Medi%20Ambient%126525.04.24%20macro.html





Comissió de Medi Ambient realitzada el dia 24 d'abril de 2012.
Comença la reunió a les 17 hores i 5 minuts.
Presideix el diputat senyor Andrés Antonio Ballester Costa.
Reunió número 7.

El senyor president:

Buenas tardes.

Damos comienzo a la comisión de territorio, medio ambiente y vivienda.

Y antes de nada, quisiera hacerles partícipes a los miembros de la comisión de las incidencias, por así decirlo, que tenemos.

Se ha retirado por parte del Grupo Socialista la comparecencia de la consellera de Agricultura, Pesca y Alimentación, que es el punto número 2; se ha aplazado por parte de Izquierda Unida el punto número 6 y el punto número 10 y se ha retirado por parte del Grupo Parlamentario Popular el punto número 7.

Con lo cual, señor secretario, si es usted tan amable, pasa lista y damos comienzo a la comisión.

(El secretari passa llista per tal de comprovar si hi ha quòrum)

Muchas gracias, señor secretario.

Dar la bienvenida a esta comisión a la secretaria autonómica, doña Gema Casanova, perdón, doña Mar Casanova -me he empeñado yo en cambiarle el nombre desde que ha llegado-, doña Mar Casanova.

Preguntes

El senyor president:

Y, bueno, y como segundo punto del orden del día, como tercer punto del orden del día, está la pregunta del Grupo Parlamentario Compromís número 231, que tiene la palabra, a continuación, el señor Ponce para dar cuenta de ella.

¡Ay!
, perdón.
Se nos olvidaba aprobar el acta de la comisión anterior.
El punto número 1 de la comisión es aprobar el acta.
¿Hay alguna.
.
.
?
Nada.
Pues queda aprobada por unanimidad.

Entonces, sí, ahora sí, damos paso a la palabra.
Señor Ponce, tiene usted la palabra para desarrollar la pregunta número 231 del Grupo Parlamentario Compromís.

El senyor Ponce Guardiola:

Gracias, señor presidente.

Señora secretaria autonómica, buenas tardes.

Bien.
La pregunta era bien clara: ¿considera el Consell que el tractament terciari de les aigües residuals a les depuradores és superflu?

Nosaltres hem fet també unes preguntes escrites que no han segut.
.
.
, no han tingut resposta.
El que passa és que ara, com era el segon punt, se m'ha traspaperat això.
(Pausa) Sí.
Ho dic perquè a la millor la senyora secretària autonòmica pot contestar algun d'eixos punts.

A vore, en castellà.
¿En cuántas depuradoras de la Comunidad Valenciana está previsto eliminar el mencionado tratamiento terciario?
¿Cuáles son cada una de ellas?
¿Qué porcentaje del total de las aguas depuradas quedará afectado por la eliminación del tratamiento?
¿En qué período, fechas de inicio y final, está previsto realizar la supresión del tratamiento terciario en cada una de las depuradoras afectadas?
¿Cuál es el ahorro estimado a consecuencia de la adopción de la mencionada medida?
¿En qué circunstancias no está prevista la eliminación del tratamiento?
Y ¿cuáles son las consecuencias ambientales previsibles de la eliminación del tratamiento terciario?

El senyor president:

Tiene la palabra doña Mar Casanova.

La senyora secretària autonòmica d'Agricultura, Pesca, Alimentació i Aigua:

Hola.
Muy buenas tardes.

Señor presidente de la comisión.

Señoras y señores diputados.

Señor Ponce, en primer lugar, creo que las preguntas que me hace referencia sí que han sido contestadas, según tengo yo.
.
.
No las he traído, pero, vamos, me han entregado hoy el papel de que habían sido contestadas por escrito por la consellera, todas, todas ellas.
Entonces, bueno, en principio, ya están contestadas por escrito.

Pero, en cualquier caso, voy a contestar a su pregunta, la de hoy, la de si consideramos que es superfluo el tratamiento terciario en nuestras depuradoras.

Para el Consell, la depuración y la reutilización de las aguas residuales son, y han sido desde hace ya mucho tiempo, una prioridad y un aspecto esencial en la política del agua de la Comunidad Valenciana.
Una política que hemos basado ante todo en potenciar al máximo posible el ahorro y el aprovechamiento integral del agua disponible en nuestro territorio.

De hecho, desde el año 2003 hasta ahora, La Generalitat ha invertido 745 millones de euros en la construcción de instalaciones de depuración.
Y en la última década hemos destinado casi 1.
000 millones, 930 millones de euros a la depuración y reutilización de aguas residuales.

Gracias a esta inversión del Consell, se ha puesto en funcionamiento más de 40 instalaciones de tratamiento terciario, con capacidad para tratar nada menos que 331 hectómetros cúbicos al año.
Y esto es el 70% de toda el agua que se depura en nuestro territorio.

Creo que este es el dato más relevante en el que debemos parar un poco, para la atención ahí, porque gracias a estas inversiones en tratamientos terciarios de estos últimos años, somos capaces ahora mismo de regenerar y, por lo tanto, de producir agua que se puede reutilizar al 70% de nuestras aguas depuradas.
Es un porcentaje altísimo en comparación con cualquier otra comunidad autónoma y cualquier otro territorio incluso no solo en España, sino de la Unión Europea.

Y creo que teniendo en cuenta que la comunidad está impulsando desde hace ya muchos años una política de agua basada en potenciar al máximo todas las posibilidades de ahorro y de aprovechamiento de agua y que para nosotros desde siempre la reutilización ha sido esencial, este acto es muy significativo, porque supone que el esfuerzo inversor que desde La Generalitat hemos hecho para construir y poner en funcionamiento sistemas de tratamiento terciario, se ha visto recompensado con un elevadísimo grado de porcentaje de reutilización de las aguas en la Comunidad Valenciana.

Como saben ustedes, la Comunidad Valenciana es una de las comunidades autónomas con un mayor grado de reutilización de agua.
Y la reutilización es ahorro y es, además, una garantía para tener recursos hídricos de calidad adecuada incluso en aquellas épocas de sequía que para.
.
.
, sobre todo para nuestra agricultura -y como secretaria autonómica de agricultura es un tema al que soy especialmente sensible-.
.
.
Bueno, como decía, esta reutilización nos permite en determinados momentos de sequía tener agua disponible para nuestra agricultura y para cualquier otro sector que depende también del agua.

En cualquier caso, creo que hay que destacar estas cifras que ponen a la Comunidad Valenciana como uno de los territorios más avanzados no ya de España, sino de toda Europa, como he dicho, en cuanto a depuración y reutilización.

Y creo que estos datos responden por sí solos a la pregunta que usted formulaba, señor Ponce, de si lo consideramos superfluo o no.
Todo lo contrario.
El Consell no considera de ninguna manera que el tratamiento terciario en las depuradoras sea superfluo y, al contrario, y eso lo demuestran los hechos y las inversiones que a lo largo de estos últimos años hemos hecho precisamente en estos tratamientos terciarios.

El senyor president:

Muchas gracias.
(Pausa)

Muchas gracias.

Tiene la palabra, señor Ponce.

El senyor Ponce Guardiola:

Gracias, señor presidente.

Bien, señora secretaria, aunque parece que nos ha contestado por escrito a las preguntas que habíamos planteado, la pregunta se planteó porque hubo una noticia en prensa, en diciembre del año pasado, en la que parecía que había esa intención de reducir ese tratamiento terciario por temas económicos, para hacer ciertos ahorros.

Es cierto que ese tratamiento terciario que elimina nitratos y fosfatos, entre otras cosas, si esas aguas son para riego, quizás no haría falta ni eliminarlas porque no dejan de ser nutrientes.
El problema es si estas aguas se vierten a zona húmedas, en el caso de La Albufera o de cualquiera de las marjales litorales, e incluso a bahías costeras, porque estos nutrientes lo que hacen es proliferar las algas unicelulares, que consumen todo el oxígeno, y ahí es donde viene el problema.

Entonces, si me está diciendo que no se va a eliminar en ningún lado, nos alegramos de ello.
Pero sí que es cierto que estaba la noticia en prensa y parece ser que la fiscalía del estado estaba investigando y había pedido documentación tanto a conselleria como a confederación hidrográfica y a la entidad de saneamiento.

Entonces, si usted desmiente todo esto, pues bien.
Quizás lo que nos pueda explicar es un poco ese 70% de aguas depuradas, que son reutilizables, si realmente se reutilizan, en qué medida y si, bueno, y si está previsto, en determinadas circunstancias, eliminar ese tratamiento terciario por algún motivo, que ya digo que, en determinada circunstancia, se podría aceptar, dependiendo del uso que tenga esa agua.

Entonces, pues, bueno.
.
.
Porque ya le digo, la noticia en prensa.
.
.
, salió en varios medios y en varios días y era más que.
.
.
, era alarmante.

Ha dado datos de.
.
.
, bueno, de muchas inversiones en aguas residuales.
Y cerca de 1.
000 millones en obras o así para reutilización.
Se supone que son canalizaciones o.
.
.
(Veus) Ahora me lo explica, ¿verdad?
Muy bien.

Y, bueno, lo que.
.
.
, ahora mismo tenemos aquí al lado reunida la comisión de EMARSA, que también está explicando dónde han ido.
.
.
, una de las cosas, dónde han ido determinados fondos que se gestionaron en esa depuradora.
Y, claro, que las cifras al final, pues.
.
.
, bueno, no siempre ilustran adecuadamente la realidad.
Lo que me refiero es que, bueno, no sabemos en qué medida esos 745 millones de euros han llegado todos a las depuradoras y se ha gestionado adecuadamente.

No sé si han establecido nuevas medidas de control en las depuradoras o el caso de EMARSA lo consideran una cosa excepcional y única.
La cuestión es que, bueno, no tenemos la seguridad.
.
.
, por lo menos el pueblo valenciano no tiene la seguridad de que todo este dinero se haya invertido realmente en depuración de aguas residuales.

Y, bien, nada, sencillamente, si me puede puntualizar un poquitín en qué se han ido esos 1.
000 millones de obras para reutilización, y ese 70% de aguas depuradas reutilizables, si realmente son utilizadas.
Y, bueno, si nos ilustra en los destinos, pues mucho mejor.

En principio, eso era.
Gracias.

El senyor president:

Muchas gracias.

Tiene la palabra la señora Mar Casanova.

La senyora secretària autonòmica d'Agricultura, Pesca, Alimentació i Aigua:

Bueno, vamos a ir por partes.

La noticia que salió en prensa, efectivamente, sobre que estamos dejando de dar un tratamiento terciario a determinadas aguas es equivocada, porque técnicamente no es correcto.
El tratamiento de nutrientes no forma parte del tratamiento terciario, sino que es un tratamiento dentro del tratamiento secundario.

Por tanto, eso no es así.
Todas las aguas que salen de las depuradoras llevan ya el tratamiento primario y secundario.
Y, por lo tanto, son aguas descontaminadas y que se pueden utilizar, excepto en aquellos casos que vayan a zonas sensibles, como antes hemos comentado, que podía ser La Albufera u otros determinados, en aquellos casos sí que les daba el tratamiento terciario.

Por tanto, el tratamiento terciario es un tratamiento adicional, que no se tiene que dar en todas las aguas, simplemente en aquellas que vayan a ser reutilizadas.

En este caso, nosotros estábamos cumpliendo.
.
.
Como digo, no forma parte del tratamiento terciario y estábamos cumpliendo la normativa, porque estábamos cumpliendo el tratamiento de nitratos y de fósforo.

No sé si es que a lo mejor no se entiende bien cuando he hablado de inversión.
Para dar el tratamiento terciario, primero tenemos que tener las depuradoras.
En los 1.
000 millones, aproximadamente 1.
000 millones, estábamos hablando de la inversión total en depuración, en instalaciones de depuradoras.
Pero es que el tratamiento terciario es una parte.
.
.
, también se da en esas depuradoras.
O sea, que de todos los hectómetros cúbicos que se depuran en la Comunidad Valenciana, nosotros hemos conseguido, implantando estos tratamientos terciarios, que el 70% de esa agua ya depurada pueda ser regenerada y, por lo tanto, reutilizada.

Pero el grado de reutilización del agua no es una cosa que depende de nosotros, depende de distintas variables.
Depende, entre otras cosas, de la época del año, si es temporada de riego, o si es verano o invierno, depende de si ha sido un año muy lluvioso o no y depende de determinadas características.

Por tanto, lo que sí que es importante es que La Generalitat haga el esfuerzo inversor para ser capaces de atender y poder dar agua reutilizada a toda la demanda que tengamos.
Y eso es lo que hemos conseguido.

Eso no quiere decir que toda el agua que pase por las depuradoras deba ser reutilizada, porque eso a lo mejor sí que sería superfluo.
Simplemente tenemos que dar un tratamiento terciario a aquella que vaya a ser utilizada solo en el caso de la reutilizada, porque hay mucha que es de nuevo vertida.
Y, por tanto, seria superfluo dar un tratamiento terciario a aguas que van a volver a ser vertidas.

El senyor president:

Muchas gracias, señora secretaria.

La senyora secretària autonòmica d'Agricultura, Pesca, Alimentació i Aigua:

No sé si con eso.
.
.

El senyor president:

Ya terminó por hoy su intervención en esta comisión.

Y vamos a suspender la comisión un minuto para despedir a la señora secretaria.

(Se suspén la reunió durant uns minuts)

El senyor president:

Continuamos con la comisión.

Proposició no de llei sobre la paralització del procés d'autorització ambiental integrada a l'empresa Reyval Ambient, SL, per a la instal·lació de magatzem i tractament de residus perillosos i no perillosos a l'Alcora, presentada pel Grup Parlamentari Compromís (RE número 12.
862, BOC número 55)

El senyor president:

Punto número cuatro del orden del día: toma en consideración de la Proposición no de ley sobre la paralización del proceso de autorización ambiental integrada en la empresa Reyval Ambiente, Sociedad Limitada, para la instalación de almacén y tratamiento de residuos peligrosos y no peligrosos en La Alcora.
Proposición no de ley que presenta el Grupo Parlamentario Compromís.

Tiene la palabra, por diez minutos, don José María Pañella.

El senyor Pañella Alcàcer:

Moltes gràcies, senyor president.

Simplement és molt clara la proposta.
L'acord a prendre és la paralització del procés d'autorització, bé, instar les Corts Valencianes, instar la Conselleria de Medi Ambient, Aigua, Urbanisme i Habitatge a la paralització del procés d'autorització ambiental integrada per a la instal·lació de magatzem i tractament de residus perillosos i no perillosos a l'empresa Reyval Ambient, que ha presentat el projecte per a la ciutat de l'Alcora.

Cal dir que recentment la conselleria ha donat autorització ambiental integral, però, no obstant, mosatros mantenim la nostra proposta per a fer la discussió dels motius, entre altres coses perquè hi ha certes, diguem-ne, irregularitats claríssimes.

Ací, en este projecte se li adequa totalment eixa dita castellana que diu entre todos la mataron y ella sola se murió.
Perquè el procés s'haguera pogut aturar si des de l'Ajuntament de l'Alcora, anterior ajuntament socialista, en el seu moment haguera fet les al·legacions oportunes en l'últim informe que se demana des de la mateixa conselleria en lloc de silenciar i, per tant, facilitar el primer pas.
No obstant, la conselleria també el tenia clar, tenia possibilitats de paralitzar, si haguera tingut la més mínima voluntat política de fer-ho, perquè motius en tenia.

De fet, hi ha un informe de la mateixa conselleria que he de preguntar ací per què no se fa cas.
Perquè precisament el cap d'àrea de Qualitat Ambiental exposa claríssimament que la tramitació de l'autorització ambiental integral de les instal·lacions de gestió de residus ja havia superat el període d'informació pública i se troba en fase d'obtenció dels informes definitius dels organismes consultats.

Això és quan se presenta una modificació substancial del projecte, perquè en la primera no estava la planta de valorització.
I, precisament, quan apareix en una modificació la planta de valorització s'estén este informe que diu: «En este sentit, la documentació presentada suposa una modificació de la seua sol·licitud d'autorització ambiental integrada que varia els aspectes consultats als diferents organismes intervinents, així com la documentació de què va ser objecte d'informació pública en esta conselleria l'Ajuntament de l'Alcora.
» Admet que és una modificació substancial.
I diu: «En conseqüència, per a l'admissió a tràmit hi ha dues alternatives: la inclusió de la modificació en el procediment actual pel qual s'hauria de renunciar a tot el procediment i presentar la totalitat de documentació necessària per a la sol·licitud d'autorització ambiental integrada referida a totes les parts de la instal·lació tant existents com projectades, la qual cosa és recomençar el procés acumulant-lo tot, o bé tramitació de la modificació, per separat, en un altre expedient d'autorització ambiental integrada per al qual s'hauria de presentar la documentació necessària per a la sol·licitud d'autorització ambiental integrada aquesta vegada referida només a la modificació.
»

D'aquest informe, la conselleria no fa el més mínim cas, perquè opta per la mitat, opta per seguir la tramitació i en el conjunt, ficant-lo tot en el conjunt.
Això és una irregularitat, és una de les irregularitats que hi han en este procés i que, per tant, nosaltres seguim demanant la paralització, la rectificació, perquè açò no és possible que tire endavant.

Per tant, primera, la conselleria ha demostrat una falta d'interés polític, una falta d'interés polític en que no s'instal·lara.
La conselleria és responsable, en este moment, responsable última d'haver fet una autorització ambiental integrada positiva, d'haver donat la sol·licitud de Reyval Ambient en contra de tota la població de l'Alcora, en contra de tot l'Ajuntament de l'Alcora, en contra de tota la societat civil.
I no mos val eixa suposada neutralitat, que tantes vegades se'ns ha contestat dient-nos que des de la conselleria se farà el que legalment procedisca.
Indubtablement que la conselleria ha de fer el que legalment procedisca, però dins de la legalitat estan les opcions que un pren per a l'eliminació de residus.
I en este moment, vostés el que han fet ací és dir que sí a la planta incineradora, amb tots els efectes que aquesta planta puga tindre per a la població de l'Alcora i per a totes les poblacions d'al voltant.
Que si me dóna temps, que en deu minuts no n'hi haurà de temps, parlaríem del que són les conseqüències mediambientals que té.

Però no és només això, no és només això perquè en tots estos processos ara queden moltes preguntes, moltes preguntes més a fer.
Perquè el projecte bàsic de 2006 ampliat en 2007 en els annexos, no són correctes la relació de volum de tractament de residus i el volum d'emissions de gasos producte en la línia d'oxidació tèrmica per incineració o valoració energètica.
El volum d'emissió de gasos contemplats en el projecte d'oxidació tèrmica o valoració energètica del projecte de Reyval, autoritzat per la conselleria en juny de 2011, respecte als dels projectes bàsic i ampliat, que va a passar al tràmit d'exposició pública, supera el percentatge del 25% marcat en el Decret 127/2006.
També la modificació dels volums d'emissió de gasos contemplats en la memòria aclaratòria d'oxidació tèrmica de maig de 2011 respecte a allò exposat supera el 25% i, per tant, és una consideració, és una modificació substancial, com diria el Decret 127/2006.
Aixina podíem estar contínuament posant-vos ací observacions importants totes sobre els volums que s'emeten.

Però, mire, n'hi ha una que no voldria passar.
I és que aquesta planta no està inclosa en el PIR vigent, no està, no està.
I podem aclarir que hi ha una sentència del Tribunal Suprem, la sentència de 18 d'octubre de 2011 sobre el PIR de Castella-Lleó que diu que no complixen la legislació els PIR que no s'ubiquen amb antelació en aquestes instal·lacions.

Per tant, han sigut molt lleugers des de la conselleria al donar esta autorització ambiental integrada positiva, sobretot, entre altres coses perquè se produïxen diferències amb altres plantes i les emissions que consten en l'autorització ambiental integrada, les emissions que consten són inferiors a les d'altres plantes similars que existixen en funcionament, però el tractament de residus que consta és molt superior a estes altres plantes, amb la qual cosa, torne a insistir, vostés han sigut molt lleugers a l'hora de donar una autorització ambiental integrada, que a més va a tindre contestació lògicament.
Jo li dic que se trobaran en els tribunals perquè a més hi ha aspectes tècnics que se poden combatre com la quantitat de vessaments, els riscos sobre la salut.
Però, a part, un procediment inadequat, unes formes incorrectes.

Per cert, als veïns de l'Alcora no se'ls ha admés, a molts veïns de l'Alcora no se'ls ha admés les seues al·legacions perquè diuen que no eren interessant.
Només s'ha considerat interessats les persones confrontants, els veïns confrontants amb la parcel·la on va la planta incineradora.
Algú me pot explicar com aturaran totes les emissions per a dir que la resta de veïns de la població no són interessats en l'assumpte?
No hi ha un estudi ambiental rigorós.
Hi han informes de la Confederació Hidrogràfica del Xúquer que parlen de la possible contaminació i que no són favorables.
Ja hem parlat del que és el canvi del projecte, açò se fa amb nocturnitat i traïdoria, presentant un projecte d'ampliació d'una planta existent i quan ja està a mitat de procediment posant-li una planta incineradora que no existia en el moment inicial.

No parlem d'altres problemes, com soroll, vessaments, un forn amb una capacitat inferior a les tones autoritzades, que ja m'explicaran com va a funcionar.
Té una autorització superior a la capacitat del forn.
I així els podria dir una quantitat enorme de.
.
.
, ja no sé si dir irregularitats, com a mínim irregularitats, perquè si no se corresponen amb allò que hauria de ser, perquè o bé superen allò legalment establert o bé tenen informes desfavorables, amb supòsits després que es millorarà, doncs bé.

Mire, la perillositat és evident i no podem amagar els efectes que tenen.
No diuen incineradores, diuen plantes de valorització de residus.
Mire, plantes on se cremen els residus.
I això és la incineradora.
I transformen els residus sòlids en emissions atmosfèriques, en vessaments líquids que procedixen del llavat dels gasos de combustió, cendres i escòria com a subproducte final.
Això produïx contaminació de l'aire, del sòl i de l'aigua.
I, a més, les noves substàncies que se produïxen són molt més contaminants que els materials de partida, són les dioxines i els furans, són els metalls pesats volàtils, són les cendres dels cremats.
Mire, això és el que van vostés a aportar a l'Alcora, això és el que vostés han regalat i la gent de l'Alcora no vol.
I vostés són els responsables de, precisament, no només de la decisió sinó de no haver fet el dibuix del que són els sistemes d'eliminació dels residus propis per a tot el país.
I aixina ara anem a expenses del que cada una de les empreses vullga presentar, perquè si és legal ho anem a acceptar.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Muchas gracias.

Tiene la palabra el señor Francesc Signes.

El senyor Signes Núñez:

Gràcies, president.

Mire, este tema l'hem tocat diverses voltes en comissió i sempre hem dit el mateix, que no es pot fer cap política de residus que siga eficaç sense la implicació dels ciutadans, que no es pot aconseguir la implicació dels ciutadans excloent-los de la presa de decisions.

Jo els recorde que el 26 de setembre de 2005 vam signar el Partit Popular amb els grups polítics, l'acord marc de residus i el protocol per a la gestió de residus en la Comunitat Valenciana.
El punt cinqué de l'acord ordenava l'establiment de procediments específics de participació que permeteren obtindre el major consens possible per a la ubicació de les plantes de tractament i valorització, així com dels abocadors controlats.
Poc mesos després intentaren ubicar una incineradora en Vall d'Alba que la pressió veïnal, recordem una volta més, va aconseguir parar.
I ara l'intent és en l'Alcora.
Efectivament, en el PIR de l'any 1997 no se contemplava la incineració, i el nou PIR, el PIR que havia d'estar aprovat en 2007, no està aprovat i, per tant, seguix en vigor el PIR de 1997.
Per tant, la incineració en este moment no és una fórmula adequada de tractament de residus.

Però jo en el tema de l'Alcora sí que he de dir que l'Ajuntament de l'Alcora, governat pel PSOE, va fer quaranta al·legacions que es presentaren davant la conselleria i la conselleria va tornar.
.
.
, no va traure altra volta a exposició pública el projecte i, per tant, no va donar opció a l'ajuntament del PSOE en aquells moments per a tornar a fer noves al·legacions.
Perquè n'hi han quaranta al·legacions de l'ajuntament del PSOE, fetes en aquell moment al projecte inicial.

Mire, la comarca de l'Alcalatén, el poble de l'Alcora i el seu ajuntament han expressat, reiteradament, el rebuig a la incineradora; els primers a través de signatures i manifestacions -que seguixen fent- i l'ajuntament per la via judicial.
Però la consellera Bonig, com si fóra autista, ha repetit que «si es legal, se hará» -ja ho he dit jo alguna volta, quan hem tractat el tema este.

Senyories, estes Corts hem d'ajudar la consellera a entendre que el poble de l'Alcora, el seu ajuntament i la comarca de l'Alcalatén reclamen ser reconeguts com a interlocutors vàlids.
L'hem d'ajudar a entendre la paraula participació.
El poble de l'Alcora, i el seu ajuntament, l'únic que estan demanant és -i no és poc- que se li reconega el dret a participar d'allò que li afecta.
I, enfront d'això, només estan trobant-se amb una consellera prepotent, que ni escolta ni entén que sense negociació, consens -que tant el reclama ella per al tema dels residus- i acord només se generarà crispació, sense aconseguir el seu objectiu.

Ho hem dit altres voltes -el portaveu de Compromís ara hui no ho ha dit, però s'ha dit altres voltes- que el jutjat d'instrucció número 5 de Castelló ha obert una investigació a Reyval Ambient, que és l'empresa que pretén posar la incineradora en l'Alcora, per un presumpte delicte contra el medi ambient.
Per tant, són això uns pèssims antecedents per a l'empresa que, des del passat 15 de juny, té l'aprovació de la conselleria per a la construcció de la incineradora a escassos metres del casc urbà de l'Alcora, amb una capacitat -ho hem dit moltes voltes en esta comissió- de 45 tones anuals de residus tòxics, en una primera fase, i 135.
000 tones en una segona fase.
Però és que esta empresa també, a més, Reyval Ambient, ja arrossega tres denúncies per suposades irregularitats en el tractament de residus.

Senyories, els socialistes de l'Alcora, els socialistes de l'Alcalatén, els socialistes de Castelló i els socialistes de la Comunitat Valenciana rebutgem la ubicació d'esta incineradora.

Jo voldria fer-li-ho, això, especial referència al senyor Pañella.
Rebutgem la instal·lació d'esta incineradora.
I m'agradaria que ni Compromís ni el senyor Pañella tingueren cap dubte en el tema eixe; perquè no hi ha motius perquè hi haja cap dubte, almenys cap motiu respecte als posicionaments diversos que este grup ha pres en estes Corts quan hem parlat de la incineradora de l'Alcora.
Sempre hem votat en contra.
Per tant, senyor Pañella, no ha de tindre cap dubte al respecte d'eixe tema.

I demanem que Les Corts insten el Consell, en el sentit que demana la proposta de Compromís, a anular l'autorització ambiental integrada a Reyval per a la seua instal·lació.

Recentment, també, hem conegut que la conselleria ha desestimat el recurs d'alçada, interposat per l'ajuntament i la plataforma «No a la contaminació».
No obstant, la lluita continua, com molt bé ha dit el senyor Pañella; i els serveis jurídics de l'ajuntament insistixen que hi ha motius -com ha dit el senyor Pañella- per evitar el projecte, en existir irregularitats en el procés de tramitació de la declaració ambiental integrada, i han interposat un recurs contenciós administratiu, davant el TSJ de la Comunitat Valenciana.
Per tant, el procés judicial continua.

Este recurs el fonamenta l'Ajuntament de l'Alcora en l'existència d'irregularitats en el procés de tramitació de la declaració ambiental integrada.
El fonamenta en el fet que la conselleria ha acceptat dos de les nou al·legacions del recurs d'alçada; per tant, n'hi ha fonament.
El fonamenta en l'escàs rigor de l'estudi ambiental previ, el que es presenta per part de l'empresa perquè siga atorgada, per part de la conselleria, la declaració ambiental integrada.
O també el fonamenta, fins i tot, en no tindre en compte els informes desfavorables emesos per la Confederació Hidrogràfica del Xúquer, que, efectivament, són desfavorables; no s'ha tingut en compte, per part de la conselleria, a l'hora d'emetre la declaració ambiental integrada.

Per tant, la consellera ha indicat recentment -i moltes voltes, i en una reunió en què estava el senyor Ponce- que vol que este tema dels residus i, sobretot, el tema de la incineració siga un objecte de consens i de pacte -el senyor Ponce ho recordarà perfectament-.
Però les actuacions de la consellera no van, en absolut, en eixa direcció.
Per tant, les formes per a propiciar el consens no són estes; és a dir, no són vore-mos en els tribunals, com en este moment està passant amb la incineradora de l'Alcora, que està ahí ja, en el TSJ.

Per tant, dit tot això, el meu grup reitera, una volta més, que estem en contra d'eixa incineradora.
I, per tant, anem a votar a favor de la proposició no de llei del Grup Compromís.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Muchas gracias.

Solamente una cuestión, por parte de esta presidencia.

Señor Signes, me gustaría que retirara usted la palabra autista, en el término peyorativo de calificación a la consellera Bonig, puesto que yo entiendo que un autista es un chaval con capacidad reducida y creo que no lo ha dicho usted con esa intención, evidentemente.
Pero creo que, por el buen talante de esta comisión y el que siempre usted ha demostrado en esta comisión, lo retirase, más que nada porque, entre otras cosas, yo le diría que en el mundo del autismo hay mucha gente que tiene estudios superiores e incluso capacidades mucho más superiores que las personas normales, como somos, creo…, que todos estos que somos en la comisión.

El senyor Signes Núñez:

Sí.
Molt bé.
Ho retire, efectivament.
I demane disculpes.

Volia referir-me que la consellera.
.
.
, digam, no és receptora dels sentiments que té el poble de l'Alcora i que tenen els veïns de l'Alcora i de la comarca.

Gràcies.

El senyor president:

Arreglado.
Porque, además, yo sé que lo había dicho usted sin ningún tipo de ser acto peyorativo.

Tiene la palabra, por parte del Grupo Popular, don Mariano Castejón.

El senyor Castejón Chaler:

Moltes gràcies, senyor president.

I m'ha llevat la primera de les intervencions que volia fer, evidentment.
Ho tenia apuntat aquí.
Perquè, ja no només en el cas del qualificatiu autista, sinó, inclús, el qualificatiu, de forma continuada, que se li diu a la consellera de prepotent, que fomenta la crispació.
.
.

Però jo penso que quan una consellera, en una tramitació, s'ajusta a la legalitat i s'explica que està.
.
.
; és a dir, provoca el que puga provocar, però la legalitat és la legalitat.
I el que no comprenc és com, per part de Compromís, li diu que «no mos val que se mos diga que s'ajusta a la legalitat».
Aleshores, ¿què hem de fer, prevaricar per a tirar endavant un procés?
¿Prevaricar és el que vosté mos diu que ha de fer l'equip que està en el govern de La Generalitat?

Evidentment ni esta concessió s'ha fet d'una forma lleugera, sinó totalment responsable.
.
.
Mire si és responsable que, de fet, en la fase que mos trobem ara, en què una vegada concedida aquesta autorització ambiental integrada, una vegada s'ha rebutjat el recurs d'alçada que va presentar l'ajuntament, la disposició de la conselleria, a través del seu director general de Qualitat Ambiental ha sigut claríssima.
És a dir, si ara se presenta -com ja s'ha presentat- un recurs contenciós administratiu, el que dicte la justícia, evidentment, els de la conselleria ho adaptaran.
Que si n'hi han errors?
, doncs, evidentment, se solucionaran.
Que no se poden solucionar i cal tirar endarrere?
Se tirarà.
Però mos basem sempre -sempre- en uns informes jurídics.
I estos informes jurídics, al llarg de tot este procés, se mos diu.
.
.
; no, no, no; se mos diu que la tramitació, que és l'última que tenim, és a dir, tot el que s'ha presentat per part de l'Alcora, per part de l'Ajuntament de l'Alcora, al final, per part dels serveis jurídics de la conselleria, se mos diu que tot el procés ha sigut convenient a dret i que la tramitació, per cert, ha sigut correcta i que esta concessió d'autorització ambiental integrada està ben donada.

Vosté és molt llest, o a la millor és que no té tota la informació, en el moment en què se trau una sèrie de respostes a algunes preguntes que vosté mateix formula.
Però no diu tota la veritat.
No la diu tota, la veritat.
Per què?
És dir, perquè en el cas que vosté.
.
.

El primer que he vist.
.
.
; és a dir, que si jo no sabera de què estem parlant, no sabria si la incineradora ja està feta, si ha presentat problemes, si realment és una intenció per part d'una empresa, si forma part.
.
.
, que és una empresa privada, si això ho auspicia la conselleria.
.
.
Perquè en esta forma farragosa que vosté ho ha presentat, senyor Pañella, com ha presentat esta PNL, me dóna la sensació que volen confondre en esta casa a tota la ciutadania.

Està claríssim que hi ha hagut un procés i este procés s'ha explicat moltes vegades.
És a dir, jo ara el que hauria de fer, simplement, seria remetre'm al Diari de Sessions de l'última comissió que vam parlar del tema, perquè és que hauria de dir exactament el mateix.
Hi ha un procés.
Vosté ha dit molt bé que en un moment donat en què se podia paralitzar i no se van presentar una sèrie d'al·legacions per part de l'ajuntament, etcètera, etcètera.
No vaig a repetir el que en l'altra comissió ja se va dir.

Però el que està clar és que per part de la conselleria s'ha actuat conforme a la llei.
I això és que en cap moment vosté m'ho pot tirar cap enrere.

M'ha tret aquí un informe, un informe que han elaborat els serveis de la mateixa conselleria.
I el que vosté no ha dit és que en aquell moment.
.
.
És dir, què és el que se decidix?
Se decidix, precisament, requerir-li -agafo el punt processal, en què vosté ha fet referència en este informe de la conselleria-.
.
.
; i se requerix una documentació -és que tinc els mateixos papers que vosté, el que passa és que els llig tots-, és a dir, una documentació addicional a l'empresa.
Això se fa en data 5 de maig.
Se presenta.
I, aleshores, l'empresa, evidentment, presenta tota una sèrie de documentació.
I, a la vista d'aquesta documentació que presenta l'empresa, s'agafa una altra determinació.
I quina és la determinació?
Que se mos diu que l'ampliació que promou no significa que s'haja de començar el procés de nou.
I és un mateix informe de la mateixa conselleria que això ho diu -i ho faig molt de pressa perquè, en definitiva, no tindré temps per a explicar-ho tot.

Què fem?
És a dir, en definitiva, sempre hem seguit el que els tècnics juristes de la mateixa conselleria han determinat.
Per tant, no fique en dubte que no s'està complint la legalitat, perquè això no és cert; per començar, això no és cert.

I tampoc pot fer vosté, en l'explicació, de confondre este procés legal, este procés d'agafar tota la documentació -és que la consellera ho ha dit moltes vegades, és un procés reglat; és a dir, hi ha hagut audiència als interessats en el seu moment, i ha seguit uns passos; i, al final, hi ha hagut una determinació-, confondre això en el que per a vosté -per a vosté- pot significar tot el que és la incineració en els problemes que puga plantejar o no plantejar.

I li ho torne a dir, és a dir, de problemes ni un.
Perquè en el moment que hi haja un problema mediambiental, un problema que afecte a la salut, està clar que els primers que actuen són els serveis de la mateixa conselleria.
Perquè, anem a vore, ¿qui ha fet totes les investigacions en aquesta empresa?
; que, evidentment, esta incineradora encara no ha començat a funcionar ni sé com està construït.
Però tots els altres processos, les inspeccions les ha fetes la mateixa conselleria.
Els problemes els ha detectat la mateixa conselleria.

És a dir, el que no pot ficar en dubte és que no s'està intentant que, fonamentalment, per damunt de tot.
.
.
; és a dir, tot el que siga qualitat ambiental i qualitat per a les persones això és el primer.
I això no ho pot ficar en dubte.
No intente embolicar i donar la sensació que, si se dóna esta autorització, demà mos comencen els problemes de contaminació.
No; ja li ho vaig dir l'altra vegada i no voldria tornar-ho a repetir.
És a dir, escolte, per damunt de tot està la salut de les persones i la qualitat ambiental.
I això no ho podem superar.

I jo he sentit declaracions del director general de Qualitat Ambiental diguent que se compromet, inclús, de ficar.
.
.
; és a dir, el regular.
.
.
, anem a suposar que la incineradora està en marxa, a temps real, en tot moment, saber quin és l'índex de contaminació.

Perquè és que hi han processos, avui per avui, que no són igual que fa, a la millor, tres o quatre anys.
I al que vosté mos fa moltes vegades referència és en aquells condicionants o en aquelles dificultats que presentava la incineració fa una època d'anys.
Hi han incineradores, inclús menys avançades tècnicament de la que se'ns presenta ara, que estan actualment en funcionament; i està demostrat, no només pels organismes oficials, sinó per auditories externes, que això que diu vosté, els problemes mediambientals i els problemes de la salut no s'estan produint.
Perquè, evidentment, per damunt de tot -insistisc- està la salut de les persones i la qualitat ambiental.

Per tant, ara mos trobem en un procés.
El procés és que per part de l'ajuntament de l'Alcora.
.
.
Vosté també ha dit que no s'han acceptat totes les al·legacions.
Jo crec que hi ha hagut una confusió; no se tractava de les persones de l'Alcora, sinó -penso que hi ha hagut una confusió- d'una agrupació d'Almassora, que es va dir que bé, què pintava Almassora en el cas este; crec que anava per ahí.

Però en el procés que mos trobem ara, què ocorre?
És a dir, bé, ara s'ha obert un contenciós administratiu; doncs, que la justícia determine si, evidentment, això que vosté diu que hi han hagut una sèrie d'errors.
.
.
, que si hi han hagut, doncs, evidentment, el procés se paralitzarà; però que siga jurídicament que se mos aporte una raó i que no intervinga la conselleria.
.
.
.
i que, bé, jo estic segur que si haguéssem actuat, avui mos acusaria de prevaricació.
Perquè moltes vegades dóna la sensació que estan esperant que s'actue en contra de la llei per a sortir i, evidentment, manifestar-ho.

Penso que la situació en què se troba, avui per avui, esta incineradora -sempre ho he dit- és un gran problema, que no hi ha confiança -i això a la ciutadania de la població i dels voltants- en esta empresa per una sèrie de problemes que hi han hagut des que se va fundar.
És la falta de confiança.
Però esta falta de confiança, que a la millor compartim els qui estem aquí, evidentment, cal tindre tots els recursos perquè no puga ficar en entredit la incineradora, si és que algun dia comença a funcionar.

Penso que fem un flac favor a tota la ciutadania si emboliquem.
Perquè jo penso que el que ha fet vosté avui, una mica, en la seua exposició és embolicar i donar la sensació que per part de la conselleria se permeten -se permeten- una sèrie d'irregularitats, com vosté feia referència, que no hi ha hagut un interés polític en frenar una cosa.
.
.
És dir, una cosa que està reglada ja pot haver-hi tot l'interés polític que n'hi ha, però cal ajustar-se a la llei.
I és el que ha fet la conselleria; que hi han hagut uns passos i estos passos, en un moment donat, ha sigut més fàcil paralitzar-ho, doncs, a la millor sí.
Però, avui per avui, és este.

I ho ha dit clarament la consellera i ho ha dit clarament el director general de Qualitat Ambiental.
És a dir, en estos moments, l'ajuntament d'Alcora ha determinat, perquè considera, els tècnics que té el mateix ajuntament, els advocats i els tècnics, que allí s'han comés una sèrie d'irregularitats; estes irregularitats s'han presentat als serveis tècnics i jurídics de la conselleria, han estimat que no, però que siga la justícia qui determine.
Nosaltres, el que mos diga la justícia farem.
Per tant, és a dir, no fique en entredit que ni falta d'interés polític ni que nosaltres intentem.
.
.
I arribar a l'extrem de deixar a l'aire que fomentem el que n'hi hasga inclús la contaminació en la zona, doncs no.
Precisament no, perquè si per alguna cosa mos caracteritzem el Partit Popular és que per damunt de tot -insisteixo- per damunt de tot està l'interés, la salut de les persones i el medi ambient.

Per tant, jo penso que avui per avui esta moció que vosté mos presenta no té sentit, perquè evidentment no la podem aprovar perquè seria com abocar la conselleria, abocar el govern valencià que prevarique.
Jo penso que això és el que vosté no vol, veritat senyor Pañella?

Res més i moltes gràcies.

El senyor president:

Muchas gracias.

Tiene la palabra el señor Pañella.

El senyor Pañella Alcàcer:

Moltes gràcies.

Bé, simplement en principi vull agrair al Grup Socialista el recolzament i aclarir-li una qüestió al senyor Signes, i és que en principi en cap moment he dubtat que el Partit Socialista estava en contra de la incineració, però sí que he de ficar de manifest un punt de partida en el qual l'Ajuntament de l'Alcora en el seu moment no ha procedit adequadament.
I li ho dic, el 15 de febrer de 2010 té entrada en l'Ajuntament de l'Alcora el projecte d'activitat per a la instal·lació d'una planta de valoració energètica de residus.
Del juliol de 2009, que no se li havia emés en aquell moment, i és veritat.
La va haver de reclamar perquè no.
.
.
Però és en el mes següent quan la tècnic municipal va sol·licitar l'autorització a l'alcalde per a contractar la redacció del nou informe respecte a este, d'adequació en relació a la planta de valorització energètica, i no se li va donar autorització.
No se va autoritzar la redacció de la contractació d'un nou informe, i a partir d'ahí va deixar la porta oberta que s'iniciara el cas.
No és una observació que li faig a vosté, com a grup, és una observació, és simplement en el procediment municipal que és aixina, datada i comprovada des de la documentació de la mateixa conselleria.
Si no, no la diria.

Mire, simplement a partir d'ahí al portaveu del Partit Popular li tinc de dir que efectivament li ha donat l'esquena al poble de l'Alcora, els han donat l'esquena a tots els partits de l'Alcora, li han donat l'esquena a l'alcaldessa de l'Alcora, que és del seu partit.
I li han donat l'esquena totalment.
I vosté diu que jo barrege.
No, no, vosté omet i interpreta com vol.
Mire, l'informe el tenim ací, i l'informe li traça un doble camí.
La inclusió de la modificació en el procediment actual per al qual caldria renunciar a tot el procediment, o siga reiniciar el procediment de nou, o tramitar-lo per separat, i no dóna tercera opció.
Sí que diu, però vosté ho ha dit molt.
.
.
Ho ha manejat per a arrimar al seu partit (inintel·ligible) .
.
.
«Caso de no aportarse la documentación requerida transcurrida en el plazo indicado, se le tendrá por desistido de su petición, archivándose el expediente.
» Sense més.
I si la presenta, o camí A o camí B.
No camí C.
Per tant, vol dir que si vostés després han fet un altre informe que diu que n'hi ha un camí C, és perquè l'han buscat, han buscat un altre camí perquè anara més ràpid del que haguera anat si hagueren fet cas del primer informe.
I això no és prevari.
.
.
Vosté tenia un informe i n'han buscat un altre.
Que ho ha dit.
N'han buscat un altre.
Perquè el que vosté diu no és el que diu ací.

L'informe de 21 d'octubre de 2009, signat pel cap d'àrea de Qualitat Ambiental, Francisco Segura Sobrino.
I per tant, no me vinga amb comèdies, perquè ací ho diu claret, claret.
A o B, no C.
Primera.

Prevaricar, a vore, bé, no els crec que el govern haja sigut un govern tan net, tan net, tan net, però jo no li demane que prevarique, no.
Vosté diu: «S'ajusta a la legalitat.
» S'oblida d'una cosa.
Que la legalitat som nosaltres.
O no som el legislatiu?
O no som els que tenim la capacitat de decidir quins són els programes, les formes de tractament de residus acceptades i quines no.
Som nosaltres i, per tant, vostés no ho han fet.
Perquè vostés, i això ho remet a intervencions meues de l'anterior legislatura, mos han fet la llei de l'embut.
No donar solució al problema, crear el problema, deixar a les empreses que presenten abocadors on vullguen, abocadors o incineradores on vullguen, i ací, com hi ha hagut una relliscada per un costat, doncs aprofitar-lo i dir: esta ja la tenim.
Que és el que vostés han fet.
Esta ja la tenim.

Dir que és farragós.
Escolte, mire, «una proposició no de llei molt farragosa».
«Les Corts Valencianes insten la Conselleria de Medi Ambient, Aigua, Urbanisme i Habitatge a la paralització del procés d'autorització ambiental integrada per la instal·lació de magatzem i tractament de residus perillosos i no perillosos a l'empresa Reyval.
» Què vol que li explique?
Què no ha entés?
Què és el que no ha entés d'esta frase?
Perquè li l'explicaré paraula per paraula, si fa falta.
Però crec que de farragós, res.
Claríssim.
Claríssim.
I que l'empresa té falta de confiança?
Total.
Nostra sí.
Seua no.
Perquè a vostés els ha faltat temps per a donar-li rapidíssimament a partir del moment que han pogut l'autorització ambiental integrada, quan tenien la possibilitat de reiniciar tot el procés, i no han volgut.
I no han volgut.
I senyores, doncs, mire, és el que hi ha.
I accepten la seua responsabilitat.
Indubtablement, algun en tenim (inintel·ligible) .
.
.
perquè està molt ben tractada l'empresa.
A pesar de tots el problemes que té.
Està molt ben tractada per vostés.
Està enormement ben tractada eixa empresa.
Vosté mos explicarà el perquè de tan bon tracte del Partit Popular a l'empresa Reyval Ambient.
Sí, aixina de clar.
No me mire aixina.
És que és veritat.
Aixina, conteste-mos.
Conteste-mos.

I conteste-mos per què les partides econòmiques assignades a la instal·lació de la planta de tractament de residus perillosos de Constantí, per exemple, les mesures correctores en emissió de gastos superen en molt el pressupost total de la planta que se vol instal·lar en l'Alcora, a pesar que en esta última els volums de tractament de residus són en la pràctica el doble que en la de Constantí.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Pañella.

El senyor Pañella Alcàcer:

Per exemple, val?
Li podia fer moltes més de preguntes, però no me donen més temps.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Pañella.

Tiene la palabra para réplica el señor Castejón.

El senyor Castejón Chaler:

Sí, moltes gràcies, senyor president.

Començant pel final, el que vosté me diu.
Jo evidentment he respost a totes les preguntes que vosté em podia fer, a la millor les tindria o no les tindria, però li puc dir l'última.
L'última no me faja riure.
No diga que La Generalitat tracta bé l'empresa.
Precisament ha sigut La Generalitat la que ha intentat, li ha obert una sèrie d'expedients, i inclús ha arribat fins que per part de la justícia li han hagut de dir-li a la mateixa conselleria, quasi, quasi, per dir-ho d'una forma molt senzilla, que vosté està assetjant esta empresa.
O no ho sap això, que hi han havut una sèrie d'interlocutòries en esta línea?
Per tant, jo me meravello del poder que té de quedar-se a llegir en aquell moment al lloc, a la línia que a vosté li interessa.
És que ho ha fet perfecte.
Mire, en tot el procés que vosté mos ha dit, jo segueixo, però es que els papers que tenim, és la mateixa.
A l'abast de la documentació que vosté ha aportat resulta que se li demana la documentació a la mateixa empresa, i a la vista de la qual se determina que el projecte -i això no ho ha llegit vosté- «no supone -i està en castellà- un nuevo proceso de tratamiento de residuos que no se hubiera incluido ya en la solicitud inicial de autorización ambiental integrada, por lo cual se continuó la tramitación del expediente, remitiendo nuevamente la documentación en fecha 11 de febrero de 2010 al Ayuntamiento de L'Alcora».

Esta documentació que va ser presentada inicialment en l'agost de 2009, i a partir d'aquí se demanen els informes que se necessiten per a la declaració final.
I diu: «En ninguno de los informes recibido por los organismos consultados se recibió observación alguna respecto de que este nuevo proyecto y anexo supongan una modificación de lo inicialmente solicitado, por lo cual prosiguió la tramitación de la autorización ambiental integrada hasta su resolución, con la excepción del Ayuntamiento de L'Alcora que no se pronunció en ningún sentido desde la primera remisión del citado proyecto de actividad, del 21 de octubre de 2009, hasta la definitiva resolución de autorización ambiental integrada del 15 de junio del 2011.
» Davant d'això, què vol que faça la consellera?
Què vol que faça la conselleria o la direcció general?
Seguir un tràmit que està perfectament regulat.
I després no mos vinga amb històries que s'intenta, que si la tracta bé a l'empresa.
Doncs no, se la tracta, suposo, que igual com totes les altres, complint la legalitat.

Nosaltres sí que podem canviar les lleis, evidentment.
Però també tenim l'obligació de complir-les, i el que no podem fer és instar que no se complixquen, que és el que d'alguna manera demana la seua moció.
D'alguna manera el que demana la seua moció es això.
És a dir, n'hi ha una sentència ahí, una sentència, no, n'hi ha un dictamen ahí, i el que vol és que anem a que la incineradora se paralitze o la tramitació de la incineradora se paralitze per art d'encantament.
No, no, si tots els informes jurídics mos diuen que el procés està ben fet, doncs està ben fet.

El procés diu molt clarament, diu, «l'autorització ambiental integrada atorgada mitjançant una resolució de la Direcció General de Canvi Climàtic, de data 15 de juny de 2011, a l'empresa Reyval, per a una instal·lació de tal, tal, tal, tal -diu- s'ajusta plenament a dret des del punt de vista de la seua tramitació», i són els informes que han de tindre els serveis.
Evidentment, bé, que en definitiva en este cas la Direcció General de Qualitat Ambiental per a determinar si se li pot donar o no se li pot donar l'autorització ambiental integrada.
I com és un procediment -que això sembla que no ho volen reconéixer mai- totalment reglat, segons els informes disponibles que se tenen de tots els servicis jurídics, doncs bé, ha de seguir este procés.
Que si la justícia després determina que hi han hagut errors en la tramitació, serem els primers a la millor possiblement en alegrar-mos.
Per què li ho vaig dir l'altra vegada?
Igual que vostés desconfien en estos processos que hi han hagut al llarg del temps d'esta empresa, possiblement el Partit Popular també.
Però quina casualitat que tots els problemes surten quan governa el Partit Popular en l'Alcora.

I també li vaig a fer referència a tot el procés que hi va haver amb la contaminació de la ceràmica que també governava el Partit Popular, i que es va acabar la contaminació sense fer cap estudi, i sense fer absolutament res, quan va agafar el poder el Partit Popular.
I sobretot, ja per acabar, me sorprén molt que sempre diuen que el Partit Socialista està en contra de la incineració.
Doncs este titular de premsa no l'he ficat jo.
Aquí fica: «El Partit Socialista del País Valencià dice que uno de sus municipios en Castellón quiere una incineradora.
» Doncs deu ser a la millor un municipi que no deu estar controlat pel poder dels socialistes valencians.
No sé, en definitiva, que segons on estem i segons amb qui parlem mos interessa una cosa o mos interessa una altra, i els problemes allà on siguen, al poble de l'Alcora, o bé sigui al poble de Sant Jordi, o bé siga a l'altra part de la comunitat, els problemes de la incineració son uns.
Que afortunadament la tecnologia avança tant que evidentment això que moltes vegades fa referència a tots els problemes que mos puguen plantejar, avui estan superats.
Perquè si no se superen, una incineradora el Partit Popular no la utilitzarà ni la ficarà en marxa, evidentment.

Res més i moltes gràcies.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Castejón.

Pasamos a la votación del punto.
¿Votos a favor?
5.
¿Votos en contra?
8.
Decae… Perdón, 6, sí, sí, sí, sí.

Proposició no de llei sobre l'adopció de mesures per al control de plagues forestals transmeses per les importacions de fusta, presentada pel Grup Parlamentari Popular (RE número 15.
547, BOC número 58)

El senyor president:

Pasamos al siguiente punto del orden del día.
El punto número cinco, la toma en consideración de la Proposición no de ley sobre la adopción de medidas de control de plagas forestales transmitidas por las importaciones de madera, presentada por el Grupo Parlamentario Popular.

Tiene la palabra el señor Ferraro por un tiempo de diez minutos.

El senyor Ferraro Sebastiá:

Gràcies, senyor president.

Senyores i senyors diputats, bona vesprada a tots.

En nom del Grup Parlamentari Popular presente esta proposició no de llei sobre l'adopció de mides per al control de plagues forestals transmeses com a conseqüència de les importacions de fusta, ja que la Comunitat Valenciana, donada la seua intensa activitat exportadora i importadora, presenta un risc important d'afecció per plagues que ataquen les espècies arbòries introduïdes habitualment per partides de fusta utilitzades en les indústries del moble, la construcció i altres activitats que gasten esta matèria primera.

Ací tenim, senyories, el nematode la fusta del pi, xicotet cuc d'origen nord-americà que ataca pinars i altres masses de coníferes, detectat en Portugal en 1999, i que en l'actualitat causa greus problemes en tal país, amb risc de contagi a altres països de la Unió Europea, on fins a dates recents no es tenia constància de la seua presència.

Després de l'agreujament de la situació en Portugal durant 2008, la Unió Europea ha incrementat les mides de protecció, publicant-se fins a set decisions comunitàries en poc més d'un any, que imposen condicions al comerç de la fusta des de Portugal i permeten als estats membres intensificar els controls a estes mercaderies.
El Comité Fitosanitari Nacional, integrat per representants de totes les comunitats autònomes i del ministeri, va aprovar en el mes de novembre de l'any 2008 el Pla nacional de contingència que arreplega les mides que han d'adoptar-se contra el nematode de la fusta del pi, a fi d'impedir la seua introducció en Espanya, i si és el cas, controlar-lo i eradicar-lo.

La Comunitat Valenciana, encara que allunyada de la frontera portuguesa, presenta un risc important de ser afectada per esta malaltia, pel fet que el comerç de la fusta és el principal agent transmissor de la malaltia a llarga distància.
L'important sector de la fusta valencià s'abastix de matèries primeres de diferents regions i països, sent Portugal un important subministrador.

La Generalitat valenciana ve prospectant des de l'any 2000 les muntanyes i empreses de la fusta per a verificar l'absència del nematode en la comunitat.
I des de l'expansió de la malaltia a tot Portugal en l'any 2008 -com hem dit- s'ha intensificat els controls.

D'acord amb els plans nacionals de contingència i el Pla d'acció de la Comunitat Valenciana per al control del nematode de la fusta del pi, durant el 2011 s'han realitzat moltes mides preventives.
Unes de prospecció en masses forestals, la primera d'elles el mostratge sistemàtic dels pinars de la comunitat consistent en la inspecció visual dels 614 punts de mostratge.
A més, s'han prospectat 51 punts en zones no forestals en l'entorn de les quals hi ha presència de pinars, arreplegant mostres que s'han localitzat.
.
.
arbres simptomàtics.
Pel fet que el desenrotllament del vector s'associa a pinars amb decaïment o simplement debilitats, s'ha efectuat una prospecció d'este tipus de formacions ja establits a partir de les dades de les prospeccions fitosanitàries ordinàries.
S'han recorregut les principals rutes d'accés de les mercaderies procedents de Portugal, a fi de localitzar pins decadents situats en els seus marges.
A més, s'han inspeccionat els perímetres de cinc zones incendiades durant l'any 2010, ja que és on es concentren les majors poblacions dels vectors del nematode, insectes de gènere Monochamus, que són els que propaguen la malaltia.

Quant a la prospecció en zones de risc, serradors, indústries de la fusta, punt d'inspecció de fronteres, s'han efectuat les inspeccions anuals de les entitats en què el maneig o tràfec de fusta d'espècies susceptibles és part de la seua activitat establides en el pla d'acció.
Les inspeccions s'han estés en un total de cent setanta-dos empreses, de les quals seixanta-tres havien comprat enguany fusta a Portugal, havent-se arreplegat un total de dos-centes dos mostres per a la seua anàlisi.
Totes les fustes inspeccionades presentaven la documentació en regla.
Així mateix, s'han prospectat els pins existents en un entorn de cinc quilòmetres al voltant de les indústries inspeccionades per si existiren símptomes de la malaltia del nematode en el pinar circumdant, arreplegant vuitanta-cinc mostres per a la seua anàlisi.

Quant als controls de moviment terrestre del material vegetal procedent de Portugal, l'important comerç de la fusta establit entre Portugal i Espanya constituïx un risc important per la dispersió del nematode de la fusta del pi en territori espanyol, tant durant el seu transport com en la seua localització final, en els punts de maneig i emmagatzemament, ja que es considera que el comerç de fusta és la principal via de contagi de la plaga.

En este sentit, per a establir un major control fitosanitari s'ha implantat un mecanisme de col·laboració amb el Seprona havent realitzant controls conjunts de la circulació de fusta o un altre material vegetal sensible procedent de Portugal en les infraestructures vials.
Les inspeccions afecten no sols al comerç de fusta, sinó qualsevol altra mercaderia que es transporte sobre palets o en embalatges de fusta, amb la qual cosa quasi qualsevol camió procedent de Portugal és susceptible d'inspecció.

Els resultats del control de carreteres durant el primer semestre de l'any 2011 han sigut: s'han establit cent vint-i-un dispositius de control en carretera; s'han inspeccionat més de dos-cents camions procedents de Portugal en els quals s'han detectat noranta-un camions que transportaven fustes o embalatges de fusta, dels noranta-un camions interceptats s'han detectat en vint irregularitats, totes corresponents a palets o embalatges de fusta, el que ha motivat la seua immobilització cautelar i la posterior destrucció de noranta-set palets i cent cinquanta-tres peces de fusta d'estiba; així com el tractament tèrmic per a la seua desinfestació de dènou palets i cent cinquanta-sis tones de fusta.
Els carregaments de fusta serrada que s'han localitzat en els camions en tots els casos presentaven la documentació en regla.
No obstant això, varen localitzar dos carregaments de fusca contaminats pel nematode que varen ser immediatament immobilitzats i tractats tèrmicament per a la seua desinfecció.

La Comunitat Valenciana, encara que allunyada de la frontera portuguesa, presenta un risc -com he dit- important de ser afectada per esta malaltia pel fet que el comerç de la fusta és el principal agent transmissor a llarga distància.
L'important sector de la fusta valencià s'abastix -com he dit- de matèries primeres de diferents regions i països, sent Portugal un important subministrador.

Per tal motiu, presentem la següent proposta de resolució: «Les Corts acorden instar el Consell a continuar impulsant els mecanismes de seguiment i control necessaris per a previndre la difusió a la Comunitat Valenciana de les plagues que afecten les espècies arbòries forestals transmeses per les importacions de fusta.
» Proposta de resolució que espere siga acceptada per tots els grups.

Res més i moltes gràcies.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Ferraro.

Tiene su turno el señor Ponce

El senyor Ponce Guardiola:

Gracias, señor presidente.

Me sorprende el hecho de que se hayan realizado tantas actuaciones de control, un seguimiento de madera, sin que realmente exista un programa para la aplicación de la normativa fitosanitaria como podía ser el que está aprobado en Andalucía.
Si me equivoco, pues me lo dice.
No vamos a criticar, por supuesto, la existencia de controles de todo tipo, tanto en madera importada como en los palés que puedan transportar otras mercancías, y, en cualquier caso, todo lo que venga de Portugal porque pueda ser susceptible de llevar la plaga.
Pero, bueno, hemos de tener presente que medidas así, aleatorias, de control, quizás no sean suficientes para asegurar que la plaga no va a llegar a la Comunidad Valenciana.

Tenemos un precedente que es el picudo rojo, fruto de una importación de material que venía de lejos, de Egipto, y que, bien, parece ser que en aquel momento también debería haber habido ciertos controles que no se efectuaron como tocaba, y no hay que explicar los efectos catastróficos que está teniendo la plaga para las palmeras implantadas en todo el territorio valenciano.

Bueno, aunque esto no sea un debate de pregunta-respuesta, sí me gustaría que nos recordara que ha habido dos cargamentos -como ha comentado- detectados con plaga, que venían de Portugal.
Y esos datos me gustaría que los repitiera en la réplica, si es tan amable.

Bien, esta plaga, como sabemos, afecta a pinos, se ha detectado porque ha afectado a masas de pinos en Portugal, y es más proclive a infectar pinares de tres especies que, si bien están presentes en el territorio valenciano, son relativamente escasas.
Sin embargo, también es una plaga que afecta a otras coníferas, a cedros, a abetos, y ese tipo de plantas están presentes en todo el territorio en superficies ajardinadas.
Entonces, no me ha parecido entender que se hayan realizado controles en jardines.
.
.
, bueno, supongo que en un jardín botánico estaría detectado porque siempre hay expertos, pero en otro tipo de jardines, incluso en particulares, es posible que pueda estar presente la plaga en algún ejemplar y a partir de ahí extenderse.

Por tanto, eso es un ejemplo de que debe de existir un programa para la aplicación de la normativa de control de plagas, que debería estar articulado y seguir su metodología.
Insisto en que, bueno, parece ser que se han realizado muchos controles a varios niveles y que eso es positivo, pero insisto en que son muchas las especies de coníferas que son susceptibles de llevar a ataque.
Y no solamente ya las plantas vivas; la madera o cualquier tipo de componente en cuya composición esté la madera puede traer eso, ejemplares de la plaga.

Por tanto, sería deseable, porque no sé tampoco, no entiendo muy bien qué hacemos aquí validando unas actuaciones que -digamos- se están efectuando con cierta inercia por la determinación de algún servicio de la administración, pero que no tienen protocolo ni está -digamos- todo cuantificado ni sabemos hasta cuándo va a seguir este tipo de inspecciones, ni se hacen rutinariamente o son aleatorias.
Bien, queda todo en manos del acierto de los técnicos o de sus responsables para que, en las medidas de control que se realizan, se llegue a detectar todo lo que pueda llegar con riesgo de tener la plaga.

Por tanto, sí pediría que, si van a llevar esto hacia delante, si lo que están pidiendo es el apoyo de Las Cortes para desarrollar este tipo de plan de seguimiento, pues que fuera lo más -ya digo- científico posible, que estuviera en un programa en el que se supiera qué es lo que hay que hacer en cada momento, y, en caso de detectarse cualquier síntoma de madera que pudiera estar infectada, pues tomar las medidas oportunas.
Si no existe un programa que lo desarrolle, pues yo creo que estamos vendidos y dependemos un poco del azar.

En esos planes.
.
.
, bueno, es que está todo inventado, la madera que llegue de fuera tiene que tener cierto tipo de certificación, de etiquetaje que garantiza que ha sido desinfectada.
Y, claro, ¿en qué porcentaje se están inspeccionando las mercancías que lleguen de Portugal o de cualquier otro puerto del mundo?
Porque, por ejemplo, en Japón es donde más implantada estaba la plaga en origen, pero hoy en día que no hay fronteras las plagas van de un lado a otro sin control.
Entonces, ¿qué se está aplicando?
¿Solamente a los cargamentos que vienen de Portugal, a los que vienen de Asia?
No lo sabemos.
Nos gustaría saberlo para poder apoyar -digamos- a pies juntillas la propuesta del Partido Popular.

Bien, lo cierto es que una vez entra este tipo de plagas es muy difícil la erradicación porque los que la transmiten son unos escarabajos bastante grandes, que están presentes aquí, que hay especies muy similares en todo el mundo, pero el problema no es el escarabajo, el problema es que ese escarabajo hace de vector, transmite el nematodo, que es un gusanito chiquitín, que pueda estar presente en la madera.
Entonces -como estaba diciendo antes-, debe haber un protocolo que garantice que todo material susceptible de llevar la plaga sea analizado, testado de alguna forma y que se asegure que no contiene la plaga.
He dicho que existen eso, medidas que aseguran esa desinfección.
¿Se van a tomar esas medidas siempre?
¿Se va a testificar que la madera sea certificada?
O, en caso de no serlo, ¿va a ser por los tratamientos térmicos?
Sería interesante que nos lo comentara.

Y, bien -por acabar-, lo que diría es que, claro, hay que tener tanto cuidado en todo lo que hemos estado hablando de mercancías, tanto en la madera propiamente como palés u otros componentes que lleven madera, como todas las superficies ajardinadas y pinares que puedan ser susceptibles de tener la enfermedad.

Ha comentado -y aplaudo la decisión-, que se han inspeccionado cinco zonas donde ha habido incendios y se ha inspeccionado la zona perimetral precisamente porque esos árboles, al estar dañados, son muchos más susceptibles de que puedan entrar la plaga, por las heridas que pueda tener, y, segundo, por haber estado debilitados es mucho más fácil que ahí la plaga pueda proliferar.
Pero, claro, son medidas -insisto-, puntuales.
Entonces, claro, si no existe un plan, un programa que desarrolle todas estas medidas, si hay una previsión de hacer inspecciones en superficies ajardinadas, si hay algún tipo de inventario d coníferas susceptibles de ser hospedadoras de la plaga, todas estas cosas sería fundamental conocerlas.

Y, bueno, por lo que dice la propuesta de ustedes, sencillamente es pedir al apoyo hacia el plan.
Si es capaz de ilustrarme en todos estos aspectos, pues se lo agradeceré y podremos valorar un poquito más el voto.

Muchas gracias.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Ponce.

Tiene la palabra el señor Verdú.

El senyor Verdú Monllor:

Gràcies, senyor president.

La veritat és que jo vaig a començar la meua intervenció pràcticament amb les mateixes paraules que el senyor Ponce, de sorpresa, i de sorpresa grata, en el sentit de les diferents accions que el senyor Ferraro ha estat contant-mos al llarg del 2011 -supose que també en l'any 2010-, respecte a poder controlar, detectar, el nematode de la nostra comunitat.

Sorpresa doble, no només pel que ens acaba de contar, doncs ja en el seu moment quan u llig la proposta de resolució, no en l'exposició de motius, sinó la proposta de resolució, quan es parla que realment el que estem fent és instar el Consell a continuar impulsant els mecanismes de seguiment i control, no sé si a la millor perquè sóc neòfit en Les Corts, però, bé, continuar impulsant em sembla contradictori un poc, ¿no?
Si u impulsa d'alguna forma dóna una empenta per a crear moviment, per a obtindre moviment; si u continua és que ja hi havia moviment.
La veritat és que consultant, o intentant documentar-se u, sobre què s'ha fet en altres comunitats autònomes, doncs la veritat és que u percep que ací no hi havia hagut moviment.

El senyor Ponce ha portat el programa d'Andalusia.
No és l'únic, a Catalunya també tenen un pla d'acció -com el denominen-, mentre que ací no hem localitzat cap pla d'acció, no hem localitzat cap programa en eixa línia, però, bé, sembla que estan duent-se a terme eixes mesures, ¿no?
Bé, seria, per tant, que a la millor esta proposta de resolució anara en termes de, en lloc de continuar impulsant, d'elaborar un pla d'acció tal i com, per un altre costat, ens marca la normativa i les diferents circulars.

Probablement, ha sigut un error quan ha parlat que al 2008 es va detectar a Portugal un cas.
Crec que el cas de Portugal és de l'any 1999.
A 2008, el que es va detectar va ser un cas a Extremadura, si mal no recorde.

I, bé, també en l'any 2008 es va elaborar un pla de contingència, a nivell de tota Espanya, que després va ser seguit per plans d'accions específics i plans d'accions territorials autonòmics.

De fet, en l'exposició de motius es parla que, efectivament, s'han anat adoptant, després d'aquell pla de contingència de l'any 2008, diferents plans d'accions anuals, tant nacionals com autonòmics.
Però bé, no s'han atrevit a dir «la nostra autonomia», encara que després sí que ens ha il·lustrat amb diferents mesures.

Però bé, eixe pla d'accions ens haguera agradat vore'l en algun lloc, en algun lloc oficial a més.
Perquè si un visita les pàgines web oficials d'altres governs autonòmics, els troba amb molta facilitat.
Ací no els hem trobats.
Amb la qual cosa, a la millor, podríem afegir a la proposta de resolució: «comunicar a tots els ciutadans en general eixos plans d'accions en què consistixen».
No només als ciutadans en general, sinó després també a les empreses importadores de fusta i, per tant, als proveïdors d'estes empreses.

A més, m'ha cridat també l'atenció com en les diferents mesures que ha anat vosté exposant.
.
.
doncs són accions que estan previstes ja en altres plans d'acció, com, per exemple, el de la Generalitat catalana, no?
Curiosament, inclús, parlant en termes que s'haja de prendre mostres en els voltants de les indústries del sector, a més, en un radi exactament igual, de cinc quilòmetres, eh?
, la qual cosa sembla que sí, que obeïx tot a un determinat pla, almenys.
Però que, em sume a la petició del senyor Ponce, hauríem de vore escrit en algun lloc, no només per a donar garantia o seguretat jurídica als tècnics que puguen estar treballant en La Generalitat, com apuntava el senyor Ponce, sinó jo crec que també per a tranquil·litat de tots els ciutadans.

Si, en qualsevol cas, ja la nostra posició era de recolzament a una iniciativa d'esta naturalesa, a pesar d'allò de «continuar impulsando» i a pesar d'allò de no haver trobat plans d'accions, en fi, entenem que.
.
.
el nematode de la fusta del pi és un perill, no només per a la Comunitat Valenciana, sinó també pel fet que puguem ser propagadors després nosaltres mateixa.

I, bé, en qualsevol cas, jo, insistir-li, no hem detectat moviment.
Vostés hui ens han il·lustrat que sí, que hi havia moviment, ens alegra.
En qualsevol cas, jo crec que caldrà fer un seguiment per part de Les Corts que este pla d'acció que es puga dur a terme en el futur i sembla que en el passat recent, doncs, que efectivament vinga documentat d'alguna forma, a part d'una comunicació per part de diputats de Les Corts.

I, per tant, no vaig a fer-ho molt més llarg, s'ha dit abans ja per part del senyor Ponce, nosaltres estem d'acord que açò es duga a terme.
Però, insistisc, si s'havia fet alguna cosa, açò hauria d'haver tingut un caràcter més públic.
Si hi ha un pla, el pla no fa falta que vinga referendat per Les Corts; al contrari, el que s'hauria d'haver fet és posar-lo en marxa des del primer moment, ja en l'any 2009, inclús 2010, quan des del pla de contingència de l'any 2008 a nivell nacional es marcava ja que hi haurien d'haver estos plans d'accions.

Per tant, doncs, bé, sumar-mos a estes iniciatives, demanant -insistisc- més transparència, i això, a la millor, si hi haguera consens per part de tots els grups fins i tot es podria afegir, eh?
, i més transparència a l'hora de publicar eixe pla d'acció i a l'hora de després materialitzar-lo.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Verdú.

El senyor Ferraro Sebastiá:

Sí, solo un minuto, señor presidente.
Es réplica o aclaración…

El senyor president:

Un segundo… un segundo, señor Ferraro.

El senyor Ferraro Sebastiá:

Ya sé que no existe el turno de aclaración, pero…

El senyor president:

Señor Ferraro, un segundo.

Tiene usted para…, querría responderle, imagino que…

El senyor Ferraro Sebastiá:

Sí, sí…

El senyor president:

…a alguna pregunta que ha quedado en el aire.

El senyor Ferraro Sebastiá:

Efectivamente.

En primer lugar, yo quiero agradecerle…

El senyor president:

Tiene la palabra el señor Ferraro.

El senyor Ferraro Sebastiá:

…-gracias, señor presidente- agradecer, pues entiendo que va a haber voto favorable, e incluso, señor Ponce, espero convencerles en esta segunda intervención, agradecer al Grupo Socialista el anticipo que ha dado de que va a dar el voto favorable.

Y manifestarles, en primer lugar, que sí que hay un plan de acción de la Comunidad Valenciana.
Si no está en la página web, en este momento no se lo puedo decir, pero existe un plan de acción de la Comunidad Valenciana.
Así es que… existe, se lo puedo asegurar.

En segundo lugar, también que quede claro que las competencias en sanidad vegetal no corresponden a las comunidades autónomas, corresponden al estado.
De hecho, todas las intervenciones en los puertos…, en lo que se refiere a certificados de sanidad, etcétera se hace por las autoridades del estado.
En esto… yo les puedo decir bastante porque me he dedicado durante veinticinco años a la importación de madera de África y de Alemania y de otros sitios, y sé perfectamente lo que se ha exigido.
Eso corresponde al estado.

De todas formas, la comunidad -y la propuesta de resolución les dará a ustedes la garantía de ello- está preocupada por este tema, como es natural.
Y de ahí viene precisamente esta propuesta de resolución nuestra, porque estamos preocupados porque hay plagas forestales, la del nematodo del pino y otras que entran, como todos sabemos, a través de importaciones de Portugal y de otros sitios, como ha dicho el señor Ponce, de Japón y de África y de otros sitios, y hay que llevar un control riguroso de ello.

El hecho de que estamos preocupados con este tema es que precisamente decimos que hay que continuar con el tema…, y de ahí, la propuesta de resolución.
Quiero dejar claro que, vamos, esto es clarísimo.

En cuanto, ya le digo, el control, efectivamente, la Comunidad Valenciana tiene que controlar y, de hecho, les he dado muestras del control que ha habido concretamente en el tema que nos ocupa de Portugal, porque efectivamente…, y es cierto que apareció en el año 1999, aunque apareció con más virulencia a partir del 2008, que es cuando se han hecho todas instrucciones de control, y se ha demostrado que cuando se han encontrado y que no hay sido suficiente…, que llevaban el certificado, en estos controles que se han hecho llevaban el certificado de exención de plaga.
Sin embargo, se han tomado muestras adicionalmente para comprobar si efectivamente…, y se ha encontrado en algunos casos que tenía la plaga, y se ha exigido que mediante… los hornos, vamos, la vaporización de la madera, más o menos, a determinados grados, exterminar la plaga.

Es decir, que el control se ha efectuado en el momento en que, a pesar de exhibir un certificado fitosanitario de que se encontraba libre de plaga, se han tomado muestras de serrín, de viruta, de partes de la madera de esos cargamentos, y se han encontrado plagas, y se ha exigido que se vaporizara esa madera para evitar precisamente la plaga.

Quiero decir que esta es la preocupación que ha tenido la conselleria y que creo que tenemos todos y, por eso, de ahí, nuestra proposición no de ley.

Muchas gracias.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Ferraro.

Pasamos entonces a la votación.
¿Votos a favor?
Unanimidad.
No hay votos en contra.

Para la información, señor portavoz, señor Castejón… Ay, perdón, el resultado es: 14 votos a favor, ninguno en contra y no hay abstenciones tampoco.

Para su información, si no les parece…, si el señor letrado y al final la mesa nos lo admite, la próxima reunión de esta comisión se hará el día 15 de mayo, a las cuatro treinta de la tarde.
¿De acuerdo?
De todas formas, se les volverá a avisar, ratificándoles la fecha, el día y la hora, ¿de acuerdo?

Muchas gracias, y se suspende la sesión.

(S'alça la reunió a les 18 hores i 28 minuts)