Obres%20P%C3%BAbliques%258293.03.24%20macro.html





Comissió d'Obres Públiques, Infraestructures i Transports realitzada el dia 24 de març de 2014.
Comença la reunió a les 10 hores i 35 minuts.
Presideix el diputat senyor Rafael Ferraro Sebastiá.
Reunió número 11.

El senyor president:

Bon dia, senyores i senyors diputats.

Anem a donar començament a la comissió d'obres públiques i transports convocada per al dia de hui.

En primer lloc, la senyora secretària passarà llista per tal de comprovar si n'hi ha quòrum.
Senyora secretària.

(La secretària passa llista per tal de comprovar si hi ha quòrum)

Moltes gràcies, senyora secretària.

Minut de silenci en record del senyor Adolfo Suárez González, expresident del Govern d'Espanya

El senyor president:

Senyories, en primer lloc, anem a fer un minut de silenci en memòria de l'expresident del govern que va faltar en el dia d'ahir.

(Es guarda un minut de silenci)

Abans de començar l'ordre del dia, senyories, anem a vore les incidències per al dia de hui.

En primer lloc, els punts 2, 4 i 8 seran debatuts conjuntament.
I després, cada proposició no de llei serà votada per separat.

Quant al punt 6, el Grup Parlamentari Socialista… (Veus) Sí, té vosté la paraula senyora Besalduch.

La senyora Besalduch Besalduch:

Demanar a la mesa l'ajornament del punt número 6 per a la pròxima comissió.

El senyor president:

Molt bé, senyora…

¿Si n'hi ha algun inconvenient…?
Sí, senyora…, ajornem el punt per a la pròxima comissió.
Molt bé.
(Veus) Sí, senyora Albiol.

La senyora Albiol Guzmán:

Sí, que estàvem mirant… En el punt 5, que n'hi ha una proposta d'Esquerra Unida i després d'una PNL conjunta d'Esquerra Unida, Compromís i Grup Socialista, retirem la d'Esquerra Unida en favor de l'altra conjunta.

El senyor president:

La 5 queda retirada.

La senyora Albiol Guzmán:

Bé, la primera part de la 5.

El senyor president:

Anem a vore.
(Veus) Vosté vol que se veja…

La senyora Albiol Guzmán:

En la 5 n'hi han dos acumulades, una sola d'Esquerra Unida i una conjunta dels tres grups de l'oposició.
Jo plantege… (Veus) Jo plantege que se retire la d'Esquerra Unida en favor de l'altra conjunta, que és més ampla i…

El senyor president:

Vale.
Muy bien, muy bien.

¿Queda clar?
¿N'hi ha algun dubte més?

Passem a l'ordre del dia.
Lectura i aprovació, si procedix, de l'acta de la reunió anterior.
Les seues senyories tenen en les seues carpetes l'acta.
Si tenen alguna incidència que vore o comentari… Si no, l'aprovem per unanimitat.
(Pausa) Moltes gràcies.

Proposició no de llei sobre l'adopció, per La Generalitat i FGV, de les mesures necessàries per tal d'evitar més accidents i morts, presentada pel Grup Parlamentari Compromís (RE número 73.
039, BOC 219), a la qual s'acumula la presentada pel Grup Parlamentari Esquerra Unida sobre el soterrament de les vies de metro de Ferrocarrils de la Generalitat Valenciana al pas pel municipi de Paterna (RE número 73.
390, BOC número 222) i la presentada pel Grup Parlamentari Popular sobre l'actualització de la normativa actual en matèria de seguretat de vianants en els passos a nivell en metro i tramvia (RE número 75.
795, BOC número 224)

El senyor president:

Passem als punts 2, 4 i 8: presa en consideració de la Proposició no de lli sobre l'adopció per La Generalitat i Ferrocarrils de la Generalitat de les mesures necessàries per a evitar més accidents i morts, presentada pel Grup Parlamentari Compromís; acumulada a la presa en consideració de la Proposició no de llei sobre el soterrament de les vies de metro de Ferrocarrils de la Generalitat al seu pas pel municipi de Paterna, presentada pel Grup Parlamentari d'Esquerra Unida i, al punt número 8, presa en consideració de la Proposició no de llei sobre l'actualització de la normativa actual en matèria de seguretat de vianants en els passos a nivell amb metro i tramvia, presentada pel Grup Parlamentari Popular.

En primer lloc, té la paraula, pel Grup Parlamentari Compromís, el senyor Ponce.
Com és natural, per a la defensa de la seua proposta i presa de posició amb les altres dos.
Moltes gràcies.

El senyor Ponce Guardiola:

Molt bé.
Gràcies, senyor president.

El passat 24 de maig de 2013 un jove de 17 va morir atropellat en el pas a nivell de la carretera Manises per un comboi de Metrovalencia.

Tant els veïns com l'Ajuntament de Paterna, a través de l'aprovació d'una moció per unanimitat, han manifestat la profunda indignació per la falta de recursos de seguretat en Paterna, en pas de combois de Metrovalencia.

Carreteres i camins pròxims a la població són interromputs en més de 15 passos a nivell en què con es compleixen, al nostre entendre, les mínimes normes de seguretat viària per a vianants.
Per exemple, el pas de la piscina municipal, el pas del centre Francisco Esteve, el pas del col·legi La Salle Campamento, etcètera.

Són massa accidents i els veïns i veïnes no en volen més.
Reclamem solucions, com podrien les mesures de seguretat suficients per acabar d'una vegada amb estos accidents .
I ens recorden que en qualsevol moment es pot produir un de nou.

Per això hem presentat la següent proposta de resolució:

«En primer lloc, Les Corts insten el Consell per tal d'evitar més accidents i morts, a garantir les partides pressupostàries i l'execució dels projectes necessària a càrrec de la Generalitat valenciana i de Ferrocarrils de la Generalitat Valenciana, amb la finalitat que s'adopten, a la major brevetat i com a màxim en el termini de sis mesos, les següents mesures:

»Soterrament de les vies de metro al seu pas per tot el territori de Paterna, com a objectiu.

»Instal·lació urgent de barreres automàtiques per als vianants que tanques, efectivament, el pas o encreuament de les vies per part dels vianants.

»La reducció màxima de velocitat en aproximar-se i passar els combois per estos 15 passos a nivell.

»Ampliació de la senyalització adequada per als vianants.

»Instal·lació de senyals lluminosos adequats al perill en els encreuaments de vianants.

»Instal·lació d'inhibidors d'aparells electrònics al pas dels combois.

»Ampliació de passos de vianants en els passos a nivell.

»Campanyes d'educació vial dirigides a la ciutadania que utilitza aparells electrònics caminant per llocs d'especial perill amb transit de vehicles, com és el cas dels passos per Metrovalencia.
»

I el segon punt seria que «el Consell retrà compte del compliment d'esta resolució en el termini de sis mesos des de la seua aprovació».

Bé.
Ya en el mes de junio del año pasado, de 2013, el Grupo Compromís del Ayuntamiento de Paterna solicitó que se le remitiera un escrito de las actuaciones realizadas o previstas al área correspondiente para la mejora de la seguridad de los pasos a nivel LED en Paterna.

Y, por otro lado, que se remitiera por escrito un informe sobre los términos previstos por La Generalitat en la ejecución del soterramiento de la línea 1 de Metrovalencia en Paterna.

Y requerían, de alguna forma, que ya que la Generalitat valenciana no había tomado las medidas adecuadas, el ayuntamiento ejecutara de forma subsidiaria, inmediata y urgente, al menos, la instalación de barreras físicas para viandantes en todos los pasos a nivel.

También que se elaborará un informe o diagnóstico que valorara la seguridad, señalítica y protección de todos estos pasos a nivel, así como las mejoras necesarias que proponía el ayuntamiento para garantizar la seguridad de los viandantes.

Y se instaba también para que, de manera urgente, se le pidiera a Ferrocarrils que dotara de pasos peatonales adecuadamente protegidos con barreras y señalizados, separados del paso de vehículos, los siguientes pasos a nivel.
En concreto, seis: el bajador de la Vallesa, el de Santa Rita dels Molins y los pasos a nivel del carrer Juan Bautista Benlloch, Vicente Cardona, Miguel Hernández y de la Peña-carrer de Campanar.

Bien.
Sin que, bueno, hubiera una aceptación expresa de estos requerimientos del Grupo Compromís de Paterna, el ayuntamiento sí que ha empezado a dar pasos en el sentido que se estaba solicitando y que estaba solicitando la ciudadanía.

Y, bueno, se llegó a aprobar una moción por parte del ayuntamiento, que todos conocen, puesto que tanto el Grupo de Esquerra Unida como a colación de estas peticiones nuestras eco de lo que proponía la ciudadanía, el Partido Popular presentó a finales de enero una moción en el mismo sentido.

Por tanto, parece que existe consenso en que se apoye cien por cien la petición del Ayuntamiento de Paterna respecto a todas las medidas que en pleno se aprobaron por unanimidad.

También decir que los vecinos han elaborado una serie de documentos.
En concreto, tengo aquí una tabla en la que por pasos a nivel en distintas estaciones y baixadores, pues, se proponen las medidas necesarias.
El caso es que, bueno, al final, aparte de estos…, en 15 pasos a nivel en estas estaciones y 2 bajadores, se pide para todas ellas barreras automáticas para peatones, señales luminosas para peatones e inhibidores de aparatos electrónicos.

Asimismo, en 12 de los puntos se exige la reducción de la velocidad de los convoyes y en 8 de ellos una separación de los pasos de peatones respecto al paso de vehículos.

Y esta debería ser la referencia que todos tuviéramos claro, que es lo que está solicitando la ciudadanía de Paterna.

Por otra parte, pues, bueno, el ayuntamiento parece que emprendió medidas adecuadas para garantizar el enterramiento de las vías por el paso de todo el término municipal.
De hecho, se encargó un estudio, con cargo al plan Confianza, con un coste de alrededor de un millón de euros, que, bueno, esto fue en la campaña electoral de 2011, cuando se tomó dicho acuerdo y cuando se encargó.

Y a fecha de hoy, parece que las actuaciones que tenían que derivar de aquel estudio están absolutamente paradas.
De hecho, lo que parece es que lo que está enterrado es el estudio que encargó el Ayuntamiento de Paterna, que de alguna forma tenía que garantizar la ejecución del enterramiento de las vías del tren a su paso por el término municipal.

Y, bien, esto es lo que venimos proponiendo.
Insisto en que parece que existe consenso en incidir en que todas estas medidas son urgentes que se desarrollen.
En nuestro caso hay un pequeño matiz, que pedimos que en el plazo de seis meses se adopten todas las medidas que están indicadas y propuestas, excepto, obviamente, el soterramiento de las vías, pero sí que se adoptara ese objetivo y que, bueno, se pusiera en marcha toda la maquinaria para que esto se desarrollara.

Bien.
Respecto a la propuesta de Esquerra Unida, bueno, suscribirla también cien por cien.
Es prácticamente idéntica a la nuestra.

Y respecto a la del Partido Popular, pues, bueno, aparte del autobombo, que no creemos que sea…, que proceda en ningún caso, respecto a las medidas de seguridad que emprende la Generalitat valenciana a todos los niveles, puesto que precisamente, y no hace mucho tiempo, en el pleno de las Cortes no se aprobó una moción del Grupo Compromís, que pretendía asegurar…, o sea, y para poder asegurar, lo que se pedía era una investigación sobre que las medidas de seguridad de Metrovalencia eran las más adecuadas, las instalaciones eran las más adecuados, los convoyes tenían las medidas últimas en el mercado, digamos, para asegurar que los convoyes circularan con todas las garantías.

Sin embargo, el Partido Popular se negó a esa investigación, no sabemos si porque no querían que se supiera cuál era realmente el estado de toda la red de Metrovalencia.

Por tanto, nos parecen improcedentes algunos de los párrafos de la exposición de motivos de la proposición del Partido Popular.

Sin embargo, en su propuesta de resolución se insta al Consell a asumir cien por cien lo que propuso el Ayuntamiento de Paterna, con lo que coincidimos plenamente.
Y también a actualizar la normativa actual en materia de seguridad incorporando nuevas tecnologías y desarrollos en esta materia, puesto que la normativa es de hace ya casi veinte años y, por tanto, pues, no está actualizada a las necesidades de hoy en día.
Y, también, a instar al Consell a que se solicite al Gobierno de España la actualización de la normativa estatal en materia de seguridad incorporando las nuevas tecnologías y desarrollos en esta materia.

Bien, respecto a estos dos puntos, pues, nosotros consideramos que son adecuados, que, de alguna forma, van un poco más allá de la problemática que estamos hablando, que es grave y ya viene de mucho tiempo en el municipio de Paterna, y respecto a las propuestas de resolución, pues, las aprobaríamos.
Insisto, no es procedente el autobombo que hace el Partido Popular en su exposición de motivos, puesto que, tristemente, se ha podido ver que no han hecho todas las mejoras ni todos los esfuerzos necesarios para garantizar la seguridad en toda la red de Metrovalencia, tanto en el caso de los convoyes como en el caso de los pasos para peatones.

Nada más.
Muchas gracias.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Ponce.

Senyora Albiol, té vosté la paraula per a (inintel·ligible) .
.
.
la seua i, a més, fixar posició en les altres dos.

La senyora Albiol Guzmán:

Gràcies.

Bé, com bé ha comentat el senyor Ponce, l'Ajuntament de Paterna va aprovar per unanimitat dels quatre grups municipals, el 29 de juliol de 2012, una moció que presentava la Federació d'Associacions de Veïns i Veïnes de Paterna en la qual plantegen tot una sèrie de mesures de seguretat raonables per a evitar l'alta sinistralitat que es dóna al terme municipal per atropellaments en els molt nombrosos passos de vianants que n'hi ha.
L'últim desencadenant de les protestes veïnals va ser eixe atropellament mortal que va patir un jove de dèsset anys de la localitat el passat 24 de maig de 2013 en el pas a nivell de la carretera de Manises per part d'un comboi de Metrovalencia.
Per tant, jo crec que l'existència del problema és innegable i, desgraciadament, queda palés en els nombrosos accidents produïts des que se va instal·lar el servei de metro.

Evidentment, açò crea una sensació d'inseguretat en la ciutadania, com també una sensació, per part de la ciutadania, d'abandonament per part de l'administració, per no prendre les mesures que podrien evitar aquestos accidents, ¿no?
Certament, els recursos de seguretat en els passos a nivell al terme municipal de Paterna, com també a altres municipis pels quals travessa el metro, no són els millors que.
.
.
, no són els millors existents, n'hi podrien haver altres de millors, i l'experiència ho demostra, ¿no?
, el resultat de no aplicar les tècniques disponibles de més garanties de seguretat per a les persones, poden aportar.
.
.
, tenen com a resultat tragèdies que podrien ser evitables.
I aquesta evitabilitat, obviada en les inversions, multiplica el dolor i la indignació de la ciutadania, ¿no?
Quan tenim accidents que es podrien haver evitat amb més inversió i amb més mesures de seguretat, evidentment, doncs, bé, la ràbia i la indignació és major, ¿no?
, perquè són tragèdies evitables, evitables amb voluntat política, evitables amb recursos, evitables amb inversions, ¿no?

L'estudi de camp de la federació de veïns assenyala quinze punts negres en els passos a nivells de Metrovalencia, en els encreuaments de carreteres i camins del terme municipal, en els quals les mesures de seguretat per a vianants no complixen els requisits mínims que són exigibles, perquè els que n'hi ha.
.
.
, i són raonables en els seus costos, ¿no?
Els veïns i veïnes s'han manifestat davant els vies, ha aconseguit els suport unànime del seu ajuntament, dels seus grups municipals, amb eixes propostes de millora de seguretat, però les competències són de la Generalitat valenciana, és Ferrocarrils de la Generalitat Valenciana qui ha de portar a terme eixes inversions, és Metrovalencia i, per tant, cal anar més enllà, no és suficient amb el recolzament de l'ajuntament, no és suficient amb el recolzament d'eixos grups municipals, sinó que les Corts Valencianes tenen la responsabilitat d'instar el Consell a exigir a Ferrocarrils de la Generalitat Valenciana la implementació urgent de les mesures pressupostàries per a acabar definitivament amb aquesta sagnia d'accidents de Metrovalencia, i tenim de tindre en compte que en qualsevol moment es pot produir un altre accident, esperem que així no siga, però podria ser en qualsevol moment, cal fer-ho de manera urgent, cal posar eixes mesures urgentment, cal instar el Consell que ho faça el més ràpid possible, ¿no?

Des d'Esquerra Unida el que plantegem són tot aquesta sèrie de mesures, és el soterrament de les vies del metro al seu pas pel municipi de Paterna com a objectiu final i, si més no, doncs, almenys de moment en trinxera, ¿no?
, la instal·lació urgent d'eixes barreres automàtiques per a vianants en els diferents passos a nivells, la reducció màxima de velocitat dels combois de Metrovalencia al pas per aquesta localitat, l'ampliació de la senyalització adequada, la instal·lació dels senyals lluminosos, la instal·lació d'inhibidors d'aparells electrònics durant el pas dels combois, l'ampliació dels passos de vianants en els passos a nivells i, evidentment, també, perquè tot açò sempre ha d'anar acompanyat d'una campanya d'educació vial adreçada a tots els vianants que utilitzen també aparells electrònics en les proximitats dels llocs d'especial perill amb trànsit de combois de metro, ¿no?

Bé, és la proposta en la línia també que marcava compromís, és la proposta també en la línia que marca les associacions de veïns, és en la línia que també de manera unànime va recolzar l'Ajuntament de Paterna i, per tant, entenem que seria molt interessant, seria realment necessari que fórem capaços d'arribar a un acord, d'arribar a un consens en aquesta comissió de Les Corts.
N'hi ha una proposta del Partit Popular amb la qual no compartim (veus) l'exposició de motius, per eixe autobombo, per eixa propaganda, per eixa falta d'anàlisi crític de la realitat que estem patint en tema de seguretat en Ferrocarrils de la Generalitat Valenciana i en Metrovalencia.
Crec que este autobombo no toca després de totes les voltes que s'han negat a eixes comissions d'investigació sobre l'accident de Metrovalencia, que també ens hagueren servit per a avançar en la seguretat, no sols pel que fa a la línia 1, sinó per tota la xarxa de Metrovalencia.

Per tant, entenem que no toca eixe autobombo, que no estem en un moment per a fer eixa propaganda i per a alabar el Consell i per a alabar Ferrocarrils de la Generalitat Valenciana, sinó que estem en un moment de treballar, de posar mesures i d'exigir inversions, i no de felicitar-se tots mútuament, quan estem parlant que estan havent-hi accidents i que han mort persones per falta d'aquesta seguretat en la línia de metro, ¿no?

Per tant, jo el que demane és que sigam capaços d'arribar a un acord els quatre grups.
N'hi han tres propostes presentades, van les tres en la mateixa línia, algunes són més amples, altres no, però les tres entenc que tenen el mateix objectiu i, per tant, el que demane és això, que sigam capaços d'arribar a un acord i que es vote per unanimitat aquest acord en la comissió, que arreplegue eixe sentiment de les associacions de veïns i que arreplegue també l'acord unànime que es va produir al ple de Paterna.

Gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Albiol.

Per part del Grup Parlamentari Popular i per a defensa de la seua proposició no de llei i fixar posició en les altres dos, té la paraula el senyor Serra.

El senyor Serra Cervera:

Moltes gràcies, senyor president.

En primer lloc, agrair la presència dels representants de la Federació d'Associacions de Veïns de Paterna hui, en esta sessió, i dir que este debat que hui tenim ací no és casual, sinó hi ha una part de compromís polític, almenys presa per este grup parlamentari amb els representants d'eixa federació quan hem tengut l'ocasió d'assentar-mos i parlar d'esta problemàtica.

Senyories, miren, jo podria valorar l'exposició de motius de cada un dels grups parlamentaris i parlar i opinar sobre ella, però vaig a dir-los una cosa: no pense entrar en eixe debat polític per una senzilla raó, perquè mosatros volem un acord.
.
.
I com volem un acord, no anem a entrar al debat que altres grups estan volent anar.
El nostre acord és molt senzill, senyories, és molt senzill, el Grup Parlamentari Popular ha presentat una proposta de resolució que va molt més allà que les altres dos propostes dels altres grups parlamentaris.

Mosatros hem sentit i hem escoltat els veïns de Paterna i hem fet i hem dut la proposta perquè hem coincidit en el mateix criteri que la federació de veïns de Paterna.
Per tant, senyories, hem assumit i hem proposta que l'acord de l'Ajuntament de Paterna, l'acord pres per unanimitat en l'Ajuntament de Paterna, estiga arreplegat per estes Corts Valencianes de manera unànime.
I hem dit el mateixet que va dir l'ajuntament, i després hem anat més allà, sí que és veritat, i hem anat més allà perquè hem demanat modificacions legals.
I hem demanat les modificacions que els ciutadans estaven demanant, i el Grup Parlamentari Popular les ha assumit.
Tan senzill com això.

Per tant, entenc que hi ha una diferència qualitativa molt important entre unes propostes i altres, que en unes demanem que hi haigguen uns canvis normatius, en este cas, en la matèria de seguretat, incorporant les noves tecnologies i els desenvolupaments en eixa matèria, i després li demanem al Govern d'Espanya, a través del Consell, que s'actualitze la normativa estatal en matèria de seguretat, incorporant-hi les noves tecnologies.

Per tant, senyories, entenem que les propostes són molt paregudes totes en el sentit que les tres parlen de l'acord de l'Ajuntament de Paterna, (veus) però n'hi ha una que, de manera singular, aporta dos qüestions més que arrepleguen el sentir en este cas dels veïns del municipi de Paterna.

Senyories, cal pensar que la normativa que hui, en estos moments, mosatros demanem, el Grup Parlamentari Popular demana que se desenrotlle i se modifique, és una normativa uniforme amb totes les rets ferroviàries, en este cas, estatals.
Estem parlant d'un decret de l'any 1996, del Decret 37, en este cas, del govern valencià, a on es regulen els passos a nivell en les línies de Ferrocarrils de la Generalitat Valenciana.
Per tant, senyories, creem que això és important.

Sí que és veritat que hi han altres grups parlamentaris que opinen.
.
.
, en este cas, el Grup Compromís, segons el seu entendre, el del grup, diu que els més de quinze passos a nivell en què no es complixen les mínimes normes de seguretat viària.
.
.
Mire, jo no sé si se compliran o no, però el que se té de complir és el Decret 37/1996, que és el que està vigent en estos moments, és el que està vigent en estos moments.
Per això mosatros hem demanant una modificació de la legislació i una actualització, cosa que la proposta que fa el Grup Compromís no ho replega, i la nostra sí.
Per tant, hi ha una evident diferència.
Per tant, entenc que és més completa i abraça més la proposta que fa el Grup Parlamentari Popular; o el grup parlamentari d'Esquerra Unida diu que «las medidas de seguridad para peatones no cumplen los requisitos mínimos que son exigibles».
.
.
(Veus) Perdone, complix els que manen en estos moments la legislació.
Caldrà modificar la legislació.
Per això ho demanem de manera concreta en la proposta.

Per tant, n'hi han xicotetes diferències, però importants, però importants.
I que, li dic una cosa, al final és escoltar els ciutadans, és escoltar els veïns i arreplegar les propostes que la gent du.
Quan vingueren a reunir-se, i me consta que amb tots els grups parlamentaris, mosatros entenguérem que al que mos podíem comprometre era al que estem fent, a dur a un debat en comissió una proposta de resolució que fóra assumible i que donara satisfacció i resposta a les expectatives creades.
Les expectatives creades era que les peticions que el poble de Paterna, a través del seu ajuntament havia assumit de manera unànime, les assumiren les Corts Valencianes.
mosatros hem dut la proposta, ací la tenim.
I, després, que hi hagueren modificacions legals que s'escapaven a l'àmbit, en un cas, local, i inclús autonòmic, anaven a l'àmbit estatal, que hi havia normativa estatal.
I diem, estem d'acord que se faça, ho veem raonable, i que se comencen tots eixos treballs que són d'àmbit legislatiu, d'àmbit reglamentari, d'un àmbit a on, en estes Corts, se coneixen bé.

Per tant, entenc que era la proposta lògica i normal a fer en estos casos, sense anar més enllà d'altres qüestions.
Que jo crec que cada grup pot intentar dur el debat polític a on vullga, mosatros el duem al debat i a l'àmbit molt concret, molt concret, del que han dit els veïns de Paterna, que és que s'assumixca el que el municipi de Paterna ha dit d'una manera clara i rotunda en el seu àmbit polític, que és l'àmbit municipal, i, després, una qüestió molt clara, que hi haigguen modificacions, que hi haigguen canvis legals i reglamentaris, i eixos canvis legals i reglamentaris se tenen de plasmar en un acord.

Per tant, la proposta de resolució que fa el Grup Parlamentari Popular entenem que és compatible, absolutament, lògicament, amb les altres dos propostes, perquè demana els huit mateixos punts i, (veus) després, afegim dos qüestions que entenem que són necessàries i que milloren.
I eixa és la proposta, eixa és finalitat amb què se fa.

I, miren, al final resulta que hi ha una qüestió que és molt important que entenguem en democràcia: tots representem els ciutadans, els mateixos, el conjunt de la societat, tots, tots escoltem els ciutadans, unes vegades uns tenen més capacitats i altres menys per a canalitzar les iniciatives, però tan vàlides són les propostes de l'esquerra com les nostres, tan vàlides.
I quan escoltem els mateixos ciutadans, a vegades som capaços d'entendre el mateix, miren si és gran el sistema, a vegades som capaços d'entendre el mateix i a vegades alguns tenim la capacitat a la millor d'anar un poquet més enllà, fenomenal, qui siga.

Mosatros entenem que la proposta que fa el Grup Parlamentari Popular millora la que fa Esquerra Unida i la que fa el Grup Compromís, perquè diu el mateix més un poquet més, que eixe poquet més no és ni més ni menys que el que han dit els ciutadans de Paterna, és la reivindicació dels ciutadans de Paterna.

Per tant, senyories, mosatros entenem que se pot assumir sense cap de problema la proposta de resolució del Grup Parlamentari Popular.
I això és una cosa assumible per a tots.
Si a algú li molesta l'exposició de motius, mosatros no tenim cap problema, sabem el que és una exposició de motius, perquè també podríem dir que mos molesten les dels altres grups.
Però el valor de l'exposició de motius simplement és una declaració política.
Ací els ciutadans de Paterna el que estan esperant és menys declaracions polítiques i més fets.

Per tant, entenem que la proposta de resolució que mosatros duem és absolutament assumible, perquè diu el mateix que li demana el Grup Parlamentari d'Esquerra Unida i de Compromís, i afegim i li sumem un canvi normatiu reclamat en este cas i que és fruit dels treballs de camp que han fet, en este cas associacions de veïns en el municipi de Paterna i me consta que en altres municipis de l'Horta, i que les posen al nostre servici per a que puguem prendre este tipus de decisions.

Per tant, senyories, des del Grup Parlamentari Popular, estem encantats que la proposta de resolució nostra, si els altres grups estigueren d'acord i se sumaren a ella, que se poguera votar.
No tenim cap de problema que si l'exposició de motius a algú li molesta que s'obvie, no tenim cap de problema, però el text que siga molt concret, els facilite el treball, molt concret.
L'acord de l'Ajuntament de Paterna i les dos qüestions de canvis normatius que afegim.
Miren si és fàcil, senyories.
I amb això entenem que els donem resposta a les necessitats i a les inquietuds, en este cas de Paterna i d'altres municipis de l'Horta.

Senyories, res més.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Serra.

En primer lloc, jo voldria aclarir a les seues senyories que les exposicions de motius no se voten; el que es voten són les resolucions, perquè quede clar.

La senyora Albiol Guzmán:

És que jo havia mostrat la nostra disposició per a arribar a un acord de les tres proposicions no de llei.

El senyor president:

Senyor Serra, la senyora Albiol demana un descans m'imagine que per a pactar.

La senyora Albiol Guzmán:

Ja que les tres van en el mateix sentit per a intentar acordar una de les tres…

El senyor president:

Si a les seues senyories els pareix bé, podem suspendre per un minut en principi fins que vostés arriben a un acord o no arriben en qualsevol cas.

Suspenem la sessió.

(Se suspén la reunió durant uns minuts)

El senyor president:

Señorías, se reanuda la sesión.

Anem a vore, efectivament s'ha arribat a un acord i la proposta de resolució quedaria de la següent manera:

«Les Corts instan al Consell a asumir urgentemente -y ésta es la modificación- el acuerdo aprobado por unanimidad por el Pleno del Ayuntamiento de Paterna, en julio de 2013, en relación con la seguridad peatonal en los pasos a nivel en metro y tranvía a su paso por la localidad.

»Dos.
Les Corts instan al Consell a actualizar la normativa actual en materia de seguridad, incorporando las nuevas tecnologías y desarrollos en esta materia.

»Tres.
Les Corts instan al Consell a que soliciten al Gobierno de España la actualización de la normativa estatal en materia de seguridad, incorporando las nuevas tecnologías y desarrollos en esta materia.
»

Señorías, ésta es la propuesta, cómo queda.
¿Lo tenemos claro?
Pues, pasamos a votar la proposición y, después, quedará que el Grupo Socialista explique el voto porque no ha podido intervenir, como es natural.

Señorías, ¿votos a favor de la proposición modificada?
Señorías, por unanimidad, queda aprobada.

Por el Grupo Parlamentario Socialista, tiene la palabra la señora Besalduch para explicación de voto.

La senyora Besalduch Besalduch:

Sí.
Gràcies, president.

I per a.
.
.
Seré breu, perquè ja s'ha dit quasi tot el que s'havia de dir al respecte d'esta proposició.

Mos congratulem d'haver pogut aprovar-la per unanimitat en esta comissió, que no és fàcil aprovar per unanimitat les coses.
Però sí que m'agradaria ressaltar que això d'afegir «amb caràcter urgent» estes modificacions i peticions que demana la gent de Paterna és fonamental.
Perquè el que no podia ser és deixar que esta proposta aprovada per unanimitat.
.
.
, doncs, estaria sine die allí esperant que tirés endavant per part de Ferrocarrils de La Generalitat.

Per tant, entenem que esta urgència.
.
.
, que esta comissió assumix l'acord, en el sentit que considerem tots els grups polítics que s'han de fer les actuacions que demana el poble de Paterna amb caràcter urgent.
Aixina, senyor Serra, ho fiscalitzarem des dels grups de l'oposició; espere que vosté també i el Grup Popular també.
Perquè l'obligació dels polítics i, sobretot, dels qui estan als governs és intentar donar resposta a aquelles peticions de la ciutadania, i més en aquelles peticions que a tot el món mos pareixen coherents, raonables i que, a més a més, poden evitar accidents.

No vaig a entrar ja en l'exposició de motius, senyor Serra, perquè ja no és el punt i l'hora.
Només sí que dir-li que les mesures de seguretat no cal esperar, per a ampliar-les i millorar-les, cap modificació de la llei.
Se poden fer sense cap modificació perquè, com vosté bé ha dit a la seua exposició, la llei exigix uns mínims de seguretat que podem ampliar sense esperar cap modificació parlamentària.
Però, bé.

Reiterar les congratulacions.
I, bé, i traslladar també l'enhorabona a tota la gent de Paterna d'este acord que s'ha aconseguit ací.
I esperem que, en caràcter urgent, FGV se fique en marxa per a evitar qualsevol accident que puga hi haure i evitar, doncs, males mayores, com fins ara ha passat, que hem hagut de lamentar.

Res més, president.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Besalduch.

Proposició no de llei sobre el malestar de les Corts Valencianes per la negativa del Ministeri de Foment a l'ampliació del servei de ferrocarril entre Castelló i Vinaròs, presentada pel Grup Parlamentari Compromís (RE número 73.
320, BOC número 219)

El senyor president:

Senyories, conclòs el debat, passem al punt número 3: presa en consideració de la Proposició no de llei sobre el malestar de les Corts Valencianes per la negativa del Ministeri de Foment a la implantació del servici de ferrocarril entre Castelló i Vinaròs, presentada pel Grup Parlamentari Compromís.

Per a la seua defensa, té la paraula el senyor Pañella.

El senyor Pañella Alcàcer:

Moltes gràcies, senyor president.

La motivació.
.
.
(Veus) Sí, sí, cap problema.
(Se sent una veu que diu: «Perdonen.
Buenos días y muchas gracias a todos.
» Alguns diputats diuen: «Hasta luego.
»)

El senyor president:

Espere un momentet.

El senyor Pañella Alcàcer:

Sí, sí.

El senyor president:

Quan vullga.

El senyor Pañella Alcàcer:

Gràcies, senyor president.

La motivació d'haver tornat a presentar una proposició no de llei, en el sentit de tornar a demanar una vegada més el que són els serveis de rodalies i la millora de les comunicacions ferroviàries entre les poblacions situades al nord de Castelló, específicament entre Castelló i Vinaròs, està motivat en esta ocasió perquè hi ha un pas intermedi.
I recordem que el 20 de juny tinguérem ja un últim tractament de la petició que, en esmenes del Partit Popular, se va convertir.
.
.
, el que parlàvem de rodalies se va convertir en l'increment dels serveis de mitja distància.
.
.
N'estem d'acord perquè, al cap i a la fi, el que demanem és que se millore el servei, la fórmula que siga.

El que passa és que realment tot açò té trampa sempre.
I té trampa i ens ho demostra la contestació que des del mateix Ministeri de Foment, la Secretària d'Estat d'Infraestructures, Transport i Habitatge, la Secretària General de Transport, li dóna a l'alcalde de Castelló -per cert, una persona del Partit Popular, un alcalde de Castelló adscrit al seu partit, no?

I és que l'escrit cal analitzar-lo en profunditat, allò que ens diu, no?
Perquè comença compartint preocupacions -jo li diria que no calia que compartira tant les preocupacions i que donara solucions, perquè seria la fórmula de no haver més de compartir eixes mateixes preocupacions-; que té una gran importància el garantir la connectivitat i la vertebració territorial; i, sobretot, jo marcaria el que diu a continuació, diu: «L'objectiu irrenunciable del Ministeri de Foment és garantir la mobilitat dels ciutadans -però sempre ve un però-, pero considerando una oferta de transportes multimodal.
»

Jo voldria que m'explicara quin coneixement tenen de la situació del transport en les poblacions del nord de Castelló.
Això de «multimodal», vol dir de moltes maneres?
Com se fa?

¿Vol dir a través de l'autopista, coordinant-nos amb l'autopista -una de les poques de pagament que ens queda perquè les de Madrid, lògicament, ja les volen recuperar perquè és un negoci ruïnós i ja va dir Rajoy que, a canvi, s'estava plantejant allargar el que és la concessió de la AP-7?
Jo voldria que parlàrem del transport en el nord de Castelló.

¿Vol dir que anem per la nacional 340, en tots els morts que hem tingut últimament, una vegada més, i que periòdicament se repetix eixa situació perquè en este moment ni se fa el desdoblament de la nacional 340 ni se fa absolutament res perquè per a Castelló hi han poques inversions, des del ministeri molt poques i, realment, des de Castelló fins al nord poquíssimes?

¿O estan parlant que anem per la CV-10, que acaba a mitat província i, per tant, de Torreblanca cap al nord tampoc existix, en un projecte que havia d'haver des de Vilanova a la Jana i que ha seguit sense aparéixer realment en els pressupostos i, per tant, que no té cap realització?

¿Eixe és el transport multimodal que ens suggerixen des de la Secretària General de Transports, des del Ministeri de Foment?
És això?

Mire, després seguix recordant-nos que en els últims mesos s'ha fet el pla de racionalització dels serveis ferroviaris.
.
.
, el pla de retalls ferroviaris, perquè parlem clarament.
És que tenen una forma de parlar que sempre diuen el contrari del que fan.
¿Plan de racionalización de los servicios ferroviarios?
Perdone, plan de recortes de frecuencias de los servicios ferroviarios; que, per exemple, des de Sagunt a Terol reduïxen o tanquen, precisament ja perquè no hi haja servei, però que nosaltres ens quedem exactament igual.

I ens recorden, ens recorden les dades d'ocupació amb molt mala fe, amb molt mala fe.
Mentixen.
Mentixen.
Perquè donar la informació que no se'ls demana per dissimular la real és mentir.
«Datos de ocupación de estas relaciones.
.
.
», parla del servei del qual estem parlant exactament en la proposició no de llei.
Diu que són de 64.
2 en el cas de la relació Barcelona-València i només del 21,1 en la de València-Tortosa.
On està la falsedat?
Que nosaltres estem parlant de Castelló-Vinaròs; i quan mos parlen de mitja distància.
.
.
I, per això, no anem a admetre més parlar de mitja distància perquè és la trampa que vostés proposen, perquè així no parlaran del Castelló-Vinaròs; parlaran de València a Tortosa i s'obliden que el tram que hi ha entre Castelló i València té un servei de rodalies que, indubtablement, en el servei de mitja distància fa disminuir el que és l'ocupació d'este servei.

Vostés, com sempre, planifiquen l'engany, planifiquen l'engany i planifiquen la mentida perquè s'introduïsca fins i tot en aquelles persones que l'únic que volen és aconseguir un mitjà de transport.

No és el 21%, no, no.
No és el 21 -a més, dit en eixes.
.
.
d'ocupació-.
Parlem en termes d'ocupació en relació a la població.
I li puc dir que eixe 1,4% diari d'utilització que té el servei de rodalies entre València i Castelló és fàcilment aconseguible entre Castelló i Vinaròs.

Però vostés no van a reclamar, vostés no van a reclamar perquè ja ens ha donat la solució el ministeri.
Ens recorda que «la comunidad autónoma podrá formalizar el correspondiente contrato con Renfe para incrementar estos servicios, siempre que asuma la financiación del déficit de explotación adicional que se produzca».
Això és vergonyós.
Assumir esta contestació del ministeri, com a valencians, siguen del partit que siguen, és una autèntica vergonya.
I el que jo entenc és que se li conteste, ja que des de l'ajuntament de Castelló no s'ha contestat.

Se'ns diu: «Facen el favor -perquè la lectura d'este document què ens està dient-, facen el favor de callar-se que en el que tenen en tenen prou, que hem retallat i a vostés no els hem retallat.
.
.
».
I no ens han retallat, però omet dir que la línia València-Barcelona és l'única línia en tota Espanya que econòmicament està resultant rendible -i això ho han des de la mateixa Adif i la mateixa Renfe-.
¿Com han de retallar una línia que dóna beneficis?

Senyories, un poquet de serenitat a l'hora de valorar i, sobretot, tranquil·litat.
Però, sobretot, hauríem de respondre als interessos de les persones a les quals representem.

Entre Castelló i Vinaròs no hi ha transport ferroviari utilitzable per moltes de les poblacions.
Des de.
.
.
Últimament el que s'ha fet a través dels diversos plans és aconseguir tancar, tancar el que són les estacions perquè hi haja un menor tràfic.
Vostés no han respost.

Avui, la fórmula de respondre seria el que haguérem hagut de fer ja, de l'ajuntament de Castelló, immediatament.
Respondre contra este atemptat contra els drets de tota la gent de València, quan parle.
.
.
, sobretot, atenent les comarques que hi han al nord de Castelló, entre Castelló i Vinaròs.

És a dir, «facen el favor de callar-se, que són molt pesats», això ens estan diguent.
I ací no hem de callar-nos.
Hem de dir-los que no ens mereixem esta contestació.
I hem de dir que ja és hora que tinguem les rodalies en el mateix dret que tenen tota la resta, entre altres coses, senyories, perquè el que mos diu és que nosaltres hem de pagar els impostos no dos, dos o tres vegades.
Els impostos?
, com tots.
Però, a més, quan tinguem la necessitat d'un transport ferroviari, com no el tenim en les condicions que el tenen la resta, hem de tornar a pagar.
O quan hàgem d'utilitzar un desplaçament per carretera, hem de tornar a pagar perquè nosaltres allí, en el nord de Castelló.
.
.
, no existix alternativa a la AP-7, a no ser una carretera que se cobra en vides allò que no vol invertir el govern ací al País Valencià.

Per tant, quan parlàvem de rodalies féiem referència a l'estudi que des del pla de rodalies.
.
.
, ja quan manava encara a nivell d'estat el PSOE, el senyor Blanco va dir que se faria un estudi perquè no se va poder incloure en aquell moment la línia de rodalies, només l'estudi.
El PP va alçar-se en còlera, va manifestar la seua còlera per l'oblit; però, després, quan mana el PP, no s'alcen manifestant la mateixa còlera quan l'actual president Rajoy se seguix oblidant fins i tot de fer eixe estudi que s'havia de promulgar.

Quan a la mitja distància, ja els he contestat.
«Mitja distància no, que només hi ha el 21%».
Però no diu la quantitat que hi ha entre Castelló i Vinaròs.
I els qui l'agarrem sabem que no és el 21%, que és molt més alta.
Sabem que hi ha dies de la setmana que no hi han prou seients en els trens per a ocupar-los i la gent ha d'anar de peu, sobretot els dilluns, a l'inici de setmana.
Això és el que està passant.
I ara ens volen convèncer que no, sumant lògicament el tram entre València i Castelló -que ja té rodalies, com deia- o sumant el tram entre Vinaròs i Tortosa, que lògicament també és una via distinta, és un tràfic distint i, per tant, no ens pot servir.

Jo voldria que haguera dit exactament quines xifres d'ocupació hi ha entre Castelló i Vinaròs, perquè d'ahí s'haguera després la necessitat i la urgència de la creació del servei de rodalies, sobretot perquè era perfectament assumible els costos; perquè pot ser fins i tot rendible, no només socialment, sinó també econòmicament; i perquè, al fi i a la cap, els valencians que viuen al nord de Castelló, entre Castelló i Vinaròs, supose que tenen els mateixos drets o haurien de tindre'ls, perquè el dret el tenim, però la realitat és molt distinta.

Moltes gràcies.

(Ocupa la presidència el vicepresident, senyor Antonio Vicente Peral Villar)

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies, senyor Pañella.

Ahora, per temps de set minuts, set, té la paraula.
.
.
, per a defensar l'esmena del Grup Parlamentari Popular el diputat senyor Castejón.

El senyor Castejón Chaler:

Moltes gràcies, senyor president.

Bé, jo, escoltant el senyor Pañella, el senyor representant del Grup Compromís, li he de dir que vosté se pregunta i vosté se contesta.
El que no pot ficar mai és abans de saber quina serà la nostra resposta, saber quins són els nostres arguments, respondre aquelles preguntes que vosté mateixa fa.
Jo, el que pense és que per damunt de tot el que vosté ha explicat.
.
.
Ha hagut de recórrer a fer un debat que no és el tema d'avui, un debat en el transport en la zona nord, en este cas de la província de Castelló, que podíem entrar en moltes coincidències, però que no és el debat avui.

Vosté va fer una proposta aquí en concret, una proposta de resolució en la qual nosaltres en un principi no podíem estar d'acord, i hem presentat una esmena de modificació.
Perquè si en alguna cosa estem d'acord és en l'últim que es va aprovar en esta mateixa comissió, i se va aprovar després que ja no sé si és la quinta o sexta vegada que apareix el mateix tema.
Si en alguna cosa estem d'acord i continuem estant d'acord -suposo- és que per part del Grup Parlamentari Popular i per part del Consell se continua reclamant, se continua reivindicant per damunt de tot que este servei de rodalia entre Castelló, que hauria de ser de Benicàssim, entre i Castelló i Vinaròs, sigui una realitat.
I això, ni més ni menys és una reivindicació constant.
Això no hi fique en dubte.

I vosté dia, «és que sempre n'hi ha un però», i sempre hi ha un però fins i tot en les seues propostes, perquè mira si era fàcil l'última proposta que es va fer, que es va aprovar per unanimitat, i per part del Consell anà en este cas al ministeri perquè se tingués en compte.
Per tant, nosaltres pensem que el que hui vosté proposa -el que avui vosté proposa, perquè una altra cosa és el que vosté explica parlant dels transports a nivell general-, pensem que és més del mateix, és insistir una vegada més en una cosa en què estem d'acord en reivindicar un servici de rodalia -ja li dic- entre Vinaròs i Castelló, que és totalment necessari.

Nosaltres podem recordar-li ara multitud d'acords presos en aquesta mateixa línia.
L'acord aprovat, per exemple, en unanimitat, per 83 vots a favor en ple de Les Corts, i estem parlant de l'any 2008, en què Les Corts insten el govern central que ordene a Renfe les gestions oportunes per a la creació del servici de rodalia entre Castelló i Vinaròs.
Estic parlant ja d'unanimitats.
Després acords també en aquesta mateixa comissió d'obres públiques.
I l'últim acord a què feia referència vosté, pres precisament en el mes de juny de l'any 2003, i a partir d'una PNL que vosté va presentar, vam arribar tots els partits a presentar una proposta conjunta.
Per tant, en els tres casos penso que per part del Consell estem en la mateixa línia, en les mateixes reivindicacions que vostés presenten davant de l'estat central.
I naturalment totes les resolucions que s'han portat fins ara sempre han tingut el suport del Grup Parlamentari Popular.
La que ara vosté mos presenta, nosaltres no la podem aprovar tal com està redactada.
I li explicaré per què: vosté feia referència que nosaltres presentem, o que n'hi han explicacions parany.
I jo presento, jo precisament, el que vosté presenta aquí: la proposta de resolució que vosté presenta és una PNL parany.
Perquè nosaltres, evidentment, no podem compartir ni l'esperit, ni la redacció concreta d'esta part de la proposta que vosté fa, quan parla, per exemple, del malestar de Les Corts davant dels termes d'un escrit de la secretaria d'estat del ministeri, dirigit precisament no a Les Corts, sinó a una altra institució.
Doncs, que siga l'altra institució, en este cas l'Ajuntament de Castelló, la que intervinga en l'assumpte, és també ficar-mos en camises d'onze vares en alguns temes.

Com tampoc podem compartir estes referències que vosté fa a la modificació de pressupostos del Ministeri de Foment.
Sabem perfectament que la responsable d'estos servicis és Renfe.
I ja no entro també en alguna cosa molt concreta de la seua proposta, quan fa la determinació d'anomenar país la nostra comunitat, això ja ho deixo ja de banda.
I tampoc podem considerar adequat barrejar el que vosté ha fet referència, doncs la línia en concret del que és Castelló i Vinaròs, amb altres servicis ferroviaris.

En definitiva, la posició del Grup Parlamentari Popular i el Consell és clara, continua sent clara.
Precisament no hi ha hagut cap variació des que vam aprovar per unanimitat aquesta proposta, perquè ningú pot ficar en dubte, i vosté no ho intente ni a partir d'ara, ni en les seues explicacions, no intente ficar en dubte la reivindicació de la rodalia.
Tant pel Partit Popular, de forma especial el Partit Popular de Castelló, i molt especialment tant el Partit Popular de Vinaròs, com les Noves Generacions, perquè va ser precisament des de Noves Generacions de Vinaròs quan va nàixer la plataforma Cercanías Ahora, Rodalies Ara, i s'ha dirigit al Ministeri de Foment, al president del govern, al Defensor del Poble, a Renfe, a Adif, presentant mocions en tots els ajuntaments.

I en la mateixa línia estem, senyor Pañella.
Reivindiquem, continuem reivindicant els trens de rodalia, tant quan estava el Partit Socialista, com ara que està el Partit Popular al poder.
I és cert que en estos últims anys evidentment hi ha havut un reguer de promeses que no s'han complit.
Que no s'han complit.
Promeses i convenis que no s'han complit.

I caldria fer un repàs, que no farem perquè se n'ha parlat molt.
Per què quan teníem la bonança econòmica no se va abordar i no se va fer absolutament res?
I ara encara que som conscients que les restriccions pressupostàries, moltes coses que podríem fer però que evidentment no hi ha un suport pressupostari, però això no implica que nosaltres no veguéssem que és un servici indispensable.
Clar que sí.
Clar que nosaltres ho veiem i que cal tindre en compte i que cal recolzar i seguir reivindicant estes necessitats de la població nord de la província.
Naturalment que sí, perquè les necessitats són les mateixes o més.

En l'actualitat, una cosa en què he de discrepar amb vosté és que vosté ha dit que s'ha retallat el nombre de servicis.
Doncs, no.
Precisament, des que ha entrat en este cas el Partit Popular a governar Madrid, vosté també ho sap perquè també és usuari d'esta línia, evidentment la rodalia estem en el mateix problema.
Perquè en definitiva aquí estem parlant del cost del bitllet.
Estem parlant que el que no se pot fer és dir: «És que n'hi han quasi catorze oportunitats de vindre de Vinaròs fins a Castelló.
» Sí, sí, però a quins preus?
En això estem totalment d'acord.
Però sí que veiem que ara, quan el Partit Popular va entrar a governar Madrid en esta última etapa, només hi havien tres línies, tres possibilitats entre Castelló i Vinaròs, podríem dir amb bitllets assequibles.

La rodalia no la teníem, però sí que teníem el que dia vosté a mitja distància, a un preu assequible, i ara hem passat d'aquelles tres a cinc actualment.
Sí, sí, mire, mire, si vosté me portava la contrària, l'únic que he fet abans d'entrar en esta comissió és traure els horaris que n'hi han entre Vinaròs i Benicarló.
Ja ho sé que vosté ho sap, evidentment.
Però sí que hi ha havut una millora, una millora que s'ha aconseguit gràcies a les reivindicacions de (inintel·ligible) .
.
.
del Partit Popular, insistint que el que vol la ciutadania és que hi hagués una sèrie de servicis entre el nord de la província i la capital de la província.

Per tant, en estos moments sabem que és difícil que se puga portar a terme, estem parlant d'un nou escenari, sabem en estos moments en quina situació ens trobem, i per això el que fem nosaltres és presentar-li una proposta, una modificació molt concreta, que no done lloc ni a especulacions, ni a enfrontaments, ni ficant-mos en contestar coses que van a altres administracions, i la proposta en concret diu que les Corts Valencianes reiteren el suport al contingut de la resolució aprovada en la comissió anterior per unanimitat i -li diu- si fa falta traslladar novament aquesta resolució a l'estat, se trasllada.
Perquè el que està clar és que la consellera d'infraestructures no s'ha quedat quieta.
I li ho asseguro jo, li ho asseguro jo.
És a dir, que s'ha anat en la resolució per unanimitat davant del ministeri, hi han havut negociacions per a vore de quina manera, i li puc dir una cosa: en estos moments no tenim res en clar, però que la rodalia l'aconseguirà el Partit Popular, li asseguro que sí.

Per tant, jo espero que vosté siga conscient que en esta resolució el que mantenim és este esforç que tenim per consens, per a seguir reivindicant, i que vosté no fique en dubte, reclamar i reivindicar per un servici totalment necessari per a les comarques del nord.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Castejón.

Per temps de tres minuts, té la paraula el senyor Pañella, per a acceptar o no acceptar l'esmena del Grup Parlamentari Popular.

El senyor Pañella Alcàcer:

Gràcies, senyor president.

No puc acceptar eixa esmena indubtablement, perquè eixa esmena, primera que està inclosa, vosté ho ha reconegut que està inclosa en el punt tres, exactament la referència a eixe acord, i per tant, seria reiterar-lo.
Per tant, eixa és una.
Si li vol donar més èmfasi, jo li acceptaria afegir-la com una addició, una esmena d'addició a tot el que diu.
Però ja del seu discurs es desprén que no voldrà.
I no és que faja jo elucubracions, que vosté ho ha dit, que no està d'acord en el punt primer de manifestar el seu malestar.
A vosté no li causa cap malestar la contestació que ha fet a l'Ajuntament de Castelló, i això ho ha dit.
Si no vol manifestar el seu malestar, o és que no li'l causa, o és que no li'l deixen manifestar, me fa igual el que siga.

Primer punt: manifestar el malestar per eixa contestació.
Diu: «És que això és de l'ajuntament, que conteste l'ajuntament.
».
Perdone, això fa referència també a una petició que férem nosaltres.
L'Ajuntament de Castelló no ho farà, perquè l'alcalde de Castelló no ho proposarà tampoc.

Però és que -anem a vore- vostés han tingut alguna contestació distinta ací?
Perquè no la sabem.
O ni tan sols s'han molestat en contestar-los ací a Les Corts?
Perquè també vam fer la mateixa petició.
Ni tan sols els han contestat?
Eixe és el meneo que té l'actual consellera d'infraestructures?
Si a mi no m'importa que la consellera és manege molt o es manege poc.
A mi el que m'importa, i al poble valencià el que li importa és el que aconseguix la consellera.
Si ho pot aconseguir amb molt poc de moviment, rendibilitza molt millor el seu treball que si se maneja molt i no trau absolutament res, que és el que ha passat.
Mire, que no intente posar en dubte que vostés estan.
.
.
?
No, no, no ho posaré en dubte, afirmaré dràsticament i taxativament que vostés han canviat des del moment que va (inintel·ligible) .
.
.
un governant la seua postura.
Que les Noves Generacions de Vinaròs, que van crear la plataforma -vosté s'ha oblidat- quan el PSOE manava en Madrid, s'han callat a partir d'aquell moment i no han dit absolutament res.

I quan parlen estan justificant el que se fa de Madrid.
Pot dir vosté el que vullga, però s'han acabat les paraules.
És hora de les decisions, senyor Castejón.
És hora de les decisions.
I la seua decisió és dir que no, és dir que està content, que li agrada o com a mínim no li crea malestar la contestació que fa el ministeri, i el que sí que és clar és que no vol manifestar eixe malestar.
Està clar que vosté afirma, no que fan, que la rodalia l'aconseguirà el PP, doncs jo li dic: doncs, done's pressa, però molta pressa.
Done's molta pressa.
Perquè si no, ho té cru.
Que he dit jo que s'ha retallat?
Clar que he parlat de retallades.
En cap moment he fet referència a les retallades entre Castelló i Vinaròs.
En cap moment.
Per tant, eixa tàctica de tergiversar, d'agarrar una paraula i posar-la en un lloc que no tocava, ja no dóna resultat.
He dit que vostés enganyen la gent.
Vosté particularment està enganyant la gent de Vinaròs quan per una part diu que reclamen, i per l'altra part no fa res perquè açò estiga ací.
No és hora ja de reclamar, és hora de fets.
I com els fets no arriben, és hora que ací les Corts Valencianes manifesten el seu malestar per la negativa d'ampliar els serveis de.
.
.
I la negativa, encara que se l'han contestat a l'ajuntament, va per tot.

Vosté diu que no he parlat jo del tema, que me n'he anat a altres temes.
No, no, és que parle de la contestació del «transporte multimodal» que mos diuen ells, i jo li he dit que m'expliquen quin és.
Se referirà al transport aeri a l'aeroport de Castelló, per exemple?
Perquè, clar, és de l'únic que no havia parlat.
I ara me dirà: «Sempre està en el mateix».
No, no, parlen clar.
Què és el «transporte multimodal» existent entre Castelló i Vinaròs, al qual fa referència la Secretaria General de Transports del Ministeri de Foment?
O és que no tenen ni idea?
Si no tenen ni idea, s'ho haurien de fer vore vostés, que són els portaveus en este moment, els enllaços que tenim ací, al País Valencià, precisament en el Ministeri de Foment.

Si ella no té ni idea, si esta senyora no té ni idea, la senyora Carmen Librero Pintado, no té ni idea, faja el favor de posar-la vosté al dia, que és el que defén ací, en Les Corts, estes propostes.
No té sentit el que estan fent, no té sentit, no té explicació, i li passarà factura.
Li passarà factura, li ho assegure.
Perquè com a tota excusa, és que parle de país i no de comunitat.
Ja se'ls ha escapat eixa, ja.
Si no, no haguérem estat discutint avui.
Se'ls ha escapat, que si no, no haguérem estat discutint.
No se van adonar.
Però, mire, el canvi de nom no és gratuït.
La seua comunitat és la que entre Castelló i Vinaròs no té transport de rodalia, és la que entre Castelló i Vinaròs no té autovia, és la que des de Castelló i Vinaròs no duplica la nacional 340, i és aquella que ens ha dibuixat en esta situació.
És eixa comunitat submisa, que no vol manifestar el malestar que li proporciona la negativa del ministeri.
No obstant això, el meu país és eixe, que almenys en igualtat de condicions de tota la resta de l'estat tindria el transport que li correspon i que no vaig a explicar perquè s'ha acabat el temps, però crec que al llarg de la intervenció ha quedat més que clar.

Moltes gràcies.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies, senyor Pañella.

Ahora, por tiempo de tres minutos, el señor Castejón.
.
.

El senyor Castejón Chaler:

Doncs, molt breument, senyor president, gràcies.

Parlava de tergiversar.
No tergiverse i no fique en boca meua, que vosté ho fa moltes vegades això.
Si vol que manifeste la meua.
.
.
Què dia?
La paraula exacta no sé quina era.
Que davant de la resposta.
.
.
Nosaltres el que li diem és que cada administració s'ha d'ocupar d'allò que li arriba.
Si vol sentir de la meua veu que seguim reivindicant, que considerem que a l'època que mos trobem la zona nord de la província de Castelló encara no tinguera rodalies, aquí mos trobarà avui, com mos trobava abans i com mos trobava després.
¡No ho fique més en dubte això!
Continuem reivindicant, continuem reclamant, és inadmissible que tinga, avui per avui, tota la…, doncs, bé.

Però és que el Partit Popular no ha estat quetet, és que no hem estat sense fer res, és que vosté fica…, dóna la sensació com si nosaltres ara que estem governant a Madrid estiguéssem calladets.
¡Doncs, no!
Per exemple, el president o expresident de Noves Generacions se n'ha tornat a anar, de nou, a Madrid -i vosté ho sap perquè ha sortit en premsa-, i hem continuant reivindicant, i hem donat solucions a problemes puntuals, i, moltes vegades, quan no era possible, quan no era possible i se mos ha dit, perquè vosté en cap moment ha dit que l'augment de freqüències -que era una de les coses- se va aconseguir.
.
.
, doncs tampoc havien de sortir aplaudint però este augment de freqüències que ha havut afortunadament això ho ha aconseguit el Partit Popular; de la mateixa manera que problemes molt puntuals que existien en les comunicacions del nord i la capital de la província a la millor s'han resolt d'altres maneres en les quals també ha ficat resposta el Partit Popular, no li parlaré, per exemple, de l'autobús concret que n'hi ha, d'una reivindicació història dels estudiants de la zona nord, és a dir, tot el que és la comarca del Baix Maestrat i alguns pobles fins arribar a Castelló, i això ha sigut una proposta que ha sigut assumida en un conveni entre els ajuntaments, entre la diputació i en la mateixa universitat, i ha solucionat un problema, que si estiguessen les rodalies això també ho tindríem solucionat.
.
.
¡ja li dic jo que sí!

Per tant, no fique en dubte la reivindicació constant en esta mancança que té en les comarques del nord, això no ho fique en dubte de cap manera, però que també ara vosté intente sortir que no s'ha aconseguit cap augment de les freqüències, sap perfectament que això no és veritat.

I lamento, lamento que no agafe la nostra proposta, esta proposta, perquè és una proposta molt realista, molt clara, és mantindre la unanimitat que fins ara teníem i anar sortint d'estos…, bé, el que vosté intenta, ¿no?
, és a dir, aclaparar els mitjans de comunicació, intentarà dir que el Partit Popular no està en la línia de reivindicar les rodalies però el que no ha d'enganyar la població és vosté.
Nosaltres continuem reivindicant, les formes de fer-ho -pensem- han de ser les adequades, ¿de quina manera?
, amb acords per unanimitat -que ja s'han fet- i continuar reivindicant el mateix.
Ara, a la millor l'escenari és diferent que fa sis mesos, i a la millor es poden aconseguir.

I el que li he dit abans no li ho he dit de forma gratuïta; si les rodalies s'aconseguixen les aconseguirà el Partit Popular negociant amb Madrid i aconseguint-ho, i ¡ja ho vorà!
, i ¡ja ho vorà!
Ara, entrar a intentar buscar d'una resposta que s'ha donat per una secretaria d'estat a una altra administració per a traure a debat això i intentar aconseguir un titular, doncs nosaltres pensem que no és seriós, el que és seriós és el que fa el Partit Popular: negociar i aconseguir les rodalies per a la zona nord.

Res més i moltes gràcies.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies, senyor Castejón.

El señor Pañella tiene tres minutos de réplica.

El senyor Pañella Alcàcer:

Gràcies, senyor president.

Simplement, ¿no?
, dir que, efectivament, el que està fent el Partit Popular és molt seriós, més que seriós, sobretot pels costos que tindrà per a la gent.

No és qüestió de tergiversar absolutament res, senyor Castejón, en absolut; de fet, estem.
.
.
(pausa), ¿puc seguir?
, estem en el punt mateix, el problema és que afirmen, afirmen, afirmen, però ¡escolte!
el moviment es demostra caminant, i ací no caminem, no és això.

Jo l'única cosa que li he dir: ja justificarà vosté la seua proposta conforme vullga, simplement jo li dic, i vosté ha fet referència que a l'any 2008 ja vam aprovar en plenari una, vaig presentar la proposta també jo en aquell moment, i crec que en plenari -en comissions s'ha fet altres vegades- és la primera vegada que aprovem la creació del servei de rodalies, en plenari, ¿eh?
Per tant, portem una línia de peticions.
Però, ¡clar!
, és que quan manava el PSOE, quan teníem a Zapatero de president teníem -i ho confesse- la desconfiança total que això es poguera solucionar perquè no véiem voluntat; de fet, en el pla de rodalies que se va fer no se va incloure i se va fer en aquell moment.

I això jo li ho he dit, però el problema no és eixe, el problema és que vostés estan fent exactament ¡el mateix!
No, sí, perquè.
.
.
, pitjor, en aquell moment dien que es faria un estudi.
Vostés porten ja, van per a tres anys i no han iniciat l'estudi, no l'han iniciat perquè ho hem preguntat, no han iniciat l'estudi que ha de portar a la creació o no, que ha de demostrar la viabilitat de la línia de rodalies entre Castelló i Vinaròs.

Com he dit, no només això, li he parlat dels altres sistemes de comunicació.
¡Clar que vosté diu, «en això hem fet un pegat»!
¡Clar que sí!
Si això haguera funcionat, haguérem tingut els serveis que tocava, no haguérem hagut de fer un pegat pagant els ajuntaments un servici que de Castelló cap al sud no paguen.
I, ara, li preguntaré: ¿la nova llei de règim local permetrà que els ajuntaments vagen a pagar, continuen pagant eixos autobusos?
No, no, ho pregunte perquè, en principi, el transport interurbà no és una competència dels ajuntaments i la llei la porten vostés endavant.
És una pregunta que els faig també perquè, ¡clar!
, només estan dient, «és que nosaltres fem…» ¡Fan pegats!
I això, eixe pegat, l'única cosa positiva que té és reconéixer la necessitat imperiosa d'una solució al transport entre Castelló i Vinaròs.
I han fet eixe pegat perquè les concessions de línies d'autobusos en lloc d'augmentar la freqüència, o siga, de disminuir el temps entre ells i augmentar la freqüència, últimament, els últims anys ja ha disminuït.

O siga, tenim menys autobusos; autobusos més grans, això sí, però menys autobusos en horari.
I això li ho dic jo perquè en un poble se patix, i vosté n'és coneixedor també.

Moltes gràcies.

El senyor vicepresident:

Gràcies, senyor Pañella.

Ara, per temps de cinc minuts, té la paraula per a fixar posició la diputada del Grup Parlamentari Esquerra Unida, Marina Albiol.

La senyora Albiol Guzmán:

Gràcies.

L'exigència de les rodalies de Castelló a Vinaròs és ja una exigència històrica; de fet, és una exigència per part de la ciutadania perquè en estos moments, al marge dels trens de llargues distàncies, només n'hi ha tres regionals al dia.
És una contradicció terrible; de Castelló podem anar a Madrid en dos hores i mitja, però anar a Vinaròs és tota una aventura, ¿no?

És conseqüència del model del Partit Popular de primar l'alta velocitat per sobre de les necessitats de la ciutadania, és conseqüència d'un model de transport, d'un model de ferrocarrils on allò més important és el negoci, on allò més important són, bé, aquests tipus d'infraestructures grans, aquests tipus d'infraestructures on n'hi ha molts diners de per mig però, en canvi, les necessitats ciutadanes, les necessitats d'aquell que ha d'anar a estudiar, que ha d'anar al metge, que ha d'anar a treballar cada dia, eixes necessitats estan en un segon o tercer plànol; de fet, és una constant, ¿no?
, poc a poc es van degradant cada vegada més les rodalies, els regionals, es va retallant en freqüències, es va retallant en serveis però, per contra, van augmentant les línies d'AVE, va augmentant la inversió en alta velocitat, etcètera, ¿no?
, és un camí paral·lel; a mesura que n'hi ha més AVE, n'hi ha menys rodalies, n'hi ha menys trens de mitja distància i n'hi ha menys serveis per a la ciutadania, ¿no?

I açò ve sent una constant des de fa ja molt de temps, no només compartida pel Partit Popular, és un model del bipartidisme aquest de promocionar els AVE però retallar en rodalies, i, de fet, aquí tenim el pla de rodalies 2010-2020 que va ser presentat en abril de 2010 per l'aleshores ministre de foment, el senyor Blanco, aquí es contemplava eixe estudi per a allargar les rodalies fins a Vinaròs, i, des d'aleshores, ja no hem tornat a saber res més d'aquell estudi.
De fet, totes les reunions que es van produir des d'aleshores entre el ministeri i conselleria per a parlar de transports, per a parlar amb el ministeri de foment i la conselleria d'infraestructures, mai més s'ha tornat a tocar el tema d'eixa extensió de rodalies, d'eixe estudi de viabilitat, ¿no?
, i, de fet, ja, les últimes declaracions que hem pogut sentir de la senyora Pastor parlant que açò no és una prioritat per al ministeri ens deixen clar quina és la postura del Partit Popular, ¿no?
, que, evidentment, no tenen cap intenció de tindre les rodalies per a Castelló.
Bé, sembla que és molt més bonica la foto inaugurant els AVE que la de rodalies, sembla que, a més, n'hi ha més interessos privats i de determinades empreses darrere dels AVE que darrere de les rodalies, i entenem que eixa és la posició del Partit Popular, ¿no?

Clar, tot el que ací s'aprova és paper mullat, ¿no?
A vore, les rodalies a Vinaròs s'han convertit ja des de fa molts anys en una arma per a fer oposició, uns i altres reclamen les rodalies quan són oposició però als cinc minuts d'entrar en Moncloa eixa reivindicació s'ha oblidat, i, de fet, ho tenim claríssim, ¿no?
-vullc dir-; ha passat un govern, ha passat un altre, l'exigència era prèvia a un govern i era prèvia a l'altre, i no s'ha fet ni en un govern ni s'ha fet en l'altre.
Per tant, eixa és la realitat, ¿no?
, quan són oposició fan moltes declaracions de «sí, sí, sí, sí» però, després, a l'hora de la veritat, els diners se'n van a l'AVE i no se'n van a les rodalies a Vinaròs, i això que, ¡vaja!
, la diferència de diners és absolutament abismal, abismal, ¿no?

Per tant, a mi sentir al senyor Castejón en eixa contundència i eixa vehemència dir que «sí, perquè nosaltres reivindiquem les rodalies perquè les Noves Generacions del Partit Popular són les que han fet la plataforma perquè mosatros, i la conselleria, i el Partit Popular…», sí, sí, però, després, els diners a l'AVE, ¡els diners a l'AVE!
Per tant, açò és una presa de pèl -vullc dir-, açò són paraules buides, paraules de cara a la galeria perquè en el seu poble els voten, al Partit Popular, però ¡res més!
Després, a l'hora de la veritat, on es prenen les decisions voten en contra, en el Congrés dels Diputats voten en contra, són incapaços d'exigir al ministeri res, i són incapaços de posar un duro.
I eixa és la realitat, que són només paraules buides i paraules de cara a la galeria i propaganda i electoralisme pur i dur.

I el que fem ací, en Les Corts, doncs… és que no servix per a res (rient) -vullc dir-, és que el 27 d'abril de 2012 per unanimitat, bé, Esquerra Unida presenta una proposició no de llei, el Partit Popular una esmena, i arribem a un acord amb la voluntat que teníem en eixos moments encara Esquerra Unida de pensar que açò podia servir per a alguna cosa, i la resolució dia: «Les Corts insten el Consell que sol·licite al govern central l'execució de l'extensió de la xarxa de rodalies fins a Vinaròs, així com a realitzar l'estudi de viabilitat de prolongació de la xarxa de rodalies des de Castelló a Vinaròs previst en el pla d'infraestructures ferroviàries de la Comunitat Valenciana.
»

Això el 27 d'abril de 2012, han passat dos anys, i és que podem fer totes les declaracions -i acabe- d'aquestes que vullguem, i vostés les voten perquè és una manera de fer electoralisme però, després, a l'hora de la veritat no fan absolutament res, no exigixen res, no posen un duro, el seu partit a Madrid tampoc.
I eixa és la realitat.

Per tant, nosaltres recolzarem la proposta que n'hi ha ara damunt la taula però sabent també que és totalment contrària als interessos que està defensant el Partit Popular.

Res més.

El senyor vicepresident:

Gràcies, senyora Albiol.

Per a fixar posició, la diputada del Grup Parlamentari Socialista, senyora Besalduch.

La senyora Besalduch Besalduch:

Gràcies.

Per anunciar que anem a recolzar la proposició no de llei, com no pot ser d'una altra manera, i com el Grup Socialista fa des de fa molt de temps.

Ja -conforme s'ha dit- el 20 d'abril del 2010 se va presentar a València el pla d'infraestructures ferroviàries de rodalies per a la Comunitat Valenciana, en este pla n'hi havia dos actuacions que parlaven de rodalies a la província de Castelló: una, que reflectia una inversió de 20 milions d'euros per a ampliar la línia de rodalies de Castelló a Benicàssim, de la qual ningú ha parlat ací avui, ací, quan estem parlant de les rodalies Castelló-Vinaròs, i, per tant, hem de passar per Benicàssim, jo suposo que no entrar per part del Grup Popular en este punt ha sigut absolutament premeditat; i, per una altra banda, estava, efectivament, l'estudi de viabilitat de la prolongació de la xarxa de rodalies des de Benicàssim fins a Vinaròs.
Pot ser arribava tard, però el que és interessant és que estes dos coses estaven reflectides en este pla de rodalies per a la Comunitat Valenciana.

Després de molt de temps de reivindicacions, el problema -conforme han dit la gent dels altres grups, els diputats que m'han precedit dels grups de l'oposició- és que el Partit Popular ja governe a Madrid i, aleshores, la seua forma de fer oposició o de reivindicar al Govern d'Espanya ha de ser absolutament diferent a la qual n'hi havia quan governàvem els socialistes.
Però, ¡això els passarà factura!
perquè un govern no pot utilitzar estes qüestions per a fer partidisme gratuït, perquè, evidentment, les rodalies tant a Benicàssim com a Vinaròs, des de Castelló a Vinaròs, són una reivindicació històrica de la ciutadania de Benicarló, de Vinaròs, de Santa Magdalena, d'Alcalá, de Benicàssim, de tots els pobles afectats, però el Partit Popular no és que no va fer absolutament res i que no ha fet absolutament res, és que és incapaç de demanar al Govern d'Espanya que els acords que n'hi ha signats per l'anterior president de La Generalitat, el senyor Camps, i Pepe Blanco, ministre de Foment, són incapaços de reivindicar que eixos acords se complisquen, perquè des del 2011 estan en el Govern d'Espanya.

I el senyor Castejón és veritat que diu que estan reivindicant constantment i que no han parat de reivindicar, però no ha segut capaç de dir-mos una sola acció que hagen fet per a reivindicar; únicament i exclusivament, enviar l'acord d'esta comissió a Madrid per a reivindicar les rodalies.

I, miren, senyors del Partit Popular, si estes rodalies eren absolutament necessàries, en este moment, i també s'ha dit ací, on la sinistralitat de la 340 ha obligat a prohibir el trànsit de camions entre Nules i Almenara concretament, i ja vorem què passarà més avant perquè la sinistralitat és molt pareguda des de Castelló fins a Vinaròs, en este moment, és este punt més necessari que mai.
I ja no els val l'argument, a vostés, a la gent del Partit Popular, que sempre havien dit que entre Castelló i Vinaròs que el tram no admetia els dos amples.

Però, clar, és que ara el Govern d'Espanya ja diu que sí, que des de Castelló fins a Tarragona o des de València fins a Tarragona se van a implantar els dos amples.
Per tant, no tenim cap impediment físic perquè se porte endavant, tant l'estudi de viabilitat.
.
.
, que, a més, he de recordar que és un estudi que no té consignació pressupostària, perquè no fea falta, perquè qui havia de redactar eixe estudi de viabilitat eren els tècnics del Ministeri de Foment.
O siga, és que no li val l'argument al senyor Castejón que estem en època de retallades i que moltes promeses electorals no se poden complir per falta de consignació pressupostària.

És que en este cas és rotundament fals, perquè els tècnics del Ministeri de Foment, que jo sàpiga, deuen cobrar tots els mesos la seua nòmina.
L'únic que han de fer és que qui mane o qui governe els explique que s'ha de fer este informe de viabilitat.

Mire, si en Vinaròs és un problema, i molt greu, jo no li vull parlar ni de Benicàssim, perquè és que vostés en Benicàssim no han complit ni en rodalies, ni en el Tram.
És que la gent només pot anar en cotxe.

¿De veritat pensa, senyor Castejón i senyors del Partit Popular, que no és necessari fer una reivindicació més ferma en este tema al Ministeri de Foment?
Per part de la conselleria i per part de qui siga, però a mi sí que m'agradaria.
.
.
, ja sé que no tinc rèplica, però que algun dia m'explicaren quines són eixes accions que vostés fan per reivindicar a Madrid, i ja que la província de Castelló som els més perjudicats en inversions i la comunitat, en finançament, almenys sí que podrien vostés reivindicar d'una forma vehement, conforme defensen ací algunes posicions a la comissió, el tema de les rodalies des de Castelló a Vinaròs.

Gràcies.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies, senyora Besalduch.

(Per raons tècniques no ha quedat enregistrada part de la intervenció) .
.
.
por 6, 6 votos a favor y 8… (Veus) ¡Ah!
Tiene… tiene razón el señor Serra, corrijo que hay dos… dos parlamentarios del grupo Compromís y solo pertenece uno a la comisión.
Solo tienen un voto los miembros del Grupo Parlamentario Compromís, por lo tanto, son 5 los votos a favor y 8 votos en contra, por lo tanto, queda rebutjada la proposición no de ley.

Proposició no de llei sobre l'habilitació d'una dotació pressupostària suficient per a la finalització de les obres del metro fins al municipi de Riba-roja de Túria i la continuació, amb els estudis necessaris, perquè el metro arribe al municipi de Vilamarxant, presentada pels grups parlamentaris Socialista, Compromís i Esquerra Unida (RE número 79.
359, BOC 228)

El senyor vicepresident:

Pasamos al punto número 5 del orden del día.
El punto número 5 ha sido…, una parte de él ha sido retirado por la diputada del grupo Esquerra Unida, señora Albiol, queda la segona part del punt, que es la toma en consideración de la Proposición no de ley sobre la habilitación de una dotación presupuestaria suficiente para la finalización de las obras del metro hasta el municipio de Ribarroja de Turia y la continuación con los estudios necesarios para que el metro llegue al municipio de Villamarchante, presentada por los grupos parlamentarios Socialista, Compromís y Esquerra Unida.

Para defender esta proposición no de ley… (Algú diu: «¿Ens anem a repartir el temps, no?
») Como quieran.
(Algú diu: «Comença Ponce; després, jo…») Perfecto.
Pues entonces, se reparten el tiempo… Si les parece bien, les doy tres minutos a cada uno.
(Veus) ¿Cuatro?
Vale.
Pues les doy cuatro minutos a cada… (Veus) ¿Os parece bien cuatro minutos a cada grupo?
(Alguns diuen: «No.
») ¿Qué queréis?
(Algú diu: «Sis, dos i dos.
») Vale, para fijar posición, tendrían cinco, por lo tanto… (Veus) Sis minuts, sis minuts… (Algú diu: «Dos i dos.
») Vale, perfectamente.
Pues, ¿les parece a ustedes bien…, sis minuts al representant de Compromís i dos minuts.
.
.
, a cada uno de los representantes del resto de los proponentes?
Y, luego, fijará posición el señor Giner, en nombre del Grupo Parlamentario Popular, por tiempo de cinco minutos.

Tiene la palabra el señor Ponce.

El senyor Ponce Guardiola:

Gràcies, senyor president.

Des de l'any 2005 en què va suprimir-se el tren de rodalies, Riba-roja manca d'un mitjà de transport públic de qualitat que complisca la funció que desenvolupava la línia de Renfe.

El cas de Vilamarxant és més greu a l'haver-se suprimit a final de 1984, després de 95 anys de comunicació per ferrocarril amb Benaguasil, Llíria, Riba-roja i, també, València.

El 10 de gener de 2004 es va fer un anunci en el qual el Consell anunciava ampliar la línia 5 de Metrovalencia a Riba-roja i Vilamarxant.
I també estava això recollit al Pla d'infraestructures estratègiques 2004-2010.

Les declaracions deien que «la prolongación de la línea 5 de Metrovalencia hasta Vilamarxant tendrá un presupuesto de 150 millones de euros para el tramo entre Manises y la localidad de Camp de Túria, según adelantó ayer el conseller de Infraestructuras y Transporte, José Ramón García Antón.
La prolongación de la actual línea de metro, que tendrá dos paradas y que actualmente se está ejecutando, continuará hasta Manises y llegará a Ribarroja, siguiendo el trazado de la línea de Renfe desde Valencia hasta Vilamarxant, que recupera así el ferrocarril que los socialistas suprimieron en 1984 porque no lo consideraban rentable».
Y esto fueron declaraciones del entonces alcalde, y hoy también, Vicente Betoret, alcalde de Vilamarxant, que acompañó al conseller y a los alcaldes de Manises, Enrique Crespo, y de Ribarroja, Francisco Tarazona.

Diez años más tarde…, pareix que la finalització d'aquest projecte de la línia 5 de Metrovalencia a Riba-roja i a Vilamarxant no té un horitzó definit.
Només està previst que entre 2014 i 2015 la línia arribe a una parada provisional als afores de Riba-roja de Túria, sense que hi haja previsió alguna perquè la infraestructura travesse el nucli de Riba-roja en trinxera o soterrada, ni perquè arribe al nucli de Vilamarxant, tal com estava previst fa deu anys.

Per altra part, la consellera Bonig ja va avisar en 2011 que no emprendria noves infraestructures fins a finalitzar les que estan en construcció, sent aquest el cas que ens ocupa.
El BOE ja va publicar en 2004 una resolució del conseller de licitació del projecte de construcció de la línia 5 i, també, un projecte del tram de Riba-roja de Túria a Vilamarxant, o siga, que els dos trams estaven en el mateix projecte.
I això és fonamental, perquè és un projecte que, ja dic, la primera fase arribava a Vilamarxant.
.
.
, la primera, a Riba-roja en 2008 -perdó-, i la segona, a Vilamarxant, estava previst en 2011.

Eixe servei va iniciar-se en 1889 i en 1890 va arribar a Vilamarxant, des d'aleshores estava connectat en ferrocarril els dos municipis amb la capital de la província.

La retirada del servei a Vilamarxant en 1984 va ser pel falta de rendibilitat en principi, però també va ser conseqüència d'un deteriorament molt gran de les vies, d'uns horaris molt poc adequats i, també, de la poca proximitat de l'estació al casc urbà de Vilamarxant.

Queda clar que el projecte és tot un, l'arribada del metre a Riba-roja i a Vilamarxant, i per això hem presentat els grups de l'oposició, conjuntament, estes propostes de resolució.

Per un costat, habilitar en 2014 una dotació pressupostària suficient per a la finalització de les obres de metro fins a Riba-roja, incloent el baixador de València La Vella.

El baixador de València La Vella és una reivindicació de la ciutadania de Riba-roja i no està previst en cap moment en l'actual projecte, però és necessari i considerem que cal fer eixe baixador.

En segon lloc, demanem habilitar en 2014 una dotació pressupostària suficient per continuar amb els estudis, projectes i expropiacions necessàries perquè el metro arribe del municipi de Riba-roja al de Vilamarxant.

El punt 3 demana establir documentalment els terminis d'execució de les obres i dels estudis, projectes i expropiacions esmentats, així com la data prevista per a la posada en funcionament del metro a Riba-roja, perquè en principi pareix que serà en 2014 o en 2015, però no sabem quan es completarà l'obra.
Existix dotació pressupostària enguany, però pareix que no és suficient per a acabar el projecte, ja ho vorem.

També demanem habilitar els mecanismes necessaris perquè una vegada arribe el metro a la parada provisional de Riba-roja, l'autobús que ara presta el servei entre Riba-roja i Manises passe a fer el servei entre Riba-roja de Túria i Vilamarxant, per a completar el que deuria ser el projecte del metro a Vilamarxant que, insistisc, deuria estar acabat ja en 2011.

D'esta manera, este servei d'autobús, que ara fa el trajecte Manises-Riba-roja, faria més rendible el nou tram de metro fins a Riba-roja actualment, perquè donaria servei a tota la població que està allunyada d'esta parada provisional, insistisc, i també arribaria a Vilamarxant, per tant, seria molt major la població potencial que tindria este servei.

Cal recordar també que a Vilamarxant, per a tindre un servei connectat amb la ciutat de més o menys qualitat i rapidesa, ens costa al poble al voltant de (inintel·ligible) .
.
.
euros anuals per a aconseguir-ho.

Per tot això, considerem que este projecte, que va començar-se fa molt de temps, que va licitar-se, que té els estudis acabats, el que ha de fer-se és completar-ho, tal com va anunciar la consellera Bonig en 2011 que no iniciaria nous projectes, però que sí es comprometia a acabar els que estaven en construcció.

I el que demanem és que eixe compromís, que es va fer a bombo i platerets, que es complisca al 100%.

Moltes gràcies.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies, senyor Ponce.

Ara, per temps de dos minuts, la diputada Marina Albiol.
.
.
, tiene la palabra.

La senyora Albiol Guzmán:

Gràcies.

Aquesta és una proposició no de llei conjunta del Partit Socialista, Compromís i Esquerra Unida, fen-nos eco d'una reivindicació dels veïns i veïnes i, també, de la plataforma Metro a Riba-roja, Ja!

Des d'Esquerra Unida, ho recolzem ací, com ho hem recolzat també en els municipis afectats.
És un exercici de coherència, i no com fan altres, que ho recolzen en el poble, però després en Les Corts voten en contra.

Els veïns i veïnes de Riba-roja i de Vilamarxant s'han sentit enganyats i enganyades durant molts anys per part de la conselleria, perquè han segut anys i anys d'anuncis, de declaracions, de reunions, de notes de premsa, de comunicats en els que ja pareixia que sempre era imminent, però, després, una vegada, i una altra, i una altra s'ha anat ajornant aquest projecte, s'ha anat ajornant aquesta reivindicació, i per això hem decidit que cal un compromís ferm de Les Corts, d'aquesta comissió, en aquest sentit.
Pensem que cal anar molt més enllà del que està anant la conselleria en aquests moments, i a més volem que siga de manera ràpida perquè ja són molts anys en què aquests veïns estan sense eixe transport públic de qualitat que necessiten per a poder menejar-se.

I per això des d'Esquerra Unida presentem, recolzem aquesta reivindicació.

Gràcies.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies, senyora Albiol.

Ara, per temps de dos minuts, té la paraula la senyora Ana María Besalduch.

La senyora Belsalduch Besalduch:

Gràcies, senyor president.

Bé, és una proposició de llei conforme bé han dit conjunta, i el més important és que també és una reivindicació ciutadana.
La veritat és que ens agradaria que esta comissió per unanimitat també digués que esta actuació és necessària i que s'ha d'escometre amb caràcter urgent, com la que hem tingut abans en la primera proposició no de llei que hem debatut ací i que al final hem arribat tots a una unanimitat, perquè eixe era el sentit de la ciutadania que reclamava que arribàrem a un consens.

Jo crec que per part del Partit Popular ací hauria de passar exactament el mateix.
I recordar que els compromisos no se complixen únicament i exclusivament.
.
.
, els compromisos no se prenen quan vénen les campanyes electorals, perquè probablement durant tot este temps el que sí que ha passat és que en èpoques electorals, de diferents eleccions, doncs el Partit Popular ha anat a este territori per a dir que anava a complir en el que la gent demanava, i que no ha sigut aixina.
És el moment d'estar al costat de la gent.

Els motius de la proposició estan en el text de l'exposició de motius.
I, bé, els companys que m'han precedit en la paraula han exposat exactament què és tot el que ha passat en tot el periple de coses que han passat en esta reivindicació històrica.
I bé, doncs, esperant que la gent del Grup Popular d'esta comissió recapacite i que siguem capaços d'arribar a un acord i, si ho hem de parlar, ho parlem.
No sé si estaran a disposats a parlar amb mosatros.

Sí que sé, és veritat que per part de la conselleria s'ha adjudicat ja alguna de les obres d'este tram, però sí que no afecta a la totalitat de la proposició no de llei.
I, per tant, suposo que deixem la porta oberta als grups proposants per si volen arribar a un acord podem parlar.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies, senyora Besalduch.

Ara, per temps de cinc minuts, té la paraula el senyor Giner.

El senyor Giner Giner:

Moltes gràcies, senyor president.

Senyories.

Home, volguera en primer lloc agrair l'inici de la intervenció que ha tingut el senyor Ponce en el sentit de fer una referència clara a quin va ser el moment de supressió de la línia que va de Riba-roja a Vilamarxant, que efectivament està datada en 1984, i és obvi que en 1984 no governava el Partit Popular.
Per tant, eixe diagnòstic d'una realitat històrica és clar que era important ficar-la damunt de la taula.
Jo li ho agraïsc.

Ara, dit això, em pregunte: per què el senyor Ponce en la seua intervenció fa referència a una nota de premsa de fa deu anys, referint-se concretament, referint-se -perdone i deixe'm parlar-, referint-se concretament a l'exconseller García Antón?
Si ho tenia molt més fàcil, podia haver fet referència a la nota de premsa de data 4 de març de 2014, d'este mateix mes, de la de la consellera Bonig, en què se li dóna complida resposta a eixes inquietuds que s'han exterioritzat ací, s'han manifestat ací una vegada més.
I estic segur que si haguera llegit eixa nota de premsa, el coherent per part del seu grup i de la resta de grups, haguera sigut retirar esta PNL, perquè ahí tenen una complida resposta sobre esta qüestió.

No és admissible per part del meu grup, com s'ha manifestat ací, el que es diga que recolzem una cosa en el poble i en Les Corts fem el contrari.
Mire, jo vaig assistir sobre esta mateixa qüestió, en Riba-roja, a una taula redona, en la qual, per cert, per part d'Esquerra Unida no va haver-hi ningun diputat, va haver-hi un representant d'Esquerra Unida assessor del grup, i allí, i allí, i allí vam manifestar clarament quina era la posició, ho vam manifestar en el poble i hui ho manifestem ací.
I el més important de tot és que, bé, mosatros estem d'acord.
Però en este moment parlar de consens en una cosa que està en marxa, com ara demostraré, i com vostés haurien de conèixer, doncs que l'únic que podria comportar eixe consens és arribar a una fórmula en què es reconeguera per part de tots els grups parlamentaris que es dóna l'enhorabona al Consell de La Generalitat perquè tot açò que era una inquietud estava realitzant-se.
Perquè pràcticament vostés en la proposta de resolució que plantegen demanen, entre d'altres coses, que hi haja una habilitació pressupostària en 2014, entre d'altres qüestions, o la documentació de terminis a fi que s'arribe a estes qüestions.

Bé, doncs en eixe sentit, i donat que em queda poc de temps, dir que ja es va informar en la compareixença de finals de 2011, la finalització de les obres.
En aquell moment es va dir que es requeriria de l'execució d'un modificat relatiu a la superestructura, marquesines, màquines cancel·ladores i de la licitació i execució d'un contracte de senyalització i comunicació que, en tot cas, el metro, i es va dir clarament, aplegaria a Riba-roja dins d'esta legislatura.

Doncs bé, en el que respecta al pressupost de La Generalitat per a 2014, ja recullen la consignació pressupostària per a esta actuació en allò referent a la superestructura.
Per tant, el que vostés demanen és que ja està arreplegat en els pressupostos de La Generalitat.
Programa 513.
10, infraestructures públiques.
Ahí ho tenen ben clarament, en el codi FN520210, denominació del projecte, aeroport-Riba-roja de Túria de la línia 5 de Metrovalencia, cost estimat, 7,6 milions d'euros aproximadament.

El fet que se recullen anualitats per a 2015 i 2016 no vol dir que l'obra no finalitze fins 2016, no, l'obra en el contracte es formalitza que ha d'estar finalitzat dins de 2014.
Per tant, esta qüestió queda meridianament clara.
Estan demanant una cosa que ja és una realitat.

Per una altra part, en desembre de 2013, Ferrocarrils va licitar el contracte de senyalització a ATP Energia i Comunicació, de la prolongació de la línia 5 de Metrovalencia entre l'aeroport i Riba-roja.
Per tant, també està licitada.

Jo els torne a remetre al 3 de març.
Si hagueren llegit eixa nota de premsa, no una de fa deu anys, doncs tot açò d'este debat haguera sigut gratuït.

Per tant, compromís: que funcionaria en esta legislatura.
Compromís que es complirà perquè les primeres proves es realitzaran a finals de 2014.
I en inici de 2015 el servici estarà en marxa.

I quant a la documentació dels terminis, lògicament es recullen en els documents contractuals i pel que fa a l'entrada en servici, la Conselleria d'Infraestructures ha assenyalat en els últims mesos en varies ocasions eixa data que li acabe de donar de finals de 2014, principis de 2015.

Pel que fa els estudis i projectes relatius a la prolongació fins a Vilamarxant, existix ja un projecte redactat, ja ha tingut la declaració d'impacte ambiental, ahí no s'ha parat ni el més mínim.
I, per tant, totes i cadascuna de les qüestions que vostés plantegen en la seua PNL han tingut complida resposta i compliment per part del Consell.

Per tant, el meu grup considera que la PNL és extemporània i no necessita el ser recolzada pel compliment de tot el que allí es planteja.

Moltes gràcies, senyor president.

El senyor vicepresident:

A vosté.
Moltes gràcies, senyor Giner.

Ahora tiene réplica, por tiempo de tres minutos, el señor Ponce.
¿Quiere cuatro?
(Veus)

Pues si va a replicar él solo, en nombre de los tres.
.
.
(Veus) Pues aceptan que la réplica la haga sólo el señor Ponce, y tendrá cinco minutos para hacerlo.

El senyor Ponce Guardiola:

Muy bien.
Muchas gracias, señor presidente.

Gracias también a los compañeros de la oposición.

Bien, el señor Giner no ha leído con atención ni la exposición de motivos, ni la nota de prensa del año 2004 ni sobre todo las propuestas de resolución, porque si no no habría dicho tanta incorrección, seré suave en el término.
Porque desde luego ninguno de los cuatro puntos que está en la propuesta de resolución, ni está en marcha ni hay atisbos de lo que esté, ni hay dotación presupuestaria, ni hay declaraciones públicas al respecto.
Ninguno de los cuatro.

Punto 1.
Habilitar en 2014 una dotación presupuestaria para que llegue a Ribarroja, incluyendo el apeadero de la Valencia La Vella.
Eso no está previsto en ningún caso, en ningún lado, y es una reivindicación y una necesidad de la población.
Primer punto, para nada está contemplado.

Segundo.
Habilitar en 2014 una dotación presupuestaria suficiente para continuar con los estudios, proyectos y expropiaciones necesarias para que el metro llegue de Ribarroja a Vilamarxant.
Es cierto que existe un proyecto básico, existe.
Es cierto que existe un estudio de impacto ambiental y la declaración de impacto, pero no hay proyectos de detalle aprobados y no se está haciendo ningún tipo de expropiación.
Por tanto, tampoco el segundo punto está en marcha para nada.

En tercer caso.
Establecer documentalmente los términos de ejecución de las obras y de los estudios y proyectos citados, y expropiaciones.
Puesto que lo anterior no está previsto, por supuesto que no hay términos de ejecución ni previsión de fechas en ninguno de estos casos.

Y el punto cuatro es: habilitar los mecanismos necesarios para que, una vez el metro llegue a la entrada provisional de Ribarroja, porque recordemos que el proyecto original incluía dos paradas en Ribarroja, una en el centro del municipio y otra cerca de las afueras, camino de Vilamarxant.
La actual es una parada provisional fuera del municipio, en el polígono industrial, y no es el proyecto original para nada.

Pues bueno, una vez llegue a la parada provisional, ese autobús siga por dentro de Ribarroja y llegue hasta Vilamarxant.
Y es de cajón, porque de esa forma muchísimos más usuarios -estamos hablando de 10.
000, 15.
000 personas- tendrían acceso a metro con esta línea de autobús en pocos minutos.

Por tanto, ninguno de los cuatro puntos que proponemos desde la oposición, los tres grupos conjuntamente, ninguno de los cuatro está ni en marcha ni está previsto.
Y lo que yo pido es al Partido Popular coherencia y, bueno, que cumplan sus compromisos.
Si en el PIE, el Plan de infraestructuras estratégicas 2004-2010, se decía que en 2008 llegaba a Ribarroja, pero no al principio, sino al centro y al final del pueblo, y en 2011 a Vilamarxant, eso debería de cumplirse ¿vale?

Y he de recordar aquí que en 2003, en la campaña electoral, el alcalde de Vilamarxant entonces, ya prometió que el metro llegaría en breve a Vilamarxant.
En 2007, tres cuartos de lo mismo.
Y en 2011, como ya no podía prometer esto, porque ya sabía que esto no iba a ser así, eh, lo que hace es construir un andén de llegada del metro a Vilamarxant.
Está construido, trescientos y pico mil euros se gastaron de todos los valencianos para hacer una acera de 8 o 10 metros de ancho y ciento y pico de largo, que es presuntamente la llegada del metro a Vilamarxant.
Lo cual es una tomadura de pelo o lo cual es, bueno, eso, intentar engañar a la ciudadanía despilfarrando dinero público.

Lo que exigimos aquí desde la oposición es que el proyecto inicial, que estaba en el Plan de infraestructuras estratégicas 2004-2010, se cumpla en su integridad y que el metro llegue a Vilamarxant, que haya una previsión.
Desde luego no se va a cumplir los plazos previstos, ¿eh?
, pero, bueno, por lo menos sí el proyecto que estuviera en marcha, en pocos años podría seguir hacia adelante y tener este servicio en el municipio de Vilamarxant.

Hay que recordar el compromiso de la consellera Bonig.
No era que el proyecto llegara a la entrada del pueblo de Ribarroja, era completar el proyecto.
Y que no iba a iniciar nuevos proyectos, pero que sí que iba a completar los que estaban en marcha.
¿Y qué ha quedado de todo ese compromiso?
Nada de nada.

Y ahora aquí el Partido Popular está diciendo que no va a apoyar estas cuatro propuestas.
Podríamos negociar, podríamos matizar alguna cosa de estas, podríamos incluso decir que los presupuestos en 2014 pasarlo para 2015.
Yo creo que la oposición estaría de acuerdo ahora mismo en cambiar esos dos primeros puntos y que en vez de que haya dotación presupuestaria este año, se comprometa el Partido Popular para que la haya en el 2015.
Y no es cuestión de mucho dinero.
Es cuestión de muy poco dinero, solamente de voluntad política y de coherencia.
Pero ustedes no la tienen.
De hecho aquí, ahora, en vez del señor Giner, tendría que estar defendiendo y votando unánimemente la propuesta de la oposición el señor Vicente Betoret, portavoz adjunto del grupo parlamentario, que no está aquí, está por ahí fuera, lo he visto hace unos minutos, y no está aquí para defender lo que tanto ha prometido en el pueblo y la historia ha demostrado que eran falsedades.

Es muy triste, es muy triste esto.
De hecho, también el señor Betoret en el pueblo pidió dotación presupuestaria para estos proyectos el año pasado y el anterior y, sin embargo, este año se ha abstenido, porque, bueno, ya para ellos ya no es prioridad, ya había cumplido sus objetivos electorales, ya había engañado a la población.
Y el objetivo de la oposición y el objetivo de los políticos y de los grupos parlamentario es responder a las expectativas de la población.
Es una demanda histórica, es algo de justicia.
Y, sin embargo, ustedes dejan a la población en la estacada, y así nos va.

Y luego nos quejaremos de la desafección a la política de la población y de que no se crea lo que dicen los políticos.
Lógicamente, si los que gobiernan prometen cosas y luego actúan de forma contraria, pues no me extraña que la población tenga esa…, ese nivel de desafección.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias.

El senyor Ponce Guardiola:

Esperemos que esto dure poco tiempo y que algún año…

El senyor vicepresident:

Señor Ponce…

El senyor Ponce Guardiola.

…las cosas cambien.

Muchas gracias.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias, señor Ponce.

Ahora, por tiempo de cinco minutos, tiene la réplica.

El senyor Giner Giner:

Gràcies, senyor president.

Espere la mateixa magnanimitat que ha tingut la presidència amb el senyor Ponce…

El senyor vicepresident:

La tendré, la tendré, por supuesto.

El senyor Giner Giner:

…que la tinga amb mi també.

I el primer que vull assenyalar-li al senyor Ponce és que jo no vaig a caure en la trampa de portar açò a un debat municipal, cada debat té el seu àmbit.
I vosté a la millor està acostumat a estes qüestions en l'àmbit municipal, però ací estem en Les Corts i estem per a una altra cosa.

Moltes voltes, senyor Ponce, perquè vosté ho sàpia, la desafecció a la política també ve determinada per les accions demagògiques, per les accions absolutament faltes de coherència que des de l'oposició s'exerciten, com l'exercici que acaba de fer vosté ací (veus) hui, com l'exercici que acaba de fer vosté ací hui.

Vosté ha vullgut personalitzar… A mi em consta que el senyor Betoret, com a alcalde Vilamarxant, ha fet molt més del que vosté pot ensomniar fer en sa vida en defensa dels interessos del seu poble i d'esta línia de ferrocarril.
(Veus) Però moltíssim més, però moltíssim més.
I li pregue que siga respectuós, que em deixe parlar.
Jo a vosté no l'he interromput en ningun moment.
(Veus) Jo estic dient la veritat, el que no l'ha dit és vosté.
Perquè vosté en la seua intervenció ha començat a parlar (veus) de l'expo… No.
Lo que da risa es su argumentación.
.
.

El senyor vicepresident:

Por favor, no dialoguen.

El senyor Giner Giner:

…lo que da risa es su argumentación.
Vosté en la seua intervenció ha començat a dir que jo no m'havia llegit l'exposició, que no sabíem… No.
És que jo ara el que estic disposat a demostrar-li és que el que pareix que s'evidencia ací és que vosté no és que no s'ha llegit l'exposició de motius, és que no s'ha llegit el que és més important: la proposta de resolució.

Perquè li recorde que ací anem a votar no l'exposició de motius, sinó la proposta de resolució, i vaig a la proposta de resolució.
I en la proposta de resolució que vostés plantegen i que vosté pareix que és que no s'adona, diu: «Primer punt, habilitar en 2014 una dotació pressupostària suficient per a la finalització de les obres del metro fins a Riba-roja del Túria.
» I jo li he dit en l'anterior argumentació ja, i li tinc de reiterar necessàriament ara, que els pressupostos de La Generalitat de 2014 ja recullen consignació econòmica per a esta actuació.
Li he donat el programa 513.
10, li he dit el codi, li he donat la denominació, li he dit el cost total.
I és més, li he fet una… No.
Ensenye'm el que li done la gana, però la realitat (veus) és que vosté demana que els pressupostos de 2014…

El senyor vicepresident:

Señor Ponce, por favor, no está en el turno de la palabra.

El senyor Giner Giner:

.
.
.
-no es fique nerviós, tranquil- (veus) que els pressupostos de 2014 arrepleguen la consignació pressupostària.
I jo li estic demostrant fefaentment que el que vosté demana ja està arreplegat en els pressupostos de 2014.
I vosté va a la seua bola, ignora això.
És més, perquè no vinguera amb milongues li he dit que n'hi havia un cost estimat de 7,6 milions aproximadament d'euros i li he dit les anualitats.
I li he fet referència que l'estimació d'eixes anualitats no tenen res a vore amb l'execució de l'obra.
I li he dit que l'obra estarà acabada a finals de 2014, i que les proves seran abans de 2015 i que a inicis de 2015 estarà en servici.

¿Vol explicar-me a mi, dit això, per a què vol vosté allò de la consignació pressupostària?
¿Se sosté eixe primer punt que manté el seu grup?
En absolut.
(Veus)

Però és que després… ¡Xe, deixe'm parlar, per favor!

El senyor vicepresident:

Señor Ponce, por favor, le ruego que no interrumpa (inintel·ligible) …

El senyor Giner Giner:

En el segon punt de la seua proposta de resolució dia que s'habilitara en 2014 una dotació pressupostària suficient per a continuar amb els estudis, els projectes i les expropiacions necessàries perquè el metro arribe al municipi de Riba-roja de Túria, a Vilamarxant, dia vosté en el segon punt.

Bé.
Jo li he dit clarament, clarament, que en el que es referia -i li ho torne a reiterar- als estudis i projectes relatius a la prolongació fins a Vilamarxant, existix un projecte redactat, existix un projecte redactat entre la parada a què aplegarà el metro i l'estació definitiva de Riba-roja.

I ara li afegisc: s'està en conversacions amb l'ajuntament respecte a la integració urbana de la línia i ja existix un projecte bàsic, que té una declaració d'impacte ambiental favorable entre Riba-roja i Vilamarxant.

Ara bé, la conclusió d'eixos projectes constructius o la licitació i l'execució de les obres hauran de seguir la seua tramitació normal.

I per tant, el segon punt que vostés tampoc ha tingut en compte en la resposta meua anterior, en el que forma part de la seua proposta de resolució.

Quant al punt d'establir documentalment els terminis d'execució d'obres i estudis dels projectes i de les expropiacions esmentades per a la posada en funcionament del metro a Riba-roja de Túria, ¡home!
, està demanant els terminis d'execució.
¡Si ja li ho havia dit!
Si tenia la consignació, si es faran les proves a final de 2014, si s'iniciarà el servici en 2015… ¡Escolte!
, ¿què em diu en el punt 3, què diu?

I per últim, i per últim, quant al futur, que és l'única qüestió…, que el meu grup és també sensible a eixa qüestió i no té ningun inconvenient arribat el moment en solucionar-la.
Quant al futur del servici de transport en autobús, el lògic seria, el lògic seria que a partir de l'entrada en servici de la línia de metro fins a Riba-roja, i de les dades reals de les freqüències i d'ocupació, considerar en eixe moment la conveniència i la viabilitat de reestructurar l'oferta de transport per la carretera existent.

Però dit açò, jo crec que queda meridianament demostrat que -jo no sé si hauria llegit…, si l'hauré llegit o no l'exposició de motius-.
.
.
, però el que està clar i s'ha evidenciat és que o vosté no s'ha llegit la proposta de resolució i ha vingut a piñón fijo.
O del contrari, si se l'ha llegida, faça-s'ho mirar.

Moltes gràcies, senyor president.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies, senyor Giner.
(Veus) No hay…, no existe.
(Veus)

Señor Ponce, no tiene segundo tur… No hay, no hay un segundo turno de… No hay 30 segundos, porque no lo hay en ningún debate.
(Veus) Para una transaccional, pero no estamos en esa circunstancia.
Y usted no tiene turno de réplica porque ya ha utilizado su turno.
(Veus)

El señor Giner ha replicado contra la propuesta que ustedes están haciendo y no ha abierto… (Veus) Señor Giner, quiere usted hablar algo con el… (Veus) Desde el punto de vista de esta presidencia, queda meridianamente… (Veus) Pero es que… (Veus) Para que haya…, para que exista posibilidad de que haya un receso tiene que haber acuerdo por parte de los grupos.
(Veus) Claro, el receso es… No hay voluntad de llegar a un acuerdo por parte del Partido Popular.
(Veus) No hay voluntad de… Se ha quedado meridianamente claro que (veus) está rechazando su propuesta.

Entonces, no hay en ningún caso…, porque discrepa completamente de todos los puntos que usted ha expuesto.
Y, por tanto, está dejándole meridianamente claro que no hay nada que negociar, que se rechaza clarísimamente su propuesta por parte (veus) del Grupo Parlamentario Popular.
(Veus) Entonces, como usted discrepaba de mi posición… (Veus) ¿Lo he explicado bien?
Pues me alegro.
No hay ninguna voluntad.
Si más claro no puede haber.
.
.
(Veus) No hay ningún atisbo.

Como ha acabado el turno de los grupos parlamentarios para expresar sobre este punto del orden del día, ¿votos a favor de la propuesta?
Queda claro que son 5.
¿Votos en contra?
8 votos en contra.
Por 8 votos en contra queda rechazada la propuesta conjunta del Grupo Socialista, de Compromís y de Esquerra Unida.

Proposició no de llei sobre la construcció de la ronda sud-oest a Vila-real, presentada pel Grup Parlamentari Socialista (RE número 73.
683, BOC 222)

 

El senyor vicepresident:

Pasamos al siguiente punto del orden del día, que es el número 7: toma en consideración de la Proposición no de ley sobre la construcción de la ronda suroeste en Vila-real, presentada por el Grupo Parlamentario Socialista.

Tiene la palabra por tiempo de diez minutos, el señor Benlloch.

El senyor Benlloch Fernández:

Moltes gràcies, senyor president.

Bé, era l'any 1993 quan en una visió de desenvolupament industrial i de caire comarcal, es va delimitar una estratègia -una estratègia també compartida pel Partit Popular- en el que nosaltres denominen, i es coneix, com l'àrea d'influència del taulellet, la zona d'Alcora, Onda, Ribesalbes, Vila-real.

La meua intervenció en este punt, i el meu grup ha presentat esta proposta, té una doble condició.
La primera, evidentment, en defensa dels interessos dels ciutadans de Vila-real, una de les ciutats afectades per esta ronda.
En segon lloc, també en resposta de la defensa dels interessos del ciutadans d'una província, la província de Castelló, maltractada de forma constant pel Partit Popular en infraestructures, com ja hem dit en diversos punts en aquesta sessió, i que, evidentment, com a diputat autonòmic i representant dels ciutadans de Castelló, he volgut plantejar.

Tinc de dir que les empreses, les indústries s'instal·len en els territoris per diverses qüestions.
Una d'elles sol ser el preu del sòl, les condicions sociolaborals que se'ls imposen, la proximitat a la tecnologia, la seguretat, però també un element importantíssim per a la instal·lació de les indústries en un territori són les bones comunicacions, les infraestructures que els possibiliten ser competitives.

Al mateix temps, cal dir que la indústria ceràmica -una indústria que ha aportat molt a este país i que ens ha fet referència a la província de Castelló, i concretament a esta àrea de la Plana- és una indústria que va nàixer moltes vegades dins de les mateixes ciutats i pobles, que va créixer en moltes ocasions per davant de l'agilitat d'una administració pública que moltes vegades va darrere i que no creava les infraestructures necessàries.
Una necessitat de creixement per l'augment de la demanda que, evidentment, ens ha servit a tots per a progressar estos territoris i per a tindre uns anys de bonança econòmica important.

Després de tretze anys -esta infraestructura es va planificar en l'any 1993-, després de tretze anys sense ningun tipus d'actuació per part de ninguna administració, concretament en l'any 1995 el Partit Popular arriba al govern de la Generalitat valenciana, no és fins al 2003 quan se torna a parlar d'una infraestructura tan important com aquesta.
Anys de silenci absolut i anys que el que produïen era dificultats per a la ciutat i, com he dit, dificultats per a una zona que genera ocupació, una zona competitiva i una zona referent per al País Valencià.

En l'any 2008, és a dir, molts anys després de delimitar esta infraestructura i de ser absolutament oblidada pel govern de la Generalitat valenciana, s'adjudica la carretera, la ronda, a l'empresa Midascon Construcciones, SL, per un preu de 5.
581.
000 euros.

Es tractava de la construcció de quatre carrils que permetien una ronda que permet a Vila-real solucionar alguns problemes històrics que tenia, des del punt de vista de la millora, com he dit, en les comunicacions per a la indústria ceràmica de tota la comarca, d'Alcora, d'Onda, de Ribesalbes i dels pobles d'influència del taulellet.

Però al mateix temps permetia solucionar un problema gravíssim que tenia la ciutat, i era que dos grans avingudes importantíssimes de la ciutat, com és l'avinguda Alemanya i Itàlia, es convertien, si això no era aixina, amb el creixement i el desenvolupament de la indústria ceràmica, pràcticament en la nova nacional 340, que produïa problemes de sorolls, problemes mediambientals, problemes de seguretat a la ciutat.

Bé.
Per a poder fer esta infraestructura i estos 5.
581.
000 euros, que es va adjudicar a esta empresa, van començar les obres.
I per a començar estes obres, va ser necessari ficar a la disposició de La Generalitat i de l'empresa els terrenys on s'anava a construir esta infraestructura.

Estos terrenys s'ocupen, però no se paguen, no se paguen a ningú.
Comencen les obres, afecten a les infraestructures, s'expulsa la gent de les seues terres, dels camps de tarongers, s'arranquen els tarongers, se tira a la gent dels seus masets o cases de camps que n'hi havia.
Inclús algunes indústries que estaven ubicades dins de…, per on ha de transcórrer esta ronda, que té 4,8 quilòmetres, tenen de tancar les seues portes perquè va a construir-se la carretera.
La carretera s'inicia, la seua construcció, i per motius de dificultats econòmiques i de crisi l'empresa abandona les obres.

A partir d'eixe moment, «nunca más se supo», i la situació és que ni tenim carretera en Vila-real ni tenim ronda ni la gent té les seues terres.
L'actual equip de govern, l'equip de govern que entra a governar en l'any 2011, amb recursos municipals, amb recursos propis, i malgrat una situació econòmica molt complicada, el deute de la Generalitat valenciana que, com vostés saben, doncs, ascendix a milions d'euros en la ciutat de Vila-real, abona als propietaris que se'ls havia llevat les terres 4.
636.
946 euros, quasi cinc milions d'euros de la butxaca dels ciutadans de Vila-real que tindria d'haver assumir el govern valencià i que l'equip de govern actual de l'Ajuntament de Vila-real paga, perquè, evidentment, el que no era comprensible ni acceptable era que a la gent se li lleve les terres, no se construïxca la carretera i, damunt, no se li pague el dret que tenen del preu a eixa expropiació.

És, per tant, l'equip de govern en el 2011, quan es comencen a pagar, i en el 2012 se liquida totalment quasi els cinc milions d'euros que se devia als propietaris.
El 14 de novembre de 2011, vull recordar, es va aprovar una declaració institucional en l'Ajuntament de Vila-real, que van recolzar tots els grups polítics, inclòs el Partit Popular, i que, d'alguna manera, demanava absolutament el mateix que estem demanant nosaltres en estos moments amb esta proposició no de llei.

Hem presentat contínuament, des del Grup Socialista, i me consta també que Esquerra Unida i compromís, en els pressupostos distints de la Generalitat valenciana del 2012, el 2013, el 2014, la proposta que s'incloguera una infraestructura tan important, com dic, per a la comarca i fonamental per a al ciutat de Vila-real, sense ningun èxit i, per tant, sempre votant que no el Partit Popular.

Tinc de dir que, Vila-real, vostés saben que és una ciutat capital de serveis de la Plana, a on s'ubica la universitat a distància, instituts, Agència Tributària, serveis social, el Villarreal Club de Fútbol en primera divisió, amb el que representa també d'accés a la ciutat de moltíssima gent, Hospital de la Plana, el palau de justícia, la seua de la Plana de la Universitat Jaume I.
.
.
Són serveis que fan que vinga quantitat de gent dels pobles dels voltants a prestar estos serveis, que se'ls presten estos serveis a la ciutat, i que tenen tots de passar per estes avingudes, com he dit.
Més greu és els camions o el transport pesant, que té de travessar avingudes com la d'Itàlia o com la d'Alemanya.

Estam acostumats en Vila-real que siga una ciutat tremendament discriminada.
Som l'únic poble o ciutat d'aquella zona que no té els accessos als pobles dels voltants a quatre carrils, amb rondes adequades.
Anys perduts, incomprensibles, des del 2003 consta també el desdoblament de la carretera de Burriana, i «nada más se supo», res tampoc al respecte, però no podem accedir ni a Burriana ni a Castelló ni a Almassora ni a Onda per carreteres desdoblades, amb seguretat adequada, malgrat el nivell de desenvolupament industrial i la quantitat de necessitats que tenim a este respecte.

M'agradaria dir-los també que, en un moment de dificultats econòmiques com este, és fonamental, amb un 27% d'atur en la província de Castelló, amb un 27%, per tant, també, un 26 en Vila-real, i després dels atacs del govern del Partit Popular de l'estat a la indústria ceràmica amb factures com la de gas, com la de la llum, com la de la cogeneració, no permetre tindre unes infraestructures adequades que no suposen ningun gasto exagerat després de tots els dispendis que hem conegut d'este govern valencià, històric i també actual, respecte a infraestructures moltes vegades innecessàries, és absolutament.
.
.
, i ho considerem una vergonya i un descrèdit absolut d'este govern, que ja els dic que no ho estem plantejant hui, sinó ho hem plantejat en els pressupostos del 2012, de 2013 i del 2014.

Des de Vila-real som conscients de la necessitat d'aquesta infraestructura generadora d'oportunitats, que també ens permetria poder desenvolupar un projecte tan important com hi ha en la ciutat com és l'Espai La Vila, un espai d'un milió de metres quadrats, amb una inversió que hi ha hagut de la compra de terrenys de 150 milions d'euros, el mateix preu que ha costat l'aeroport de Castelló, i que serà inviable absolutament, si no construïm una ronda com esta, que és imprescindible per a poder connectar este espai amb la resta de vials.

Els ciutadans de Vila-real han tengut de gastar-se dels seus diners quasi cinc milions d'euros, que podrien haver estat destinats a plans d'ocupació, a pagar deutes que ens havien deixat, a ajudar a les famílies o empreses, i, per contra, hem tingut de pagar, perquè era de justícia, a les famílies a què s'havia privat de les seues terres.
No és la primera vegada que ens passa açò, que mos toca pagar una expropiació o els terrenys per a poder construir una infraestructura i no se mos construïx.
A estos cinc milions d'euros cal sumar en Vila-real l'escola oficial d'idiomes, que va presentar el senyor Font de Mora quan era conseller de cultura i veí de Vila-real, i que eren 10 milions d'euros d'inversió, que no s'ha construït, que allí estan els terrenys i que ara l'Ajuntament de Vila-real tindrà d'assumir un milió i mig d'euros d'expropiació d'eixos terrenys, conforme mos ha condemnat el Tribunal Suprem a pagar, o quasi cinc milions d'euros, sis milions d'euros, en una depuradora, la de vora riu, que també va ser adjudicada en el seu moment a una empresa i posteriorment se va resoldre el contracte sense que hui per hui n'hi haja ninguna solució a esta qüestió.

Per últim, m'agradaria dir que l'equip de govern de Vila-real ha intentat negociar contínuament amb la conselleria d'infraestructures esta qüestió, fixen-se vostés que són ja quasi tres anys de govern que duem en intentar diàleg, els hem plantejat inclús la possibilitat de poder fer esta ronda dos carrils només, si les circumstàncies econòmiques són complicades i, per tant, estaríem parlant d'uns tres milions d'euros.

El tram en Castelló, i acabe amb açò, senyor president, és un pressupost de 86 milions d'euros, que té de cobrir 8 quilòmetres, el tram en Castelló, que només han segut capaços en díhuit anys de govern valencià de cobrir 2 quilòmetres i, per tant, jo crec que és de justícia que puguem aprovar una proposta com esta, la imminent construcció i abonar a l'ajuntament quasi cinc milions d'euros que hem pagat els vila-realencs.

Gràcies.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies, senyor Benlloch.

Per temps de cinc minuts té la paraula la senyora Albiol.

La senyora Albiol Guzmán:

Gràcies.

Bé, doncs, jo volia contar un episodi, dins de tota aquesta història que té la ronda sud-oest de Vila-real, perquè ja és història el que té, després de tants anys.
Doncs, bé, volia recordar un episodi per a il·lustrar-nos un poc de quina ha segut la.
.
.
, de com és la situació, ¿no?

Corria juliol del 2007 quan el vicepresident del Consell aleshores, el senyor Vicente Rambla, bé, doncs, es va deixar caure per Vila-real de la mà de l'aleshores alcalde, Juan José Rubert, i va fer tota una sèrie de promeses i declaracions, també perquè estàvem a les vores d'unes eleccions generals, de les eleccions generals del 2008, que el Partit Popular volia guanyar a tota costa i, per tant, van anar a Vila-real a prometre-ho tot, tot el que es podia prometre ho van prometre en aquella visita a Vila-real.
I, de fet, en paraules de l'aleshores alcalde, van prometre tota una sèrie d'infraestructures i, en les seues paraules, «para permitir que la ciudad siga generando más riqueza y más empleo».
I ahí es va anunciar una altra vegada més eixa ronda sud-oest per part del senyor Rambla.
.
.
A més, el senyor Rambla va anar més enllà i va anar més «a lo grande», aleshores es parlava que la ronda tindria dos carrils, però el senyor Rambla va dir que no, que ell volia una circumval·lació moderna i fluida i que, per tant, se tractava d'una de les infraestructures més importants de la província i que no podia ser de dos carrils, tenia de ser de quatre carrils.
I així ho va fer, allí va deixar eixa promesa, eixa declaració en portes de les eleccions generals.

Bé, des d'aleshores.
.
.
, aleshores, en 2007 va passar açò, aquesta infraestructura era prioritària, absolutament necessària, bàsica per a generar creiximent i ocupació en Vila-real per a generar riquesa, era importantíssima, i així ho va traslladar el senyor Rambla a la ciutadania, als veïns i veïnes de Vila-real.
Bé, des del 2007 han passat set anys, el govern de la Generalitat valenciana continua sent el mateix, la ronda no està fet, ni tan sols s'han pagat les expropiacions que se tenia d'haver pagat per part de La Generalitat, però, clar, el que ha canviat ha segut el govern de Vila-real, que ja no és del Partit Popular.
Jo deixe ací una reflexió, jo espere que no fer totes les inversions que necessita Vila-real.
.
.
, esperem que no siga una mena de càstig, perquè.
.
.
, per no votar com Déu mana, esperem que no siga això, ¿val?

Perquè si en 2007 era tan necessari i era tan important, no entenc com, a hores d'ara, encara estem en aquesta situació, quan l'única cosa que ha canviat ha segut el color del govern de Vila-real.
Per això dic que esperem que no siga un càstig perquè els ciutadans i ciutadanes de Vila-real, doncs, bé, s'han equivocat al votar.
.
.
, en ulls del Partit Popular, clar.

I, bé, nosaltres, des d'Esquerra Unida, evidentment, anem a recolzar la proposició no de llei, entre altres coses, perquè és calcada a la declaració institucional que nosaltres, que Esquerra Unida, ja vam recolzar en l'Ajuntament de Vila-real, i nosaltres votem el mateix en un ajuntament que en les Corts Valencianes, igual que hem fet amb el metro a Riba-roja, a Vilamarxant, o igual que fem sempre.
Sempre votem el mateix en un ajuntament que en les Corts, i si en l'Ajuntament de Vila-real hem recolzat que s'ha de construir ja la ronda sud-oest i que s'ha de pagar eixa indemnització per part de la Generalitat valenciana, ho reclamem també en les Corts Valencianes, perquè som coherents, perquè no diem una cosa a un lloc i en fem una altra a un altre, perquè no enganyem els veïns i veïnes de Vila-real dient-los «sí» a una cosa i, després, quan venim ací, votem la contrària.
I esperem que la mateixa coherència que estem tenint des d'Esquerra Unida votant el mateix ací que en Vila-real, la tinguen també els altres grups i tots siguem igual de coherents i tots votem ací, per unanimitat, el que ja hem votat per unanimitat a l'Ajuntament de Vila-real.

Gràcies.

(Ocupa la presidència el president, senyor Rafael Ferraro Sebastiá)

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Albiol.

Sí, senyor Castejón, té vosté la paraula per part del Grup Parlamentari Popular.
.
.
Perdó, (inintel·ligible) .
.
.
(Veus)

Perdón, señor Ponce, perdone, señor Ponce, pero me acabo de incorporar.
Tiene usted la palabra.

El senyor Ponce Guardiola:

Gracias, señor presidente, perdonado.

Bien, bueno, ha quedado bien clara cuál es la situación, cuál es la necesidad y cuáles son los atrasos de esta infraestructura imprescindible para el municipio de Villarreal.
Poco más se puede añadir.
La verdad es que en las dos intervenciones anteriores se saca todo el mapa de la situación y yo, pues, quería ahondar un poco en la última situación.

Resulta que.
.
.
, resulta incomprensible que un ayuntamiento tenga que asumir 5 millones de coste de expropiaciones que tenía que haber realizado la Generalitat valenciana.
Y resulta incomprensible que siga esa deuda activa, y todo hace pensar lo que apuntaba la señora Albiol, que es que, bueno, como no tenemos el gobierno en Vila-real, pues, vamos a dejarlos lo más endeudados posible y no podrán dedicar ese dinero que es suyo a otras cuestiones que son necesarias para el municipio.
La verdad es que es increíble, (veus) pero todo apunta en esa dirección.

Entonces, pues, bueno, se ha comentado.
.
.
, estamos también en el gobierno de Vila-real, por supuesto que apoyamos y estamos de acuerdo en esta declaración institucional, y lo que hay que exigir, hay que exigir, ¿eh?
, porque.
.
.
, bueno, esa coherencia que hemos mencionado, que se ha estado hablando y que en ningún caso se ve en el Partido Popular, ¿eh?
Hay que exigir que lo que se vota en un sitio, se vote también en otro distinto, ¿eh?
, porque, de lo contrario, sí que hay esa gran desafección de la ciudadanía hacia la política, puesto que, claro, si un político puede decir «aquí, sí» y «allá, no», pues, bueno, ¿qué credibilidad se tiene?

Por tanto, no voy a extenderme más, es necesaria la inminente construcción de esta ronda suroeste en Vila-real, y es imprescindible, de justicia, que el ayuntamiento reciba esos cuatro millones seiscientos y pico mil euros que han pagado a los propietarios expropiados, ¿eh?
, para que el ayuntamiento, pues, bueno, tenga esa capacidad económica intacta y no se vea condicionado este ayuntamiento, como otros muchos, tristemente, no se vea condicionada su acción política y en la ejecución de sus propios presupuestos a la devolución de unas deudas de la Generalitat valenciana que, bueno, pues, que en muchos casos impiden la normal vida política de muchísimos municipios, bien por deudas impagadas o bien, como este caso, por inversiones y por gastos que tiene que realizar un ayuntamiento, que no le corresponderían, pero que por justicia, de cara a sus vecinos, pues, no tiene más remedio que hacer, ¿eh?

Por tanto, pues, bueno, obviamente votaremos a favor de la propuesta del Partido Socialista, y exigimos esa coherencia al Partido Popular.

Gracias.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Ponce.

Señor Castejón, (inintel·ligible) .
.
.
Popular, tiene la palabra.

El senyor Castejón Chaler:

Moltes gràcies, senyor president.

Doncs, per part del Grup Parlamentari Popular avançar-li que hi votarem en contra.
Votarem en contra d'esta PNL i seré molt breu en les meues explicacions, perquè només tinc un argument, només tinc un argument, i l'argument és la manca de finançament, la impossibilitat en estos moments de comptar amb les disponibilitats pressupostàries per poder abordar, tal com vostés demanen en aquesta PNL la «immediata».
.
.
, la immediata construcció d'aquest ronda, la immediata construcció i també la quantitat que parlàvem per a que es puga retornar a l'Ajuntament de Vila-real les expropiacions que es van a dur a terme.

Moltes vegades se diu que querer es poder i vosté sembla que quan parlen i estan en l'oposició esta frase la tenen claríssima, querer es poder.
Però saben que no sempre és així i en este cas, com moltes vegades, una cosa són les intencions, una altra cosa són les voluntats i altra són les possibilitats i les realitzacions.

Només, com li deia, tenim un argument i avui per avui me parlaven de coherència.
Així que per coherència i per responsabilitat anem a votar en contra.
Perquè està claríssim que, des del Grup Parlamentari Popular com per part del Consell, mosatros naturalment que podem comprendre, i comprenc perfectament el senyor Benlloch com alcalde de Vila-real, podem comprendre, podem recolzar.
Entenem perfectament tots els arguments, de fet són els mateixos arguments que en el seu moment, quan se parlava d'aquesta infraestructura ens traslladava el portaveu del Partit Popular, el senyor Héctor Folgado.

Però des del Grup Parlamentari Popular, des del Consell, evidentment que compartim, insisteixo, compartim perfectament la importància d'aquesta ronda sud-oest de Vila-real.
I vosté ho ha dit, no és només ara quan es compartix aquesta importància, perquè ja es va licitar en l'any 2008, se van començar les obres.
Les obres consistien en un principi, si no estic mal informar, només en els dos carrils al llarg de 3,4 o 4,8 quilòmetres als quals feia referència.
També estava la vorera i un carril bici.
I per problemes en aquells moments, com poden ser la crisi econòmica, la empresa Midascon va entrar en procés concursal i la conselleria d'infraestructures va haver de rescindir el contracte.

Però vosté ha dit, el portaveu del Partit Socialista, diu «y nunca más se supo».
Jo en això he de discrepar, de la mateixa manera que discrepe en algunes apreciacions que ha fet vosté en les que deia, el representant del Partit Socialista, en què deia que per part del Partit Popular anàvem en contra dels que no tenien defensa dels ciutadans o que anaven atacant l'economia de la província de Castelló.
I precisament és tot el contrari.

I diu que «nunca más se supo» i sap perfectament, jo crec que això ho coneix, que des d'aquell moment la conselleria no ha estat parada.
Precisament ahí estan els de l'ajuntament, i crec que vosté m'ho ha dit, la conselleria va aprofitar, precisament després de rescindir l'obra, per a redactar un nou projecte que sí que contemplava la duplicació d'aquesta ronda, és a dir els quatre carrils dels quals estàvem parlant.

En tot cas, també sap, també ho ha dit, que és una ronda urbana que està prevista en el pla general.
Això formava part del que era la xarxa de viaris local.
Els terrenys en els quals es va obtindre per a portar a terme van ser sufragats per part de l'ajuntament, evidentment.
Ahí caldria vore que és una administració beneficiària per a l'expropiació.
L'execució la faria la conselleria.
I no és una cosa nova, perquè també en moltes localitats s'ha fet exactament el mateix.
És a dir, les expropiacions, i podia parlar d'unitats viàries, el tema de Vinaròs, el tema de Benicarló, el tema de Peníscola, que és el que més conec i que s'ha fet exactament de la mateixa manera.

Quant a l'actuació, evidentment, és una actuació prioritària per part del Consell.
La conselleria ho ha dit.
S'ha estat inclús en conversacions amb l'estat central, que és el titular de la 240; s'ha estat en contacte, vosté diu que hi han hagut intents de negociació amb la conselleria i jo sé que hi han hagut negociacions amb la conselleria, amb el govern actual del tripartit que hi ha a Vila-real.

Però, evidentment, sabem que el que més mos interessaria a tots no s'ha dut a terme, que és la construcció, en definitiva, d'aquest vial.
I és un vial que no és nou.
No és que ara rebutgem una PNL perquè sí, sinó que no es va contemplar aquesta actuació als pressupostos de la conselleria.
La conselleria ja va explicar el perquè, després de diverses vegades de que s'havia fet la petició, no es podia fer front amb aquestes inversions.
Evidentment hi ha una sèrie de prioritats i s'ha assenyalat moltes vegades que la prioritat de la conselleria, avui per avui, és acabar una sèrie d'obres que estan en execució, pagar-les, abans d'enfrontar noves actuacions per a les quals no se disposa del finançament suficient.

Per tant, com li dic, sí compartim completament la importància d'aquesta PNL, la importància de la seua ronda.
Però la primera proposta de resolució no és viable, perquè no hi ha disponibilitat pressupostària actual.
Tenim un pressupost aprovat per Les Corts.
És impossible avui per avui construir la ronda.

I la segona de la seua proposta, bé, l'ajuntament en el seu moment va assumir l'obtenció dels terrenys, se'n van alçar les actes d'ocupació oportunes a benefici de l'expropiació i es van a dur a terme les expropiacions.
Com deia, la defensa dels ciutadans moltes vegades està al costat d'ells.
I el que està fent el govern del Partit Popular és estar al costat dels ciutadans, perquè les prioritats avui per avui amb els recursos que compten els pressupostos generals de les diverses conselleries i especialment la Conselleria de Medi Ambient, Territori i Habitatge no ens permet fer una obra que des de molt de temps, des del Grup Parlamentari Popular, des del Consell i sabem perfectament des del Grup Popular a l'Ajuntament de Vila-real, es considera com a prioritari.

Qüestions ni més ni menys que falta de finançament, però a més coincidim plenament en la necessitat i conveniència de portar-la a terme quan més prompte possible.

Res més.

El senyor president:

Gràcies, senyor Castejón.

Per a rèplica, senyor Benlloch, té vosté la paraula.

El senyor Benlloch Fernández:

Moltes gràcies, senyor president.

Jo, senyor Castejón, he de discrepar absolutament de les seues paraules, evidentment.
La primera pregunta que li hauria de formular és si creu vosté que la Generalitat valenciana del senyor Alberto Fabra, un castellonenc, li pot dir a la indústria ceràmica, a la ciutat de Vila-real, que el problema per a no recolzar el seu partit, que en Vila-real sí que ha recolzat un (inintel·ligible) .
.
.
institucional de construir una infraestructura que suposa, com he dit abans, perquè la voluntat de diàleg d'este equip assistit li hem arribat a dir a la consellera que si no podem en estos moments quatre carrils, que encara que hem fet les expropiacions per a quatre i hem hagut de pagar des de l'ajuntament per a quatre, que la fem per a dos, que permetem almenys els camions passar per ahí, que no es produïsquen problemes als veïns, com estan produint-se, des de seguretat, mediambientals, que possibilite el desenvolupament del polígon industrial nostre de la carretera d'Onda, ¿vosté creu que se pot dir ací, en les Corts Valencianes, a una ciutat de 52.
000 habitants, a la qual La Generalitat li deu 13 milions d'euros, que estem tremendament discriminats en infraestructures, que no pot assumir la Generalitat valenciana 3 milions d'euros per a fer una infraestructura, una ronda?
Home, jo crec que és, per descomptat, jo crec que la seua papereta, com a diputat de Castelló, per a defendre açò ha segut molt complicada.
Perquè a més ha entrat vosté en una sèrie de contradiccions que són impensables.

En primer lloc, si resulta que és una via urbana que ha d'assumir l'ajuntament, com ja li dic totes estes coses, ¿què pinta -vosté ha dit que hi han hagut negociacions amb conselleria, amb l'estat, amb el Ministeri de Foment- què pinta el Ministeri de Foment i la conselleria per a fer una carretera que és urbana?
Si haguera sigut urbana l'haguérem feta mosatros amb pressupostos de l'Ajuntament de Vila-real.
No.
És una carretera comarcal, que connecta amb Onda, amb Alcora, ja ho he dit abans, i que no només beneficia Vila-real, és importantíssima i necessària la seua construcció.
Per tant, la primera contradicció.

I, segona, evidentment vostés sempre s'excusen, quan ja no tenen altre argument, en que no tenim diners, devem a les farmàcies, devem als col·legis, devem a tot el món, no paguem a ningú, ¿com anem a fer ara una carretera nova?
Hem de pagar el que tenim en marxa.
Però el que volen sí que paguen i cada dia coneixem la compra Valmor per 30 milions d'euros, la fórmula 1 i tots estos dispendis que no cal repetir de nou, Canal 9, total desastre de la gestió que s'ha fet.

Però no anem a entrar en un debat d'estos generals, anem a entrar puntual.
I li fique un exemple.
Si hi ha interés en construir esta ronda i realment no fóra un element de discriminació i de càstig a un poble que no vota el que vostés volen, i ho dic ben clar, nosaltres si haguérem sigut d'una altra manera haguérem dut este tema ja fa dos anys i mig.
I jo ja sóc dos anys i mig d'alcalde, més de dos anys i mig, i ve a Les Corts ara, després d'estar ja incapaços d'aconseguir res, perquè li ho hem dit per activa i per passiva i veiem que evidentment no se mos va a fer la carretera, perquè no se vol fer la carretera.

Li fique jo una proposta damunt de la taula, li ho hem dit a la consellera, si vostés no tenen diners, cosa que no me crec, evidentment, i que no mos creem els qui estem ací en l'oposició, perquè demostren vostés que en tenen per al que volen, utilitzen el sistema del finançament alemany, com van fer amb el palau de justícia de Vila-real.
Traguen 3 milionets d'euros, que això no és res per a la Generalitat valenciana, a cànon, a cinc anyets, que hi ha empreses interessades que han parlat amb nosaltres i també amb la conselleria, que ho traguen que assumiran eixos 3 milions d'euros, la construiran i els paguen vostés en cinc anys amb interessos inclosos.

Això és un sistema que no hi ha absolutament ningun problema i que no haurien d'aportar vosté ni un euro i que demostra clarament que aixina s'ha construït el palau de justícia de Vila-real per 10 milions d'euros.
Ara, si vostés no tenen capacitat de finançament, perquè ni tan sols poden endeutar-se per a quatre anys, quan una empresa assumix el seu cost i els interessos, ja és un problema de com han fet les coses i de com fan vostés les coses.

El senyor president:

Moltes gràcies senyor Benlloch.

Senyor Castejón, té vosté la paraula.

El senyor Castejón Chaler:

Ràpidament.

Ara s'estan pagant molt d'estos crèdits que deia del mètode alemany s'estan pagant ara, és a dir, els interessos i evidentment les amortitzacions d'algunes coses que s'han fet.
El que està clar és que avui per avui, mire, en el pressupost de la conselleria crec recordar que eren 337 milions d'euros i és un pressupost que en el seu moment se va dir, no és un pressupost expansiu, no permet fer grans inversions, no es contemplava ja des d'un principi aquesta ronda sud des de Vila-real.
Les grans inversions se van fer en els darrers anys, ara cal pagar-les i sobretot cal mantindre aquestes inversions que s'han fet.
I amb això se gasta una part important del pressupost.

Però jo el que no vull és que vosté no s'equivoque, dóna la sensació com si per part del Partit Popular s'intentés discriminar Vila-real, han parlat de càstig.
No, no.
Mire, la ronda sud-oest de Vila-real és importantíssima, li ho he dit i ho tenim claríssim.
I tampoc és un objectiu oblidat, no, no és un objectiu oblidat.
El que passa és que és un objectiu prioritari, però que hi ha uns objectius més prioritaris que altres, perquè no es poden atendre tots a la vegada amb els recursos existents.
I això vosté que governa un ajuntament ho sap perfectament que tindrà una sèrie de necessitats i no podrà fer front a totes a la vegada.

Els recursos són limitats, no són il·limitats i, per tant, cal fer el més important, el més imprescindible per assegurar el primer que mos interessa: el funcionament normal de totes les competències que en este cas té assumides la conselleria de la que féiem referència.

Per tant, vosté també, clar, perquè està governant un ajuntament, que governar és marcar prioritats, però prioritats que siguen assumibles i que siguem assumibles amb els recursos que comptem.
I això sembla que quan un governa ho té clar, però quan està a l'oposició s'oblida.

Mosatros què més voldríem, en este cas el Grup Parlamentari Popular, el Consell, tindre un pressupost suficient per a fer front, no només amb esta ronda sud-oest de Vila-real, poder actuar també en el desdoblament, al que vosté també crec que ha fet referència, de la CV-20 entre Onda i Vila-real o la CV-185 entre Borriana i Vila-real!
Mire si hi ha de necessitats.
.
.
(Remors) Evidentment.
I no se pot parlar de discriminacions, cal marcar prioritats.

Per tant, com li deia abans, governar és marcar prioritats i fonamentalment marcar prioritats que siguen assumibles amb uns recursos que comptem.
Avui les prioritats a nivell general sap perfectament que van per un altre camí, no són precisament el fer grans infraestructures, el fer grans obres sinó precisament quines són les prioritats, i ho saben, la salut, l'educació, l'atenció a desprotegits, l'ocupació, la vivenda.
I en això s'està treballant, en això s'està apostant.
I la societat, com vosté deia en un principi, diu, «és que van en contra dels ciutadans de Castelló».
No, no, no, precisament el que estem fent és intentar solucionar els problemes més greus i allí va el capital més important d'estos pressupostos.

Importantíssima l'actuació que vosté mos presenta, evidentment, però davant hi ha altra sèrie d'interessos que amb els recursos que tenim avui per avui no se pot fer front.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Castejón.

Senyories, passem a la votació.
Vots a favor de la proposició no de llei?
5.
Vots en contra?
8.
Per 8 vots en contra i 5 a favor queda rebutjada.

Senyories, hem acabat l'ordre del dia.
I només dir-los que estaré uns dies fora.
.
.
aixina un poc tocat.
.
.
fora de joc, però el senyor vicepresident estarà a la seua disposició per a qualsevol cosa que vostés vullguen.

Agrair-los la seua assistència i la seua col·laboració.

S'alça la sessió.

(S'alça la reunió a les 13 hores i 12 minuts)