Economia%122606.04.17%20macro.html





Comissió d'Economia, Pressupostos i Hisenda realitzada el dia 17 d'abril de 2018.
Comença la reunió a les 10 hores i 39 minuts.
Presideix el diputat senyor Jorge Bellver Casaña.
Reunió número 26.

El senyor president:

Anem a començar la comissió i ho farem, senyora secretària, passant llista per a vore si n'hi ha quòrum.

(La secretària passa llista per tal de comprovar si hi ha quòrum)

La senyora secretària:

Senyor president, hi ha quòrum.

El senyor president:

Molt bé.

Moltíssimes gràcies.

Doncs, abans de passar al punt 1, a la lectura i aprovació de l'acta, dir-los que s'ha comunicat, per part dels portaveus dels grups parlamentaris a la mesa, que anem a fer una alteració en l'ordre del dia, si tots vostés estan d'acord, per la qual anem a votar totes les propostes de dictamen i de resolució i votarem també el que són els pronunciaments de la comissió, val?

Una vegada fet açò, passarem ja al següent punt de l'ordre del dia, que serà la compareixença del director de l'agència de prevenció i lluita contra el frau.
I, posteriorment, vorem el debat i la presa en consideració de la proposició no de llei sobre la mesa de treball autònom.

Si no n'hi ha inconvenient, doncs, ho anem a fer aixina.

I, passem, doncs, ja al primer punt de l'ordre del dia, que és l'aprovació de l'acta de la sessió anterior.
Si no n'hi ha ninguna objecció, la donarem per aprovada.

Propostes de resolució presentades pels grups parlamentaris a l'informe de fiscalització del compte general de La Generalitat (RE número 89.
123, BOC número 250); de les universitats públiques de la Comunitat Valenciana (RE número 89.
124, BOC número 252); de les cambres de comerç de la Comunitat Valenciana (RE número 89.
125, BOC número 252) i del fons de compensació interterritorial (RE número 91.
664, BOC número 273) corresponents a l'exercici de 2016

El senyor president:

Doncs, una vegada aprovada l'acta de la comissió anterior, anem a passar a la votació de les propostes presentades pels grups parlamentaris i propostes de resolució.

Votarem, en primer lloc, les propostes de dictamen presentades pels grups parlamentaris Socialista, Compromís i Podemos-Podem.
Senyories, si no n'hi ha ningun inconvenient, anem a passar ja a la votació.
Vots a favor de les propostes de dictamen dels grups parlamentaris Socialista, Compromís i Podemos-Podem?
Són 9 vots, no?
(Veus) 9 vots a favor.
Vots en contra?
Abstencions?
6.

Votem ara les propostes de dictamen del Grup Parlamentari Popular.
Vots a favor?
6 vots a favor.
Vots en contra?
8 vots a favor.
Abstencions?
1.

I votem ara les del Grup Parlamentari Ciudadanos.
Vots a favor?
7 vots a favor.
I vots en contra?
8.

Doncs, ara ja passem a votació, i com mos han indicat a esta presidència, totes les propostes de resolució conjuntament.
Vots a favor de les propostes de resolució dels grups parlamentaris Popular, Ciudadanos, Socialista, Compromís i Podemos-Podem?
(Veus)

El senyor Muñoz Lladró:

Estábamos votando la cuenta general.
Faltan universidades, cámara de comercio.
.
.

El senyor president:

Y lo que se ha comunicado es que se iba a hacer una votación conjunta.

El senyor Muñoz Lladró:

No, no, no, no.
(Se sent una veu que diu: Â«No, solo de cuenta general.
Â» Diversos diputats parlen entre ells.
)

El senyor president:

Propostes de resolució.
.
.
(Veus)

Anem a vore, perquè tot el món ho tinga clar, anem a votar.
.
.
És que el que estic diguent és el que mos han dit a la mesa els grups parlamentaris.
(Veus) Però anem a votar l'informe de fiscalització de les universitats públiques de la Comunitat Valenciana, l'informe de fiscalització de les cambres de comerç de la Comunitat Valenciana i l'informe de fiscalització del fons de compensació interterritorial de la Comunitat Valenciana, i ho anem a fer conjuntament.
Vots a favor?
15 vots a favor.

Pronunciaments de la comissió sobre la sol·licitud de compareixença de l'exsecretària autonòmica de Model Econòmic, senyora Ángeles Cuenca García, sol·licitada pel Grup Parlamentari Popular (RE número 89.
283); de la directora general de l'advocacia de la Generalitat valenciana, senyora María José Rodríguez Blasco, sol·licitada pel Grup Parlamentari Popular (RE número 89.
284); del director de l'Institut Valencià de Finances, sol·licitada pel Grup Parlamentari Podemos-Podem (RE número 91.
125); de l'interventor general de la Generalitat valenciana, sol·licitada pel Grup Parlamentari Compromís (RE número 92.
853), i del síndic major de Comptes, sol·licitada pel Grup Parlamentari Popular (RE número 93.
090)

El senyor president:

I ara sí, passem a votar el que són els pronunciaments de la comissió.
Per a no llegir tots els punts, dir-los que són els punts 8, 9, 10, 11 i 12 de l'ordre del dia d'esta comissió.
Vots a favor?
15 vots a favor.
Doncs, se donen per aprovats tots els pronunciaments per part de la comissió.

Compareixença del director de l'Agència de Prevenció i Lluita contra el Frau i la Corrupció de la Comunitat Valenciana, senyor Joan A.
Llinares Gómez, per a la presentació de la memòria de l'agència corresponent a l'exercici 2017, de conformitat amb el que establix l'article 22.
3 de la Llei 11/2016, de 28 de novembre, de La Generalitat, de l'Agència de Prevenció i Lluita contra el Frau i la Corrupció de la Comunitat Valenciana (RE número 98.
180)

El senyor president:

I ara sí, anem a donar pas a la compareixença del director de l'agència de prevenció i lluita contra el frau, a qui demanem, per favor, que passe.
(Veus i pausa)

Molt bé, senyories, doncs, anem a començar la intervenció del director de l'agència antifrau.
I comunicar-los que, també per acord de tots els grups parlamentaris, les seues intervencions, les dels portaveus que porten els temes, seran un primer torn de quatre minuts i un segon torn de dos minuts.

Doncs, sense més.
.
.
(Veus) Molt bé, doncs, senyor director, quan vosté vullga, té la paraula i, com sap, per temps indefinit.

El senyor director de l'Agència de Prevenció i Lluita contra el Frau i la Corrupció de la Comunitat Valenciana:

Moltes gràcies, senyor president.

Senyora vicepresidenta.

Senyores diputades i diputats.

La meua presència avui és per a explicar-los la memòria anual, que constitueix l'eina bàsica mitjançant la qual l'Agència de Prevenció i Lluita contra el Frau i la Corrupció de la Comunitat Valenciana, entitat adscrita a Les Corts, dóna compliment ordinari al deure de rendir comptes davant del parlament valencià dels resultats de la seua activitat en els termes que preveu l'article 22 de la Llei 11/2016, de 28 de novembre.

Assumisc, com a director de la institució i com a servidor públic, una de les responsabilitats de complir formalment amb el mandat legal, donant raó, de forma oberta, de forma transparent, de l'activitat desenvolupada al llarg de l'exercici 2017, concretament dels sis primers mesos de funcionament de la institució que comprén des de la meua presa de possessió, el 30 de juny, fins el final de l'exercici, el 31 de desembre.

Aquesta és, doncs, la primera memòria que se presenta davant de vostés per part de l'agència.
I recull, d'una forma el més resumida possible i explicativa, les circumstàncies singulars del desplegament inicial, la manera en la qual s'han anat conformant els factors personals i materials i també el posicionament institucional de l'agència davant determinades qüestions i dificultats que s'han plantejat, com a conseqüència de la posada en marxa.

En aquestes línies, també vull fer arribar un agraïment, especialment a l'equip de servidors públics que s'han anant incorporant i que alguns d'ells m'acompanyen avui, a la mateixa agència, però també especialment a aquelles persones, funcionàries i funcionaris essencialment, que externament i vinculats a altres administracions, en el període d'aquests primers mesos de soledat absoluta, doncs, me van prestar la seua ajuda.
I ací he d'agrair als serveis jurídics del mateix parlament, a funcionaris de la intervenció general.
.
.
, en definitiva, a persones que, en el moment d'elaborar pressupostos, de preparar memòries d'inici i d'arrancada, doncs, sense tindre ninguna obligació, em van prestar la seua ajuda.
Per tant, vull deixar constància de l'agraïment d'estos servidors públics que em prestaren el seu ajut.

També vull destacar l'agraïment als diferents òrgans i institucions de formació del funcionariat, de control intern i extern també, que han estat recolzant el naixement de l'agència, des del primer moment.

Davant d'aquests reptes que hem engegat amb la posada en funcionament de l'agència, els vinc a explicar què han sigut estos primers mesos de funcionament.

Com saben, la llei de creació de l'agència se la configura com a una entitat de dret públic, amb personalitat jurídica pròpia, plena capacitat d'obrar, adscrita al parlament valencià i que actua amb independència de les administracions públiques, que és en l'exercici de les seues funcions, relacionant-se amb el Consell i la resta de les administracions segons se determina i se prescriu en la seua llei de creació.

D'acord amb la norma fundacional, l'agència es crea per a prevenir i eradicar el frau i la corrupció de les institucions públiques valencianes i per a impuls de la integritat i l'ètica, a més del foment d'una cultura de bones pràctiques i de reacció contra el frau i la corrupció en el disseny i execució i avaluació de les polítiques públiques en la gestió dels recursos públics.

En aquest sentit, és important remarcar -i mai ens cansarem de dir-ho- que la corrupció produeix danys materials i econòmics tangibles, però també un perjudici enorme i greu menys visible, més intangible, com és el que genera a les institucions i a les administracions públiques, a les quals les fa dèbils i febles, genera desconfiança de la ciutadania en els seus governants i en el sistema democràtic, en els seus funcionaris, fa fracassar la competitivitat i el prestigi de les nostres empreses i impedeix el desenvolupament i assetja els drets humans, implica pobresa i alimenta greument la desigualtat social.

En aquest sentit, esta descripció de les conseqüències que suposa la corrupció és per a nosaltres l'al·licient en la posada en marxa, precisament el de combatre estos efectes tan perniciosos.

La singularitat de l'agència, en definitiva, ja no ho és tant en l'estat espanyol; s'han creat altres institucions semblants.
Seguim, en definitiva, el mandat de les mateixes Nacions Unides i la seua convenció internacional, de 2003, de lluita contra la corrupció i tota una sèrie de prescripcions que han anat sortint de la comissió que vigila i gestiona el compliment d'aquell conveni subscrit per Espanya en 2006 i, per tant, formant part de l'ordenament jurídic espanyol.

Les característiques de l'agència les coneixen.
Es tracta d'un òrgan unipersonal, encapçalat pel director o directora, que ha de comptar amb recursos humans i materials necessaris i organitzats sota una estructura dissenyada per la mateixa direcció.
És una entitat dotada d'independència funcional i amb autonomia institucional; només des de la seua posició d'independència se pot garantir legalment per complir eficaçment les funcions que té assignades.
És un òrgan de control extern.
El control i la supervisió integren, de forma destacada, el seu nucli d'atribucions, i aquest element definitori és compartit pel nostre sistema institucional, compartit i coordinat amb altres organismes amb els quals l'agència col·labora.
Es tracta d'un òrgan especialitzat, sense la qual, sense aquesta especialització en prevenció i lluita contra la corrupció, és difícil entendre la necessitat i l'existència de la mateixa agència.

El director i el seu personal, amb funcions inspectores, ostenten la condició d'autoritat pública, que és el complement i la potestat necessària per poder exercir les seues funcions.

I, per últim, estem parlant d'un òrgan que, si bé està adscrit a Les Corts, està creat per una llei ordinària, motiu pel qual no gaudiria del blindatge propi dels òrgans estatutaris.

L'inici i la posada en marxa.
El dia 30 de juny, vaig prendre possessió, de 2017.
Prèviament, s'havia desenvolupat un procés d'elecció, en el qual formava part d'una terna proposada per organitzacions socials.
Vostés van tenir.
.
.
, en el procediment, em van fer l'honor de ser l'elegit.
I el 30 de juny prenia possessió del meu càrrec.

La posada en marxa, prenent possessió sense tindre uns recursos bàsics essencials, comprendran que és una mica complicada.
El 30 de juny no tenia encara un despatx on ubicar-me.
Va ser resolt ràpidament per la Mesa de Les Corts, en el sentit de, en este mateix palau de Les Corts, vaig poder disposar d'un despatx amb un equipament bàsic, d'un ordinador, que després se va estendre a un altre, a un segon ordinador.

Durant els primers mesos, essencialment, la posada en marxa va girar a dotar dels elements més bàsics que configura el que és una persona jurídica.
L'agència no existia a efectes fiscals, no tenia NIF, no existia a efectes de centre de treball, atés que no tenia alta com a empresa en la seguretat social, no estàvem d'alta en l'inventari general del ministeri d'hisenda d'entitats públiques.
És a dir, varen ser les primeres setmanes d'un treball en esta línia.

Però el que era també més complicat, a part de no tindre seu, no tenia pressupost.
Trobar quina línia pressupostària era la que havia de dotar l'agència va ser un exercici on el personal funcionari de la Direcció General de Pressupostos em va prestar la seua ajuda.

A partir d'estes dades, vam poder presentar a la Mesa de Les Corts el pressupost de l'agència, un pressupost inicial que vostés van aprovar per un milió i mig d'euros, en què se partia d'una plantilla inicial i provisional en la seua estructura, que vàrem tardar al voltant d'un mes en poder-la tenir llesta, conforme diuen les disposicions addicionals de la Llei 11/2016.

I les primeres setmanes va ser que l'agència, a efectes jurídics, tinguera existència.
Que també la tingués a efectes econòmics.
Açò ens va portar, tenint en compte que estem parlant dels mesos d'estiu, fins al mes d'octubre.

Pràcticament vaig estar sol, en la mesura en què no era possible ni contractar més recursos que els de posar en marxa la mateixa agència i condicionat a l'aprovació del mateix pressupost, però el personal era impossible poder-lo portar, perquè fins a mitat del mes d'octubre no vaig poder fer les primeres seleccions.

L'entrada del primer personal a nivell d'assistència de gabinet, a nivell jurídic, es va produir el 15 d'octubre, les dos primeres persones.
I després, principi de novembre, es va produir la incorporació de persones, funcionaris i funcionàries que assumiren la gestió administrativa i econòmica-financera.

A partir d'ahí, vam poder iniciar l'aprovació de les despeses, amb la garantia i amb la seguretat de tot el procediment propi d'una gestió de compatibilitat pública.
I si ens situem, si estem parlant del mes de novembre, pràcticament una normalització pressupostària i administrativa l'estàvem aconseguint cap a final d'any.

Cap a final d'any continuàvem sense una seu.
Havíem plantejat diverses propostes.
Vostés saben que en el debat de la creació de la mateixa llei de l'agència se va parlar d'un edifici, el que fa cantó entre Comte Trénor i Mur de Santa Ana.
És un edifici que no està en condicions per a ser ocupat ni per a poder complir ninguna funció.

Per tant, si algun dia, i aixina ho hem fet saber a la Presidència de Les Corts, este edifici és rehabilitat, que tinguen present que en totes les seues funcionalitats, una part d'ell puga estar destinada al funcionament, a l'ús i a la seu de l'agència valenciana antifrau.

Això és un desig que hem expressat per escrit i que torne a plantejar en esta comissió, per la importància que tindria que l'agència estiguera funcionant en una seu de titularitat pública, i no com finalment, i que ara explicaré, el procediment que ens ha correspost fer.

Vàrem assenyalar diversos edificis públics que estan buits, no va ser possible, per estar adscrits a altres serveis.
També per part de la conselleria d'hisenda, que és la que té la competència en matèria de gestió de patrimoni en La Generalitat, se va indicar un edifici que està adscrit a Les Corts, però que també estava ocupat pels serveis de Les Corts, per la qual cosa va ser pràcticament impossible poder ocupar-lo.
La qüestió està que allà a final de novembre i parlat amb la Presidència de Les Corts, es va veure que el que procedia era buscar una seu, entre altres coses perquè ja anaven cap a set funcionàries i funcionaris de l'agència que convivíem en un despatx de poc més o menys dotze metres quadrats, amb dos ordenadors i dos taules.

En estes condicions, des d'un punt de vista de condicions laborals, era impossible funcionar.
Vàrem frenar la incorporació de més persones, perquè no se sabia quan anava a ser possible disposar d'un espai adequat.
I iniciàrem l'expedient de lloguer d'una seu.

Este expedient va consistir, acollint-nos a la normativa vigent, a convocar empreses immobiliàries de la ciutat de València, que tenen en el seu inventari locals d'oficines.
I se va fer una petició de fins a dotze entitats, de les quals se varen presentar huit ofertes.

També la publicació en la premsa va fer que aparegueren dins d'estes ofertes les d'immobiliàries que les desconeixíem, no les coneixíem nosaltres, i que pels mateixos anuncis es varen fer també les seues ofertes.

Entre estes ofertes, se va buscar que fos un immoble amb una superfície suficient, plantejàvem entre 500 i 1.
000 metres, que era important poder disposar d'un espai que puguera servir d'aula formativa.

I vàrem trobar, dins d'este procediment, el que consideràvem que millor reunia les condicions, que era un local d'oficines buides, que està en la plaça Legión Española.
I quan iniciàrem ja el tràmit per a iniciar el contracte, la propietat va desistir i ens va dir que havia canviat d'opinió.

No sabem si tenia un altre possible millor arrendatari.
La qüestió que va ser infructuosa esta solució, i vàrem passar a l'oferta següent, que si bé era més cara que la que havíem elegit, tenia un avantatge sobre totes la resta.
No calia comprar mobiliari, en una primera fase, estava completament equipada en el seu mobiliari, fins a cobrir 21 llocs de treball.

Tota la instal·lació tecnològica a nivell de xarxes estava ja feta.
L'únic que s'havia de fer era instal·lar el servidor i enganxar els ordinadors, sense major problema.
I no calia fer ningun tipus de reforma ni d'instal·lació, cosa que sí que havien d'alguna manera de fer la resta.

La primera opció, la que consideràvem la millor tenia el problema que calia comprar mobiliari.
I calia comprar-lo, perquè les peticions que vàrem fer als àmbits on se mos podia facilitar, varen ser infructuoses.

En este sentit, i per accelerar els procediments de contractació, sobretot d'equipament a nivell d'ordinadors, vàrem demanar la inclusió de l'agència en la central de compres de La Generalitat.
I paral·lelament també ho vam demanar en la centra de compres de l'estat.

Paradoxalment, el mateix dia que ens arribava la denegació de formar part de la central de compres de La Generalitat, ens arribava l'aprovació per part de l'estat de formar part de la central de compres de l'estat.
És a dir, estem en la central de compres de l'estat, però no estem en la central de compres de La Generalitat.

Una qüestió que ens van dir que tenia connotacions de tipus jurídic.
La qüestió està que per ahí es per on estem canalitzant els procediments de contractació en aquelles qüestions que puguen estar dins d'estes centrals de compres.

El plantejament d'esta arrancada se poden fer una idea que ha segut anar salvant un problema darrere d'un altre, però bé, els hem anat salvant.
Ens arriba a plantejar una reflexió, que jo els situo sobre la taula, i és que quan se cree una entitat del tipus que siga, la infraestructura bàsica que vaja acompanyada a la seua posada en funcionament.

Perquè és que si no, els recursos que se perden per part d'aquelles persones que haurien d'estar fent la seua feina, però que s'han de dedicar precisament a buscar esta infraestructura, estos mitjans, dóna una certa sensació d'ineficiència.

D'ahí que en el 2017 hem fet el que hem pogut fer, partint d'una plantilla que acaba l'any amb set persones, amb set funcionaris i funcionàries, i amb un pressupost que estava previst en un milió i mig d'euros, que després farem un repàs i que el tenen en la memòria, doncs que s'ha executat en un 10 i escaig per cent.

La resta s'ha quedat en la caixa de La Generalitat per a aprofitar per a altres qüestions, però no ha pogut ser aplicada.

Quant a les normes d'actuació en la posada en funcionament, hem anat comprovant que la llei que vostés aprovaren té unes grans fortaleses, per una part, i per una altra hem trobat també determinats problemes que també els volem situar.

Les fortaleses, que a més situen la llei de creació de l'agència com un model que ha segut copiat per altres parlaments o que altres entitats similars a les nostres estan veient en l'interés de poder modificar la seua pròpia norma, introduint aspectes que la llei valenciana contempla.

Entre estes fortaleses, el reforç de la independència de la mateixa agència és un dels més importants.
Sense independència, difícilment se podria estar treballant, tenint en compte l'ampli àmbit d'actuació de la mateixa agència, que abasta, excepte les administracions que depenen de l'estat, pràcticament totes les administracions en l'àmbit del territori valencià.

Les potestats d'investigació i d'inspecció que té el personal de la mateixa agència és un punt fort.
Està articulat en la llei, de manera que és indubtable que s'ostenta estes capacitats.
I també el deure de col·laboració de les administracions i entitats que formen part de l'àmbit.

Este deure de col·laboració, caldrà fer molta pedagogia, perquè en el desenvolupament d'alguns dels expedients que s'han posat en marxa han generat sorpreses i alguna que altra actitud no especialment positiva.

L'agència, en esta memòria no ho podem plantejar, però en la memòria del 2017, sense cap dubte, ja s'hauran produït el final de tots els expedients que se van posar en marxa en el 2017, i les resolucions d'estos expedients indicant l'actitud de les administracions que han estat afectades per estos expedients.

I per tant, farem menció i detallarem aquelles administracions que han col·laborat, aquelles que no han col·laborat o aquells casos singulars que mereixen formar part de la memòria, perquè precisament la memòria està perquè vostés puguen conéixer els comportaments que se donen dins de l'àmbit de les administracions que estan sota la competència de l'agència.

L'estatut de protecció del denunciant és una de les.
.
.
Avui precisament la Unió Europea està posant en marxa una directiva que per tant obligarà a tots els estats membres de la unió en matèria de protecció del denunciant.
El que de forma mal expressada continuem llegint que en els mitjans de comunicació diuen els delators, o els chivatos.

I en realitat estem parlant d'informadors, estem parlant de denunciants, estem parlant en bona part de funcionaris que complixen les seues obligacions, funcionaris i funcionàries, i que arribades determinades situacions, s'han trobat completament desproveïts d'uns mecanismes de protecció.

La nostra llei crea este estatut.
Durant el 2017, he aprovat una resolució de protecció a un funcionari, en concret un funcionari d'administració local, un secretari interventor, ho dic en este detall, perquè el mateix funcionari ho va fer públic.

Nosaltres no podem fer públics detalls que facen menció a persones en particular.
Este cas va eixir en la premsa, perquè el mateix funcionari va considerar, en el que ell mos va explicar, que se sentia més protegit si això era conegut que si es mantenia en la reserva personal o de la mateixa administració on estava.

En el que portem d'any, encara que no forma part de la memòria del 2017, però sí que els ho situe quant que han sigut fets que s'han produït entre la meua compareixença i el final de l'any.
.
.
, portem huit peticions d'acollir-se a l'estatut de denunciant.
Essencialment funcionaris.
Funcionaris i funcionàries.

Per tant, és un dels punts que considerem molt potents.
En el Congrés dels Diputats està en estos moments en comissió tractant-se i gestionant el debat al voltant d'una llei, la llei de prevenció de la corrupció, que contempla el reconeixement de l'estatut del denunciant.
Pense en una compareixença que se m'ha demanat per al dia 24, la meua aportació serà defensar l'estatut tal com el configura la mateixa llei valenciana.

Evidentment n'hi ha detalls que ho farem i ho desenvoluparem a través del reglament en què estem treballant.
I en este sentit pense que la llei valenciana és precursora en la resta d'Espanya en la mesura que és la primera norma amb rang legal que estableix este estatut.

Ha generat.
.
.
Jo, en les reunions que he tingut amb col·lectius funcionarials des dels col·legis de secretaris, interventors fins les seccions sindicals amb les quals m'he pogut reunir, doncs, la creació d'este estatut ha generat una tranquil·litat i una confiança per part d'estos col·lectius, tal almenys com a mi m'ho han expressat.

Mantenim la confidencialitat sobre les persones que s'acullen, únicament si elles ho volen donar a conéixer.
I algunes d'elles estan immerses en procediments legals de naturalesa penal, són testimonis de les fiscalies a les quals se'ls complementa amb esta protecció també saludada des de la pròpia fiscalia.
Que, en algunes converses, m'han reconegut el que és l'estatut de protecció del testimoni, tal com contempla la llei d'enjudiciament criminal en la reforma de l'any 1994, doncs, que deixa molt a desitjar i pràcticament de protecció n'hi ha poc.

Almenys en el cas de la corrupció, que és on pot actuar l'agència i no pot anar més enllà, esta protecció genera també una esperança en què es puga evitar que es generen conductes que pertorben, que produïsquen dany en la carrera professional, en la vida personal d'aquelles persones que han de donar el pas en determinats moments de denunciar conductes de males pràctiques o conductes de frau i corrupció.

L'altre element que la nostra norma ha aparegut com un element fort, potent, dissuasiu, és la capacitat sancionadora de l'agència.
Prèvia obertura, la classificació de conductes, la tipificació de conductes, els procediments mitjançant obertura d'expedient sancionador seguint la normativa d'aplicació, li dóna a les resolucions de l'agència una solidesa i un pes que sense esta potestat sancionadora difícilment es podrien dur a cap.

És una de les qüestions que s'han plantejat altres òrgans de control extern, poder tindre esta potestat.
I, de fet, doncs, per ahí van algunes peticions de sindicatures, tribunals de comptes, etcètera, etcètera.
Esta potestat que saben que pot arribar fins als quatre-cents mil euros té un enorme poder dissuasiu.

També en el 2017, el que és l'exercici del 2017, no s'ha obert ningun expedient sancionador que fos aplicació d'este articulat que diu la llei.
Per tant, no n'hi ha cap menció a procediments sancionadors.

L'altre punt molt important i que passa per ser, des del meu punt de vista, la primera causa de justificació de la necessitat de les agències, és el de la prevenció i el de la formació.
És a dir, previndre abans que passe res.
La prevenció està incorporada a moltíssimes de les activitats que desenvolupem tots els dies i que, ara ja no li donem major importància, però que quan es varen plantejar en el seu moment, doncs, també varen representar dificultats per la seua implementació.

Pose moltes vegades com a exemple el que és la prevenció en l'àmbit dels accidents i de la salut laboral en l'àmbit de les empreses.
Quan fa vint-i-cinc, trenta anys es van aprovar les lleis protectores en l'àmbit laboral, doncs, totes les obligacions cap a les empreses en aquesta matèria semblaven càrregues insostenibles i les crítiques eren permanents i eren contínues.
I fins algunes alarmes que açò va obligar algunes empreses, fins i tot, a posar-les en risc.

Avui en dia no ens enrecordem d'allò i en estos moments qualsevol empresa, siga de la construcció, siga del metall o siga d'oficines, sap que n'hi ha una sèrie de mesures en matèria de salut laboral i de riscos que té l'obligació.
I açò ha tingut unes conseqüències.
Si mirem la corba entre els accidents laborals que hi havia fa vint-i-cinc anys i els que n'hi ha ara en estos moments, havent-hi molta més població activa que en aquella època, doncs, és una corba descendent enorme.

Continuen havent-hi accidents, eixa és la realitat, com n'hi ha en l'àmbit de la seguretat viària, on també van haver-hi plans molt ambiciosos i molt importants al llarg dels anys que han fet descendre el número d'accidents.
Estos plans han demostrat un gran èxit.
Continua havent-hi el que no voldríem, en l'àmbit viari, accidents de carretes; en l'àmbit laboral, accidents.
Però la seua proporció és ínfima comparativament al que es produïa quan no existien estos plans.

En l'àmbit de la prevenció i de la formació en matèria de males pràctiques i en matèria de corrupció, plantegem el mateix, és un risc.
És un risc que qualsevol dels qui tenim -i parle en primera persona- un poder, si no apareixen els contrapoders, els sistemes de control, els sistemes de fiscalització, doncs, bé, este risc està ahí.
I unes persones, per les raons que siguen, doncs acaben caient en ell i el que es tracta és de, precisament, impedir o posar barreres perquè això passe.

Les primeres les de la formació.
Moltes vegades han passat pràctiques que no devien d'haver passat i que eren més circumstància de desconeixement, de falta de formació.
Estic parlant tant de càrrecs electes com de funcionariat.
Encara que en el funcionariat seria més inexcusable el que hi haguera desconeixement.

Però la formació és molt important i ahí és on en l'agència la nostra implicació va formar part dins del nostre programa en el 2018.
En el 2017 varen ser poques les activitats que vam poder fer, atesa l'estructura.
Però així i tot van fer diverses conferències, varen portar personalitats com el professor Rafael Jiménez Asensio, que és una autoritat en allò que és l'elaboració teòrica i també l'aplicació pràctica en matèria de transparència, de bones pràctiques.

Varen fer participar en les nostres activitats, doncs, una persona ara en estos moments malauradament en els mitjans de comunicació com és Hervé Falciani i altres poquetes activitats on vàrem estar intervenint.

Una de les característiques nostres és que la nostra presència la volem fer patent en tot el territori de la Comunitat Valenciana.
D'ahí que hem fet activitats a Alacant, col·loquis i debats sobre la problemàtica de la corrupció i la participació cívica.
Per evitar-la, també ho hem fet a Castelló i així serà la constant.
Atés que la capital de l'agència, on té la seua seu, és València, no podem fer perdre de vista les altres ciutats com Castelló i Alacant dins de les nostres activitats.

El dret penal és l'última ràtio i ahí és on volem arribar.
O siga que puguem impedir, puguem evitar en estos processos de prevenció que les qüestions hagen d'entrar en un territori en el qual ja l'agència ja no té competència; quan dels nostres expedients es deriva una conducta que pot estar tipificada en l'àmbit penal, tenim aquesta obligació.

El que ens agradaria un dia és que estos plans de prevenció, estos mapes de riscos, estes anàlisis dels procediments que s'haurien de fer dins de totes les administracions públiques, doncs, que els jutges i fiscals dons queden ja com una qüestió de casos extrems que la mateixa administració tinga el seus mecanismes de prevenir i d'evitar que puguen passar comportaments que no haurien de donar-se.
Després tornaré sobre aquesta qüestió, en allò que són les reflexions que he fet.

En el 2017 no hi ha hagut ningun expedient que haja hagut de portar-se a la fiscalia.
Açò no vol dir que estem en eixos expedients en una fase que és la d'anàlisi, la d'investigació i que algun d'ells puga acabar ahí.
També he de dir que alguns d'estos expedients hem detectat que ja estaven en la fiscalia, perquè el mateix denunciant els ha portat, amb la qual cosa, doncs, açò ho hem detectat o bé perquè se li ha demanat al mateix denunciant que ho informara, indicant-li que l'agència no pot entrar a analitzar ni pot entrar a investigar comportaments que, per una altra banda, per una altra part, han sigut ja denunciats en els tribunals.
La competència en este aspecte és intocable, és una competència del jutjat d'instrucció o de la fiscalia on l'agència únicament pot actuar com a col·laboradora.

També ha servit per a establir mecanismes de coordinació amb fiscalies i amb els propis jutjats per evitar esta doble intervenció que, des del nostre punt de vista, seria una anormalitat.

En estos moments i en els expedients que tenim en marxa, l'únic que podem dir és això, n'hi ha actuacions que estan en els dos llocs, l'agència ha paralitzat les seues actuacions, ha suspès les seues actuacions i simplement està en contacte amb la fiscalia per si allò s'arxivara.
I aleshores estigueren davant de males pràctiques administratives que no tenen tipificació penal, però que sí que tindrien un retret per part de l'agència perquè es donaren circumstàncies d'este tipus.

Plantejats els punts forts de la llei, doncs, també a finals d'any es van plantejar unes propostes comunicades a la mesa sobre aspectes que consideràvem que generen contradiccions dins del que és el funcionament de la pròpia agència.
No són contradiccions ni problemes greus, és dir, no impedixen que l'agència puga estar fent el seu funcionament i complint amb les seues obligacions.

Però sí que considerem que si un dia vostés ho consideren i es poden resoldre, o es pot plantejar el debat més especialitzat sobre la qüestió, doncs, que seria important.
En el cas nostre de la Comunitat Valenciana, l'agència, en ser qualificada d'entitat de dret públic, nosaltres tenim una normativa pròpia que regula les entitats de dret públic.
I esta normativa amb la qual la similitud de la denominació és inevitable i que ha tingut algunes conseqüències, sobretot en les línies pressupostàries, és inevitable recórrer que jurídicament genera una sèrie de contradiccions.

El sector públic instrumental de La Generalitat és aquell que es regula a través de la seua llei i el que ve a implicar.
.
.
, és una contradicció entre la naturalesa jurídica de l'entitat de dret públic i la pròpia agència.
És a dir, si tenim una llei de La Generalitat que planteja que les entitats de dret públic es regiran per l'ordenament jurídic privat, res més lluny que una agència que té les competències com les de l'agència valenciana, en la mesura que uns funcionaris i funcionàries que ostenten la condició d'autoritat pública doncs regir-se per l'ordenament privat no és precisament un encert, però això és el que diu la mateixa llei.
Nosaltres ho tenim claríssim i el funcionament de l'agència és dret públic pur, norma, règim jurídic de les administracions públiques, com no pot ser de cap altra forma, però el terme porta a confusió.

La mateixa normativa de La Generalitat que regula les entitats de dret públic també diu que el seu personal podrà ser personal laboral.
Açò ens ha significat uns problemes en el procés de negociació sindical que es preguntava que per què, per part d'una de les centrals, per què havien de ser funcionaris de carrera i no podien ser laborals com la mateixa normativa de La Generalitat diu que les entitats de dret públic, que el seu personal, a part de l'entitat sotmetre's al dret privat també pot estar formada per personal laboral.

Bé, açò és el que vam plantejar, ho tenen en la memòria, ho tenen en aquella documentació que vam plantejar, sé que és prompte, no, una llei que pràcticament complia un any quan vàrem presentar l'escrit doncs no deixa de ser molt prompte plantejar una reforma, però, en tot cas.
.
.

S'ha plantejat que és una pretensió de l'agència de voler ser òrgan estatutari, jo ho desmentisc, això no té major pretensió, la nostra proposta, que ser òrgan estatutari significa una reforma de l'estatut, o siga, no vegem cap necessitat per això, ¿no?
, però sí ajustar que estes contradiccions eviten una cosa com que la direcció general de pressupostos, a l'hora de situar el pressupost de l'agència, ¿eh?
, en lloc d'estar en l'àmbit de Les Corts, on el pressupost està, doncs, bé, situen a l'agència en companyia d'instituts com l'IVAM, com empreses públiques, com… Bé, doncs, ahí, en esta línia pressupostària ens situem, malgrat que el pressupost de l'agència forma part del pressupost de Les Corts.
Però, també, doncs l'explicació de la gent de pressupostos diuen, Â«bé, és que la vostra denominació és la que és i, per tant, no n'hi ha una altra volta, i és ahí on heu d'estar, en companyia de Radiotelevisió, de l'Ivace, del Servof, de l'IvajÂ».
Bé.

Ho situe per qüestions que tampoc en estos moments ens genera major problema però sí per coherència jurídica doncs poder estar alienats doncs en el que és el Consell Valencià de Cultura, l'Acadèmia Valenciana de la Llengua, el Comité Econòmic Social, el Consell Jurídic Consultiu, per no dir el Síndic de Greuges o Sindicatura de Comptes que serien institucions adscrites a Les Corts i a les que ens podríem estar pareguent.

I en el control del pressupost també la llei planteja què és la intervenció general, un òrgan que en principi doncs està sota el control extern de la mateixa agència qui fa les auditories.
De fet, ja ha estat la intervenció i ja ha fet la del primer exercici amb absoluta normalitat.

Per part de l'agència, per tant, el compliment de la llei estricta sense cap problema, però suggerim que allò normal seria que fos la Sindicatura de Comptes, ¿eh?
, o si anàrem a una prèvia, a la de la Sindicatura de Comptes, que hagués una fiscalització, vegent una altra institució germana que és l'oficina antifrau de Catalunya, esta fiscalització que en la nostra llei la planteja de la intervenció general de La Generalitat doncs ja la planteja de la intervenció del mateix parlament, és a dir, és l'interventor o interventora del parlament qui fa a final de l'exercici esta fiscalització independentment que la Sindicatura de Comptes també té esta competència.
Bé, són qüestions que deixem sobre la taula i les suggerim en este sentit.

El tema del personal, la disposició addicional de la llei plantejava que en el marge d'un mes havia de presentar una estructura provisional, i que a partir d'eixa estructura provisional es podia plantejar a funcionaris i funcionàries de carrera la possibilitat de poder incorporar-se a l'agència mitjançant la fórmula de la comissió de serveis.

Com saben, i així es fa publicar el dia 4 de febrer, l'estructura estava feta a finals del mes de juliol, el problema de publicar qualsevol cosa en el mes d'agost que tinga una relativa importància doncs considere des d'un punt de vista administratiu que el mes d'agost és prou inhàbil, i d'ahí que li vam demanar al Diari Oficial de la Generalitat que ho fes quan començara -diríem- el curs polític ja en el mes de setembre.
A principis de setembre es va publicar esta RPT provisional, provisionalíssima, feta des de l'àmbit de la urgència i des de la necessitat primària d'incorporar algunes persones per a poder començar a funcionar.
Es va plantejar mitjançant…, este oferiment es feia, s'aprofitava la publicació de l'RLT provisional per a fer-ho, i en tot este procés doncs varen ser moltíssimes les sol·licituds per part de funcionaris i funcionàries de pràcticament totes les administracions públiques.

El procés pel qual estudiar els currículums, estudiar la xicoteta memòria que s'havia plantejat de no més de dos folis, de forma individualitzada, amb un tractament personalitzat va ser llarguíssim, no va ser una qüestió senzilla però, bé, doncs, van començar a veure's i a destacar determinats currículums que varen ser les primeres persones que es varen incorporar.

La comissió de serveis -com vostés saben- no és un concurs de trasllats ni és una provisió de llocs de treball ordinària, és un cas excepcional regulat en la nostra llei de funció pública i el seu decret que la desenrotlla, planteja que intervenen tres parts: l'administració que té necessitat de cobrir un lloc transitòriament i fins que es faça la cobertura mitjançant el corresponent concurs; i, per una altra part, una administració que ha d'acceptar, cedir-te un funcionari que ha expressat la seua voluntat, el seu interés de voler anar a eixos llocs que no estan coberts encara.
En esta relació a tres s'han produït moltíssimes incidències.

Començaré perquè n'hi ha hagut administracions en què ha arribat el moment en què funcionàries, funcionaris que havien expressat el seu desig de vindre doncs no han autoritzat les comissions de servei frustrant d'alguna manera, dins de tot el seu dret, i l'argument de les mateixes administracions és la de dir, Â«et cedisc un funcionari que no et puc cedir perquè tinc unes necessitats que me les cobreix esta persona i, per tant, no podem prescindir d'ellÂ».

Açò ha sigut en una sèrie de casos, i especialment si n'hi ha una administració que ha sigut en este aspecte molt dura ha sigut l'administració de l'estat, que ha dificultat precisament per esta raó, no per una altra.
Paradoxalment sí que ha acceptat en algun cas; dins del 2008 ja tenim una persona en comissió de serveis que procedix de l'administració de l'estat i del servei d'inspecció però en altres casos, i no l'administració tributària sinó altres ministeris sí que ens han posat molts problemes i no s'ha pogut realitzar esta comissió de serveis i, per tant, bé, les persones que ho han desitjat hauran d'esperar al concurs ordinari que serà la forma de provisió, com una part d'estes places estan ara, en estos moments, en la fase de provisió.

L'altre aspecte, i també els ho dic perquè és una qüestió important, és la de funcionaris i funcionàries que o bé han presentat la seua sol·licitud, o bé abans de presentar-la s'han interessat per com quedava la seua nòmina, i han vist que l'estructura retributiva del personal de l'agència és una estructura que està vinculada a la llei de funció pública com així està manat, i com així ho diu la mateixa llei, quant a classificació i provisió estem obligats a regir-nos per la llei de funció pública.

Per tant, esta plantilla que vostés varen vore publicada el 4 de setembre provisionalment i la del 5 de març ja definitiva -i comentaré el procés pel qual una provisional s'ha convertit ja en definitiva-, té una estructura, que n'hi ha hagut algun comentari, ¿eh?
, de dir que totes són jefatures i poca gent, és a dir, bé, és una estructura que és la que ens dóna la llei de funció pública.

Si anem a les característiques del personal de l'agència és que ha de ser personal expert, expert en els seus àmbits, expert en fiscalització, expert en investigació, expert en àmbits jurídics, i si ens n'anem a l'estructura de classificació de la llei de funció pública doncs estos llocs en eixe nivell; en eixe nivell atractiu per a persones expertes i que tenen coneixements per a poder incorporar-se a l'agència doncs està denominat com a Â«jefatures d'unitatÂ», Â«jefatures de serveiÂ», etcètera, Â«jefatures de negociatÂ», és a dir, és cert.

Però, en definitiva, des del punt de vista nostre, si haguérem pogut seguir paràmetres d'altres òrgans de control extern, les denominacions hagueren pogut ser perfectament el d'analista, o investigador, o auditor, mantenint les mateixes qualificacions, però eixes qualificacions ens portava a assimilar, junt a la qualificació, quant al grup professional, el nivell, el compliment de destinació, el complement específic, ens obligava a seguir els paràmetres que la mateixa llei planteja.

D'ahí que la nostra proposta de modificació puntual -quan vostés ho consideren-, es plantejava, i a més parlat amb els serveis de funció pública com buscant fórmules per a poder resoldre este problema que no vàrem trobar, amb la llei taxativament no podíem trobar unes altres fórmules, el que es poguera afegir en allò que diu la mateixa norma Â«que el personal funcionari de l'agència es regirà quant a qualificació i provisió per la llei de funció públicaÂ» doncs que es pogués afegir un paràgraf que digués Â«amb les especificitats que reglamentàriament es determinenÂ».

I el reglament sols el pot aprovar que Les Corts, no estem plantejant una norma que es puga inventar ni el director ni la directora de torn, sinó una cosa que les mateixes Corts puguen regular sense necessitat d'una modificació legislativa.
¿Per què?
Doncs perquè la desincentivació cap a persones molt preparades que li significava vindre a l'agència pèrdues d'un 20, 25, 30%, respecte a les retribucions que ara tenen en els seus llocs funcionarials que ocupen, doncs feia impossible poder incorporar estos experts.

Esta possibilitat permetria doncs, bé, sense plantejar cap situació de privilegi, que el funcionari o funcionària que té unes retribucions consolidades en una altra administració pogués vindre a l'agència mantenint estes retribucions sense cap altre problema.

Bé, són qüestions que durant estos mesos s'han anat acumulant i que, també, ens han conduït a plantejar-los una sèrie de propostes.

Entre l'aprovació provisional de l'estructura publicada el 4 de setembre i l'aprovació definitiva de la relació de llocs de treball n'hi ha escasses diferències, però les n'hi ha.
Com saben, tota relació de llocs de treball ha de ser negociada amb els sindicats; d'ahí que la que vàrem publicar tenia el caràcter de relació provisional, era la proposta, era una proposta del director de l'agència per a crear, per a construir la relació de llocs de treball definitiva, però pràcticament convocant a les centrals sindicals a partir doncs de les dades que em van oferir els serveis jurídics d'ací de Les Corts i que convocàrem a les tres centrals majoritàries, que també estan representades en el mateix personal de Les Corts, Comissions Obreres, UGT i la Intersindical, doncs pràcticament fent la convocatòria ja ens arribà un recurs d'un dels sindicats majoritaris precisament contra esta relació de llocs de treball provisional.

És un recurs que planteja coses evidents i en les quals qualsevol central sindical té tota la raó.
És a dir, no es pot aprovar una relació de llocs de treball sense la negociació amb els sindicats, evidentment.
Per això no era definitiva.
Per això era.
.
.
, ¿eh?
, i se publicava com a tal, era provisional.

Començàrem ràpidament.
Se va constituir la mesa negociadora amb les tres centrals sindicals, sense jo tindre ningú en l'agència -continuava estant jo sol en el mes de setembre- i l'únic que els vaig demanar era tindre un administrador, tindre un responsable jurídic en l'agència per jo poder, en definitiva, que la mesa de negociació fos realment paritària.
És a dir, que tinguérem.
.
.
, que tinguérem en el meu.
.
.
, per la meua banda tindre una assistència jurídica i experta amb estes dos figures dins de qualsevol estructura bàsiques, que és la persona que ostenta les responsabilitats en la gestió administrativa i econòmica i de personal, ¿eh?
, i la persona que evidentment porte el règim jurídic de la institució.
Les dos persones estan ací, Juan Casades, l'administrador, i Teresa Clemente, la directora jurídica.

Quan vàrem normalitzar esta situació, ja la mesa de forma paritària va començar i, pràcticament, se varen acceptar totes les propostes que les centrals sindicals varen fer.
D'ahí que les modificacions que vostés voran són modificacions plantejades de forma molt raonada i de forma molt explicada per part de les mateixes centrals sindicals i que no va haver-hi cap inconvenient en introduir-les.

Aixina i tot, va ser llarguíssim el procediment perquè va durar des del mes de setembre fins al mes de febrer, en el qual finalment se va signar l'última reunió, l'acta de conformitat i d'aprovació de la relació de llocs de treball definitiva, que és la que ara en estos moments està vigent i que deixava sense efecte tot el que s'havia derivat de l'RPT provisional.

És a dir, passaren els llocs a tindre qualificacions en alguns casos diferents, numeracions diferents, etcètera, etcètera, i d'ahí que se va introduir un apartat en la resolució publicada el 5 de març que esta resolució deixava sense efecte la del mes de setembre amb totes les conseqüències derivades.

Les tres centrals sindicals signaren l'acta sense saber ninguna raó, i si me la pregunten els diré que no se la puc donar, però una setmana després la central UGT se va despenjar d'este acord.
O siga, que l'acord el tenim signat per les tres centrals, però després hem incorporat un escrit de descuelgue respecte l'acord, sense majors.
.
.

Sí que s'havien plantejat al llarg dels processos tot açò que els he estat comentant, que si l'agència havia de tindre personal laboral, que si.
.
.
, i evidentment en estos aspectes sí que vàrem ser absolutament inamovibles.
És a dir, l'agència no pot tindre personal laboral i ha de ser personal funcionari de carrera.

Les raons al detall no les podem dir perquè l'escrit era un escrit molt senzill de descuelgue d'este acord.
I d'ahí que, dins ja d'este exercici, del 2018, tingam una relació de llocs de treball que era el que ens alliberava la capacitat per a poder començar a convocar concursos, que és el que vàrem fer immediatament i passats.
.
.
, a mitat del mes de març publicàrem la resolució per la qual eixien estos concursos.

També els he de dir que una de les característiques de les comissions de servei és el seu caràcter temporal limitat.
És a dir, que són llocs que han sigut qualificats de lliure designació, el límit del temps són sis mesos, s'ha de convocar concurs dins d'este període i, en el cas dels llocs de treball que no estan sotmesos a concursos de lliure designació, el màxim de temps són dos anys, que no vol dir que s'hagen d'esgotar.

Bona part de les qüestions que els he plantejat formaran part de propostes en el projecte de reglament que els enviarem en els propers mesos i que no tinc cap inconvenient en, si vostés ho consideren, que puga plantejar-se una altra compareixença per part meua.
El que no podrem serà retocar ni modificar ningun aspecte que estiga blindat per la seua naturalesa de prescripció legal.

Però en este procés començat en el mes de desembre saben que teníem un temps límit, segons la mateixa llei, impossible de complir -i ací els ho plantege-, entre altres coses, perquè s'han introduït dins del procediment d'aprovació de les normes -i el reglament és una norma com la que afecta l'article 133 de la llei 39- en el qual ha d'haver-hi un període d'informació pública prèvia en el qual la institució que va a redactar la norma ha d'expressar en grans trets els seus principis, ¿eh?
, del que pretén, l'objecte de la norma i què és el que vol regular.
I, a partir d'ahí, s'obri un període de participació, és un període participatiu de totes les institucions i entitats o persones que puguen sentir-se afectades.

Vàrem enviar pràcticament a totes les entitats públiques de la Comunitat Valenciana, òrgans corporatius tant de l'àmbit de la judicatura com.
.
.
, el que va ser aquell document base; s'han recollit tan sols huit propostes en el sentit de fer aportacions, en el sentit de fer crítica a algun altre aspecte i que ara, quan el projecte el tingam a punt, les penjarem conjuntament, les aportarem conjuntament perquè vostés tinguen tota la informació.

El reglament per a nosaltres serà bàsic en el que són tots els processos que la llei enuncia, d'una manera més o menys detallada, tot el que és el procediment d'apertura dels expedients, d'anàlisi, d'investigació; les seues fases d'estudi previ, de desenvolupament, repartiments, competències.
.
.
, bé, com saben, tot el que és una norma reglamentària, precisament és facilitar el que se puga aplicar i se puga desenvolupar l'activitat que una llei preveu.

Una de les qüestions que des de l'àmbit del reglament volem tractar és veure si jurídicament se poden introduir aquells aspectes que hem vist amb una feblesa considerable en temes de matèria de personal.
Però com és un text que no tenen vostés encara i que serà sotmés al debat, doncs ja quan arribe el moment ja ho podrem analitzar.

I pense que una de les qüestions que tenen en una memòria d'una entitat com la nostra, tenen.
.
.
No vol anar.
Bé, doncs.
.
.
 Posem Â«siguienteÂ».
No, no, les fletxes no van.
Siguiente i no va la siguiente.

Entraríem en l'àmbit del que és l'àrea d'anàlisi i d'investigació.
(Veus)

Aniríem al que és l'apartat d'anàlisi i investigació.
Com saben, esta funció de l'agència té.
.
.
, té unes vies d'actuació i d'intervenció per part de l'agència d'inici dels expedients.

La llei planteja que se pot intervenir d'ofici, se pot intervindre perquè ho demana una altra administració o se pot intervindre per denúncia.

En les condicions en les quals hem estat en el 2017 i en les quals encara continuem estiguent, encara que d'una manera ja més suau, comprendran que iniciar res d'ofici era més que quimèric.
I prou vàrem tindre d'anar registrant l'arribada de denúncies que han arribat a l'agència durant estos últims.
.
.
, els mesos que van des del mes de juliol fins al mes de desembre, el número de denúncies que varen ser presentades és de 35, el número d'expedients que es van presentar.
.
.
-F5 m'ha dit.

En este quadre -el tenen en la memòria-, un total de 35 denúncies, de les quals en esta estadística que els hem proposat en la memòria -indistintament que si vostés ens plantegen altre tipus d'informació, aixina ho farem-, en principi, ho hem estructurat a l'hora d'informar-los per l'àmbit de les administracions afectades.
En l'àmbit local és la majoria.
En el dibuix anterior es veia.
.
.
, continuat de La Generalitat i seguit d'altres administracions.

I, després, en el que afecta a les matèries, les matèries són contractació la majoria i, dins de la contractació, hem de veure contractació de serveis, contractació de subministraments, contractació d'obres o gestió de patrimoni també.
En l'àmbit local són essencialment d'este tipus.
La majoria són dotze.
En l'àmbit de gestió de personal en són cinc en l'àmbit local.
I en l'àmbit de subvencions en són tres.
En el de concessions públiques, n'és una i d'urbanisme també n'és una altra, i d'altre tipus en són dos.

Per part de La Generalitat, els expedients que s'han obert per denúncies són huit en total, dels quals contractació n'han sigut dos; en l'àmbit de gestió de personal, dos, i el que serien altres àmbits, quatre.

Altres estructures que no són Generalitat ni l'administració local, han sigut tres les denúncies presentades i totes afecten o l'àmbit de gestió de personal o altres qüestions.

Dins d'altres qüestions tenim sobretot gestió del patrimoni, que no hem incorporat dins de la nostra codificació, però que també, a la vista de les coses que van entrant, també ho anirem incorporant.

En percentatge serien estos: el que afecta contractació en el total és la majoria, en un 40%; el que afecta personal, un 22%, i subvencions, un 8,5%.
En el que són altres, seria esta part del 22%.

En la forma d'iniciació del procediment, quan arriba una denúncia, se fa un primer examen, perquè pot vindre.
.
.
, conforme de vegades passa, pot vindre un document en el qual l'agència no té la seua competència o havia d'haver anat dirigit a una altra administració per no ser matèria de la mateixa agència.
Es fa una primer anàlisi molt succinta sobre la competència de l'agència i es passa a iniciar l'expedient.

Este expedient, n'hi ha trenta dies per a fer una valoració de si correspon l'inici de la fase d'investigació, que significa ja començar per analitzar els fets i reclamar la documentació que corresponga.
I en este sentit hem de dir que, de les 35 denúncies presentades en el 2007, ninguna de les denúncies ha sigut arxivada.

Totes han passat la fase de versemblança, de veracitat, els fets explicats tenien connotacions i aspectes raonables, presumptament podien i ho eren competència de l'agència i, per tant, tots han iniciat estos 35 expedients que els he comentat.

La forma ha sigut majoritàriament per denúncia i després hi ha hagut una petició per part d'institucions.
Han sigut dos les institucions que han demanat que l'agència intervinguera per anar més enllà del que elles podien o tenien capacitat.
Afecta essencialment matèria de subvencions i matèria d'obra pública.
I després hem tingut, dins del 2017, una petició de protecció de denunciant, al qual ja he fet menció al llarg d'esta intervenció.

Plantejats per esta estructura, les denúncies fan referència a contractació en un número de tretze, assumptes de personal tres, subvencions tres, concessions una, urbanisme una i altres àmbits set.

Una de les qüestions que sí que codifiquem és l'origen, la procedència de la denúncia.
És important esta procedència des del punt de vista, doncs, de l'anàlisi de versemblança, que la font puga ser una font directa, no siga una font indirecta.
Per tant, codifiquem esta procedència i n'hi ha una part important d'estes denúncies, un 45%, que ve de personal eventual.
Són treballadors públics que estan dins de les administracions en funcions d'eventuals.

Seguits dels empleats, dels particulars, en un 22% és la pastilla verda i empleats públics un 20%.
Anònims sols ha arribat un 5,71%, la denúncia anònima que és tan temuda i de vegades tan vilipendiada, per experiència meua anterior i per experiència ara en l'agència, no representa una quantitat tan considerable.

La denúncia anònima, a més, té un tractament específicament curós per part de l'agència.
Sabem que la denúncia anònima, precisament perquè qui la fa no s'identifica, pot tindre elements que tinguen altres intencions que el de denunciar una mala pràctica o denunciar.

Per tant, mai ninguna denúncia anònima inicia el seu camí si no s'ha fet eixa anàlisi de versemblança, seriosa, rigorosa.
I sempre impedint que la denúncia anònima puga fer un mal irreversible en cas que després es demostrara que la denúncia era una denúncia falsa.

Això ho advertim també.
Les denúncies falses estan tipificades, no sols en el Codi penal, sinó també ho estan dins del que és la llei de l'agència.
Una denúncia falsa entra dins de les conductes molt greus i d'aquelles que la llei ens ordenaria obrir un expedient sancionador que podria arribar a les quantioses sancions que la llei contempla.
Per tant, anònims només s'han donat estos, els 5,71%.

El canal de presentació també és en estos moments.
.
.
, la web pràcticament ha començat a funcionar fa molt poquet de temps, que serà un canal habitual de comunicació.
Però, no obstant, malgrat no tindre ninguna plataforma on es pogués donar dades per a posar-se en contacte amb l'agència, doncs, el correu electrònic ha sigut una forma habitual.

Prèviament ha estat la telefonada demanant a quin correu electrònic es podia presentar una denúncia.
Però esta ha sigut la via majoritària, a molta distància, respecte a les altres d'entrada de les denúncies en un 68%.
En un 17% ha sigut presencial, és a dir, persones que s'han presentat en la mateixa agència per manifestar una denúncia.
I en un 14% ho ha sigut mitjançant correu postal del de tota la vida, via registre de l'agència.

En este sentit, seguint els canals o la forma de presentació, per correu electrònic fan referència a contractació onze denúncies, a gestió de personal sis, a subvencions tres, a concessions, una i, a urbanisme, una.
En el registre per correu postal en són cinc, dos referides a contractació, dos a personal i una a altres àmbits.
I presencial, és a dir, presencial en la mateixa agència, són sis els expedients iniciats, dels quals temes de contractació n'és un i quant a altres qüestions, en són cinc.

En esta línia i entroncant en allò que és l'estructura provisionalíssima que vàrem presentar en el 2017 i després dels ajustaments de la relació de llocs de treball, doncs, l'organigrama que quedaria configurat en estos moments en l'agència és el que tenen vostés en la pantalla i també en la memòria.
On seguim pràcticament una estructura molt semblant de la qual, en la meua compareixença primera, quan vostés examinaren als candidats, doncs, ja vaig expressar, i amb molt poques variacions.

Són tres gran àrees operatives junt amb un staff de funcionament.
Les àrees operatives, la direcció i prevenció en la qual té una importància preferencial la formació i també el funcionament des d'esta àrea d'un centre de documentació que, en el seu moment, ens siga útil per desplegar una millor codificació de tots els mètodes, de totes les formes en què es manifesta el frau i la corrupció en l'àmbit públic.

La direcció d'anàlisi i d'investigació és la central.
En el nostre cas és la que ha de fer front a la gestió de les denúncies.
En el moment que tinguem l'estructura suficient i consolidada l'agència, doncs, també iniciarem els expedients d'ofici o podrem donar servici a aquelles administracions que ens ho manifesten i que ens demanen que intervinguem en àmbits de la seua gestió als quals no poden o no saben per escassesa de recursos o per falta d'especialització.

I en l'àmbit de la direcció jurídica part del règim jurídic del funcionament de la mateixa agència, doncs, tenim des de l'àrea d'on es porta la protecció del denunciant.
El tràmit, l'expedient d'atorgament de l'estatut del denunciant es gestiona des de l'àrea jurídica i també el règim sancionador quan n'hi hagen.
En el 2017 ja els he comentat que no ha hagut cap expedient sancionador, però és l'àrea jurídica sobre qui recau tota esta responsabilitat.

Una altra de les àrees on hem pogut desplegar no tota l'activitat que ens hagués agradat i que la llei també ens atorga és el d'intervindre realitzant informes en els períodes de tramitació de les normes jurídiques o reglamentàries que les administracions realitzen.

En este sentit, doncs, quan estiga l'estructura ben abastida, doncs, vostés rebran la nostra opinió des del punt de vista de l'agència, doncs, respecte a aquelles mesures preventives del risc de corrupció que pogueren ajudar o que pogueren fer millor les normes legals.
En este àmbit han sigut algunes consultes verbals que hem ajudat i hem tramitat, però no tota la capacitat que l'agència ha de tindre en el seu moment per poder realitzar.

Dins de l'àmbit.
.
.
Esta és l'estructura amb els noms i cognoms de les persones que ocupen els llocs que han sigut proveïts fins el dia 31 de desembre i que tenen a la seua disposició la motivació de per què estes persones i no unes altres, tractant-se d'una comissió de servei on la idoneïtat s'ha analitzat a partir de currículums i a partir de les memòries presentades i tenint present que és el concurs a futur el que proveirà d'una forma definitiva.

No obstant, estes funcionàries i funcionaris, la seua experiència en els àmbits d'on procedixen, majoritàriament de la Generalitat valenciana, però n'hi ha també procedència d'administració local, de la universitat, seguint uns criteris dins de buscar una plantilla funcionarial en l'agència que s'ajustara a les característiques de la mateixa agència, estos criteris han sigut essencialment tres.

Un primer per mandat legal, és el de la paritat, com no pot ser d'una altra forma.
En el procés que anem seguint esta paritat la vull garantir i la vull assegurar.
L'altre criteri ha estat barrejar cultures funcionarials diferents, és dir, atés que la llei diu que la plantilla, el personal de l'agència hauran de ser funcionaris de qualsevol de les administracions públiques, aprofitar esta oportunitat.
I la manera en què ho hem plantejat és buscar que n'hi haja el major número possible de persones de procedències d'administracions públiques diferents.

Açò està truncat en una part pel problema que hem tingut per alguna administració, especialment administracions dependents de l'estat que no ens han cedit els seus funcionaris.
Però el plantejament és que funcionaris procedents de l'administració de l'estat, de La Generalitat, dels ajuntaments, de la sindicatura, d'òrgans de control externs i interns, treballen conjuntament, com ja ho estan començant a fer.

Este és un criteri molt vinculat al mandat legal que l'agència és un òrgan especialitzat.
És un òrgan especialitzat i que té un àmbit competencial com el que vostés saben.
Intervenir en universitats, doncs, tindre funcionaris de procedència de la universitat és un plus, és un valor tindre personal de la intervenció de l'àmbit local o de l'àmbit de La Generalitat o de la inspecció en l'àmbit de l'estat són elements que considerem que contribuïxen a fer una entitat, una institució molt més rica quant a capacitats i a possibilitats de treball.

Vullc -i ja m'arrime al final i disculpen la llargària- plantejar el que, en definitiva, és també una funció d'esta agència a partir de la pràctica i de la casuística, plantejar les seues reflexions.
Ho anirem fent al final de cada expedient dels que s'obrin, plantejant les recomanacions, o plantejant els requeriments o plantejant la motivació de per què s'envia a altres instàncies l'expedient.

Però, l'agència vol ser-los útil en la mesura de les nostres capacitats i la necessitat d'inspirar canvis estratègics, en la visió preventiva, essencialment, la visió preventiva, orientant-les que les nostres administracions siguen més resistents als riscos de corrupció que les amenacen.

Aquí és on hem plantejat, des de l'agència -vostés ho valoraran, no és una iniciativa nova-…, les reunions que he tingut amb la Fundació per la Justícia, n'hi ha una proposta llançada d'un pacte, d'un pacte contra la corrupció.
La formulació nostra és la proposta d'un pacte social contra la corrupció en què la primera premissa siga deixar de costat Â«tu més o jo menysÂ».

És a dir, oblidar-nos de tot el que és este passat per a plantejar unes bases, uns principis d'acord general, en el qual s'involucren totes les forces no sols polítiques, sinó civils, socials, administracions, per plantejar un punt i ratlla que no siga la batalla permanent en què és més un ús polític d'estes qüestions que un propòsit de plantejar-nos que estes coses no tornen, no passen més, i on la Comunitat Valenciana puga ser realment capdavantera, puga ser avantguarda en una proposta tan important com esta.

És a dir, totes les forces polítiques, les institucions posades d'acord amb un pacte social perquè no torne a passar mai més i que iniciem una trajectòria en què tots estem d'acord, en treballar la integritat, l'ètica pública i la transparència, plantejant un paper actiu en el desplegament dels plans d'anàlisi dels riscos dins del que són la nostra gestió, gestió pública, la promoció dels codis, no sols dels codis ètics i de conducta que s'aproven i se pengen, però després no fem seguiments, plantejar mecanismes de seguiments, plantejar mecanismes de conseqüències si s'incomplixen eixos codis.

En matèria de la gestió del conflicte d'interés, en el conflicte d'interés està una bona part del que naix en estes temptacions.
Tots sabem quan se genera una situació en què ens hem d'abstenir, o en què ens hem de plantejar el que siguen altres els que resolguen estos…, determinades qüestions que generen drets, o generen obligacions, que el conflicte d'interés està moltes vegades en l'origen i en la base de les pràctiques, de les males pràctiques, dels comportaments fraudulents.

Per tant, introduir una veritable noció del que representa i uns propòsits d'aplicar els procediments que garanteixen que els conflictes d'interés se resolen d'una manera completament transparents.

En el nostre cas ja ho tenim legalment, ho tindrem més desenvolupat en el reglament, però n'hi han administracions que no ho acaben d'entendre per alguna incidència que hem tingut dins del 2018 i que en la memòria del 2018 s'explicarà, d'incomprensió de la importància que qui denuncia corrupció ha de tindre unes garanties i ha de…, se'l ha de respectar.
Bé, que este pacte, a més, reforce este plantejament.

I en matèria de governança, el problema de la formació, el problema de la formació en tots els àmbits, d'una formació permanent en aquells que som servidors públics, però en tots els àmbits -el funcionarial, el de carrera…-, però també ajudar en l'àmbit dels càrrecs electes que hi haja uns veritables processos, plans, procediments pels quals una governança d'una major qualitat siga possible i que principis com el d'igualtat, mèrit, capacitat, en el àmbit…, en la promoció de les persones dins de l'àmbit d'allò públic siguen tinguts en compte.

I en matèria de control, és una qüestió que la vivim permanentment.
Quan jo me reunisc amb els col·legis de secretaris, interventors i tresorers, la feblesa amb què els òrgans de fiscalització interns de moltes de les administracions es troben, una feblesa subtil, indirecta, que se manifesta de moltes maneres.
La primera i la que té un impacte considerable és el que…, el sistema retributiu dels habilitats estatals.
En una bona part de la retribució depén de l'òrgan que ha de ser fiscalitzat pel mateix òrgan.
Ahí sí que generem un conflicte d'interés que precisament en l'apartat anterior plantejàvem que hauríem d'evitar.

És a dir, des del nostre punt de vista, s'escapa, jo crec que inclús s'escapa a l'assemblea legislativa que vostés representen, perquè saben que el règim jurídic dels habilitats estatals té caràcter estatal, bàsic.
I, per tant, l'únic que podem plantejar-nos són recomanacions, però seria molt, molt important que esta independència econòmica….
, és a dir, el que a un interventor se fa incòmode…, que els seus reparos són una constant, doncs que no tinga la por de trobar-se amb què les seues retribucions, quan s'aproven els pressupostos de l'exercici següent, se veuen reduïdes, conforme ha passat i conforme tenim casos constants.

Després n'hi ha una tendència a buscar l'exempció en els llocs de control extern.
L'exempció m'estic referint al…, en la mesura se pot, s'eliminen llocs d'habilitats estatals.
Tenim en marxa una reducció considerable en l'àmbit de la tresoreria.
El tresorer és l'últim filtre del procés de pagament.
El tresorer ha de ser un funcionari especialitzat i molt preparar.
I mos trobem que, si no passa res, en una bona part d'ajuntaments valencians se pot acabar eliminant esta figura, tal com ens han informat des de l'àmbit del mateix col·legi de secretaris i interventors.

En este sentit, reforçar els controls interns passaria per, precisament, jo no dic blindar, però sí donar garanties, sí establir mecanismes molt més rigorosos a l'hora de plantejar… Jo no estic dient que un funcionari que no fa el seu deure, que no treballa conforme té de treballar, que una corporació no puga obrir l'expedient que corresponga, i fins i tot afectar-li a les seues retribucions, però açò en estos moments no està suficientment reglamentat.
Se pot fer d'una manera absolutament no discrecional, sinó fins i tot arbitrària.
I el que…, la nostra reflexió va dirigida a buscar el reforçament d'estos mecanismes.

I en matèria de contractació pública, en alguns aspectes la recent llei, entrada en vigor el 9 de març, de contractes del sector públic, se'ns ha avançat.
És a dir, és una llei molt rigorosa, és una llei que transfereix recomanacions de la Unió Europea, que ja feia molt de temps que a través de les seues directives s'havien anat plantejant.
És una llei molt extensa, amb una bona part dels seus articles dedicats a millorar els procediments i a evitar el que eren els seguiments…, capes, on la discrecionalitat era excessiva, o on el recurs cap a modalitats contractuals s'havia fet un abús claríssim i un abús que té d'eliminar-se.

En este àmbit és en un dels quals plantegem la necessitat de formació, i estem treballant de cara a unes jornades, en la tardor, sobre contractació pública i prevenció de la contractació.
En estos moments, ens consta, perquè ens ho plantegen, des de diferents instàncies administratives, la dificultat d'aplicar la mateix llei.
És una realitat.
Hem passat d'unes lleis que pràcticament se repetien, les seues modificacions eren poca cosa, a una en què en els seus quatre-cents i escaig articles canvia radicalment tot el sentit que se tenia en la contractació pública.

Però el que sí que tenim clar -i en este sentit coincidim amb la mateixa llei- és que la reducció al mínim de la discrecionalitat és un fet.
I a més, cal incidir en eixe àmbit, el predomini de l'objectivitat.
I allò d'adjudicacions d'obres centenàries de…, quant a milions d'euros que s'aprovaven al final de tot un procediment, que l'expedient era impecable, l'expedient estava complet, però el que inclinava cap a una empresa o cap a una altra era un simple informe tècnic d'una única persona.
Açò la llei ha volgut eixir.
I d'alguna forma estes recomanacions, que fa molt de temps que venim fet, des de molts àmbits, han seguit aplicats.

Sobre la base d'estos principis i sobre la intensa proposta en tots els àmbits que planteja el manifest de la Fundació per la Justícia en les seues mesures contra la corrupció, que començaren sent nou i ara ja en són diversos centenars, i que ens plantegem conjuntament el promoure, el d'animar…, la importància que seria, sobretot de cara a la societat, i sobretot de cara a la imatge que tenim cap a l'exterior, el que tots plegats arribàrem a un acord sobre este pacte social contra la corrupció.

I arribant ja a la part de la gestió… (Pausa i veus) Bé, entrem, ara sí, en la recta final.
Este és el pressupost que els vaig proposar en l'arrancada de l'agència.
És un pressupost, evidentment, que pràcticament ha segut impossible d'executar.
El detall el tenen…, no sé si l'arribaran a vore, però del que eren una quantitat d'obligacions a contreure entre despeses de personal i de funcionament, i d'inversions que pujava eixe 1.
500.
000 euros, doncs quan realment vàrem tindre una…, en marxa una cosa tan simple com és un programa de comptabilitat, una persona, una directora de recursos econòmics, un administrador, que poguérem posar en marxa els primers pagaments, inclosa la nòmina del que es parla, es varen començar a fer en el mes de novembre, excepte uns, que ahí sí que, per compliment rigorós de la llei, vaig executar directament sense tindre encara l'administrador ni jefa de recursos econòmics, i era el pagament a la seguretat social, pel qual ens hagués pogut caure una sanció o un expedient sancionador d'haver incomplert estos pagaments.

A partir del mes de novembre és quan podem realment executar…, complir determinades obligacions que condicionades a la posada en funcionament del pressupost poguérem fer.

I, per tant, açò s'ha traduït en una…, en obligacions reconegudes al tancament de l'exercici tan sols de 153.
317 euros, quedat, per tant, un romanent d'1.
300.
000 euros que s'han quedat, que van directament… tornen a les arques de la hisenda de La Generalitat, atés que una altra petició que vàrem formular a final de l'exercici de cara a incorporar-ho en la llei de pressupostos de La Generalitat, que era el poder, el poder…, els saldos poder-los incorporar al pressupost de l'exercici corrent, conforme tenen altres institucions de La Generalitat, doncs no vàrem rebre resposta.

I, per tant, no rebre resposta significa que en la liquidació del pressupost que hem presentat i que ha auditat la intervenció general, quan ells…, el seu informe ens arribe, se determinarà la quantitat exacta que hem de reingressar, el milió i mig no arriba a ingressar mai en el compte de l'agència.
Sols va ingressar una primera part, d'al voltant de 400.
000 euros, atés que la conselleria d'hisenda va enviat remeses conforme se van necessitant.
Com no se van necessitar, evidentment, tampoc es varen demanar.

D'ahí que una bona part d'este 1.
346.
000, que diríem que seria, en termes molt simplistes, resultes o superàvit, no…, una bona part no n'hi ha que tornar-lo, atés que la mateixa conselleria d'hisenda no arribà mai a transferir-lo, deixant les qüestions com a…

I en la part de pagaments…, bé, ens apliquem la normativa estatal en matèria de pagaments.
Estem en el…, ens han sobrat vint dies respecte a l'obligació que tenim de complir els terminis.
Són…, aquestes dades que, a més, són obligatòries comunicar-les a les administracions fiscalitzadores.

I per la meua part, me sotmet a les seues preguntes, a les seues qüestions en allò que no haja pogut explicar, en allò que vullguen…, del que he explicat necessiten més, més (inintel·ligible) .
.
.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Llinares.

Anem a mamprendre la intervenció de…, en este cas, dels diputats membres de la comissió, i ho farà el senyor De Miguel per un temps màxim de quatre minuts.
Té vosté la paraula.

El senyor De Miguel Martínez:

Gracias, presidente.

Buenos días, señor Llinares.

Agradecerle su presencia aquí, y agradecer, principalmente, el trabajo que ha hecho, en las condiciones sobre todo en las que la ha hecho, el poner en marcha esta agencia.

Y además, dice mucho de usted ser tan benévolo el decir Â«un despliegue singular de la agenciaÂ», porque se ha quedado…, ha sido, ha sido pero muy, muy benévolo con la situación, porque yo de hecho también he visto allí in situ el despacho en el que estaban hacinados todos ustedes.
Conozco cuáles han sido sus quejas durante estos meses -esa soledad de la que hablaba-, estar sin sede, sin presupuesto, sin personal, es decir, sin medios.

Y usted lo ha dicho muy bien: estamos continuamente hablando de la eficiencia, que tenemos que ser eficientes en la gestión de los recursos públicos.
Y lo que hemos hecho, incluyendo esta casa, que es de quien depende la agencia, es totalmente la ineficiencia más absoluta.
Hemos tirado tiempo, hemos echado a perder tiempo y recursos que se podían haber invertido muy bien en la verdadera labor y la verdadera actividad de la agencia.

Por tanto, ya la digo, pues agradecer su esfuerzo y su tenacidad y no haber tirado la toalla, porque a lo mejor otro, llegado noviembre sin tener personal con el que trabajar, habría dicho: Â«Miren, señores, quédense su agencia y busquen a otro que -no sé- esté dispuesto a trabajar en esas condiciones.
Â»

Pero pasando a lo que es la actividad en sí, aunque sea de esos dos meses, digamos, en los que ya pudo estar con mínimo rendimiento la agencia, sí que me gustaría que me… que comentara, dentro del análisis e investigación de esos poquitos expedientes que se han abierto, si han tenido la posibilidad de, de…, pues de investigar, vamos, de contactar con las administraciones para ahondar un poco más en el tema de esos expedientes.

Me gustaría saber cuál ha sido la actitud, digamos, de las administraciones cuando ven que un ente nuevo, como en la agencia antifraude, se presenta allí y dicen: Â«Señores, tengo una denuncia y vamos a investigar, vamos a ver qué pasa aquí.
Â»

También, relacionado con esto, cuál es…, si considera que el grado de conocimiento de lo que es la agencia… O sea, realmente cuál es el grado de conocimiento de la ciudadanía, pues entiendo que es escaso porque la gente, salvo los que están muy interesados por el tema y los que están muy concienciados con la lucha contra la corrupción, pues posiblemente poco sepan que existe…, que hay una herramienta útil, como es esta agencia, a disposición de la ciudadanía.

Y también una cosa que me ha llamado la atención -bueno, creo que a todos nos ha llamado la atención, que es ante todo bastante preocupante- es que todavía haya ocho funcionarios u ocho personas que se hayan tenido que acoger al estatuto de persona denunciante.

Entonces, desde la agencia…, sí que me gustaría preguntarle qué acciones tienen planteadas tomar, evidentemente, en el futuro y cuando ya tengan toda la capacidad de recursos, tanto económicos como humanos para actuar, qué acciones piensan o creen que habría que tomar para cambiar esa mentalidad, para hacer de una administración que…, cuyo personal no tenga que acogerse a un estatuto de persona denunciante.
Es decir, porque si a mí es una cosa…, la verdad es que me ha sorprendido porque me parece bastante grave todavía a estas alturas y en estos tiempos, que parece que son tan distintos del pasado, que haya personal que tenga miedo de denunciar.
Parecería que todo eso había quedado atrás, pero parece ser que no.

Y también si tienen previsto, dentro de las tareas de prevención, dado que tal y como nos ha explicado, y como aparece en la memoria, el grueso de las denuncias van dirigidas a las entidades locales, digamos, si tienen previsto centrarse en lo que es la formación y la prevención en las entidades locales, puesto que son las administraciones que, al menos en estos dos meses o en estos cuatro meses que lleva en funcionamiento, son las que han recibido más denuncias.

Y como no me queda tiempo, pues una vez más, agradecerle su trabajo y animarle a que continúe en ese trabajo.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor De Miguel.

I ara per part del Grup Parlamentari Ciudadanos, té la paraula l'il·lustre diputat senyor Toni Subiela, per un temps màxim de quatre minuts.

El senyor Subiela Chico:

Gracias, presidente.

Buenos días, o buenas tardes ya, señor director.

Mire, yo lo primero que quería, igual que mi compañero, pues agradecerle ese esfuerzo y esa lucha por la prevención y por la lucha contra el fraude y la corrupción en esta comunidad, tanto de usted como de su equipo, porque visto lo visto, falta nos hace, ¿no?

Le voy a hacer un par de preguntas sobre dos temas muy concretos.
Uno es sobre esos meses de absoluta soledad que usted…, como usted ha mencionado, esos meses donde los recursos humanos y materiales necesarios que le habíamos dicho que le daríamos por ley, pues no se le estuvieron dando.
Quería que usted me hiciera una valoración, porque viendo lo visto, y viendo lo que pone usted en la…, lo que ponen ustedes en la memoria, la sensación que tenemos es que sí que había mucha intención de crear la agencia, porque el titular era muy bonito de que se trabajaba contra el fraude y creábamos un nuevo organismo que luchaba contra todo lo malo que había en esta comunidad, pero a la hora de la verdad, a la hora de poner los recursos, de poner las intenciones, de crear ese órgano, pues todo quedaba en una cortina de humo.
Parecía que…, o da la sensación que aquí se lucha contra la corrupción con la boquilla solamente, pero no con los hechos.

Es que nos llama mucho la atención, porque con el tema de la sede, sobre todo cuando incluso de algunas propuestas que hacen ustedes de inmuebles, dicen que no reciben ni respuesta por parte de la administración, como es el de la calle Colón número 80, o los inmuebles del caso Cooperación.

Y luego, hay un tema que nos preocupa bastante, que es el tema de la protección al denunciante.
Quisiera preguntarle si realmente, aparte de que entiendo que en todos mantienes la…, en todos consiguen…, todos los denunciantes consiguen ustedes mantener el anonimato, saber si tienen los recursos necesarios y las garantías suficientes para poder mantener ese anonimato de los denunciantes de forma general y, sobre todo, en esa persona que sí que ha reclamado esa protección extra para su persona.
Si realmente ustedes tienen los medios necesarios para ello.

Porque nos preocupa sobre todo un apunte que hace usted…, que hacen ustedes en la memoria, en la que dicen: Â«Havent-se trobat amb alguna administració que es resistix a reconéixer que el funcionari o funcionària que denuncia males pràctiques mereix tot el reconeixement professional i protecció.
Â» Me gustaría saber exactamente…, o si me pudiera dar alguna pista sobre qué administración ha sido, cómo y de qué manera, porque realmente nos parece preocupante ese apunte que ustedes incluyen en la memoria.

Muchas gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Subiela.

I ara per part del Grup Parlamentari Podemos-Podem, la il·lustre diputada senyora Fabiola Meco, per un temps màxim de quatre minuts.

La senyora Meco Tébar:

Moltes gràcies, president.

Señor Llinares, agradecerle su comparecencia que con detenimiento nos ha expuesto, esa actividad de la agencia, que no es de seis meses, es de menos.
Esta agencia tuvo todas las dificultades desde el principio, y nadie se le oculta, y ha seguido teniendo las dificultades en todo el relato que usted ha mencionado, todos los obstáculos, todos los palos en las ruedas.
Incluso ahora nos hacía referencia a esta central de compras en la que por parte del estado sí que está y, por parte de La Generalitat, no.

Pero, mire, usted, lejos de ser impasible, aunque tenga ese tono, ese buen tono, a pesar de todos esos palos en las ruedas, aquí está usted imparable, ejerciendo, trabajando… Y por eso quisiera empezar felicitándole por cumplir la ley, por estar aquí, por hacer esta labor de transparencia, que es absolutamente vital para la regeneración democrática, esta rendición de cuentas no solos de las actividades que usted ha realizado, sino también en el plano…, en el plano económico, e incluso abriendo vías de participación para el reglamento de la agencia.

Por todo ello, me gustaría trasladarle las felicitaciones a usted y a su equipo, que hace posible en tan poco tiempo que haya significativas actividades realizadas.

Y sí que me gustaría realizarle algunas preguntas en relación a…, precisamente a los ámbitos de actuación de la agencia.
En concreto, en el ámbito de la prevención y de la formación, al margen de toda esa cantidad de actividades que ustedes han hecho en tan poco tiempo, insisto, usted establece en la memoria…, hace figurar en la memoria una actividad realizada con el señor, al que también ha aludido en su intervención, con el señor Hervé Falciani.

A mí me gustaría que usted hoy hiciera…, diera su opinión respecto a lo que está sucediendo con una persona que ha colaborado con…, que ha colaborado con las administraciones y gracias a la cual se ha recuperado dinero público, ¿no?
, en fraudes a la administración.
Me gustaría que usted, como director de una agencia de lucha contra el fraude y la corrupción, usted que lo trajo a una actividad, me gustaría que valorara cuál es la importancia de actitudes como la del señor Hervé Falciani y cuál es la consecuencia que tiene perseguir a gente que denuncia a quien incumple lo establecido en la ley.

Después, en relación con el análisis y la investigación, esa otra labor que realiza la agencia, me gustaría preguntarle…, porque usted nos ha dado los datos, y nos ha puesto de relieve que es más el personal eventual que denuncia que el personal funcionario o de cargos públicos.
Están incluso por detrás de los particulares.
Me gustaría saber a qué es debido, si considera usted que hay miedo.
Cuál es la razón que puede haber de fondo en que estos expedientes, estas denuncias que han abierto expedientes en los que ustedes están trabajando, sea efectuada mayoritariamente por personal eventual.

Después, en el área jurídica, usted hace alusión a convenios relacionados con universidades públicas valencianas.
Las universidades también están en su ámbito de competencia, salvado ese principio de autonomía universitaria.
Usted habla de convenios y usted en las recomendaciones que hace habla de la necesidad de adoptar medidas en clave de contratación pública y de conflictos de intereses.

Hoy, que estamos conociendo noticias que afectan también a universidades públicas valencianas, en las que el señor Álvarez Conde y su expareja dicen que controlan la contratación pública en esas universidades, me gustaría saber qué tiene que decir también un director de una agencia antifraude en el marco de la cual están las universidades públicas valencianas.

Después, me gustaría felicitarle por haber dado, otorgado ese estatuto de protección del denunciante.
Seguramente también el primero en España, puesto que a nivel estatal aún no tenemos una ley que proteja al denunciante.
Seguramente, como decía el señor De Miguel, ojalá y no tuviéramos que tener este estatuto, estos derechos, estas obligaciones para con ellos, pero en tanto que esto no se hace, bienvenido.

Y a mí…, decía el compañero de Ciudadanos, que le gustaría saber qué administración es la que no ha protegido o no ha querido otorgar el estatuto del denunciante.
A mí me gustaría saber si usted…

El senyor president:

Senyora Meco.

La senyora Meco Tébar:

…se ha planteado… -termino-, si usted se ha planteado elaborar un listado de entidades colaboradoras con la agencia antifraude, o por el contrario, un listado negativo de las entidades que han declinado colaborar con las actividades.

Termino simplemente felicitándole por esta intensa actividad, que espero que continúe dando resultados.
Porque usted ha venido aquí a hacer lo que nadie, nadie hasta ahora había hecho en la administración valenciana, a prevenir el fraude y la corrupción, en una tierra que ha sido de saqueo.

Muchas gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Meco.

I ara per part del Grup Parlamentari Compromís, i per un temps màxim de quatre minuts, té la paraula la il·lustre diputada senyora Isaura Navarro.

La senyora Navarro Casillas:

Moltes gràcies, senyor president.

Â«Tierra de saqueoÂ», no; tierra saqueada.
(Rient)

Bé, moltes gràcies per la seua compareixença, per la seua explicació, pel seu extens informe.
I la veritat és que molt interessant, perquè arreplega moltes qüestions sobre les quals treballar.

En primer lloc, evidentment, bé, ja ens ha parlat dels seus inicis i les dificultats que ha tingut.
Això evidentment està canviant, ja té un equip amb què treballa.
I d'això li volia preguntar.

Perquè clar, evidentment l'execució pressupostària en el 2007 és ínfima.
Segurament en hisenda estaran molt contents, però la qüestió és si el càlcul que es va fer de la partida pressupostària, ara que a més estem ja en execució del 2018, si és l'adequat.

Si vosté ha fet el càlcul de les necessitats a nivell pressupostari.
Això és interessant saber-ho, perquè en una situació de normalitat, en què ja té personal treballant, quins diners seran els necessaris en el cos de la seu, etcètera, per als futurs pressupostos.

Respecte del personal amb què treballa, que ha comentat que està tot nomenat per comissió de serveis, que té un anys prorrogable per un altre, ahí també és important que els processos de selecció comencen a fer-se.
Perquè sap perfectament que tenen una duració llarga en el temps, i després se donen circumstàncies indesitjables.

Li volia preguntar que insistira en les qüestions que ha plantejat respecte a la possibilitat de nomenar personal laboral.
Perquè clar, com vosté sap, les potestats públiques, sí n'hi ha una reserva funcionarial, sobre la qual n'hi ha doctrina jurisprudencial constitucional molt clara respecte d'això, sobre l'exercici de l'autoritat.

I clar, ateses les particulars funcions que s'exercixen per l'agència antifrau, nosaltres apostàrem per un determinat tipus de personal en la llei.
Però, volia que desenvolupara eixa idea un poquet i la concretara.

Respecte de les qüestions que planteja en les reflexions, m'ha cridat l'atenció allò d'aprovar codis de conducta.
Vosté sap que n'hi ha un codi de govern aprovat.

I respecte al punt número 2, m'ha cridat l'atenció, perquè parla de reforçar el règim d'incompatibilitats respecte de les portes giratòries, millorar el registre, possibilitant un seguiment específic postcàrrec.
Tot això està en la llei d'incompatibilitats, que ara mateix ja està en vigor.

I com a ponent d'eixa llei, m'ha cridat un poc l'atenció que se reclama una cosa que està aprovada i està feta.
És més, respecte dels codis de conducta al punt anterior, dir-li que en la llei de publicitat que està pendent de l'últim tràmit, que serà l'aprovació en plenari, també n'hi ha moltes coses que estan ahí arreplegades, que formaven part del codi de conducta del govern.

Quant a la protecció de persones denunciants, clar, a mi també m'ha cridat l'atenció l'afirmació que es fa respecte que n'hi ha administracions que es resisteixen a reconéixer que qui denuncia ha de tindre el millor reconeixement professional i la protecció.

És prou cridaner.
No sé en la mesura del possible què es puga saber respecte d'això, i el que pugam fer nosaltres des d'ací, perquè evidentment quan nosaltres hem fet, els que hem fet esta llei, en les mesures de protecció i reconeixement està arreplegat.
Aleshores, qui se resistisca, doncs ens agradaria tindre informació respecte d'això.

En matèria de governança, em crida l'atenció quant a la petició que tot es faça per convocatòria pública respecte de tot tipus de nomenament.
Nosaltres estem d'acord, i per part de Compromís tenim prou en marxa este tipus de processos.
Però és veritat que n'hi ha organismes públics que no es fa així, no es fa per convocatòria pública.
Aleshores, em pareix interessant que s'arreplegue.

I en matèria de control, me crida l'atenció quan parla de les febleses endèmiques de la posició dels interventors secretaris, quant a la dependència retributiva.
.
.

El senyor president:

Senyora Navarro.

La senyora Navarro Casillas:

.
.
.
-sí, perdó-, perquè, clar, m'agradaria que concretara un poquet què pensa que podem fer nosaltres en esta qüestió.
Jo conec bé com funcionen les retribucions d'este personal, la part que s'establix per part de l'administració local i, clar, és com una crítica aixina en obert, però exactament quin és el plantejament seu?

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Navarro.

I ara, per part del Grup Parlamentari Socialista, senyor Muñoz, té vosté la paraula per un temps màxim de quatre minuts.

El senyor Muñoz Lladró:

Gracias, señor president.

Gràcies, senyor Llinares, per vindre hui ací a explicar la memòria de l'any 2017.

Jo crec que en qualsevol cas tots som conscients que la posada en marxa d'una nova agència és complicat, en el sentit de la dotació dels mitjans, l'adscripció del personal i en definitiva de començar a treballar en este sentit, quan és una agència de nova creació i que diguem-ne que és una de les agències, llevant alguna comunitat autònoma que ja la té, que és pionera en este cas, ací a la Comunitat Valenciana.

En qualsevol cas, jo crec que, vosté ho ha dit, fonamentalment la seua compareixença ha anat tractant fonamentalment dels problemes que ha tingut l'agència en la seua posada en marxa.
Jo el que crec és que ahí és fonamental almenys que vosté ens diga si pensa que n'hi ha obstacles que siguen fets per l'administració d'una manera conscient.

O si creu que açò és una qüestió més pel que deia al principi, que la posada en marxa en si és complicada i per tant a l'hora de fer les adscripcions, tant de personal, com de la mateixa seu, dels mitjans materials, diguem-ne que ha sigut també una qüestió de la mateixa contractació, de la mateixa burocràcia, que moltes vegades les administracions, en part per una millora del control dels òrgans governants, provoca també una major lentitud a l'hora de fer les diferents accions per posar en marxa esta agència.

Estava mirant també el total de denúncies presentades i els casos que s'estan instruint en este moment, i crec que tampoc podem dir que siga.
.
.
Dic pel nombre que n'hi ha.
Tampoc crec que siga rellevant, i també pel moment en què està la instrucció.

Vosté ho deia, que no s'ha dut res a la fiscalia, i en part deia o argumentava que era per una qüestió que els casos que estan sent instruïts estan en un moment molt inicial.

Aleshores, jo crec que en la memòria de 2018 podrem saber o tindre més una imatge del que està sent el treball en si i l'objectiu de l'agència, el que s'està fent en eixe moment.
Perquè crec que ara estem en un moment molt embrionari, i s'ha vist en esta mateixa compareixença.

Jo estic totalment segur que en la pròxima la memòria serà molt més concreta i segur que els processos que estan sent instruïts ja estaran en una altra fase.
Vore si hi ha portat alguna cosa a fiscalia.
En qualsevol cas, ho vorem l'any vinent.

I després, jo crec que parlava de la protecció als denunciants.
Jo estava mirant, i és veritat, l'estatut dels denunciants se crea en esta llei, i crec que és fonamental que hi haja un estatut del denunciant.

Nosaltres, des del Partit Socialista, presentàrem una proposició no de llei en el seu moment, en què parlàvem de la figura del whistleblower, que diuen els americans, ací malament se diu chivato, però que jo crec que és un poc pejorativa eixa nomenclatura.

Però, en qualsevol cas, una figura que és fonamental i que de fet ha ajudat a resoldre casos com el cas Blasco, que bé ho sabem perfectament, ve d'una denúncia d'una persona, una becària que treballava dins de la conselleria, i que és la que diu en un primer moment que les coses no s'estaven fent d'una manera adequada.

I jo crec que també pel cine, pels llibres i per la literatura, en definitiva, moltes vegades hem conegut estes persones que han necessitat una protecció addicional i eixa conservació del seu anonimat per poder dir o poder assenyalar que hi havia coses que no s'estaven fent de manera correcta.

Jo, sols dos preguntes que crec que són les que més me preocupen a mi.
Quan creu que l'agència estarà a ple rendiment des del punt de vista de les necessitats i de les existències que té vosté com a director?

I després, sé que això és molt relatiu, però, en el moment en què l'agència estiga a ple rendiment, quants casos pensa que podrien ser instruïts en eixe moment de ple rendiment de l'agència?

Gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Muñoz.

I ara, per últim, i per part del Grup Parlamentari Popular, té la paraula l'il·lustre diputat senyor Luis Santamaría, per un temps màxim de quatre minuts.

El senyor Santamaría Ruiz:

Gracias, presidente.

Ya le solicito de antemano, dada la extensión de la intervención del señor Llinares un poquito de margen en la aplicación del tiempo, sin excederme demasiado.

En primer lugar, y en nombre del Grupo Parlamentario Popular, darle las gracias por su intervención, y sobre todo reconocer las dificultades que siempre significa poner en marcha cualquier unidad administrativa, donde hay tendencias administrativas que romper simplemente, y donde hay dificultades presupuestarias, de fiscalización, etcétera.

Usted, yo creo que lo ha resumido bastante bien, y creo que en la memoria que he tenido la suerte y el privilegio de poder leer, usted resume bastante acertadamente.
Yo creo que ahí hay un compromiso con la transparencia que yo quiero reconocer.

También me gustaría… He detectado un pequeño error.
En la página web única y exclusivamente la memoria en valenciano.
Yo espero que también pueda estar en las próximas ocasiones en castellano, y así cumplir con lo que marca nuestro ordenamiento jurídico.

Hay algunas de las cuestiones de su memoria que ponen de manifiesto lo que ya algunos grupos parlamentarios manifestamos cuando se estaba tramitando la ley.
Usted lo ha definido muy bien, como una tarea quimérica.
Es decir, la confusión de la naturaleza jurídica, el presupuesto y control, las dificultades que se plantean.

Habla también de las atribuciones que tienen los funcionarios cuando se personan en las instancias administrativas.
Yo quisiera preguntar si esto se ha producido en alguna ocasión y, caso de haberse producido, si contaba con la correspondiente autorización judicial, porque era una de las cuestiones que nos preocupaba en el inicio de la tramitación de la ley.

También se habla del propio solapamiento de competencias, es decir, sigue sin estar claro lo que vienen a ser ámbitos que sean objeto de atención por parte de la oficina antifraude.
Aunque usted, luego lo ha aclarado bastante bien, cuando se refiere a los conflictos de intereses.

Pero es verdad que ha tenido pronunciamiento del TSJ en contra de la legalidad del reglamento.
Ha tenido también advertencias por parte del síndic por superar el plazo en contestar las que se deben contestar en un mes, por contestar las denuncias que se presenten y que han alcanzado los cuatro meses, que también atribuyo a esa puesta en marcha.
Y también por la propia falta de transparencia.

Pero lo que más me ha preocupado de esa parte, ya lo advertimos también, es el tema del personal.
En primer lugar, ¿por qué no se han hecho concursos?
Creo que es una pregunta que hay que responder.
¿Para cuándo esos concursos?

Porque yo que, como usted, comparto cuerpo de administración del estado, me da la sensación que al final serán las personas que están designadas con carácter provisional las que ganarán esos concursos, como viene siendo habitual en otras administraciones.

Se ha mencionado varias veces al estado.
Sabe usted que la administración periférica, cuando te cede un funcionario, automáticamente desde Madrid se considera que es porque no lo necesita, y en consecuencia se amortiza.

Y lógicamente la administración del estado no es que sea una administración malvada o perversa, que quiera torpedear la agencia antifraude, sino que simplemente tiene las dificultades que todas las administraciones tienen.

Yo no entraré en el tema de si hay más jefes que niveles menores de funcionarios en la administración, porque creo que un órgano cualificado lógicamente tiene que tener gente cualificada.
Y por tanto, lo interesante es que haga un buen trabajo con las competencias que tiene y con las personas.

Pero sí que me llama mucho la atención el proceso de nombramiento de esas personas.
Yo jamás, jamás, jamás he visto un proceso de designación de personal, designado única y exclusivamente por una persona.

Usted tiene la capacidad de designar a las personas, pero hubiera sido mucho más sano, mucho más transparente, mucho más razonable jurídicamente el que hubiera nombrado un grupo de personas que le hubieran ayudado a llevar a cabo ese proceso de selección.

Con respecto al proceso de selección, hemos recibido muchas quejas de personas que han solicitado o que se han presentado en esos escritos, y en el que nos dicen… Bueno, primero, se presentaban únicamente por vía telemática.

No ha habido lista de admitidos, lista de excluidos, lo cual significa que esas memorias nadie ha sabido si se han presentado en plazo o no, si se han subsanado o quiénes han subsanado de las aplicaciones.

Y por tanto, y en definitiva, creo que ha sido un proceso que no solo lo ha impugnado la UGT, sino que además tiene falta de transparencia.
Y creo que usted cometió un grave error al ser usted únicamente el que decidiera.

Y, por último, le voy a hacer cuatro preguntas muy claras.
Es decir, yo creo que la agencia antifraude acierta cuando, cuarenta y ocho horas después de conocer el caso de unas filtraciones de exámenes, decide personarse.
Pero le hago la pregunta, el 15-16 de septiembre, supimos que en la EMT hubo una filtración de exámenes, ¿tardaron ustedes el mismo tiempo en anunciar su presentación?

Otras preguntas…

El senyor president:

Señor Santamaría.

El senyor Santamaría Ruiz:

…que hacen referencia a conflictos de intereses.
¿Han investigado ustedes el caso Cical que afecta al señor Orengo?
¿Han investigado ustedes y han abierto algún tipo de investigación con los contratos de asesoría jurídica abogados por parte del señor Orengo a través de Imelsa en aquellos abogados con los que el Partido Socialista tenía alguna deuda?

¿Se ha producido alguna investigación en el caso de la dimisión de la secretaria autonómica de asuntos sociales, lo han analizado ustedes?
Adjudicaba o resolvía expedientes que ella misma, su bufet, trataba.
Lo mismo con la señora Cucarella y el caso de la gasolinera familiar.

O el caso de la fundación Fisabio o, acaso, si también están haciendo algo desde el punto de vista preventivo.
Ya sé que está en conocimiento judicial.
¿Han hecho ustedes algo en relación con el fraccionamiento de contratos, por ejemplo, en el Ayuntamiento de Valencia?

Muchas gracias, señor Llinares.
Estas son mis preguntas.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Santamaría.

I ara per a intentar contestar a les preguntes plantejades pels grups parlamentaris, té vosté la paraula, senyor Llinares.

El senyor director de l'Agència de Prevenció i Lluita contra el Frau i la Corrupció de la Comunitat Valenciana:

Moltíssimes gràcies.

Muchas gracias por sus aportaciones.
Gracias por los agradecimientos y gracias por las críticas, porque unos nos ayudan y los otros también todavía nos ayudan más.
Las críticas son necesarias para que podamos mejorar y sin ellas nos encerraríamos degradando nuestra capacidad de mejorar.

En principio, entrarían en los funcionarios las personas que han solicitado el acogimiento al estatuto del denunciante.
La actuación nuestra, una vez recibida esta petición, hay una fase y es una fase de comprobación de que el funcionario o funcionaria, efectivamente, se encuentra en la situación que explica.

En algunos de los casos que ha dado lugar a la resolución concediendo el estatuto, son casos que están judicializados.
Son casos donde estos funcionarios fueron parte de la denuncia o se vieron involucrados en el proceso penal abierto por vías en las que la agencia ha estado ajena.
Es decir, situaciones que incluso son anteriores a las de la creación de la propia agencia.

El primer análisis era si a un denunciante de corrupción, que no lo ha hecho a través de la agencia, si le corresponde otorgar este estatuto.
El análisis jurídico que hicimos fue que sí, que correspondía.
A este análisis llegamos conjuntamente realizando unas comprobaciones ante el órgano judicial o de la fiscalía que, en principio, estaba tramitando estas diligencias.
Es decir, el denunciante que ha solicitado su estatuto ha ido acompañado de actuación de la agencia ante la autoridad judicial o ante la fiscalía para comprobar que efectivamente esta persona reunía esas características de ser parte activa en un proceso por casos de corrupción.

Verificado y comprobado, respondido por parte de fiscalía que, efectivamente, este funcionario o funcionaria tiene esta posición en este procedimiento y, por lo tanto, el temor suyo del riesgo ante su administración o ante personas que pudieran en un determinado momento ocupar puestos en esa administración y que aparecen dentro de los procedimientos como investigados, pues nos ha llevado a otorgar este reconocimiento.

Entre los casos con los que nos hemos encontrado, que hayamos encontrado problema, ha sido el caso de un ayuntamiento que ante un funcionario en el que la fiscalía, en la provincia de Alicante, desarrollaba varios casos vinculados a actividades presuntamente delictivas producidas en el ámbito del funcionariado, ¿eh?
, es decir, no eran ni actividades generadas en el ámbito político, sino funcionarios que aprovechando su poder habían realizado comportamientos que habían terminado en los tribunales y que en estos momentos están siendo investigados por la propia fiscalía.

En este caso, en el caso de este ayuntamiento, la respuesta por parte del ayuntamiento cuando recibe que a este funcionario se le ha otorgado el estatuto, es la de considerar que la agencia vulnera el principio de autonomía de los ayuntamientos consagrado, como ustedes saben, por la Constitución y por la ley de bases.

Y que iban a plantear…, bueno, nos daban quince días para anular el acuerdo.
Dentro del procedimiento administrativo era una petición un tanto peculiar y me imagino que, a la vista de que nuestra respuesta es la de mantener la resolución, pues igual iniciamos un procedimiento contencioso, donde será interesante pues ver la posición de los propios tribunales.
Ese ha sido uno de los casos, de los nueve casos, si contamos el único del 2017 y los ocho que ahora estamos tramitando.

Y luego ha habido un segundo caso.
Con el resto no hay en principio ningún problema.
Hay un segundo caso donde la protección…, y aquí entraría respondiendo también a algunas otras intervenciones, donde…, el cual es de qué manera podemos proteger al denunciante.
La agencia, ¿cómo puede protegerlo?
¿Cómo puede velar porque su vida profesional no se vea alterada, su situación personal no se la perturbe?

Bueno, en principio lo que la ley nos dice es la asistencia jurídica desde el primer momento, la asistencia jurídica inmediata.
En este sentido es lo que hemos hecho.

Y en este caso concreto, esa asistencia jurídica llevada tal como nosotros la entendemos que es que, en ámbitos de la situación en la que se ha encontrado esta persona, necesita de esta asistencia jurídica, cuando se le ha ido a materializar en presencia de un instructor de un expediente donde esta persona, en definitiva, intervenía…, era citada como denunciante, bueno, pues, hemos tenido la dificultad de que a la responsable jurídica de la agencia no se le ha permitido entrar en lo que era una mera presencia sin ningún tipo de intervención.
Si no presencia, garantía de que el procedimiento que se estaba siguiendo y donde esta persona iba a declarar aspectos que había denunciado previamente en la agencia, pues, si pudiera contar al menos con esa tranquilidad de sentirse acompañada, cosa que nosotros consideramos que así debe de hacerse.

Cualquier persona que es llamada en la condición que sea, en la condición de expedientado, en la condición de testigo, en la condición de denunciante…, puede ir acompañada de un delegado sindical sin ningún problema, según la consulta que nosotros hemos hecho, y nadie se puede negar.
Sin embargo, no fue posible en este caso concreto que esta persona contara con el acompañamiento de una funcionaria de la agencia.

En este sentido, cuando nos hemos dirigido a las administraciones con reclamación de documentación, las respuestas han sido positivas.
Se nos ha remitido documentación, se nos ha pedido por regla general…, suele ser una petición que va acompañada de la respuesta, se nos han pedido prórrogas para reunir la documentación y poderlas aportar.

Estamos hablando de expedientes que están también en el inicio.
Puede suceder toda una casuística que todavía no podemos codificar ni convertir en memoria.
Pero respecto a los denunciantes, estos son los dos casos donde ha habido una cierta perturbación respecto a las personas que han recibido este estatuto.

Y que, bueno, también pensamos que puede haber un grado de desconocimiento, que es donde entronco con otra de las cuestiones, la necesaria formación, la divulgación de las funciones de la propia agencia.
En esta línea hemos establecido un acuerdo con el IVAP en el sentido de que, dentro de sus planes formativos, se introduzcan módulos donde podamos desde la agencia entrar en aspectos formativos, divulgativos en materia de prevención, en materia de procedimientos, en materia de actuaciones.

De hecho, también comentar que en las actuaciones que hemos tenido ante las propias administraciones consideramos que con la ley era suficiente.
Y puesto que no ha habido que plantear ningún registro ni ha habido que plantear ninguna acción compulsiva consideramos que solicitar autorización judicial no cabría.

Ha sido pacífica toda la relación que hemos tenido con las administraciones y, sin duda, llegado el momento donde pudiera haber una colisión de derechos y pudiera haber una quiebra de principios de la legítima defensa sin ninguna duda que estaríamos obligados a realizarlo.
De ahí la fuerza que tiene la propia área jurídica de la agencia.

Lo que antes también se comentaba en una intervención, la falta de conocimiento sobre las funciones de la propia agencia.
También interviene, pues, ante la sorpresa que pueda tener un técnico jurídico que es el instructor de un expediente.
No estoy excusándole, pero sí planteando que en estos inicios, en estos arranques, pues estas situaciones se pueden producir.
Y pienso que pueden ir resolviéndose con la propia práctica y con las propias explicaciones que nosotros vamos dando.

Sin duda, en la memoria del 2018 entrarán, formarán parte de estos escollos, estos malentendidos, estas dificultades intencionadas o no intencionadas, producto de un desconocimiento de las funciones de la agencia, pues, formarán parte de nuestras explicaciones.

En cuanto a recursos y cuándo estaremos a pleno rendimiento.
Ahora en estos momentos -y aprovecho también para responder algunas de las cuestiones- el 14 de marzo convocamos un concurso de provisión de una serie de puestos.
Antes no podíamos convocar ningún concurso porque, siguiendo los criterios de la propia función pública y los propios sindicatos, sin relación de los puestos de trabajo no puedes convocar ningún concurso.

Por lo tanto, te tienes que conformar con la fórmula de la comisión de servicios que te la da la ley propia de la agencia y luego la ley de función pública.
Solo a partir del 5 de marzo, que es cuando publicamos la relación de puestos de trabajo, las formas de provisión que hemos iniciado ya son las de los concursos.

Si repiten las mismas personas o no repiten, en este sentido, denme el margen.
O sea, el 2018 tendré que venir aquí a explicárselo y en consecuencia tendré que explicar por qué, si repiten o no.
Les he de decir que la vida en la agencia es muy dura y que ha habido persona que ha venido en comisión de servicio, que ha llegado un momento que ha entrado en mi despacho y ha dicho: Â«Mira, no es lo que…, es muy complejo, es muy complicado, me resulta muy costoso y te solicito poder volver a mi administración.
Â»

Eso también está ocurriendo.
Es decir, somos una estructura muy especializada y personas que fueron elegidas en su momento y además elegidas por mí pensando que su perfil se ajustaba, era idóneo, pues ellas mismas se han venido a dar cuenta.
Y o bien han planteado volver a su administración o bien ya me han informado de que no van a participar en los concursos y que volverán cuando se acabe su comisión de servicios.

Por lo tanto, yo lo que les pido es, bueno, poder explicar, tendremos bastantes concursos resueltos de aquí a final de año, el ideal sería pues llegar el verano y poder tener la agencia a pleno rendimiento.
Esto nos llevaría a que los casos que nos ha citado el señor Santamaría, el representante del Grupo Popular, de por qué no hemos entrado, sí que ya sería más difícil poder tener excusas el estar a pleno rendimiento porque hasta ahora no hemos cogido ni un solo caso de oficio, o sea, entre otras cosas porque las denuncias que nos llegan de terceros desbordan nuestra capacidad en estos momentos.

Si nos pusiéramos de oficio en todos aquellos casos que yo pienso que sí que es materia de la agencia, entre los que han sido citados considero que es materia de la agencia; la agencia tiene que estar a su pleno rendimiento para poder hacerlo.
Hay una manera también de incorporarlo en el plan de actuación de la agencia, que es plantearlo como denuncia.
Las propias Cortes pueden reclamar a la agencia que intervenga en determinadas cuestiones.
Se han producido, también, casos donde siendo denuncias, de estas 35, pues están judicializados, y en algunos de estos casos estábamos trabajando.
No hemos tardado cuatro meses en no responder, y este es un tema que es importante clarificarlo porque se está generando mucha confusión.

El denunciante con nuestra legislación no es un interesado; en el concepto del régimen jurídico de las administraciones públicas una persona que denuncia ante la agencia, como en materia criminal una persona que denuncie ante la fiscalía, no son interesados.

Tenemos a la vez la obligación de preservar la confidencialidad, sí que tenemos la obligación de comunicar al denunciante si archivamos, si la agencia archiva, y explicando y motivando la razón por la que no sigue el procedimiento, ese sí que es un derecho del denunciante, pero el denunciante no puede esperar de la agencia que actúe como una especie de gestoría.
No estamos al servicio del denunciante, estamos al servicio de los objetivos que nos ha fijado la asamblea legislativa valenciana.

El denunciante es un ciudadano que contribuye con su información a que cosas que no debían de pasar se clarifiquen, a que desviaciones de poder, uso abusivo de ese poder o de los recursos puedan… Pero el denunciante no puede estar, como tenemos casos, planteándonos qué es lo que estáis haciendo, qué es lo que dejáis de hacer, es decir, mi rendición de cuentas es ante ustedes, y agradecidos a estos denunciantes pero no estamos a su servicio.

Por alguna casuística que nos ha llegado, alguna persona ha confundido la agencia como una nueva instancia de pérdida en tribunales de recursos, de actuaciones, que ve que emerge la agencia como una institución que puede revisar situaciones del funcionamiento de la administración y ve la posibilidad de que se reinicie todo.
No podemos reiniciar cuestiones que los tribunales han cerrado, que los tribunales han dictaminado sentencia, y muy a pesar de que el ciudadano que denuncia pueda considerarse injustamente tratado pero no podemos, ¡ni muchísimo menos!
, no es función de la agencia estar revisando decisiones que son firmes en el ámbito administrativo o en el ámbito judicial, ni más ni menos.

En este sentido es cómo vamos, también, depurando estas zonas de conexión con otras instituciones que pueden estar actuando sobre los mismos procedimientos que nosotros.
El contacto con la fiscalía lo facilita, el decanato de los juzgados con el que también se ha establecido conexión y tenemos ya los mecanismos para hacer unas comprobaciones en los procedimientos para que no exista confusión, y luego hemos pedido a los denunciantes que hagan una declaración responsable de que la misma denuncia que han presentado en la agencia no la han presentado a su vez ante otra instancia judicial.
Con lo cual, o bien por desconocer este denunciante que no se puede actuar en las dos líneas a la vez, en las dos vías a la vez, pues nos hubiera podido generar un conflicto que hemos evitado a tiempo planteando todas estas cautelas y demandas.

En cuanto a si los recursos que tenemos van a ser suficientes, a lo largo del ejercicio lo iremos viendo.
En principio, consideramos que sí, pero la propia realidad nos irá dando los indicadores, los cuales se los expondré y los debatiremos.

Ahora, en estos momentos, a fecha de hoy, antes de salir de la agencia tenemos una media de 12 denuncias mensuales, como media.
En estos momentos, este ritmo me temo que puede incrementarse si realizamos tareas de dar a conocimiento las funciones de la agencia.
En el mes de mayo pondremos en funcionamiento el buzón de denuncias, será un buzón con muchos filtros pero que gestionará la propia área de investigación, pues eso facilita las posibilidades y los medios.
Pero, en principio, el caudal con el que nos entra y con el que nos llegan las denuncias nos genera una cierta preocupación.

También, estamos en la fase de nuevas incorporaciones, cerrábamos el ejercicio con 7 personas pero ahora, en estos momentos, ya son 16; se acaban de incorporar dos funcionarios, un funcionario y una funcionaria, procedente de la Sindicatura de Cuentas, pues aportando todo lo que son sus conocimientos ya previamente; en la misma área de análisis se incorporó un interventor de La Generalitat y una interventora de administración local, es decir, el empuje y el impulso que se está dando en el ámbito de la investigación es considerable.

A lo largo del ejercicio les plantearé si con los medios que de alguna manera hemos realizado a partir de unos datos puramente teóricos, por qué fijamos en 34 funcionarios en septiembre del 2017; ahora, son 32, después del proceso de negociación, bueno, pues, en principio son cálculos que hemos hecho sobre un ámbito, una materia en la que hay nula experiencia en lo que es desde el ámbito de las administraciones, y será esta práctica la que nos irá dando los indicadores de si nos hemos quedado cortos.
En principio, no puedo darles en este sentido más información.

En el tema de formación, con toda la intensidad que conlleva nuestra relación con el IVAP, nuestra relación con los colegios de secretarios interventores.
Y aquí aprovecho para, ¿cuál es la parte de la retribución de los funcionarios de habilitación estatal?
Pues aquella en la que hay una enorme discrecionalidad y que es el complemento específico.
Las retribuciones básicas y el nivel, eso es intocable, lo fija el estado, y en consecuencia es el complemento específico.
Tenemos una información de un interventor que se le rebajó el específico prácticamente a una insignificancia, lo que le llevó pues a buscar otra plaza que tuviera un retribución más normal, ¿no?
, para luego ser cubierta de nuevo, y por una estratagema que es el complemento de productividad pues al final la persona que ocupó esa plaza venía a recibir lo que éste cobraba o lo que… Son cuestiones que están ahí y que afectan sobre todo a la administración local.

Los mecanismos con los cuales poder garantizar que no sea tan sencillo modificar esta parte tan sustancial de una retribución, ya he dicho que hablando de los habilitados estatales escapan de nuestra competencia, no solo de la agencia sino de ustedes mismos porque estamos en el ámbito estatal y de lo que se trataría es, bueno, de una concertación a este nivel, o de que salieran recomendaciones, o de que salieran propuestas a los niveles donde estas cuestiones se pueden tratar.

En el ámbito de las reflexiones es cierto que hay aspectos de esas seis reflexiones que añado en la memoria, que hay administraciones que las tienen resueltas, es decir, que tienen su código ético.
Pero, no olvidemos, la agencia tiene una competencia en todo el territorio valenciano, con los más de 500 ayuntamientos, hay ayuntamientos a los que les tienes que ayudar, que les dices, Â«¡oye!
, ¿tenéis código ético?
; y dicen, Â«¿de qué estás hablando?
Â».
Es decir, estamos planteando en consorcios, en todos los ámbitos, el ideal sería que ese compromiso ético de buenas prácticas la administración terminara exigiéndolo en el ámbito de la contratación y las concesiones a la propia gestión privada que va a estar actuando en nombre de la administración gestionando servicios públicos.
Es decir, esa es la extensión de esta propuesta que en definitiva se cierra.

Es cierto, también, que en temas de incompatibilidad está muy reglamentado.
El planteamiento donde la agencia quiere ayudar es en el seguimiento, el seguimiento postcargo, el seguimiento postcargo.
No quiero que se entienda que nuestra tarea se puede concentrar más en el ámbito de los cargos selécticos que en el ámbito funcionarial; en el ámbito funcionarial, en el tema de las incompatibilidades el seguimiento también es otra cuestión.
En el 2018 explicaremos algunas denuncias relacionadas con el ejercicio privado de funcionarios públicos que chocan radicalmente con la ley de incompatibilidades, pero además con el conflicto de intereses, con comportamiento.
Y el seguimiento es muy difícil porque te llega la persona perjudicada por esa actuación en el ámbito privado de una persona que es funcionaria pública.
Por lo tanto, son casos abiertos, no me puedo extender más en ellos, que en su momento iremos…

Lo que sí que le digo es que vamos a ir resolviendo, me hubiera gustado traer hoy la resolución del concurso que convocamos el 14 de marzo, hace poco más de un mes, y decirles qué personas han…, pero estamos en la fase de subsanación de documentación y por lo tanto lo haremos tan pronto lo tengamos subsanado.

Señor presidente, por mi parte, sí que me gustaría acabar con la comisión de servicios que era el único instrumento legal que tenía, solicité -ustedes lo saben-, solicité tener el auxilio de una persona cualificada a nivel técnico del ámbito de las Cortes que hubiera legítimamente podido estar conmigo, más una persona administrativa que hubiera podido formar…, para esto lo pedí, para que me ayudara en el proceso de selección y no únicamente del trámite o de la gestión sino en el trámite del propio análisis.
No me fue posible, no había disponibilidad, por lo tanto lo tuve que hacer solo.

La misma queja que yo acepto y anoto de que me lo resolví yo solo, o sea que me tuve que hacer la selección yo mismo, podría plantear cualquier persona que se considerara afectada si yo hubiera tenido personas externas a la estructura de la agencia o a la estructura de las Cortes decidiendo conmigo este proceso.

La comisión de servicios es un procedimiento de urgencia.
Es temporal.
Sirve para salir, para arrancar como dice nuestra ley.
La iremos eliminando conforme ya hemos empezado a través de los concursos.
En las comisiones de servicio no procede la publicación de listas de admitidos o no admitidos.
Esto habría que haberlo avisado, porque este procedimiento se mueve en esta excepcionalidad y no se contempla lo que es propio de un concurso, lo que es propio.
.
.
, ¿eh?
, lo que está reglado.
De ahí que también lo tuve en mente si esto se hacía o no se hacía.

Al final, personas que no cumplieran los requisitos prácticamente, de las 250 -redondeando- que se presentaron, solo un hubo un par y al resto se les fue contestando.
A todo el que se presentó, se le indicó que se había recibido su petición.
A aquellos que enviaron la petición, pero no enviaron la memoria se les pidió que enviaran la memoria.
A aquellos que enviaron la memoria, pero no enviaron el currículum se les pidió que enviaran el currículum.
Es decir, hubo una relación vía correo electrónico, intentando, dentro de lo que era una persona que estaba absolutamente sola, pues ir resolviendo estas cuestiones.

La publicación de nombres y apellidos saben que está muy tasado, que nos encontramos con otros derechos protegidos por la ley orgánica de protección de datos.
Y ya le digo, no hubiera tenido ningún inconveniente de la manera que hemos comunicado aquellos puestos que han sido cubiertos.
Hemos comunicado los funcionarios y funcionarias que lo habían solicitado que no habían sido seleccionados.

He recibido respuestas, todas en un sentido de muchísimas gracias, y es la primera vez que me responden a una petición de ser adscrito en comisión de servicios, como era la primera vez que se hacía público a través del DOGV el de hacer esta.

No obstante, participo de su preocupación en todos los ámbitos que ha dicho, sobre todo en esa vigilancia de zonas limítrofes vamos a estar muy al tanto de que no ocurran.
Estos casos que nos enteramos por la prensa, en cuanto tengamos los medios suficientes actuaremos de oficio.

Y les puedo decir.
.
.
, o sea, dentro de lo que es nuestro procedimiento de análisis, no hay ninguna casilla que diga de qué color es la administración en la cual vamos a entrar, porque somos absolutamente ajenos al color de ninguna administración; como no puede ser de otra manera, por la obligación de nuestra neutralidad y de imparcialidad.

El senyor president:

Moltíssimes gràcies per la seua.
.
.

¿Sí?
No todos.
.
.
(Veus)

És una decisió de cada u dels grups.

Senyor Subiela, vosté sí que tenia interés.
Per un temps màxim de dos minuts, té la paraula.

El senyor Subiela Chico:

Gracias, presidente.

Muy rápido.

Solamente quería hacerle una pregunta.
Usted ha hablado o ha dicho.
.
.
, sobre el desconocimiento de las funciones de la propia agencia.
Y ha hecho mucho hincapié durante sus intervenciones en una de las funciones, que es la de la formación.
Ha hablado sobre la aplicación y la existencia de un código ético en las administraciones.

Entonces, quería pedirle su opinión sobre el proyecto de ley que presenta la conselleria de transparencia aquí en Les Corts, un proyecto de ley de prevención de malas prácticas en la administración de La Generalitat i el seu sector públic instrumental.

Me da.
.
.
, porque me diga usted si realmente no se está metiendo en las funciones de la agencia o es que la propia conselleria no sabe, también tiene desconocimiento de las funciones de la agencia.

Una conselleria que realmente tiene cuestionada su.
.
.
, durante estos casi tres años su utilidad y que entiendo o me da la sensación que parece que con la agencia.
.
.
, ya la puesta en marcha de la agencia valenciana antifraude, pues puede ver ya puede ver totalmente eliminada su razón de ser.

Porque nos da la sensación de que hay una duplicidad entre esto que presenta la conselleria de transparencia y las funciones de la agencia.
Y que haya una duplicidad sabe usted perfectamente que no es que se vayan a hacer las cosas dos veces.
Es que normalmente cuando hay una duplicidad las cosas no se hacen.
Y realmente es algo que nos preocupa.

Entonces, queríamos saber su opinión sobre este proyecto de ley: si la agencia o usted en persona había sido consultado sobre este proyecto, si sabía de su existencia y qué opina sobre él.

Gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Subiela.

Senyora Meco, per un temps màxim de dos minuts té vosté la paraula.

La senyora Meco Tébar:

Tengo una duda que no sé si es inquietud: ¿por qué no da el nombre del ayuntamiento?
O sea, me gustaría saber el nombre del ayuntamiento este que se ha negado a proteger al denunciante, tal como establece una normativa vigente en la Comunitat Valenciana, ¿por qué no dar el nombre del ayuntamiento?
¿Es por protección a la.
.
.
?
No lo entiendo, ¿es por protección a la institución?
Quisiera saber por qué no facilita el nombre.

Después, me gustaría.
.
.
, en las preguntas que le he efectuado, le he hecho dos concretas: una que me valorara la situación de Hervé Falciani y la colaboración que supone para agencias de prevención y lucha contra el fraude y la corrupción tener personas de esta magnitud.

Y le he preguntado también por las universidades públicas valencianas y cómo la agencia puede trabajar también para favorecer que no haya contrataciones irregulares.
Está claro que puede ser vía denuncia.
Está claro que puede ser vía de oficio.
Pero me gustaría saber si en el marco de esos convenios que se han celebrado con las universidades públicas hay algo que vaya destinado precisamente a esas recomendaciones que efectúa.

Y termino.
En relación a las recomendaciones que efectúa, dos cuestiones.
Quizá un mayor nivel.
.
.
, a modo de sugerencia, un mayor nivel de detalle en las recomendaciones que efectúa de concreción de cómo conseguir que se implementen esas medidas que ustedes quieren favorecer.

Y otra.
.
.
, y una petición, que no sé si estará también en la actividad próxima, ¿harán ustedes recomendaciones de modificaciones legales a efectuar por este parlamento valenciano con la finalidad de favorecer mecanismos de lucha efectiva contra el fraude, la corrupción y las malas praxis?
Lógicamente, en el ámbito en el que estes Corts tengan competencias, pero, ¿hará usted ese listado como lo hacen otras instituciones a Les Corts, a los diputados que las recibimos con buen agrado?

Muchas gracias.

El senyor president:

Moltíssimes gràcies, senyora Meco.

I ja per acabar el torn d'intervencions dels grups.
.
.
(Veus)

Ah, ¿sí?
Senyora Navarro, per un temps màxim de dos minuts té la paraula.

La senyora Navarro Casillas:

Gràcies, senyor president.

Únicament, no m'ha contestat respecte a la qüestió pressupostària: si s'estan fent els càlculs per a vore quants diners serien necessaris per a un funcionament ordinari.
Donat ja que té una RPT prevista, crec que és possible que ho tinga fet.

I respecte a.
.
.
, les hores quant a incompatibilitats.
.
.
Si nosaltres férem la llei d'incompatibilitats d'alts càrrecs respecte als funcionaris i funcionàries -com vosté sap, és una normativa estatal-, el que sí que es pot fer és parlar del compliment i, específicament, jo crec que l'àmbit de la sanitat és un tema que és prou interessant.
De fet, nosaltres hem hagut de fer des de Compromís.
.
.
, la diputada Marian Campello ha fet una denúncia per un cas molt cridaner.
Segur que n'hi han més i ahí n'hi ha un espai de treball molt important.
Per tant, clar, no seria tant quant a normativa, sinó més bé quant a plans d'actuació.

I una de les coses que m'ha cridat l'atenció és que ha dit que, donat que eixe ajuntament, que ara sabrem quin és.
.
.
, donat que eixe ajuntament els planteja a vostés un recurs.
.
.
Clar, en via administrativa, l'agència contesta.
Però si acudixen a la via judicial, no sé si estan dintre dels serveis jurídics de La Generalitat o la mateixa agència tindrà serveis jurídics per a assistència lletrada.
És una curiositat que he tingut, donada la possible situació que es troben en eixe marc.
I, clar, he vist que en l'RPT es parla sempre de llicenciat en Dret o similar, però no sé si està dintre de les funcions que s'exigixen.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Navarro.

I ara, sí, per a acabar el torn d'intervencions dels grups parlamentaris en esta fase de rèpliques, senyor Santamaría, per un temps màxim de dos minuts té vosté la paraula.

El senyor Santamaría Ruiz:

Moltes gràcies, president.

Gracias, señor Llinares, por su explicación.

No, yo quiero hacer tres matizaciones o tres puntualizaciones.
Yo creo que.
.
.
, la primera, que una cosa son las dificultades en la puesta en marcha de un organismo y otra, como ha comentado mi compañera Fabiola, es cuando determinados organismos se dedican a poner palos en las ruedas, trabas o lo que no son dificultades.

No, yo en eso sí que he visto que la memoria me ha parecido algo timorata y creo que si alguien, alguna institución o algo ha sobrepasado el régimen de lo que son las dificultades puramente funcionariales, organizativas se debería haber dicho en la memoria, se debería haber traído a esta cámara para que entre todos los grupos pudiéramos presionar o pudiéramos hablar con este organismo.
Ustedes dependen de aquí.
Si no vienen aquí, no queda más sitio donde ir.

En lo que se refiere a personal, discrepamos en una cuestión.
Es evidente, y usted es funcionario, que en su tribunal estoy convencido que habría gente de cuerpos muy diferentes al suyo -en el mío los había- y, por tanto, nada hubiera resultado de extrañar que, junto con usted, hubiera habido gente como puedan ser profesores universitarios, inspectores de hacienda o abogados de La Generalitat, por citar algunos ejemplos.
Por tanto, es algo que no comparto.

Creo que ha habido poca publicidad, poca transparencia y bastante opacidad en este proceso.
Porque en un proceso selectivo no se trata de que el que se excluido lo sepa.
Se trata de que todo el mundo tiene derecho a saber cuáles son miembros y cuáles se quedan excluidos y por qué razones.
Es decir, no se trata de personalizar la información.
Se trata de que todo el colectivo participante en el proceso tiene ese derecho.

He estado mirando la convocatoria del concurso y veo exactamente que.
.
.
, veo que se va a reproducir.
No hay referencia a nadie.
.
.
, ni a los criterios de valoración que se van a tener en cuenta para la selección de ese personal y me preocupa.
Me parece una convocatoria, me parece un concurso jurídicamente bastante mejorable.

Y, por último, y por lo que se refiere a las cuestiones que se investigan de oficio o no, entiendo que entonces ese alto cargo que ustedes tardaron cuarenta y ocho horas, vinculado a un anterior gobierno, sería fruto de una denuncia y que, por tanto, se diferencia de otros casos que no han podido diferenciar.

Y lo que me… -termino-, es que me llevo con su afirmación, (veus) que algunas cuestiones vinculadas a conflictos de intereses que este diputado le ha mencionado, me refiero al señor Orengo y la situación de la fundación Cical, al señor Orengo y la adjudicación de contratos de asesoría jurídica a Fisabio, a las filtraciones en la EMT, a la señora Salas y a la dirección general de economía por el tema de las gasolineras, sí que les parecen a ustedes que es un caso.
.
.
, usted lo ha dicho, un claro conflicto de intereses y que, en caso de disponer de personal, hubieran entrado ustedes en analizar esas cuestiones.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Santamaría.

I ara sí, ja per a finalitzar la compareixença, té vosté quatre minuts per a contestar les peticions dels grups parlamentaris.

El senyor director de l'Agència de Prevenció i Lluita contra el Frau i la Corrupció de la Comunitat Valenciana:

Anem a intentar-ho.

La conselleria de transparència -és el primer plantejament- té unes funcions que ha anat desplegant en el seu reglament i les quals l'agència les examina, les estudia.

En l'àmbit en el qual la conselleria es mou és el de l'administració de La Generalitat.
Dins de cada administració les mateixes estructures poden establir mecanismes precisament dirigits a fomentar la transparència, les bones pràctiques i, fins i tot, a potenciar els seus serveis d'inspecció.

Existix en La Generalitat des de fa més de vint-i-cinc anys el que és l'alta inspecció de serveis.
També existix en els àmbits de la sanitat.
Considerem que estos serveis no.
.
.
, no topen, no xoquen amb l'agència.
Al revés, considerem que han de fer la seua feina.
Nosaltres el que sí que seguim molt de prop són determinats casos que han sigut denunciats en l'agència i que també, en principi, han intervingut estos servicis.

Si arribat un determinat moment hem d'esmenar el que resolen estos àmbits propis de cada administració, l'Ajuntament de València pot crear la seua entitat.
.
.
, el seu servei dins.
.
.
, el seu servici d'inspecció interna per vigilar les bones pràctiques, i no seria incompatible amb l'agència.
Al revés, seria tot complementari.
L'agència el que sí que té és la competència sobre tots ells.

I, en este sentit, amb la conselleria de transparència hem establert una coordinació en la qual n'hi ha un tècnic, un responsable de l'àrea d'anàlisi i d'investigació, amb una inspectora d'este àmbit, simplement per tindre una comunicació sense ninguna altra conseqüència de ningun tipus.

Hervé Falciani.
Ho resumisc.
El principi non bis in idem no el dic jo.
Ho diuen jutges, ho diuen fiscals que davant del que va passar.
.
.
, jo crec que és un incident que s'acabarà resolent i quedarà en res, este senyor, el senyor Falciani, podrà continuar col·laborant.

Ara en estos moments està col·laborant amb l'agència d'una forma altruista, sobretot pels seus coneixements tecnològics d'enginyer de sistemes i a partir de les idees nostres, en un programa de traçabilitat de la contractació pública; aquella situació en què l'interventor corresponent se troba amb una certificació que diu 500 metres cúbics de cimentació en el pont del poble, ¿eh?
, i s'ho ha de creure.
En este programa, si un dia l'acabem de desenvolupar, eixe interventor podrà signar tranquil·lament perquè la traçabilitat que efectivament eixos 500 metres cúbics de cimentació que se facturen, que se certifiquen, estarà comprovat i estarà verificat que així s'ha fet.
En això està ajudant-nos el senyor Falciani.

Pressupostàriament, en estos moments no els puc dir que no tinguem prou perquè seria mentira.
En estos moments estem funcionant bé.
Si arriba eixe moment ens haguera agradat poder bolcar els sobrants del pressupost de 2017 a 2018 i determinades inversions que hem de fer sobretot tecnològiques ho tindríem molt millor resolt, però ara, en estos moments, no hi hauria cap problema.

L'ajuntament.
En l'ajuntament no hi ha cap problema, ha eixit en la premsa; si no haguera eixit en la premsa no els ho diria, és Benidorm, i ho va publicar el mateix ajuntament, que s'oposava a esta resolució de l'agència.
Bé, com totes les coses en democràcia, les resoldrem en el contenciós, si s'arriba al contenciós, o en la negociació.
Dos dies després estava fent jo una conferència en el saló de plenaris de l'Ajuntament de Benidorm amb càrrecs electes dels que havien plantejat els dubtes respecte a la resolució de l'agència.
És a dir, en totes estes novetats que significa l'actuació, la posada en funcionament de l'agència, anirem resolent-les.

Pot ser que haja sigut molt.
.
.
, haja atenuat una crítica que és cert que s'ha de fer.
No se pot posar en marxa una institució sense que tinga la infraestructura econòmica, de recursos, de seu, i fer-ho és d'una ineficiència absoluta.
Si hagueren volgut que això ho posara en la memòria, ho afegim perquè aixina és.

I acabe.
Per a mi haguera sigut el lloc desitjable perquè l'agència haguera començat a funcionar, hagués sigut els locals decomissats en la trama de cooperació.
Són locals que estan en estos moments sense utilitzar, ens han dit que estan adscrits, però de fet estan sense utilitzar, on jo crec que des de la visualització de l'exemple, d'alguna manera el que s'està fent a Galícia en les trames, eh, la Guàrdia Civil està utilitzant vehicles, l'administració està utilitzant cases i mobles al servei precisament de la lluita contra la droga.
Bé, ací tenim un cas en què l'administració ha recuperat uns immobles i que hagués sigut ideal, des del meu punt de vista, i així ho vaig suggerir, que l'agència haguera començat funcionant en eixos locals que estan en l'avinguda Ausiàs March.

El senyor president:

Moltíssimes gràcies, senyor director.

Anem a suspendre la sessió durant trenta segons, simplement per a despedir el director de l'agència, i continuem amb el nostre ordre del dia.

(Se suspén la reunió durant uns minuts)

Proposició no de llei sobre la convocatòria urgent de la mesa del treball autònom, presentada pel Grup Parlamentari Popular (RE número 90.
603, BOC número 254)

El senyor president:

(Inoïble) … comissió, i ho fem amb el punt de l'ordre del dia que resta per a complimentar-lo, que és exactament el debat de la proposició no de llei, presentada pel Grup Parlamentari Popular, sobre el que és la mesa de treball autònom.

I per a defendre esta proposta, té la paraula l'il·lustre diputat senyor Vicent Betoret, per un temps màxim de quatre minuts.

El senyor Betoret Coll:

Molt bé.

Moltes gràcies, senyor president.

Iniciar la meua intervenció…, volguera contextualitzar quin és l'origen que du a presentar esta proposició no de llei.

Recordaran vostés que en octubre de 2015, el diputat que es parla va presentar una proposició no de llei precisament suggerida, d'alguna manera, per l'associació de treballadors autònoms, per ATA, traslladant una sèrie de reivindicacions que es posaven damunt la taula.

En eixe moment, per acord de tots els grups, es va deixar damunt la taula per tal de crear una mesa d'autònoms i reprendre…, treballar sobre eixe particular, de manera que s'arribara a una situació de consens.
Aixina es va fer.

Al llarg de novembre o desembre de 2015, es va estar treballant des de tots els grups per a intentar traure un document conjunt, que també va ser acceptat de manera unànime.
Es va presentar una proposició no de llei que es va aprovar de manera unànime en Les Corts.

En eixa proposició no de llei se parlava de moltíssimes coses.
La veritat és que posava molts deures, tant a l'estat com al Consell, alguns més a l'estat que al Consell.
Però, en qualsevol cas, se tractava de traslladar el que mos havien anat dient les distintes associacions.

La reunió d'eixa mesa d'autònoms es quedar en eixos treballs, perquè també es parlava que la mesa de treballadors autònoms es reuniria, al menys, una vegada a l'any.
Vint-i-set mesos després, o siga, dos anys i un poc més després d'eixe compromís, està vesprada, per fi, i segurament com a conseqüència d'esta PNL, se va reunir.

La veritat és que beneïda PNL si ha servit per a d'això.
No es tracta d'atribuir-me mèrits que no tinc, en absolut, però jo crec que si açò ha servit perquè la mesa d'autònoms es reunisca, fenomenal.

Com dia, és curiós que en ple procés de recuperació econòmica, amb quasi quatre-cents mil autònoms en la comunitat, que representa el 19%, el Consell, més concretament, la conselleria d'economia, i més concretament encara, el Servof, haja mostrat un absolut desinterès pel treball autònom.

Com dia, des del mes de febrer de 2016, més o menys, i fins a hui, esta mesa de treball autònom ha entrat en una situació de catalèpsia.
I, bé, hui, finalment, desperta.

Imagine que si s'haguera tractat d'alguna agència de les que hem vist que s'han anat creant, segurament haguera segut més ràpid.
En este cas… En qualsevol cas, si hui es convoca, estarà molt bé.

Però açò posa de manifest l'interés que ha manifestat la conselleria d'economia, el Consell en general, pel treball autònom, perquè en els dos últims pressupostos que hem executat, el treball autònom, el que és l'ajuda als emprenedors i el treball autònom ha dormit el son dels justos, quan no ha passat un mal son.

Alguns titulars aixina ho posen de manifest, de diversos periòdics.
Â«Un de cada quatre autònoms queda fora de les ajudes del Consell per a presentar negocis.
Un error del Consell deixa fora de les ajudes els autònoms que tinguen empleats al seu càrrec.
Set-cents autònoms es queden les ajudes per falta de fons.
Â»

En definitiva, tota una gimcana, tota una pista americana que deuen sortejar els autònoms, que són les persones que d'una manera important estan contribuint a l'eixida de la crisi.

Durant estos dos anys, les ajudes, com dic, han sigut un caos i els autònoms valencians han sigut els últims en rebre les ajudes, els que les han rebut.

Per això, el que plantege és que, primer, plantejava en la PNL, és que es reunisca el més prompte millor, de manera urgent, la mesa del treball autònom, que es va a reunir esta vesprada, fenomenal.

I, per altra banda, que donat que en el moment que vaig presentar la PNL, que era gener, mos trobàvem en l'inici de l'execució pressupostària, que es redactara i s'aprovara l'ordre d'ajudes que no havia donat temps a redactar en els dos últims anys, per tal que el més prompte possible estigueren a l'abast dels autònoms valencians per a poder demanar-les i que, d'alguna manera, no quedara ningú fora d'esta ordre ni deixara de rebre estes ajudes, que tan bé vénen als autònoms i als emprenedors.

I res més.
I parlava que es done compliment en el termini de tres mesos.

El senyor president:

Moltes gràcies.

El senyor Betoret Coll:

Gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies.
(Veus) Sí, molt, senyor Betoret.

I ara per part del Grup Parlamentari Ciudadanos, senyor Subiela.
I per un temps màxim de dos minuts, té vosté la paraula.

El senyor Subiela Chico:

Gracias, presidente.

El pasado día 9 amanecíamos con la noticia, por fin, de que La Generalitat había publicado el listado de los beneficiarios de las subvenciones destinadas a financiar los costes fijos de inclusión en el régimen especial de trabajadores por cuenta propia o autónomos de la seguridad social, dentro del programa de fomento del trabajo autónomo en la Comunidad Valenciana del ejercicio 2017.

Como ya se advirtió desde Ciudadanos, los fondos iban a ser insuficientes, y así ha sido.
Se han quedado fuera 685 autónomos que cumpliendo los requisitos, han sido rechazados por falta de fondos.
Esto significa que el 43% de los autónomos que cumplían los requisitos para beneficiarse de esta subvención, se han quedado fuera por falta de presupuesto.

Además de la falta de fondos, la deficiente gestión de estas ayudas desde el principio ha hecho que se impidiese acceder a las ayudas a un tercio de los potenciales beneficiarios, que se pierdan dos millones del presupuestos del 2017 y que se tengan que cargar estas ayudas al ejercicio 2018.

¿Qué va a pasar con las que se convoquen este año?
¿Qué va a pasar con los autónomos que cumplían los requisitos, les han sido denegadas y se encontraban en el quinto año de actividad, por lo que no entrarán en la siguiente convocatoria?

Esto, sin duda, es una cuestión más…, una muestra más del nulo compromiso del Consell con los autónomos.

Y en cuanto a la convocatoria de la mesa de autónomos, no sé si será mérito del señor Betoret y su PNL o será mérito de la insistencia de nuestro grupo parlamentario con la petición de las comparecencias… (Veus) Digo que puede ser una… Pot ser, no.
Jo crec que és més nostre.
(Veus)

El senyor president:

Senyories, al tema, per favor.

El senyor Subiela Chico:

Aunque compartimos la totalidad de la PNL, reivindicamos estas cuestiones.
No entendemos que la PNL se esté debatiendo hoy, ya que esta misma tarde se tienen que debatir estas cuestiones en la mesa de autónomos, que para esas cuestiones es para lo que está.

De todas maneras, le comunicamos que votaremos sí a su propuesta.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Subiela.

I ara per part del Grup Parlamentari Podemos-Podem, té la paraula l'il·lustre diputat senyor Almería, per un temps màxim de dos minuts.

El senyor Almeria Serrano:

Moltes gràcies, president.

Després del repartiment de medalles, anem a apuntar un parell de coses que des del nostre grup parlamentari ens pareixen important.

Esta mesa de persones treballadores autònomes, se va plantejar per a unificar les propostes dels grups parlamentaris referents a este important col·lectiu, en el que tots tenim una gran preocupació.
I, evidentment, tenia una sèrie de condicionants, com era la seua convocatòria amb caràcter anual, per a fer, com no podia ser d'altra manera, un seguiment al compliment d'estes propostes, cosa que és una de els qüestions més importants que crec que hauria de fer esta mesa.

Una mesa que, en principi, no està contemplada en el Reglament de Les Corts i la seua adscripció a esta comissió crec que ha portat a algun dubte, sobretot en la forma de convocar-la i que des d'ací, des del nostre grup parlamentari, demana que aclarim, a partir d'ara, quina seria la forma exacta per a convocar-la de nou.

Pel que fa a la proposta de resolució, és molt senzilla.
És a dir, la primera, que es convoque, repartim mèrits a tots.
Tots jo crec que hem contribuït un poquet que açò, perquè es necessari, se fera.

El segon punt de la proposta de resolució, ja va ser un compromís explícit en una interpel·lació del nostre grup parlamentari fa ja algun temps.
O siga, que és un compromís del Consell, que mos pareix bé que estiga ací, però ja està compromés.

I, per descomptat, el tercer punt, que es done prioritat al pagament d'autònoms.
¿Qui podria votar en contra d'esta proposta?
Ens pareix que un dels grans problemes d'este col·lectiu és el del seu finançament i el suportar el circulant de l'activitat, la liquiditat, amb la qual cosa, ens pareix que la proposta de resolució és totalment correcta i votarem a favor.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Almería.

Efectivament, com vosté mot bé diu, és un òrgan que no està regulat.
El que ha fet la Mesa de Les Corts és enviar-ho a esta comissió perquè coordine, però és una mesa que no té presidència, no té secretaria…, bé, el lletrat va a estar acompanyant la convocatòria de la mesa.
Mosatros el que mos hem limitat és a demanar l'acord dels grups parlamentaris per a buscar la data en què volien tindre esta reunió.
Però, efectivament, és una cosa que no està regulada, i si s'ha de canviar alguna cosa, seran vostés mateixos els que tinguen de dir-ho.

I per a continuar les intervencions dels grups, senyora Graciela Ferrer, per un temps màxim de dos minuts, té vosté la paraula.

La senyora Ferrer Matvieychuc:

Moltes gràcies, senyor prsident.

Bé, en relació amb aquesta proposta no de llei que presenta el Grup Popular, primer, dir que en relació al que es demana, la convocatòria de la mesa d'autònoms no l'ha de fer el Consell, sinó que l'hem de fer nosaltres mateixos, els grups parlamentaris, que és el que vàrem fer el mes passat i, per tant, hui tindrem eixa reunió de la mesa d'autònoms per a continuar treballant.
Jo crec que si el mèrit ha de ser compartit, també l'autocrítica que no s'haja fet abans.

Per una altra banda, quant el segon punt, pel que fa a les convocatòries de les ajudes per a emprenedors i foment del treball autònom, remarcar que se va a fer una convocatòria anticipada per a l'any 2018, amb una resolució de la conselleria d'economia, de 29 de desembre de 2017, amb la qual cosa s'està mantenint el compromís expressat per part del conseller.

I, per tant, nosaltres estem d'acord, és el compromís del conseller i s'està complint, amb la qual cosa, no vegem que siga necessari l'estiró d'orelles en relació amb això.

I el tercer punt de la proposta de resolució que fa el Grup Popular, en el qual es diu que es done prioritat al pagament de les ajudes als autònoms, cal dir que les ajudes als autònoms, les subvencions, el període pagament que figura en el portal de transparència està al voltant dels trenta dies, trenta o trenta-dos dies.
Per tant, no molt inferior als noranta-nou dies de març de 2015, quan governava el Partit Popular.

I també cal dir que per a poder fer efectiu el pagament, com tots sabem, el ministeri d'hisenda imposa a les comunitats autònomes que han de pagar primer el deute, després han de pagar les despeses de personal, les ajudes a la dependència, la renda garantida, les ajudes a l'habitatge; en segon lloc, el pagament dels serveis fonamentals.
I se prioritzen pel govern valencià els autònoms, siguen o no proveïdors dels serveis fonamentals.
És a dir, que no es pot dir que siguen els últims en rebre els pagaments.

Com que estem d'acord que les ajudes als autònoms, igual que el pagament a proveïdors que siguen autònoms, ha de prioritzar-se per la importància que té per la qualitat de vida d'estes persones, pel seu treball i per la mateixa economia, nosaltres estem d'acord que se faça el més aviat possible.

Ara faltaria que el senyor Montoro opineix el mateix i ens alçara les limitacions que està imposant.

El senyor president:

Senyora Ferrer.

La senyora Ferrer Matvieychuc:

Acabe de seguida.
En aquest punt, dir que el nostre grup parlamentari s'abstindrà en relació amb aquesta proposta de resolució.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Ferrer.

Senyor Muñoz, per part del Grup Parlamentari Socialista, i per un temps màxim de dos minuts, té vosté la paraula.

El senyor Muñoz Lladró:

Gracias, presidente.

Bueno, yo creo que se ha visto aquí.
Esto va de ponerse medallas.
Y esta propuesta de resolución es de ponerse…, va de ponerse medallas.
Lo vemos.
El Partido Popular ha dejado claras sus intenciones diciendo eso de Â«no quiero atribuirme ningún méritoÂ»…, pero no te atribuyas ningún mérito para atribuírtelo, ¿no?
Y, después, Ciudadanos, como hace en otras cuestiones, como la prisión permanente revisable, pues, ahí surge el debate este de a ver quién es capaz de monopolizar o atribuirse la defensa del trabajo autónomo.

Lástima, porque ya hay una mesa de diálogo, tripartita, entre el Consell, los representantes empresariales y los sindicatos mayoritarios y las asociaciones de autónomos.
Por tanto, esta propuesta de resolución, nosotros no creemos que valga mucho la pena porque ya se está haciendo.

Pero, en cualquier caso, por enumerar los temas, desde la convocatoria de urgencia hay una mesa de diálogo de los grupos, que es esta tarde.
Pues, bueno, evidentemente, no podemos estar en desacuerdo con esto, porque ya está convocada y se va a celebrar la reunión.

Respecto a redactar y aprobar las ayudas, yo creo que la compañera de Compromís lo ha explicado de una manera muy clara.
Se está haciendo, se está dando prioridad y, de hecho, las ayudas ya han salido, la orden de ayudas ya ha salido y, evidentemente, pues, otro punto en el que no se puede estar en desacuerdo.

Y, respecto de la prioridad del pago, yo creo que también los argumentos han sido esgrimidos en la intervención anterior y, por tanto, poco más que añadir.

Lo único, pues, decir eso, que al final esto es a ver quién se atribuye la medalla de los autónomos, si son los compañeros de Ciudadanos, si son los compañeros del Partido Popular.
Pero los únicos que están trabajando realmente para el fomento del trabajo autónomo es el Consell, que ha reunido en una mesa tripartita al propio Consell, a las asociaciones más importantes de empresarios, a los sindicatos con mayor representación y a aquellos que son los realmente afectados por esta situación, que son los colectivos más representativos de autónomos.

Por tanto, nos vamos a abstener, porque pensamos que esta propuesta de resolución es un brindis al sol y pensamos que esta propuesta de resolución únicamente va a servir para que uno de estos dos partidos se atribuya un mérito, que no digo que sea del Consell ni digo que sea de otros grupos parlamentarios, pero que, en cualquier caso, de lo que nos debemos de preocupar es de que haya un fomento del trabajo autónomo, independientemente de que las medallas y el rédito electoral se lo apunte uno u otro partido.

Gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Muñoz.

Per a rèplica, senyor Betoret, per un temps màxim de dos minuts, té la paraula.

El senyor Betoret Coll:

Moltes gràcies, senyor president.

Miren, vaig a llegir-los el grau d'execució de la secció XI del Servof, en 2016, un 11,1% i de promoció d'emprenedors, cooperatives i economia social un 0%.
En 2017, respecte del Servof, un 0,58% i, respecte de promoció d'emprenedors, cooperatives i economia social, un 0,63.
Sobren les paraules de qui està treballant realment pel treball autònom.
Jo no sé qui, però açò el que sí que diu és que el Consell no, la conselleria d'economia no i el Servof no.

I no es tracta d'atribuir-se medalles ningú.
Si la faena l'han de fer vostés, que són els que.
.
.
, quan dic vostés me referisc als grups que donen suport al Consell.
Perquè, al final, la resta el que podem fer és fer propostes com esta.

Per cert, si va i resulta que la mesa del treball autònom és una mesa que hem de convocar els grups parlamentaris, què pinta el Consell en tot açò?
Açò.
.
.
, doncs, la veritat és que jo em sent absolutament enganyat.
Jo vaig participar en açò de bona fe i jo crec que açò, doncs, és un brindis al sol.
La veritat és que és un òrgan de cartó pedra que, si no li canviem, en este cas, doncs, per exemple, el fet que haja de participar de manera obligatòria i que haja de dirigir-lo de manera obligatòria el Consell, açò no servix només que perquè fem reflexions, que està molt bé, però, si eixes reflexions no es duen a la realitat, a la gestió pública, en este cas, del treball autònom, açò no va a servir per a res.

Jo, sense dubte, crec que no estem per a tirar el temps fent propostes que, després, no vagen a dur a res.
M'agradaria que estes propostes tingueren un compromís del Consell i, fins ara, no hem vist que n'hi haja ningun compromís del Consell.

Vint-i-set mesos, repetisc, vint-i-set mesos.
I, mentrestant, l'execució de dos pressupostos, on s'ha malbaratat el pressupost del Servof i el pressupost de la promoció d'emprenedors, cooperadors i economia social, perquè no n'hi ha hagut una execució.
.
.
, ja no dic ni raonable, ni mínima d'eixe pressupost.
I, mentrestant, els autònoms esperant.

Per suposat que tot açò està fet, perquè jo, esta proposició no de llei, la vaig presentar en el mes de gener, on els autònoms no cobraven, on els autònoms es quedaven fora de les convocatòries perquè no s'havien tret les convocatòries.
Per suposat, ara sí, tres mesos després, els ha donat temps m'imagine que de pensar i de.
.
.

El senyor president:

Senyor Betoret.

El senyor Betoret Coll:

.
.
.
reflexionar sobre tot açò i vore que estaven en el camí equivocat.

I en relació als mèrits, mire, jo no vull atribuir-me ningun mèrit de res.
Simplement, simplement, el que crec és que caldria fer una reflexió.
Si hem de fer alguna cosa que servisca per a ajudar el treball autònom, fem-ho; i, si no, dediquem-nos a altres coses, perquè poden vostés comprendre i vostés saben perfectament que, concretament, en esta conselleria, però també en tot el govern, tenen moltíssimes coses on caldria fer una reflexió.
.
.

El senyor president:

Moltíssimes.
.
.

El senyor Betoret Coll:

.
.
.
i fer propostes per a millorar.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltíssimes gràcies, senyor Betoret.

Senyor Subiela, per un temps màxim de dos minuts, té vosté la paraula.

El senyor Subiela Chico:

Sí, gracias, presidente.

Mire, señor Muñoz, nosotros medallas sobre los autónomos no, sobre conseguir que… (Veus) No, solamente de lo que nos las merecemos, mire, pero de la convocatoria sobre la mesa de autónomos esta tarde sí, porque llevamos un año reclamándola, pero sobre los autónomos no.

Lo que tengo claro es que ustedes medallas…, ustedes o el Consell, desde luego, medallas con el tema de los autónomos no se pueden poner ninguna, claro que no.
Si durante 2017 el Consell ha dedicado cero euros a la consolidación de empleo público, claro, medallas no.
Si le molesta que luego nos las colguemos por hacer alguna cosa más o menos bien, pues, lo siento mucho.

Desde luego, ustedes tienen un problema muy grave con la autocrítica y, cuando, encima, se lo criticamos los demás, todavía más grave.
Pero, desde luego, para ganarse méritos o ganarse medallas, lo primero que hay que hacer es hacer algo, gestionar algo, pero, desde luego, por lo menos en los autónomos, ustedes no han hecho absolutamente nada.

Gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies.

Senyora Ferrer, per un temps màxim de dos minuts, té vosté la paraula.

La senyora Ferrer Matvieychuc:

Val, jo crec que aquí s'estan mesclant coses, no sé si interessadament o no.
Però cal recordar que aquella proposició no de llei que presentàrem els cinc grups parlamentaris, des del consens, incloïa l'autoobligació, per part dels grups parlamentaris, de convocar-se -si bé no d'una manera reglada, perquè no és una figura reglada dins de Les Corts- la mesa de treball autònom des de Les Corts, i no des del Consell.
I això estava aixina ficat en la proposició no de llei, en la proposta de resolucions que tots vàrem firmar, inclòs vosté.
És a dir, que ara no mescle que el Consell havia d'haver convocat la mesa de treball dels grups parlamentaris, quan som els grups parlamentaris els que hem de convocar eixa mesa.

Per tant, jo crec que no toca mesclar les coses i tampoc mesclar en la taula de diàleg d'autònoms, al si del Consell tripartit per al desenvolupament de les relacions laborals i la negociació col·lectiva de la Comunitat Valenciana, que va ser una de les qüestions que vàrem plantejar en eixa proposició no de llei i que el Consell va a complir, convocant-la amb els actors de les associacions d'autònoms, els sindicats i també els empresaris.

Per tant, no vullguen vostés mesclar-ho tot, perquè no toca.

Respecte a la convocatòria de les ajudes, la resolució és de 29 de desembre de 2017.
Si vosté ha presentat això en gener de 2018, doncs, molt bé, però, escolte, no diga que no s'està fent res ni que s'està deixant de banda als treballadors autònoms, perquè això no respon a la realitat, de cap de les maneres, perquè, tant des del Servof com des de la conselleria, les diverses direccions generals, tant d'economia com de comerç, n'hi ha tota una sèrie de programes d'actuació que s'estan portant a terme per donar suport, de manera específica i de manera.
.
.

El senyor president:

Senyora Ferrer.

La senyora Ferrer Matvieychuc:

.
.
.
transversal, als treballadores autònoms.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Ferrer.

I ara sí, ja, per a acabar este punt de l'ordre dia, senyor Muñoz, per un temps màxim de dos minuts, té vosté la paraula.

El senyor Muñoz Lladró:

Yo creo que en los textos legislativos o no legislativos, en cualquier caso, parlamentarios, la definición del lenguaje es fundamental, ¿no?
Vivimos en un país en que los raperos van a la cárcel y otras personas, locutores afines a partidos políticos, dicen poner bombas en Alemania y no pasa nada.
Por tanto, cuando hablamos…, cuando hablamos de las palabras, son fundamentales para que nos entendamos y fundamentalmente para no permitir interpretaciones que pueden llevarnos al error.

Lo digo más que nada porque creo que la propuesta de resolución que presenta el Partido Popular tiene bastantes carencias en cuanto al uso del lenguaje.
Fundamentalmente, porque no deja claro si de lo que se está hablando es de convocar urgentemente…, dice Â«la taula d'autònomsÂ», no sé si esto es la mesa de autónomos de los grupos parlamentarios o si es la mesa de diálogo de autónomos en el seno del Consell tripartito para el desarrollo de las relaciones laborales y la negociación colectiva, no lo sé.
Pero sí que es verdad que la mala utilización del lenguaje da lugar a errores.
Entonces, no sé si se refería a una cuestión o a otra.
En cualquier caso, creo que esto, a la hora de elaborar los textos, pues, debería ser más definido, para que todos nos podamos entender.

Y lo segundo que quería decir es que los compromisos… Hablando por las cifras, que yo creo que son importantes, solo por hablar de una serie de cifras a las que he tenido acceso, ¿no?
Cuando se habla de que el Servef no hace nada, pues, aquí he encontrado cifras, desde 1,21 millones de euros en ayudas a la emprendeduría, 75.
000 euros a proyectos formativos, 1,80 millones al fomento del trabajo autónomo, 3,91 millones a la economía social, 2,40 millones a inversiones en proyectos de economía social, 65.
000 euros en emprendeduría científica… Podría estar relatando cifras, cifras y cifras.
Es decir, me parece un absurdo decir que el Consell no apuesta por el trabajo autónomo, cuando podríamos encontrarnos, si hiciéramos un sumatorio, aproximadamente, y lo estoy diciendo a ojo, veinte, treinta millones de euros en ayuda al trabajo autónomo.

Por tanto, miren, ustedes continúen haciendo lo de siempre.
Hablen de ejecución, cuando, luego, se acaba demostrando que las cifras que utilizan son incorrectas; utilicen el lenguaje de manera incorrecta para llevar a la mala interpretación.
Pero aquí, como decía antes, esto es una propuesta que lo que busca es intentar aglutinar, por parte del sector de la derecha, la rentabilidad electoral de cara al trabajador autónomo, lo que pasa es que ya nadie se cree su discurso.

El Consell sí que está haciendo trabajo, fundamentalmente y en conexión con las asociaciones de autónomos, para fomentar la emprendeduría y el trabajo de los autónomos.

Gracias.

El senyor president:

(Inoïble) .
.
.
anem a passar a la votació d'esta proposició no de llei.
Senyors diputats, vots a favor de la proposta del Grup Parlamentari Popular?
9 vots a favor.
I vots en contra?
Abstencions?
5.
9 vots a favor i 5 abstencions, queda aprovada la proposició no de llei del Grup Parlamentari Popular.

Moltíssimes gràcies.

S'alça la reunió.

(S'alça la reunió a les 14 hores i 17 minuts)