures i equipaments i ampliar la xarxa de centres públics.
Com són Creaescola i Millorescola.
Tot això és dins del mateix engranatge de la maquinària.
Per això, com bé ha dit el conseller, també han augmentat els gastos de funcionament, sobrepassant de manera ostensible la mitja del pressupost de la conselleria.

En ensenyança primària un 23,35%, i en secundària un 24,40%, representant un 73,9% del capítol II de la conselleria d'Educació.
Són uns pressupostos que ha apostat tant pel continent com el contingut, però sempre en mires de treballar per anar a més per l'educació.
S'ha apostat per l'educació obligatòria, tant en primària com en secundària, en les zones rurals i en les zones urbanes, no com altres que volien tancar les zones rurals i tots sabem que quan es tanca una escola d'un poble, eixe poble va a poc a poc minant-se i quedant-se sense població.

S'ha apostat per l'educació infantil.
Eixa que va ser oblidada per la Logse, perquè en els anys 90 es veu que, llegint la Logse, no naixien xiquets de zero a cinc anys, els xiquets directament passaven a sis anys, perquè aleshores no es mirava en l'educació la part infantil.
S'ha mirat en el batxiller, en l'FP, en les ensenyances de règim especial, fomentar la integració de l'alumnat estranger, en el pla PAS, el foment per la informàtica.

I en allò referent a la formació professional voldria destacar la creació de l'Institut Valencià de Qualificacions Professionals com a objectiu bàsic d'adaptació de les qualificacions professionals en relació amb l'ocupació a la Comunitat Valenciana.
Eixa és una gran diferència amb els governs anteriors perquè, mentre uns creaven atur, nosaltres, els governs del Partit Popular, sempre hem apostat per l'ocupació.

Cal destacar també l'Ivaded, l'Institut Valencià per al Desenrotllament de l'Educació a Distància, que facilita l'accés a la formació de les persones que no puguen optar per modalitats presencials i permet la formació contínua i permanent de les persones al llarg de tota la seua vida laboral activa.
Eixa és una aposta que estan recomanant-la fins i tot les polítiques europees.
Però això no és important per a alguns.

En una proposta.
.
.
--I m'agradaria fer una menció, perquè ara pareix ser que el pla previ causa ampolles-- Per una proposta d'estes Corts es va aprovar per unanimitat la creació d'un Observatori per a la Convivència i Prevenció de la Violència de les Aules.
Eixe observatori ha fet la seua feina, i curiosament, d'eixa feina, es torna a presentar ací, a estes Corts, perquè tots ens unim a favor de la convivència i prevenció de la violència a les aules.
Es presenta una proposta d'un pla en estes Corts en el qual estan les mesures aconsellades pels membres de l'Observatori, i ens trobem que voten en contra.
Segurament, i jo no vull que passe, que tinguem cap problema de convivència a les aules, no vull.
.
.
però aleshores demanaran caps.
Però mentres, però mentres estan posant-se les mesures, i no vull que passe, i no vull que demanen ni el cap del conseller ni que es monte cap número, però qualsevol cosa serà bona per a muntar un número, i ja ens coneixem ací tots.
Però sí que puc dir ací que és una reacció inexplicable i incoherent, incoherent que s'aprove una cosa sí i l'altra no.
I segurament es volguera exigir responsabilitats.
"Pero yo no me mojo las manos".
Això és la comoditat, això és la comoditat.

Quan a l'àrea de cultura, augmenta un 11,21% respecte al pressuposts de 2005, en la qual es pot vore un compromís del Partit Popular per a una cultura lliure, no intervencionista --com és la política del senyor Rodríguez Zapatero que ven tots els dies en vivenda, en sanitat, en educació--, plural i democràtica, conjugant-la amb el respecte de la protecció i foment de les nostres senyes d'identitat, com són el foment de la nostra llengua i l'ús del valencià.
Mentres en altres dècades es caracteritzava per fer desaparèixer infraestructures culturals, simplement perquè eren de segles passats, i hi ha diversos exemples al llarg, desgraciadament, de tot el territori de la Comunitat Valenciana, en esta última dècada s'ha apostat clarament per millorar la comunitat, recuperar i dotar d'infraestructures culturals.
I aixina veiem el Pla d'inversions d'infraestructures socioculturals, ajudes a museus i col·leccions museogràfiques, millora de l'equipament de les sales del Circuit Teatral Valencià, la Fundació de la Comunitat Valenciana de la Ciutat de les Arts Escèniques, així com un increment del Programa de patrimoni artístic en un 26,99%, amb la incorporació de nous plans als ja existents, com el Pla de col·legiates històriques, monestirs, edificis conventuals i el patrimoni industrial i el Pla de pintures murals.

Agrair-li al senyor conseller, com ens ha dit, la posada en marxa, en funcionament dels plans culturals de la Comunitat Valenciana, en els quals hi ha.
.
.
estan governats estos pobles per diferents grups polítics --no ens poden acusar de res--, aixina com la casa del Salt, la casa de Juan Gil-Albert, i fer una referència, per exemple, a Llutxent, també hi ha una inversió en la restauració del palau.

Per tant, açò és una xicoteta mostra de les intervencions previstes per a la recuperació del nostre patrimoni, que es vorà potenciat de manera decidida per la posada en marxa de l'Institut valencià per a la restauració i conservació dels bens culturals.

La difusió també és molt important.
I aixina s'ha demostrat en els diferents governs del Partit Popular.
Per això ens alegrem de les candidatures per a la declaració com a patrimoni de la humanitat per la Unesco, aixina com la pròxima exposició de la Fundació de la Llum de les Imatges de la Santa Faz d'Alacant, com la preparació de l'exposició en el 2007 a Xàtiva.

Destacar el Conveni amb la biblioteca vaticana per a la digitalitzar els fons valencians, perquè nosaltres apostem per un món de noves tecnologies, no ens fan falta els papers, sinó donem valor a la informació.
Per tant, és important que eixos documents, d'una manera.
.
.
amb un suport modern, estiguen ací.

Treball per la música.
I també sols deien que el treball per la música anava a ser el Palau de la Reina Sofia.
Doncs no, han crescut les partides per a les escoles musicals, els convenis amb les federacions d'associacions musicals.
Encara que no vullguen vore la realitat, ahí està.
Es van signar l'altre dia els convenis amb la federació, però, clar, d'això callen, perquè és preferible callar.

Agrair-li al senyor conseller que en la programació d'arxius i innovació tecnològica s'estableix que hi ha les bases per al desenrotllament de la Llei d'Arxius, recentment aprovada.

I en esports, hui hem sentit ací el circuit de Xest, jo crec que és un bon cap de setmana per a parlar del circuit de Xest, per a dir-los a tots els afeccionats del motociclisme que estan venint de tota Espanya, i de fora d'Espanya, perquè hem pogut vore fins i tot un gran jugador de bàsquet que ve a propòsit a vore la carrera.
.
.

 

**El senyor president:**

Senyora Nácher.

 

**La senyora Nácher Pérez:**

**--**Sí.
Gràcies, senyor president.
Acabe.
-- Crec que és un bon cap de setmana per a parlar i dir-los que el Partit Socialista no vol el motociclisme a esta comunitat.
Però bé, ha demostrat que s'ha apostat per un esport de base, per esdeveniments nacionals i internacionals que es faran a la nostra comunitat, aixina com el foment dels esports autòctons en la construcció de la Ciutat de la Pilota.

Moltes gràcies, senyor conseller.

 

**El senyor president:**

Gràcies, senyora Nácher.

Té la paraula el senyor conseller per aclarir alguns dubtes que s'han plantejat en les anteriors intervencions.

 

**El senyor conseller de Cultura, Educació i Esport:**

Moltes gràcies, senyor president.

En primer lloc, agrair la intervenció de la senyora Nácher, en nom del Grup Parlamentari Popular, perquè efectivament algunes de les crítiques que hui s'han vessat ací, en estes discussions, en estos comentaris, doncs tenen el do de la inoportunitat, do de la inoportunitat que afavorix, lògicament, a qui està en este moment en tasques de govern.
Perquè clar, parlar, com vosté ha dit, que si es destinen o no diners al circuit en el moment en què es parla, o parlar del Palau de les Arts en altres intervencions.
.
.
, bé, farem esment d'elles, però vull dir que això indica clarament que els criteris per a plantejar la crítica política i la crítica pressupostària doncs no estan una miqueta afinats.
Però això és bo.
Vull dir, si l'equip que tens enfront no està en el seu dia, això no és mal, ni esports ni en altres temes.

Jo volguera, entrant en matèria amb els altres grups parlamentaris --moltes gràcies, senyora Nácher--, contestar una miqueta al senyor Cardona en algunes coses.
Primer agrair-li el to de la seua intervenció, perquè evidentment el senyor Cardona és una persona que sempre estudia els temes des del seu punt de vista, però amb un rigor.
I dir-li que és veritat que jo he utilitzat certs adjectius, però si compta els adjectius i compta els números, els números que jo he dit són infinitament superiors als adjectius.
És a dir, la meua intervenció, que jo ho lamente que haja sigut una miqueta llarga a la millor, ha volgut ser llarga intencionament perquè, a banda de les desqualificacions o qualificacions, dels qualificatius o desqualificatius, el que importa són els números.
I els números són els que s'han dit.
La senyora portaveu del Grup Parlamentari Popular ho ha dit amb tota claredat.
El pressupost continua creixent d'una manera important, quantitativament i qualitativament.

Les partides.
Jo m'he molestat, a la millor molestant-los també a vostés, de dir cada import el percentatge que pujava.
I vostés han vist, clar, que això molesta i de vegades cansa, i sobretot quan és tan contundent.
Jo pense que l'oposició que està en l'oposició, que és una situació a més de política psicològica, jo entenc que això provoca una certa sensació de disconformitat.
Però bé, hi ha sobretot números i realitats assentades en números.
És a dir, que no estem parlant de coses que són, com deia, una entelèquia, que es parlava l'any passat d'alguna cosa que hui ja es posa en marxa.
Perquè clar, jo me'n recorde d'una membre del seu grup, que era de Castelló, una diputada d'Esquerra Unida per Castelló, me'n recorde que eixia en un paper i deia "el proyecto cultural de Castellón, señorías, papel, sólo papel".
Si a aquella diputada li haguera caigut cada rajoleta del projecte cultural de Castelló damunt del cap, hui estaria dins de la piràmide, perquè naturalment el projecte cultural de Castelló està absolutament executat.

És a dir, tinguen una miqueta de cura, quan estem parlant en governs del Partit Popular, de dir que no es van a fer les coses.
Perquè de vegades tarden, de vegades tarden una miqueta més, de vegades una miqueta menys, però han de tindre eixa previsió de gent prudent, i vosté ho és, vosté ho sap, vosté.
.
.
al seu poble estàvem l'altre dia inaugurant allí una preciosa instal·lació cultural, preciosa, que situa al seu poble en un lloc capdavanter al si de la comarca en què es troba, i vosté sap que allò està allí.
Vosté podrà passar i mirarà a la millor a la voreta, mirarà cap a l'altre costaet, perquè a la millor diu "és que ho han fet estos".
Però està allí.
És a dir, el centre cultural està allí, i això no es pot ignorar.

Victimisme jo no he fet.
Mire vosté, el victimisme és el compte de la *Cenicienta* però amb un final trist.
I el compte de la *Cenicienta* té un final alegre.
La carabassa es transforma en una carrossa i ahí acaba tot.
"Y fueron felices y comieron perdices".

Jo he sigut realista en una situació dual, en una situació que és com aquell deu de l'antiguitat que tenia dos cares.
L'oposició socialista, fonamentalment, parla ací en una cara, però governa en una altra, que és l'oposada.
Són les dos cares de la lluna.
Jo sé que a vosté això no li importa directament, però m'ho ha d'admetre que és aixina.
És a dir, vosté i els qui estan al seu costat ho saben perfectament.
És un discurs absolutament --no vull que s'interprete com a un insult--, però tècnicament és políticament esquizofrènic, hi ha mitja part del cap que pensa una cosa i mitja part del cap que pensa una altra.
És a dir, la mitja part del cap de Madrid i la mitja part del cap d'ací, de la Comunitat Valenciana.
I això al final crea un rebombori dins del cervell que ahí es forma un caos universal.

Per tant, jo no he fet victimisme.
Però a continuació li he dit: això no impedirà ni impedix que ens uns pressupostos acurats com estos la Comunitat Valenciana aconseguisca els seus objectius.
I és no fer victimisme, és fer el que vosté faria si no estiguera ofuscat sempre en aconseguir futures aliances amb el Grup Socialista.
El que vosté faria és denunciar la discriminació de la nostra comunitat.
A vosté li pareix bé que ens donen 12 milions o 14 milions d'euros al Teatre de l'Òpera de Barcelona i al de Madrid i a nosaltres res?
Què és el mateix el Teatre de l'Òpera?
Sí.
Bé, no, el mateix no, perdone, molt millor.
A vosté, diga, li pareix això raonable?
A vosté li pareix raonable que es done mig bilió de pessetes a Andalusia per un pretés deute històric i a nosaltres se'ns passe la mà per la paret per a construir hospitals, centres de salut, i col·legis i instituts?
A vosté li pareix bé que un govern.
.
.
?
Clar, com el govern és d'esquerres a vosté li pareix bé.
Però a mi em pareix mal.
I pense que a vosté li hauria de paréixer malament també, paréixer malament, perquè, clar, no té trellat, no hi ha un.
.
.

I el repartiment de l'1% cultural?
Vosté sap que totes les infraestructures tenen un 1% cultural.
I nosaltres passem la mà per la paret i se'n va la major part del percentatge a Catalunya.
Per cert.
Per cert a Catalunya!
Mira quina casualitat!
Mira quina casualitat, se'n va a Catalunya.
Per què?
No ho sabem per què.
.
.
*(parla una diputada sense micròfon i fa referència a Zapatero)*.
No és català, però el faran fill adoptiu, segur.
.
.
*(remors)*

**El senyor president:**

Senyoria, senyoria.

 

**El senyor conseller de Cultura, Educació i Esport:**

Bé, després diu: clientelisme.
I parla i mescla el clientelisme en un problema, en un acord amb la diòcesi de Castelló.
Bé, a banda que vosté sap que hi ha una comissió mixta entre Patrimoni de la Generalitat Valenciana i la diòcesi per a vore quines prioritats s'han de fer, això és treballar en la restauració, afirmar un patrimoni que és en la diòcesi de Castelló --escolte-- i en la de Tortosa, en la diòcesi catalana, perquè també té part del seu territori a la Comunitat Valenciana, que és a Castelló.
I hi ha coses que cal restaurar, naturalment.
Ahí davant tenim una perfecta exposició, que jo recomane, que es diu: *La memòria recobrada de l'art valencià gòtic*, i cal restaurar les obres.
És importantíssima eixa exposició.
I n'hi ha, doncs, algunes obres que cal restaurar perquè en algun incendi progressista es van deteriorar fa molts anys.

Bé, estes són les coses que hem de fer.
Jo, què vol que li diga?
Si el propietari de les obres d'art fóra en compte d'una diòcesi, doncs, la fundació ics, es faria el conveni amb la fundació ics.
Però, dóna la casualitat que les esglésies, a banda de les que van deixar de pertànyer a l'església per la desamortització, doncs, solen pertànyer a l'església.
I què hem de fer!

Diu vosté que pensem només que en els palaus de --vaig seguint els seus raonaments--, en el Palau les Arts i que la nostra concepció de la cultura.
.
.
La nostra concepció de la cultura és una concepció prou oberta, o siga, jo pense que les manifestacions artístiques que es donen es donen absolutament, és a dir, nosaltres no tenim cap tipus de discriminació i estem fent el mateix que hem fet; l'infraestructura en el poble xicotet o en el mitjà, com és el cas del seu, ho hem fet a nivell de València, que és la ciutat més gran des del punt vista demogràfic de la nostra comunitat i l'hem dotada d'una infraestructura artística de primeríssim nivell que ultrapassa el que és local, inclús el que és nacional, per a ser un esdeveniment de caràcter internacional.
I això tampoc és pot negar.

Després, doncs, passa com tot, com tot, que és una estructura molt gran i s'ha posar en marxa amb les dificultats inherents a la posada en marxa d'una infraestructura d'esta natura.
I ahí, igual que un gran vaixell, doncs, va damunt de les ones i, de tant en tant, n'hi ha alguna oneta que li pega a un costaet i va navegant tranquil·lament pel mar, pel mar de la cultura.
Eixe vaixell navega pel mar de la cultura.

I diu vosté: "censura de símbolos religiosos".
Censura de símbolos religiosos.
.
.
No vam fer cap censura de símbols religiosos, nosaltres hem dit que n'hi havia un pasquí d'una organització, per cert, finançada amb fons públics i que, per tant, ha de tindre un principi de respecte.
Jo li assegure que si ahí jo haguera vist que, doncs, a Pablo Iglesias li hagueren ficat unes orelles de burro o a Carlos Marx li hagueren posat un cos de porc, jo de la mateixa manera haguera protestat i haguera protestat com a govern, perquè el mateix dret té a ser protegit en la seua sensibilitat una persona que tinga eixes persones que he citat com a personatges històrics decisius per a la seua conformació psicològica, política o personal.

Per tant, no és un símbol religiós, és un símbol social que es critica, a més resulta que és un símbol religiós.
També podia haver passat un hindú i haver-se sentit molest perquè n'hi havia una figura que era d'eixa mitologia, i no s'han de fer estes coses.
I ells ho han comprés aixina i han retirat part del material i, després, dins del festival faran el que estimen oportú.
I això no és cap tipus de censura de tipus religiós, és manifestar com a govern que representa a tots els valencians una manera de pensar sobre un temes.
I això és --pense-- més positiu que no amagar el cap.
I, a més, li he de dir una cosa.
Mire, en una comunitat veïna, que és socialista, es va retirar l'altre dia un material que deia: "Acaríciate, acaríciala".
I està governat per socialistes, i es va retirar eixe material, el govern de Castella-La Manxa, va agarrar i va dir: "açò és improcedent".
I ningú de vostés pensarà que això és una censura.
A la millor no ho pensen perquè és un govern d'esquerres, però jo no ho pense.
Una cosa que pot ferir la sensibilitat d'un determinat sector de la població, el govern de Castella-La Manxa ho va retirar front a la denúncia que va fer una sèrie de persones i col·lectius.
I no passa res.
Per què?
Perquè el que té la responsabilitat de govern ha d'intentar que les coses funcionen en harmonia i sense tensions.
Per tant, de censura de tipus religiós, *nasti de plasti*, bo, res de res.

Educació lliure.
Jo ahí no l'ha entesa.
Que vosté mai ha pogut tindre en esta comunitat una educació lliure i que ha tingut algunes coses, que arrossega algun trauma.
.
.
Això ho poden contar, jo sempre conte el mateix, però jo li contaré la història dels meus fills, i em pareix que no és la primera vegada que la conte.
Quan vaig vindre de Canàries, un dia arriba el meu fill tot escarotat i em diu: "papá, me han dicho en el colegio --parlava amb accent canari, li deien "los canarios" quan vam vindre, en l'any 87--, me ha dicho un profesor que llegaron unos un día a caballo, que se llamaban los castellanos, y nos arrancaron la lengua.
Por favor, que no vengan los castellanos".
I jo li vaig dir al meu fill --que va ser el professor d'Història, a la millor el coneix vosté--, i jo li vaig donar el Vicens Vives, que és un autor.
.
.
en fi, que va ser el meu llibre de batxillerat, i li vaig dir: et lliges açò i, després, quan t'examines fica-li allò de "van arrancar la llengua", no vaja a ser el progre este et suspenga.
O siga que cada u ho mira pel seu costaet.

El que volem és que tothom tinga la seua capacitat d'expressar-se i de rebre l'educació respecte a la seua manera de pensar.
I, actualment, si vosté vol rebre ensenyament en valencià, i si la seua família vol rebre ensenyament en valencià, jo crec que trobarà perfectament al seu abast una sèrie de recursos educatius públics perquè això siga aixina.
I això no es pot negar perquè s'ha multiplicat el nombre de centres, de línies i de tot tipus de recursos que donen ensenyament en valencià.
O siga que això a mi m'ho haurà d'aclarir.

La concentració d'immigrants, que diu vosté que està el 90% en l'escola pública.
Primer, que això és dificilíssim de controlar.
Tinga vosté en compte que n'hi ha 61.
000 immigrants aproximadament que han vingut en els últims anys, que entre 6.
000 i 7.
000 s'incorporen a la xarxa educativa any rere any, i que, a més, bona part d'ells s'incorporen en el curs en marxa, la qual cosa és una dificultat molt gran.
I, després, n'hi ha gent que els recursos que troba són els que li interessen.
Tampoc el 100% dels centres tenen la mateixa característica ni el mateix repartiment.
Vull dir, hi ha una proporció en esta comunitat del 70% de centres de la xarxa pública, el 30% de centres concertats i privats, la proporció és aproximada eixa.
O siga que el *décalage*, que diuen els francesos, la desviació, doncs, és una desviació relativa.
Jo conec i li puc donar exemples, però amb noms i cognoms, de centres que són de tipus concertat i tenen més concentració d'alumnat immigrant que altres, per la seua localització, etcètera, etcètera, que altres públics, vull dir, purament públics.
És molt difícil, després, de controlar això perquè la gent té també la seua llibertat d'anar a un centre que li interesse.

De totes maneres, he de dir-li a este respecte que s'ha encetat un procés de diàleg amb les associacions de pares, amb els sindicats, està fins i tot, signat, un document en el que el tema de l'admissió al centre s'ha de parlar d'ell i a vore com es pot enfocar des de la nova perspectiva perquè ja és un decret antic i cal vore les noves realitats com poden modificar eixe decret.
Però, és un tema més difícil del que vosté pensa, perquè això del "reparto" que he sentit jo dir a algun sindicat: "no, es que hay que repartir a los inmigrantes".
"Reparto", com es fa això?
"Reparto" què és?
Es repartixen les botelles de butano, però repartir persones és complex.

L'aula Pase.
Diu: "és que n'hi ha només que 28".
Naturalment, perquè l'aula Pase té, el projecte té mesos, mesos té.
Està en una fase de pilotatge en 28 centres, però és que el programa Pase no és la solució primera que s'ha donat ací al tema del recolzament a la immigració, a l'alumnat immigrant.
Vosté sap perfectament que n'hi ha un sistema d'educació compensatòria, que són recursos addicionals que es donen a centres, on n'hi ha 458.
200 treballant en educació compensatòria, 458.
200.
Totes les peticions s'atenen.
Li vull dir, totes les peticions d'educació compensatòria.
69 professors en el curs passat.
És a dir, nous, afegits.
I el programa Pase és un programa que té una dificultat inherent, i és que, a més de la competència lingüística, vol equiparar també la competència acadèmica.
És a dir, ens venen xiquets, perquè, clar, fixe's vosté, la LOE esta, si s'aprova com està, diu: "se escolarizán los alumnos de acuerdo con el nivel educativo que presenten en cada momento".
Imagine's vosté un xiquet que arriba d'un lloc que està molt retardat per les seues circumstàncies educatives, que té 14 anys i té un nivell educatiu de 8, i hem de posar a eixe xiquet de 14 amb un xiquet de 8.
Imagine's vosté, que coneix la matèria educativa de la que estem parlant, el problema que això pot suposar.

El que pretén l'aula Pase, que és una novetat a Espanya, a l'Estat espanyol, és un novetat, és treballar també, a banda de l'equiparació lingüística, amb l'equiparació de tipus acadèmic, és a dir, igualar i tractar de compensar les desigualtats per a amortiguar en el possible este tipus de fenòmens, que jo li he posat un exemple extrem, però que es pot donar.

Critica també 10 milions d'euros per a subvenció a les famílies del primer cicle d'infantil.
Bo, jo pense que no és criticable i, a més, són subvencions que en les ordres que s'han donat, que es va posar en marxa el curs passat i que es poden en marxa enguany en este pressupost, van directament a les famílies, directament, el perceptor de l'ajuda és la família, i el descompte el té la família.
I ens pareix a nosaltres que és una manera molt important de garantir que eixa persona té accés a uns servicis.
Vostés continuem amb eixa dialèctica sempre d'allò públic i allò privat, però el que la gent vol és que el seu fill estiga en un centre adequadament tractat.
I en eixe sentit sí que tenim una filosofia de partida diferent.

Els concerts.
Bo, sobre els concerts jo li he de dir, perquè és recurrent, este plantejament és recurrent, és a dir, en realitat jo li dic: en unitats concertades, en les mateixes matèries, en ensenyament que no existia en el curs 95-96, i que suposa un increment com a conseqüència de la generalització de la Logse, que vosté sap que són dos anys més per augment de l'edat obligatòria de l'escolarització, si nosaltres llevem eixos concerts a conseqüència de l'ampliació de la Logse, el llevem del còmput total, i calculem, li he de dir que en l'any 95 n'hi havia, en unitats concertades, 5.
139, en l'any 95; i, en l'any 2005-2006, n'hi ha 4.
992.
És a dir, de 5.
139 hem baixat inclús a 4.
992.
Naturalment, hem hagut d'escolaritzar dos anys més i, aleshores, hem hagut de recórrer a 1.
116 més unitats que, afegides a les anteriors, són els números que a vostés pareix escarotar-los i alarmar-los.

Però, la filosofia del concert educatiu és la mateixa o inclús més restrictiva que quan governaven els senyors que estan a la dreta seua en este moment, i que ho estan també des del punt de vista ideològic.
La mateixa, la mateixa, si no, més progressiva, més progressiva.

Després, m'ha parlat de Ciegsa.
Bo, ahí, clar, jo comprenc que vostés això no ho poden admetre.
I així conteste al conjunt de l'oposició.
Ciegsa, clar, Ciegsa és la bèstia negra, ahí han de buscar vostés el que siga; que si un incendi, que si un robatori, que si un tal.
.
.
L'explicació, en tot cas, li haurien de preguntar al delegat del govern.
*(Els diputats diuen sense micròfon: "aaaah").*Clar, clar.
(*Els diputats diuen sense micròfon: "a Zapatero").* No, no, no, n'hi ha una persona que té la responsabilitat directa de l'ordre públic i dels delictes que es cometen a la nostra comunitat, i té l'obligació d'aclarir si ha sigut un incendi intencionat, qui ha sigut el que ho ha incendiat, detindre a eixa persona i posar-la a disposició de la justícia.
I va anunciar la conselleria que quan les forces i cossos de seguretat de l'Estat, que estan a les ordres del delegat de govern, socialista en este cas, facen la seua faena, el Partit Popular es presentarà com a acusació particular perquè ha sofrit greus danys en la seua planificació educativa perquè es va a cremar en eixe incendi material, que n'hi havia taules, n'hi havia pupitres, n'hi havia cadires, etcètera, etcètera, i van haver de retardar la posada en marxa de molts centres educatius perquè es van cremar estes coses.

Per tant, em pregunta vosté: Ciegsa?
Vosté sap quin és el problema de Ciegsa?
Mire, jo m'he dut ací un tubet.
.
.

 

**El senyor president:**

 

Senyories, per favor.

**El senyor conseller de Cultura, Educació i Esport:**

 

És que a banda de donar-li regalats, també visuals.

Mire, este es el problema de Ciegsa, mire.
No, no, lo he sacado primero porque yo soy leal y no quiero que me hagan la foto.
Esto es para que aprendan, sencillamente.
Mire, esto se lo voy a dejar ahí para que lo cuelgue usted en su habitación *(Rialles.
Una diputada diu sense micròfon: "y que sueñe por la noche"),* y que sueñe por la noche no, que tenga pesadillas con lo que hace Ciegsa, porque lo que hace Ciegsa son colegios, exactamente colegios, colegios.

Mire, todos esos puntitos que parecen un sarampión de la Comunidad Valenciana son centros educativos puestos en marcha, son un sarampión, ple de puntets, todos esos puntitos, que està ple de puntets, són centres educatius que els han posat en marxa en dos anys, dos, dos, en dos años de gobierno, 189 centros educativos, dos añitos.
I, a més, perquè no pensen que me'ls he inventat, perquè diuen: "no, això el conseller ha tirat ahí i, mira, ahí va un puntet, ahí un altre".
No, ací està tota la llista, totes les adreces dels col·legis als que no va anar la senyora Noguera a inaugurar, que no he sido invitada.
.
.
Ya, ya, si ya consta en acta.
*(Remors)*

**El senyor president:**

 

Señorías, por favor.

 

**El senyor conseller de Cultura, Educació i Esport:**

 

No puedo iniciar diálogo porque me lo impide el señor presidente, pero está usted otra vez.
.
.
Ahí están todas.

Claro, yo comprendo que esto no ha de gustar.
¿Sabe por qué?
Porque mientras nosotros en dos años hemos puesto en marcha esto, y en los diez años de legislatura hemos puesto en marcha 400, ustedes 70, 70.
Porque eso también se puede listar.

Claro, yo comprendo que a la izquierda se le caiga la cara de vergüenza.
*(Remors)* Se le caiga la cara de vergüenza, porque naturalmente, cuando viene, resulta que la derecha reaccionaria y cavernaria coge y construye 189 centros públicos y los pone en marcha en dos añitos.
Luego llega la izquierda progresista y maravillosa, y resulta que ha hecho 70 en diez años.

Y yo claro, digo: ya hemos llegado a un punto en que ya no entiendo nada.
Porque yo digo: ¿seré un conseller socialista que me lo paso haciendo *(Remors)* colegios públicos y yo sin enterarme?
¿Y yo sin enterarme?
Colegio público va, colegio público viene.
Y unos colegios, oiga, que qué colegios, que qué.
Y ustedes sí que lo saben que son colegios buenos.
Lo saben, claro que lo saben.
Qué materiales.
Unos microscopios que no los tenía yo ni cuando estudiaba.
*(Remors)* No, pero que yo soy médico, ¿eh?
No, que cuando yo estudiaba medicina.
A ver si se ha entendido mal.
.
.

 

**El senyor president:**

 

Señorías.
.
.
Señorías.
.
.

 

**El senyor conseller de Cultura, Educació i Esport:**

 

.
.
.
Y luego llegamos por allí i me diu un professor un dia, diu, como era uno de estos, i me diu: "mos falta material".
Yo miraba el microscopio, lo miraba a él y decía: xe, que Dios te conserve la vista y Santa Lucía te la mantenga, porque vamos, hay que tener barra, como a veces me dicen que tengo yo.

Por tanto, yo de Ciegsa, ¿qué quieren que les diga?
Que a ustedes les pasan una lista de cuatro zapatos que se compraron unas azafatas, unas flores que mandaron a unas parturientas, que supongo que a todo el mundo que da a luz le gusta que le manden flores porque eran empleadas de la empresa, y montan ustedes un pitote allí que ni se enteran.
Porque claro, tienen un mediático, que para mí lo quisiera yo.
*(Remors)* Para mí lo quisiera.
Aquí lo quisiera yo tener.

Y claro, van allí en comando, ¿eh?
, van allí en comando y dicen: *(Remors)* ¡Al asalto de Ciegsa!
¡El progresismo al asalto de Ciegsa!
Pues van al asalto de una empresa que ha hecho 189 colegios y que ha construido en diez años 400 colegios, porque no había manera de construir colegios si no se hacía más ágilmente.
Y esa es la cuestión.

Y al final, y claro que faltan, porque resulta que estamos creciendo en censo, estamos creciendo de una manera desaforada en censo.
Hay poblaciones del entorno de las capitales, hay poblaciones del entorno de la costa, donde estamos teniendo, porque viene mucha gente, porque.
.
.
Naturalmente nosotros los tenemos que acoger, y vamos a tener que seguir construyendo.
Si volvemos a los métodos antiguos no habría manera.

Ciegsa funciona, y Ciegsa, sus poderes son los que tengo yo en la mano, que son sus realizaciones.
Y el que quiera criticar a Ciegsa tiene que enfrentarse a esa posibilidad de que le digan: pues vaya usted a todo esto.
Yo eso es lo que tengo que decirles.

L'ús del valencià.
Anem a vore.
L'ús del valencià.
Bé, ací l'altre dia, jo no sé, jo sempre parle ahí de l'ús del valencià, inclús he escrit algun article i tal, que es diu *La botella plena, la botella mig plena i la botella mig buida*.
I ahí sempre estem en el mateix, que si és prou o no és prou.
Jo el que sí li dic és una cosa, que el que hi ha era més del que hi havia.
Però no només un poquet més, és moltíssim més.
Quantitativament i qualitativament.
És a dir, el bot que hem pegat en matèria d'implantació del valencià a l'escola, i d'una sèrie d'instruments perquè la societat valenciana es veja impulsada en l'ús del valencià, és absolutament espectacular.

Què ocorre?
Ocorre el mateix que li acabe de dir.
En connexió com la mateixa presidenta de l'Acadèmia reconeixia l'altre dia, i alguns altres acadèmics, per què no diguen que és o era del meu partit, reconeixen que n'hi ha un problema d'immigració que de vegades distorsiona la realitat.
Perquè les enquestes s'han de vore en el seu context social, perquè si no, estem aïllats de la realitat social.
I això l'esquerra no s'ho pot permetre, la dreta tampoc, i el centre menys, però l'esquerra no s'ho pot permetre, fer anàlisis descontextualitzats.

I li he de dir, per exemple, que augmenta el nivell de lectura i d'escriptura.
No tinc les dades numèriques però sí els conceptes.
Vosté que té l'enquesta ho podrà comprovar.
I una cosa molt important, que el sector de població de quinze a vint-i-quatre anys, és el que presenta millors resultats quant al coneixement del valencià.
És a dir, que tots estos esforços que hem fet els governs valencians.
.
.
I ahí he de dir, i ho he dit públicament, que la Llei d'ús i ensenyament del valencià va ser una aportació fonamental.
*Chapeau, chapeau* al Partit Socialista.

I gràcies a este desenrotllament d'eixa llei hui podem dir això, que el sector de quinze a vint-i-quatre anys, que és el que ha sigut educat en un ambient favorable al valencià, és el que més el parla i l'utilitza i el coneix.
I que s'incrementa el grup de persones que parlen indistintament en el valencià o en el castellà, que això encara és més important des del punt de vista psicològic.
Això és el que diem abans de la normalització individual, a nivell individual, a nivell individual, que s'ha avançat a muntó, i vosté ho sap.

Vosté té tot el legítim dret de sentir en la seua sensibilitat que encara és poc, i que hi ha resultats que encara no li agraden.
Però no me pot negar açò que jo li dic, perquè són resultats objectius quant a recursos educatius i culturals, punt u, diners, i quant a enquestes de sociologia també n'hi ha una part que analitzada és bona.

I diu vosté: "menys diners i més actituds".
Ai, per l'amor de Déu.
Si férem això, què bonic seria, arriba el conseller i diu: Sap el que li dic?
Per a l'any que ve jo tinc una actitud meravellosa cap al valencià, però diners, ni un duro.
Vosté diria: "vosté està boig, què diu vosté?
" Augmenta els diners, escolte, i damunt augmenta l'actitud.
I damunt augmenta l'actitud.
Perquè si vosté fa una, si vosté agarra un històric i veu vosté l'ús social del valencià --i li dic només en el medi polític, que això no ho ha fet ningú, en el medi polític valencià--, vorà vosté com s'ha dignificat el valencià, i vorà vosté com el valencià ha guanyat terreny en la nostra comunitat.
I això ens pareix meravellós, perquè entenem que el valencià és un, diguem, patrimoni, de la nostra comunitat.

Jo els editors en valencià, a mi me diu el director del Llibre que s'edita més que mai, s'edita més que mai.
M'ho diu el director general del Llibre.
No sé si vol continuar en el càrrec, que vol, naturalment, perquè ho fa bé, però me diu que estan contents, que estan contents amb el recolzament que tenen.
I que s'està editant en valencià, que s'està afavorint l'edició en valencià.

Quant als arxius, jo li he donat un llistat d'iniciatives, que no repetiré per a iniciar la posada en marxa.
I ja, l'Arxiu del Regne, per exemple, és un arxiu que està ja apunt.
L'any que ve me supose que ja tota la reforma, que ha sigut immensa en col·laboració també en l'Estat, podrà ser posat a disposició.
I se va avançant poc a poc en eixa diversificació, en eixa millora.

I després ha llançat, com sempre, com és vosté de Castelló ha de tirar la punteta i diu: "On està la Ciutat de les Llengües?
, perquè n'hi ha un senyor que diu que és director de la Ciutat de les Llengües i va en cotxe".
No, anem a vore, el senyor que va en cotxe, que diu vosté, eixe senyor és conseller delegat de Castelló Cultural.
A vore si mos aclarim, conseller delegat de Castelló Cultural.
Un càrrec d'alta direcció dins del que són els organigrames, com podria ser el conseller delegat de Ciegsa o el conseller delegat d'una altra empresa pública de la Comunitat Valenciana.
És a dir, això és el que és, i dins del projecte de Castelló Cultural, dins d'eixe projecte, està la Ciutat de les Llengües, dins del projecte de Castelló Cultural.

És missió de Castelló Cultural desenrotllar, primer, el projecte i després, la realitat.
I no caiga cap diputat ni diputada de Castelló en la temptació de dir-me: "Mire, la Ciudad de las Lenguas, papel", perquè li recordaré una altra vegada el que li va passar a la diputada d'Esquerra Unida.
I quan estiga feta la Ciutat de les Llengües, hauran de penedir-se encara que després ja és tard.

Jo he estat contestant moltes coses.
La senyora Noguera.
.
.
coses que he contestado cruzadamente.
Dice: "Es un cuento de la madrastra, le falta el ogro".
Pero me lo pone usted como a Fernando VII.
Si las madrastras son las ministras, el ogro es Zapatero.
Usted misma lo sabe.
*(Remors)* 

 

Pero eso no lo he dicho yo, lo ha dicho usted.
*(Remors)*

 

La deuda histórica, que por qué no hemos reclamado la deuda histórica.
Oiga, que yo sepa siempre hemos hecho reiteradamente alusión a este tema.
Siempre.
Sí, sí.
Sí, sí.
Siempre.
*(Remors)* Y ese es un hecho que además es un hecho que es objetivo.
.
.

 

**El senyor president:**

 

Senyories, per favor.

 

**El senyor conseller de Cultura, Educació i Esport:**

 

.
.
.
Las inversiones no son las que usted ha dicho, señoría.
Mire, las inversiones, que yo le voy a detallar.
.
.
si las encuentro, las inversiones tiene usted el capítulo VI de la conselleria para inversiones el año 2006 son 36,8 millones de euros.
El capítulo IV y VII, inversiones que van para el Ivvsa y para tal, para el ejercicio 2006 hay una dotación de 35,8 millones de euros.
Y las inversiones de Ciegsa para el año 2006, 279,8.

Entonces, usted suma todo eso, todas las inversiones que vamos a poner en educación, y suma y se encuentra que son 352,4 millones de euros.
Es que los presupuestos tienen su intríngulis, bueno, usted lo sabe, porque ha manejado municipales y estos son los municipales en grande.
Y sabe usted que hay que sumar todas las partidas.
Eso sabe usted que hay que sumar.
Y que hay que mirar al final en consolidado.

Le estoy dando las inversiones en materia educativa en la Comunidad Valenciana para el año que viene, sumando todas las partidas y los organismos destinados a construcción de colegios, son 352,48 millones de euros.
Que corresponden a 34 actuaciones por parte de la conselleria y a 171 actuaciones por parte de Ciegsa.
Lo que totaliza un total de 205 actuaciones en curso.

Es decir, que en curso ya, en plan de funcionando ya la documentación, proyecto, designación de arquitecto, etcétera, etcétera, tenemos 205 actuaciones, 171 en Ciegsa, 34 conselleria, total 352,4 millones de euros, para el año que viene.
Oiga, pues me parece que no estamos tan mal, no son las que ha dicho usted.

Ha dicho: "un millón de euros para un programa extraño".
No, el millón de euros para el programa extraño no es nada.
Hay un millón de euros para Maremàgnum, que es un concurso que, por cierto, el otro día estuve yo en el colegio que ganó el primer premio, y les ha servido de un recurso educativo extraordinario.
Están los chavales, incluso había una foto mía que me hizo gracia, dándoles el premio cuando fui a televisión a dar el premio.
Y dije: mire usted, hasta hay un instituto que han puesto al conseller allí en una foto.
Todo sea que cuando me vuelva yo me tiren ahí dardos.
*(Remors)* Pero fijo, ya lo sabe usted bien, ya lo sabe usted bien.

La Academia de Bellas Artes.
Oiga, la Academia de Bellas Artes.
.
.

 

**El senyor president:**

 

Senyories, per favor, estem apunt de rematar ja, eh?
.
.
.

 

**El senyor conseller de Cultura, Educació i Esport:**

 

Yo es que trato.
.
.
Señor presidente, senyor president, yo trato de responder a las preguntas en la medida de lo posible.
.
.

 

**El senyor president:**

 

Lo estoy observando, lo estoy observando.
.
.
*(Remors)*

 

**El senyor conseller de Cultura, Educació i Esport:**

 

.
.
.
pero voy abreviar.
La Academia de Bellas Artes, pues, oiga, no, créame usted, es que está comprendido su problema dentro del problema de la fase sexta de realización del Museo de Bellas Artes, para el cual la ministra, ni un duro, y claro, pues habrá que ver.

El palacio de Vallvert, le vuelvo a decir lo mismo.
Oiga, ¿quién ha robado eso?
Pregúnteselo usted al delegado del gobierno, porque yo le puedo asegurar que las puertas del palacio de Vallvert estaban perfectamente cerradas.
Y claro, naturalmente, si lo que usted pretende es que en cada elemento patrimonial nosotros pongamos al lado a un policía, pues dígaselo usted también al delegado del gobierno, que es su.
.
.
Bueno, perdón, delegado de un gobierno que es de su partido.
Ahora lo he dicho bien.

No, no soy yo el que dirige la conselleria; pues será usted.
Incendios, asaltos, robos, protestas, otros.
.
.
Y para acabar, la señora Segarra dice: "en la Copa de América".
Pues no hable usted de la Copa de América, mujer, siendo usted del Partido Socialista en Valencia.
¿Cómo habla usted de la Copa de América?
*(Remors)* 

 

Hable usted, pues dígale usted a ese señor que han mandado ahora, que nos dé dinero, que nos traiga dinero.
Porque ya está bien de ponerlo todo nosotros *(remors)* Todo nosotros, todo nosotros, ¿eh?
.
.
.

 

**El senyor president:**

 

Señorías.
.
.

 

**El senyor conseller de Cultura, Educació i Esport:**

 

Y los deportes, no quiero repetir, es que me extendería mucho.
Yo he dicho en mi discurso y creo que ahí están los datos.

Muchas gracias.

 

**El senyor president:**

 

Bo, moltes gràcies, senyor conseller.
És d'agrair que vosté tinga la deferència que vullgam anar-nos-en hui d'ací sabent el pressupost de la conselleria, la qual cosa és interessant, eh?

Bueno, jo no sé si queda algun dubte.
*(Remors)* No sé si en queda algun.
Però per si en queda algun, senyor Cardona, té vosté ara cinc minuts.

 

**El senyor Cardona i Pla:**

 

Li vaig a explicar, senyor conseller, el que vosté no va vore de la infrastructura del meu poble.
.
.

 

**El senyor president:**

 

Per favor.
Un moment.
Jo els demanaria que el poc queda per a la comissió --queda, si fem cas al rellotge, un quart d'hora-- l'acabem amb tranquil·litat, i de seguida.
.
.
tots cap a casa.

 

**El senyor Cardona i Pla:**

 

Li contaré el que vosté no va vore de la infrastructura del meu poble, senyor conseller.

Primer no va vore el temps que ens va costar aconseguir-lo, perquè això va començar en el 90, quan ja era regidor, i s'ha acabat podent-lo inaugurar en el 2005; per tant, vosté no ha vist molta part del procés, que per cert, no li toca tot al Partit Popular.
I tampoc va vore tot l'espai, i a part de la sala on se poden fer obres de treatre i tal, tot allò que envolta l'auditori està encara.
.
.
tot el que envolta no me referisc fora de l'auditori, me referisc dins, me referisc a totes les sales que poden haver d'assaig, etcètera; està tot per fer perquè no n'hi han prou diners per a fer-ho.

Jo dic un poc això, senyor conseller, perquè, igual com este tipus d'obres que s'inauguren un dia i després se tanquen per a fer obres durant un any més o dos anys més i després se tornen a reinaugurar, i que a vegades dóna la sensació que el que compta és el que se veu, només el que es veu, quan darrere a voltes hi ha greus carències i greus problemes.

Jo, senyor conseller, m'alegraria molt que obres com les de Betxí acabades, i ben acabades, hi hagueren en els pobles mitjans i aixina, i hi haguera una xarxa cultural.
No hi ha, senyor conseller.
No.
I a més, a vegades, quan hi ha algunes estructures d'eixes, ja li dic, darrere, darrere del teló de l'escenari, de l'auditori de l'Algar no cap una botija, conforme li ho vaig dir l'altre dia, perquè és això el que conta la gent.

Per tant, una cultura, una política cultural que moltes voltes té eixe aparador de bonic, però quan traspasses una porta et trobes totes les runes de les obres que no estan fetes.
I això, senyor conseller, està passant.

Mire, jo crec en una societat laica.
I una societat laica vol dir que puga expressar-se de diverses maneres.
A mi em sembla fins i tot bé que una persona proteste perquè alguna cosa l'ofén.
Una altra cosa és que s'haja de fer cas.
Per tant, el laïcisme inclou, inclou el respecte als drets de tots, a la dignitat de les persones.
I jo aniria en contra d'un cartell que ofenguera a les persones i a la dignitat de les persones, senyor conseller.
Però pense que hi ha uns aspectes de la llibertat d'expressió que també limiten les coses que a u li poden ofendre.
Anem a veure, no les que poden ofrendre, a les que podria el poder ficar alguna cosa per a fer que això es retirara.
Perquè la llibertat d'expressió també existix, perquè la societat laica també existix.

Jo quan em referia que he tingut dificultats en el tema de l'educació que li donaven als meus fills sobretot és pel tema del laïcisme, senyor conseller.
Perquè, fins i tot en la seua llei, en la Loce, hi havia obligatorietat d'estudiar una religió, la que volgueres, però una.
I si u no vol, què?
Doncs t'aguantes!
Perquè el dret d'eixos no era igual que el dels altres.
Per tant, la qüestió de la societat laica a mi em sembla molt important.

Mire, senyor conseller, vosté parla de moltes coses.
Vosté diu "deu milions d'euros que reben les famílies per a poder portar als xiquets de 0 a 3 anys".
Mire, eixos deu milions d'euros, senyor conseller, si van a les famílies i eixa educació no és gratuïta, acabaran pagant a gent que ja podia pagar-s'ho.
Perquè la gent que ho necessita gratuït, que necessita les aules totalment públiques, totalment públiques, i amb ajudes per la seua circumstància social, eixes no van a tindre per a entrar ahí.
Per tant, van a rebre mil euros, si cal.
Sí, rebran mil euros i després afegiran els euros que faça falta del seu patrimoni i aniran a una escola de 0 a 3 anys.
Però la gent que no té eixe patrimoni extra no podrà.

Per això estic jo queixós que les seues aules públiques de 0 a 3 brillen per la seua absència.
I per això el mateix equilibri que vosté diu que existix de 70/30 l'estan trencant en les aules d'infantil, l'estan trencant les grans ciutats i l'estan trencant allí on l'educació sí que està resultant un negoci en lloc de un servei públic.

I, senyor conseller, vosté de Ciegsa m'ensenya ahí un pòster en puntets i en noms.
I jo el que li estic dient és transparència.
I li estic dient que m'ensenye l'execució del pressupost.
Li estic dient que m'ensenye el que costen els diversos centres.
Li estic que ens ensenye la part econòmica, que sapiem quant deu, quan deixa de deure, de quina manera ho ha de pagar, de quina manera no ho ha de deixar de pagar.
I a més vostés, senyor conseller, era impossible que feren centres perquè no sabien.
Es van passar temps i temps provant diverses formes per a construir centres educatius.
I durant anys no ho van aconseguir.
No hi havia manera que vostés feren un pla de xoc, com nosaltres demanem, per a la construcció de centres.
L'han fet en el que és Ciegsa d'una manera que el pressupost de Ciegsa és totalment ocult, amagat, etcètera, etcètera.

I finalment, perquè no tinc més temps, senyor conseller, li parlaré del valencià.
Jo no he dit menys diners i més actituds.
Però jo sí que trobe a faltar actituds positives, conforme li he explicat, que els pressupostos no vénen en valencià i que els pressupost de l'Acadèmia Valenciana de la Llengua vénen en un altre idioma.
Això sí que ho trobe terrible.
Com trobe terrible moltes vegades les exigències que tenen fora d'ací i aquí, quan resulta que arriben en una llei que intenta garantir que els funcionaris sàpien valencià perquè puguen atendre en valencià, resulta que quan es vota eixa llei, això no els pareix suficient, aquí el que hi ha és el bilingüisme perfecte.
Un bilingüisme perfecte, senyor conseller, que la realitat és que el valencià va perdent terreny.

I jo no sé com estaran de contents els editors en valencià si els lleven diners.
A la millor este any diuen que també estan contents que els lleven més diners.
Jo quan parle que hi ha un clientelisme en les seues administracions, parle de vegades d'això, que de vegades la gent fins i tot té por a demanar perquè li lleven les ajudes que a la millor pot rebre.
Jo no crec que els editors en valencià estiguen contents en una reducció de més del 2% sobre el que els donaven l'any anterior.
I a això és al que em referisc en qüestió d'actituds, en qüestió de suport real al valencià i al seu ús quotidià.

 

**El senyor president:**

Moltes gràcies, senyor Cardona.

Té la paraula la senyora Noguera, per a la seua intervenció.

 

**La senyora Noguera Montagud:**

Moltes gràcies.

Que Ciegsa, señor conseller, hace colegios, pues es evidente.
Para eso se creó ¿no?
Sólo faltaba que hiciera otra cosa.
¿Y qué es lo que nos puede usted decir de Ciegsa?
Pues aunque le parezcan a ustedes tonterías, lo que deberían es enseñarnos los informes técnicos que pedimos y las facturas que pedimos, aunque sean facturas tontas, pero estamos en nuestro derecho de pedirlas y usted en su obligación de darlas y no de negarlas u ocultarlas.

Porque que hace colegios es evidente.
Nunca sé qué cifra.
Porque cada vez que usted comparece dice una, igual da a la alza que a la baja.
Pero es que, según las deudas, parece que Ciegsa ha venido haciendo algo más que colegios.
Porque eso es lo que no cuadra, el coste de los colegios con la deuda multimillonaria que tiene Ciegsa.
Y eso es simplemente lo que queremos saber.

Por cierto, jamás oí yo al presidente Zaplana hablar de la deuda histórica de los valencianos, quizás porque lo decía en voz muy bajita.
Pero sí lo oí retar al parlamento valenciano, y además ahí está escrito en actas, que el mapa escolar, el primer mapa escolar, terminaría en diciembre de 2003, y hoy no está terminado, y nadie tampoco da explicaciones de esas cosas.

Hablaba usted de inversiones, y dice algo así como que había 300 y pico este año, 350 o algo así, ha dicho, millones de euros sumándolas todas.
Pues en el año 2004 sólo Ciegsa tenía 400 millones.
Algo ha bajado.
Sólo Ciegsa tenía 400 millones.
¿Han bajado o no han bajado?
Han bajado, señor conseller, con sus mismos datos.
Entonces algo pasa.
Pero, efectivamente, las inversiones bajan.
Yo no he mentido ni he utilizado datos, he utilizado porcentajes.

Lo que ha ocurrido en la educación es que ustedes nunca hicieron una planificación educativa.
No contemplaron nunca el crecimiento de los niños y la aparición de los niños de 0 a 3 años, no haciendo una apuesta por la educación infantil pública, sino, efectivamente, venir generando la privatización de ese sector y asfixiando a los ayuntamientos que se ponían a construir escuelas infantiles.
No contemplaron la planificación educativa utilizando un mapa escolar antiguo y obsoleto.
Y ahora lo que les pasa es que tienen institutos y colegios nuevos, inaugurados del año pasado, que ya tienen que poner barracones o hacer reformas porque se han quedado pequeños.
Y no atienden al alumno inmigrante con la integración cuando ponen hoy, ahora, este año, 28 aulas para 60.
000 alumnos inmigrantes, estando nosotros a la cola de toda España en esa integración del alumno inmigrante y programa Pase.

¿Y qué le ocurre con la cultura?
Pues que ustedes confunden cultura con espectáculo.
Yo todavía me acuerdo de aquella frase que hizo usted en la comparecencia del año pasado en esta comisión, cuando dijo "la libertad es una cuestión de plástica".
Pues mire, cuando uno tiene esos conceptos tan confundidos y piensa que la libertad es una cuestión de plástica o de gusto y no de derechos, pasa lo que pasa.
La cultura no es hacerse fotos, catálogos carísimos, exposiciones que no tienen ningún sentido a la otra punta de Sudamérica promocionando no se sabe qué o eventos donde el dinero se gasta a manos llenas, como si no fuera suyo, que es efectivamente como se gasta.
Y además todo eso luego desde luego se oculta, se pone en fundaciones y en rinconcitos donde se dice que pasan las cuentas, pero que aquí nunca las traen.
Y todo lo que ustedes no salen en la foto eso ya no es cultura.
Ese es el problema que ustedes tienen con la cultura, que la han confundido con pura promoción partidista del Partido Popular.

Y mire, a mí no me preocupa la oposición que hace el señor Rajoy, Zaplana, Acebes, de intentar ahora generar y calentar el ánimo de la derecha más pura del Partido Popular y sacar su cara de centrismo, dejarla ya abandonada.
No me preocupa.
Ni tampoco me preocupa que el señor Aznar vaya por ahí diciendo que el fin del mundo llega y que España se nos resquebraja y se nos divide, y que esto es una catástrofe.
Pero sí me preocupa algo más.
Y desde luego, por la seriedad y la responsabilidad de su cargo, que ustedes hagan la oposición, que tiene todo el derecho legítimo a hacer la oposición como militante del Partido Popular al gobierno central, pero que tiene que tener mucho cuidado porque usted es miembro de un gobierno democrático.
Y usted lo que no puede hacer es utilizar las instituciones democráticas con fines exclusivamente partidistas y oportunistas.
Y es burlarse de este parlamento y de la sociedad cuando se escurre el bulto ocultando información y cuentas a este parlamento, o cuando no se pone en los presupuestos determinadas partidas que llegan del gobierno central porque ya las corregirán en su momento y las aplicarán al final del ejercicio, como han hecho con el presupuesto del 2005.
Porque eso sí es utilizar una institución democrática, ya no para hacer oposición, sino paga engañar, vulnerando incluso unas cuentas públicas.
Tenga mucho cuidado con eso, señor conseller.

 

**El senyor president:**

Moltes gràcies, senyora Noguera.

També vosté, senyor conseller, en la seua última intervenció també per cinc minuts.

 

**El senyor conseller de Cultura, Educació i Esport:**

Brevísimamente, señor presidente.

Moltes gràcies.
Torne a dir, senyor Cardona, que no hi ha una xarxa cultural quan jo li he dit que només en teatres estem en 62 municipis implantats, per no dir ja en biblioteques o demés.
Per tant, bé, no vull entrar en eixa dinàmica perquè torne a dir que el meu és objectivitat i l'altre és, a la millor, una visió molt particular, però que no respon a les dades de la realitat.
Mire.
.
.
moltes gràcies, per tant, per la seua intervenció.

Señora Noguera, la capacidad para mixtificar es infinita.
Yo, mire, es increíble.
Dice "no, es que usted es miembro de un gobierno --dice-- y usted tiene que tener mucho cuidado en no utilizar a un gobierno".
Y eso me lo dice una persona, eh, una persona cuya ministra de Infraestructuras.
.
.
de Medio Ambiente, la señora Narbona, toma una decisión y nos enteramos que toma la decisión en una rueda de prensa y en una reunión que da con un señor que es el jefe de la leal oposición de la Comunidad Valenciana.
Esa es su capacidad de enfocar el partidismo.
O como, por ejemplo, cuando ocurre que se presentan planes de vivienda y vienen de la Comunidad de Madrid y se presentan en la sede de su partido.
Eso está muy bien ¿verdad?
¿Qué le parece a usted?
¿Le parece bien?
El gobierno de España llega allí y ignora absolutamente al gobierno autónomo.

Es que ya les falta, fíjese usted, hasta lo que venía.
.
.
Antes se estudiaba una cosa que se llamaba "urbanidad" y te ponían hasta notas.
Yo sacaba una nota relativamente alta, como en otras cosas.
¡Y ahora también!
Porque yo no haré jamás eso.
Yo veo a una ministra y voy y la saludo como ministra.
Aquí pasa una ministra y hay un conseller al lado, de una comunidad autónoma tan respetable por ejemplo como ésta, y no me contesta ni las cartas, que es lo mínimo que se debe hacer; y yo las contesto todas.
*(Remors)* A mí.
.
.
Sí, sí, sí.
Todas.
Todas las contesto.
.
.

 

**El senyor president:**

Senyories, per favor.

 

**El senyor conseller de Cultura, Educació i Esport:**

Por tanto, yo creo que su capacidad, de verdad, para ver la realidad por el lado que le interesa es asombrosa, es asombrosa.
Y yo creo que su carrera política seguirá progresando tan bien como hasta ahora, teniendo esa capacidad de objetividad, porque es que al final no sabe uno ya qué decir.

Pues bien, nosotros seguiremos trabajando tranquilamente.
Mire usted, dice "es Ciegsa.
.
.
".
Pero Ciegsa está auditada.
Está auditada.
Ciegsa está controlada por el Tribunal de Cuentas, está controlada por la Sindicatura de Cuentas.
Ciegsa pasa todos los capítulos que hay que pasar en el curso de la vida pública.
Y está pasándola.
Y no pasa nada.

Dice usted "es que las inversiones de ahora bajan".
Vamos a ver, entre que un centro se queda.
.
.
¿Usted cree que hay colegios *prêt-à-porter*, institutos *prêt-à-porter*?
Que llega uno, como en El Corte Inglés, y dice póngame un instituto de tres líneas, dos unidades, vivienda del conserje y juego de pelota, y va y lo pone en el pueblo.
¡Hombre!
Entre que usted piensa que va a hacer un instituto y que lo hace, y aquí hay alcaldes que lo saben, pueden pasar tres años, perfectamente, y puede modificarse con 7.
000 inmigrantes yendo y viendo por año, pueden modificarse las cosas, y haber más necesidades.

Y también pasa que hemos finalizado el mapa escolar.
Un mapa escolar que nació en aquel año con 250 actuaciones.
Le he dicho yo que ha pasado a 400 con las sucesivas ampliaciones.
Y las poquitas que nos quedan son porque los ayuntamientos, que atañen generalmente a los centros de las capitales y tal y de las ciudades muy densas y no tienen suelo y dificultad para tener el suelo, las poquísimas.
Y resulta que, claro, hemos empezado otro plan.
Y entre que acaba un plan y empieza otro, pues es un período en que estamos planificando y desarrollando todos los proyectos.
Y, lógicamente, esos proyectos cuando llegue su momento de ejecución tendrán el dinero por supuesto que tendrán.
Esa es la razón.
Estamos finalizando el plan, está acabado el plan.
.
.
el mapa escolar, y empieza Creaescola, y se produce ese, digamos, vado por el cual tiene que pasar la administración en el momento en que planifica los centros y luego los ejecuta.
Y esa es la razón.
Y no hay otra.

Por lo demás, Ciegsa.
.
.
lo que no puede ser es que se utilice el derecho a estar informados con el abuso, que no es lo mismo, porque ustedes no hicieron uso de un derecho, ustedes abusaron de un derecho pretendido.
Porque ustedes tienen derecho a obtener información por la vía reglamentaria, que es la vía legal, que es la vía que fijan los países democráticos la actitud de las actuaciones.
Las tomas del palacio de invierno, señoría, se hacían en Rusia soviética, soviética.
Y ya ve usted lo que les pasó a los rusos soviéticos y la consideración que tienen en el conjunto de la historia de la humanidad.
Que no le pase a usted lo mismo, señoría.
Y pida usted las cosas, que se le darán tranquilamente.
Pero pídalas por la vía reglamentaria y adecuadamente según el reglamento.

Muchísimas gracias por su paciencia, señor presidente.

 

**El senyor president:**

Moltes gràcies, senyor conseller.

Moltes gràcies, senyors diputats.

Alcem la sessió fins dilluns a les deu, que compareixerà el conseller d'Empresa i Universitats.

 

 

*(Se suspén la reunió a les 20 hores i 35 minuts)*