RTVV%048205.05.05%20macro.html





Comissió de Radiotelevisió Valenciana i de l'Espai Audiovisual realitzada el dia 5 de maig de 2017.
Comença la reunió a les 10 hores i 23 minuts.
Presideix el diputat senyor Marc Pallarès Piquer.
Reunió número 16.

El senyor president:

(Inoïble) .
.
.
de la comissió.

El primer punt de l'ordre del dia seria la lectura i aprovació, si escau, de l'acta de la reunió anterior, és una acta que tenen.
.
.

Sí, passem primer llista, millor.
Senyor secretari.

(El secretari passa llista per tal de comprovar si hi ha quòrum)

Moltíssimes gràcies, senyor secretari.

Ara sí, passaríem al punt primer: lectura i aprovació, si escau, de l'acta de la reunió anterior.
La tenen vostés en les carpetes.
Seria ara el moment, si s'haguera de fer algun comentari, alguna esmena, algun suggeriment de millora, alguna puntualització.

Molt bé.
Quedaria, per tant, aprovada l'acta de la sessió anterior.

Compareixença de la senyora María Soledad Fernández Cano, candidata proposada per a formar part del Consell Rector de la Corporació Valenciana de Mitjans de Comunicació, en representació dels sindicats, per a cobrir la vacant comunicada amb l'escrit RE número 60.
610

El senyor president:

El segon punt és la compareixença de la candidata per a formar part del Consell Rector de la Corporació Valenciana de Mitjans de Comunicació, en representació dels sindicats, per a cobrir la vacant comunicada en escrit de registre número 60.
660.
És per això que li donem la benvinguda, en primer lloc a Les Corts i, en segon, al que és la comissió parlamentària.

I, per tant, passaríem.
.
.

El senyor Bellver Casaña:

Senyor president, per una qüestió d'ordre, i antes de mamprendre el punt.

El senyor president:

Sí.

El senyor Bellver Casaña:

Sí que m'agradaria que per part dels lletrats es poguera contestar a la pregunta que li vaig a fer i que constara en acta la resposta.
És una qüestió formal, és una qüestió de forma, però m'agradaria conéixer quina és la resposta que em van a donar.

Esta comissió va ser convocada el darrer dia 26 d'abril i la renúncia de l'anterior consellera va entrar en estes Corts el dia 27.
Aleshores, vaja, torne a dir-li, és una formalitat, però m'agradaria conéixer com és possible açò, que ací se convoque la comissió en el punt de l'ordre del dia de substitució del membre del consell rector, però que eixa renúncia no haja entrat ací fins el dia 27.

Simplement era esta qüestió.
Gràcies.

El senyor president:

Pren nota.

Molt bé.
Doncs li donem la paraula.

El senyor Bellver Casaña:

Molt bé no, que li estic demanant.
.
.

El senyor president:

Sí, sí, sí.
Que prenga nota, no?

El senyor Bellver Casaña:

No.
He fet una pregunta i vull que la pregunta i la resposta consten en l'acta, en el Diari de Sessions, vaja.
(Pausa)

El senyor president:

Bé, se sap des del primer moment que és rotatori.
I simplement hi ha un acord que es va prendre en la junta de portaveus, que des de fa.
.
.
, no sé si és un mes o dos mesos, les comissions per a convocar-les s'han de reunir les meses; el millor moment perquè els tres diputats que formen la mesa estiguen junts és el moment en què hi ha ple, el ple va ser el dimecres, vam fer la mesa el dimecres, de la comissió, i vam posar l'ordre del dia, i no, no controle les dates.
.
.
Si ho diu el senyor Bellver, segurament serà d'eixa manera, quan l'anterior persona ha presentat la seua renúncia, però, independentment que haguera presentat la seua renúncia un dia abans o un dia després, la rotació que han de fer els sindicats està clara des del primer dia i, per tant, si l'escrit va entrar un dia després, és possible; no, no controle el tema de les dates, sincerament, és possible.
D'acord?

El senyor Bellver Casaña:

Bé, esta és la resposta que vosté dóna, però no és normal.
Serà possible, però no és normal.
El normal és que en Les Corts entre un escrit per registre general i, una vegada eixe escrit és coneixedor la mesa, que prenga decisions respecte a eixe escrit.

Però, bé, no obstant, el que sí que li demane, per favor, és que conste en el Diari de Sessions la pregunta i la resposta.

El senyor president:

Que conste en acta, efectivament, clar.
Molt bé.

Passaríem a la compareixença.
Benvinguda.

La senyora Fernández Cano:

Moltes gràcies.

Bueno, buenos días a todos y a todas.

Con el objeto de que valoren mi idoneidad para la incorporación al Consell Rector de la Corporación Valenciana de Medios de Comunicación, comparezco ante esta comisión, en cumplimiento de la Ley 6/2016, del servicio de radiodifusión y televisión de ámbito autonómico de titularidad de La Generalitat.

Mi nombramiento, como bien saben, es propuesto de forma provisional, en aplicación de la disposición transitoria cuarta de la misma ley, para los próximos seis meses, en el turno rotatorio que acordamos Comisiones, UGT e Intersindical Valenciana como organizaciones sindicales representativas en la Comisión de diálogo social del sector público instrumental de La Generalitat.

Como presentación personal, resumiendo mi currículum, diré que soy licenciada en Ciencias de la Educación por la Universidad de Valencia.
Mi trayectoria laboral está ligada a los servicios sociales y en su inicio pasó por muchas de las fases de precariado laboral, que lamentablemente se siguen manteniendo en nuestra sociedad.
Fui becaria voluntaria y trabajadora con contratos en fraude de ley.

Tras acceder mediante proceso selectivo abierto para ser funcionaria interina en una corporación local, aprobé una oposición para técnico medio especialista en menores de la Generalitat Valenciana en 1990.
Por tanto, soy funcionaria de carrera.

Desde 1997 estoy ejerciendo tareas sindicales a tiempo completo en comisiones del País Valenciano.
Actualmente soy miembro de la Comisión ejecutiva de la Federación de Servicios a la Ciudadanía, en la que se me ha asignado la responsabilidad de acción sindical.

Formo parte de ámbitos de negociación, como la mesa general de la administración autonómica y la mesa sectorial de la función pública, así como de la Comisión de diálogo social del sector público instrumental de La Generalitat.

Entre las grandes cuestiones de negociación en las que he participado de forma directa señalaré, por su importancia, el anteproyecto de la Ley 10/2010, de ordenación y gestión de la función pública valenciana, en desarrollo del Estatuto de básico del empleado público.
Por tanto, conozco la normativa de aplicación al personal empleado público y personal laboral del sector público valenciano.

Como ya han visto, tengo experiencia en la negociación colectiva del personal laboral y de personal funcionario, especialmente en las administraciones públicas y su sector público, donde se integra la corporación valenciana y su futura sociedad mercantil.

Participé como asesora de Comisiones Obreras en la negociación del expediente de regulación de empleo de Radiotelevisión Valenciana, lamentablemente, ante una ley de supresión de servicio y cierre que, tal como anunciábamos, ha tenido graves consecuencias, tanto en la destrucción de empleo como en la pérdida de un servicio público que consideramos fundamental para la ciudadanía valenciana, sobre todo para el desarrollo y el uso de su lengua propia y la vertebración y cohesión de nuestro territorio.

Como podrán deducir de estas frases, el compromiso es participar para la rápida reapertura de este servicio público, con el máximo respeto a la Ley 6/2016, pero también a la cláusula sexta del acuerdo alcanzado en el expediente de regulación de empleo.

Las personas que trabajaban en RTVV no fueron las culpables del devenir de su empresa y su experiencia debe ser valorada y aprovechada.
Por ello, consideramos que no se deben poner filtros en los requisitos de acceso al nuevo empleo que impidan el cumplimiento de un acuerdo alcanzado en el ERE como mal menor ante un cierre arbitrario, injusto e impuesto mediante ley.

Como organizaciones sindicales, nuestro objetivo es que se cree empleo y mejorar las condiciones laborales de las personas trabajadoras.
Por ello, queremos un servicio público de Radiotelevisión Valenciana potente, suficiente y también capaz de generar empleo en el sector audiovisual, pero no cualquier empleo, lo queremos de calidad.

En cuanto a la calidad del empleo en este período, tenemos intención de proponer en el consejo rector, previamente a las nuevas contrataciones, la aplicación de condiciones de trabajo que mejoren los mínimos del Estatuto de los trabajadores.

Queremos que las personas que entren a formar parte de la plantilla de la Corporación Valenciana de Medios de Comunicación y de su sociedad mercantil, hasta que haya representación laboral y un convenio de aplicación, tengan unas condiciones laborales dignas.
Por ello, dado que el artículo 46 de la Ley 6/2016 establece como marco retributivo general el del personal al servicio de la Generalitat valenciana, aspiramos a que las condiciones laborales también sean similares a las de este personal y a las establecidas en el convenio colectivo de la extinta RTVV.

También aspiramos a incidir en que este empleo de calidad sea requisito imprescindible para las empresas que aspiren a asumir trabajos contratados por la Corporación Valenciana de Medios de Comunicación.
Consideramos que sería un error imperdonable promover un sector audiovisual valenciano low cost.

Compartimos totalmente los principios que la ley establece para este servicio público.
Por ello, trabajaremos desde el consejo rector, como el resto de las personas que lo componen, para que la nueva Radiotelevisión Valenciana esté realmente al servicio de la ciudadanía, cuyos derechos también defendemos.

Participaremos con el objetivo de que la nueva radiotelevisión sea independiente, plural, en valenciano, objetiva, accesible e imparcial; que promueva el respeto a todas las personas y la igualdad real entre hombres y mujeres, convirtiéndose en herramienta de prevención y lucha contra las desigualdades, y sobre todo contra la violencia de género.

Parte de los compromisos de la ley están avanzados, y hay que continuar sin pausa.
Por ello, si se aprueba mi nombramiento para el consejo rector, voy a ponerme al día con la documentación y los temas pendientes y seguir el trabajo donde lo ha dejado mi compañera de la UGT, Lola Navarro.

Ni ha sido ni será fácil trabajar en nombre de tres organizaciones sindicales, pero puedo asegurarles que hemos conseguido acercar posturas entre nosotros y en la mayor parte de las materias ser una sola voz ante el consejo rector.
Yo aspiro también a estar al nivel y continuar con una labor positiva en el consejo rector.

Muchas gracias y a su disposición.
Sé que ahora va el turno de…

El senyor president:

Molt bé, moltes gràcies.

Ara és el torn dels grups parlamentaris, que podran fer observacions, preguntes, i després tindrà vosté ocasió de contestar de tot allò que haja pogut prendre nota.

És, per tant, el torn del Grup Parlamentari Podemos-Podem.
Té la paraula el seu síndic, el senyor Antonio Montiel.

El senyor Montiel Márquez:

Hola, bon dia.
Moltes gràcies per la seua compareixença.

En primer lloc, agrair a Lola Navarro, l'anterior representant de les organitzacions sindicals, el seu treball en el consell rector.
I a més manifestar, com ja he fet en alguna altra ocasió, que el seu relleu respon a un acord que se va signar el 20 de juliol de 2016 i que estes Corts coincidim i, per tant, té cadascú, com vosté ha dit molt bé, cadascú de vostés tenen un nomenament simplement provisional.
I, per tant, tenen, per així dir-ho, data de caducitat, i això és el que ha ocorregut.
Procedia el relleu de Lola Navarro per vosté ara a proposta de Comissiones Obreres.

Dit això, jo crec que la seua exposició respon al que són les preocupacions de moltíssima gent d'esta societat, que necessitem la reobertura de Radiotelevisió Valenciana, i hem fet, jo crec que el legislatiu ha estat a l'alçada i ha fet una llei que crec que pot portar a tindre una radiotelevisió pública de qualitat i una radiotelevisió pública de (inintel·ligible) .
.
.
que la presència de la societat, no sols la garantia de la pluralitat quant a l'accés als mitjans, sinó també la presència de la societat, la seua gestió i el seu control siga decisiva.
Per tant, una televisió moderna en la qual, a més, veig que compartix vosté també la resta de principis de la llei.

Hi haurà segurament un dubte raonable al voltant del que ja es va plantejar respecte de Lola Navarro, i és que vosté és membre de la direcció executiva de la Federació de Serveis a la Ciutadania de Comissions Obreres.
Per tant, hi ha un article, el 5.
15.
4, de la Llei 6/2016, on es parla de la incompatibilitat per a ser membre del consell rector d'aquelles persones que desenvolupen funcions d'alta direcció en partits polítics u organitzacions sindicals o empresarials.

Bé, jo crec que en aquestes circumstàncies caldrà vore exactament què vol dir la idea de l'alta direcció i el que suposa també la capacitat que té de direcció un membre d'una executiva d'una federació sindical.
En tot cas, hi ha també una previsió legal, que és la que en eixe cas hi hauria tres mesos per adequar la situació.

Per tant, nosaltres, des del Grup Parlamentari Podemos-Podem, anem a ser respectuosos en el que és la filosofia de la llei i el que és l'acord que vostés, les tres organitzacions sindicals, van adoptar per a poder produir aquesta presència en compliment de la disposició transitòria quarta, una presència rotativa en el consell rector.
I donem per bona la seua designació.

Li desitgem el mateix entusiasme i li oferim la mateixa col·laboració que vam fer amb Lola Navarro.
Esperem que la seua aportació al Consell siga útil per a la finalitat de posar en marxa una televisió que no podem permetre que per més temps continue tancada.

Jo ho he dit moltes vegades.
Li torne a fer a vosté també, ara que s'incorporara al Consell, un prec: no podem, no podem aplegar a un nou 29, a un nou aniversari, a un nou 29 de novembre amb la radiotelevisió valenciana en negre.

Gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Montiel.

Ara serà el torn del Grup Parlamentari Ciudadanos i, per tant, li donem la paraula a l'il·lustre diputat, el senyor Antonio Subiela.

El senyor Subiela Chico:

Gracias, presidente.

Bienvenida, señora Fernández.

Permítame que más que dirigirme a usted, en general me dirija sobre todo a mis compañeros portavoces de la comisión.

Nosotros, sí aprobamos la ley de servei públic i radiodifusió, y en el artículo 13.
3, apartado d poníamos que Â«en el consell rector hi havia d'haver una persona proposada pels treballadors de la corporacióÂ», y como no había trabajadores decidimos que se le trasladara a los sindicatos mayoritarios para que eligieran a esa persona.

De alguna manera, no sé quién exactamente trasladó esa información, o se trasladó mal, o se entendió peor, pero hay un acuerdo en el que los sindicatos deciden que, bueno, que no va a ser una persona, que va a ser cada seis meses una persona diferente.
Y aquí se dio por bueno y asumo mi responsabilidad, como tantas cosas que se han dado por buenas en este proceso.

Pero el mismo artículo pone unes condiciones para ser miembro del consejo rector y exige una experiencia; además, marca hasta el tiempo de diez años en el ámbito de la comunicación, la cultura, tanto sea en actividad provisional o en su dimensión docente investigadora.

Y, también, el artículo siguiente -que ha comentado ya el señor Montiel- habla de la incompatibilidad, y habla de la incompatibilidad en funciones de alta dirección en partidos políticos y organizaciones sindicales o empresariales.

Nosotros ya tuvimos dudas con la predecesora, con la señora Navarro, y viendo su currículum entendemos que tenemos las mismas dudas con usted.
(So d'un telèfon mòbil) No creemos que reúna ni los criterios de experiencia y, desde luego, nos surgen muchas dudas con el tema de la incompatibilidad; que estoy con el señor Montiel, que habrá que mirar el alcance de esa incompatibilidad y, desde luego, también entiendo que habrá que ser respetuosos con la ley.

Y por eso la postura de nuestro partido (algú tus) va a ser esa, va a ser intentar ser respetuoso con la ley, y creemos que ser cómplices necesarios por segunda vez de algo que entendemos que va en contra de la ley de la que nosotros hemos participado no podemos ser.

Por lo tanto, creemos que igual que la señora Navarro, usted, señora Fernández, no reúne, no sé cómo decirle exactamente eso, no quiero faltarle el respeto, para nada, entiendo que para ser candidato al consejo rector se requieren unas condiciones que usted no reúne, para nada estoy dudando de su valía como profesional en los sectores en los que usted ha trabajado y en los que usted trabaja.
Pero creemos que, o bien los candidatos de los sindicatos tienen que venir con un informe jurídico avalado por el consejo rector en el que nos asegure o nos salve de alguna manera las dos dudas que a nosotros nos generan este tipo de nombramientos, o que los sindicatos mientras tengan que elegir ellos el candidato elijan un candidato que no genere estas dudas de incompatibilidad con el cargo que aquí se está decidiendo.

Por lo tanto, y no es nada personal, señora Fernández, pero, sintiéndolo mucho, Ciudadanos no va a apoyar su nombramiento al consejo rector.

Gracias.
(Algú tus)

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Subiela.

És ara el torn del Grup Parlamentari Compromís.

Per tant, donem la paraula a la il·lustre diputada, la senyora Mónica Álvaro.

La senyor Álvaro Cerezo:

Molt bon dia.

En primer lloc, agrair a Lola Navarro també el seu treball previ en el consell rector i felicitar-la a vosté per la seua proposta, i sobretot encomiar-la a fer ús de tot el seu coneixement i paciència de sobres contrastat amb el currículum que ens ha fet arribar, i especialment d'eixa especialitat de responsabilitat social corporativa que de ben segur completarà i serà de gran ajuda per al bon fer del consell rector; a més dels seus coneixements en funció pública -que ací també s'han descrit- i la seua experiència imprescindible en la negociació col·lectiva, per la qual cosa nosaltres sí que pensem que vosté reunix els requisits, igual que ho feia la seua companya d'abans.

Destacar, també, que Compromís, com no podia ser d'altra manera, ens sentim molt afortunats de comptar amb una persona que a més de conéixer el territori, com demostren les seues pràctiques arreu del territori, i això per a la gent que venim de les comarques que no són de València doncs és important, és important eixe coneixement del territori; a més, gaudeix d'una vessant social com educadora social que segur que li dóna un caire més humà, més càlid a la tasca del consell rector tan valorada per a Compromís, perquè nosaltres tenim una paraula i no estem a expenses del que ara diguen a Barcelona o a Madrid, sinó que nosaltres tenim un ideari i amb eixe actuem a terme de principi a fi.

Poc més que afegir, que arriba vosté en un moment clau, i esperem que siga conscient de la necessitat -que ho és- de la societat valenciana per a engegar ja les emissions i que treballe vosté contra rellotge amb un objectiu claríssim i ambiciós, clar i ambiciós: donar a la ciutadania valenciana allò que se'ns va arrabassar, que se'ns va furtar i que se'ns va prohibir.

Té vosté sobre els seus muscles -compartit afortunadament- el pes i la difícil tasca de rescabalar eixa situació i esmenar errors del passat, que no són seus ni meus sinó que tenen un responsable que lluny d'assumir la culpa i demanar perdó continua apostant per la discòrdia en estos moments.

Molta sort, molt d'ànim, i tant el meu grup, Compromís, como ja mateixa, quedem a la seua disposició.

Compartisc també allò que ha dit que és difícil posar-se d'acord entre tres organitzacions, en el seu cas sindicals, però li puc dir, sota l'experiència, que la finalitat ho mereix.

Efectivament, estem en una situació semblant i en este cas, també, compartim eixe objectiu en eixa ràdio -que sovint ens oblidem de la ràdio- i televisió plural, democràtica, en valencià, igualitària, participativa i, sobretot, avui més que mai, necessària.

Molta sort i enhorabona.

El senyor president:

Molt bé.

Moltes gràcies, senyora Álvaro.

És ara el torn del Grup Socialista i, per tant, donem la paraula a la il·lustre diputada, la senyora Rosa Peris.

La senyora Peris Cervera:

Gràcies, president.

Senyora Fernández, benvinguda a esta comissió.
Li desitgem molta sort en este xicotet període en què vosté va a formar part del Consell Rector de la Corporació Valenciana de Mitjans de Comunicació.

També, volguera -com han fet abans- agrair el treball de Lola Navarro en estos mesos de posar endavant i muntar tota l'estructura, que segur que han sigut apassionants però no exempts de moltíssimes dificultats i molts trenca caps.

Com s'ha dit abans, el que hui estem elegint no deixa de ser una situació transitòria en tant que la nova tele, la nova ràdio tinga la seua estructura de personal i, per tant, siguen els mateixos treballadors i treballadores que elegisquen els seus representants, que la voluntat d'esta cambra va a ser que fins que es produïra això n'hi havia d'haver una representació, en este cas de l'àmbit laboral, i que ens paregué sempre bé que fóra l'acord dels principals sindicats a la Comunitat Valenciana.
Vostés varen acordar este sistema i nosaltres el respectem.

Des del PSPV considerem que complix els requisits que nosaltres ens marcàrem, requisits d'exclusió, considerem que vosté no té cap causa de no idoneïtat i, per tant, compta amb el nostre recolzament i naturalment amb el nostre vot.

He sentit que algú ha posat en qüestionament si amb el seu currículum compliria vosté rigorosament el que nosaltres ens vàrem marcar en la llei, i he de dir-li, senyora Fernández: sens dubte per al meu grup sí (algú tus) perquè qui és servidora pública de la Generalitat valenciana en vint-i-set anys, des de 1990, té un compromís amb el sector públic; però, a més, qui durant els últims tretze anys ha estat representant dels treballadors i treballadores en l'àmbit de la funció pública, qui és membre de la negociació de la mesa general de l'administració pública, o forma part de la comissió del diàleg social, em pareix que té el suficient pes perquè vosté hui estiga en este consell rector en representació dels treballadors i de les treballadores.

I, per tant, res a dir.
A part crec que té en eixe sentit experiència més que sobrada, entre altres coses perquè la llei diu: Â«experiència i mèrit suficients que acrediten haver exercit durant un termini inferior a deu anysÂ», però diu: Â«funcions en òrgans d'administració, alta direcció, control o assessorament en entitats públiques o privades relacionades amb l'àmbit de la comunicació o de la gestió públicaÂ»; per tant que ningú faja trampes, estem parlant ací d'experiència en el sector públic.
Vint anys com a servidora pública i tretze representant els treballadors en les més altes instàncies dins de l'administració pública em pareix un currículum solvent, suficient per a vosté ocupar eixe lloc en el Consell Rector de la Radiotelevisió Valenciana.

Així que, enhorabona, que tinga sort i segur que amb el treball de vosté i de tots podrem traure l'objectiu dels mitjans de comunicació i titularitat pública.

Res més i gràcies, president.

El senyor president:

Moltes gràcies.

Per cert, em sume a eixa reivindicació de la ràdio que ha fet, no recorde si ha sigut la portaveu de…, em sume a la reivindicació de la ràdio que moltes vegades (rient) és la gran oblidada de la corporació.
Molt bé.

Passem, ara, al torn del Grup Parlamentari Popular i, per tant, donem la paraula a il·lustre diputat, el senyor Jorge Bellver.

El senyor Bellver Casaña:

Moltes gràcies, senyor president.

¡Vaja!
, seria convenient que quan està en marxa una comissió estiguera el lletrat, més que res, no és per cap… (veus), més que res per una (se sent una veu que diu: Â«Li demane que es pare la comissió.
Â»), més que res perquè vaig a fer-li, i entendran per què estic diguent açò, no és perquè hui estiga especialment impertinent.

El senyor president:

Val, sí, sí, fem una pausa i…

El senyor Bellver Casaña:

¿Em deixa vosté acabar?
¿Em deixa vosté acabar?

El senyor president:

Sí, acabe.

El senyor Bellver Casaña:

Moltes gràcies, senyor president.

Més que res perquè en una de les intervencions ací s'ha dit que l'acord dels sindicats, este dels tres noms i els sis mesos ho coneixien estes Corts, i estes Corts, jo he fet la consulta al lletrat de la comissió i no tenia constància d'eixe acord, Les Corts -vullc dir.

Per tant, com la consulta la vaig fer al lletrat doncs s'entén que seria convenient que estiguera per a sentir…

El senyor president:

Fem una pausa, fem una pausa de, no sé el que tardarà, ¿deu minuts?
¿D'acord?

Fem una pausa de deu minuts.
Perfecte.

(Se suspén la reunió durant uns minuts)

El senyor president:

(Inoïble) … la sessió.
Estava en el torn de paraula el portaveu del Grup Parlamentari Popular, el senyor Jorge Bellver.

El senyor Bellver Casaña:

Moltes gràcies, senyor president.

Lamente el que ha ocorregut, però en qualsevol cas jo no tenia constància d'eixe escrit.
Vaig fer la consulta al lletrat de Les Corts i em digué que en la base de dades on estan els escrits registrats en estes Corts no n'hi havia constància.
Bé, crec que també és significatiu o important que això es conega encara que no té ninguna transcendència com els deia.

Senyora Fernández, benvinguda a estes Corts.
I per part del meu grup parlamentari vull dir que mosatros sí considerem que vosté compleix les condicions d'idoneïtat per a poder representar als treballadors, en este cas poder representar els treballadors de la Radiotelevisió Valenciana si no fóra per alguna cosa que no té res a veure amb el seu currículum, que és la incompatibilitat de la que ja ha parlat el senyor Subiela i que a mi m'agradaria incidir.

Perquè crec que, com a representant del poble valencià i com a membre d'estes Corts Valencianes, no té massa sentit que estem ficant en risc el que són les decisions que es van a prendre en el si de eixe consell rector.
Perquè no estem parlant de coses baladines, estem parlant que eixe consell rector està prenent decisions molt importants, que ha pres decisions molt importants, com per exemple les eleccions de la directora general, i està en dubte si el resultat d'eixa votació, si ha participat una persona que és incompatible, puga ser revocat o puga simplement ser ficat en dubte d'entrada.
Però, sobretot, quan hi ha processos que ja estan anunciats, que es van a judicialitzar, doncs, donar bases tan clares per a eixos possibles recursos judicials entenc que no té absolutament ningun trellat.
Així ho vam dir respecte a la representant d'UGT.

De fet, en el consell rector ahir es va demanar, a banda de l'informe del secretari del consell, que es demanara un informe a la advocacia de La Generalitat i la resposta del consell rector va ser que no.
Jo no ho entenc, sincerament, un tema tan important com este.

Però, bé, el que li volia preguntar a vosté.
Entenem que sí que complix les condicions d'idoneïtat per a poder representar els treballadors si no fóra per esta incompatibilitat de la qual ja s'ha parlat.
Li volia fer algunes preguntes.
En el seu currículum, vosté mos diu que ara ha tornat a ser elegida en el mateix càrrec que tenia anteriorment, però tinc un dubte.
Diu: Â«En el año 2004 fue elegida en el proceso congresual entrando a formar parte del consejo confederal del País Valencià y del consejo de la FSAP estatal, órganos de decisiones de Comisiones Obreras, entre períodos congresuales.
Â» Però no diu si deixà ja de ser-ho o continua sent membre d'estos òrgans.

I també volguera fer-li alguna pregunta més dient-li que no anem a poder votar a favor de la seua persona, perquè entenem que és ficar en risc el futur no només de la televisió, de la Radiotelevisió Valenciana, sinó també ficar en risc el futur del sector audiovisual valencià.

Li volia fer una pregunta, perquè ací la disputa és si se es alto cargo o no, que és el que diu la llei.
Vosté, en la situació que està dins de Comissions Obreres, ¿vosté podria formar part d'una llista electoral o és incompatible?
¿Té vosté una incompatibilitat sent membre del comité executiu?
¿Vosté no pot presentar-se per a ser alcaldessa del seu poble o regidora o no pot ser diputada, és a dir, no pot anar en una llista d'un partit polític?
M'agradaria saber si eixa incompatibilitat, com li deia, existix.

I, li torne a dir, encara que els partits que sustenten al govern no han fet ninguna referència a alguna cosa, que jo entenc que és molt important, perquè, clar, si estem dient que és possible que les persones que estan formant part d'eixe consell rector estiguen prenent decisions per a les quals són incompatibles, ¿vostés han parlat d'açò?
Vostés ho han analitzat dins del sindicat?
M'agradaria conéixer-ho, saber si açò és així.

Per tant, tornant-li a dir que entenem… (Remors) Me va a dir que acabe, ¿no?
Doncs, acabe.
Tornant-li a dir que entenem que vosté, com a representant d'un sindicat, sí que complix les condicions d'idoneïtat, no anem a poder recolzar la seua persona per estes qüestions.
I m'agradaria, per favor, que em contestara a les preguntes que li he fet.

Gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Bellver.

Correspon ara el torn a la compareixent per a poder contestar a aquelles qüestions plantejades pels diferents portaveus parlamentaris.

La senyora Fernández Cano:

Evidentment, ampliar alguna informació.

Jo, com els he dit, soc funcionària de carrera.
Per tant, em dec a l'absolut respecte a les lleis i he sigut la primera que he revisat tota la meua situació, tant dins del sindicat com en funció de ser funcionària.
Ho he vist i estic segura que no tinc cap incompatibilitat i que, a més, tinc la idoneïtat no en els termes concrets i extensos que marca la llei quant a coneixement sobre el sector audiovisual.
Jo demanaria al grup que es plantejara el seu posicionament, perquè, efectivament, es parla també d'assessorament en el que és la gestió pública; en això duc molt de temps treballant, molt de temps, i a més entre les funcions del consell rector també es parla de marcar qüestions de caràcter laboral per als treballadors.
I tal vegada pot ser que hi haguera una mancança en el que era el consell rector, que Lola va intentar ja començar a esbrinar.
I jo crec que podem fer ahí un paper entenent que és provisional, que pot vindre bé.

Quant a la incompatibilitat, per una banda jo no sóc alt càrrec de res, la definició de què és un alt càrrec està molt feta ja en la legislació laboral, me l'he revisada.
Jo no tinc ni contracte, jo tinc un nomenament, jo no tinc contracte laboral de cap tipus.
Com vostés saben, els funcionaris de carrera no som contractats i tampoc sóc directiva pública.
Per tant, ni per la part laboral, ni per la part de l'estatut bàsic reunisc per a res la condició d'alt càrrec, no sóc contractada tampoc en el meu sindicat.
Jo tinc, com bé deia, un alliberament a temps complet per exercir en estos moments activitats dins el sindicat, però jo continue sent funcionària de carrera en actiu.
I, per tant, no tinc en cap moment consideració d'alt càrrec.

Quant a les funcions dins del sindicat també he revisat, evidentment, tots els estatuts.
La nostra organització.
.
.
, em preguntava si ara estic o no en els consells de la federació estatal o de la confederació o en algun altre àmbit.
En estos moments la meua organització acaba de passar i està encara per acabar els processos congressuals.
Nosaltres els fem cada quatre anys i en estos moments jo només sóc una persona que està en la comissió executiva de la meua federació.

Encara que estiguera en un consell, el consell no deixa de ser un òrgan de caràcter democràtic amb una pluralitat de gent que correspon a federacions i territoris diferents que marca les línies d'actuació sindical.
Però en cap moment, cap persona que està en el consell és alta directiva, ni té autonomia per a prendre cap decisió i actuar en nom de Comissions Obreres.

Inclús a nivell de poders notarials, la federació en la qual jo estic no té més que apoderaments que estan donats per les organitzacions que tenen el CIF.
Mosatros no tenim ni CIF propi.
La persona que té la responsabilitat en la meua organització de finances no té ni capacitat per obrir un compte corrent.
Vull dir que som una estructura democràtica en l'intern, mosatros som part d'una col·lectivitat que pren les decisions de manera col·lectiva.
De fet, el que són les nostres línies de treball les poden conéixer sense cap problema, perquè està en els documents congressuals que tenim penjats a la web, els estatuts de l'organització també estan en la web.

I jo, indubtablement, si pensara que tinc algun tipus d'incompatibilitat seria la primera que com a funcionària de carrera haguera dit a la meua organització que teníem de buscar una altra persona.
En cap moment em puc permetre vulnerar la llei.

I, evidentment, tinc el mateix sentit de responsabilitat en què les decisions del consell rector no es vegen en cap moment qüestionades, perquè jo puga estar o no puga estar.
Igual que en el seu moment quan Lola estava també teníem clar que no hi havia cap problema d'incompatibilitat, perquè va ser també una cosa que vam parlar les tres organitzacions sindicals.

Quant a l'acord de rotació crec que és una mostra del consens del qual hem partit.
Si hi ha una persona en representació dels treballadors i els treballadors són, evidentment, de moltes organitzacions sindicals o no són d'organitzacions sindicals, però són treballadors i tenim la responsabilitat per tindre més del 10% en l'àmbit del sector públic autonòmic, d'estar en el consell rector, allò lògic era tindre un acord en el qual entre les tres parts ens proposàrem per a estar ací.
I jo crec que es coneixia, perquè jo del document que tinc del moment en què l'UGT proposa Lola Navarro, en la part de darrere venia l'acord del tres sindicats.
Jo tinc ací una fotocòpia i, per tant, pensava que això ho coneixia.

Quant a la ràdio, si no he fet referència ha sigut una errada, perquè de segur que les tres organitzacions sindicals i, evidentment, també el meu sindicat tanta importància li donem a la ràdio com a la televisió.
Quan parlem del serveis de Radiotelevisió Valenciana estem parlant de tot en el seu contingut.
No sé si he contestat a totes les coses.

Hi ha una cosa que m'ha preguntat, que si podem estar en llistes electorals per a l'elecció.
Això ho hem de decidir mosatros en els nostres estatuts i sí, evidentment, comissions és un sindicat independent de qualsevol partit polític, perquè pensem que això és una manera de demostrar també que mosatros tenim la voluntat de negociar, estiga qui estiga representant la ciutadania en cada lloc per decisió de votació democràtica.
I sí tenim una incompatibilitat per a estar en les llistes electorals de qualsevol partit.
Però és una decisió que hem pres mosatros de manera totalment democràtica en els nostres congressos.
I tampoc crec que això tinga res a veure amb la incompatibilitat amb el consell rector.
Perquè no diguera que no li he contestat, perquè intente contestar a tot.

Jo crec que no m'he deixat res.
La vessant de responsabilitat social corporativa, que és de veres que en el discurs que he elaborat no he posat incidència.
Jo sí crec que és important.
També és cert que ara mateix la responsabilitat social corporativa no és una de les coses que més s'estiga treballant ni des de les empreses públiques, ni de les privades, ni des de cap àmbit, perquè amb la crisi moltes coses se n'han anat cap enrere.
Però pense que també pot ser una aportació positiva.

Res més per la meua part.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies.

Antonio?
(Remors) Ja està.
Només tu?
¿Solo Antonio?
Només vol.
.
.
?
Ciudadanos?
(Remors) Ah, també.
És que va de menor a major, per això pregunte a tots.
(Remors) Aleshores, com va de menor a major, és el torn del Grup Podemos.
Té la paraula l'il·lustre diputat Antonio Montiel.

El senyor Montiel Márquez:

Moltes gràcies pels seus aclariments.

Efectivament, compartisc la interpretació que feia vosté.
Ni la legislació laboral que desenvolupa l'estatut dels treballadors quan parla dels contractes d'alta direcció, ni tampoc la legislació en l'àmbit públic de la direcció pública que es recull en l'Estatut bàsic de l'empleat públic definix una situació com la que ens trobem de la llei quan parla de l'alta direcció en partits polítics u organitzacions sindicals.

En definitiva, la jurisprudència del Tribunal Suprem, des de l'any 2001 és una jurisprudència constant que parla que l'àmbit de l'alta direcció es definix en la pròpia norma; en este cas seria dels estatuts.
I, per tant, si com vosté diu i jo per la meua experiència en organitzacions de la societat civil, membre d'un òrgan col·legiat com és una executiva o un consell de coordinació manca de capacitat per a prendre decisions que comprometran la contractació de persones o de béns i serveis, entenc que el ser membre de l'executiva d'una federació dins d'un sindicat no se pot equiparar al que s'anomena alta direcció i més si vosté diu que -i jo no ho dubte- que en els documents públics d'apoderament se limiten les funcions.

Per tant, jo crec que no concorre causa alguna d'incompatibilitat.
I, en tot cas, estic segur que coneixent que vosté haurà fet i haurà demanat els informes corresponents.

I, després, n'hi ha una altra qüestió afegida, clar, que és un detall que m'havia passat desapercebut.
Però, clar.
.
.
, i ara ho estic tornant a mirar.
I és que, clar, vosté el que té no és un contracte amb el sindicat, sinó una acumulació de drets sindicals.
Per tant, vosté continua sent funcionària en actiu, com molt bé ha dit.

I, per últim, la federació de serveis a la ciutadania, entre el seu àmbit té, precisament, el dels mitjans de comunicació.

I, per tant, jo crec que.
.
.
, que en fi, no crec que n'hi haja molt més a afegir, després dels seus aclariments.
I, per tant, jo també em sumaria a la petició perquè reconsideraren la seua posició la resta de grups.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Gràcies, senyor Montiel.

El Grup Ciudadanos també ha demanat la paraula.
Per tant, li la donem a l'il·lustre senyor Antonio Subiela.

El senyor Subiela Chico:

Gracias, presidente.

Mire, señora Fernández, para nada…, he intentado ser claro, he intentado ser claro en la anterior intervención.
Para nada pongo en duda su valía, ni como sindicalista ni como funcionaria ni con su compromiso con el sector público.
Es más, seguramente tenga toda la razón, y estoy de acuerdo (inintel·ligible) …, con las cosas que pueden aportar al consejo rector.

Pero no soy yo el que estoy haciendo trampas.
El que está haciendo trampas es el que está reinterpretando la ley, que nosotros aquí aprobamos, para decir que se cumplen los requisitos a rajatabla.

Seguramente haya errores en la redacción de la ley, me lo creo; yo mismo ya lo critiqué, dije: Â«Conforme se ha hecho esta ley, creo que vamos a tener que reformarla muy rápido.
Â» Pero es que en la ley creo que hay una cosa que se está pasando por alto, y es que en el consejo rector se pide una persona proposada pels treballadors de la corporació.
No estamos hablando del representante sindical de los trabajadores.
La representación sindical de los trabajadores irá por otro camino cuando haya trabajadores.
Creo que eso se está pasando por alto.
Igual está mal redactada la ley y hace falta incluir un representante de los trabajadores en el consejo rector.
Pero aquí, de momento, lo que pedimos es que los trabajadores determinen una persona para el consejo rector, no tienen por qué ser un representante sindical.

Es más, mire, el acuerdo este al que llegan los sindicatos y el cambio este que han generado, yo creo que nos está generando una situación muy complicada.
Y es que la candidata que pasó la elección, el nombramiento, como marca la ley, es la señora Navarro, que fue la que pasó por su elección también en pleno.
La señora Navarro ha dimitido de su cargo.
Y, ahora, resulta que vamos a…, según un acuerdo tomado por los sindicatos, aquí se pretende cambiar a un representante del consejo rector…

Yo no veo cómo cambiarlo en la ley que nosotros aprobamos, porque yo entiendo que el acuerdo que toman los sindicatos no es añadible a la ley.
Entonces, de alguna manera tendremos que solucionar el problema, porque, ahora mismo, entiendo, por lo menos mi grupo parlamentario entiende que tenemos un miembro menos en el consejo rector de la televisión valenciana, de la Corporación Valenciana de Medios de Comunicación.
Y si hay que cambiarlo, como han llegado al acuerdo los sindicatos, y si eso lo asumimos aquí, entiendo que hay que volver a pasar por todo el mecanismo de elección, nomenament i mandat, que marca la ley.

Por lo tanto, creo que la situación que se ha generado es complicada.
Creemos que sigue habiendo dudas razonables de que esto se pueda estar haciendo así.
Y, por lo tanto, insistimos en que no podemos apoyarlo.

Pero, por favor, insisto, no pongo en duda su valía.

Gracias.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Subiela.

És el torn ara del Grup Parlamentari Compromís.
Té la paraula la senyora.
.
.
, la il·lustre Mònica Álvaro.

La senyora Álvaro Cerezo:

Sí, moltes gràcies.
I molt breument, perquè crec que la compareixent, doncs, ha justificat perfectament tota classe de dubtes que s'havien dissipat ací.

Compromís, com li havia dit abans, hem estudiat bé el seu currículum i no hem vist mai eixa incompatibilitat.

I de nou, sí que ens agrada i sí que li agraïm que haja remarcat eixa experiència, de la qual estem segurs que se beneficiarà tot el consell rector i la ciutadania en general.

A vosté l'han intentat dissuadir, quan són altres els qui haurien de tornar a posicions inicials, molt més consensuades.
Però, bé, se tracta d'això; l'han intentada, a vosté, dissuadir, amb els consabuts recursos judicials.
I, mire, si fóra per eixos recursos judicials, l'activitat del País Valencià estaria totalment parada, perquè no hi ha res que no es faça que alguns interpreten que és susceptible de recurs judicial.

I li dic que tant el consell rector com vosté mateixa s'han compromés en la llei, com el govern valencià no farà mai res que siga contrari a llei.

Així que no es preocupe.
Novament l'encoratgem des de Compromís.
I, òbviament, votarem a favor del seu nomenament.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Gràcies, senyora Álvaro.

És el torn del Grup Parlamentari Socialista.
Li donem la paraula a la il·lustre diputada Rosa Peris.

La senyora Peris Cervera:

Demanem un poquet de sentit comú, perquè crec que, en fi, és un poc absurd el debat que s'està produint.

Estem parlant d'una situació transitòria.
Estem parlant d'un membre que ha de representar els interessos laborals i els interessos dels treballadors, que hui no existixen i esperem que prompte existisquen.
Que s'ha decidit que eixa persona siga designada o a proposta dels sindicats -se complix el requisit-.
Ací ha quedat clar que complix vosté en els requisits d'idoneïtat.

Nosaltres també entenem que no té ninguna causa d'incompatibilitat.
Però, en el cas que hi haguera, la mateixa llei establix que els membres del consell rector que pogueren caure en alguna causa d'incompatibilitat disposen de tres mesos per a modificar-la.

Per tant, hui, ningun grup té raons de pes per a no votar la seua candidatura.
No té raons de pes.
I, igual com ací aplegàrem a un acord de recolzament als membres d'este consell rector, a proposta de les diferents entitats i dels grups polítics, i a pesar que algunes de les persones proposades xirriaven, vàrem decidir que anàvem a dur l'acord i el consens a tots els membres.
No entenc què s'ha trencat pel camí.
I tampoc entenc, i algú ho haurà d'explicar, que amb el seu currículum, amb el compromís dels sindicats i el lloc que vosté va a ocupar, hui es trobe en el vot en contra de Ciudadanos i del Partit Popular.

Nosaltres l'anem a recolzar.
Però alguns deurien donar explicacions per què sí a membres que hi ha molts dubtes de la seua idoneïtat, i no a una persona íntegra, sindicalista, defensora del sector públic i que compta amb l'aval dels principals sindicats de la nostra Comunitat Valenciana.

Res més.
Endavant.
Comptarà en el nostre recolzament.

El senyor president:

Moltes gràcies a la senyora Peris.

És ara el torn del Grup Parlamentari Popular.
Donem la paraula a l'il·lustre senyor Jorge Bellver.

El senyor Bellver Casaña:

Moltes gràcies, senyor president.

És que açò és el món al revés.
Vull dir, ací l'únic grup parlamentari que ha tingut vetada una representant en el consell rector ha sigut el Grup Parlamentari Popular.
Però, bé, en qualsevol cas, açò ja estem acostumats que siga aixina.

Diu: Â«I no n'hi ha ninguna raó de pes per a dir que, durant el pròxims tres mesos.
.
.
Â».
Doncs, jo, de moment, tinc dos raons de pes.
La primera, que ja ha hagut un representant sindical en el consell rector que podia haver presentat la seua dimissió, davant eixa possible incompatibilitat, i no ho va fer; i que hui, ací, la senyora Fernández ha dit que ella ho ha mirat, ho ha analitzat i entén que no és incompatible.

Jo, senyories, crec que ja me van coneguent.
Me prepare bé els temes abans de vindre a intervindré a les Corts Valencianes, i no me quede en meres declaracions demagògiques, com fan molts de vostés.

Jo he agarrat els estatuts de Comisiones Obreras, i li he fet alguna pregunta perquè està en l'estatut de Comisiones Obreras.
I en l'estatut de Comisiones Obreras, que no és un estatut que jo m'haja inventat, en l'estatut de Comisiones Obreras diu: Â«Comisión ejecutiva: la comisión ejecutiva es el órgano de dirección y ejecución que aplica las decisiones y directrices adoptadas por el consejo y por el congreso.
Â»

No m'ha quedat clar en la seua resposta.
.
.
Ha dit: no, es que estem encara en procés d'elecció; però, fins que no se constituïsca el nou consell, doncs, l'anterior estarà.
I jo el que li preguntava és: ¿vosté és membre del consell estatal i del consell confederal?
No m'ha quedat clar.
¿Sí o no?
, és aixina de senzill.

Però li torne a dir, en els seus estatuts diu que la comisión ejecutiva es el órgano de dirección y ejecución; que no ho dic jo, ho diuen vostés.
I, després, en eixos mateixos estatuts, quan parla de les incompatibilitats, diu: Â«La condición de miembro de la comisión ejecutiva es incompatible con el desempeño.
.
.
Â», i fica una relació.
Ací fica també més coses, a banda que vosté no pot formar part d'un partit polític o d'una llista electoral.
També diu que no pot formar part de consells d'administració, d'òrgans de direcció o de gestió d'empreses.
.
.
Bé, diu moltes més coses.

Per tant, jo, sincerament.
.
.
, i li torne a dir que no és una qüestió, com vosté entendrà, personal, en vosté.
Però jo, sincerament, crec que quan s'està parlant de dubtes d'incompatibilitat, és que crec que sí, és que crec que sí que n'hi han molts dubtes d'incompatibilitat.
I que vosté o la senyora representat d'UGT, anteriorment, poguera ser declarada incompatible va a afectar no només a vosté i a la seua figura o a un erro dels sindicats a l'hora de nomenar, és que va a afectar al futur de la radiotelevisió valenciana i va a afectar al futur del sector audiovisual valencià.
I, sincerament, no ho entenc.

No entenc per què UGT o per què comisiones o.
.
.
, encara no he analitzat el currículum de la persona d'intersindical.
No entenc com comisiones, UGT i intersindical no poden nomenar a una persona, que estic segur que en tindran tan capacitats com vostés, però que no tinguen una causa d'incompatibilitat.
És que no ho puc entendre.
És el que, sincerament, no entenc, per què ficar en risc.
.
.
Perquè açò, al final, com estem veient, és interpretable.
Doncs, no entenc per què s'ha de ficar en risc, li torne a dir, el futur de la radiotelevisió valenciana i del sector audiovisual valencià respecte a estes qüestions.
És l'únic que li estava diguent.

I sí m'agradaria que em contestara si vosté continua sent membre del consell confederal i del consell estatal.

Gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, al senyor Bellver.

I, per tancar este punt d'ordre del dia, té la paraula la compareixent.

La senyora Fernández Cano:

Agrair als tres grups parlamentaris que estan recolzant la meua candidatura.
Perquè jo pensava que venia a parlar de quines són les perspectives, de cara a la nova radiotelevisió valenciana; que pensava que era el que ens importava a tots.
(Veus) I estic una mica desconcertada perquè pareix que el debat, a banda que puga hi haure entre els diferents partits polítics i els grups parlamentaris i el que hi ha, pareix que s'està centrant fins i tot en els estatuts de la meua pròpia organització.
O siga, jo.
.
.
, no ho sé.

O siga, les incompatibilitats que jo puga tindre dins del meu intern, en el meu sindicat, en estar en un òrgan o en un altre és un tema que s'ha de reballar en el meu sindicat.
Primera.
(Remors) (Algú demana silenci: Â«Xxt.
Â»)

Segona.
Jo.
.
.
El concepte d'alta direcció és de tindre capacitat d'actuar, de manera individual i prendre decisions de manera individual.
I vosté mateix que ha tingut, a més -és de veres que es prepara les coses-, l'interés de mirar els estatuts de la meua organització, ha parlat que som.
.
.
, hem d'executar.
.
.
(Veus) Dirigir i executar, val.
Doncs, si vol, li dic: dirigim les persones que estan en la nostra executiva, no com a alta direcció, sinó com el funcionament de què és l'executiva.
Executem el que ha determinat l'afiliació de Comissions Obreres en els congressos, i que està en els documents.
I en allò que no està molt concretat, són els consell els que definixen què és el que hem de fer; els consells, que són òrgans de participació, de votació.
.
.

És que és el mateix que si em digueren que cadascú de vostés, pel fet de ser diputats de les Corts Valencianes, són alts directius.
Vostés executen també decisions de la normativa que han aprovat entre tots.
Són alts directius?
Jo, sincerament, de veres, pense que no.
I, de veres, insistisc, que si tinguera el més mínim dubte, probablement hagueren proposat a una altra persona.

Però, evidentment.
.
.
, o siga, la decisió és seua, la responsabilitat és seua.
Jo sí que pense que en la llei algunes coses s'hagueren hagut de matissar, perquè és difícil dir que les organitzacions sindicals siguem les que substituïm la persona proposada pels treballadors i, a la vegada, qüestionar que, perquè estem en un òrgan d'un sindicat, que, a més, això demostra la importància que li donem, precisament, al consell rector i a què ha de fer, resulta que ara se mos qüestiona la possible compatibilitat o incompatibilitat.
.
.
No ho sé.
(Remors) Sí, sí, però la llei té moltes lectures i les lleis no són perfectes, com la vida mateixa.
Per tant, jo.
.
.

Crec que he donat resposta a totes les coses que m'han dit.
Ara mateix, en el consell confederal tenim el congrés convocat.
Per tant, el consell no té ja vigència, ni el confederal d'ací ni el confederal estatal ni el federal del meu ram.
Per tant, no.
.
.

El senyor president:

Doncs molt bé, moltes gràcies.
Agraïm a la compareixent l'assistència a la comissió.
I ara s'hauria de produir la votació.

Vots a favor?
8.
Vots en contra?
6.
I no hi ha abstencions.
Per tant, es considera idònia la persona proposada.

La senyora Fernández Cano:

Doncs, moltes gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor president:

I passem al següent punt de l'ordre del dia.

Bé, acomiadarem.
.
.
(S'interromp la gravació)

Vinga, anem a continuar, perquè no hi ha descans.
Anem a continuar.
Podeu.
.
.
(Pausa)

Demana el Grup Parlamentari Compromís canviar l'ordre de les proposicions no de llei.
El que passa és que no tenim el portaveu del Grup Popular, per vore si hi ha.
.
.
(Pausa)

Han demanat una alteració de les proposicions no de llei.
Podem aprovar-ho per assentiment?

Proposició no de llei sobre la conversió del Consell Assessor d'RTVE a la Comunitat Valenciana en un consell gestor amb competències de control i la transformació del centre territorial valencià en un centre de producció pròpia amb programació en valencià, presentada pel Grup Parlamentari Compromís (RE número 36.
448, BOC número 120)

El senyor president:

Molt bé, doncs, per tant, passaríem a la presa en consideració de la proposició no de llei, número de registre 36.
448.
Té la paraula el grup proponent, que és el Grup Compromís.
En este cas, l'il·lustre diputat.
.
.
Val, està clar?
Molt bé, té la paraula l'il·lustre diputat, el senyor Josep Nadal.

El senyor Nadal Sendra:

Moltes gràcies, senyor president.

La primera volta que vaig escoltar sentir parlar en la meua llengua per la tele, va ser ja fa molts anys, jo era molt menut.
Supose que seria a principi.
.
.
L'any 1980, 1981, 1982, no sé, en el centre territorial de programes de Radiotelevisió Espanyola, que s'ha d'obrir en aquell moment el que popularment el poble valencià coneixia com Aitana.

I bé, jo recorde encara aquell moment perquè fins a eixe moment per a mi la llengua que jo parlava era una llengua que estava fora dels mitjans de comunicació, una llengua que es parlava només a casa i al carrer, i que la llengua important, la llengua dels mitjans de comunicació era el castellà, era una altra.

Eixe primer centre de producció de programes que la gent coneixia com Aitana evidentment va fer esta llavor de començar a donar informació de proximitat i informació en la pròpia llengua al poble valencià, amb la qual cosa evidentment era tota una novetat, després dels quaranta anys llargs de franquisme.

Després ja, com saben vostés, em sembla que va ser l'any 1989, ja va entrar la nova Radiotelevisió Valenciana, Canal 9, i la situació va començar a canviar un poc i va començar a normalitzar-se la nostra llengua als mitjans de comunicació i també, el més important, el que ve aparellat amb això, va començar a normalitzar-se una informació genuïnament valenciana, que parlava de proximitat, de la política d'ací i de les coses que passaven ací.

Amb el temps van anar complementant-se, diguem-ne, les dos ofertes públiques d'informació que teníem, tant la que n'hi havia en Radiotelevisió Valenciana, com en el centre territorial de Radiotelevisió Espanyola.
Però ja sabem tots el que va passar a l'any 2013, el que va significar l'hecatombe que el Partit Popular tancara Radiotelevisió Valenciana, que estem intentant solucionar des d'esta comissió.

Per tant, no fa falta que els explique més, perquè ja ho hem parlat molt.
Però eixa hecatombe va deixar com a única llumeta xicoteta enmig de la foscor el centre territorial de Radiotelevisió Espanyola al País Valencià, que emetia unes poques hores al dia d'informació valenciana i d'informació en valencià, però només una xicoteta part de tot el que es feia.

Des d'ací pensem que ja és el moment que els valencians comencem a controlar també aquelles coses que són importants per a nosaltres i que es fan, no ho oblidem mai, amb els diners que paguem de la nostra butxaca.
Hui en dia la gestió del centre territorial de Radiotelevisió Espanyola pertany íntegrament a la direcció de Radiotelevisió espanyola a Madrid.
El consell assessor que en teoria representa la gent del poble valencià és un consell amb unes funcions merament consultives, d'assessorament.

I el que proposem en esta PNL, com a primer punt, és convertir el consell assessor en un consell gestor amb competències de control, gestió i presa de decisions.
Per què volem açò?
Perquè evidentment Radiotelevisió Espanyola és nostra, és dels valencians, la paguem amb els nostres diners, i per tant ja que és nostra volem poder gestionar també directament evidentment, que la direcció de Radiotelevisió Espanyola també ho ha de fer, però que seria interessant que esta gestió comptara amb les dos parts.

Seria el més interessant, perquè estem parlant del territori d'ací i estem parlant de la llengua d'ací i de la gent d'ací.
Eixa és la primera part.
Perquè la idea final és convertir l'actual centre territorial en un centre de producció pròpia, per tal que tinga un millor servei públic al ciutadà i que estiga més arrelat al poble el qual li paga, i que emeta en valencià íntegrament, cosa que en estos moments no passa.
I a més hi ha molta gent que es queixa, amb un nivell lingüístic que no hauria de ser acceptable per a una radiotelevisió pública.

Volem més i millor informació de proximitat, tant en tele com en ràdio.
Recordem, per exemple, que Radio Nacional de España, Radio 5, té un edifici tancat a la ciutat de Castelló.
Un edifici que està tancat i que està privant.
.
.
Està tancat l'edifici, està tancada la ràdio, i per tant està privant la ciutadania de Castelló d'un servei públic que està pagant.
Perquè sí que n'hi han altres províncies de l'estat, sí que n'hi han altres comunitats autònomes de l'estat que compten amb estos serveis de radiotelevisió espanyola.

En este cas demanem que es faça justícia.
Entenem que hui en dia el centre territorial de Radiotelevisió Espanyola és un centre amb poca programació i amb molt poca programació dins d'eixa programació que siga en valencià.

I pensem que tal com estan les coses és un greuge comparatiu amb altres comunitats autònomes, com Catalunya i com Canàries, que sí que compten amb moltes hores de programació, d'informació de proximitat, d'atenció al ciutadà d'eixes comunitats autònomes, tant des de sectors fins i tot minoritaris, com esports, com seguretat ciutadana, com atenció al trànsit, etcètera, etcètera, que estan donant un servei al ciutadà que en estos moments nosaltres no tenim.

Pensem que ja està bé, que s'ha d'acabar amb este greuge comparatiu, que el poble valencià ja suportem uns greuges comparatius enormes en tots els aspectes de la vida, sobretot en els diners aquells que mos vénen des de Madrid.
Pensem que ja està bé, pensem que estos greuges comparatius s'han d'anar solucionant en coses com esta, que evidentment no costen els mateixos diners que va costar el corredor mediterrani.

Per tant, no és una inversió d'ací a allà.
Pensem que l'estat espanyol s'ho ha de pensar, i que evidentment estes coses han de passar per la negociació entre el govern de La Generalitat i el govern de l'estat, i també evidentment la direcció de Radiotelevisió Espanyola, com a part de l'estat.

Demanem a tots els diputats el seu vot a favor.
Pensem que és un pas important també per al sector audiovisual valencià.
Segurament n'hi haurà algú per ahí que dirà que, si estem demanant açò, és perquè la nova radiotelevisió valenciana no hi ha previsions d'obrir-la en molt de temps, cosa que no és veritat.
Si estem demanant açò és perquè pensem que volem un nou sector audiovisual valencià, un sector audiovisual que siga potent, que la nova radiotelevisió valenciana À Punt ha de ser evidentment la punta de llança d'este nou sector.

Però no ha de ser únic.
I ha d'estar complementat en altres aportacions, tant del sector públic com del sector privat.
I que esta aportació que hauria de fer Radiotelevisió Espanyola pensem que és del tot essencial, perquè és de justícia i els valencians mos ho mereixem.

Moltes gràcies.

La senyora Caballero Hueso:

President, el Grup Socialista vol fer una proposta in voce d'afegir un punt a la proposta de resolució de la proposta inicial.

El senyor president:

Bé.
La fan arribar?

La senyora Caballero Hueso:

És que com hi ha hagut un moviment de l'ordre del dia, no mos ha donat temps de passar-la.
.
.

El senyor president:

Ja, que feia compte de fer tot això.
.
.
La pot comunicar i.
.
.
Exacte.

La senyora Caballero Hueso:

Proposta de resolució.

El senyor president:

I farà falta signar -la a efectes de tramitació, clar.

La senyora Caballero Hueso:

Necessite a efectes de tramitació.
Si voleu, clar.

El senyor president:

A vore, com no s'ha presentat dins de les sis hores, ha d'estar d'acord tota.
.
.

La senyora Caballero Hueso:

Sí, però no l'he passat a la resta de grups per a la seua signatura per a tramitació, perquè m'han canviat l'ordre del dia, i m'ha pillat fora de joc.
Què voleu que vos diga?
Gràcies.

El senyor president:

Molt bé.

La senyora Caballero Hueso:

Ja tinc el vistiplau del senyor Castelló, ja podem continuar.

El senyor president:

Faça un recorregut pels diferents grups portaveus, i en un minut faça-ho arribar a la mesa.
(Pausa)

Fem una pausa de dos minuts.

(Se suspén la reunió durant uns minuts)

El senyor president:

Donem la paraula al Grup Parlamentari Socialista i, mentrestant, poden vostés fer les converses que tinguen per a eixes xicotetes coses que queden pendents.

La senyora Caballero Hueso:

Gràcies, president.

La proposta.
.
.
, l'esmena que presenta el Partit Socialista, el Grup Socialista, és per un poc ampliar els punts 1, 2 i 3 de la proposta de resolució, en la qual Compromís planteja la conversió del centre territorial de programes en un centre de gestió i de programació, que és on jo vull ficar el punt de mirada.

La situación actual del mercado audiovisual y del escenario de radiotelevidentes potenciales es significativamente diferente al momento tanto de creación del centro territorial y, sobre todo, diferente a cuando convivían en esta comunidad autónoma el centro territorial y Televisión Valenciana -la antigua Televisión Valenciana.

La propuesta nos parece perfecta, porque además creemos que el territorio no solo está preparado, sino que necesita y se complementa si hay dos televisiones públicas, Televisión Española y À Punt.
Ahí, ningún problema, al contrario.

Y desde el Grupo Socialista lo que hemos apuntado en la propuesta que presentamos es instar al Consell a conveniar entre la corporación de medios audiovisuales y la corporación de Radiotelevisión Española la cesión de espacios del centro de producción de Burjasot.
Un centro que puede acoger perfectamente.
.
.
el À Punt actual, instalaciones para À Punt e instalaciones para el centro de radio.
.
.
, centro territorial de Radiotelevisión Española.
Porque además convertirlo.
.
.
, para convertir el centro territorial de Televisión Española en un centro real de producción, en la ubicación actual en la que está Radiotelevisión Española, desde nuestro punto de vista no hay espacio físico suficiente, cosa que sí nos encontramos con el centro de producción de Burjasot.

Y no solo es que no he utilizado los cuatro minutos.
Es que ya me han sobrado.

Muchas gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies a la il·lustre diputada Mercedes Caballero.

Passaríem ara al torn del Grup Parlamentari Podemos-Podem.
(Algú diu: Â«Si no l'importa, president.
Â») Ah, no, perdone.
No, no, clar, que el Grup Parlamentari Popular també n'ha presentat una, disculpe.

El senyor Bellver Casaña:

Moltes gràcies, senyor president.

Anem a vore.
Abans de parlar de la meua, vull simplement fer un apunt a la que ha presentat la senyora.
.
.
, vaja, la que ha presentat la senyora Mercedes Caballero, perquè ací estem encarregant-li al Consell una cosa impossible.
Li estem diguent al Consell.
.
.
, estem instant el Consell i la corporació a negociar amb la Radiotelevisió Valenciana la cessió d'uns espais que ni són del Consell ni són de la Corporació Valenciana de Mitjans de Comunicació.

Jo vull recordar a ses senyories, per si és que no coneixien eixe.
.
.
, o no se'n recordaven d'eixe detall quan han presentat esta esmena, que qui és el propietari de.
.
.
, vaja, de les instal·lacions de les quals estan parlant ací és la Radiotelevisió Valenciana SAU, que està en liquidació i, per tant, ni el Consell ni la Corporació Valenciana de Mitjans de Comunicació pot negociar res.
Per tant, estan vostés encarregant-li al Consell i a la corporació valenciana una negociació que no poden portar endavant.
Però bé, allà vostés.
Vostés sabran.

Una altra cosa és que vostés saben i jo sé que els liquidadors estan negociant amb Radiotelevisió Espanyola la cessió d'uns locals.
I que vostés vullguen disfressar una cosa que ja està ocorrent hui entre Radiotelevisió Espanyola i el que és els liquidadors en un èxit del govern valencià, doncs és un bon intent, però, per descomptat, estan vostés encarregant-li al Consell una cosa que no pot fer perquè els espais no són seus.

I respecte a la meua esmena presentada, en la qual demane que es suprimisca el punt 1 i 3, i que es corregisca el 2, li ho explique molt ràpidament.
Vostés.
.
.
, jo tinc ací un informe.
.
.
, els torne a dir, clar, és que interessa.
.
.
llegir i assessorar-se.
Jo tinc un informe de l'advocacia de l'estat, de la Secretaria d'Estat d'Economia i Recolzament a l'Empresa que diu: Â«Ya existen dos informes de la asesoría jurídica de Radiotelevisión Española que llegaban a la misma conclusión que aquí se alcanza: la no subsistencia de los consejos asesores a los que se refiere la consulta.
Y cabe añadir que no es óbice alcanzar esta conclusión la circunstancia de que en algunas comunidades autónomas -com és el cas nostre- no se haya derogado formalmente la normativa autonómica que regulaba su composición -está referint-se al Consell assessor de Radiotelevisió Espanyola-, puesto que en la medida que ha desaparecido la organización territorial, a través de la ley a la que asesoraban, no puede considerárseles legalmente subsistentes, puesto que en este aspecto, como hemos visto, la normativa autonómica es tributaria de lo que establezca la normativa estatal.
Â» És a dir, el Consell.
.
.
, jo ja ho vaig plantejar al principi d'esta legislatura.
Jo no sé si se'n recordarà el senyor president de la comissió, en la Junta de Portaveus ja vaig dir que no té ningun sentit que.
.
.
mantinguérem la comissió assessora de Radiotelevisió Espanyola, perquè ja no té ningun sentit ni suport.
.
.
, ni suport jurídic.
Eixa és la primera de les qüestions.
Per tant, convertir una cosa que no existix en una cosa distinta, doncs també és impossible.
Per això, senyor Nadal, li ho comentava, que.
.
.
, vaja, no té sentit mantindre eixa redacció.
.
.
vaja, perquè va en contra de la norma.

I la tercera és que Les Corts insten el govern central a oferir tota la programació en valencià, i vostés continuen en la seua.
Jo ací estaria d'acord, però vostés continuen en la seua: Â«Que siga compartida i intercanviada amb les altres comunitats autònomes del nostre domini lingüístic.
Â» I, ¿per què no en la resta de comunitats autònomes de l'estat espanyol?
¿Per què no en la resta de comunitats autònomes d'Espanya?
És que no té absolutament ningun sentit.
Per tant,.
.
.

Home, i en el 2, doncs el que li dic: el Consell inste.
.
.
, mosatros estem d'acord en la seua iniciativa en este punt.
És a dir, allò realment important: que el Consell inste el govern central a transformar el centre territorial valencià en un centre de producció pròpia, depenent del consell d'administració de la corporació de Radiotelevisió Valenciana.
.
.
, de la corporació de Radiotelevisió Espanyola, que és qui té les competències.
Fins ahí estaríem d'acord, i jo crec que sincerament és allò realment important.

I m'agrada vore, i amb açò ja sí que acabe, senyor president, m'agrada vore que el Grup Parlamentari Socialista també recolza esta proposta, ja que va ser un govern socialista el que va pegar el colp més fort al que és el centre.
.
.
, un centre de producció territorial, com és el valencià.
Jo recorde que va ser el govern del senyor Rodríguez Zapatero el que es va carregar el canal Hispavisión, que estava assentat en la Comunitat Valenciana, que era el responsable de produir els grans documentals i documentals de Televisió Espanyola, i va ser el senyor Rodríguez Zapatero qui se'l va carregar i el va enviar a Barcelona.
Doncs benvinguts siguen vostés a les reivindicacions per als interessos de la terra valenciana.

Res més i moltes gràcies.

El senyor president:

Gràcies, senyor Bellver.

És el torn ara del senyor Nadal i, després, fixaran posició els grups que resten.
(Algú diu: Â«¿Jo no tinc rèplica.
.
.
, per al·lusions?
Â»)

El senyor Nadal Sendra:

Primer que res, acceptem l'esmena del Partit Socialista.
Dir que en estos casos, com que pensàvem que ja.
.
.
, era un tema que estava encarrilat, que s'estava negociant, que l'estat ja ha previst els diners damunt la taula pel tema del centre de producció de programes de Burjassot.
Però, evidentment, el conveni no està com a tal, no l'hem vist.
Per tant, li acceptem esta esmena.
Pensem que és interessant i, a més, deixa vore la bona voluntat d'esta part -en este cas, de la part valenciana- d'arribar a una negociació en este tema.
Vull dir, ja es van cedir altres espais en el seu moment en Paterna i, ara, en el centre de Burjassot.
I.
.
.
, a canvi, trobe que els valencians tenim dret a demanar que.
.
.
, tindre un centre de producció potent, com tenen altres comunitats autònomes, com té Catalunya o com Canàries.
Per tant, al Partit Socialista li acceptem l'esmena.

Pel que fa al que diu el Partit Popular, no li acceptem les esmenes.
.
.
Pensem que n'hi haurien diferents interpretacions jurídiques.
Pensem que, en este cas, el consell assessor existix, perquè alguna gent d'ací som membres del consell assessor.
Per tant, dir que no existix, doncs no.
.
.
no.
.
.
, és que no ho acabe d'entendre massa.
(Algú diu: Â«No ho dic jo.
Ho diu l'advocacia de l'estat.
Â») ¿Què?
(Algú diu: Â«Que no ho diu Jorge Bellver.
Ho diu l'advocacia de l'estat.
Â») Nosaltres som membres del consell assessor.
Volem que el consell assessor deixe de ser un òrgan merament consultiu i passe a ser un consell gestor en el qual n'hi haja una cogovernança en el centre de Radiotelevisió Espanyola al País Valencià, que haja una cogovernança entre el govern central i el govern autonòmic.
Pensem que no és tan desgavellat el que estem demanant.

Per altra banda, pel tema.
.
.
, vosté ha presentat esta esmena, i l'altra és el tema de la llengua, ¿no?
Senyor Bellver.
.
.
-no, no està- (veus) és que li havia preguntat.
.
.
Val.

Bé, jo li faig una proposta: vosté, com això del domini lingüístic no li agrada, nosaltres no tenim ningun.
.
.
, en què aparega sí o sí el tema del domini lingüístic.
Si vol, li posem una coma on diu: Â«Les Corts insten el govern central a oferir tota la programació de les connexions territorials en valencià i que siga compartida i intercanviada amb altres comunitats autònomes -punt-.
Â» Si vol, posem un punt ahí i llevem allò del domini lingüístic, si vosté.
.
.
, mos vota a favor.
.
.
Jo li ho lleve, allò del domini lingüístic, no tinc ninguna.
.
.
I sap que jo sí que crec en això del domini lingüístic.
Vosté ho sap i m'ho ha tirat en cara moltes voltes.
Però jo li ho lleve, perquè pense que és important que arribem a acords en una cosa com estes.
Si vosté es compromet a votar a favor esta proposta, o com a mínim a no votar en contra, jo em compromet a llevar allò del domini lingüístic.

Res més.

El senyor president:

Per tant, ara fixaran posició, tenint en compte que no figura això del domini lingüístic.

El senyor Nadal Sendra:

Bé, ho ha d'acceptar ell, ¿no?
(Veus)

El senyor president:

Clar, perquè si no.
.
.

Mire, donem una rèplica, si de cas, al Grup Popular i al Grup Socialista.
.
.
(algú diu: Â«En dos minuts.
Â») en dos minuts.
I així sabran un poc, el senyor Subiela i el senyor Montiel.
.
.
, perquè si no està, comença a ser açò una espècie de conte de Kafka.
(Veus) Que es el que se tiene que ir.

La senyora Caballero Hueso:

Senyor president.
.
.

El senyor president:

Donem la paraula als dos grups parlamentaris ara per a una mena de rèplica.

La senyora Caballero Hueso:

No sols donar-li les gràcies a Compromís, al senyor Nadal, per acceptar-me la proposta.

Al senyor Bellver, dir-li que per favor no me parle d'Hispavisió, que jo sé el que costà ficar-la en marxa, i el poquet que li costà al govern del Partit Popular afonar-la.
Sí, la tancà Zapatero, en el govern de Zapatero, però.
.
.
(Veus) La traspassà, ¿i què?
Perquè ací.
.
.
(Veus) Bé, estic intervenint jo, senyor Bellver.
Jo sé el que costà ficar-la en marxa, mantindre-la, per al que després va fer el govern del Partit Popular.

I sols una cosa més.
Sí que existix el consell assessor.
No sé si se'n recorda que la seua companya la diputada senyora Catalá és la presidenta del consell assessor.

I un punt, la representativitat.
.
.
(Veus) ¿Com que no?
(Veus) Doncs vicepresidenta.
(Algú diu: Â«No, pero la aceptamos.
Aceptamos la presidencia.
Â») M'he enganyat, la vicepresidència.
Dóna igual, està en la taula.

La representativitat dels interessos i necessitats dels valencians li dóna competència al Consell per intentar ficar dos institucions d'acord per racionalitzar els mitjans o espais que en ells conté.
Si li agrada, bé, i si no, ho sentiré en l'ànima.
Però jo crec que el Consell, el president Ximo Puig, la vicepresidenta i tot el Consell tenen la representativitat necessària per a mediar entre institucions, administracions o qualsevol.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies per la brevetat, perquè així jo crec que el senyor Montiel encara pot agafar el tren.

Donem la paraula al senyor Bellver.

El senyor Bellver Casaña:

Jo estic totalment d'acord amb vosté, i que el president de La Generalitat té tot el dret del món a intermediar, ha dit vosté.
Doncs, fique-ho.
No, ha dit intermediar.
Fique-ho ací, que intermedie, que intermedie, però que intermedie amb qui tinga capacitat legal per a poder negociar.
I que té la capacitat legal per a poder negociar li torne a dir que és Radiotelevisió Valenciana SAU, i no és ni la Corporación Valenciana de Medios de Comunicación ni el Consell.
Però vostés es fumen un puro.
Doncs me pareix genial.
¿No volen reconéixer que estan equivocats?
Doncs no ho reconeguen.
Però estan encarregant-li al Consell una cosa que és impossible, perquè per necessitat van a haver de negociar amb els liquidadors de Radiotelevisió Valenciana SAU.
I l'únic que estava dient és que ho ficaren aixina.
Vostés no volen reconéixer que és un erro el que estan aprovant, doncs allà vosté.

I mire, senyor Nadal, li agraïsc l'esforç que ha fet vosté per retirar del punt tercer eixa referència al nostre domini lingüístic.
I jo, gràcies a l'esforç que vosté ha fet, jo estic disposat a modificar la meua esmena, és a dir, a renunciar a la retirada del punt 3, amb la qual cosa la meua proposta quedaria: que se suprimisca el punt 1; que del punt 2 desaparega allò que Â«dependería por igual del nuevo consejo gestor de Radiotevisión EspañolaÂ», i acceptaria la redacció del punt 3.

Si vosté ho accepta, estaria encantat que votara a favor la nostra proposta.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Gràcies, senyor Bellver.

El senyor Nadal Sendra:

No, no, no accepte.
Jo li he dit que jo acceptaria només la modificació del punt 3, i ja està.
És l'únic que li acceptaria.

El senyor president:

Val, queda clar, per tant.

Ara sí que fixarien posició el Grup Parlamentari Podemos-Podem i el Grup Parlamentari Ciudadanos.

Per tant, donem la paraula a l'il·lustre diputat senyor Antonio Montiel.

El senyor Montiel Márquez:

Seré extremadamente breve.

Bien, nuestro grupo apoya la iniciativa formulada, la proposición no de ley formulada por Compromís, con la incorporación de las enmiendas que han sido aceptadas por el grupo proponente.

Queremos recordar que el 25 de mayo del año pasado el Pleno de las Cortes eligió a los 13 vocales procedentes de los cinco grupos políticos presentes para la constitución precisamente del consejo asesor de la Radiotelevisión Española en la Comunidad Valenciana.

Nos parece la interpretación…, desconozco el informe que maneja el señor Bellver, pero, bueno, en cualquier caso, entiendo que la necesidad de darle utilidad a las instalaciones existentes y también la de ampliar la emisión en lengua propia, utilizando también el soporte de Radiotelevisión Española, es un objetivo que no podemos desatender.

Es cierto que en este momento el patrimonio inmobiliario está adscrito a la sociedad y que la sociedad se encuentra en liquidación, y que en algún momento, desconozco el ritmo de trabajo de los liquidadores, pero en algún momento ese patrimonio pasará a ser entregado al propietario último, que era la Generalitat valenciana, y ésta, a su vez, lo cederá a la corporación o habrá, en todo caso, una operación mercantil que nosotros, todos los grupos, hemos confiado en una comisión liquidadora que comparece regularmente ante esta misma comisión.

Por tanto, nos parece que, como sabemos que una proposición no de ley es una declaración de intenciones, una resolución la que instamos al Consell, nosotros creemos que el mandato es posible emitirse; los términos en los que pueda ejecutarse dependerán, obviamente, de ese itinerario jurídico y proceso mercantil que tiene que ver con la liquidación de la antigua sociedad.

Por consiguiente, creemos que la voluntad de las Cortes no puede estar subordinada a un proceso que está en marcha, y que evidentemente tendrá una conclusión, nosotros esperamos que sea en los próximos meses.
Y nos parece que el espíritu de la proposición no de ley, que es la de cambiar, ampliar la capacidad del centro de Radiotelevisión Española en la comunidad y la capacidad de decisión de los representantes del pueblo valenciano sobre el mismo, es perfectamente legítima.

Por consiguiente, apoyaremos la proposición no de ley con la enmienda del Grupo Socialista aceptada por Compromís.

Gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Montiel.

Seria ara el torn del Grup Parlamentari Ciudadanos.
Li donem la paraula a l'il·lustre diputat senyor Antonio Subiela, que hui per primera vegada en la història d'esta comissió ha excedit en onze segons una intervenció.

El senyor Subiela Chico:

Y encima tengo el honor de cerrar un turno de palabra de manera inexplicable ¿no?
(Rient)

Bueno, esta proposición que se nos presenta aquí, hoy, de nuevo vuelve a traernos un discurso, aunque sea sutilmente, se vuelve a utilizar la lengua como arma arrojadiza, se vuelve a hablar de valencianos y españoles, o se vuelve a diferenciar entre valencianos y españoles, se vuelven a poner fronteras.
Y, desde luego, una propuesta que lleva este discurso difícilmente puede ser apoyada, o que genera este discurso difícilmente puede ser apoyada por Ciudadanos.

Ustedes insisten en compararse con comunidades.
Hablan de Canarias y Cataluña.
Canarias apenas la nombran, pero luego ya con Cataluña se extienden.
Es una obsesión ésta por parecerse a Cataluña que nos preocupa.
Sobre todo porque estamos hablando de la Cataluña de los medios de comunicación.
Y la Cataluña de los medios de comunicación es la Cataluña del 3%, ¿eh?
Unos medios de comunicación…, sí, unos medios de comunicación ruinosos, manipulados y rendidos al nacionalismo catalanista.
(Veus) Y ustedes insisten en parecerse a ellos.
Y ahora montan el circo porque yo estoy nombrando al bicho.

Pero, mire, es que a ustedes les encanta demonizar a la Comunidad Valenciana de Camps y Barberá, pero adoran la Cataluña de Pujol y Puigdemont.
(Veus)

El senyor president:

Per favor, guardem silenci perquè estem en el torn del senyor Subiela.
Val, guardem silenci.

El senyor Subiela Chico:

Miren, nosotros cuando hablan de convertir el consell asesor en consell gestor, realmente lo que nos da la sensación es pues de ese intervencionismo nacionalista y de montar otro chiringuito donde colocar gente y manipular los medios de comunicación.

Luego hablan de hacer producción propia, vale.
Y vamos a darle otro caramelo al sector audiovisual valenciano, vamos a ser más valencianos que nadie y vamos a dar trabajo aquí, en la Comunidad Valenciana.
Mire, al sector de la comunicación valenciana ya se le dio un caramelo hace un año, prometiéndoles que íbamos a inyectarles dinero para generar ya producción para la nueva corporación valenciana de medios de comunicación.
Y un año después siguen sir ver ni un euro, siguen sin poder generar ni un solo puesto de trabajo.
Y ustedes ahora quieren darle otro caramelo.

Miren, de verdad, entendemos que no, que esto no tiene camino.
Lo que tenemos que hacer es empezar a trabajar bien para que la nueva Corporación Valenciana de Medios de Comunicación arranque sin esas dudas grandes que ahora mismo tiene sobre su viabilidad, que se quiten esos nubarrones que ha puesto encima las primeras decisiones de la nueva directora, que desde luego la ética y la estética no parecen muy cercanas a ella, y ya veremos si la legalidad, que tienen al sector audiovisual, desde luego, muy, muy preocupado, por no decir temeroso.
Creemos trabajo con la Corporación Valenciana de Medios de Comunicación.
Y, una vez hayamos hecho bien ese trabajo y hayamos relanzado el sector audiovisual, ocupémonos de la desconexión de Televisión Española, del consejo gestor de Televisión Española, y veamos si se puede también sacarle provecho a una opción que podemos tener ahí.

Pero, desde luego, esta propuesta de resolución nos da la sensación de que no genera ni un solo beneficio para la Comunidad Valenciana.

Gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Subiela.

I ara sí que demanaria que reflexionem, tenim clar què anem a votar, no?
Sí, ho tenim clar?
Molt bé.

Doncs bé, passem a la votació.
Vots a favor?
8.
Vots en contra?
6.
I abstencions no n'hi hauria.
D'acord?
Queda aprovada la proposició no de llei.

Proposició no de llei sobre la inclusió d'una traductora de llengua de signes en els informatius territorials d'àmbit valencià d'RTVE, presentada pel Grup Parlamentari Compromís (RE número 18.
535, BOC número 69)

El senyor president:

Passaríem al següent punt, que és la proposició no de llei amb número de registre 18.
535.

(Ocupa la presidència la vicepresidenta, senyora María Mercedes Caballero Hueso)

La senyora vicepresidenta:

Val, passem al punt número tres: presa en consideració de la proposició presentada per Compromís.

Té la paraula, per a la seua defensa, la diputada senyora Álvaro.

Quan vullga.

La senyora Álvaro Cerezo:

Moltes gràcies, senyora vicepresidenta.

Sí.
I avui m'agradaria, espere que sí, comptar amb tots i totes vostés per acabar la comissió d'avui i per acabar també amb una injustícia que, per més voltes que li pegue, doncs, no li trobe justificació.
I els puc dir que li he pegat unes quantes voltes, i ja no solament jo, sinó també les companyes de Fesord, que han hagut de marxar abans perquè tenien altres compromisos, perquè que sí que voldria reivindicar que han estat ací donant suport a esta proposta.

Ací, a les Corts Valencianes, com a la resta dels parlaments, ens esforcem per fer unes lleis i normes que garantisquen els drets de la ciutadania, de tota la ciutadania; i no trobem en l'arc parlamentari valencià cap partit, cap, que per sistema no estiga d'acord en la igualtat de tots els essers humans, i per extensió en la igualtat de tots els valencians i les valencianes.

Allò de Le Pen ja és un altre tema que ací, afortunadament, encara no ho hem vist i esperem no arribar a veure-ho.

Per això que negar-se avui a aquesta iniciativa ratllaria la cordura, perquè venim a esmenar un error, que no sabem per què, i sense voler acusar a ningú, encara es produeix, un error a esmenar, i ja els dic, senyories, que avui no busquem culpables, sinó solucions.

Saben vostés que en base a la pluralitat dels territoris i de les autonomies que conformem l'estat espanyol la ràdio i televisió estatals tenen uns espais informatius dedicats a cada territori, i no és sols per garantir la pluralitat de l'estat, a totes llums insuficient, sinó també perquè el criteri de proximitat del periodisme s'estudia com a clau per a captar l'interés de l'audiència.

Les persones tenim dret a ser informades, i la informació més propera a nosaltres és la que més seguiment aconseguix per norma general.
I quan ens referim a les persones no hauria de cabre cap excepció.

Per desgràcia, i com denuncien des de Fesord i des de Compromís, els telenotícies de Televisió Espanyola al País Valencià no compten amb la possibilitat del subtitulat.
En la pràctica això vol dir que una persona amb sordesa absoluta pot estar veient i seguint el Telediario de la primera amb un subtitulat, però quan arriba a la connexió autonòmica deixa de tindre l'opció de poder utilitzar este subtitulat i, per tant, està negant-se el seu dret fonamental a ser informat.

A l'hora d'informar sobre el que passa a casa nostra estes persones no poden seguir la informació.
I això és greu, però, a més, atempta contra la Llei 17/2006, de la Corporació de Radiotelevisió Espanyola, que assegura la igualtat en l'accés a la informació, atempta contra l'Estatut d'autonomia que ja preveu l'ús de la llengua de signes i la missió del govern valencià de protegir, i atempta també directament contra les vora cent vint-i-huit mil persones sordes que viuen al País Valencià i a les quals ara els estem negant l'única informació pública en televisió que tracta sobre el seu territori.

Puc dir als membres d'esta comissió que la informació que els estic donant és veraç, contrastada.
De fet, ja no solament pel fet que Fesord (inintel·ligible) .
.
.
sinó també perquè jo mateixa vaig traslladar a l'actual centre de producció de Radiotelevisió Espanyola a Paterna l'existència d'aquest problema i una possible solució.
I, efectivament, el personal directiu coneix esta iniciativa, assumeix l'existència del problema, però segons ens digueren, la tecnologia amb la qual compten ara per ara no fa possible esta solució.

I per això, senyories, demane que la solució vinga d'esta casa, de Les Corts, ja que els mitjans han de venir, no del Govern de La Generalitat, almenys de moment, sinó dels que realment tenen la paella pel mànec, i ara per ara és el govern espanyol.

Perquè no podem seguir patint la desigualtat quan hi ha la possibilitat de corregir-la.
I com els he dit al començament, no busquem culpables, sinó solucions.
Avui Compromís té un compromís amb l'equitat.

Moltes gràcies.

La senyora vicepresidenta:

Moltes gràcies, senyora Álvaro.

Ara tenen.
.
.
Vaig a passar la paraula.
.
.
Pel Grup Podemos.

El senyor Pallarès Piquer:

Moltes gràcies, presidenta.

Demane a les seues senyories un exercici d'imaginació que, per a no ferir sensibilitats, exemplificaré amb diferents equips de futbol.
Pense en els valencianistes en l'estadi del Mestalla ple a vessar, sense ni un seient buit, penseu-ho durant uns moments.
Multipliquen això per dos i encara afegisquen un partit d'estos d'entrada fluix amb un terç d'entrada i tindríem la quantitat de cent trenta mil persones, que són les persones que tenen problemes o de la disfunció auditiva greu.

En el cas dels llevantinistes, multipliquen l'estadi del Llevant per sis.
Pense en el dia de l'ascens, ple a vessar, multipliqueu per sis.
I en el cas dels groguets, de les persones que som de Vila-real faríem el mateix exercici.
D'acord?
(Veus i rialles) Multipliquem per sis també el Castàlia i tindríem eixa quantitat de persones.

Parlem, per tant, de moltíssimes, de moltíssimes persones.
Tant pel que fa al dret de l'accés de la informació, com pel que fa als mecanismes que puguen facilitar-ho, ja comptem amb reivindicacions o normatives en la dècada dels seixanta.
La mateixa UNESCO ja té un escrit de l'any 1964.
I després, durant les següent dècades, pràcticament, totes les normatives de qualsevol instància administrativopolítica ho té.
Però després -tal com relata la PNL- en moltes ocasions, doncs, eixos criteris d'usabilitat no són aplicats.

Vull fer també un xicotet exercici que tal vegada no siga massa habitual en esta comissió, que és pensar en el passat de la radiotelevisió pública valenciana i pensar en ell en positiu.
Un exercici poc fet en la comissió.
Per què?
Perquè tal i com diu la proposició no de llei, l'antiga RTVV va ser la primera televisió autonòmica, d'ací, que va fer els seus informatius.
.
.
, que va poder implementar el llenguatge de signes.

Doncs bé, va haver en aquell moment, com a mínim, dos o tres diaris a nivell nacional que es van fer ressò d'això.
Ho van destacar com una cosa positiva, d'acord?
Podíem tornar ara a ser una notícia positiva, encara que només apareguera en un breu en els mitjans nacionals, per dur endavant esta proposició no de llei.
I, per tant, des del Grup Parlamentari Podemos-Podem votarem a favor i esperem que hi haja un consens.

La senyora vicepresidenta:

Moltes gràcies, senyor Pallarès.

Ara, pel Grup Ciudadanos, té la paraula el diputat senyor De Miguel.

El senyor De Miguel Martínez:

Gracias, vicepresidenta.

Señorías.

Yo voy a ser breve porque no tengo tanta capacidad de imaginación como el compañero de Podemos.
Pero sí que es verdad… Bueno, ya anticipo que nuestro grupo va a votar a favor.
Porque, es verdad, una reflexión es que la labor de esta cámara es o debería de ser mejorar la calidad de vida de los ciudadanos y especialmente de aquellos que, pues que tienen unas necesidades especiales, como es el caso de estas 130.
000 personas, 130.
000 valencianos y valencianas que sufren algún tipo de discapacidad auditiva.

Es por ello que esta cuestión que hoy se plantea aquí pues merece nuestro apoyo.
Estamos hablando de una situación que está generando una desigualdad y una discriminación para estas personas.
Y es verdad que…, no voy a entrar en el tema de las leyes y demás porque lo que ha dicho mi compañera y amiga Mònica tiene razón, no hay que buscar culpables, hay que buscar soluciones.
Que, en teoría, estamos aquí para eso, para buscar soluciones.

Se está cumpliendo la ley, es verdad, a nivel estatal.
Pero es cierto que esos 130.
000 valencianos pues no están teniendo acceso a una información pública cercana y de su entorno, pues en las mismas condiciones que el resto.
Y es por ello, pues, que esta es una buena propuesta para acabar con esta situación de desigualdad, con esta situación injusta.

Y, por tanto, pues, como he dicho, vamos a votar a favor.
Porque no se trata tanto de cumplir la ley, que se podía interpretar que se está cumpliendo, sino, sobre todo, porque es una cuestión de principios.
Digamos, aquí estamos para trabajar por una sociedad más inclusiva, una sociedad más integradora y una sociedad en la que no se discrimine a ningún valenciano y a ninguna valenciana.
Y es por ello que con esto esperamos que se dé un paso más en avanzar hacia esa sociedad que desde aquí reclamamos.

Gracias.

La senyora vicepresidenta:

Muchas gracias, señor De Miguel.

Ahora tendrá la palabra la representante del Grupo Socialista, señora Rosa Peris.

Cuando quiera.

La senyora Peris Cervera:

Gràcies, presidenta.

Per a manifestar el vot favorable del meu grup.
Crec que estem en una situació incomprensible.
Tenim legislació avançada a nivell estatal, general i particular sobre la llengua de signes i és incomprensible la situació en què ens trobem.
Jo crec que a voltes ens passa que el reconeixement dels drets que s'atorga a través de la legislació, doncs, no sempre garantix el seu exercici.
I les persones en este cas, que pertanyen al col·lectiu de les persones sordes, són 128.
000, que és un número molt important, però encara que en foren menys, tenen un dret.
Tenen dret que la informació i els mitjans de comunicació públics siguen accessibles com a ciutadans de plens drets.
I, per tant, jo crec que les Corts Valencianes no podem fer altra cosa només que instar el compliment de la legislació vigent per a garantir eixa accessibilitat.

I ja sols -perquè no vull afegir absolutament res, em pareix que els drets se reconeixen i s'ha de garantir el seu exercici- l'únic que plantejaria.
.
.
, no sé si seria una qüestió tècnica, de.
.
.
, en la proposta.
.
.
, perquè crec que el Consell inste el govern central, tenint en compte que estem parlant de la corporació de Radiotelevisió Espanyola, que és un organisme autònom, entenc que deuríem fer una xicoteta modificació, perquè el govern central no té capacitat de modificar l'acció de la corporació espanyola, sí pot instar a la corporació espanyola que complisca la legislació vigent.
Però és un tema formal, perquè jo crec que tots els grups tenim clar la voluntat i el que perseguim i és garantir l'accessibilitat als mitjans de comunicació de titularitat pública de totes les persones.

Gràcies.

La senyora vicepresidenta:

Moltes gràcies, senyora Peris.

Pel Grup Popular té la paraula el diputat senyor Bellver.

Quan vullga.

El senyor Bellver Casaña:

Moltes gràcies, senyora presidenta.

I molt ràpidament.
Simplement dir tres coses.
La primera, lamentar que el Grup Parlamentari Compromís haja tardat catorze mesos en dur esta PNL a esta comissió.
Segon, lamentar que fa catorze mesos no se li haguera ocorregut al Grup Parlamentari Popular presentar esta iniciativa.
I, per últim, dir que per suposat i com no pot ser d'una altra forma, anem a votar a favor.

Res més i gràcies.

La senyora vicepresidenta:

Moltes gràcies, senyor Bellver.

Algú vol torn de rèplica?

La senyora Álvaro Cerezo:

Sí, ràpidament per agrair.
.
.

La senyora vicepresidenta:

Un moment, un moment, un moment.

Quan vullga, senyora Álvaro.

La senyora Álvaro Cerezo:

Molt ràpidament.
Per agrair a tots els grups parlamentaris el seu vot favorable i unànime a esta proposta.
Acceptem també les correccions que proposa el Grup Socialista.
I simplement això.

Moltíssimes gràcies a tots, a totes i acabar així, amb esta unanimitat.
Pensant en eixes 128.
000 persones, 130.
000 persones que es beneficiaran d'esta proposta que, és veritat, ha tardat en arribar.
Però agraïda, molt agraïda en el nom de Compromís, en el nom de totes estes persones.
I instar a tots els grups polítics a què açò tinga una continuïtat i que ens repetim en estes unanimitats.

Moltíssimes gràcies a totes.

La senyora vicepresidenta:

Moltes gràcies.

Ara anem a passar a la votació Vots a favor?
Unanimitat.

Senyor Subiela, què vol?

El senyor Subiela Chico:

Sí.
Quería hacer constar a la comisión que bueno, esta semana hemos presentado dos peticiones de comparecencia que consideramos importantes porque son las del president del Consejo Rector y de la nueva directora de los medios de comunicación públicos valencianos.
Y queríamos hacer instar al presidente -que lo tengo al lado- que, ya que tenemos que pasar por una comisión para aprobar su comparecencia, que rogaría, por favor, la máxima celeridad porque entendemos -desde el Grupo Parlamentario Ciudadanos- que es importante, muy importante, que comparezcan y den explicaciones de las últimas noticias acaecidas.

Gracias.

La senyora vicepresidenta:

Muy bien, señor Subiela.

Pues la mesa…

El senyor Bellver Casaña:

En la misma línea decir que también esta semana el Grupo Parlamentario Popular ha registrado tres peticiones de comparecencia.
Por tanto… Sí… (Rient) Sustanciarse… Vamos, apoyar la petición que está haciendo el señor Subiela.

La senyora vicepresidenta:

La mesa debatirá y votará la propuesta y les ofrecerá el resultado.

Muchas gracias a todos.

Se levanta la sesión.

(S'alça la reunió a les 12 hores i 36 minuts)