Untitled Document

<!--
body {
color:black;
}
.text2 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
text-decoration:none;
color:black;
}
.text3 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
font-weight:bold;
text-decoration:none;
color:black;
}
.text5 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
font-weight:bold;
font-style:italic;
text-decoration:underline;
color:black;
}
.text1 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
font-style:italic;
text-decoration:none;
color:black;
}
.text6 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
font-style:italic;
text-decoration:underline;
color:black;
}
.text4 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
font-weight:bold;
font-style:italic;
text-decoration:none;
color:black;
}
.para2 {
text-align:justify;
}
.para1 {
margin-right:29,2px;
text-align:justify;
}
.para4 {
}
-->



Comissió d'Afers Europeus celebrada el dia
24 de juny de 2008.
Comença la reunió a les 16 hores i 38
minuts.
Presideix l'il·lustre diputat senyor Antonio Clemente
Olivert.
Reunió número 3.

Pregunta 59 al conseller de Presidència, senyor
Vicente Rambla Momplet, sobre el projecte Unió Mediterrània,
que formula la diputada senyora M.
ª José Salvador Rubert (GP
Socialista) (RE número 11.
629, BOC número 46)

El senyor president:

Señoras y señores diputados, se inicia
la Comisión de Asuntos Europeos.

Señora secretaria, quiere pasar lista, por
favor.

La senyora secretària:

Sí.
Bona vesprada a tots.

(La senyora secretària passa llista per tal de
comprovar l'existència de quòrum)

Pot procedir quan vullga, senyor president; hi ha
quòrum, senyor president.

El senyor president:

Muchas gracias, señora secretaria.
(Pausa)

La señora Vicenta Crespo Domínguez
sustituye a la secretaria, que es Maria Dolores Huesca Rodríguez.

Sin más pasamos al primer punto del orden del
día: lectura y aprobación del acta de la reunión
anterior.
Si existe alguna aclaración o alguna.
.
.
que quieran decir
sus señorías.
.
.
Pues la damos por aprobado.

El senyor president:

Punto segundo, pregunta número 49, al conseller de Presidencia, al
que damos la bienvenida, sobre el proyecto de Unión
Mediterránea, registro de entrada número 11.
629.

Cuando quiera.

La senyora Salvador Rubert:

Gràcies, senyor president.

Agrair la presència del senyor conseller, i
donar-li l'enhorabona per les seues noves responsabilitats
orgàniques en el Partit Popular.

Com li deia, la veritat és que no sé si
agrair-li o no el fet que estiga, perquè sembla ser que ni
vosté ni el senyor Camps estan avui a Marsella, complint en la seua
obligació de formar part de la Comissió Relex, de Relacions
Exteriors, que està tenint lloc en esta ciutat, en la qual,
precisament, el Comité de les Regions està abordant quina
és la posició sobre el procés
d'associació euromediterrània, sobre el qual li estic
preguntant.
Per tant, estaré atenta al que hem contesta.

Concretament, ¿quina és la
posició del Consell amb relació al projecte
d'Unió Mediterrània?

El senyor president:

Muchas gracias, señora Rubert.

Señor vicepresidente primero, cuando quiera.

El senyor conseller de Presidència:

Moltes gràcies, senyora diputada.

Pues La Generalitat considera de gran interés
toda iniciativa que tenga como objetivo la promoción del a
cooperación en el Mediterráneo, en concreto creemos que es
altamente positivo que esta iniciativa permita completar lagunas que el
actual proceso euromediterráneo de Barcelona tenía y darle,
pues un nuevo impulso político.

En todo caso, -como digo- nos felicitamos
de esa propuesta de la comisión, que todavía tiene mucho
camino por recorrer, que ejecute de manera coordinada y aprovechando
también, pues todas las actuaciones que en este momento se hacen en
los distintos procesos ya iniciados en favor de nuestras áreas del
Mediterráneo, en favor de la cuenca del Mediterráneo y, entre
otros, pues toda la política de vecindad que está llevando la
Unión Europea, y donde nuestra comunidad está desarrollando
una importante participación, tanto en la fase de elaboración
como también en su ejecución, propiamente dicha.

En ese sentido, quisiera destacar el hecho que
Valencia va a albergar una de las estructuras descentralizadas, denominadas
antenas, para la gestión del nuevo instrumento de la política
de vecindad con el Mediterráneo.
Creo que si por algo nos hemos
caracterizado es por hacer un esfuerzo dentro de la Unión Europea de
sensibilizar a los órganos de la Unión Europea de que es
necesario hacer una política de vecindad con los países
limítrofes del Mediterráneo.

Y, en ese sentido, pues esta antena -como
digo- del nuevo instrumento de la política de vecindad
permitirá a Valencia, pues dar cobertura a la zona del
Mediterráneo Occidental, a países como Francia, Portugal,
Marruecos, Argelia, Túnez, Malta, Libia.
Y entre sus funciones
quisiera destacar la de colaborar en la organización de iniciativas
dirigidas a favorecer el establecimiento y el desarrollo de partenariados
entre actores de los territorios elegibles y la formación de
potenciales beneficiarios en los procedimientos de formulación y
puesta en marcha de los proyectos.
Esta antena funcionará,
igualmente, como oficina de enlace dentro del programa Mediterráneo,
que financiado con los fondos estructurales promueve la cooperación
entre las regiones mediterráneas.

En definitiva, consideramos positiva toda posibilidad
que se abre de colaboración con los estados miembros no
pertenecientes a la Unión Europea, y que el actual proceso de
Barcelona, pues, dejaba un poco pendiente.
Creo que todo lo que sea poner
en marcha iniciativas que favorezca la interrelación entre Europa y,
en este caso, una de sus zonas limítrofes como es el
Mediterráneo será positivo.
Aunque bien es cierto que queda
todavía -como digo- algunos pasos que dar, y entre otros
el que se adopte en la Cumbre de París que se celebrará el
próximo 13 de julio, del que saldrá una declaración
que marcará los contenidos de ese proyecto de Unión
Mediterránea.

Muchas gracias.

Pregunta 64 al conseller de Presidència, senyor
Vicente Rambla Momplet, sobre el ple del Comité de les Regions, que
formula la diputada senyora M.
ª José Salvador Rubert (GP
Socialista) (RE número 12.
975, BOC número 47)

El senyor president:

Muchas gracias, señor vicepresidente.

Señora Rubert, la pregunta número 64, al
conseller de
Presidencia, sobre el tema del Comité de las Regiones, registro de
entrada número.
.
.

La senyora Salvador Rubert:

Disculpe, però es que no he consumit els meus
cinc minuts.

El senyor president:

Señora Rubert, le he preguntado antes de
empezar la comisión si iba a hacer toda la pregunta en un solo
tiempo o lo iba a partir; me había contestado que no.
Me parece que
no me ha entendido.

La senyora Salvador Rubert:

No.
Jo formulava la pregunta, després,
evidentment, consumia els meus cinc minuts que me corresponen segons el.
.
.

El senyor president:

Sí.
Pero.
.
.
Ya, ya.
Le entiendo perfectamente.
Tiene usted ese derecho, lo que pasa es que, previamente, al inicio de la
comisión, se lo he preguntado antes para aclarar, para el buen
funcionamiento de la comisión, si iba a hacer usted la pregunta o
iba a partir el tiempo.

La senyora Salvador Rubert:

Bé, doncs considere partir el temps, per a
consumir els minuts que em corresponen.

El senyor president:

Muy bien.
(Pausa)

Cuando quiera, señora Rubert.

La senyora Salvador Rubert:

Gràcies, senyor president.

La veritat, senyor Rambla, és que lamente que
en un tema tan important, com és el procés
d'associació euromediterrània, la primera vegada que li
sent parlar del mateix, sent vosté el responsable d'aquesta
àrea, que està adscrita a la seua conselleria, parle en esta
comissió per primera vegada de quina és la posició del
Consell respecte al procés, procés euromediterrània, i
no ens ha clarificat molt quina és la seua posició.

Ha de saber que en el procés
d'associació euromediterrània, que deurà
culminar en l'any 2010, amb l'obertura d'un àrea
de lliure comerç entre la Unió Europea i els països de
la ribera sud mediterrània, tindrà un impacte molt important
a l'àrea mediterrània, i sobretot tindrà efectes
significatius per a la Comunitat Valenciana.
Ens trobem en un punt clau al
Mediterrani, i per tant hem de saber fomentar eixes relacions de bon
veïnatge, de diàleg entre cultures i de foment de la
comunicació amb els països de la ribera sud
mediterrània.

Per tant, jo considere que deurien desenvolupar una
estratègia valenciana per al Mediterrani.
Concretament, des del punt
de vista comercial, s'hauria de fomentar l'obertura comercial
del Mediterrani, que pot ser ben beneficiosa, també, per a les
empreses valencianes; algunes ja han iniciat negocis als països del
nord d'Àfrica.
I el procés de Barcelona -com
vosté bé ha comentat- és cert que ha tingut
moments difícil, però des de l'any 2002 s'ha
iniciat un nou impuls a este procés, i per tant la creació
d'esta zona de lliure comerç a l'espai euromediterrani
beneficiarà de manera considerable a la Comunitat Valenciana.
Per
tant, volem saber quins són els objectius i quines són les
seues estratègies per situar a la Comunitat Valenciana on cal en
aquest procés.

Com dia abans, la Comunitat Valenciana té
relacions amb les regions del nord d'Àfrica; el Magreb
és zona preferencial -Algèria, Marroc,
Tunísia-, i també Turquia.
A més a més
tenim un competidor comú als sectors productius -com el
tèxtil, el moble, la joguina, la sabata.
.
.
- com és
Orient Pròxim; i per tant, cal buscar aliances.
A més a
més, en l'any 2007, la Comissió Europea ha aprovat un
nou instrument europeu de veïnatge, amb l'objectiu de fomentar
la cooperació transfronterera en la frontera exterior de la
Unió Europea, la qual cosa va a suposar també nous
instruments de finançament europeus per als projectes que es puguen
desenvolupar en aquesta zona.
I també sent d'interés
per a la Comunitat Valenciana, i per tant també seria
d'interés saber quina és la seua posició i
quines iniciatives ha pres per formar part i rebre finançament per
aquests tipus de projectes.

Ara es planteja un nou impuls al procés
euromediterrani de l'any 1995, amb la proposta francoalemanya de
crear una Unió Mediterrània que probablement
s'anomenarà Unió per al Mediterrani: 27 de la
Unió Europea, més 11 de la ribera sud del Mediterrani, i es
vol reforçar el desenvolupament de projectes de caràcter
regional i el seu finançament.

Com li he dit abans, aquest debat afecta directament
als interessos de la Comunitat Valenciana per raons geoestratègiques
i per raons econòmiques.
Per tant, és fonamental que el
Consell definisca quina és la seua posició sobre aquest
procés, quins són els reptes i quins són els
objectius.

Vaig presidència francesa, de la Unió
Europea, es va celebrar el Fòrum d'entitats locals i regionals
del Mediterrani, baix la coordinació del Comité de les
Regions, en novembre de 2008.
Espere que vostés assistisquen, ja que
vostés avui no estan a la Comissió Relex, a Marsella, on
s'està abordant aquesta qüestió.
El fet és
que a la Comissió Relex avui no estan, i es va convocar el dia 20 de
maig, ni el senyor Camps, sembla ser, com a titular ni vosté com a
suplent, i, evidentment, seria la seua obligació que estigueren
allí.

Per tant, espere que vosté, senyor Rambla, ens
aclarisca quina és la seua estratègia, si és que han
dissenyat algun tipus d'estratègia per posicionar-se en aquest
procés d'unió mediterrània, i, sobretot, que
s'impliquen i participen més en aquestos processos de presa de
decisions i de debat en el organisme del qual formen part, com és el
Comité de Regions i, concretament, la Comissió Relex.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Muchas gracias, señora Salvador.

Señor vicepresidente.

El senyor conseller de Presidència:

Bien, muchas gracias.

Creo que me he explicado en la primera
intervención, pero voy a reiterarlo en esta segunda.
La
posición de la Comunidad Valenciana siempre ha sido favorable a
cualquier proceso que se inicie en la Unión Europea que tenga por
finalidad aumentar las relaciones con los países del
Mediterráneo, donde nosotros somos uno de los países de la
Unión Europea con más presencia y más
vinculación cultural, económica y política de los
países del Mediterráneo.

Por tanto, con cualquier iniciativa de esas debe de
estar España y, por supuesto, la Comunidad Valenciana, que tiene una
presencia particular dentro del entorno del Mediterráneo.
Además, mucho antes, incluso, de que surgiera estas nuevas
posiciones en materia de unión del Mediterráneo, pues nuestra
comunidad, incluso, aunque de manera modesta, ha iniciado dentro de la
política de vecindad de la Unión Europea distintas
iniciativas.
De ahí el Foro de Jávea de vecindad, que
inspirado por la propia comisaria europea de relaciones de vecindad, como
es Benita Ferrero, se está llevando a cabo.
O en su momento,
también, que impulsamos la necesidad de que la Comunidad Valenciana
pudiera ser  sede de la Casa del Mediterráneo, con lo que eso
supone de proyectar también nuestra comunidad hacia el exterior, en
concreto, los países del Mediterráneo.
Y que espero y deseo
que pronto pueda ser una realidad, pero que en este momento está la
pelota en el tejado del gobierno central, en espera de que podamos llevar
adelante los compromisos que hemos pactado con ellos para que sea una
realidad que Alicante pueda ser la sede de la Casa del Mediterráneo.

En definitiva, -como digo- este es un
proceso que en este momento todavía es una idea, que por supuesto
contará con el apoyo de nuestra comunidad en todos aquellos foros en
los que tengamos la oportunidad de destacarlo.

Y, desde luego, queremos poner de manifiesto dos
aspectos que creemos que tienen que ser fundamentales en este proceso.
En
primer lugar, aumentar el volumen de ayuda pública al desarrollo a
todos los países del Mediterráneo, de lo cual nos vamos a
beneficiar aquellos países de la Unión Europea que somos
ribera también del Mediterráneo.
Y en segundo lugar, reforzar
el papel de los gobiernos locales y regionales para favorecer, a
través de los fondos europeos, iniciativas regionales y locales que,
sin duda, en el caso nuestro, de una región como es la Comunidad
Valenciana, permitirá establecer lazos comerciales o
económicos con los países del Mediterráneo.

Estos aspectos son los que queremos trasladar a esa
cumbre que se va a celebrar en París el 13 de julio, y que esperamos
que la declaración que se obtenga de allí tenga estas
conclusiones.

Muchas gracias.

El senyor president:

Muchas gracias, señor vicepresidente.

Pasamos a la segunda pregunta, pregunta número
64, al conseller de
Presidencia sobre el pleno del Comité de las Regiones.

Señora Salvador, tiene la palabra.

La senyora Salvador Rubert:

Gràcies, senyor president.

Quina ha estat la representació del Consell en
el ple del Comité de les Regions realitzat els dies 28 i 29 de
novembre de 2007?
(Pausa)

El senyor president:

Señor vicepresidente.

El senyor conseller de Presidència:

Muchas gracias.

Yo creo que es indudable la presencia de la Comunidad
Valenciana y de las instituciones que la representan y su delegación
en los órganos de la Unión Europea.
Además, le invito
a que usted hable con otras regiones que tienen sede en Bruselas y pregunte
cuál es la actividad o cuáles son las iniciativas que pone en
marcha esta comunidad dentro del ámbito de regiones de la
Unión Europea.
Y estoy seguro que situará la Comunidad
Valenciana, con toda seguridad, entre las regiones más prolijas en
iniciativas en el ámbito de la Unión Europea.

Dicho eso, en ese día concreto al que usted se
refiere, el pleno del Comité de Regiones del mes de noviembre, como
también en un pleno del Comité de Regiones de hace tan solo
una semana, nuestra comunidad estuvo presente a través del
secretario de relaciones con el estado y con la Unión Europea y del
director de la Delegación de la Comunidad Valenciana en Bruselas.
Y
al pleno concreto al que usted hacía referencia, además,
nosotros tuvimos una participación con enmiendas a distintas
ponencias que allí se presentaron, apoyando, entre otras, una
iniciativa de Canarias sobre la adaptación al cambio
climático en Europa y una enmienda que planteaba la comunidad
autónoma de Cataluña sobre el libro verde de la
navegación por satélite.

Es una manera de trabajar que nosotros tenemos en la
Unión Europea, y es apoyar iniciativas, en este caso, de regiones,
aunque tengan distinto color político.
Y ya me hubiera gustado a
mí que la comunidad de Cataluña nos apoyara a nosotros en
temas tan importantes como el informe Camps, como así le demandamos,
y no que hubiera intentado movilizar a muchas regiones europeas para echar
por tierra soluciones para el agua de nuestra comunidad.

Muchas gracias.

El senyor president:

Muchas gracias, señor vicepresidente.

Señora Salvador.

La senyora Salvador Rubert:

Gràcies, senyor president.

Senyor Rambla, sorpresa majúscula perquè
el titular en el Comité de les Regions, en representació de
la Comunitat Valenciana, és el senyor Camps i el suplent és
vosté.

Per tant, ninguna representació de la Comunitat
Valenciana en el plenari del Comité de les Regions el 28 i 29 de
novembre, i tampoc del 18 i 19 de juny, la setmana passada.

La veritat és que vostés donen molta
importància a aquestes qüestions, però quan es tracta de
debatre, i dialogar i d'aportar, vostés no estan.
Es dediquen
a muntar clarament, i amb diners públics, viatges quasi privats del
senyor Campos a Brussel·les, com va passar el 4 i 5 de juny, amb
reunions tan oficials com que ni tan sols a l'agenda del president
del Parlament Europeu apareixia la reunió amb el molt honorable
president de la Comunitat Valenciana.

Supose, i amb tot el respecte cap als 55 estudiants de
Canadà, els presidents de regions franceses o el senyor president
del Reial Madrid, el senyor Ramón Calderón, no tindran
més importància que el senyor Camps, per suposat.
I, per
tant, els meus dubtes cap a aquesta reunió, que probablement
igualment era una foto en una passadís del Parlament Europeu o un
Café en la cafeteria del Parlament Europeu.

Sí organitza reunions a Brussel·les quan
li convé per evadir-se del control parlamentari, i no complix amb la
seua obligació d'assistir als plenaris del Comité de
les Regions o de les comissions del Comité de les Regions a les
quals està adscrita la Comunitat Valenciana.
I repetisc:
Comissió de Relacions Exteriors, avui no estan, i demà hi ha
Comissió de Desenvolupament Sostenible, senyor Rambla.
Diga'm
-aprofitem ja- si vosté anirà o no anirà a
la Comissió de Desenvolupament Sostenible o ens deixaran una altra
vegada sense veu a la Comunitat Valenciana.

El president Camps, per tant, dóna
l'esquena a Europa.
No va assistir a l'últim ple de
l'any 2007 al Comité de les Regions el 29 i 29 de novembre,
tampoc va anar a la sessió plenària del 10 i 11
d'octubre i tampoc ha anat a la sessió plenària del 18
i 19 de juny.
Indiferència, senyor Rambla, la que vostés
demostren cap a la Unió Europea en les seues habituals
absències.

El senyor Camps, per tant, i vosté mateix,
perquè vosté és el suplent del senyor Camps en el
Comité de les Regions, principal organisme que dóna veu a les
entitats locals i regionals dels estats membres de la Unió Europea
per a participar en els processos de presa de decisions.
.
.
, i
vostés no apareixen.

Concretament, en el plenari del 28 i 29 de novembre
pel qual li pregunte, hi havia qüestions que a la millor és que
a vostés no els interessen: constitució de la comissió
ad hoc per la revisió del pressupost de la Unió Europea, el
quart informe sobre cohesió econòmica i social,
adaptació al canvi climàtic a Europa, intervenció del
comissari d'afers pesquers i marítims, agenda europea per la
cultura en un món en vies de globalització, el paper de
l'educació i les mesures de conscienciació en el foment
del desenvolupament sostenible, intervenció de la comissària
de relacions institucionals i estratègia de comunicació en el
marc.
.
.
(inintel·ligible) estructura sobre el programa de treball de la
comissió europea per a 2008 i inclús la intervenció de
Philippe Cayla, president de EuroNews, que anava a intervindre per
contestar o reflexionar sobre com comunicar millor de forma
descentralitzada sobre la política i els projectes comunitaris.
Cosa
que com vostés no fan molt habitualment, igual tampoc era del seu
interés.

Per tant, una vegada més es demostra la seua
poca convicció europeista i el seu desinterés per aquelles
ferramentes que oferix la Unió Europa en l'àmbit
regional.
Les absències són ja un clàssic, que la
Unió Europea sembla li interessa molt per al victimisme i molt poc
quan es tracta de participar en un òrgan, com és el
Comité de les Regions, que representa les entitats locals i
regionals.

En definitiva, recordar-li que és la seua
obligació assistir, i aquest grup n'estarà pendent que
aixina siga cada vegada, com avui, que esta comunitat es queda sense
representació en l'àmbit del Comité de les
Regions.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Muchas gracias, señora Salvador.

Señor vicepresidente, cuando quiera.

El senyor conseller de Presidència:

Muchas gracias, presidente.

La verdad es que difícil entenderles.
Si vamos,
nos critican.
(Veus) Si
no vamos.
.
.

El senyor president:

Por favor, señora Salvador.

El senyor conseller de Presidència:

.
.
.
nos critican, con lo cual no sabemos qué
hacer.

Mire, estuvo el presidente el día 4 y 5 de
junio, se entrevistó con el presidente del Parlamento Europeo
-yo mismo estuve en esa entrevista-, una entrevista en el
despacho del propio presidente del Parlamento Europeo.
Tuvo una
reunión con la comisaria polaca de Desarrollo Territorial para
hablar de los fondos europeos, habida cuenta de que esta comunidad ha
dejado de pertenecer a las regiones Objetivo 1, entre otras cosas, por el
esfuerzo de la sociedad valenciana y por el buen hacer también de
este gobierno, haciendo que hayamos pasado del 74% de la renta media de la
Unión Europa a más del 90% de la renta media europea.
Recuerdo que el 74% era la etapa en la que ustedes gobernaban, y más
del 90% de la renta media ahora en la Comunidad Valenciana.
Y se
entrevistó con el comisario de Transportes para resaltar la
importancia de que sea una prioridad dentro de la Unión Europea el
corredor Mediterráneo y que todas las regiones más
prósperas de Europa puedan estar interconectadas y, por tanto,
puedan beneficiarse de esas iniciativas que contribuyen al mayor desarrollo
económico dentro del ámbito de la Unión Europea.

Esa visita, con todo ese contenido, fue despreciada y
criticada por ustedes.
Y ahora me recuerdan una reunión del
Comité de Regiones, que le tengo que decir que tiene más de
360 miembros del Comité de Regiones, y no sé si usted cree
que los 360 miembros acuden a cada uno de los plenarios y participan de
cada una de las ponencias.
Por si no lo sabe, le diré que no es
así.
La mayoría de los presidentes autonómicos, por no
decir la práctica totalidad, incluidos los del gobierno socialista,
no acude.
Yo llevo ya año y medio estando en Bruselas y hay
presidentes, como el señor Montilla o el señor Chaves, que no
los he visto nunca en Bruselas, pero, en cambio, sí he visto al
presidente Camps ya en distintas ocasiones defendiendo los intereses de la
comunidad.

Yo creo que ustedes -y permítanme que les
haga esta observación- más que preguntarle al gobierno
por qué no está en un pleno concreto, deberían
preguntarle e implorarle a sus compañeros socialistas que no vuelvan
más a Bruselas, porque ir a Bruselas a criticar el desarrollo de
nuestra comunidad para poner en tela de juicio el desarrollo sostenible y
la necesidad de que dentro de la política hídrica de la
Unión Europea se contemple cualquier tipo de iniciativa, traten de
perjudicar a la imagen de la Comunidad Valenciana de forma permanente
poniendo denuncias que hagan que en el seno de la Unión Europea se
proyecte una mala imagen de nuestra comunidad.
.
.
.
Son las dos maneras
de utilizar Europa: una, la que hace el gobierno del presidente Camps y el
gobierno del Partido Popular, tratando de promocionar y sacar la mayor
rentabilidad para los intereses de la comunidad; y otra, la socialista,
donde su satisfacción es mayor cuanto mayor es el perjuicio que
ocasionen a la Comunidad Valenciana.

Siento decirle que nosotros seguiremos trabajando en
esta línea que hasta ahora hemos hecho en la Unión Europea, y
espero que ustedes cambien de actitud.

Muchas gracias.

Pregunta 86 al conseller de Presidència, senyor
Vicente Rambla Momplet, sobre el Pla d'acció exterior de La
Generalitat, que formula la diputada senyora M.
ª José Salvador
Rubert (GP Socialista) (RE número 14.
307, BOC número 58)

El senyor president:

Muchas gracias, señor vicepresidente.

Señora Salvador, pregunta número 86 al conseller de Presidencia
sobre el Plan de acción exterior de La Generalitat, registro de
entrada 14.
307.

Tiene usted la palabra.

La senyora Salvador Rubert:

Gràcies, senyor president.

Quins són els objectius del Pla
d'acció exterior de La Generalitat?

El senyor president:

Cuando quiera, señor vicepresidente.

El senyor conseller de Presidència:

Muchas gracias.

El Consell es consciente de la importancia que para el
desarrollo de nuestra comunidad tiene todo lo que está ocurriendo en
un mundo globalizado como el que ahora vivimos.

Además, es imprescindible poder dar cobertura a
las actividades que desde distintos sectores de nuestra sociedad civil
proyectan iniciativas en el exterior.
Y, por tanto, es necesario que
nosotros podamos dar, dentro de ese plan exterior, adecuada cobertura.

La mayor presencia de nuestras empresas en el
exterior, de organizaciones no gubernamentales, de estudiantes, artistas,
investigadores en todo el mundo, junto con el importantísimo papel
que tiene la Unión Europea en nuestro desarrollo económico,
han hecho que resulte necesario dotar a esa acción exterior de La
Generalitat de un elemento integrador desde una perspectiva
estratégica.

Pues bien, ese Plan de acción exterior es un
documento vivo, que se enriquece diariamente y que intenta articular la
cantidad de trabajo y el buen hacer que desde diversos ámbitos de
nuestra sociedad y desde nuestra administración se está
realizando para avanzar en la internacionalización de nuestra
comunidad, con la finalidad de aprovechar las sinergias que desde esa
acción exterior se puedan dar.

La acción exterior de nuestra comunidad tiene
dos dimensiones básicas: por un lado, la europea y, por otro, la
internacional.

Por parte de la dimensión europea, se concretan
los esfuerzos por ejercer una influencia institucional en el proceso de
integración y en la construcción de redes con otros socios
europeos alrededor de distintas políticas comunitarias que aporten
fondos para el desarrollo de nuestra comunidad.

Y en el ámbito internacional, todo lo que es la
promoción económica, social y cultural de nuestro territorio,
además de las políticas de cooperación al desarrollo
que estamos llevando a cabo.

Pues bien, todo esto es lo que estamos trabajando de
forma continuada con un documento que, en cada una de las áreas de
actividad, configuran ese Plan de acción exterior de la Generalitat
valenciana.

Muchas gracias.

El senyor president:

Muchas gracias, señor vicepresidente.

Señora Salvador.

La senyora Salvador Rubert:

Gràcies, senyor president.

Aquesta pregunta es porta a col·lació
d'una resposta a una pregunta parlamentària escrita dirigida a
vosté, quan li vaig preguntar per les reunions que havia tingut la
Comissió Interdepartamental de Relacions Externes des de la seva
creació a l'any 2000, i em va contestar que una vegada i que
eixa única vegada es van prendre dos.
.
.
pareixia s'havien
pres dos decisions.

Una primera decisió és que en eixa
única reunió de la comissió interdepartamental es va
abordar la creació d'un sistema de comunicació
d'activitats en l'estranger dels diferents departaments de La
Generalitat, que està coordinat i gestionat per la Direcció
de General de Relacions Externes.

Per tant, no estaria de més que ens explicara
en què consistix eixe sistema de comunicació.
Perquè,
clar, si la comissió interdepartamental només s'ha
reunit una vegada i, a més a més, l'única
reunió que tenen plantegen la creació d'un organisme de
comunicació entre les diferents conselleries, ens fa pensar que fins
ara -o inclús ara, perquè no sabem si està en
funcionament eixe sistema de comunicació- s'han
comunicat les conselleries per senyals de fum o no han desenvolupat ningun
tipus d'acció exterior.

La segona decisió que vostés indiquen
que van prendre en aquella reunió, de 18 d'octubre 2007, era
l'anunci d'un pla d'acció exterior.
Cal dir a
l'any 2008 allò de «nunca es tarde, si la dicha es
buena».

Dit açò, entenem que un pla és un
document que detalla quines tasques s'han de desenvolupar per tal
d'aconseguir un objectiu.
I, per tant, un pla d'acció
exterior hauria de ser un document on es detallaren les activitats que
s'haurien de desenvolupar per tal d'aconseguir objectius en
matèria d'acció exterior, sustentats en un principi
-que estic segura vosté, senyor Ramba, coneix-, que
és el principi d'unitat d'acció exterior, pel
qual he intentat infructuosament interpel·lar-lo en diverses
ocasions i no hi ha manera.

Però no, vosté parla d'un Pla
d'acció exterior en què indica -o almenys en eixa
resposta escrita que de la seua conselleria em van remetre- que
s'anaven a arreplegar totes les activitats externes dels diferents
departaments de La Generalitat i els objectius que amb les mateixes
pretenien aconseguir-se.
I diu que «per a elaborar eixe document
s'ha sol·licitat informació als departaments i
organismes dependents de La Generalitat que desenvolupen acció
exterior».

Per tant, no sé quin Pla d'acció
exterior van a dissenyar, perquè més que Pla
d'acció exterior, sembla una recopilació
d'informació del que fan les diferents conselleries a
l'exterior.
I això no és un Pla d'acció
exterior.
La qual cosa no està malament si li canvia el nom i
l'anomena «Guia de les activitats externes de les conselleries
i/o departaments de la Generalitat valenciana», i la dimensió
ja veurem quina és.
Però la veritat és que mai la
definició que vosté dóna de Pla d'acció
exterior.
.
.
, això és una cosa molt més seriosa.

Com vosté sap, la capacitat
d'acció exterior de les comunitats autònomes és
un valor afegit a la política exterior espanyola de la qual la
Comunitat Valenciana, doncs, hauria de fer ús amb major
èmfasi.

La participació de les comunitats
autònomes ha d'entendre's com un element complementari
per a la millor defensa dels interessos generals, sense perdre la
coherència global que ha d'existir entre el governs
autonòmics i el govern central.
Davant del procés de creixent
globalització hi ha qüestions que cal abordar des d'un
espai supranacional, i altres per aquelles instàncies o espais que
es troben baix de l'estat nació, entitats locals o regionals.
Per tant, aquesta realitat evidencia la necessitat de reforçar el
paper que en un país descentralitzat com l'espanyol assumixen
les comunitats autònomes.

Aquest rol cobra especial importància a la
Comunitat Valenciana en esta sèptima legislatura degut a la reforma
de l'Estatut d'autonomia, que incidix en l'acció
exterior de la Generalitat valenciana.
Però ens quedem en
això, amb un Estatut d'autonomia i un títol VII sense
desenvolupar.
Per tant, jo l'inste que demostren que realment tenen
ambició com altres comunitats autònomes i doten la Comunitat
Valenciana d'una estructura i d'una estratègia que
projecte de veres, internacionalment, la Comunitat Valenciana per definir,
gestionar o executar la seva acció exterior, si és que algun
dia decidixen dissenyar-la.
De moment, un pla d'acció exterior
que, realment, si a vosté no li importa i no fóra molta
molèstia, ens agradaria comptar amb una còpia, per veure
realment si vostés desenvolupen de veres i en realitat acció
exterior a la Comunitat Valenciana, perquè de moment pareix tot un totum revolutum del que
és relacions amb la Unió Europea i la resta de qüestions
que afecten l'escenari internacional, i pense que vostés no
tenen molt clara aquesta diferenciació.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Muchas gracias, señora Salvador.

Señor vicepresidente.

El senyor conseller de Presidència:

Muchas gracias, presidente.

La verdad es que cuánto siento que no le guste
nada de lo que hacemos, de verdad, ¿eh?
, porque digo yo que algo de
lo que haremos (rient) en política europea o exterior, que es así como poco
(veus) dado a la
confrontación política, pues, veo que tampoco le gusta.
Pero,
bueno, yo soy incansable al desaliento y seguiré esforzándome
para ver si la convenzo de que algo de lo que hacemos resulta interesante.

Mire, este plan de acción exterior, como le
decía, es un documento vivo con tres ejes fundamentales que ahora le
comentaré.
Lo que buscamos es, en primer lugar, de manera
sistemática y coordinada, recoger todo aquello que la Comunidad
Valenciana está haciendo en el exterior para, a partir de
ahí, poder ordenar actuaciones.
.
.
, ordenar, desde el punto de vista
de coordinar acciones en el exterior, para obtener un mayor resultado.

Por ejemplo, si se lleva a cabo una misión
comercial en determinado país a través del Ivex, pues, puede
tener todo el sentido que si en ese mismo país se iba a celebrar en
otro momento, pues, alguna actividad cultural o alguna actividad
turística, pues, que se enmarque dentro de un programa
específico donde la actuación de la Comunidad Valenciana
tiene una mayor presencia, un mayor contenido con esa misión
comercial, con actuaciones turísticas o culturales y, en definitiva,
pues, se organiza lo que es una.
.
.
, bueno, pues, un acto de
dimensión importante con presencia de nuestra comunidad.

Hasta ahora, como ocurre en muchas administraciones,
incluida la administración del estado, pues, se van llevando a cabo
iniciativas en el exterior, pero no existe una sistemática y una
coordinación.
Ese plan, como le digo, de manera viva y
enriqueciéndose diariamente, busca conocer con antelación
cada una de esas iniciativas para coordinarlas y poner en marcha la mayor
rentabilidad posible a nuestras actuaciones en el exterior con tres ejes
fundamentales, como antes le decía.

El primero de ellos, consolidar nuestro crecimiento
económico logrando que la Comunidad Valenciana sea identificada en
los mercados como una marca de calidad, y, de hecho, cada vez es más
conocido y en más países el desarrollo económico de
nuestra comunidad.
Eso es fruto, entre otros, pues, de la red de entidades
que en el exterior, a través del Ivex y las iniciativas que el mismo
ha planteado, se están haciendo.
De hecho, en los próximos
días abrirá una nueva oficina del Ivex en el exterior.

Un segundo eje quiere facilitar la formación y
la movilidad del capital humano, razón por la que guarda una
estrecha relación con la política de becas de
intermediación en materia de empleo y otras políticas
públicas que viene desarrollando el Consell, para que también
en el exterior haya una mayor presencia valenciana y una mejor
formación de nuestra capital humano.

Y un tercer eje es la cooperación
internacional, donde es indudable el espíritu solidario, con un 0,7%
de nuestro presupuesto en políticas de cooperación
internacional, demostrando que la Comunidad Valenciana es solidaria con el
exterior, aunque en el interior no todas las regiones sean solidarias con
la Comunidad Valenciana.
Y para alcanzar estos objetivos, pues, disponemos
de distintos instrumentos como la Fundación Valenciana -
Región Europea, el Ivex, la Agencia Valenciana del Turismo o esas
antenas para el Mediterráneo que antes les comentaba.
Todo ello
conforma ese plan de acción exterior al que antes me refería.

Muchas gracias.

El senyor president:

Muchas gracias, señor vicepresidente.

Compareixença del conseller de
Presidència, senyor Vicente Rambla Momplet, per a informar i
explicar les línies d'actuació en matèria de
relacions de la Generalitat valenciana amb la Unió Europea,
sol·licitada pel Grup Parlamentari Socialista (RE número
13.
022)

El senyor president:

Concluidas las preguntas, pasamos a las
comparecencias.

Comparecencia del conseller de Presidencia para informar y explicar las
líneas de actuación en materia de relaciones de la
Generalitat valenciana con la Unión Europea, solicitada por el Grupo
Parlamentario Socialista, registro de entrada 13.
022.

Cuando quiera, señor vicepresidente.

El senyor conseller de Presidència:

Muchas gracias.

Nuestra comunidad está ubicada en una
posición geográfica y estratégica abierta al
Mediterráneo, cuenta con una población que ya supera los
cinco millones de habitantes y con una renta media por habitante que se va
acercando rápidamente a la media europea.
Prueba de ello es que es
una de las tres comunidades autónomas españolas que forman
parte del grupo de regiones más desarrolladas entre las más
de doscientas sesenta regiones que existen en Europa.

En efecto, como sus señorías conocen,
desde el pasado año 2007 nuestra comunidad ha dejado de ser objetivo
1 pasando a formar parte del grupo de regiones más desarrolladas.
Sin duda este cambio es una buena muestra de la pujanza económica y
social que ha experimentado nuestra comunidad en los últimos
años, pero tiene como contrapartida que hemos visto reducidos en un (ininte­l·ligible) .
.
.
los fondos estructurales y de cohesión que hasta ahora
veníamos recibiendo, por lo que es necesario un nuevo enfoque en
nuestra relaciones con la Unión Europea y con el resto de regiones
europeas.

Esta prosperidad económica, sumada a nuestra
posición de puerta de entrada a Europa, ha hecho que el flujo
migratorio haya crecido de manera notable.
Por todas estas
características y porque ostentamos, además, competencias
descentralizadas muy superiores a muchas regiones europeas y del mundo,
nuestras posibilidades de actuación hacia el exterior son muy
amplias.

El Estatuto de autonomía recoge la realidad de
nuestra comunidad como región abierta al mundo, destaca la
existencia de una delegación de la comunidad en Bruselas, que
actúa como órgano administrativo de representación,
defensa y promoción de sus intereses multisectoriales ante las
instituciones comunitarias y nos da la capacidad de continuar como una de
las regiones más activas en el contexto europeo, respetando los
límites competenciales marcados por la Constitución europea.

En este marco, el Consell se ha fijado para la
presente legislatura tres líneas de actuación prioritarias.
Por un lado, mejorar nuestra competitividad; en segundo lugar, la presencia
de la Comunidad Valenciana en Europa; y, en tercer lugar, la apuesta por el
Mediterráneo como espacio prioritario para la cooperación
interregional.
Tres grandes ejes de actuación que requieren el
diseño y el desarrollo de acciones específicas y el uso
eficaz de los instrumentos que tenemos a nuestro alcance tales como la
oficina de la Comunidad Valenciana en Bruselas, los mecanismos de
participación y colaboración con las instituciones europeas,
la cooperación con otras regiones y el fomento de la
participación de la sociedad valenciana en la Unión Europea.

Señorías, la mejora de nuestra
competitividad como primera de las líneas de actuación supone
que para la consecución de este objetivo solo puede lograrse
mediante el impulso de nuevas políticas en sectores transversales
como el desarrollo sostenible, el apoyo a la investigación,
desarrollo e innovación o el integrado por las políticas de
empleo, asuntos sociales y formación.

Así, tenemos previsto emprender diversas
acciones de apoyo al desarrollo sostenible de nuestro territorio, y en
relación con un tema tan esencial para nuestra comunidad como es el
agua, queremos favorecer un óptimo aprovechamiento de los fondos
comunitarios destinándolos a acciones tan importantes como asegurar
el suministro de agua en las cuencas de la Comunidad Valenciana, seguir
modernizando las infraestructuras hídricas de la comunidad, mejorar
la competitividad de las explotaciones agrarias aplicando las
tecnologías de la información y de la comunicación y
mejorar la formación de los profesionales del campo.

Además, debemos aprovechar en este punto que el
dictamen del Comité de las Regiones sobre la escasez de agua y la
sequía, que el presidente Camps fue ponente recientemente, y que nos
ha reportado una mayor presencia en los foros internacionales de la cultura
del agua y una mayor influencia en el desarrollo de la política y de
la estrategia europea sobre este elemento fundamental.
Asimismo, la
comunidad participa y seguirá participando efectivamente en el
fomento de la cooperación interregional en proyectos europeos
relacionados con esta materia a través de la red de regiones del
agua Wateregio.

De igual trascendencia resulta para nuestra comunidad
la agricultura, por lo cual, prestaremos especial interés al
seguimiento de las organizaciones comunes de mercado con incidencia en
nuestra comunidad, especialmente la OCM del vino y, sobre todo, de frutas y
hortalizas, que se están reformando actualmente, y haremos
hincapié en la programación del desarrollo rural.

Por lo que se refiere a la protección del medio
ambiente y el fomento de nuevas formas de energía, La Generalitat
tiene previsto participar en la próxima convocatoria de proyectos
europeos que promocionen la ecotecnología, como el programa Life,
donde la Comunidad Valenciana es la región líder actualmente
con diez proyectos relacionados entre otras doscientas cincuenta y seis
regiones de toda Europa.
Además, fomentaremos nuestro desarrollo en
el seno de la red internacional de gobiernos regionales para el desarrollo
sostenible y la cooperación con la agencia de cooperación
industrial de Naciones Unidades, que ya se ha interesado por el
establecimiento de un marco de colaboración estable con la Comunidad
Valenciana a través de una antena para la formación de
expertos de todo el mundo.

Creemos también en el turismo como elemento
generador de progreso, futuro bienestar y riqueza.
Por eso, es necesario
abordar desde la sostenibilidad de nuestras estrategias de
planificación y desarrollo de un sector tan importante en nuestra
comunidad.
La Conselleria de Turismo participa, efectivamente, en el grupo
de regiones de turismo sostenible de la Asamblea de Regiones de Europa, y
estamos pendientes del desarrollo de la denominada «agenda de turismo
sostenible» lanzada en el reciente Foro Europeo de Turismo celebrado
en Portugal.
Y no quiero dejar de recordar que la oficina del Consell en
Bruselas dispone de un eficaz punto de información turístico
que sirve también de promoción de nuestra comunidad.

Cuestión importante es también la
relativa a las infraestructuras.
Nuestra comunidad continuará con su
labor de consolidación de la posición estratégica de
la misma en las redes de transporte europeo mediante el impulso del eje
ferroviario del Mediterráneo, a nivel europeo, que es un proyecto
clave para consolidar a nuestra comunidad como región de referencia
en materia de competitividad y empleo.
(Veus) En este sentido, promoveremos la creación de la
agrupación europea de cooperación territorial, que potencie
la implementación del gran eje de infraestructuras europeas desde
Escandinavia al Rin, al Ródano y al Mediterráneo.

Pero la verdadera competitividad de nuestros sectores
económicos y sociales no podrá lograrse sin una firme apuesta
por las políticas de apoyo a la investigación, al desarrollo
y a la innovación.
La nueva situación de la Comunidad
Valenciana como región competitiva requiere un cambio de enfoque,
fomentar la investigación y el desarrollo a través de la
mayor participación de todos los agentes sociales en la
captación de fondos europeos a través de la
participación en proyectos europeos.

Nuestra intención es crear una plataforma para
la competitividad y la innovación regional que facilite el acceso de
las entidades, organizaciones y empresas de la comunidad a las subvenciones
y a los fondos europeos.
Continuaremos propiciando la participación
de las empresas valencianas en programas europeos de financiación,
de investigación, desarrollo, innovación y nuevas
tecnologías, y seguiremos apoyando a las instituciones y a las pymes
valencianas para participar en las licitaciones internacionales convocadas
por las instituciones de la Unión Europea.

Por todo este esfuerzo, la comunidad recibió el
segundo premio europeo de apoyo a la innovación de la Asamblea de
Regiones de Europa, y el presidente de la Comisión Europea,
José Durão Barroso, entregó el día 11 de
noviembre en Udine (Italia) al Impiva ese segundo premio europeo de apoyo
regional de la innovación por su estrategia global de soporte a las
pymes de la comunidad.

Con vistas a la celebración por parte de la
Comisión Europea el año 2009 del Año Europeo de la
Creatividad y de la Innovación, seguimos trabajando en las
oportunidades que permitan mejorar la competitividad de las empresas de
nuestra comunidad.
En cualquier caso, no olvidamos que la óptima
aplicación de estas políticas no es posible si no la
acompañamos de medidas eficaces en los ámbitos de fomento del
empleo, de los asuntos sociales y de la formación.
Y, en este
sentido, quiero destacar la intención del Consell de continuar con
las actividades desarrolladas por el Observatorio Autonómico de la
Inmigración, el segundo plan de la inmigración y la
participación de nuestra comunidad en proyectos de
cooperación interregional.

Asimismo, promoveremos la participación de
agentes de la Comunidad Valenciana en proyectos financiados por la
Unión Europea en materias de teleasistencia, teleaprendizaje,
así como cuanto puedan aportar las nuevas tecnologías a la
inclusión social y todos aquellos programas que afecten a las
políticas para las personas.
Quiero además destacar que
durante el año 2008 se ha firmado la adhesión de la Comunidad
Valenciana, a través de la Conselleria de Bienestar Social, a la Red
Europea de Autoridades Sociales, ENSA -por sus siglas en
inglés-, que pretende defender los derechos de los grupos de
población más vulnerables, como son los ancianos, las
mujeres, los niños, los discapacitados y los inmigrantes.

En este contexto, nuestra comunidad participa
activamente de los grupos de trabajo de integración de
discapacitados y mayores, intercambiando experiencias con otras regiones a
fin de mejorar las condiciones de dichos colectivos y contribuir a la
construcción de redes regionales que permitan la
participación conjunta en proyectos europeos.
Si el primero de los
ejes era la mejora de la competitividad, el segundo de nuestros ejes
prioritarios que he mencionado al inicio de esta intervención
articula nuestras actuaciones en torno a tres objetivos básicos,
promover el conocimiento del valenciano y de nuestra identidad regional,
potenciar nuestra presencia en las instituciones y foros europeos y
difundir internacionalmente la imagen de la Comunidad Valenciana.

La promoción del valenciano y de nuestra
cultura ha sido una constante en la actividad del Consell ante las
instituciones europeas en Bruselas.
No en balde, ya se ha utilizado el
valenciano en las intervenciones de nuestros representantes en el
Comité de las Regiones y las reuniones de los consejos de ministros.
Hemos promovido la traducción a nuestra lengua del nuevo tratado de
la unión, y ha sido remitido al Ministerio de Asuntos Exteriores
para que procedan a su depósito en el Consejo de Europa.

Asimismo, y por tercer año consecutivo, la
oficina de Bruselas está organizando cursos de valenciano, ciclos de
cine con producciones de la Comunidad Valenciana y otros eventos culturales
y exposiciones para la difusión de nuestras señas de
identidad en Europa.
También, y quisiera destacar, se ha conseguido
la elección de Valencia para acoger el próximo año
2009 el Concurso Mundial del Vino, el más importante de este sector,
que reunirá en Feria Valencia a los doscientos cincuenta catadores
internacionales más importantes, así como más de
doscientos periodistas gastronómicos y expertos de todo el mundo en
lo que eso supondrá de promoción no solo de nuestro vino,
sino también de nuestra comunidad.

Y quiero recordar que otra de las actividades de
promoción de nuestra cultura fue la inauguración de la
exposición de fotografías «Aqua» del
fotógrafo valenciano Joaquín Serrano el 18 de febrero en el
edificio Berlaymont de la Comisión Europea.
Esta misma
exposición fue, además, inaugurada el 10 de abril en el
comité de regiones tanto por Francisco Camps como por el presidente
del comité de regiones, Luc Van den Brande.

Señorías, también pretendemos
aumentar la presencia de la Comunidad Valenciana ante las instituciones
comunitarias y la formación en asuntos europeos.
Así, La
Generalitat impulsará la participación en foros de la
Unión Europea aportando experiencias exitosas como la Semana Verde o
Green Week 2008 y la Semana Europea de la Energía Sostenible.
Avanzaremos en la estrategia de incrementar la presencia de técnicos
valencianos en las instituciones europeas, una política que ya nos
ha permitido ser la primera región europea seleccionada para enviar
un experto nacional al Comité de las Regiones, así como
aportar otro técnico a la Comisión Europea.

Y, en este sentido, también se impulsa la
formación y la integración los jóvenes licenciados en
el mundo laboral en relaciones con las instituciones comunitarias a
través del enlace de información Europe Direct y de becas a
jóvenes licenciados para la realización de prácticas y
cursos especializados.

Es importante destacar que, desde el año 2003,
en la Fundación Comunidad Valenciana - Región Europea se han
formado unos ciento sesenta expertos de asociaciones económicas, la
administración y entidades de la sociedad civil.
Creemos
también que debemos mantener e impulsar nuevas acciones de
márquetin regional y, por eso, la oficina de Bruselas desarrolla una
importante labor de impulso de los valores y la imagen de nuestra
comunidad, difundiendo internacionalmente los resultados de los proyectos
en los que participamos, así como trasmitiendo nuestra
condición de región sostenible e innovadora.
Eventos como la America's Cup o el circuito
urbano de fórmula 1 contribuyen a este objetivo y, en consecuencia,
nuestra comunidad continúa con su política de
atracción de grandes eventos y turismo de congresos, especialmente
cuando se trata de la trasferencia de tecnología y de conocimientos
científicos.

Por último, no quiero concluir mi
intervención sin hacer un breve apunte a la decidida apuesta del
Consell por fomentar nuestras relaciones con los países y regiones
del Mediterráneo.
La Comunidad Valenciana coordina la labor de las
oficinas de las comunidades autónomas en materia relaciones
exteriores, por lo que organiza periódicamente reuniones con altos
funcionarios comunitarios.
En este sentido, la comunidad impulsa
iniciativas como el Foro Jávea de Vecindad, punto de encuentro de
las sociedades civiles de ambas riberas del Mediterráneo.
La
creación de este foro fue auspiciada por La Generalitat junto con la
comisaria europea de relaciones exteriores, Benita Ferrero-Waldner, y esta
entidad, en la que también participan el Ministerio de Asuntos
Exteriores y el Ayuntamiento de Jávea, que tiene carácter
privado y su objetivo es fomentar el conocimiento y el entendimiento mutuo
entre ambas orillas del Mediterráneo a través de los
jóvenes, que serán los futuros responsables de esta
región mediterránea.

Nuestra participación en el diseño y
ejecución de estas iniciativas nos ha llevado a ocupar en los
últimos años una posición de liderazgo en las
políticas de vecindad de la Unión Europea relacionadas con
los países del Mediterráneo, un liderazgo que también
ejercemos en el ámbito comunitario, y, como ejemplo,
señalarles que tras participar directamente en la elaboración
del programa Cuenca Mediterránea, Valencia, como antes les
decía, va a albergar una de las antenas para la gestión del
nuevo instrumento de la política de vecindad de la Unión
Europea.
Además, en septiembre de 2008 abrirá aquí su
puerta la oficina de enlace entre este programa y el programa de
cooperación entre regiones mediterráneas miembros de la
Unión Europea, para encargarse de informar acerca de las
posibilidades de financiación y desarrollo de proyectos
estratégicos en países del Mediterráneo occidental.

Señorías, convendrán que la
Comunidad Valenciana participa activamente en las instituciones
comunitarias como interlocutor y región de referencia en Bruselas
desde la firme convicción de que así contribuimos firmemente
al progreso y al futuro de nuestra región.
Mantener y aumentar la
presencia de nuestra región en las instituciones comunitarias ha
sido y será una constante de la actividad del Consell, planteando
estrategias de comunicación e influencia sobre los sectores
prioritarios para la sociedad valenciana como son el agua, la agricultura,
el medio ambiente, la energía, los retos del cambio
climático, el turismo sostenible, las infraestructuras, la
inmigración, la innovación o la formación.

Creemos que las regiones europeas, las comunidades
autónomas españolas, cumplen sin duda un papel esencial en el
acercamiento de las instituciones europeas al ciudadano, y porque la
cooperación interregional, de la que da buena muestra la Comunidad
Valenciana, contribuye a la creación y fortalecimiento de redes
personales e institucionales para el intercambio de buenas
prácticas, el progreso económico y la cohesión social.

Muchas gracias.

El senyor president:

Muchas gracias, señor vicepresidente, por su
magnífica explicación.

Señora Salvador, tiene usted la palabra.

La senyora Salvador Rubert:

Gràcies, senyor president.

Hem d'agrair al senyor Rambla el que
s'haja estés i haja superat els dos minuts, els que va dedicar
en la seua primera compareixença en el plenari per a explicar quins
eren els seus reptes i els objectius de la seua conselleria en
matèria de relacions amb la Unió Europea.

També m'alegre, senyor Rambla, que anaren
a rebre eixe premi del senyor Durão Barroso, que se'l van
deixar plantat en la reunió del dia 10 d'octubre amb els
presidents de les comunitats autònomes.
Per tant, està molt
bé açò.

Hem de tindre en compte que la Comunitat Valenciana
és una comunitat avançada i, per tant, les relacions amb la
Unió Europea són importants i tenen el seu valor
estratègic, doncs, com vosté també ha comentat, per
ubicar la busca de socis, obrir mercats, desenvolupar projectes de
caràcter econòmic, comercial, turístic, entre altres.
Per tant, pense que deuria explicar-nos un poc en detall
l'organigrama de la seua conselleria, de la qual depenen les
relacions amb la Unió Europea, perquè ens fem un poc la idea
de quina és eixa estructura i amb quins recursos compta vosté
per tal de desenvolupar tots aquestos objectius que s'ha marcat.

Cal saber si el Consell té vocació
europeista, perquè encara no ho ha acabat de demostrar.
Vostés tenen ben clar i saben el que han de fer a la Unió
Europea, el que no han de fer és anar per lliure quan no hi ha
plenari.
Ací poden anar per lliure quan no hi ha plenari, a les
Corts Valencianes, però han d'anar, i és obligatori que
hi vagen, quan hi ha comité de regions, n'hi han comissions o
bé hi ha plenari del Comité de les Regions, perquè
Europa és alguna cosa més que anar a inaugurar una
exposició taurina, senyor Rambla.

No només ha de servir, a més, aquesta
comissió per a la fiscalització de la seua acció o no
acció de govern en matèria de relacions amb la Unió
Europea, sinó també per a tractar de traslladar els debats
que es produïxen en les institucions i en els organismes de la
Unió Europea a l'àmbit autonòmic a través
d'aquesta comissió, principi de subsidiarietat, principi
comunitari, senyor Rambla, que, estic segura, vosté coneix.

Pareix ser que articulen part de la presència
de la Comunitat Valenciana en la Unió Europea a través de la
Fundació Comunitat Valenciana - Regió Europea, que suposa, i
ho lamente, una falta de transparència i falta de fluïdesa i
claredat a l'hora de conéixer quina és
l'acció de la Comunitat Valenciana a Europa.

En primer lloc, hem de saber quins són els
objectius concrets, no les qüestions genèriques que
vosté ens ha relatat anteriorment, objectius concrets, senyor
Rambla, que pretén la seua conselleria en matèria de
relacions amb la Unió Europea i amb quins mitjans compta.
Hi ha una
falta d'informació sobre quins són els objectius,
quines són les estratègies, quines són les accions o
decisions que va a adoptar el Consell en matèria de relacions amb la
Unió Europea.

No es pot sostindre una acció de govern a
Europa sustentada en anuncis ocasionals d'observatoris, de
comités, de comissions o plans que es queden en el caixó, i
recorde, senyor Rambla, que d'ací a no res es complirà
un any del seu anunci del comité valencià d'afers
europeus: no en sabem res, i això que està en l'Estatut
d'autonomia.
I tampoc sabem res de l'observatori de
polítiques europees.
Però seguirem preguntant.

I també hem de tindre en compte el
desconeiximent sobre el nivell de coordinació entre les distintes
conselleries que tenen ramificació en el seu quefer diari amb la
Unió Europea.
Per tant, la primera qüestió a clarificar:
objectius, organigrama i nivell de coordinació entre les diferents
conselleries en matèria d'afers europeus, quin és el
seu engranatge, senyor Rambla.

Considerem transcendent la implicació de la
Comunitat Valenciana al procés de construcció europea i
també al món.
La Comunitat Valenciana, certament, té a
dir a Europa en termes culturals, en termes polítics i en termes
econòmics.
El mateix procés democràtic de
construcció de la Unió Europea fa d'este espai un espai
singular i, per tant, nosaltres tenim de dir i participar de manera
més contundent en eixe procés i en eixe àmbit.

És evident, senyor Rambla, que les
polítiques comunitàries tenen el seu impacte directe sobre
les autonomies.
No obstant, és ben cert que la ciutadania i
nosaltres mateixa tracem una excessiva distància amb
Brussel·les i, eixa llunyania, caldria reconsiderar-la.
És
fonamental aconseguir, i esta comissió és un instrument,
apropar la Unió Europea a aquest parlament, primer, i també a
la ciutadania valenciana, i és la seua responsabilitat, senyor
Rambla, perquè són vostés qui estan governant.

Citaré una compareixença del professor
Jorge Cardona, catedràtic de dret internacional i titular de la
càtedra Jean Monet, que es va produir en aquest parlament en el
procés de debat de reforma de l'Estatut d'autonomia, on
es va abordar quins havien de ser els objectius i els reptes en
matèria de relacions internacionals, relacions amb la Unió
Europea i acció exterior, la lectura de la qual em congratula
perquè tinc en la millor consideració acadèmica el
professor Cardona en una disciplina que compartim, i perquè part del
que es diu en la seua ponència s'ha replegat a l'Estatut
d'autonomia, encara que lamente que no ha aplicat, en la
pràctica, ni una coma amb data d'avui.

Per tant, recuperaré alguna de les idees que es
plasmen en l'esmentada ponència, sobre la que pense que la
seua conselleria caldria reflexionar.

És l'estat qui participa directament en
l'activitat comunitària i no les comunitats autònomes,
però això no obsta que hi haja impacte de les
polítiques comunitàries sobre les comunitats autònomes
que participen en este procés en una doble vessant: primera,
participació de les comunitats autònomes en
l'elaboració de les normes i polítiques europees i
segona, aplicació de les mateixes al territori valencià.
Per
tant, cal adequar els instruments necessaris per a garantir eixa
participació amb eixa doble vessant.
En especial, -com
s'ha comentat al llarg d'aquesta vesprada- en el
procés d'associació euromediterrània del qual
hem parlat, un procés en què cal tindre clars els objectius i
cal participar des de l'autonomia en tots els processos i debats que
s'òbriguen fins que es cree la zona de lliure comerç,
en tots els debats, senyor Rambla, també en el que avui vosté
està eludint, a Marsella.

En definitiva, es tracta, senyor Rambla, que esta
comissió sàpiga, primer, quins són els objectius que
es marca el Consell a l'àmbit de les relacions amb la
Unió Europea, objectius concrets; segon, voluntat política
per part del Consell en els afers europeus i, per tant, major
informació en aquesta comissió d'aquelles
qüestions que tinguen rellevància a l'àmbit
comunitari; i tercer, demanen en esta Comissió d'Afers
Europeus més debats i implicació en el procés de
construcció europea, perquè realment si haguera dinamisme, si
fóra tan important Europa per al Consell, hi hauria més
iniciatives per part del seu grup parlamentari en aquesta comissió i
no hi ha ni una.

En definitiva, permetre que esta comissió es
fera ressò de les relacions de la Comunitat Valenciana amb la
Unió Europea, que fins ara no ha sigut aixina.
És cert
-i ho hem repetit en moltes ocasions aquesta vesprada- que ens
trobem en un món globalitzat, on les comunitats autònomes
porten temps dotant-se d'unitats del sector, tant dels seus
òrgans centrals com a través de les oficines de
representació comercial o cultural, especialment a la Unió
Europea.

La Comunitat Valenciana -és cert-
compta amb la delegació a Brussel·les, però, no
obstant això, el Consell s'obceca a estancar el desplegament
de la Comunitat Valenciana en l'exterior, limitant les possibilitats
de defendre i fer valdre els interessos valencians més enllà
de les nostres fronteres.

És ben cert que en el marc de la Unió
Europea hi ha un major context per a la implicació i
participació activa de les comunitats autònomes a
través, per exemple, de la conferència d'assumptes
relacionats amb la comunitat europea, CARCE, i l'acord sobre la
participació de les comunitats autònomes en el Consell de
Ministres de la Unió Europea que, per cert, ho va permetre el govern
del president José Luis Rodríguez Zapatero en l'any
2004.

Encara, aquesta comunitat no va participar en la
reunió del CARCE prèvia a la cimera de Lisboa, on es va
signar el Tractat de Lisboa.
Per tant, una vegada més,
vostés, amb les seues actituds, fan palesa la seua voluntat
política i l'interés que tenen sobre els temes europeus
no participant-hi.

O el fet que el conseller Cotino, en el mes de maig,
no va assistir al Consell de Ministres de la Unió Europea sobre
joventut, on  precisament era qui representava la veu de totes les
comunitats autònomes.
Defensava la posició comú i
resulta que va deixar sense veu a totes les comunitats autònomes a
les quals representava en aquell consell de ministres.

Per tant, senyor Rambla, per molt que a vosté
no li agrade.
.
.
, que a mi no m'agrade el que vostés deixen de
fer en l'àmbit europeu, és inevitable que aquesta
comunitat s'implique en aquest àmbit.
La política i la
normativa comunitària són part, pràcticament, de la
política interior d'aquest país i d'aquesta
comunitat.
Per tant, s'ha d'articular, i bé, els
mecanismes de participació i s'ha de creure i tindre
més convicció europeista, que vostés no tenen.
Desenvolupen el títol VI de l'Estatut d'autonomia,
almenys, el Comité Valencià d'Afers Europeus.
Comencen
per ahí perquè és l'única
qüestió que vosté ha anunciat que va a crear.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Muchas gracias, señora Salvador.

Señor Morera, tiene usted la palabra.

El senyor Morera Català:

Moltes gràcies, senyor president.

Senyories, vull utilitzar la meua intervenció,
en primer lloc, per a felicitar este exercici de jocs florals per part del
vicepresident Rambla, perquè ha parlat de moltes iniciatives,
però que mirant-les un poquet amb detall, realment, no trobe
substància i ara m'explicaré.

Però en tot cas vull felicitar també el
vicepresident Rambla per l'èxit del Partit Popular en
l'últim congrés celebrat a València
-València, que no és la capital de
Bulgària- i que l'ha permés entrar en
l'òrgan de direcció del seu partit a nivell estatal.

Anem per parts.
Quan jo dic jocs florals, vull dir el
següent.
Primer que, efectivament, estàvem a menys del 75% de
la renda comunitària, -també per unes xicotetes
trampes- però és cert que la mitjana europea ha baixat
molt.
Amb la incorporació de deu nou estats a la Unió
Europea, la renda mitjana europea ha baixat moltíssim i hem
d'assenyalar que dintre de les regions europees, el nostre
país, la nostra regió europea, evidentment, ve millorada la
seua posició per la incorporació de deu nous estats amb una
renda inferior a la valenciana.

Però en tot cas, senyor Rambla, és cert
o no que estem per baix de la mitjana espanyola?
Estem al 91% de la renda
mitjana espanyola i som uns contribuents nats dins d'Espanya.
Tenen
vostés algun model -i és la primera pregunta- per
a millorar la nostra posició competitiva respecte a Espanya i
respecte a la Unió Europea?
Perquè sí és cert
que hem deixat de rebre els fons estructurals europeus perquè hi ha
altres comunitats o altres regions europees més necessitades,
perquè han entrat deu nous estats, però no me pose
vosté que hem millorat moltíssim la nostra relació amb
el nostre nivell de renda, perquè el que ha baixat és la
renda mitjana europea.
Primer joc floral.

Segon lloc floral: la nostra presència en la
Unió Europea.
La nostra presència en la Unió Europea
ni està, ni se'ns espera.
En la Unió Europea, els
valencianes i les valencianes i vostés i el seu govern són
coneguts per l'excés urbanístic, per desgràcia,
per l'excés urbanístic.
Sense anar més lluny,
esta setmana, la Comissió Europea, la Comissió de Peticions
del Parlament Europeu han tractat un tema de les queixes dels ciutadans
valencians i europeus que s'han queixat.
Creguem o no en la
democràcia?
Eixa és la pregunta.
Si creguem en la
democràcia, entenem que hi ha mecanismes de control de
l'executiu i, en el marc de la Unió Europea, la
comissió de peticions ha rebut queixes de ciutadans europeus
valencians, valencians europeus que se queixen del seu excés
urbanístic, per desgràcia.
No m'agradaria que
això fóra aixina.

Segona, el seu model urbanístic a través
de les empreses mixtes està qüestionat.
Hi un procés
-d'infracció.
.
.
, d'infracció encara no,
però vindrà- contra la seua fórmula
urbanística de les empreses mixtes.
Entre altres coses,
vostés van aprovar l'altre dia, en la comissió
territorial d'urbanisme, el PAI de Catarroja, del Nou
Mil·lenni de Catarroja.
Per això són coneguts en la
Unió Europea.

Vostés parlen de regió oberta al
món, activa, competitiva, presència en la Unió
Europea.
.
.
Què vol que li diga?
Jocs florals.

La pregunta és, senyor Rambla, tenint en compte
que no hem aconseguit ni una sola competència, ni una, -no hem
aconseguit ni una sola competència del govern central;
corregisca'm si m'enganye- vostés van a
desenvolupar l'article 61 e de l'Estatut?
Eixa és la pregunta
neuràlgica del que estem parlant ací, perquè tota la
resta són jocs florals.

Vostés van a incorporar-se a
l'euroregió o no?
I a desenvolupar l'Estatut, si o no?
Perquè hi ha una situació, que el president Camps s'ha
reunit amb 23 ocasions amb el president de Múrcia -per cert,
president del congrés del partit.
.
.
, no, president no, perquè
presidenta era l'alcaldessa de València, però president
del comité organitzador, el senyor Valcárcel-
s'ha reunit en 23 ocasions i amb les altres regions europees, com
Balears, com Catalunya, com l'euroregió, s'ha reunit per
a incentivar el que és una euroregió europea, fonamental per
a dur endavant el procés de la connectivitat ferroviària
-que vosté ha assenyalat, però sense especificar
res- amb la Unió Europea?
Sí o no?

Parlaven vostés del «eje de la
prosperidad».
¡Xe, quina pena que a Balears ara hi haja un
altre govern!
Què ha passat d'eixe.
.
.
Jo recorde expressions
textuals del nostre president.
Eixa creu que anava del nord cap al sud i.
.
.
Què ha passat amb això?
Van a desenvolupar l'Estatut,
si o no?
Perquè les euroregions, en terminologia europea, en
terminologia comunitària, són ens per a afavorir
desenvolupaments supraregionals i vosté no ha dit res
d'això i això està en l'Estatut.
Jo no he
aprovat este Estatut, però per a mi és llei i la complix.

Podrà participar la Comunitat Valenciana de
forma especial en el marc d'associació mediterrània.
Eixa entitat existix i està funcionant i està captant fons de
la Unió Europea.

I per altra banda, la broma del valencià a la
Unió Europea.
.
.

El senyor president:

Perdón, señor Morera, vaya concluyendo,
por favor.

El senyor Morera Català:

Acabe, president.

La broma del valencià en la Unió Europea
es que mos fa rissa.
Però en les comunicacions de l'oficina de
la Comunitat Valenciana a Brussel·les se fan en castellà.
Se
fan en castellà.

Per altra banda, si vosté creu en
valencià, va a donar vosté instruccions per a que la revista
del turisme CVNews se
faça també en valencià, si o no?

No mos.
.
.
Pregunte.
És la nostra llengua.
Està en l'Estatut.
La revista del turisme.
.
.
(Veus) Vosté ha parlat
que l'oficina de la Comunitat Valenciana a Brussel·les
és un pol de difondre el nostre turisme.
L'oficina.
.
.
la
revista de turisme de la Comunitat Valenciana, va a fer-se en
valencià, sí o no?

El senyor president:

Señor Morera, por favor, concluya.

El senyor Morera Català:

Eixes tres preguntes.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Morera.

Señor Sánchez, tiene la palabra.

El senyor Sánchez Pérez:

Muchas gracias, señor presidente.

Querido vicepresidente, en primer lugar quiero
agradecerle su presencia en esta comisión para explicar las
líneas de actuación en materia de las relaciones de La
Generalitat con la Unión Europea y, al tiempo, mostrarle el apoyo
del Grupo Parlamentario Popular a la labor que está haciendo en
defensa de los intereses del pueblo valenciano.

Desde el Grupo Parlamentario Popular nos sumamos a sus
palabras en relación a un hecho real y palpable: somos más de
cinco millones de habitantes.
Viven en nuestra comunidad hoy un
millón más de personas; un millón más de
personas que no reconoce el gobierno socialista; un millón
más de valencianos que necesitan de los distintos servicios sociales
que ofrece el gobierno de La Generalitat, como son educación,
vivienda, sanidad y políticas sociales; un millón más
de valencianos que no son financiados adecuadamente por el gobierno de
España.
Por tanto, quiero aprovechar esta intervención para
reivindicar una vez más el reconocimiento de un millón
más de valencianos que hoy viven en nuestra comunidad y que son
objeto de olvido por parte del gobierno socialista.

Como bien ha dicho, nuestra comunidad dispone de una
renta media por habitante que, año tras año, se acerca
más rápidamente a la renta media europea.
Nos hemos
convertido en una de las regiones más prósperas de Europa.
Somos una comunitat moderna,
abierta al mundo y con un estatuto que nos permite desarrollarnos y
alcanzar cada vez más mayores cuotas políticas sociales y
económicas.
Este posicionamiento -como ha mencionado-
hace necesario un nuevo enfoque que nos permita aprovechar todas las
oportunidades.

Son tres las líneas de actuación
prioritarias que ha fijado el gobierno valenciano respecto a sus relaciones
con la Unión Europea, líneas de actuación que
refrendamos desde el Grupo Parlamentario Popular y que consideramos de
vital importancia para nuestro futuro como región que aspira a
seguir creciendo y prosperando con una clara vocación
europeísta.

La primera línea de actuación es la
promoción de nuestra competitividad, con una apuesta clara y
decidida por la innovación y el desarrollo, la investigación
y el desarrollo sostenible de nuestra comunidad.
Y, en este punto, es
imprescindible mencionar la necesidad que tiene nuestra comunidad de agua
de calidad y, por consiguiente, la necesidad de aprovechar los fondos
comunitarios para garantizar el agua en las cuencas deficitarias de nuestra
comunidad.
En este sentido, tenemos que destacar la labor del presidente de
La Generalitat como ponente del dictamen del Comité de las Regiones
sobre la escasez de agua y la sequía, una vez más,
defendiendo los intereses de los valencianos.

Consideramos un acierto la apuesta por la
ecotecnología, por la energía inteligente y por el desarrollo
sostenible de nuestra comunidad, así como la apuesta que vienen
mostrando el gobierno valenciano durante los últimos años por
las infraestructuras y el impulso del eje ferroviario a nivel europeo.

Las cosas se están haciendo bien y la
gestión del gobierno valenciano ha sido objeto de reconocimiento,
como así lo acredita el segundo premio europeo de apoyo a la
innovación.
Seguimos creciendo y aprovechando las oportunidades que
Europa nos ofrece.

El Grupo Parlamentario Popular valora y respalda que
la Generalitat valenciana haya firmado la adhesión a la red europea
de autoridades sociales y que siga teniendo en su agenda política
como prioridad insustituible a las personas.
Los jóvenes, nuestros
mayores o las personas dependientes son una prioridad para el gobierno
valenciano y, desde el Grupo Parlamentario Popular, respaldamos el esfuerzo
que hace por mejorar día a día las condiciones de vida de los
ciudadanos de nuestra comunidad.

El segundo eje que hoy ha marcado el señor
vicepresidente es de vital importancia para entender lo que somos, de
dónde venimos y dónde queremos ir: nuestra lengua, nuestra
cultura, nuestra identidad y cómo nos posicionamos en el escenario
internacional.
La presencia de la Comunitat Valenciana en las instituciones
comunitarias ha mejorado en los últimos años, coincidiendo
con los gobiernos del Partido Popular en nuestra comunidad, y las
posibilidades y oportunidades se han incrementado.

Señor vicepresidente, consideramos un acierto
el mantener e impulsar nuevas acciones de márquetin regional y el
impulso que se da a la imagen de nuestra comunitat en el mundo.

Por último, quiero transmitirle nuestro total
respaldo a la apuesta clara y decidida que mencionaba por fomentar nuestras
relaciones con los países de las regiones del Mediterráneo.
Acciones como el Foro Jávea de Vecindad, que ha mencionado, la
participación en la elaboración del Programa ENPI Cuenca
Mediterránea que mencionaba, nos convierten en una región de
referencia.

Asumimos un liderazgo que nos permite estar en las
mejores condiciones para contribuir en la prosperidad, no sólo del
eje Mediterráneo, sino también, por supuesto, de nuestra
comunidad y del conjunto de España.

Señor vicepresidente, de sus acciones y sus
palabras se deduce que los intereses de los valencianos están en las
mejores manos.
El gobierno valenciano tiene el total y absoluto respaldo
del Grupo Parlamentario Popular en sus acciones respecto a las relaciones
con la Unión Europea.

Respaldamos la apuesta del gobierno valenciano por los
sectores prioritarios, que son fundamentalmente para el futuro de nuestra
comunidad, como ha mencionado en su intervención, el agua, la
agricultura, el cambio climático, la emigración, las
infraestructuras o el desarrollo sostenible, entre otros.

Confiamos en las políticas que desarrolla el
gobierno valenciano en el compromiso del presidente de La Generalitat por
defender nuestros intereses y en su excelente labor como vicepresidente
responsable de las relaciones de la comunidad con la Unión Europea.

El senyor president:

Señor
Sánchez, ¿ha concluido?

El senyor Sánchez Pérez:

Voy a terminar ya.
Termino
ya.
Muchas gracias.

El senyor president:

Muchas gracias,
señor Sánchez.

Para contestar conjuntamente, señor
vicepresidente, tiene la palabra.

El senyor conseller de Presidència:

Muchas gracias a todos por
sus palabras.
Y voy a intentar responder a alguna de las cuestiones que se
han dicho aquí, esta tarde, en la intervención.

Entre otras, la señora Salvador se ha referido
a los medios de que dispone La Generalitat para llevar adelante su
política de relación con la Unión Europea.
Y aunque yo
creo que lo debe conocer, y estoy seguro que así sea, sí que
le quiero recordar que dentro del organigrama de la Conselleria de
Presidencia, y además de la secretaria autonómica de
Relaciones con el estado y la Unión Europea, existe la
Dirección General de Relaciones Externas, como usted conoce, una
delegación de la comunidad en Bruselas, una fundación de la
Comunidad Valenciana Región Europea.
Estamos ya a punto de aprobar,
porque ha sido visto por todas las distintas áreas del gobierno, el
Comité Valenciano para Asuntos Europeos y el Observatorio de
Políticas Europeas.
Además del Plan exterior, que antes le he
comentado, y una Comisión Interdepartamental de Asuntos Europeos, y
ésta Comisión de Asuntos Europeos de las Cortes Valencianas,
a la que yo vengo gustoso tantas cuantas veces usted me lo demanda.
Con lo
cual, eso me permite ser fiscalizado en todas nuestras iniciativas en el
ámbito de la Unión Europea.

Usted insiste en que acudamos a Bruselas el día
que usted quiere.
Y yo le tengo que decir que acudiremos a Bruselas el
día que tengamos cosas importantes que hacer en Bruselas, muy
importantes que hacer en Bruselas.

Lo que usted tiene que fiscalizar es qué es lo
que hacemos en Bruselas, no el día que vamos a Bruselas.
Y cuando
esta comunidad, con la presencia del presidente y yo mismo, del secretario
autonómico, de cualquier representante que está en Bruselas,
usted tiene que decir si hemos estado perdiendo el tiempo o hemos estado
haciendo cosas que benefician al conjunto de los valencianos.
Eso es lo que
usted tiene que fiscalizar.

Igual que se lo tiene que fiscalizar a sus
compañeros de partido qué es lo que hacen en Bruselas, cuando
van a Bruselas, y no el día que van a Bruselas.
La diferencia es
notable.
De los días que vamos a Bruselas, y los resultados que
tenemos para esta comunidad, y las veces que van ustedes y el deterioro que
produce en esta comunidad.

Dicho eso, me han preparado para esta comparecencia un
resumen de los trabajos realizados en la Unión Europa.
La verdad es
que no les veo yo con ganas de escuchar tan larga relación.
Pero
sí les haré una brevísima referencia, para no aburrir
a sus señorías, sobre, entre otras cosas, que dentro de la
Fundación Comunidad Valenciana Región Europea, que
está llevando a cabo gran parte de las iniciativas de
relación con los países y las regiones de la Unión
Europea, que estamos cooperando ya con 109 regiones de la Unión
Europea a través de 241 consorcios, con esas 109 regiones, y que ha
permitido una participación en eventos europeos y en fondos europeos
de relevancia para la Comunidad Valenciana.

Además, también quiero decirle que se va
a poner en marcha un plan de transición (inintel·ligible) .
.
.
2007 centrado en la participación de la
Comunidad Valenciana en las redes europeas, que permiten
financiación adicional, en un momento en el que la
financiación de la Unión Europea, el dejar de ser Objetivo 1
se ha reducido, y por tanto todo este conjunto de actuaciones nos tiene que
permitir compensar en alguna medida y obtener --de ahí
la reunión con la comisaria polaca el otro día por parte del
presidente- poder participar de muchas de las iniciativas.
Entre
otras, le planteamos a la comisaria el que algunas regiones que son hoy
Objetivo 1 y que no tienen la capacidad de utilizar todos los fondos que la
Unión Europea pone a su servicio, como ocurrió con
España y con la Comunidad Valenciana que sí pudimos hacerlo
en su momento, esos fondos son perdidos para estas regiones, y nosotros le
planteamos a la comisaria el poder hacer actuaciones conjuntas con esos
países para que, en beneficio también de esos países,
nuestros empresarios puedan trabajar allí, pero también
redunde en beneficio de la economía de la Comunidad Valenciana.
Pues
ese fue uno de los temas que se trató en esa reunión, que
usted no le da ningún valor, de hace unos días en Bruselas.

Por parte del Comité de Regiones, bueno, yo
creo que es más que sabido todo el conjunto de iniciativas que se
están llevando a cabo y donde sólo destacaré la
importante del informe Camps, cómo afrontar el desafío de la
escasez de agua y la sequía en la Unión Europea.

Yo participé muy directamente en los trabajos
preparatorios de ese informe y le puedo asegurar la satisfacción y
la tristeza, al mismo tiempo, que me llevé en estos trabajos.
La
satisfacción de ver la respuesta de las regiones europeas, que de
manera solidaria entendían como era necesario poner en marcha
soluciones que, con participación de distintas regiones, pudieran
dar solución a los problemas del agua que existiera en algunas de
ellas.
Y con tristeza de ver como dentro de un mismo país -se
sorprendían nuestros colegas de otras naciones- no
existía la solidaridad que sí había entre regiones.
Eso ocurría en España y eso ocurría en regiones que
gobierna el partido de su mismo color político.
Y esa fue una imagen
que desgraciadamente tuvimos que dar en Europa representando a una
región española de nuestros colegas de otras regiones
españolas.

Pues bien, hemos participado también en el
Consejo de Ministros, como usted sabe, en varios consejos de ministros.
La
Comunidad Valenciana ha representado al resto de comisiones.

Tenemos importante presencia de expertos de La
Generalitat en comités de la Unión Europea.
Es muy importante
que tengamos expertos en distintas comisiones y áreas de la
Comisión Europea, porque eso nos permite ejercer un lobby de influencia dentro de
la Unión Europea, que muy beneficioso para muchas de las iniciativas
que estamos poniendo en marcha.

Y en ese sentido también, destacar proyectos de
cooperación interregional.
En concreto se está participando
en 53 proyectos que han generado más de 60 millones de euros en
inversiones para la Comunidad Valenciana, lo que representa aproximadamente
el 50% del proyecto total de estos proyectos en los que España, y en
este caso la Comunidad Valenciana, participan.
En concreto, pues en
proyectos como el Programa LIFE, somos la primera región europea que
obtiene fondos de este programa en beneficio de iniciativas que se plantean
en nuestra comunidad.

Por lo tanto, creo que es más que notable
nuestra participación para tratar de cumplir esos compromisos que,
como antes le señalaba en mi primera intervención, tenemos
con la Unión Europea, y siempre pensando en que formamos parte de un
gran proyecto político, que además no tiene marcha
atrás, que es el de la consolidación de la Unión
Europea, y que cada día la presencia de la Comunidad Valenciana es
más notable, más sólida, y además tiene mejores
retornos para nuestra comunidad.

Siento escuchar las palabras del señor Morera
en algunas de sus afirmaciones cuando se refiere a que en Europa
sólo somos conocidos por el desmán urbanístico.
Mire
usted, a pesar de los intentos de políticos afines a su grupo
político, afortunadamente no somos conocidos por eso.
Somos
conocidos por ser una comunidad próspera, dinámica, una
comunidad que está en la vanguardia en muchos temas,
fundamentalmente de desarrollo económico en el conjunto de Europa.
Y
a pesar de los intentos continuados para que eso no sea así,
afortunadamente está brillando la realidad de esta comunidad.

Ni usted siquiera cree de verdad, a fuerza de
repetirlo, que haya un desmán urbanístico en nuestra
comunidad.
Usted cree y está convencido que es mucho más
colegas suyos haciendo lo imposible por deteriorar la imagen de la
Comunidad Valenciana aprovechando su presencia en el parlamento europeo.
Pues mire, a pesar de ello, no van a conseguir echar por tierra la buena
imagen que tiene la Comunidad Valenciana, nuestras iniciativas en la
Unión Europea y la responsabilidad de la mayoría de los
parlamentarios europeos, sin duda ponen a la Comunidad Valenciana en el
sitio que tiene un reconocimiento general en este momento por parte de los
países de la Unión Europea.

Se ha referido usted también a la región
euromediterránea.
Usted no quiere que formemos parte de una
región euromediterránea.
Usted quiere que formemos parte dels països catalans y que
formemos otra (remors), otra, otra institución.
.
.

El senyor president:

Por favor,
señorías.

El senyor conseller de Presidència:

.
.
.
supragubernamental.

Nosotros queremos seguir formando parte de la
Unión Europea, de España, pero Comunidad Valenciana como
hasta ahora lo somos, con nuestra propia identidad, cultura, lengua y
demás.
Y, por tanto, difícilmente va a contar usted con el
respaldo de mi grupo político, pero tampoco va a contar con el
respaldo de la sociedad valenciana, mucho más madura, para afrontar
proyectos de esas características, como las que usted quiere
plantear.

Proyectos de región euromediterránea en els països catalans o eje de
la prosperidad, que usted decía, donde no está Baleares.
Desde que gobierna el quintopartito y el sextopartito, al que usted se refiere, (remors) ha dejado de estar en el eje de la prosperidad.
Y va a
entrar.
.
.

El senyor president:

Por favor,
señorías.

El senyor conseller de Presidència:

.
.
.
si sigue el gobierno de
esas características, no en dejar de estar en el de la prosperidad,
sino que entrará en el de la pobreza si siguen gobiernos como ese
gobierno, quintopartito, sextopartido, que está gobernando en Baleares.

Yo no sé si es una broma lo del valenciano,
pero el presidente Camps fue el primer político valenciano que pudo
hablar valenciano en los órganos de la Unión Europea.
Y yo me
siento muy orgulloso de formar parte del gobierno del presidente que
habló por primera vez en valenciano en la Unión Europea.

Y, por último, en la revista CVNews vamos a escribirla con aquella
lengua que nos entiendan mejor en la Unión Europea, que es lo que
queremos proyectar.
Si repartimos CVNews en valenciano por el mundo, difícilmente
sabrán de las iniciativas que aquí tenemos.
El valenciano es
hablado y proyecto allá donde hace falta, pero la posibilidad que
tenemos de que sean conocidos nuestros proyectos, explicando en
inglés CVNews,
es mucho mayor que haciéndolo en valenciano.
Y desde luego haremos
todos los esfuerzos para que nuestra comunidad sea conocida.
Y para ello
utilizaremos las lenguas que sean necesarias y los escaparates que sean
necesarios para que eso sea así.
Y no nos quedaremos mirando el
ombligo todo el día para ver como nuestra comunidad no avanza y
seguimos permaneciendo en la etapa de los juegos florales, a los que se
refería antes.

Su mejor colaboración con Europa, de verdad, no
la espero por acción, pero sí la espero por omisión,
por omisión de dejar de hacer y de criticar tantas políticas
como se están haciendo desde la Comunidad Valenciana, y por iniciar
una etapa de omisión al deterioro de nuestra comunidad, que ustedes
están empeñados en llevar a cabo.

Muchas gracias.

El senyor president:

Muchas gracias,
señor vicepresidente.

Por parte del Grupo Socialista va a intervenir la
señora Salvador.

La senyora Salvador Rubert:

Gràcies, senyor president.

La veritat, senyor Rambla, és que no ens deixa
de sorprendre que cada vegada que ve a esta comissió doncs seguisca
anunciant projectes i comissions que es van a crear.
Jo espere que algun
dia vinguem ací i tot això que anuncia doncs siga realitat.

Lamente haver-li sentit el que vostés
només van a Europa que hi ha qüestions importants.
Està
infravalorant el treball del Comité de les Regions i de tots els
plenaris als quals vostés no assistixen, i de totes aquelles
comissions de desenvolupament sostenible i de relacions exteriors, com la
de hui, li torne a dir, a la qual tampoc assistixen.

I li torne a preguntar, a vore si ens contesta, si
demà anirà a la Comissió de desenvolupament sostenible
a Brussel·les.
Espere que l'ordre del dia siga del seu
interés i considere, o bé el del senyor Camps, com a titular
de la mateixa, o bé vosté, que assistisquen d'una
vegada.

La veritat, senyor Rambla, és que tampoc ha
d'inventar tant a l'hora de dissenyar quina ha de ser la seua
acció a la Unió Europea.
Títol VI de l'Estatut
d'autonomia, li torne a repetir.
Tenim delegació a
Brussel·les.
Ara cal que defense i represente els interessos
multisectorials de la Comunitat Valenciana a Brussel·les.
Organisme
de promoció de la Comunitat Valenciana, ha d'obrir una xarxa
d'oficines de promoció de negocis on s'ha de potenciar
la presència de les empreses valencianes.
Faça-ho.

La comunitat, com a regió europea, ha de
participar en els mecanismes de control del principi.
.
.

El senyor president:

Senyora Salvador.
.
.

Señorías, por favor, (inintel·ligible) .
.
.
a su
compañera.

La senyora Salvador Rubert:

.
.
.
de subsidiarietat, per tant, ens agradaria que ens
explicara en quines ocasions ha participat d'aquest mecanisme de
control del principi de subsidiarietat.
Com participa en els processos de
fixació de posició de l'estat espanyol en el marc de
les institucions europees en aquelles matèries que siguen de
competència pròpia de la Comunitat Valenciana.
I no deixen
una altra vegada, com va fer el senyor Cotino, sense posició
comú a les comunitats autònomes en el Consell de Ministres de
la Unió Europea en matèria de joventut al maig.

Com participarà de manera especial en el marc
de l'associació euromediterrànea, especifique.
Quines
mesures aplica per al desenvolupament i execució de les normes i
disposicions europees en l'àmbit de les seues
competències.

A més a més, La Generalitat també
podrà formar part i participar en organitzacions, institucions, de
caràcter supraregional, de caràcter regional.
Diga'ns
en quines organitzacions, institucions, de caràcter supranacional
i/o de caràcter regional participa la Comunitat Valenciana.
Diga'ns d'una vegada, done'ns una data, senyor Rambla, si
tant la té, que es va crear el Comité Valencià
d'Afers Europeus previst a l'Estatut d'autonomia, li ho
agrairíem.

La veritat és que des de
l'oposició no sabem res d'aquestes qüestions,
però al cap i a la fi som l'oposició.
Però el
més greu és que crec que vostés tampoc tenen molt clar
quin és el seu objectiu en aquesta matèria i què
és el que van a fer amb el títol VI de l'Estatut
d'autonomia.
Per tant, estaria molt bé que ens ho aclarira,
senyor Rambla.

Acabem amb una pregunta retòrica que en
realitat no cal ni que em conteste, si no vol.
¿Què projecte,
el Consell, per a Europa, i més enllà d'Europa per a la
Comunitat Valenciana?
Jo crec que no.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Muchas gracias, señora Salvador.

Señor Morera, tiene usted la palabra.

El senyor Morera Català:

Moltes gràcies, senyor president.

Jo, el que vull fer en primer lloc és agrair al
vicepresident Rambla la valentia en contestar el que li he plantejat.
Li he
de reconéixer, perquè ha contestat, perquè moltes
vegades.
.
.
un govern que no contesta.

Li he de dir, senyor Rambla, que el nostre grup i el
nostre partit no ha dut endavant al nivell de la Unió Europea
ninguna iniciativa en contra de l'urbanisme valencià, cap.
Han
sigut 15.
000 ciutadans valencians europeus que s'han preocupat i han
elevat una queixa, una queixa, a la Unió Europea.
Sí, senyor
Maluenda, del seu poble uns quants, eh?
(Veus) No hem sigut mosatros.
(Veus)

Li respondré, li respondré com ha dit
hui el senyor Cotino en l'acte de la Confederació de
Cooperatives Valencianes: «El pitjor que pot fer un polític
és negar la realitat», referint-se a la crisi.
Se riu el
senyor Rambla, però hem dóna igual.
(Rialles) I vostés, i
vostés neguen la realitat.
N'hi ha un problema.
.
.

El senyor president:

Señoría, por favor.

El senyor Morera Català:

.
.
.
n'hi ha un problema en este àmbit, que
no s'ha impulsat -i l'hi agraïxc la matisació
que ha fet- per ningun participant de la nostra coalició
electoral, per descomptat del Bloc no.
Hem dit el que devíem de dir,
on tocava.
Les coses es poden fer millor.

I li vaig a donar dos consells: un, les empreses
mixtes que vostés impulsen no són legals, perquè
distorsionen la directiva marc sobre la competència i la lliure
concurrència; dos, vostés haurien de protegir la zona IBA (important bird area),
perquè estan entrant en una col·lisió amb el
desenvolupament de la zona eòlica.
I això els ho ha dit la
Unió Europea.
A diferència del que vostés diuen, que
han protegit tant de territori, la Unió Europea sentència en
el Tribunal de Luxemburg, els ha dit un altra cosa.
Són consells per
a poder cooperar, per a poder col·laborar.
Però vostés
fan el cas que fan.

Però el que ja és de nota és
allò d'acusar (rient) a mi d'impulsar un projecte polític que no
està ni en els nostres estatuts, com a Bloc, ni en el nostre
desideràtum polític, i acusar-mos de voler que
s'execute una cosa que vostés han pactat amb el Partit
Socialista, que és un estatut.
I li torne a dir, en l'Estatut
diu el següent, títol sisé, «Relacions amb la
Unió Europea», i posa l'article 61.
e: «Podrà participar de
forma especial, en el marc de l'associació
euromediterrània.
»  Vosté diu que no,
perquè no sé quina història m'ha dit dels
Països Catalans.
Ja s'ho faran vostés eixe complex que
tenen vostés.

Es reunixen totes les vegades que volen amb
Múrcia, endavant.
L'únic que els demane, al senyor
Valcárcel, els diu que el riu Segura mos el torne net, no brut com
ens el deixa.
Que mos el torne net, perquè ell l'agarra net de
la Serra de Cazorla (inintel·ligible) .
.
.

Però si volem comunicar-mos amb Europa per
l'ample de via europeu, és cap al nord.
Li recorde, senyor
Rambla, que van ser vostés i la senyora Loyola de Palacios
-que en glòria estiga- la que va impedir la
connexió ferroviària a través del Ferrmed per
l'eix mediterrani.
Això és aixina, és una
realitat.
I si volem tindre la connexió amb Europa, amb
l'ample de via europea, és millor fer-ho a través
d'una associació euroregional, com la que ja existix i amb la
qual participen regions de França; i pot participar, per què
no, Múrcia, que participe Múrcia.
És millor fer-ho en
un marc macro o supraregional que no tirant pólvora de raïm com
tiren vostés.
Eixa és la via, i pressionar al govern central
-i ahí ens tindrà al seu suport, ens tindrà al
seu costat- per a evitar una marginació històrica, per
part del govern central -manen vostés o els que manen-,
per a una idea d'Espanya radial i no una idea d'Espanya que ens
connecte amb Europa.
Portem 16 anys de retard.
I necessitem, com
l'aigua de maig, la connexió amb Europa.
(Veu)

Vostés a soles no ho van a poder fer.
És
millor cooperar que no tancar-se com un caragol, en la seua closca, fer un
joc floral.
.
.
Jo ho he dit de forma positiva.
A mi m'agraden els jocs
florals, però no crec que siga el que ens interesse com a poble, o
com a autonomia, com a país o com a regne.
Cadascú agarre el
que vullga.

Crec que seria convenient, per a abordar eixos grans
reptes de futur, «cooperar».
Crec que el congrés del seu
partit ha dit alguna cosa en eixe sentit, este cap de setmana.
Crec que ha
dit alguna cosa en eixe sentit.

Per tant, li torne a reiterar, no es tracta de
reeditar un projecte polític, es tracta, en el marc d'Espanya,
de la Unió Europea, si podem cooperar en la vertebració
d'una euroregió o van a estar vostés a soles,
aïllats, sense capacitat d'impulsar un eix mediterrani que
reclama la nostra economia, la  nostra societat i la necessitat de
tindre unes infraestructures positives cap a Europa.

És a dir -i acabe-, ¿van
vostés a desenvolupar l'article 61.
e de l'Estatut d'autonomia, que es va aprovar
ara fa dos anys: sí o no?

El senyor president:

Muchas gracias, señor Morera.

Señor vicepresidente, tiene usted la palabra.

El senyor conseller de Presidència:

Moltes gràcies.

Veig, senyor Morera, que mos ha seguit este cap de
setmana molt de prop, en el congrés.
Espere que alguns dels nostres
assaigs postulats hagen sigut incorporats al seu ideari polític,
que, sense cap dubte, segur ha beneficiat esta comunitat.

Senyora Salvador, jo crec que cal predicar amb
l'exemple.
Fa tant sols uns dies va estar el senyor Luna en
Brussel·les i ni se va dignar visitar la seu de la delegació
valenciana.
El senyor Pla, almenys, quan anava a Brussel·les
sí estava en la delegació de la Comunitat Valenciana, i el
mateix senyor Puig, també, quan ha estat allí, com ha de ser,
doncs visita la nostra seu.
A més, coincidia que en eixa visita hi
havien uns farmacèutics valencians defensant el model de
farmàcia que n'hi a en la nostra comunitat i en Espanya.
Crec
que és un model exportable per al conjunt d'Europa.
I al qual
se li va oferir una invitació per a participar, i que no va estar, i
al mateix dia, també, ja estava la consellera de Turisme posant en
marxa un acte per a presentar un nou punt turístic en
Brussel·les, que tampoc va acudir.

En canvi, als dos dies o al dia següent de la
seua presència en Brussel·les van començar el treball
de la comissió de peticions per a rebutjar qualsevol iniciativa de
desenrotllament sostenible, que en l'àmbit urbanístic
se du a terme en la Comunitat Valenciana.
La qual cosa ens fa pensar que
eixe poguera ser el contingut de la visita del senyor Luna, a
Brussel·les, i no realment estar al costat dels valencians o visitar
una institució que, a més, està estatutària
reconeguda, com és la nostra delegació en Brussel·les.

Per tant, jo crec que, abans de parlar, cal mirar-se
un dins mateix del seus companys de partit i vore quines són les
seues contribucions al projecte europeu, que en este cas, des del seu
partit polític, doncs estes no existixen.

Dir-li al senyor Morera que en un tema concret al qual
vosté se referia de protecció del nostre territori i de les
zones denominades important bird area, de l'IBA, tenim ja el 30% del territori protegit en
la nostra comunitat.
L'última legislatura, si alguna cosa
s'està fent quasi és, Consell darrere de Consell,
aprovar nous paratges i nous espais protegits, dins de la nostra comunitat.
Jo crec que l'esforç que s'ha fet de mantindre i de
respectar el nostre ecosistema en l'última legislatura
és més que notable.
I en eixe sentit, doncs lamente que
singulars específiques i malintencionades iniciatives vullguen
mostrar en Europa la pitjor cara d'una comunitat en la qual no se
dóna eixa pitjor cara que és l'urbanisme que definixen
de tantes maneres alguns partits polítics, que el que volen
és desprestigiar la nostra comunitat en favor d'altre, per
descomptat no en favor de la nostra.

I per últim, senyora Salvador, jo clar que li
conteste al que vosté me vullga preguntar, totes les coses que me
vullga preguntar.
I com ha acabat preguntant-me si té un projecte la
Comunitat Valenciana per a Europa, li he de contestar amb molt de gust que
sí que el té, la llàstima és que vostés
no el tenen i hem d'estar ací parlant d'Europa.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Muchas gracias, señor vicepresidente.

Compareixença del conseller de
Presidència, senyor Vicente Rambla Momplet, per a informar sobre la
reforma dels tractats de la Unió Europea i la seua
repercussió en la Comunitat Valenciana, sol·licitada pel Grup
Parlamentari Socialista (RE número 13.
023)

El senyor president:

El siguiente punto del orden del día es la
comparecencia del conseller de Presidencia para informar sobre la reforma de los tratados
de la Unión Europea y su repercusión en la Comunidad
Valenciana, solicitada por el Grupo Parlamentario Socialista, registro de
entrada 13.
023.

El senyor conseller de Presidència:

Doncs, un momentet.

El senyor president:

Sí, sí.
Tómese el tiempo que
necesite, señor vicepresidente.
(Pausa)

El senyor conseller de Presidència:

Moltes gràcies, president.

Senyories.

Senyora Salvador.

Comparec hui davant d'esta comissió per a
traslladar-los l'opinió del Consell en relació a la
reforma dels tractats de la Unió Europea i les seues repercussions
en la Comunitat Valenciana.

Com tots vostés saben, el passat 13 de desembre
de l'any 2007, els caps d'estat i del govern dels estats
membres de la Unió Europea van aprovar el conegut Tractat de Lisboa,
en el qual s'establix un nou règim jurídic que ha de
regir el futur de la unió.

Un acord mitjançant el qual se van aconseguir
superar recels que en certs països havia suscitat la
Constitució Europea, i mos oferia una eixida a l'impàs
que produïa la negativa d'alguns estats a ratificar este text
normatiu.
L'acord de Lisboa posava fi a un període
d'incertesa en el procés d'integració europea,
que des del Consell vam acollir amb satisfacció i amb alleugeriment.

En primer lloc, voldria posar de manifest el nostre
més ferm recolzament a estos canvis i, en general, a tot el que
suposa respectar l'esperit i la lletra del projecte de
Constitució Europea aprovat en el referèndum, en Espanya, en
l'any 2005.

Ara, i a pesar del resultat negatiu del
referèndum irlandés del passat 11 de juny, mos sumem a esta
gran majoria d'estats europeus que seguixen creient en el futur
d'un tractat que ha sigut ratificat per 19 estats membres,
inclòs el Regne Unit el passat 18 de juny.
A més, la
pràctica totalitat dels governs d'aquests països que van
ratificar, estan encara, encara que està pendent.
.
.
, han manifestat
la seua voluntat de continuar amb la ratificació, abans de la data
prevista per a l'entrada en vigor, que és el pròxim 1
de gener de l'any 2009.

Encara que evidentment s'ha de respectar el
pronunciament dels ciutadans irlandesos, els governs del països
membres han manifestat la seua voluntat de dialogar per a intentar arribar
a un punt de consens que evite la relegació d'un país
com Irlanda que sempre ha fet gala de la seua vocació europeista.
Uns principis d'integració i consens, que també deuran
presidir les relacions amb els països que encara no han ratificar este
acord i que se mostres reticents, com és el cas de la
República Txeca.

En este sentit els caps d'estat i de govern
reunits en Brussel·les els dies 19 i 20 de juny han acordat que el
procés de ratificació del Tractat de Lisboa ha de continuar
amb els 7 estats membres que falten per a ratificar-lo, prenent nota que,
per una banda, la República Txeca no podrà ratificar-lo fins
que el seu Tribunal Constitucional se manifeste sobre la conformitat del
tractat en el seu ordenament jurídic constitucional -no devem
oblidar, en este cas, que el pròxim president de la Unió
Europea serà Txèquia- i, per un altra banda,
també el referèndum d'Irlanda, que té un
resultat negatiu, serà un tema a tractar en el pròxim Consell
Europeu d'octubre, en base a les propostes que al respecte puga
plantejar el govern irlandés.

Creiem que per a afrontar un futur marcat pels
processos de globalització, l'evolució
demogràfica, el canvi climàtic, les crisis
energètiques i les noves amenaces per a la seguretat, no seria gens
bo que la Unió Europea actuara desunida i funcionant en dos
velocitats.

Els reptes que anem a afrontar en este segle XXI
transcendixen les fronteres i sols poden superar-se des de la
coordinació i la solidaritat internacional.
I això no
podrà dur-se a terme si la Unió Europea no ocupa el lloc de
lideratge que per tradició li correspon.

Per tot això, Europa ha de modernitzar-se,
necessita nous instruments eficaços i coherents, adaptats no sols al
funcionament de la Unió Europea, que recentment s'ha ampliat
de 15 a 27 membres, sinó també a les seues ràpides
transformacions dins del món actual.

En este sentit, valorem molt positivament el nou marc
jurídic previst en el Tractat de Lisboa en la mesura que
permetrà adaptar a esta nova realitat les institucions europees i
els seus mètodes de treball i consolidar la legitimitat
democràtica de la unió i la base dels seus valors
fonamentals.

No vaig a entrar en analitzar de manera detallada el
contingut del tractat, però no vull deixar passar
l'oportunitat de ressaltar davant esta comissió algun dels
seus aspectes que, al meu juí, més interessants són
per a la Comunitat Valenciana, com el fet que es manté la
possibilitat que les regions europees participen en la presa de decisions
de la unió, aixina com també el reconeixement explícit
del respecte de l'autonomia regional i local.

Esperem que el Govern d'Espanya es faça
ressò d'esta previsió i no seguisca posant impediments
per a desenrotllar drets forals a les comunitats autònomes que
tinguen reconeguda competència per la Constitució i els seus
estatuts.

Aixina mateix, es preveu la possibilitat que els
parlaments nacionals i regionals puguen participar en el procediment
d'alerta temprana per a l'aplicació dels principis de subsidiarietat i
de proporcionalitat, un mecanisme que, encara que no permet als legislatius
autonòmics interposar recursos de manera directa, almenys els permet
fer-ho a través dels parlaments nacionals.

A més, este mecanisme de control es complementa
amb el reconeixement explícit de la competència del
Comité de Regions per a participar activament en el control del
principi de subsidiarietat i la seua legitimació per a acudir al
tribunal de justícia.

Revestix, igualment, gran importància la
inclusió de la cohesió territorial dins dels objectius de la
Unió Europea, aixina com també assumir les noves
competències sobre matèries de gran transcendència per
a la Comunitat Valenciana, com és la solidaritat energètica
entre els territoris dels estats membres, la inclusió del canvi
climàtic entre els objectius de política ambiental de la
comunitat, la previsió d'accions de foment i
coordinació en matèria de salut pública o les
referències al turisme.

Vull destacar, en este cas, també que igual que
en la Constitució Europea, la reforma es referma en el reconeixement
de la llengua pròpia de la Comunitat Valenciana, llengua oficial en
part de territoris del Regne d'Espanya, el que permet la
traducció al valencià dels tractats constitutius i el seu
dipòsit en el consell de la Unió Europea.

Personalment, em sent orgullós de formar part
del govern que per primera volta va utilitzar el valencià en les
institucions comunitàries.
El president Camps ha sigut el primer en
utilitzar la nostra llengua davant estes institucions europees en la
reunió del Comité de Regions del 16 de novembre de 2005, un
fet, sense cap dubte, que passarà a la història.

També voldria deixar constància de
l'interés de La Generalitat en participar activament en
l'exercici de noves competències comunitàries
relacionades amb el denominat espai europeu de llibertat, de seguretat i de
justícia, donada la seua relació amb les polítiques
d'immigració i de seguretat ciutadana, en les quals tant La
Generalitat com els municipis participen activament.

El que anteriorment he exposat mos du a dir, sense cap
dubte, que la reforma dels tractats suposa un notable avanç en la
integració europea, que mos ha de permetre seguir avançant
cap a la Unió Europea més eficaç i democràtica.

Des d'esta tribuna vull deixar constància
del nostre compromís amb el govern de l'estat en fer que tot
açò siga possible.
La política europea és una
política d'estat, i el president Camps i el seu govern sempre
s'han mostrat en disposició de col·laborar en tots els
assumptes transcendentals per a la bona marxa del nostre país.

No obstant, este optimisme no és obstacle
perquè puguem posar de manifest la nostra discrepància en
determinats aspectes del tractat i del seu procés
d'elaboració, que, com menys, poden qualificar-se de
millorables.

En primer lloc, vull destacar el caire negatiu que
revestix el fet que el Comité de Regions seguisca quedant relegat a
un paper de mer òrgan consultiu, obviant les possibilitats que una
major implicació de les comunitats regionals pot tindre en la
construcció europea.

Mos agradaria que la reforma del tractat poguera donar
un major protagonisme a este òrgan.
Unes institucions
pròximes són el millor antídot per als recels que
alguns europeus viuen de la integració europea, i el Comité
de Regions pot ser el marc perfecte de l'apropament de les
institucions als ciutadans.

Un dels millors exemples d'açò, i
que hem viscut en el nostre cas, és el de la Comunitat Valenciana,
que en els últims anys el Consell ha pogut liderar diferents
iniciatives en el conjunt del Comité de Regions, entre les quals
vull destacar eixe informe Camps, com afrontar el desafiament de
l'escassesa d'aigua i de la sequera en la Unió Europea,
aprovat pel Comité de Regions el passat 10 d'abril.

Esta contribució, que sense cap dubte
marcarà el futur de les polítiques europees en una
matèria tan transcendental com són les polítiques
hídriques i mediambientals, mos ha permés traslladar a les
Instituciones europees el sentir i la preocupació dels valencians
davant un problema tan important com és la sequera, que afecta al
nostre territori i també a altres de la Unió Europea,
convertint-se, per tant, en un exemple de proximitat i de
participació de les regions en importants decisions en
l'àmbit de la Unió Europea.

Com els he dit anteriorment, la nostra voluntat
és cooperar amb el govern de l'estat en la mesura de les
nostres possibilitats, amb l'objectiu comú de superar les
dificultats que últimament han estat al voltant del procés
d'integració europea.
Este és un procés
imparable, on la generositat i la solidaritat deuen ser valors que mos han
d'acompanyar en pro de la consecució d'un objectiu de
gran abast, com és la consolidació de la Unió Europea.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Muchas gracias, señor vicepresidente.

Señora Salvador, tiene la palabra.

La senyora Salvador Rubert:

Gràcies, senyor president.

Senyor Rambla, la veritat és que s'hauria
d'aclarir un poc sobre quin és el paper que vol que tinga el
Comité de les Regions, perquè igual en una intervenció
em diu que és intranscendent i vostés no van perquè no
es decidixen coses interessants per a esta comunitat i, per una altra
banda, ara ens diu que en el Tractat de Lisboa haguera hagut de tindre
més competències el Comité de les Regions en la mesura
que representa la veu de les regions de la Unió Europea.

Per tant, aclarisca la seua posició i siga un
poc més coherent.

Per una altra banda, no deixa de fer referència
a l'informe sobre sequera i escassesa d'aigua, que pareix ser
és l'únic informe en què han contribuït
vostés en el Comité de les Regions.
Per tant, ja vàrem
debatre esta qüestió en esta comissió i, per tant, jo li
demanaria que donara un pas més i anara més enllà en
les seues intervencions, més enllà del dictamen sobre sequera
i escassesa d'aigua, recorde, no vinculant.

La veritat, senyor Rambla, és que nosaltres
esperem que faça efectiva eixa invitació que va fer  als
membres d'esta comissió per anar a l'oficina de
Brussel·les.
Perquè realment no sé si eixa
reunió que diu que hi va haver aquell dia dels farmacèutics a
l'oficina de Brussel·les era molt important, perquè la
veritat és que el senyor Revuelta es trobava més bé
seguint els diputats del Partit Socialista d'esta cambra que ens
trobàvem a Brussel·les.

Per tant, no sé si era o no important aquella
reunió, però on sí estava el senyor Revuelta era
seguint l'agenda dels diputats que en aquell moment ens
trobàvem a Brussel·les.

Dit açò, és cert que Europa
s'ha anat construint a ella mateixa, s'ha anat ampliant el marc
competencial i s'ha aprofundit en la democratització de la
Unió Europea i de les seues estructures comunitàries, des de
l'Acta única fins a l'actual Tractat de Lisboa, que, com
bé vosté ha dit, el 13 de desembre de 2007, els caps
d'estat i de govern dels 27 estats membres de la Unió Europea
van signar a Lisboa pel que es reformava el tractat de la Unió
Europea constitutiu de la Unió Europea.

Eixa rúbrica, estampada pels caps d'estat
i de govern, va obrir el pas a la ratificació del tractat per part
dels estats membres.
I és cert que l'únic país
que ha sotmés a referèndum aquest tractat ha sigut Irlanda, i
ha tingut un resultat negatiu.
Però això no obstarà
perquè es continue amb la ratificació del tractat per part de
la resta d'estats membres que tenen pendent la ratificació del
Tractat de Lisboa, entre ells, l'estat espanyol.

És evident que volem una Unió Europea
forta i volem que s'avance i es continue amb el procés de
construcció europea, que també, com qualsevol altre
procés d'esta magnitud, ha tingut períodes
d'avanços substantius i també ha tingut períodes
de fracassos i de frustracions, però és una Europa que ha
aconseguit el seu primer objectiu de convivència pacífica i
que ara afronta nous reptes.
I en este context, hem de saber quin
serà el paper i quin és el paper que vol jugar la Comunitat
Valenciana.

És cert que de frustracions i fracassos coneix
el tractat constitucional firmat a Roma en 2004, que vosté ha
esmentat, tractat pel qual s'intentava establir una
constitució per a Europa.
Eixe procés, com tots sabem, va
caure en el més estrepitós fracàs a causa que
països fundadors, com França i els Països Baixos, doncs
referent d'un sotmés en estos països, van dir no al
tractat de la Constitució europea.

Però el naufragi de la Constitució
europea va servir per a impulsar el debat i la reflexió a
l'àmbit comunitari, i aprofitant el 50 aniversari dels
tractats de Roma en 2007, i amb presidència alemanya, es va
reactivar el tractat constitucional amb matisos en fons i forma.
I,
concretament, açò va culminar amb el Tractat de Lisboa en
l'any 2007, en la qual, per cert, van participar les institucions i
els organismes de la Unió Europea, també el Comité de
les Regions i, per tant, en eixe sentit, les comunitats autònomes.

Vosté em pregunta escrita em va dir, respecte
al Tractat de Lisboa, que van fer seguiment del procés de
l'elaboració i de firma del Tractat de Lisboa i que el van
traduir al valencià.
Doncs ens sembla perfecte, però
vosté ja no va anar més enllà a este respecte.

El tractat, efectivament, conferix més
capacitat de decisió a la Unió Europea, reforçant el
paper del Parlament Europeu, dels parlaments nacionals i també dels
parlaments regionals, i reforça el dret dels ciutadans europeus en
la unió.

Per tant, ens agradaria saber de quins mitjans disposa
el Consell per tal de conéixer aquelles disposicions del tractat que
ens afecten des del punt de vista regional i local.
Quines iniciatives ha
disposat o té pensat disposar el Consell per tal de donar a
conéixer no tan sols als ciutadans, sinó també als
funcionaris de La Generalitat i distints departaments de La Generalitat en
la mesura en què es vegen afectats pel Tractat de Lisboa.

És cert que a causa del no irlandés i
malgrat que els caps d'estat i de govern dels estats membres han
decidit continuar amb el procés de ratificació, el Tractat de
Lisboa el que pareix segur és que no entrarà en vigor
l'1 de gener de 2009.

Però cal comunicar i cal informar sobre el
Tractat de Lisboa a la nostra ciutadania, perquè el dret comunitari
i el procés de construcció europea es regixen per un principi
fonamental, que és el principi de subsidiarietat.

Per tant, en virtut d'eixe principi, seria
raonable un esforç per part de l'administració, en este
cas, autonòmica, per proximitat, per acostar la política
comunitària i el procés de construcció europea als
ciutadans.

Les polítiques comunitàries tenen el seu
impacte directe sobre les autonomies, i és fonamental aconseguir
acostar la Unió Europea al parlament autonòmic, primer, i
també a la ciutadania valenciana, perquè és una
qüestió de responsabilitat propiciar eixa proximitat de la
Unió Europea als ciutadans.

És inevitable que esta comunitat
s'implique en l'àmbit europeu, perquè la
política i la normativa comunitària són part
pràcticament de la política interior d'este país
i d'esta comunitat.

Per tant, senyor Rambla, siga un poc més
concret, perquè jo li estic preguntant sobre la repercussió
que tindrà el Tractat de Lisboa a la Comunitat Valenciana.

Per tant, en quina mesura ens afecta i quines
iniciatives van a posar en marxa per a la difusió del Tractat de
Lisboa a la Comunitat Valenciana.

Moltes gràcies.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias, señora Salvador.

Señor Morera, tiene usted la palabra.

El senyor Morera Català:

Moltes gràcies, senyor president.

Senyories.

La veritat és que des de que es va demanar esta
compareixença han passat moltes coses.
I en estos moments la
situació de la Unió Europea és que estem en un impasse, un impasse en què no sabem on
podem eixir.
I la repercussió del minitractat de Lisboa al nostre
país, doncs no ho sabem, no sabem en estos moments si es va a
aplicar eixe minitractat o cap a on va a anar la Unió Europea.

Jo coincidisc amb el vicepresident Rambla, que crec
que coincidim tots, amb un profund sentiment europeu i europeista.
La
Unió Europea és la major concentració de
democràcia.
Després de 60 anys, ha evitat que a Europea hi
hagen guerres, i ha sigut un factor clau i decisiu per a
l'estabilitat en Europa.
I, per tant, som molt europeistes.
I
ahí crec que hi ha un punt de connexió entre tots, i crec que
podem aprofitar esta compareixença per anar un poc més
enllà del que és l'estira-i-arronsa.

Estic d'acord amb el que ha dit el
vicepresident, que el Tractat de Lisboa hauria de donar més presa de
decisions a les regions europees.
És lògic, a risc que
Jiménez Losantos mos pose a caldo, però és
lògic.
(Rialles) Una nota d'humor no ve malament en estos moments.
Perquè ho ha dit el vicepresident Rambla i és el principi de
subsidiarietat.

Des del moment que el concepte tradicional
d'un estat nació cau en una situació de desfeta,
desaparegudes els fronteres internes, la moneda és l'euro i ja
no és la pesseta, la política macroeconòmica mos la
dicta el Banc Central Europeu i, fins i tot, hi haurà moments que la
integració dels exercits europeus va a ser una realitat.
No es pot
aguantar el que tenim en estos moment.
Doncs és lògic que mos
plantegem, els valencians i les valencianes, com volem estar a Europa i al
món, si sent una fotocòpia de qualsevol altra cosa o volem
estar en pla d'autenticitat.
Eixe és el debat.

Jo vull més poder per a les regions europees
perquè crec que això és bo per al nostre benestar dins
d'Espanya i dins d'Europa.
El que passa és que em
preocupa que vostés.
.
.
, crec que tenen una visió massa estatalista de la cosa.

Jo li faig un suggeriment.
Vist que el president Camps
ha tingut l'habilitat -i és una gran habilitat i no ho
dic amb cap tipus de segones intencions- d'aconseguir
l'aprovació d'un informe no vinculant -però
que requerix molta habilitat per a que això s'aprove en el
Comité de les Regions- no sé si des de València
podíem, des del conjunt d'esta autonomia, podíem
encetar i engegar alguna iniciativa europeista.
Ara que tenim les coses
internes un poquet més aclarides o.
.
.
(rialles).
Vostés, dic, vostés.
Tenen, he dit, tenen,
tenen.
(Veus)

No ho dic en broma.
Si mosatros, com a regió
europea, dins de la Unió Europea i dins d'un plantejament
europeista, no sé si podíem.
.
.
Jo crec que podríem
impulsar alguna iniciativa per a què.
.
.
És que no hi ha
líders europeus; no hi ha lideratge europeu (se sent una veu que diu: «Desde que se fue Felipe,
ninguno.
») i, en eixe sentit, me pregunte
si des d'ací podia eixir algun d'això.

Ara, dit això, jo vull un lideratge
valencià no falsificat, valencià.
Perquè ha dit una
cosa que m'ha preocupat.
Perquè vostés van el
ridícul en el memoràndum de les llengües del senyor
Moratinos, i la van recórrer amb companyia del senyor Sentandreu.
.
.
Sí, sí, sí, amb companyia del senyor.
.
.
Ho van
recórrer, van fer el ridícul, però després ha
dit que el president Camps ha sigut el primer en parlar en la nostra
llengua a la Unió Europea i diu que han dipositat el tractat
traduït.
Jo em pregunte si és per a soterrar-lo o per a fer-lo
una urna o van a tirar més endavant.

Perquè mire, senyor Rambla, la
diferència, potser, entre la seua concepció d'Europa i
la nostra, la del Bloc, és que mosatros volem estar a Europa sent
valencians, sent valencians.
I li dic, li dic això, per què?
A Europa hi ha 27 estats i la nostra llengua ocupa el lloc número
nou.
Està l'anglés, està l'alemany,
està el francés, està l'espanyol, està
l'italià, està el polonés i està el
portugués.
Després anem mosatros.
Per què ens de
resignar a presentar un tractat i deixar-lo allí soterrat?
Si la
nostra llengua està al nivell del suec, del finés, del grec,
del letó, de l'eslové, del xec, de l'eslovac.
.
.

I sap per què?
Perquè la Unió
Europea s'està construint només des de la lògica
dels estats i em pregunte si la Unió Europea es podia construir
també des de la lògica de les regions europees i la nostra
llengua, que ocupa el lloc número nou dins del rànquing de
les llengües europees, molt superior al gaèlic i al
maltés, que jo treballaré per a que estiguen presents, com
estan, però la nostra llengua també.
.
.
Si construïm la
Unió Europea només des de la lògica dels estats,
malament.
Si construïm la Unió Europea -i li convide que
el president Camps lidere eixa iniciativa- des de la lògica de
les regions europees, la nostra llengua ha de tindre no un paper de
morta-viva, -com va dir algun literat valencià com
Constantí Llombart- sinó una llengua de vitalitat cap
el futur.
Volem estar en la Unió Europea sent nosaltres mateix i no
una fotocòpia d'allò que no volem ser.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Morera.

Señor vicepresidente.
¡Ah, perdón!
Señora Iranzo.

La senyora Iranzo Martín:

Gracias, señor presidente.

Señorías.

Señor vicepresidente, intervengo como portavoz
del Grupo Parlamentario Popular en esta comisión y quiero
transmitirle la sincera y afectuosa felicitación de nuestro grupo
parlamentario por su reciente elección como miembro del
comité ejecutivo nacional del Partido Popular, que preside nuestro
presidente nacional Mariano Rajoy.
Es un orgullo, se lo aseguro.
Esto en
primer lugar.

Pero en segundo lugar quería expresar la
satisfacción que ha supuesto, para este grupo parlamentario,
oír lo que no dudábamos que íbamos a oír a
través de sus palabras, señor vicepresidente, y en nombre del
gobierno del presidente Camps.
Me refiero al claro compromiso del gobierno
valenciano con el gobierno del estado para seguir avanzando hacia una
Unión Europea más eficaz y democrática.

A través de sus palabras ha quedado muy claro,
clarísimo -yo creo que lo hemos escuchado todos, absolutamente
todos- que el gobierno de nuestra comunidad muestra, una vez
más, su disposición a colaborar y trabajar con el gobierno
del estado en todos los asuntos trascendentales que marquen la senda para
conseguir que nuestro país, España, sea cada vez más
fuerte y más cohesionado, constituyendo una parte fundamental de la
Unión Europea; Unión Europea que -según usted ha
dicho- debe afrontar el futuro unida y en la que no caben ya
ciudadanos de primera y ciudadanos de segunda, motivo que les impulsa a
trabajar con firmeza por nuestra comunidad en este sentido.

Ha quedado muy claro que el gobierno del presidente
Camps está dispuesto a colaborar, como lo ha estado siempre, en
todos aquellos asuntos de estado que mejoran el bienestar y la calidad de
vida de los ciudadanos de nuestro país; que el gobierno, del que
usted es vicepresidente, apuesta por afrontar los retos del siglo XXI
marcados por el proceso de globalización y que, por tanto,
trascienden las fronteras desde la coordinación y la solidaridad
internacional -y hago acento en la solidaridad- potenciando
nuestros derechos y valores propios de los que todos los valencianos nos
sentimos orgullosos, pero apostando decididamente por nuestro sentimiento
-claro que sí- como valencianos, como castellonenses,
como alicantinos, por supuesto, pero también como españoles y
como europeos.

Y, por ello, nos parece muy interesante -como
usted ha resaltado en su discurso- que el nuevo marco jurídico
previsto en el Tratado de Lisboa mantenga la posibilidad que las regiones
europeas participen en la toma de decisiones de la unión, respetando
la autonomía local y regional.

Y, en ese sentido, apoyamos el papel de organismos
como el Comité de las Regiones que ha permitido que, a través
del ya conocido como informe Camps, Europa conozca cómo viven,
cómo sienten y cómo sufren los habitantes de regiones de
Europa que, como nosotros, viven en regiones que padecen problemas
derivados de sequía estructural y que tienen solución dentro
de esta Europa unida que ustedes -lo sé- defienden
simplemente aplicando políticas de solidaridad que Europa defiende y
que el gobierno de España debería, lógicamente,
defender aunque no lo hace.

Tampoco parece adecuado que la posición
española ante el Tratado de Lisboa se haya hecho de espaldas a los
ciudadanos y a las instituciones.

Señor vicepresidente, transmita al presidente
Camps el apoyo del Grupo Parlamentario Popular en su firme voluntad de
cooperación con el gobierno del estado en política europea.

Al mismo tiempo, el Grupo Parlamentario Popular desea
transmitir el presidente y a usted, -que tan brillantemente nos ha
explicado las repercusiones del nuevo marco jurídico de la
unión y en tan breve tiempo- que tiene responsabilidad de
gobierno en esta materia, que todos y cada uno de los componentes del Grupo
Parlamentario Popular, a los que hoy yo represento, respaldan con firmeza
la autonomía regional y local que ampara el Tratado de Lisboa y, por
lo tanto, ofrecen su disposición a trabajar para evitar que el
gobierno del señor Zapatero ponga impedimentos al desarrollo del
derecho foral valenciano, así como el respaldo al gobierno para
participar en ese nuevo espacio europeo de seguridad, libertad y justicia
que va tan unido a la inmigración y a la seguridad.

Con la misma intensidad, con la fuerza que nos da
saber que una Europa fuerte, que una España fuerte necesitan
regiones fuertes que no sufran discriminaciones, el Grupo Parlamentario
Popular seguirá reclamando agua, el agua que necesitamos, más
seguridad y la financiación que nos merecemos, una
financiación justa que reconozca a todas las personas que viven en
nuestra comunidad.
(Veus)

Porque ya lo dijo Hermann Hesse, lo dijo: «No
digas de ningún sentimiento que es pequeño o indigno.
No
vivimos de otra cosa que de nuestros pobres, hermosos y magníficos
sentimientos y cada uno de ellos contra el que cometemos una injusticia es
una estrella que apagamos».

Bien, señor presidente, desde el Grupo
Parlamentario Popular respaldamos el trabajo que ustedes realizan para
conseguir un cielo estrellado en nuestra comunidad dentro de la
Unión Europea.

Muchas gracias.

El senyor president:

Muchas gracias, señora Iranzo.

Señor vicepresidente, para contestar a los tres
grupos, tiene usted la palabra.

El senyor conseller de Presidència:

Muchas gracias.
.
.
(Veus).

Muchas gracias, señora Iranzo por sus palabras
y por su compromiso con la construcción de la Unión Europea,
que estoy convencido de que, con menor acierto en su explicación,
pero con el mismo sentimiento, tienen el resto de miembros de estas Cortes.

Y, en este caso, era una comparecencia que se me
requería la presencia para hablar de la reforma de los tratados de
la Unión Europea que, como bien decía el señor Morera,
últimamente han tenido algunos hitos que han cambiado de manera
importante, probablemente, el momento en el que se planteó esta
comparecencia.

Creo que es indiscutible la posición que esta
comunidad tiene -y la de todas las fuerzas políticas
parlamentarias- en que se lleve a cabo un proceso de
construcción europea donde la posibilidad de que las distintas
regiones tengan un mayor peso y una capacidad de influencia dentro de la
Unión Europea más notable del que -si cabe-
tienen ahora, es una posición que compartimos.
En ella vamos a
trabajar para -como digo- reivindicar una posición
regional y local que permita la construcción de la Unión
Europea desde aquellos poderes públicos más próximos
al administrado, que somos los que nosotros representamos.

Siento que la señora Salvador -creo que
ha sido ella- en todas y cada una de sus intervenciones,
réplicas y contrarréplicas ha aludido a la no presencia en un
determinado comité de regiones.
Y mire usted, estas Cortes son una
institución a la que tenemos una consideración y un respeto
máximo, pero hay que reconocer que todas las iniciativas que
aquí se discuten no tienen ni la misma importancia, ni el mismo
interés.
En el ámbito de la Unión Europea es una
institución muy notable el Comité de las Regiones, pero no
todas las iniciativas y todas las reuniones tienen la misma directa
relación o interés con esta comunidad.
Por tanto, como
sólo somos dos las personas que tenemos la legitimidad para asistir
en este momento a ese comité, casi seguro que nos volveremos a ver
en el pasado para que usted me siga preguntando si hemos estado o no hemos
estado en determinada comisión.

Sí es cierto que si toda la aportación
que su grupo parlamentario va a hacer a la Unión Europea, a la
construcción de la Unión Europea, a la participación
de la Comunidad Valenciana en la Unión Europea es si hemos estado o
si hemos dejado de estar en un comité de regiones, sigan por esa
línea y usted seguirá cumpliendo con los objetivos de su
grupo, planteando las iniciativas, preguntas y comparecencias que se le
requiere como parlamentaria, y le reconocerán el trabajo, sin
ninguna duda, dentro de su grupo, pero, desgraciadamente, en poco
contribuiremos a conformar una opinión de los distintos grupos
políticos con la que ir haciendo Unión Europea desde la
Comunidad Valenciana.

Sí le quiero decir que hace tan sólo
unos días, el 17 de junio, se reunió la Comisión Mixta
para la Unión Europea Congreso-Senado que acordó la
elaboración, en las Cortes Generales, de una ponencia sobre las
repercusiones directas que va a tener este tratado de la Unión
Europea, cuando definitivamente se apruebe, en los distintos parlamentos
autonómicos y en el estado y en las comunidades autónomas.

Le garantizo que cuando el tratado sea aprobado, desde
la Comunidad Valenciana, estoy convencido también que desde el
conjunto del gobierno central, se podrán en marcha todas las
actuaciones de divulgación y de distribución del contenido de
ese tratado y de explicación, para que todos los ciudadanos de la
comunidad lo conozcan con detalle; cosa que a usted le preocupaba y que,
como siempre hemos hecho, nos vamos a comprometer decisivamente en ello.

Y esperar y desear que sea pronto una realidad la
aprobación de este tratado.
Que, si bien no es aquella
constitución europea, sí introduce, pues bueno, importantes
novedades sobre los tratados vigentes de hoy en la Unión Europea y
donde, sin ninguna duda, contribuirá a robustecer una Unión
Europea que hoy, en este proceso de no marcha atrás que estamos
llevando, es fundamental que seamos capaces todos los estados de la
Unión, los 27, de conformar y comprometernos para hacer realidad una
Europa fuerte, donde la Comunidad Valenciana va a tener presencia, va a
tener presencia importante, como la ha tenido en ese por usted denostado
informe Camps, al que no le gusta que yo aluda, pero que es, sin duda, una
de las aportaciones más importantes que hemos hecho en los
últimos años dentro del ámbito de la Unión
Europea.

Porque si hay un elemento que a lo largo de la
historia ha sido determinante en las diferencias entre los pueblos, ese es
el agua.
Y parece que tiene todo el sentido que desde un lugar que sufrimos
la escasez de agua seamos capaces, y no con tanta dificultad, señor
Morera, porque se entendía en las regiones europeas, el que hubiera
regiones que tienen agua de sobra y que hay regiones que les falta agua.
Y
con un ejercicio de solidaridad podremos llegar a resolver los problemas de
todos.
Lo que no hemos conseguido hacer un informe de solidaridad para las
regiones socialistas de España, pero no le quepa la menor duda que
plantearemos iniciativas de este tipo para ver si conseguimos despertar esa
generosidad y esa solidaridad entre regiones vecinas de la Comunidad
Valenciana, para resolver ese problema.

Y por lo demás, pues esperar hasta final de
año a que se pueda ratificar ese tratado por parte de todos los
países, resolver el problema checo y sobre todo el problema
irlandés, y nacer en el año 2009 ya con un ilusionante
proceso basado en este Tratado de Lisboa.

Gracias.

El senyor president:

Muchas gracias,
señor vicepresidente.

Señora Salvador, tiene usted la palabra.

La senyora Salvador Rubert:

Gràcies, senyor president.

Senyor Rambla, ara ja sabem on es troba en
l'escala de valors el control al govern en les Corts Valencianes,
eludint-lo el dia 4 i 5 de juny.
I hem d'agrair que es trobe en el
nivell d'intensitat medio-bajo.

No adopten cap iniciativa que acoste la Unió
Europea als ciutadans valencians.
Brussel·les, senyor Rambla, no
és una entelèquia.
És un conjunt d'institucions
i organismes, és una font legislativa, i té el seu impacte en
la Comunitat Valenciana.

Vostés no prenen cap iniciativa per acostar
esta realitat a la Comunitat Valenciana, per molt que vosté llisca
fulls i fulls en les seues compareixences.
Tenen la responsabilitat,
reitere, per principi de subsidiarietat, de comunicar la Unió
Europea amb la Comunitat Valenciana.
Tot això sense oblidar que
l'altura de la seua convicció europeista es mesura, sí,
per les seues absències en el Comité de les Regions,
evidentment.
Per alabar-lo ja està el seu grup parlamentari.
Nosaltres hem de fiscalitzar i fer seguiment del que vostés fan i no
fan en la Unió Europea.
Per això està esta
comissió.

No participació en el CARCE previ a la Cimera
de Lisboa.
Quina importància li donen vostés al Tractat de
Lisboa quan no participen, el dia d'abans de la seua firma en Lisboa,
en el CARCE convocat pel Ministeri d'Administracions
Públiques?
Ja veig el que a vostés els interessava el Tractat
de Lisboa.

I tot siga dit, que vostés participen en el
Consell de Ministres de la Unió Europea i que poden parlar en
valencià en Brussel·les, gràcies al nostre president,
José Luis Rodríguez Zapatero.

Però en la seua evasió de la
Comissió Relex hui, a Marsella, són incapaços
d'assistir, i això que s'aborda també el Tractat
de Lisboa.
Demà probablement tampoc no assistiran a la
Comissió de Desenvolupament Sostenible.

Jo, senyor Rambla, la veritat és que vaig a
fer-li una proposta.
I és que deleguen la seua presència i la
representació de la Comunitat Valenciana a Brussel·les al
senyor Valcárcel, amb qui es porten tan bé, perquè ja
que ni el senyor Camps, com a titular, ni vosté, com a suplent,
tenen en la seua agenda disponibilitat per anar al Comité de les
Regions, doncs deleguen la representació de la Comunitat Valenciana,
i a vore si aixina va algú a defensar els nostres interessos quan
cal.

En definitiva, senyor Rambla, sembla que la
Unió Europea i la Comunitat Valenciana es troben en dimensions
diferents.
I no troben, ni vostés fan, res per tractar de buscar
nexes d'unió.
En definitiva, la seva altura com a regió
europea, la d'aparentar ser un gegant, però a ben segur amb
peus de fang.

I en definitiva, senyor Rambla, acabem esta
compareixença sense que vosté ens presente ni ens plantege
ninguna iniciativa concreta de què és el que van a fer per
informar i donar a conéixer el Tractat de Lisboa en la Comunitat
Valenciana, ni en concret quina va a ser la seua repercussió en la
Comunitat Valenciana.

Per tant, és evident que este grup
parlamentari, no per cobrir cap expedient, continuarà fent i
plantejant les iniciatives parlamentàries que considere,
perquè és la nostra responsabilitat en esta comissió
fer seguiment, com li he dit abans, de totes aquelles actuacions i les
omissions que vostés fan en les relacions amb la Unió
Europea, i evidentment també en el marc més global, que
és el relatiu a l'acció exterior, de la qual espere
puguem parlar en una altra ocasió.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Muchas gracias,
señora Salvador.

Señor Morera.

El senyor Morera Català:

Moltes gràcies, president.

Jo, simplement, per a tornar a demanar al
vicepresident Rambla si traslladarà al president Camps alguna
proposta, o algun suggeriment o alguna iniciativa perquè des
d'ací se puga dur endavant alguna proposta substancial en el
marc de les nostres competències per a desencallar esta greu crisi i
este greu impasse de
la Unió Europea.

No sé quina acció de difusió pot
realitzar el govern valencià quan no sabem si hi haurà
Tractat de Lisboa, però bé.
Jo crec que el que ha passat en
Irlanda és una puntilla a una idea d'Europa forta, unida i més
democràtica, més prop dels ciutadans.
En estos moments no
sabem el que va a passar.

Però, en tot cas, tenint en compte
l'informe Camps, tan important i tan rellevant, el govern de La
Generalitat es planteja fer alguna iniciativa per a re situar
l'actuació de la Unió Europea cap al camí de
buscar una Europea unida, forta, més democràtica, en
línia del que s'ha expressat ací?
Li traslladarà
alguna iniciativa al president Camps?

Això és tot.

El senyor president:

Muchas gracias,
señor Morera.

Señor vicepresidente.

El senyor conseller de Presidència:

Bé, moltes
gràcies.

Ja per a concloure.
Em remet fonamentalment a
l'anterior intervenció.
La veritat que jo desitge tindre una
Europa forta, que siga una institució sòlida, que puga regir
polítiques importants, que permeta que distints països a nivell
nacional i dins d'esta subsidiarietat també puguen regir
altres polítiques més pròximes als ciutadans, i on
tinguem una Comunitat Valenciana amb una intensa presència.

Crec que, sense cap dubte, estos últims anys
s'han assentat les bases.
Tenim una important delegació a
Brussel·les, tenim una estructura administrativa que permet obtindre
fons per a les distintes institucions i organismes de la nostra comunitat.
I, per tant, jo crec que les bases estan assentades.

Ara el que fa falta és que estos 27
països, que tenen unes diferències molt importants entre tots
ells, no hi ha un nivell d'uniformitat entre els distints
països, no fa fàcil eixa construcció europea.
Cada volta
més hi ha, com dic, diferències molt notables.
I cal fer un
esforç de generositat per part de tots els països.
La majoria
ja han ratificat este tractat.
I jo estic convençut que no té
marxa enrere.
És molt el que s'ha avançat ja en la
construcció de la Unió Europea.
El que passa és que
s'ha de seguir avançant en un pas molt ferm, perquè si
simplement mos deixem portar per la inèrcia que porta la
construcció europea, mai tindrem una Unió Europea forta,
capaç de tindre influència notable dins del conjunt de les
ciutadans de la Unió Europea.

Per tant, espere que d'ací a finals
d'any puguem tindre una ratificació definitiva d'este
tractat.
I a partir d'ahí, tant el Govern d'Espanya com
des de la Comunitat Valenciana, posarem en marxa totes les iniciatives que
estiguen al nostre abast per a divulgar i per a implicar la societat
valenciana, obtindre els majors recursos de la Unió Europea per a
rendibilitat de la nostra comunitat i per a rendibilitat també del
conjunt de la Unió Europea.
I jo crec que estem en la millor
disposició per a poder-ho fer, i espere comptar també amb la
col·laboració de tots els grups parlamentaris.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Pues, nada, sin más
puntos que debatir, señor vicepresidente, le agradecemos su
presencia en esta comisión.
Y se levanta la sesión.

(S'alça la sessió a les 19 hores i
6 minuts)