Ind%C3%BAstria%2020240607HTML.html





Comissió d'Indústria i Comerç, Turisme i Noves Tecnologies realitzada el dia 7 de juny de 2024.
Comença la reunió a les 10 hores i 3 minuts.
Presideix la diputada senyora Mònica Àlvaro Cerezo.
Reunió número 7.

La senyora presidenta:

Bon dia a tots i a totes, a aquells que tiren gots també.
Bon dia.

Bon dia als convidats.
Un plaer tindre-vos ací, en comissió, un divendres.

I començarem amb el quòrum.
A vore si tenim quòrum.
La secretària llegirà.

La senyora secretària:

Bon dia a tots.
Comencem a passar llista.

(La secretària passa llista per tal de comprovar si hi ha quòrum)

Hi ha quòrum.
Estem tots.

La senyora presidenta:

Molt bé.

El primer punt de l'ordre del dia és l'aprovació de l'acta.
L'aprovem per assentiment?
Perfecte.

Proposició no de llei sobre el parador de Morella, presentada pel Grup Parlamentari Popular (RE número 2.
589, BOCV número 19)

La senyora presidenta:

Doncs ja passem al segon punt de l'ordre del dia.

I me substituirà el nostre vicepresident.

(Ocupa la presidència el vicepresident de la comissió, senyor José Domingo Giner Beltrán)

El senyor vicepresident:

Molt bon dia.

Bé, anem amb el segon punt de l'ordre del dia: presa en consideració de la Proposició no de llei sobre el parador de Morella, presentada pel Grup Parlamentari Popular.

Farà la defensa de la PNL el senyor Lecha.
Té sis minuts.

El senyor Lecha Tena:

Amb la venia, senyor president.

Senyories.

En primer lloc, correspon donar les gràcies perquè, com tots vostés saben, no sóc membre d'esta comissió, però el meu grup parlamentari m'ha permés vindre a defendre esta proposta.
Per tant, el primer agraïment ha de ser al grup parlamentari, al portaveu de la comissió i al portaveu de turisme que m'ha cedit la paraula.

Senyories, complir amb la paraula donada crec que hauria ser un dels principis fonamentals que qualsevol polític, siga del partit que siga, porte a gala en la seua labor de servei públic.

El passat 14 de juliol de 2022, encara no fa dos anys, el que en aquell moment era candidat a La Generalitat i president del Partit Popular, Carlos Mazón, la que en aquell moment era candidata a la Diputació de Castelló i presidenta del Partit Popular, Marta Barrachina, i el que en aquell moment era portaveu de l'Ajuntament de Morella, van assumir un ferm compromís de portar a terme totes les accions necessàries perquè el parador de Morella siga una realitat.

Encara no havia pres possessió de l'acta de diputat quan ja vaig anunciar que la primera iniciativa que volia presentar era la de la posada en marxa d'esta iniciativa, que considerem que és fonamental, no només per al desenvolupament de la província de Castelló, sinó també, i com no podia ser d'altra manera, per a Morella i la seua comarca.

Per tant, avui estem complint la paraula, estem portant per primera vegada a les Corts Valencianes un debat, i espere que siga una aprovació, d'una proposta que només pense en tot el necessari que necessita Morella, el turisme i l'economia local, i que, per tant, les meues paraules han de ser la de demanar el suport a una iniciativa que el que diu és: anem a posar-nos a treballar, anem a aconseguir quan abans que el parador de Morella siga una realitat.

Mire, Espanya al llarg de la seua història ha tingut molts casos d'èxit, però em permetran que si un ha sigut especialment significatiu ha sigut la constitució de la red de paradors nacionals de turisme.
Unir la protección, la recuperación del patrimonio, junto con el desarrollo turístico ha sido algo que ya hace más de un siglo se puso como principio fundamental por el cual se tenía que crear la red de Paradores.

Estamos a escasamente un siglo, en 1926 se puso en marcha la primera iniciativa en la sierra de Gredos que quería constituir el primer parador de España.
Sería, me permitirán que emocionante, al menos para quien les habla, y estoy convencido que para todos los que formamos parte de esta comisión, que un siglo después pudiésemos todos decir: se está poniendo la primera piedra del futuro parador de Morella.
Todos los que estamos aquí tenemos la responsabilidad de llevarlo a cabo.

Miren, en España, como en el resto de Europa, hay muchas asociaciones que agrupan a edificios históricos que se han transformado en hoteles, pero el único país que tiene una red de la importancia como Paradores es España.
Es el mayor ejemplo de cómo recuperar patrimonio al servicio del turismo.

Como bien saben todas sus señorías, existen tres tipos o tres categorías de paradores.
Está el grupo de Paradores Esentia, el grupo de Paradores Civia y el grupo de Paradores Naturia.
Quiero hacerme eco de un estudio que llevó a cabo una estudiante del Grado de Turismo de la Universitat de Castellón, de la UJI, que lleva por título Paradores nacionales, donde el turismo y el arte se encuentra.
Y pone como ejemplo uno de los paradores que está a escasos 60 kilómetros de Morella, como es el de Alcañiz, y que, entre otras cosas, me vio nacer hace algo más de 46 años.
Y dice que el 80Â % de los usuarios que van al parador de turismo de Alcañiz son usuarios de Paradores y que son amigos del Club de Amigos de Paradores.
Por tanto, un parador que lo tenemos a escasos 60 kilómetros, como es el de Alcañiz, u otro, como es el de Tortosa, por ejemplo, otro como es el de Benicarló, consideramos que la sinergia que se podría establecer entre esos tres, cuatro paradores sería fundamental porque el parador de Morella está proyectado en una zona histórica, nadie puede poner en duda ello.
Entre el resto de sus murallas y de sus paredes fue visitado por personajes históricos, como por ejemplo San Vicente Ferrer, entre otros.
Por tanto, nadie pone en duda la importancia desde el punto de vista histórico.
Y, por tanto, nosotros consideramos que el parador de Morella será un caso de éxito como ningún otro.

Por ello, solicitamos a la votación de esta comisión una proposición de ley que tiene dos puntos fundamentales en su resolución:

La primera era que en el año 2024 se incluyese una partida presupuestaria en los Presupuestos Generales del Estado por la cual se le dotase de dinero para la creación del proyecto e inicio de las obras.

Y la segunda algo que nos parece fundamental, que es la constitución de una comisión, una mesa de trabajo, en la cual todas las administraciones, absolutamente todas, administración local, administración provincial, administración autonómica y administración general del Estado, se sentasen en una mesa y no se levantasen hasta que consiguiesen un acuerdo unánime de cuál debe ser el mejor proyecto que recupere el patrimonio que hoy por hoy se está perdiendo en Morella.

Y, por tanto, les pido a todos los miembros de la comisión que con nuestro voto hagamos realidad ese sueño para tantos morellanos.

Muchas gracias.

El senyor vicepresident:

Gràcies.

Hi ha presentada una esmena per part del partit Compromís.

Bé, un moment.
Quan vosté vullga.
Té sis minuts.

La senyora Àlvaro Cerezo:

Gràcies, president.

Gràcies per la seua intervenció també, senyor Lecha, encara que crec que li han faltat alguns detallets, com, per exemple, que en 2012 un tal José Manuel Soria, ministre del Govern d'Espanya, ja descartava el projecte del parador de Morella, i aleshores, un tal Joaquín Puig, segons informava el Levante, qualificava d'incomprensible i intolerable la decisió que condicionará el desarrollo económico comarcal.

Així que estem en el de sempre, es reclamava al govern central, que des de 2021 és cert que no pega una palustrada per la rehabilitació d'este enclavament als Ports, però ens oblidem que al 2012 era un govern d'un altre color el que deia que no anava a portar endavant el projecte.
Ara tampoc sembla que estiguen per la feina.

No obstant això, no cal oblidar que la Diputació de Castelló, que té una part cedida, també ha dit que apostarà per este projecte, concretament a portes de Fitur la presidenta, acompanyada d'altres membres del Partit Popular, es va interessar pel projecte i va dir que comptaria amb el suport de la diputació, tot just després d'aprovar els pressupostos.
Una llàstima!
Haguera estat bé començar amb eixe suport un mes abans, en desembre, perquè a banda de la redacció del projecte la zona necessita d'altres actuacions.

I poc després hem vist com el Partit Popular, també passats els pressupostos de la Generalitat, que curiós, afirmava que este és un projecte clau per a la comarca, com deia eixe tal Joaquin Puig fa ja dotze anys.

Doncs bé, agafant les paraules de vostés els populars, va a aparèixer en premsa: «Es evidente que esta intervención es una urgencia que hemos de desbloquear, porque el parador nacional es una infraestructura clave para el desarrollo, no solo de Morella, sinó del conjunto de la comarca, de la provincia de Castellón y de la Comunitat Valenciana».
El mateix que deia eixe senyor, Joaquín Puig, alcalde de Morella en 2012.

I continuem amb les declaracions: vamos a trabajar sin descanso, todos unidos -això és important-, todos unidos, y superando ideologías para hacer realidad las demandas de esta ciudad, que merece todo el futuro que está infraestructura garantizará.
Ha manifestat un senyor que està ací en la seua visita a Morella.
I per això jo els propose, això mateixa, que treballem tots units.

Per descomptat que el parador sense la supervisió i el finançament de Turespaña no és viable.
Però, òbviament, alguna cosa haurà de dir la Generalitat, i per això, agafant les seues paraules, es proposa una partida específica que podria servir en un futur per a un conveni de col·laboració a tres bandes per tal de desbloquejar el projecte, fomentant el treball en la comarca i eixes sinèrgies a les quals vosté ha fet referència, entre altres llocs emblemàtics a prop d'este en clau.
I, a més, ho fem en temps i forma, abans que es conformen els pressupostos de la Generalitat, perquè no passe com l'última volta.
En gener tot són anuncis, però en desembre, quan s'havia d'aprovar, ací no es va aprovar, ací no va parlar ningú i per ací no va passar.

Aleshores jo crec que estem en temps i forma.
Li propose eixa esmena també de col·laboració d'una partida específica de la Generalitat que anirà molt bé per a eixe enclavament.
I per descomptat que si és aixina nosaltres votaríem a favor d'esta iniciativa, com no pot ser d'una altra manera.

Gràcies.

El senyor vicepresident:

Per acceptació o no de l'esmena.

El senyor Lecha Tena:

Moltes gràcies.

En l'apartat…

El senyor vicepresident:

Un moment, un moment.
Espera, espera, deixa'm ficar el temps.

Quan vosté vullga.

El senyor Lecha Tena:

En l'apartat dels agraïments també he oblidat abans donar l'agraïment molt especial a tota la corporació, a la corporació de l'Ajuntament de Morella, que s'ha desplaçat hui a València, que no deixa de testimoniar la importància que té este punt i la importància que donaríem que en el nostre vot unànime fórem capaços de portar a terme esta iniciativa.

Mire, senyora Álvaro i senyora Navarro -que avui no està ací-, la seua esmena diu: «Les Corts insten al Consell perquè en els pressupostos de la Generalitat per a 2024 es consigne una partida específica i suficient per al parador de Morella».

Senyora Álvaro, és 7 de juny de 2024, són les onze i quart.
Bon dia.
Perquè em dóna la sensació que el seu despertador va una mica retardat.
Li dic això perquè fa exactament sis mesos i set dies que el pressupost de la Generalitat de l'any 2024 està en vigor, està aprovat.
Entonces, no sé molt bé quina esmena li hem de fer als pressupostos de l'any 2024.
Primera qüestió.

Segona qüestió, perquè crec que a vosté no li ha quedat massa clar.
Saben vostés que han estat vuit anys en el govern de la Generalitat?
Me pot explicar quantes partides pressupostàries al llarg d'estos vuit anys han posat vostés en la Generalitat?
Ninguna.
I han fet bé, perquè no és la seua competència, no és la competència de la Generalitat.

En esta llavor particular que vostés porten a terme per a fer…, per a blanquejar… Jo, si es done compte, en ningun moment de la meua intervenció de sis minuts ni he parlat de partits ni he parlat de persones, perquè la meua voluntat en tot moment ere conseguir la unanimitat i no portar-ho al terme partidista, encara que també podria haver-ho portat i ho faré si és menester.

Però, mire, vostés, vostés, que sí que tenen representació en Madrid, per lo qual tenen diputats, a on sí que s'ha debatut esmenes presentades per un partit polític, només per un partit polític, en este cas el Partit Popular, esta és la que es va presentar en els últims pressupostos, no en els d'este any perquè el president del govern ha decidit no complir en la seua obligació constitucional de presentar pressupostos i, per lo tant, no s'han pogut esmentar, però sí en els de l'any passat i en els de l'anterior i en els de l'anterior i en els de l'anterior, però en esta última, per exemple, demanàvem mig milió d'euros per al projecte i per a l'inici de les obres.
I vostés, els seus companys de Madrid, van votar que no a esta esmena on l'haguérem presentat.
Però és que encara li podria dir més.
És que vosté va ser signatària de deu esmenes als pressupostos de la Generalitat d'este any, deu.
I com que tampoc són moltes i encara que la seua esmena la va presentar anit, o jo la vaig rebre anit, m'he molestat en mirar quantes d'elles portaven el nom de Morella i quantes portaven d'elles el nom del parador.
Doncs ninguna.

No obstant això, vull apel·lar al compromís que es suposa que tenim tots i que no obstant…, òbviament no li puc acceptar una esmena d'uns pressupostos de l'any 2024 que estan en vigor d'una administració que no té ninguna competència, però no obstant això l'invito a que accepte i vote a favor de la nostra proposta que, per cert, encara que no tenen vostés representació va ser votada afirmativament i per unanimitat en l'Ajuntament de Morella.

Moltes gràcies.

El senyor vicepresident:

Val, moltes gràcies.

Entenc que no accepta l'esmena.
Per lo tant, hi ha torn de rèplica.

Senyora Àlvaro, vosté disposa de tres minuts.

La senyora Àlvaro Cerezo:

Doncs sí, agafe la crítica.
Evidentment me referia al 2025 tot i que en el 2024 si es vullguera es podria fer la modificació i no hi hauria cap problema.
Estem viables, que queden sis mesos, no?
Per això dels despertadors.
Però jo ja sabia que vosté anava a ficar-li pegues a la meua esmena i això de colaborar entre todos y trabajar sin descanso todos unidos superando ideologies, pues deu ser després de l'estiu perquè ara estan massa cansats.
Una llàstima!
Voran, és que és tot cosa de voluntat.

Miren, jo no sé si se'n recordaran del cas de Penyagolosa.
El convent de Penyagolosa, propietat de l'església, també era una qüestió que s'arronsava durant anys, anys per múltiples parts i que, al remat, el que feia era que no es poguera gaudir d'esta emblemàtica infraestructura.
Doncs, fou el Botànic i la conselleria dirigida en aquell moment per Raquel Tamarit qui finalment va desbloquejar l'assumpte mitjançant un conveni a tres bandes.
Es va desbloquejar, senyories!

Vostés plantegen una comissió a tres bandes on la conselleria estiga de «mirona» però que no fique un euro.
¡Oiga!
, pues no.
Podem fer més que això.
I, de fet, l'èxit de Sant Joan de Penyagolosa és que deuria inspirar-los.

Però mire, jo em tem que no tenen vostés massa interés, perquè… més que res perquè el dimarts passat va estar la seua secretària autonòmica d'este govern, de cultura i patrimoni, de visita en À Punt.
No mos havíem recuperat encara del cas de Camps en À Punt però ja teníem allí a la secretària autonòmica.
I va citar diverses obres patrimonials valencianes que necessiten d'una espenta molt més interessants segons ella que la muixeranga d'Algemesí, però mire, entre totes, totes i totes les que va citar cap ni una, ni una!
de les comarques del nord, i el parador de Morella, ni esmentar-lo, senyor Lecha, ni esmentar-lo.

O siga, així que si el Govern d'Espanya és «malo malíssim», igual de «malo malíssim» que en el 2012 quan estava el senyor Joaquín Puig reivindicant este parador, almenys ha fet alguna cosa.
Vosté no em pot negar que s'estan pegant algunes palustrades, però és que vostés, el delicte que tenen és que són incapaços de dir-li al seu soci en el govern que açò és una prioritat.
Es sent incapaç de dir-li a la senyora Paula Añó, secretària autonòmica de cultura i turisme, que açò és una prioritat.
Serà la primera iniciativa que vosté va registrar però, escolte, no es tracta de registrar iniciativa; es tracta de treballar.
I el primer que tindria de fer és també parlar en la seua secretària autonòmica perquè a açò li fique importància.

Un conveni a tres bandes és possible.
En Sant Joan de Penyagolosa ja es va fer.

Moltes gràcies.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies, senyora Àlvaro.

Senyor Jesús Lecha, disposa de tres minuts.

Quan vosté vulga.

El senyor Lecha Tena:

Sí.
Dos años sin actuar ante el riesgo de derrumbe del parador de Morella.
El Botànic vio urgente proceder tras las catas arqueológicas de 2022 para evitar derrumbes en un informe que caducó y no volvió a remitirse al ministerio.

Sin embargo, según Sangüesa aquí presente, el alcalde, la conselleria de cultura entonces dirigida por Raquel Tamarit, Compromís, no llegó a transmitir el peligro y la necesidad de intervención inmediata al propietario del futuro parador, propietario.
Es decir, a Paradores de Turismo, empresa pública dependiente de Turespaña, Ministerio de Industria y Turismo.
El primer edil, y hago suyas sus palabras porque hoy no puede intervenir, llegó a asegurar ante el resto de la corporación municipal: «Alguien no quería que la obra avanzase y se tomaran las medidas oportunas de conservación».

Senyora Àlvaro, vostés han tingut responsabilitat de govern i vostés tenen una responsabilitat enorme en que en els informes que es van emetre fa tres anys, eixos informes o no arribaren a Madrid o no es faiguere absolutament res.
Vosté m'està dient a mi que nosaltres estem atemptant?
Vosté quant fa que no ha estat al castell de Morella i vosté quant de temps fa que no ha estat al Convent de Sant Francesc.
Perquè si vosté aniguera allí, ara i ho veigguere se li caurie la cara de vergonya de com està.
Perquè lo que s'està fent en la seua negació d'actuacions de qui té competència és perdre el patrimoni de tots els valencians i de tots els morellans.

El senyor vicepresident:

Bé, anem a la fixació de posició dels grups parlamentaris.

Començarem pel Grup Parlamentari Vox.
Disposa de tres minuts.
Quan vosté vulga.

La senyora Llopis Noheda:

Gracias, presidente.

Buenos días, señorías.

Bueno, desde Vox siempre vamos a apoyar todo lo que se refiere a patrimonio cultural y, sobre todo, al mantenimiento, conservación… Y dado de que estamos hablando de una comarca, en concreto de Morella, pues, efectivamente, estamos de acuerdo con lo que estás… la exposición del Partido Popular en que es un lugar que es idóneo, histórico, turístico y, bueno, pues la verdad es que es de extrañar que lleve tantos años, casi estamos hablando pues más de dos décadas, ¿no?
, que se habla de ese posible parador de Morella.

Entendemos… y bueno, y una de las cosas que más nos extrañan, efectivamente, es cuando estaban hablando pues del anterior president, de Ximo Puig.
Yo creo que más interés no podrían tener, pero sí que es verdad que la gestión, pues no entendemos por qué no se hizo prácticamente nada durante estos ocho años de legislatura, porque yo creo que el interés sí que estaba, pero la gestión, pues se ha visto que ha sido nula.

Y ahora el problema que tenemos es que no sé si llegará a ser un parador o se podrá convertir en otro tema cultural, pero lo que sí que es necesario es dar una solución y desbloquear algo que está ahí parado y no se puede dejar perder porque es un patrimonio, pues de nuestra nación.

Se ha comentado sobre Paula Añó.
No sé, me ha extrañado un poco porque es la secretaría autonómica de Cultura y Deporte, pero no es de turismo, exactamente.
A ver… Efectivamente es un patrimonio cultural, pero también estamos referenciándonos al tema de turismo, ¿no?
Entonces, yo creo que tampoco es su competencia excepcionalmente para ella.

Y, bueno, pues yo creo que el hacer una actuación es necesaria.
Sí que es verdad que constituir, bueno, pues una comisión de trabajo siempre y cuando no suponga pues un quebranto económico para lo que son pues todos los valencianos y valencianas, porque las comisiones, ya sabemos, de trabajo que a veces conllevan sus costes, pero sí que creemos que hay que reunirse, hay que sentarse y hay que empezar a dar soluciones ya encima de la mesa y no dejarlo pasar más tiempo.

Por lo tanto, nosotros pues vamos a apoyar la propuesta del Partido Popular, porque entendemos que por lo menos hay que dar soluciones.

Muchísimas gracias.

El senyor vicepresident:

Gracias, señora Llopis.
 (Remors)

No.
No… Ha aceptado el… (Veus) No hay contradicción en su propuesta.

Pasaríamos al grupo del Partido Socialista.
Señor Blanch, un momento.
Cuando usted quiera.

El senyor Blanch Marín:

Moltíssimes gràcies, senyor president, per a poder saludar a tota la gent de Morella que està avui en esta sala, donat que és prou significatiu el tema.

I, vaiga per davant i per a que quede clar des del principi que el Grup Parlamentari Socialista va votar incondicionalment a favor d'esta proposició no de llei del grup Popular en els termes i tenor en els que ha sigut redactada.

És evident que per a Morella, doncs el projecte de parador de turisme no és només una manera de recuperar patrimoni històric i cultural al voltant del Convent de Sant Francesc sinó que és la consolidació d'un model turístic de qualitat que ha segut la constant de la ciutat i de la seua gent durant els darrers trenta anys d'història i que han imprés marca i caràcter a la resta del territori pel seu bon fer.

També és evident que és una oportunitat per a la creació d'ocupació de llocs qualificats, de dignificació de treball en un sector que presenta greus problemes per totes i tots coneguts i, al remat, de la consolidació de famílies i persones al territori lluitant contra la gran xacra que és el despoblament als nostres municipis d'interior.
Un projecte que ha presentat grans dificultats i retards però que no ha de fer que perguem de vista el poder arribar a una satisfactòria execució.

Confio que haiga sigut eixa la motivació del present debat i no la proximitat d'unes eleccions.
Crec profundament que no podem resoldre determinades restes del nostre temps com és el parador si no ho fem tots junts, partim de que podem tindre diferents posicions, motivacions o visions diferents, en ocasions rellevants.
Tenim els mateixos objectius, que podem veure-los diferents i venir de llocs diferents però totes i tots volem anar en la mateixa direcció, cap a un futur millor per als nostres fills i nets i, en conseqüència, per a eixa Morella que tant volem.

Eixe concepte ve de la nostra absoluta fe i en la decència i generositat de la gent de Morella, i també ve de la nostra coherència com a socialistes en la vida municipal, en tota la història i en tota la nostra dedicació a la política per conviccions, perquè no volem deixar passar els trens del progrés de la nostra ciutat, tal i com ha reiterat el meu partit als plenaris municipals.

I ahí està el projecte de parador en el qual fins ara han sigut els dos partits en la vida municipal, amb moltes discrepàncies en la manera d'enfocar-lo i fer el plantejament, però sempre fent declaració pública de que volem el parador de turisme per a la nostra ciutat.
I estic especialment content, no només de llegir i recolzar esta proposició del PP eliminant actituds que no sempre els han honorat, sinó perquè ens tranquil·litza veure ací que està l'alcalde de Morella i volem entendre que un tercer partit es suma a l'objectiu d'aconseguir el parador després d'haver llegit unes declaracions molt poc afortunades sobre canviar el destí del parador per a altres usos que no ajuden a que el projecte pugue tirar avant.

No sé si ha vingut perquè ha canviat d'opinió, si l'han portat vostés com a condició per a continuar en el seu pacte de govern, però la seua presència ací és per a visualitzar la unitat de totes i tots.
I això és en tot cas positiu.
I jo agraïsc el treball fet per a que avui estiguere en Les Corts.
Eixe crec que és l'esperit i no altre el que té d'imperar en els grans projectes que impulsen a la nostra ciutat.

Per això i per moltes altres raons, votarem a favor de la proposició no de llei presentada a esta comissió.

Moltíssimes gràcies, senyor president.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies.
(Algú diu: «No és que voten a favor.
És que en el moment que diguen algun argument que no va en contra de la filosofia de la proposta n'hi ha rèplica.
(Inintel·ligible) …»)

Entenc que voten a favor.

El senyor Blanch Marín:

Clar, això implicarà (veus) que nosaltres tenim rèplica, eh?
Sí, que tinc dret, que tinc dret però, vamos, no sé on han trobat una… El president que valore però jo no sé on n'hi ha hagut cap contradicció, però bueno… Suposo que… suposo que és la intencionalitat d'esta PNL, no?

El senyor vicepresident:

Espera un moment.

El senyor Blanch Marín:

De buscar contradiccions.
(Rient)

El senyor vicepresident:

Senyor Ernest, que sàpiga que si se li dona tres minuts conclourà el senyor Blanch les rèpliques.
Per tal de que siga participatiu i en la voluntat de que…, ja que està el consistori majoritari, doncs bé, anem a continuar debatent.

Té tres minuts.

El senyor Lecha Tena:

Sí, moltes gràcies.

En primer lloc, com no podia ser d'una altra manera, agrair el vot afirmatiu en este cas, tant de Vox com del Partit Socialista, però sí que m'agradaria fer algunes puntualitzacions que crec que no han sigut del tot correctes.

Vosté ha fet referència a la posició que puga tindre en este cas l'alcalde de Morella.
Mire vosté, l'alcalde de Morella va votar afirmativament fa a penes tres setmanes.
Jo ja entenc que vosté, a la millor, l'activitat municipal a la millor no la seguix molt, però es va portar a debat i es va votar esta per unanimitat, i quan es diu unanimitat són tots.

En segon lloc, i me pareix molt important, efectivament, esta és la primera vegada que parlem ací d'esta iniciativa i esta és la primera vegada que jo soc diputat, no com vosté que ha tingut altíssimes responsabilitats, no només en el Partit Socialista, sinó en estes Corts.

I en tercer lloc, i no menys important, i jo diria que més important és: vosté ha fet referència a que allí existix el projecte… No, senyor Blanch, no, no n'hi ha projecte de parador.
I no és que ho diga jo, que ho podria dir: vaig a llegir-li una contestació a una pregunta escrita que l'any 2021, fa tres anys, als senadors Prada Ten, Salomé; Martínez Mus, Vicente; Fabra Part, Alberto… Se li diu diverses coses de part del ministeri que resulten molt interessants.
La més important és l'última frase: «Cuando termine el contrato en 2021…» El contrato es fea referència al de les últimes cates arqueològiques, que tinc que recordar que avui tamé ens acompanye un funcionari ja jubilat, feliçment jubilat, però que en aquell moment tenia una alta responsabilitat, com ere el director territorial de cultura, que sempre va dir que s'havien de fer les cates…, que es va licitar una obra sense que estigueren fetes totes les cates, que es va licitar una obra per 17,8 millons d'euros i que es va adjudicar amb una baixa d'un 35Â %, per 11,6 millons d'euros, en l'any 2009, i que el 9 d'octubre de 2018 eixa empresa, pràcticament deu anys després, renuncie a eixe contracte, a un contracte que haguere pogut renunciar als huit mesos de no portar-se a terme, que casualitat que la moció de censura va ser l'1 de juliol del 2018!
, que tots els tenim que indemnitzar a eixa empresa adjudicatària, que n'hi hauria que aclarir per què es va adjudicar una obra sense que estigueren tots els informes arqueològics fets, i eixa és una responsabilitat que només la pot contestar qui en aquell moment estave.
.
.
Eixa pregunta diu: «Cuando termine el contrato habrá que realizar un nuevo proyecto y posteriormente licitar una nueva obra».

Per cert, estem en el punt zero.
No és que el projecte anterior servix… No, no, no, és que n'hi ha que fer un projecte nou.
I, miren, aprofitant que vostés han rescatat a estes eleccions europees a Leire Pajín i aquella frase meravellosa de la «conjunción planetaria», només vaig a recordar-los una qüestió: fa dos dies, i quan dic fa dos dies és la passada legislatura, vostés governaven l'Ajuntament de Morella, vostés governaven la diputació de Castelló, vostés governaven la Generalitat Valenciana i vostés governaven el govern central.
Mai en la vida havie passat que el mateix partit governara les quatre administracions: el parador de Morella…

El senyor vicepresident:

Vaiga concluint…

El senyor Lecha Tena:

…no està.

Moltes gràcies.

El senyor vicepresident:

Ara el senyor Ernest…

El senyor Blanch Marín:

Moltíssimes gràcies,…

El senyor vicepresident:

…disposa vosté de tres minuts.

El senyor Blanch Marín:

…senyor president.

Només per a remarcar la improcedència d'esta intervenció, perquè no té precedents en altres comissions.
Però, bé, ja he dit que açò ere alçar el velo de lo que ere la veritable intenció d'açò.
Ja dic que esperava que no fos la proximitat electoral la que justificava el present debat.
Però sentint l'ànim partidiste i clarament mitinero del diputat Lecha en esta comissió, jo no em vaig a resistir tampoc a fer determinades puntualitzacions que són fets objectius i invariables del que ha segut la història d'eixe projecte i dels que ens hem sentit partíceps, sempre i en tot moment, quan hem integrat l'equip de govern municipal, amb totes les hores que hem invertit en el aquest i com tot…, i com no, actualment, en l'honor i responsabilitat que em toca de ser diputat a estes Corts, per defensar els interessos de Morella i la seua comarca.

Les majors traves i dificultats que s'han produït per a l'avanç del projecte de parador no han sigut fora de Morella, sinó dins del Partit Popular de Morella, sempre ben acompanyats pels seus companys que estaven a la diputació i a la Generalitat.
Exactament com ara.
Des de la Generalitat, quan van boicotejar i impossibilitar des de València que el contracte adjudicat a Sacyr es puguere portar a terme.
D'ahí la paralització, que es tinguera que refer tot i que estiguem on estem a dia d'avui.
Per no recordar les ocurrències de penjar pancartes a les torres, la d'impedir el túnel d'accés, la proposta de construcció d'un viaducte amb pilastres de formigó per damunt de les muralles, o les amenaces continuades de Carlos Fabra de reclamar la reversió dels terrenys a la diputació perquè no es fere el parador.
Aixina de dur.

I, clar, ací, després d'adjudicada l'obra a Sacyr, l'obra i projecte del parador, cultura i Francisco Camps la van parar, i mai va començar.
Ho ha explicat bé, lo que passa és que la posició és diferent, la versió dels fets.
Generalitat Valenciana del PP: n'hi havia un projecte i es va licitar, i el responsable de la paralització, doncs, ho ha dit vosté, s'ha sentat ací, unes files més enrere.
El fet indiscutible de tot açò és que sempre que s'ha avançat en el projecte ha segut de la mà del Partit Socialista en el Govern d'Espanya: el túnel d'accés, la rehabilitació i restauració de la muralla o totes les prospeccions arqueològiques executades i que suposen millons d'euros pagats pel Govern d'Espanya de manera efectiva.
Tot el contrari que el PP, que sempre venia a vendre fum a Morella, a dir-mos «parador, parador», i després, de forment, ni un gra.
¡Ojo!
, Rodrigo Rato, un gran valedor.

Crec que és més important que quan estiga ixe parador puguem dir que ha segut una cosa de totes i tots i que el reconéixer que ha segut producte de discussions d'interés partidista en res beneficien al futur de Morella i del projecte.
Si eixa era la seua intenció quan l'ha portat ací este matí, espero que s'ho facen mirar, per lo poc edificant que deixen vostés en la, una vegada més, mala imatge que transmeten sobre Morella.

No obstant, nosaltres ens mantenim en l'esperit inicial que ha inspirat la meua primera intervenció i malgrat la desafortunada intervenció del diputat popular i per la coherència habitual que caracteritza el nostre grup a Les Corts i a l'Ajuntament de Morella, mantindrem el nostre vot a favor de la PNL presentada.

Moltíssimes gràcies, senyor president.
(Veus)

El senyor vicepresident:

Gràcies

Doncs, sí que era necessari un torn de rèplica, perquè (veus) han quedat les coses més clares.
(Veus) Anem a passar…, anem a passar a votació d'esta proposta no de llei.
¿Vots a favor?
Unanimitat.
Amb 13 vots…, unanimitat.

Proposició no de llei sobre ajudes al sector ceràmic, presentada pel Grup Parlamentari Compromís (RE número 9.
437, BOCV número 41)

El senyor vicepresident:

Anem al tercer punt de l'orde del dia, que és toma en consideració de la proposició no de llei (veus) sobre el sector ceràmic… (Veus i sorolls)

 

Ah!
, bé, un moment, moltes gràcies per la vostra assistència i el vostre silenci.
(Pausa.
Veus)

Val, d'acord.
Anem a començar el tercer punt de l'ordre del dia.
Per a la defensa de la proposició no de llei té sis minuts i està a càrrec de la senyora Mònica Àlvaro.
Quan vosté vulgue, pot iniciar…

La senyora Àlvaro Cerezo:

Moltes gràcies, president.

Durant (inintel·ligible) … setembre 2023, Mazón va prometre un increment de 50 milions d'euros per a arribar al 100 milions d'euros de préstec de la ceràmica, cosa que ja s'havia anunciat per l'anterior govern, caldria afegir.
Però Mazón diu que anava més enllà i afirmava, com podem llegir eixe dia en l'ABC que «el objetivo -según ha señalado Mazón- es que de aquí a final de año poder autorizar, simplificar, abordar tres y cuatro veces más de las operaciones crediticias que se han dado en este año y medio, ya que tan solo se han producido once.
Así, la iniciativa estima cerrar entre cuarenta y cincuenta operaciones en el último trimestre del 2023»… «Cuarenta», «cincuenta», «operaciones en un trimestre».
Resultat del 2023: 23 operacions, o almenys això em contesta a mi la conselleria quan li formule pregunta parlamentària.
Ni 40, ni 50, ni tan sols 30: 23… I no durant un trimestre: durant tot l'any.
Senyories, això és quedar-se una miqueta lluny dels objectius.

L'any 2023 va tancar molt mal per a la ceràmica castellonenca.
En novembre, com ja apuntava la iniciativa que vostés hauran llegit, el sector del taulell ja havia perdut un 20Â % de la seua producció.
I en desembre es tancava l'any amb dades tan nefastes que no es veïen des del puntal de la crisi global al 2009.
Concretament, es compara eixe mes, desembre del 2023, amb agost del 2009, i xifrava la pèrdua de producció en aquell moment en un 29,3Â %.
Finalment, en febrer s'anunciava, lamentablement, el tancament de Roca Tiles sense cap mediació de la conselleria d'indústria, a qui encara estan esperant els i les treballadores de l'empresa, amb les quals nosaltres, òbviament, sí que ens vàrem reunir.

El sector va rebre 70 milions promesos per part de l'estat central a final del 2023 i principis del 2024.
I també un altre anunci, ja que el pla «exprés» de Mazón, insistim, anava a tancar 40 o 50 operacions en un trimestre, i en tot l'any en va tancar 23, doncs, a totes llums, no estava funcionant.
Aleshores, a principis d'any Mazón va prometre 600.
000 euros d'ajudes directes.
Res de préstecs, (veus) ajudes directes.
Però hauríem d'esperar a principis de febrer perquè el president, en una visita, això sí, «exprés» a la Diputació de Castelló diguera que eixa ajuda directa anava a ser un pla de promoció internacional de la ceràmica.
La pròpia Nuria Montes, eixe mateix dia, que estàvem ací en el ple, quan va pujar a la (inoïble per raons tècniques) … Tal qual.

El problema a totes llums es troba en el gran desconeiximent del sector.
La ceràmica no té problemes, o no tenia, d'exportació, ni tampoc de renom del producte, ja que durant anys i anys ha estat líder en exportacions tant al País Valencià com a la resta de l'estat.
El problema de la ceràmica, com no ens fartem de repetir, ha estat la dificultat per fer front als costos de producció.
De fet, les exportacions repuntaven lleugerament al gener, abans de l'inici d'este pla, tot i que els costos productius encara estaven ofegant les empreses i abocant a ERTE dels quals encara no ens hem recuperat totalment.

La baixada d'estos costos productius, tots i totes hem notat, nosaltres mateixa en les nostres cases, una baixada del preu de la llum, el pagament de les ajudes per a la cogeneració i les ajudes al sector promeses per l'estat i, com no, i per descomptat, l'esforç dels fabricants ceràmics i esmalters, estan fent que s'atenue la crisi en este segon semestre de l'any, no per una campanya publicitària ni tampoc per eixe pla exprés.
De fet, són les empreses ceràmiques les que demanen esta iniciativa.
Durant el 2024 l'IVF ha presentat tres línies a les quals poden acollir-se les empreses ceràmiques: la línia Feder, la línia general i la línia «Invierte gran empresa», esta última per a empreses de més de tres mil treballadors.

Si les analitzem, veiem que el sector té raó quan parla de que el TNR, el tram no reembolsable, tot i que en alguns moments, amb alineació completa de tots els astres, conjugació interplanetària i eclipse del Sol mediante, pot arribar a un tram no reembolsable d'un 30Â %, però que siga un tram no reembolsable no eximeix que no genere interessos: amb una alineació idèntica dels astres, dels cometes i no caiga cap meteorito, van des de l'euríbor, en un 3 i pico en les grans empreses, que no són la majoria de pimes del sector, tot cal dir-ho, i un 2Â %…, 2 i pico, en les subvencions del fons Feder.

És per això que esta iniciativa demana o bé un estudi d'implement del tram no reembolsable per compensar el que l'empresa gasta en interessos…, en interessos, o bé una baixada d'interessos, que també seria factible, o ambdós estudis per a obtindre les dades de si una combinació en ambdós, tant en el TNR com en els interessos, pot ajudar a que els diners dipositats en estes línies arriben a on toca, que no és altre que el sector ceràmic.

A banda d'això, altres assumptes no menors dels que es queixa el sector és la comissió d'apertura de les operacions que establix l'IVF, algunes són de 15.
000 euros més interessos; o fins i tot els avals, que bé o es paguen, altres 15.
000 euros, o bé s'aconseguixen via SGR, Societat de Garantia Recíproca, que segons el sector en molts casos es denega, tot i quan s'aprova estos també tenen un cost.

Pensem que és el moment d'empendre estos estudis seriosos i en la línia que sol·licita el sector, de cara a tindre la feina avançada en la confecció dels pressupostos de la Generalitat.

Moltes gràcies.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies.

No n'hi ha cap esmena presentada.
Per tant passaríem a la fixació de la posició de vot.
Començaríem pel Grup Parlamentari Vox, senyor Jesús Albiol, quan vosté vulga.

El senyor Albiol Talaya:

Muchas gracias, presidente.

Buenos días, señorías.

Bueno, pues, yo entiendo que Compromís, ahora que vienen las elecciones europeas y normalmente estos temas que solía defender el señor Marzà, que hoy no está, porque está haciendo campaña, pues, quiera salir a la palestra diciendo que ellos apoyan al sector cerámico y que lo hagan, pues, cómo no, atacando al nuevo gobierno de PP y Vox, diciendo que lo que están haciendo es insuficiente… Claro, ¿qué van a hacer?
, ¿qué van a decir ellos?

Pero la realidad es que el mensaje de Compromís ya no cala.
No cala porque Compromís, firme y fiel defensor de la Agenda 2030 y del pacto verde, una Agenda 2030 que no hemos votado los españoles, una Agenda 2030 que es contraria a los intereses del sector primario y también del sector industrial y, en concreto, de la cerámica, que es la industria más potente de la provincia de Castellón, pues, claro, si es que están a favor de él, lo que realmente les está perjudicando.

El sector industrial, o sea, perdón, el sector cerámico de Castellón, que en el último periodo ha perdido ya, pues, unos mil setecientos empleos y que, además, están en riesgo otros quince mil trabajadores que se pueden ir a la calle.

¿Y todo esto por qué pasa, esto por qué es?
¿Es porque no se dan ayudas suficientes?
De hecho, el señor Marzà, cuando vaya al Parlamento Europeo, si tenemos la mala fortuna de que finalmente Compromís saque tres eurodiputados, ¿qué propuestas va a hacer desde Europa?
¿Que se den más ayudas, que se dé más dinero?

Realmente, desde Europa no es eso lo que hay que hacer, porque no bastan las ayudas; aparte, las empresas no se crean para pedir dinero, las empresas se crean porque creen que van a poder ser productivas, que van a generar riqueza y que van a generar empleo.
¿Qué pasa?
Que desde Europa, pues, se les impone, en este caso, la cuota de emisiones de CO2 y se les aplica un impuesto revolucionario que, al final, oiga, es que…, las empresas quieren que se les dé facilidades, que se les permita trabajar, y bastaría con que no se les saqueara el bolsillo, que es lo que se hace con el impuesto al CO2, todo para reducir las emisiones a la atmósfera, pues, en un 0,00…-eterno cero-…1, y sin embardo tenemos a Asia, tenemos…, o sea, tenemos a China, tenemos a la India, tenemos a Estados Unidos, que emiten mucho más CO2, pero que no se aplican, no se autosancionan con estas imposiciones ideológicas, que sí, que desde Europa se aplican a nuestro sector industrial, y que le penaliza, le penaliza las cuotas que se ponen de emisiones de CO2, y les penaliza la falta de soberanía energética.
Por un lado se les saquea el bolsillo con el impuesto revolucionario de CO2 y por el otro lado se les ofrece una energía, desde luego nada barata, que encarece su producto y les hace menos competitivos.

Así que, si de verdad queremos ayudar a la cerámica, tenemos que cambiar las cosas en Europa.

Muchas gracias.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias.

Abrimos turno de réplica.
Señora Álvaro, tiene tres minutos.

La senyora Àlvaro Cerezo:

Sí, desde luego, Vox no defrauda mai, i, òbviament, ja mos ho esperàvem, més que res, perquè els que som de la zona i taulellers, pues, el dimecres en l'Alcora ja puguérem sentir totes i tots i també la gent que treballa en el sector ceràmic, la vergonyeta que dona este partit.
Vox va anar el dimecres, fique en antecedents, a l'Alcora a dir coses com estes, Massó: «Vox aboga por derogar las políticas verdes de Bruselas para salvar el sector del azulejo».
Lo que ja ens ha repetit el senyor Albiol: «La candidata a las elecciones europeas dice que la solución pasa por la soberanía energética».
Molt bé.

Per si encara no s'han enterat, esta proposta no de llei parla de millorar els préstecs -que no les ajudes- que es fan, entre altres coses, per a millorar la inversió de les empreses i per a millorar la sobirania energètica de les empreses.
I entre els supòsits més demandats de les empreses a l'hora d'accedir a estos préstecs, es troba la compra de plaques solars i altres tipus de fonts renovables.

Perquè la sobirania energètica, i crega'm que jo sé alguna cosa més que vosté de sobirania, va d'això, (veus) de permetre que les empreses siguen «independents» en la generació d'energia.
I vostés apunten a que no, que cal seguir depenent del gas de Rússia i d'altres llocs i que no s'ha d'incentivar altres mètodes que sí permitisquen la «soberanía» i la «independència» de les indústries, que fins i tot estan contra la cogeneració, que, oiga, que ja el vam escoltar el ple de la setmana passada i, la cogeneració, lo que es tracta és de reutilitzar un gas que ja han comprat i ja han consumit les empreses.

Mire, amb arguments com els que vostés demanen avui i reproduïen el dimecres en l'Alcora o en el ple en contra de la cogeneració, es demostra que vostés, en el govern, estan d'adorno, i entretenen a l'audiència a base de prohibir a Barbie o insultar a les sogres, val?
, en la campanya eixa que s'han tret en Castelló del dia de la sogra, que diuen coses tan boniques com «Sonríe, tu suegra te está vigilando» o «Piénsalo bien, cualquier opción sería mejor que ir a comer a casa de tu suegra».
Així que, mentre vostés continuen fent de «cuñaos» del govern, nosaltres intentarem posar trellat a tot este destrellat.

Moltes gràcies.

El senyor vicepresident:

Gran sentit de l'humor.
(Veus)

Tiene…, ¿quiere (veus) tener turno de réplica?

Tiene tres minutos, señor Albiol, cuando quiera.

El senyor Albiol Talaya:

Bueno, es maravilloso escuchar a la señora Mònica Àlvaro sacar la Barbie y sacar las campañas de comercio de mi compañero Alberto Vidal en el Ayuntamiento de Castellón, porque eso quiere decir que, al final, pues, no tiene argumentos, y por lo menos nos ha hecho reír un poco.

Vamos a ver, la realidad es la que es, la realidad es que las empresas azulejeras, el sector cerámico, y el sector industrial en general, pero el sector cerámico, que es del que estamos hablando, está ahogado.
Yo no sé si ha visto la noticia de las esmalteras, que lo están diciendo, que es que las imposiciones de Europa están acabando con ellos… ¡Que no lo dice Vox, señora Mònica Àlvaro!
, que lo dice el sector.

Claro, es que ustedes se arrogan una superioridad moral, una superioridad en todos los ámbitos, y yo lamento decirle que eso no es así.
Ustedes no son superiores en nada.
La izquierda no es superior en nada.
En algunas cosas acertarán, en otras no, y en otras cosas, pues, unos seremos mejores y otros seremos peores, pero, desde luego, superiores, ustedes, pues, no son, ni hablando de soberanía… Ustedes tienen un concepto de la soberanía y tienen una idea y nosotros tenemos otra, y tan legítimo es que usted la defienda como que la defienda Vox.

¿Que le molesta Vox?
Pues, se tendrá que aguantar porque resulta que 300.
000 valencianos nos han elegido para que les representemos.
Así que, usted, pues, no tiene ni superioridad moral, ni la tienen en la cultura, ni la tienen para hablar de soberanía, ni la tienen para hablar de democracia.
Tan legítimo es su partido, mientras cumpla la legalidad vigente, como el nuestro.
Y ya está y no pasa nada.

Y volviendo al tema de la cerámica: hay que ayudarles, claro que hay que ayudarles, porque los políticos les han llevado a una situación de emergencia, a una situación límite, por eso hay que dar ayudas.
Pero las ayudas no son la solución, la solución es acabar con toda la legislación que ha salido mal parida de Europa, por la Agenda 2030, por el Pacto verde europeo, y hasta que no se acabe con eso van a seguir igual.
¿Vamos a estar toda la vida dándoles ayudas por aplicar unas imposiciones ideológicas o lo coherente y lo sensato sería acabar con todas esas imposiciones ideológicas que llegan desde Europa?
Bueno, pues, el 9 de junio, los ciudadanos españoles tienen la oportunidad de decir qué es lo que quieren para España.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias.

Pasamos al turno del Grupo Parlamentario Socialista.
Señor Blanch.

El senyor Blanch Marín:

Gràcies…

El senyor vicepresident:

Un momento… Cuando quiera usted.

El senyor Blanch Marín:

Gràcies, senyor president.

Doncs, ja fea dies, suposo que fa temps que no coincidíem en una comissió, que no li agraïm a la senyora Mònica Álvaro alguna iniciativa propositiva, eh?
, que pensem que s'ha de tenir molt en compte donada la situació específica en què es troba el sector tauleller, sobretot a les comarques de Castelló, de les quals és bona coneixedora.

Som totes i tots molt conscients de la dura situació del sector ceràmic i de les dificultats per les quals passa, i és ben cert que fins a fa un any el sector ha rebut els 45 milions d'euros de crèdit de l'Institut Valencià de Finances, gestionat ja per l'anterior govern del Botànic de Ximo Puig, aixina com 74 milions d'euros del Govern d'Espanya presidit per Pedro Sánchez, que no són quantitats a menysprear ni molt menys.
El ministeri ha afegit a això l'aprovació d'una excepció fins als dotze mesos per a complir la llei de subvencions i regularitzar el pagament als proveïdors garantint que no es tinguen que tornar les subvencions, perquè complixen perfectament la seua finalitat.

És veritat que al senyor Mazón, doncs no li agrada el dilluns, però l'experiència del darrer any és que no li agrada el dilluns ni cap dia, en això que es diu treballar treballar, i que eixe esperit, doncs, s'ha contagiat per a la pràctica totalitat del Consell, que, malgrat que es van trobar en perfecte funcionament la maquinària econòmica i industrial del Consell, el primer que van fer és anar-se'n de vacances i després fer allò que ja es coneix com a «mazonada», no?
, «eso de mucho hablar y hacer nada», aixina com tirar falsament la culpa a l'anterior govern de la seua falta de gestió a les conselleries, i en este cas també, que és el que ens ocupe.

Tenim que recordar que el Grup Parlamentari Socialista va presentar ja al plenari de febrer una esmena per a instar el govern de Mazón a implementar noves mesures de suport al sector ceràmic, no només demanar acció estatal, i en eixe àmbit demanaven, primer, l'ampliació en 15 milions d'euros de la línia de finançament de l'Institut Valencià de Finances destinada al sector ceràmic i, en segon lloc, equiparar el tram no «reembolsable» al qual fa referència aquesta iniciativa de les operacions d'inversió, i estendre a vint anys el període de devolució dels préstecs que dona l'IVF a la indústria de la ceràmica per a compensar els efectes de la crisi energètica de 2022.

¿Què és el que van fer els grups del pacte de la «servilleta» i de la vergonya?
Doncs, votar directament en contra… En contra, eh?
 És a dir, mentres d'un costat (veus) carreguen tintes contra el govern central (algú diu: «Xxt») dient que les ajudes són insuficients, i ho tenim que aguantar setmana sí, setmana tamé, (veus) per altre costat s'oposen directament a ajudar al sector.
I és que el govern del PP i Vox no és capaç d'activar ni una sola línia de suport al principal motor econòmic de les comarques de Castelló, quan tenen les competències per a fer-ho.

El grup Socialista veu amb bons ulls la proposta de Compromís, ja que tota ajuda al sector ceràmic serà benvinguda, i instem al Consell a que se pose a treballar ja en benefici del sector, assumint la seua responsabilitat autonòmica.

Per això, moltes gràcies, senyora diputada, per la iniciativa.
Votarem a favor d'aquesta proposició no de llei sobre ajudes al sector ceràmic.

Moltíssimes gràcies.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies, entenc que no n'hi ha posició contrària.
Passaríem a l'exposició de fixació de vot del Grup Parlamentari Popular.
Té la paraula durant tres minuts la senyora Llop.

Quan vosté vulgue…

La senyora Llop Montó:

Sí, moltes gràcies, senyor president.

Bé, mire, senyora Àlvaro, la veritat és que m'alegre molt que vosté haja presentat aquesta PNL.
Almenys la veritat és que pareix que els interessa algo lo que passa en el sector de la ceràmica, perquè, clar, és que després de deixar-se més del cinquanta per cent d'inversions reals, en l'últim pressupost que vostés van gestionar, sense executar, doncs, la veritat, és que només puc dir-los que benvinguts a la lluita per la ceràmica, encara que siga, doncs, per supost, aparentment.
Perquè una cosa és pregonar, que vostés la veritat és que això reconec que ho fan superbé, això ho fan de categoria; i una altra molt diferent és fer… Fer, senyora Àlvaro, donar solucions als ciutadans, que per això mos han votat, per a donar solucions, i per no donar-les és per lo que vostés estan on estan.

Però, clar, és que al final tant d'aparentar, tant d'aparentar, al final, doncs, u es perd.
I la veritat és que esta PNL és que no té sentit, entre altres coses perquè en octubre de l'any 2023 ja varen aprovar en el ple una PNL que recolzava el clúster de la ceràmica impulsada pel Partit Popular, a què vostés, no sé si se'n recordarà, va votar que sí, i els senyors socialistes van votar que no.

I parlant ja més dins de la PNL, val?
, no té sentit, primer, perquè demana en el seu primer punt i en la seua primera frase, demana de forma immediatament i urgent estudiar…, estudiar de forma immediatament i urgent, quan vostés governaven fins despús-ahir i…, en estos huit anys, què és lo que han fet pel sector ceràmic?
, recolzar a Sánchez i a Ribera?
, ¿el president i la ministra que ha fet més mal al sector ceràmic de tota la història?
Els mateixos que han tingut la cara de donar ajudes…, no, de donar ajudes, no, de donar almoina al sector ceràmic, ficant totes les traves que han pogut i més per a gestionar sols 70 millons d'euros per més de cent empreses davant de quasi dos mil millons d'euros que este sector aporta a l'estat.
I en comparació ja d'uns altres països com Itàlia, doncs, ja ni contem.

I això, en compte de tanta burocràcia i tanta cosa, lo que vostés hagueren tingut que fer és plantar cara, lo que ara diuen, i han deixat a la seua sort al sector que representa casi el trenta per cent del PIB de la província de Castelló.

Segon, perquè és que el passat dia 26 de setembre, el consell general de l'IVF ja va incorporar un tram no reembolsable addicional del 10Â %, com a mesura de recolzament a les empreses del sector ceràmic.
I, tercer, perquè la rebaixa del tipus d'interés que vosté demana també en el segon punt de facto ja està fent-se, perquè és que les empreses poden acollir-se ja amb un interés del 3,3Â % fix, lo que suposa que els possibles increments de l'euríbor no els afecta.
Per tant, l'interés oferit per l'IVF és inferior a l'índex mensuals de l'euríbor.

I per tot açò, senyora Álvaro, és que açò no té sentit i, per supost, no anem a recolzar-li la PNL.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies, senyora Llop.

Entenc que n'hi haurà rèplica.

La senyora Àlvaro Cerezo:

Sí, a vore…

El senyor vicepresident:

Disposa de tres minuts, senyora Àlvaro, quan vosté vulga.

La senyora Àlvaro Cerezo:

Senyora Llop, no vull ser pardal de mal agüero, no?
, però no vullga saber com està l'execució del seu partit.
Crec que la setmana passada, del seu govern!
, arribaven a un 5Â %… Vamos, no parlem d'execució pel bé de vosté.
I, clar que recorde l'esmena a la proposta no de llei en el ple del Partit Popular, la vaig signar jo… Clar que la recorde.
I hi ha moltíssimes coses d'eixa esmena que no hem tornat a saber, com tampoc hem tornat a saber res més dels 600.
000 euros en promoció ceràmica, que ahí estaran, val?

Però, mire, esta proposta continua sent més necessària que mai.
Cal un replantejament de com s'estan fent les coses.
Si vosté no la veu, jo li l'explique, cap problema.
Ja li he dit com estan els interessos avui en la pàgina de l'IVF.
Però és que no li ho diga jo, és que un diari de la nostra zona, el Mediterráneo, el 14 de maig, publicava este titular, oiga: «La ventanilla del IVF se cierra para la cerámica de Castellón».
Diari Mediterráneo, maig, 14 de maig, mentres estàvem en festes vosté i jo, val?
Encara quedaven set mesos per a acabar l'any i l'IVF cierra por vacaciones.
El diari diu que mentres la línia Feder, que és a la que s'estan acollint majoritàriament les empreses, s'ha ampliat fins al 30 de juny, tal com publica el diari, «seis semanas antes el IVF cierra la ventanilla».

Home, és que ens queixem molt de l'estat, però vostés sis setmanes abans ja diuen a les empreses que no poden sol·licitar la línia Feder que s'ha ampliat fins el 30 de maig.

I, mire, també els deixa un «recadet» el diari: «A pesar de las continuas peticiones formuladas por este periódico, desde la conselleria de hacienda no se han ofrecido datos actualizados sobre el dinero destinado a esta línea».
Jo pensava que només me passava a mi per roja separatista, però veig que a la premsa vostés tampoc li donen…, no li donen tampoc les dades.
I, per descomptat, no li donen les dades de l'execució.

Però, mire, l'excusa que diu la conselleria per chapar abans i anar-se'n a la platja és que el tancament sis setmanes abans que s'acabe el termini Feder que s'ha ampliat és per a estudiar millor les operacions presentades.

Però sap realment des de quan fa que les empreses són dissuadies per a no presentar-se?
Si entra en la pàgina de l'IVF -si la troba-, li apareixerà un lletreret, que jo li l'he dut ací, que diu: «Le informamos de que las solicitudes presentadas a partir del 15 de abril de 2024 de la línia Reactiva Feder se encuentran en estos momentos en la espera.
Le comunicamos que las solicitudes presentadas a partir del 15 de cuatro de 2024 de la línia gran empresa industrial se encuentran en estos momentos en lista de espera».

És a dir, aquelles que se presentaren abans del 15 d'abril no tenen resposta.
Però, evidentment, este anunci el que està dient és que a partir del 15 d'abril no tens ni la mínima remota possibilitat de vore la teua sol·licitud aprovada.
De veres, són vostés molt malfaeners i, a més, no tenen ningunes ganes de millorar.

Moltes gràcies.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies.

Conclosa la rèplica de Compromís, continuarem amb la rèplica de la senyora Llop.
Quan vullga.

La senyora Llop Montón:

Moltes gràcies, president.

Mire, si amb tot el que li he dit abans vosté la veritat és que encara troba el sentit d'esta PNL, si damunt ja li sumem les mesures que de veritat el Consell de Carlos Mazón està fent, perquè ara sí que s'estan fent coses per la ceràmica, la veritat és que encara té menys sentit.

I li ho dic perquè escolte, òbriga bé les orelles.
Mire, mesures com el recolzament a projectes estratègics d'Anffecc, dirigit específicament a la descarbonització del sector de frites, en concret, és un projecte experimental del funcionament de forns i cremadors que pretenen, almenys parcialment, que els forns funcionen amb l'hidrogen verd, amb una inversió d'1,3 milions d'euros.

Es reserva el sector ceràmic 3.
450.
000 euros de subvencions per a recolzar les inversions productives per a pimes industrials.

Se recolza la promoció de la ceràmica a través d'un conveni amb Ascer de 600.
000 euros, a més a més del milió d'euros que la conselleria d'hisenda destina a Ascer per a la modernització del sector.

S'ha arribat també a acords amb el ministeri per a impulsar tots junts el clúster d'hidrogen verd i no dependre tant del gas front a Europa.

S'han aprovat també des de l'IVF unes vint-i-nou operacions per més de quaranta-set milions d'euros.

S'han recolzat també directament a la investigació i innovació a través de l'Institut de Tecnologia Ceràmica amb 2,7 milions d'euros, dels quals 270.
000 euros són per a un projecte d'innovació en col·laboració empresarial i que està dins del marc de la intel·ligència artificial.

I tot este recolzament que fa la Generalitat valenciana, capitanejat pel govern de Carlos Mazón, junt a l'esforç titànic dels empresaris que vostés demonitzen, tots eixos empresaris taulellers demostren una vegada més que són ells un dels millors creadors de llocs de treball que tenim a la Comunitat Valenciana i a este país.
I malgrat que la situació és molt difícil, sí és veritat que està millorant un poquet i, a hores d'ara, l'índex de producció industrial en el sector ha pujat un 1,6 % davant de la baixada de la mitjana industrial d'un 5,8Â %.

Les afiliacions a la seguretat social del sector també han crescut en la comunitat en el primer trimestre un 1,7% i respecte al trimestre anterior.
A banda que, clar, si el ministeri haguera autoritzat els ERTE RED, que són els que donen flexibilitat a l'ocupació, els ERTE hagueren sigut molt menys, però és que a nosaltres, a la ceràmica, no ens ha tocat eixa flexibilització.

De totes formes, pareix que tots aquestos esforços des de la comunitat i les empreses estiguen portant a un canvi de tendència més positiu, sobretot a les vendes dels mercats estratègics com Estats Units i els països àrabs.

Aixina és que, aleshores, encara que vostés se desgalliten dient el contrari, el govern de Carlos Mazón sí recolza la ceràmica, i els empresaris i els treballadors ho saben.
I saben, a més a més, que ho fan d'una manera forta i decidida.

Tal vegada vostés deurien ser valents i en lloc de recolzar tant a Sánchez i Ribera, recolzaren els d'ací, recolzaren els treballadors i els empresaris d'ací…

El senyor vicepresident:

Vaja concloent.

La senyora Llop Montón:

…als de la Comunitat Valenciana i, sobretot, ja que estem parlant del sector ceràmic, als de la província de Castelló, de la qual vosté forma part.

El senyor vicepresident:

Vaja concloent.

La senyora Llop Montón:

Moltes gràcies.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies.

Acabat el debat, anem a passar a votació.
Vots a favor?
(Se sent una veu que diu: «Sis») Vots en contra?
Per tant, no s'aprova esta PNL i queda rebutjada.
(Pausa)

(Ocupa la presidència la presidenta de la comissió, senyora Mònica Àlvaro Cerezo)

Proposició no de llei sobre la central nuclear de Cofrentes, presentada pel Grup Parlamentari Vox Cortes Valencianas (RE número 18.
112, BOCV número 61)

La senyora presidenta:

Continuem la comissió en el punt 4 de l'ordre del dia, que és la presa en consideració de la Proposició no de llei sobre la central nuclear de Cofrents, presentada pel Grup Parlamentari Vox Cortes Valencianes.

Té la paraula durant sis minuts el senyor Albiol.
(Pausa)

Senyor Albiol, (rient) com vosté sap, soc presidenta.
Me pot dir «gràcies a la presidència», me pot dir «amb la vènia», me pot dir el que vosté diga.
El que vosté vullga, excepte «president».

Si vosté té a bé d'agarrar eixe terme intermedi que jo li comente, que és el de presidència, que la seua companya sí que sol utilitzar, podrem la comissió i avançar en este divendres.

El senyor Albiol Talaya:

Yo seguiré refiriéndome a la presidencia como «presidente», porque es un término correcto y es un término legal.
Lo que sí le traigo (inoïble; el senyor diputat intervé sense micròfon) … una sentencia…

La senyora presidenta:

Mire, no té la paraula.

Vosté, quan es referisca a mi, li pregue per educació, em donen exactament igual les sentències, perquè ací sempre hem sigut la presidència…

El senyor Albiol Talaya:

Si usted puede impedir que yo me refiera a usted como presidenta.
Tiene todo su derecho.
El mismo derecho que tengo yo a referirme a usted como presidente, y aquí le traigo una sentencia que luego…

La senyora presidenta:

No.

El senyor Albiol Talaya:

No se la dejo.
Se la busca.
Que en el fallo se deja sin efecto una sanción…

La senyora presidenta:

Mire, no té vosté la paraula.

El senyor Albiol Talaya:

…de 7.
500 euros impuesta a un trabajador…

La senyora presidenta:

No té vosté la paraula.

El senyor Albiol Talaya:

… por no utilizar el lenguaje inclusivo.
Cosa que usted pretende imponerme aquí y yo no voy a aceptar.
Ya le he dicho antes que ustedes no son superiores.

La senyora presidenta:

Senyor Albiol… senyor Albiol, el llenguatge inclusiu s'arreplega…

El senyor Albiol Talaya:

Cuando quiera, hablamos de la central nuclear de Cofrentes.

La senyora presidenta:

…s'arreplega a la Comunitat Valenciana des de la Llei 9/2003, feta en el 2003…

El senyor Albiol Talaya:

Aquí tiene jurisprudencia, ¿eh?

La senyora presidenta:

…i el llenguatge inclusiu parla de «presidència».
Li queda clar?

El senyor Albiol Talaya:

Se la puede buscar, la jurisprudencia, señora Àlvaro.

La senyora presidenta:

Mai se parlarà de «presidente».
El llenguatge inclusiu que se avala en la Comunidad Valenciana desde la Ley 9/2003, d'igualtat parla d'incloure el llenguatge inclusiu.
I el terme presidente no està replegat.

I quan vullga, continuem parlant del llenguatge inclusiu, però jo li agrairia que diguera simplement «moltes gràcies» i anàrem als fets.

El senyor Albiol Talaya:

¿Ha terminado ya, señora Àlvaro?

La senyora presidenta:

I vosté?

El senyor Albiol Talaya:

Yo quiero hablar de la central nuclear de Cofrentes.

¿Ya?
¿Puedo?
¿Sí?
Gracias.

El Gobierno de España ha aprobado durante la decimocuarta legislatura el Plan nacional integrado de energía y clima de 2021-2030, el cual establece el cierre progresivo de todas las centrales nucleares españolas entre 2025 y 2035.

Este plan contempla el cese de operaciones de siete reactores nucleares ubicados en Almaraz I y II, que están en Cáceres; Ascó I y II, en Tarragona; Cofrentes, en València; Trillo, en Guadalajara, y Vandellós II, en Tarragona.

Estas centrales nucleares representan un pilar fundamental en el sistema eléctrico actual, generando el 20,3Â % de la energía eléctrica consumida en España, a pesar de constituir solo el 6Â % de la capacidad total de generación.

En relación con la central nuclear de Cofrentes, su cierre está previsto para el 30 de noviembre de 2030, condenando a toda la región, al Valle de Ayora-Cofrentes, la cual depende económicamente en gran medida de esta central nuclear.
A pesar de las reclamaciones de la industria y las empresas eléctricas para considerar esta medida, el Ministerio de Transición Ecológica y Reto Demográfico continúa con su agenda de desmantelamiento.

El Valle de Ayora es una comarca del interior de la provincia de València con un alto grado de despoblación y una escasa densidad poblacional, solamente 8,4 habitantes por kilómetro cuadrado, causado todo ello por la falta de oportunidades laborales y de actividades económicas suficientes que permitan establecer y aumentar la población.

La economía de Cofrentes y los municipios colindantes de las sinergias producidas por la central nuclear generan hasta unos setecientos cincuenta puestos de trabajo, de los cuales la mitad viven en la misma comarca.

Si, tal y como está previsto, la central nuclear de Cofrentes cierra definitivamente el 30 de noviembre de 2030, se estaría sentenciando a toda la comarca, azotada por la despoblación, a una situación todavía más precaria.

Al ser dependientes en gran parte de la importación de energía, somos vulnerables a las fluctuaciones y los cambios de precios de los recursos energéticos, como ha pasado con el encarecimiento del gas, perjudicando gravemente a las industrias termointensivas, tal y como sucedió en el sector cerámico.

La propia Comisión Europea considera la energía nuclear como una fuente de energía verde.
La energía nuclear, a diferencia de las renovables como la solar o la eólica, ofrece una fuente de energía constante que no se ve afectada por las condiciones climáticas.
Y, además, generar energía nuclear nos permite disminuir nuestra dependencia a los combustibles fósiles.

Actualmente estamos sufriendo las consecuencias de la nefasta política energética implementada por el gobierno central, presidido por Pedro Sánchez.

La energía nuclear constituye un pilar fundamental para asegurar el suministro eléctrico, garantizar la viabilidad económica de los productores y preservar la soberanía energética.

En este contexto, resulta imperativo que el gobierno dirija sus esfuerzos hacia el fortalecimiento de la energía nuclear, lo que, por otra parte, sería coherente con las decisiones adoptadas por las políticas energéticas promovidas tanto a nivel nacional como internacional en lo que se refiere al reconocimiento de la energía nuclear como un pilar fundamental del mix energético.

Por todo esto, pedimos instar al gobierno de la nación a prorrogar, a garantizar la extensión de la vida útil de la central nuclear de Cofrentes; a promover la extensión de la vida útil de las centrales nucleares existentes y cancelar el calendario de cierres previsto, siempre que la seguridad y los costes lo permitan; reconocer la energía nuclear como una fuente de energía limpia, imprescindible para nuestro mix energético, y elaborar un plan nacional de soberanía energética que persiga alcanzar la soberanía energética en España aprovechando todas las fuentes de energía y recursos disponibles que contribuyan a dicho objetivo mediante una planificación estructurada y en línea con el interés nacional.

Muchas gracias.

La senyora presidenta:

(Inoïble; la senyora presidenta parla amb el micròfon desconnectat) … Sí, el micro, que se m'ha oblidat.
(Rient)

La senyora Paula Espinosa.
Per a la fixació de posició té vosté tres minuts.

La senyora Espinosa Giménez:

Moltes gràcies, senyora presidenta.

Ja era hora que Vox duguera ací a esta comissió una proposta.
Estem a… quants mesos ja?
Huit mesos des que va començar…?
(Se sent una veu que diu: «Minipunto para Vox») Minipunto para Vox, sí.

Però també li vaig a dir que per a presentar estes propostes, millor que no facen res, perquè la veritat és que la ciutadania ja ho sap, que Vox no és el partit de la ciutadania, sinó que més bé representen vostés els interessos dels lobbies i de les multinacionals.
I hui s'han posat la corbata…, bé, ja veig que no porta corbata, però en el seu cas seria la del lobby pronuclear.

Aleshores, ja d'entrada, Compromís li diu que no anem a votar a favor de esta proposició.

També els direm que l'energia nuclear no té cabuda en el futur energètic del nostre territori.
De fet, el futur energètic del nostre territori i de qualsevol país que no vullga quedar-se enrere, passaria per la transformació energètica justa cap a les energies renovables.
Les raons són fonamentalment mediambientals, però també ho són per qüestions tècniques i per qüestions d'economia.
Els agrade o no, l'energia nuclear ha sigut àmpliament superada per les energies renovables fa ja molt de temps.

Jo supose que açò que estic dient a vostés no els agrada molt, però allò cert és que l'energia nuclear és una energia estancada, i és una energia estancada no perquè ho diga jo, sinó perquè és una energia que té una corba d'aprenentatge negativa, és a dir, que en el moment en què es va desenvolupant més i més, i es produïx més i més, provoca més costos.
Estic pensant en les dificultats que hi ha, per exemple, en guardar i emmagatzemar i fer la gestió dels residus radioactius, que en la seua proposta no diu absolutament res d'esta qüestió.

I en este punt jo em pregunte: vostés què és el que volen fer?
, volen seguir incrementant la factura elèctrica de la ciutadania o volen posar en risc mediambientalment a la ciutadania?
Caldria que ens ho explicara el partit de Vox.

La segona de les raons és que generar electricitat nuclear consumix urani i consumix recursos, i té un cost de combustible per unitat generada, és a dir, que és una energia que genera dependència.
A diferència de l'energia solar i l'eòlica, tenen un combustible que és gratis perquè ve del sol i del vent i no tenen costos, i, a mesura que la instal·lació d'estes energies augmenta, és més barata.

I la tercera de les raons és que, hui en dia, no és tècnica ni econòmicament viable tindre al mateix moment funcionant l'energia nuclear i l'energia renovable.
Per això, quan vostés demanen continuar i allargar la vida útil de la central nuclear, el que estan proposant és que la transició energètica quede de costat i se paralitze.

Però, a mi el que em preocupa de veritat, i només tardaré dos segons en dir-ho, és què pensen fer vostés una vegada se tanque esta central nuclear?
Quines mesures està plantejant-se des d'este moment, que, com sí que ho va fer el Botànic…

La senyora presidenta:

Gràcies, senyora Espinosa.

La senyora Espinosa Giménez:

…en el seu dia, què van fer vostés una vegada se desmantelle la central nuclear?

La senyora presidenta:

Gràcies, senyora Espinosa.

Per a rèplica… Té vosté tres minuts.

El senyor Albiol Talaya:

Bueno, señora Espinosa, es que nosotros lo que queremos es que se prorrogue la vida de la central nuclear.
Por lo tanto, de momento, vamos a trabajar por eso.

Ustedes, yo sé que la quieren desmantelar, y como la quieren desmantelar pues tendrán que buscar una solución.
Porque, efectivamente, la central nuclear, una de las primeras cosas que hizo en Cofrentes, en la comarca del Valle de Ayora-Cofrentes, fue fijar población.
Allí, en… si no recuerdo mal, fue en 1984 cuando termina, se frena la despoblación y se considera una zona de desierto demográfico, si allí, en Cofrentes, tenemos mil habitantes y la central nuclear está generando empleo por unos setecientos cincuenta trabajadores, más o menos, y, luego, cuando se hacen las paradas para la recarga de combustible, que son durante 45 días, cada dos años, pero, durante 45 días, tenemos un pico de 1.
500 trabajadores, pues yo creo que es positivo.

Luego me preguntaba por la energía nuclear.
La energía nuclear es segura y es barata, y no depende de…, así como los aerogeneradores o las fotovoltaicas, no depende de la radiación solar o de la velocidad del viento que es muy cambiante.
La energía nuclear es constante, es muy eficaz, es barata y es segura, cosa que las energías renovables, que también están dentro del mix energético que tenemos, y que también se tienen que potenciar pero no de una forma descontrolada, pues es fundamental.
La energía nuclear es un pilar fundamental.

Aquí hay que tener dos conceptos claros o dos bloques claros, uno es el de la soberanía energética, y para la soberanía energética, que lo hemos explicado más veces, pero lo vuelvo a explicar, que quiere decir que no seamos dependientes de terceros países, que seamos capaces de producir la energía que se demanda, necesitamos que en el mix energético continúe la energía nuclear, y el Partido Socialista lo que pretende es en 2030 desmantelar todas las centrales.

Pues, ¡oiga!
, yo creo que no, si Europa dijo que era energía verde; Francia se acogió, y en Francia no se están desmantelando, ¿por qué aquí sí?
, ¿por qué aquí sí?
Y, además, es que de la energía que compramos a Francia, más del sesenta por cien es energía nuclear, y los residuos, los residuos, muchos vienen a España y no les oigo protestar por eso, ¿eh?

Entonces, vamos a dejar de condenar a nuestras empresas, porque las empresas para ser productivas necesitan una energía más barata, si no, luego, en el mercado no son competitivas, y las familias también necesitan reducir la factura de la luz.
Para eso debemos mantener la central nuclear de Cofrentes.

Yo sé que ustedes están en otras cosas; nosotros estamos a solucionar los problemas reales de las empresas y las familias españolas.

Muchas gracias.

La senyora presidenta:

Senyora Espinosa, vol vosté la rèplica?

La senyora Espinosa Giménez:

Sí, per favor.

Anem a vore, començant per on puga perquè és greu el que està dient.

Parla vosté de sobirania energètica, però ¿vosté no sap que ara mateix depenem de Rússia precisament per a extraure els materials, com ara l'urani, per exemple, o altres països?
(Veus) ¿Vosté no sap que per poder gestionar els residus nuclears és necessari tindre piscines enormes, i, de fet, ací se va pretendre en el seu dia posar un magatzem centralitzat i a Cofrents els digueren que no podia ser perquè n'hi ha perill sísmic en eixa zona?
¿Eixa és la seua sobirania energètica?
La sobirania energètica, al contrari del que estan dient vostés, i la primera qüestió també és una qüestió econòmica, passa per utilitzar i per planificar de manera coherent, i també en la ciutadania, ficar energies renovables.

Vosté parla, o sembla, des del seu punt de vista, que única… (Veus) No, no és insuficient.
I m'agradaria que no m'interrompera mentre estic parlant.
Gràcies.
Com comentava, és que la seua perillositat i els perjudicis dels accidents nuclears són elevadíssims, si no, només fa falta vore el que va passar fa només tretze anys en Fukushima; després de les repercussions d'aquell moment que foren palpables, continua el vessament d'aigua contaminada a l'oceà Pacífic i s'espera que això continue fins a 2025.

També vosté parlava de França.
A França jo no sé si vosté sap que n'hi ha hagut parades de les centrals nuclears precisament per les altes temperatures i pel canvi climàtic.
Les altes temperatures fan parar de manera no programada, com està passant ací, i programada, a França, les centrals nuclears.
I ¿vosté sap qui ha hagut de enviar-li energia a França, precisament en els últims mesos també?
Espanya va haver d'enviar-los a França energia.
Això és aixina.

I, com comentava abans, no se va poder ubicar en el seu moment l'ATC, que és el magatzem centralitzat a Aiora, perquè hi havia una zona sísmica, i per això es van haver de buscar unes alternatives.

Parlava vosté abans de l'economia i que les empreses no haurien d'estar subvencionades per l'estat, però ¿vosté sap que no hi ha persona, no hi ha manera que hi haja assegurances que vullguen fer front a la perillositat que té Cofrents, i per això és l'estat, que a partir dels 1.
200 milions d'euros és qui ha de cobrir l'import dels danys que pot causar una central nuclear?
D'això vosté tampoc parla.

Hi ha moltíssimes raons per les quals tancar Cofrents, i, vostés, jo veig que no tenen cap interés en posar les mesures per tal de gestionar la reactivació econòmica, una vegada es faça este desmantellament.

La senyora presidenta:

Gràcies, senyora Espinosa.

La senyora Espinosa Giménez:

Jo pregunte què estan pensant les persones de Cofrents i Aiora, tenint en compte…

La senyora presidenta:

Gràcies, senyora Espinosa.

La senyora Espinosa Giménez:

…que estan vostés governant i que no tenen cap pla…

La senyora presidenta:

Concloga, senyor Espinosa.

Gràcies.

La senyora Espinosa Giménez:

…per a la seua viabilitat econòmica.

La senyora presidenta:

Molt bé.

Passarem a la següent fixació de posició.

Del Grup Parlamentari Socialista, el diputat Ramón Abad.

Té vosté tres minuts.

El senyor Abad Soler:

Muchas gracias, pre-si-den-ta.

Muchas gracias, presidenta.

Señorías de Vox, ¡qué casualidad que haya caído esta PNL a dos días de las elecciones por parte de los negacionistas del cambio climático, de la Agenda 2030, y de la sostenibilidad!

Hoy salen al rescate de la sociedad valenciana y piden «salvemos Cofrentes» para garantizar la soberanía energética de España, esta gran nación.
Porque hacen ustedes referencia al despoblamiento en su PNL, y, bien, ¿acaso saben ustedes lo que significa el despoblamiento?
, porque ¿han aplicado alguna política en zonas despobladas en el año que llevan gobernando la Generalitat?
¿Saben que hay una ley aprobada en la legislatura pasada por desarrollar?
¿O solo les interesa la protesta y la confrontación contra el Gobierno de España y Pedro Sánchez?

Ustedes, por supuesto, omiten en su PNL el plan del Gobierno de España de reindustrialización de las zonas afectadas por los cierres de estas centrales nucleares, planes que pasan por la apuesta por la economía social, el turismo sostenible y las nuevas formas de producir alternativas energéticas.
Pero a ustedes eso de los planes ya vemos que les viene muy cuesta arriba, porque sostienen en su PNL que el cierre de Cofrentes implicaría el encarecimiento del precio de la energía.
¡Oiga!
, son ustedes unos visionarios.

Omiten también que, en marzo de 2024, Iberdrola ordenó el cierre de Cofrentes ante el desplome del precio de la luz.
Y ¿saben qué ha ocasionado el desplome del precio de la luz?
Se lo digo yo, lo que ustedes, señorías de Vox, y ustedes, señorías del PP, llamaron el «timo ibérico»; sí, señorías, la excepción ibérica lograda por el Gobierno de España, junto al de Portugal, ante la Unión Europea, y fue una vicepresidenta del Gobierno de España, Teresa, Ribera, la que se plantó en Bruselas y logró la excepción ibérica, sí, Teresa Ribera, esa que ustedes reprobaron en el último pleno de estas Cortes.
Ustedes deberían ser los reprobados.
Sí, Teresa Ribera, la candidata del Partido Socialista a las elecciones al Parlamento Europeo el próximo domingo 9 de junio.

Y, mire, ustedes hablan en su texto de Cofrentes como si aquello fuera el paradigma de las cosas bien hechas y omiten muchas cosas.
Omiten que la central nuclear está asentada en una zona volcánica; omiten también que es una zona de alto riesgo de inundaciones; y omiten también que ha sobrepasado su vida útil en diez años y que la central ya está con cuarenta años de rendimiento.

Y, miren, en el año 2022, en una iniciativa similar, entonces de Vox y de Ciudadanos, ya rechazaron el cierre de Cofrentes tal y como tiene planteado el Gobierno de España; el Partido Popular no lo rechazó en aquel momento, veremos qué hacen hoy.

Gracias.

La senyora presidenta:

Gràcies, senyor Abad.

Vol vosté la rèplica, senyor Albiol?

El senyor Albiol Talaya:

Sí.

La senyora presidenta:

Doncs, li la done.

El senyor Albiol Talaya:

Bueno.

A ver, al señor Abad, lo primero que tiene que entender es que si cerramos la central nuclear de Cofrentes dejamos de suministrar la energía que necesita la central hidroeléctrica, que está en otra comarca, muy cerca, la de Cortes de Pallás, porque esta central, la de Cofrentes, le nutre para suministrar la energía eléctrica que se necesita para el bombeo del agua, y en la central hidroeléctrica, esta central hidroeléctrica es capaz de suministrar a 6,75 millones de hogares el consumo energético, el consumo de luz que requieren.
Con lo cual, cerrar la central nuclear de Cofrentes tiene unas consecuencias devastadoras, no solo para su propia comarca sino para todos los que les rodean.

Las centrales nucleares…, vamos a ver, si la central nuclear de Francia saltase por los aires, en ese viaje estamos los españoles también; si explota una central nuclear en Francia, nosotros también vamos a ser parte de ese socavón que dejen.
(Veus) Con lo cual, no, dicho esto, vamos a ver, ¿cuántos ha habido?
Es que se habla de Francia como si estuviera lado, y, si conocieran las centrales nucleares sabrían, en caso de que pase una desgracia, que es muy difícil, porque las centrales nucleares son muy seguras, y todas las paradas que se hacen están contempladas dentro del funcionamiento normal, las paradas por el calentamiento que se producen están contempladas, eso está contemplado.

Esto no es un ataque, no es una proposición no de ley para atacar a nadie, es para defender a todos los vecinos de Cofrentes, para defender a todos los españoles, para defender la soberanía energética, que es lo que a nosotros nos mueve.
¡Oiga!
, desde luego, si Sánchez lo ha hecho mal, pues también habrá que decirlo, porque la dependencia que tenemos del gas de Rusia es gracias a las maravillosas gestiones; gestiones que hizo Sánchez con el Frente Polisario, que ahora sí, que ahora no, que ahora le doy la razón a Marruecos, Argelia se enfada y nos cierra el grifo.
Pues, ¡oiga!
, si Argelia nos cierra el grifo, ¿qué hacemos?
, pues lo tendremos que comprar a Rusia.
Es lo que hay.

Así que, eso también se lo tenemos que agradecer a Sánchez, señora…, bueno, no me puedo dirigir a usted, estoy respondiendo al Partido Socialista, perdón.

Con lo cual, bueno, yo entiendo que el Partido Socialista en Europa dijo una cosa, aquí dicen otra, totalmente la contraria; en Europa dijeron que sí, aquí totalmente la contraria.
Pues, bien, nosotros seguiremos trabajando para defender a las empresas y a las familias españolas y para garantizarles una energía limpia, segura y barata, que es lo que necesitan.

Muchas gracias.

La senyora presidenta:

¿Vol vosté la rèplica?
Doncs, té vosté tres minuts.

El senyor Abad Soler:

Gracias, presidenta.

En el año 2022, en esta cámara, el Partido Popular, junto al Botànic, aprobó la creación de un plan de crecimiento económico para cuando se cierre la central nuclear de Cofrentes.
Y, señorías de la derecha, llevan ya un año en el Consell, ¿han hecho algo para el desarrollo de ese plan que aprobaron en esta cámara?
Miren, les digo yo cuál es la respuesta: no han hecho nada.

Y tienen cuatro opciones de excusa: (veus) a) No hemos hecho nada para el desarrollo de Cofrentes tras el cierre de la central nuclear, porque es culpa de Pedro Sánchez; b) No hemos hecho nada por Cofrentes, porque es herencia del Botànic; c) No hemos hecho nada en este año de gobierno por Cofrentes debido a fallos informáticos y d) (rialles) Todas las anteriores son válidas.
Por lo tanto, señorías de la derecha, pónganse a trabajar, que ganaron las elecciones y tienen que gobernar, (veus) que llevan ya un año, la garantía se ha agotado y ya no les podemos devolver.
Porque la única manera que tenemos de cambiar es dentro de tres años, por una alternativa progresista con una molt honorable de presidenta del Consell.

Y, señorías de Vox, ustedes son, aparte de populistas, hipócritas, porque con una mano condenan las energías alternativas, pero por otro lado forman parte de un Consell que todos los días en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana anuncia licencias para la construcción…

La senyora presidenta:

Senyor…

El senyor Abad Soler:

…de plantas solares.

La senyora presidenta:

Senyor Abad, perdone que li moleste,…

El senyor Abad Soler:

La última…

La senyora presidenta:

…però no es pot dirigir vosté…

El senyor Abad Soler:

…esta semana…

La senyora presidenta:

…al Partit Popular… Ha de dirigir-se vosté a qui ha redactat la iniciativa, per favor.

El senyor Abad Soler:

«Señorías de Vox»…, me he referido… (Veus; algú diu: «No…») «Señorías de Vox»… (Veus) Bueno…

La senyora presidenta:

Vale, pot vosté continuar tenint en cómpte…, (veus) tenint en cómpte este avís.
Moltíssimes gràcies.

El senyor Abad Soler:

Señorías de Vox, ustedes son populistas y también son hipócritas, porque con una mano condenan las energías alternativas, pero por otro lado forman parte de un Consell que todos los días en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana anuncia licencias para la construcción de plantas solares.
La última, esta semana en sierra Escalona, en el término municipal de Orihuela.

Y, mire, esta semana también hemos sido testigos de la última «mazonada» en redes sociales.
El president, montado en un coche denuncia que todos los limoneros que hay a su alrededor van a ser devastados por el Gobierno de España para la implantación (veus) de plantas solares en San Miguel de Salinas: «Mazón hace una defensa cerrada de los limoneros y de las huertas tradicionales».
Y, bueno, nos encontramos con una noticia que dice: «Las comercializadoras proponen arrancar cinco mil hectáreas de limoneros en Alicante por la excesiva producción».
Por eso es conveniente, señorías de la derecha, (veus) que dejen… (Veus) No…

La senyora presidenta:

Per favor, (rient) que mos queda un punt de la comissió… (Veus: algú diu: «Pues, que se dirigixca a qui se tinga que dirigir…»; veus) Si està parlant… Si se dirigix… (Veus) Señor Salvador Aguilella, si se dirigix al Partit Popular, conforme…, (veus) conforme hem fet abans, (veus) jo li cridaré a l'orde; si se dirigix a lo que fa el govern, (veus) el govern i el president del govern, doncs, igual que no els dirigixc a vosté a l'ordre quan parlen del Govern d'Espanya… (Veus)

Aleshores, podem continuar?
(Veus) Li he cridat l'atenció quan s'ha referit al Grup Parlamentari Popular (veus) i crec que no ha fet més referència al Grup Parlamentari Popular explícitament.
I fins ahí podem arribar.
(Veus)

Pot vosté continuar.

El senyor Abad Soler:

Gracias, señora presidenta.

Lo que decía, que al final es…, ya estaba terminando mi intervención, que es importante que dejen la demagogia, que dejen las «mazonadas», que dejen los memes, y pónganse a trabajar, que llevan ya un año dentro del Consell.

Muchas gracias.

La senyora presidenta:

Queda el Partit Popular per a fixació de… Popular, ho farà el diputado Domingo Giner.
Té vosté tres minuts.

El senyor Giner Beltrán:

Gracias, señora Àlvaro, desde su presidencia para no… continuar un poquito, eh… (Rialles)

Vamos a votar a favor de esta PNL presentada por el Grupo Parlamentario Vox, pero también un poco a expensas de la bola que se le ha hecho al partido socialista para hablar y para defender la negativa de apoyar esta PNL.
Se le ha hecho mucha bola, señor Abad.

La senyora presidenta:

A vore, senyor Giner…

El senyor Giner Beltrán:

Eh…, sí…, no… Si lo sé… (Veus)

La senyora presidenta:

Si el senyor Navarro no se pot dirigir,…

El senyor Giner Beltrán:

Si lo sé… Si lo sé…

La senyora presidenta:

…si el senyor Abad no se pot dirigir a vostés, vostés tampoc se poden dirigir al senyor Abad.

El senyor Giner Beltrán:

Si…, si lo…, si lo sé…

La senyora presidenta:

És aixina de fàcil!
(Rient; veus)

El senyor Giner Beltrán:

Si lo sé perfectamente.
(Veus)

La senyora presidenta:

És aixina de fàcil!
(Rient; veus; algú diu: «¡Que ràpida, que ràpida, que ràpida ara.
¿eh?
, que ràpida.
»)

El senyor Giner Beltrán:

De hecho…, (veus) de hecho…, de hecho le estaba diciendo al señor Aguilera que no dijera nada, porque (inintel·ligible; la presidenta riu) … no podría decir cosas.

La senyora presidenta:

Però vosté tampoc pot fer-ho.
(Veus) Aixina que… Senyories… (Veus) ¡Senyories!
(Veus; algú diu: «Mire el reglament…»; veus) Senyories, crec que el reglament… No dialoguen entre vostés… (Veus)

El senyor Giner Beltrán:

Ya ve que el señor Abad tiene ganas.

La senyora presidenta:

I crec que, el reglament, tenim l'obligació totes i tots de saber-lo, (veus) així que…

El senyor Giner Beltrán:

Oye, va, no vamos a…

La senyora presidenta:

Pot vosté continuar, senyor Giner.

El senyor Giner Beltrán:

Vale.
Estamos hablando de un tema que genera debate y en ello estamos, y que, pues, tiene bastante complejidad, ¿no?
, y desde un punto de vista político, pues se puede debatir mucho, pero está claro que en temas técnicos y profesionales, pues, la verdad es que nosotros nos queda mucho camino por recorrer, si no imposible, generar o hablar de lo que significa la energía nuclear.
Pero, como decía, es un tema complejo y que crea alarma, crea alarma en sitios donde se va a desaparecer y crea alarma para sustituir esa energía que produce la energía nuclear en otros sitios, como ahora le decía el que ha intervenido antes, que no puedo nombrar, el innombrable, para…, (veus; crits) para ubicar estas plantas solares.
(Veus)

Bueno, lo que estamos hablando y genera la complejidad es porque ya en los años noventa, al final de los años noventa, pues, ya se hablaba de que se iban a eliminar todo los que son las plantas nucleares.
Pero me sorprende un poco, porque desde Europa y bajo la presidencia española, pues se aprobó que la energía nuclear entrara dentro de la economía verde, que se invirtiera en investigación y, sobre todo, en almacenes, porque es un gran problema, pero también en la extensión de la vida útil, que es uno de los puntos que nos referimos, de las centrales nucleares.
Todo ello para buscar la soberanía energética y para eliminar de la sociedad la pobreza energética.
Porque, al final, lo que hace la energía nuclear, o estas industrias de fusión, es ayudar a esa transición ecológica de eficiencia energética.

Hoy por hoy, las energías renovables suministran más energía que las centrales nucleares.
Si que es verdad que por los impuestos que tiene la energía nuclear, pues, la patronal ya se ha quejado de estos impuestos abusivos.

Decir que desde el Consell se está trabajando en las renovables de una manera intensa.
De hecho, los 400 (veus) expedientes paralizados por el Botànic en la anterior legislatura, que no salían a la luz, pues, ha generado una pobreza energética y de soberanía energética en la Comunidad Valenciana, y que el gobierno de Carlos Mazón, conjuntamente con todo su equipo y a través de una nueva ley de energía que va a salir, pues va a generar que esos proyectos que estaban en el cajón por la imposibilidad del Botànic de gestionarlos adecuadamente, puedan llegar a la luz.
Hoy en día ya tenemos 70 proyectos aprobados que pronto pronto verán la luz.

Decir que las alianzas, el hidrógeno verde, y también con el tema del biogás, es la apuesta clara de este Consell en las energías renovables.
Y para ello también necesitamos, en esa transición, pues, alargar la vida útil, en este caso, de la (sona un timbre) nuclear de Cofrentes.

Muchas gracias y nada más, señora presidenta.

La senyora presidenta:

Moltes gràcies.

Eh…, entenc que no s'han contradit els seus arguments, per lo qual passaríem a…, a votació.
¿Vots a favor de la proposta?
7.
Eh…, ¿vots en contra de la proposta?
6.
Doncs, queda…, (veus) queda aprovada la proposta.
(Veus)

Proposició no de llei sobre l'eina tecnològica sobre el canvi climàtic, presentada pel Grup Parlamentari Socialista (RE número 18.
259, BOCV número 61)

La senyora presidenta:

I passaríem a l'últim punt de l'ordre del dia, on espere que ses senyories se comporten, que ja ens queda no res, que és la presa en consideració de la proposició no de llei sobre l'eina tecnològica sobre el canvi climàtic, presentada pel Grup Parlamentari Socialista.

Té la paraula per a defensar esta proposició per temps de sis minuts el senyor diputat Mario Villar.
(Veus)

El senyor Villar García:

Muchas gracias, presidenta.

Eh…, miren, hoy me dirijo a ustedes con el propósito claro y urgente que tenemos toda la sociedad que es la lucha contra el cambio climático.
Lo que yo les quiero presentar creo que, como dice el conseller Marciano en sanidad, eh…, es «cero cero» de ideología.
Vamos a ver si todos los grupos somos responsables y podemos votar a favor de esto.

Miren, los últimos años hemos visto cómo el Mediterráneo occidental ha sido gravemente afectado por el calentamiento global y la emisión de gases de efecto invernadero.
Un estudio en 2016, publicado por el observatorio de investigación sobre pobreza, exclusión y medio ambiente de la Universidad Cardenal Herrera, el CEU de Valencia, pone de manifiesto que somos una de las áreas de Europa más intensamente afectadas por este fenómeno.
Eso también es reconocido por expertos de la talla de Jorge Olcina, que lo conocerán por su trabajo en la Universidad de Alicante, y por el respeto que le tenemos todos, porque siempre es una persona que nos guía mucho en estos temas, por el Centro de Estudios Ambientales del Mediterráneo, o el laboratorio de climatología de la Universidad Alicante, que, como decía, también lo compone Jorge Olcina y diferentes investigadores.
Y son ejemplos claros en los que voy de los que les voy a hablar.

En nuestro territorio nos enfrentamos a dos efectos que los vivimos, esto es innegable: mientras que en unas regiones sufren escasez de agua, otras son azotadas por fuertes precipitaciones.
Bien lo saben nuestros agricultores.
Esta dualidad nos obliga a ser más precisos, innovadores y resilientes en nuestra respuesta.
Es en este contexto donde os propongo la creación de una herramienta tecnológica avanzada para combatir este cambio climático en nuestro territorio.

Ya la Estrategia valenciana del cambio climático, que establece indicadores esenciales para monitorizar nuestra situación ambiental, necesita urgentemente ser actualizada.
Una herramienta tecnológica no solo permite automatizar este seguimiento de indicadores, sino también ofrecer acceso en tiempo real a datos precisos y comparativos entre distintos periodos.
Este avance nos capacitaría para anticipar y gestionar de manera eficaz los desafíos climáticos que enfrentamos, así como la mejora de toma de decisiones, que ahí es donde está la clave, en la toma de decisiones.

Mi compañero David López, experto en agricultura, me lo explicaba de forma sencilla el otro día: si sabemos a qué temperatura eclosionan los huevos de diferentes insectos, una herramienta así ayudaría a los agricultores a adelantarse a fumigar, a la vez que evitaría pérdidas de nuestras cosechas.
Sería una ayuda directa hacia los agricultores, y aquí es donde viene el aplicativo al proverbio chino que algunos ya conocéis: «Regálale un pescado a un hombre y le darás un alimento para un día; enséñale a pescar y lo alimentarás para el resto de su vida».
Y esto es lo que queremos hacer con esta herramienta.

También les digo que debemos considerar las alteraciones del uso en el territorio, como por ejemplo la impermeabilización y el sellado intensivo del suelo en el litoral, los incendios forestales, que bien conoce Vox y su consellera, la erosión y pérdida del suelo, el abandono de los cultivos de secano, que cada vez las familias lo dejan más, y el envejecimiento de la población rural, que también son problemas serios que afectan a nuestro territorio.

Con esta nueva herramienta, la Generalitat tiene la oportunidad de asumir una mayor responsabilidad en la lucha contra estos problemas.
Tendríamos datos para analizar, adelantarnos y dar soluciones, así como a cuantificar el coste de las pérdidas, algo tan importante para la industria de la agricultura y también para la del turismo.
Esta herramienta nos ayudaría a prever y gestionar inundaciones, tanto costeras como fluviales, vientos extremos, estrés por calor, sequías, precipitaciones y los propios incendios.

La consecuencia de no actuar son devastadoras para sectores cruciales como son el turismo y la agricultura, que representan más del veinticinco por cien.
Esto no solo nos prepararía mejor para enfrentar estos desafíos, sino que nos posicionaría como líderes en la lucha global contra el cambio climático.
Líderes seríamos.
Y yo tengo una pregunta para el resto de partidos: ¿ustedes van a votar en contra del Estatuto de autonomía?
Lo digo porque este Estatuto de autonomía apunta que toda persona tiene derecho a disfrutar de un medio ambiente seguro, sano y ecológicamente equilibrado, y al establecer que la Generalitat protegerá el medio ambiente, la diversidad biológica, los procesos ecológicos y otras áreas de especial importancia.
En ese sentido, también es especialmente significativa la prescripción de que la Generalitat impulsará un modelo de desarrollo equitativo, territorialmente equilibrado y sostenible, basado en la incorporación de procesos de innovación, la producción ambientalmente sostenible y una ocupación estable y de calidad en la que se garantice la seguridad y la salud en el propio trabajo.

Según lo que voten ustedes, hoy daremos un paso adelante conjunto en los partidos políticos y en nuestro territorio, como les he dicho, podemos ser líderes, pero, si no, se tienen que hacer estas tres preguntas: ¿queremos ser un partido que está del lado bueno de la historia y dejar un mundo más verde y un futuro mejor?
¿Creemos que la ciencia y la innovación es la herramienta contra la lucha del cambio climático?
¿O queremos cuidar a dos sectores tan importantes como son la agricultura y el turismo en la Comunitat Valenciana?
 Como os decía, espero que esto no nos acarree enfrentamientos, sino una lucha en conjunto, el del PP, Compromís, Vox y PSOE contra el cambio climático.

Muchas gracias.

La senyora presidenta:

Passarem a la fixació de posició per part dels grups parlamentaris.

En primer lloc, el Grup Parlamentari Vox té la paraula el seu portaveu.

El senyor Albiol Talaya:

Sí, muchas gracias, presidente.

La senyora presidenta:

Té vosté… ¿En serio?
(Rient; veus; algú diu: «Va, no entre en…»; inoïble)

El senyor Albiol Talaya:

Vamos a ver…

La senyora presidenta:

A vore, «no entre», no… O siga, jo tampoc tinc ganes d'entrar, (veus) és «presidència», me pot dir simplement «gràcies», (veus) pot fer mil coses, lo que no pot és alterar-me el sexe.

El senyor Albiol Talaya:

Ya lo sé, ya, ya…

La senyora presidenta:

Aleshores, jo això (veus) ací no ho vaig a consentir.
(Algú diu: «És que si no, a partir d'ara els direm «diputada«…») ¡No!
, jo no li faltaré al respecte, perquè podria dir-li «senyora Albiol», i no ho faré…, perquè no és el seu sexe ni crec que siga adequat tractar-lo.
El meu sexe i el meu gènere corresponen en «presidenta».
¿Vosté no vol reconéixer (veus) que n'hi ha un sexe i un gènere i vol utilitzar un altre terme?
Em pot dir «presidència».
I, si no, em pot «gràcies», simplement, o no me pot dir res!
, i tirar-li, si vol!
, (rialles i veus) però no em tinga aixina ni a mi ni a la resta de persones que estem en la comissió.
Queda clar, senyor Albiol?
Podem començar?

Moltes gràcies.

El senyor Albiol Talaya:

Queda claro que usted que igual que me habla en valenciano, y yo nunca le voy a exigir que me hable en castellano, (veus) yo me puedo referir a usted en los términos legales establecidos.

La senyora presidenta:

Ara, ara no anem…, no anem a entrar tampoc en això.
Ni vosté ni jo hem vingut ací per a açò.
(Veus) Vosté té ara una fixació de posició i jo li agrairia que se cinya al tema.
(Veus)

Moltes gràcies

El senyor Albiol Talaya:

Le agradezco que me dé paso para hablar de la proposición no de ley que trae el Partido Socialista, y empezaré contestando las tres últimas preguntas, y ya le adelanto que no le vamos a apoyar, por supuesto, su propuesta.

Pero mire, es que usted empieza diciendo que si queremos estar del lado bueno.
Claro, es que el lado bueno son ustedes los que dicen cuál es el lado bueno… Ustedes son los que dicen qué está bien y qué está mal… Oiga, pues, no, ustedes tienen su opinión, tienen su posición, y nosotros tenemos la nuestra.

Habla de la lucha contra el cambio climático.
Nosotros no estamos en la lucha contra el cambio climático, ya lo he dicho también… en más de una ocasión, que el cambio climático existe desde que el planeta es planeta, y la acción del hombre no contribuye al cambio climático, contribuye la radiación solar…, contribuye los grados de inclinación del eje de la Tierra, cosas en las que el hombre…, hombre, yo creo que poco tiene que hacer ahí.
Eso sí influye en el cambio climático, pero, en fin, el hombre lo que tiene que hacer es conservar el medio ambiente, eso sí, totalmente de acuerdo, y debemos ser respetuosos con el medio ambiente.
Pero de ahí a aceptar los dogmas de la religión climática que ustedes imponen, pues, oiga, desde luego, no.

Y cuidar el turismo y la agricultura, por supuesto, cuidarlos, potenciarlos y ayudarles en todo lo que necesiten.
Pero si es que hasta los agricultores han salido a la calle diciendo que están hasta el moño del pacto verde y de la Agenda 2030, porque les perjudica… Lo dicen los agricultores, y lo han dicho los agricultores de todas las regiones de España y cada uno será de su padre y de su madre, le aseguro que no eran de Vox… Algunos votarán a Vox, desde luego, igual que habrá algunos que les habrán votado a ustedes, no sé si lo seguirán haciendo, pero los agricultores han salido a decir que todas las políticas ideológicas que justifican con esta emergencia climática que no existe, porque no hay una emergencia climática, son dañinas para el sector primario y, al final, perjudican al trabajo que ellos hacen en el campo.

No vamos a aprobar su propuesta porque implementar más herramientas para seguir aplicando una política que es contraria a los intereses de agricultores, contraria a los intereses del sector primario y de las familias españolas, nosotros no lo vamos a favorecer.

Y de momento, ya está bien.

La senyora presidenta:

Senyor Villar, ¿vol vosté la rèplica?

El senyor Villar García:

Sí, muchas gracias, señora presidenta.

Usted dice que… Yo le he planteado una herramienta que no tiene ideología.
Lo que va a hacer es medir, obtener datos y darle a su gobierno, que están gobernando, las herramientas para tomar mejores decisiones.
(Veus) Eso no es… ¡No!
, no, no, no, usted escúcheme, pero es que, para mí, es cierto que se me hace difícil debatir con un negacionista, porque cuando uno empieza con el «no» y uno se enroca ahí, pues es imposible avanzar.
Yo no digo que esté del lado bueno de la historia, cada uno tiene su lado subjetivo bueno de la historia, pero donde sí que confluye la evolución es en la ciencia, es lo que ustedes, por lo que se ve y por lo que van a votar, tampoco están de acuerdo con ello.

Si nosotros nos aplicásemos constantemente sus máximas, estaríamos todavía a ver si creamos el fuego… Sería así, porque ustedes…, dice que el cambio climático no existe, la emergencia climática tampoco, que esto es algo que no debemos tener.
Lo que sí que me extraña es que, con esta herramienta que hayan votado en contra, es que no ayuden a sus agricultores, que algunos les votarán, otros no, pero un sector primario importante, en el cual yo creo que unas herramientas así les ayudarían a no tener pérdidas, y si las tienen, a cuantificarlas de forma real y no como lo están haciendo ahora ustedes.
Tendrían también la oportunidad de saber qué puede ocurrir y proteger sus cosechas, podríamos luchar contra, eh…, no el cambio climático, sino contra la despoblación, que también ustedes están muy preocupados por ello.

Usted lo está negando ahora mismo son posibilidades de avanzar en esta sociedad valenciana.
Ustedes lo que no quieren es dar información a la ciudadanía y al propio sector primario, ni siquiera el turismo que ayuda.
¿Usted sabe también de qué forma ayudar al turismo?
Si nosotros no le damos datos, si no cuantificamos, por ejemplo, la pérdida que está habiendo, bueno, cómo está aumentando la temperatura del mar, la arena que estamos perdiendo año a año… Si nosotros no tenemos esa cuantificación, no podremos tomar buenas decisiones.

Al fin y al cabo, les reconozco que ustedes tampoco se han salido de su vía.
O sea, lo tienen muy claro que un partido ultraderechista, pues, quiere derogar, frenar y revertir las normas del pacto verde, como ha dicho, y así van a Europa y así van a luchar por ello.
Yo lo único que les digo es que ya existen datos, como puede ser el barómetro de Veolia, que le dicen…, barómetro de la transición ecológica del 2024: «El 81Â % de los españoles están convencidos de que se está produciendo un cambio climático y que la actividad humana es la principal causa».
Ustedes están exactamente en contra del 81Â %.
Yo me alegro de estar dentro de ese 19Â % que estamos intentando no pensar como ustedes.
(Veus)

(Ocupa la presidència el vicepresident de la comissió, senyor José Domingo Giner Beltrán)

El senyor vicepresident:

Gracias.

Señor Albiol.
(Veus) Dispone usted de tres minutos.
(Veus)

El senyor Albiol Talaya:

Muchas gracias, presidente.

Eh…, vamos a ver, (veus) vamos a ver, nosotros tenemos muy claro que todas las políticas ideológicas que están saliendo de Europa, perjudican, y nos da igual si somos el 80 o el 1Â % que lo digamos, nos da igual, lo defenderemos seamos 1, 13, 12…, los que seamos.

Nosotros hemos venido aquí, y cuando entramos en la política, a coger muchas banderas que estaban tiradas en el suelo y a romper muchos tabús, y a mí me alegra que hoy estemos aquí hablando de soberanía energética, que es un término que acuñó Vox en su día, y ahora se está generalizando.
Pues, oiga, está muy bien, está bien que poco a poco se vaya comprando el discurso de Vox, ya sea a través de Vox en España o de Meloni en Italia, me da igual, porque las políticas son acertadas, y mientras se apliquen esas políticas, será bueno para los españoles.

Una herramienta, una herramienta como tal, un boli no es ideológico, es que es…, en fin, es muy evidente, ¿vale?
Pero esa herramienta sí contribuye a continuar con las políticas ideológicas con las que nosotros no estamos de acuerdo, porque creemos que son perjudiciales.
Entonces, por supuesto, no lo vamos a votar a favor.

La despoblación, claro que nos preocupa la despoblación.
Mire, un dato muy importante que no se tiene en cuenta tampoco: en Cofrentes, con una población de 1.
000 habitantes, el presupuesto del ayuntamiento es de 8 millones de euros.
El pueblo de al lado, el primer pueblo de la comarca, con 5.
000 habitantes, tiene 5 millones de euros.
Eso también es gracias a la central nuclear de Cofrentes.
¿Y saben qué quiere decir eso?
Que ese ayuntamiento (veus) puede prestar unos servicios al municipio, a los vecinos del municipio, que no se podrían hacer de otra manera.
Puede dar una oferta cultural que no habría, puede garantizar una seguridad con la policía con más medios, materiales y humanos, que si no tuviese ese presupuesto no lo podría hacer.

Al final, cuando se aplica únicamente el criterio ideológico, que es lo que pasa cuando se habla de la emergencia climática, del cambio climático, pues, se pierde de vista lo realmente importante, que es la atención que nosotros debemos dar a las personas, en unas condiciones de seguridad, evidentemente, que lo garantiza la energía nuclear, y respetando la libertad de todo el mundo.
Así que no esperen de nosotros que hagamos lo contrario de lo que decimos.

Y ya para terminar, durante estos últimos veinte años Estados Unidos, China, India…, han ido creciendo; Europa se ha quedado paralizada, su capacidad de innovación, de industria, de generar riqueza, de empleo, se ha quedado totalmente paralizada.
¿Y saben por qué es?
Por todas las políticas ideológicas que nos autoimponen una censura o unas sanciones que nos impiden crecer.
Bueno, pues ya ha llegado el momento de acabar con todo eso.

Muchas gracias.

(Ocupa la presidència la presidenta de la comissió, senyora Mònica Àlvaro Cerezo)

La senyora presidenta:

Passem a la fixació de posició del Grup Parlamentari Compromís.
La senyora Espinosa, té vosté tres minuts.

La senyora Espinosa Giménez:

Moltes gràcies, presidenta.

Efectivament, són necessaris sistemes d'indicadors per a avaluar els canvis produïts per l'emergència climàtica que ajudaríem, esperem, al fet que el govern valencià fora més conscient de la gravetat i la velocitat amb la qual estan produint-se ja les conseqüències del canvi climàtic antropogènic i actuara en conseqüència.
Compartim amb el Partit Socialista que és molt necessària la creació de models de risc propis i específics per al territori valencià, ja que alberga una considerable variabilitat orogràfica i, per tant, climàtica i pluviomètrica.

Així mateix, la intensitat de les danes, estem comprovant que cada dia tenen major virulència i major freqüència i són una evidència de la necessitat de comptar amb la millor i més actual tecnologia possible i disponible.
Però abans de…, fins i tot de proposar noves, i insistim que jo crec que és molt important, cal pensar també les causes, hem d'adaptar-nos al canvi climàtic, i per això és molt útil disposar de les millors eines tecnològiques, però cal fer el possible per disminuir els riscos prenent les mesures provinents i oportunes que calguen.
I eixes mesures fonamentalment tenen a vore amb l'ordenació del territori.
I en eixe sentit anem molt malament.
I anem molt manament precisament pel fet de no respectar el Pativel, com ocorre amb l'avantprojecte de llei de costes que va presentar fa una setmana el govern de Mazón.
Però també, parlant de l'ordenació del territori, és realment colpidor vore el projecte de llei de sòl que va presentar la ministra d'habitatge i que afortunadament no es convertirà en llei.

Tot açò augura que les interferències en la lluita decidida contra el canvi climàtic són moltes i les pressions altíssimes tamé.
Previndre els pitjors efectes dels fenòmens meteorològics extrems requerix no incrementar més el sòl «segellat», per exemple.
Vostés, amb les seues lleis ho estan facilitant i ho estan promovent.

Els recorde que la política mediambiental de la Unió Europea es basa en el principi de la prevenció, i els danys s'han de previndre, és la nostra responsabilitat com a polítics, i no sols reaccionar una vegada ja el dany està començant.
Entenem que la proposta va en eixa línia, Compromís dona la benvinguda a estes eines, però també demanem, per favor, coherència a uns i als atres.

Per això proposem que estes eines es duguen endavant, però, per favor, coherència també en l'ordenació del nostre territori.

Moltes gràcies.

La senyora presidenta:

Entenc que no se li han contradit els arguments… Vol vosté la rèplica?
Ah… (Rient)

Molt bé, doncs, continuarem amb la fixació de posició, en este cas del Grup Parlamentari Popular.
Té la paraula el senyor Pérez Fenoll.

Quan vosté vullga.

El senyor Pérez Fenoll:

Moltes gràcies, bon dia a tots els diputats i diputades.

Señor Villar, reflexionaba ayer, mientras leía la exposición de motivos planteada por su grupo parlamentario y por usted, en la cual la principal referencia para apoyar su propuesta de resolución es que el grupo intergubernamental de expertos sobre el cambio climático es considerado la fuente más autorizada sobre este tema.
Y confirmaba en esa misma exposición de motivos que durante más de treinta años, sí…, treinta años, ha publicado evaluaciones exhaustivas del cambio climático preparadas por equipos mundiales de científicos que han servido de base para las negociaciones internacionales sobre el clima y las estrategias nacionales, y han sensibilizado a la opinión pública.
Y yo le decía, reflexionaba, sobre todo me preguntaba, el Botànic, ustedes que han gobernado durante los últimos ocho años en la comunidad, no deberían leer estos informes… O los leían y pasaban… O este…, hasta el momento que ha llegado otro gobierno, no les ha preocupado el tema.
Dígame usted cuál es la razón de este repentino interés.

Por otro lado, usted seguro que conoce que la competencia exclusiva en materia de meteorología corresponde al estado, según el artículo 149 de la Constitución española, y también conoce que nuestro Estatuto de autonomía, en su artículo 49, otorga a la Generalitat competencia exclusiva en un servicio meteorológico de la Comunidad Valenciana, sin perjuicio de lo que dispone ese 149 de la Constitución.
A la vista de esta distribución de competencias, dar una respuesta efectiva al cambio climático y a las consecuencias de este, deberá ser una actuación conjunta con el estado y también con el resto de comunidades autónomas para garantizar una respuesta adecuada, eficaz, eficiente, a fin de proteger de riesgos climatológicos a la sociedad civil y a todos los sectores productivos.

Usted sabe positivamente que el clima ni entiende ni respeta fronteras ni límites territoriales, y es claro que por esto no puede ser abordado puntualmente por cada uno de los gobiernos autonómicos.
Por tanto, yo lo veo muy claro y muy comprensible, y creo sinceramente que estará conmigo, que esto hay que abordarlo desde el todo y no desde una parte, y es por esto que ya existe un convenio marco entre la Agencia Estatal de Meteorología y nuestra Generalitat en materia de meteorología y climatología, convenio que usted conoce porque lo firmaron ustedes en el año 2018 y que fue prorrogado el año pasado, justo antes de las elecciones, concretamente el 23 de marzo de 2023.
Yo quiero pensar que el hecho de haber firmado este acuerdo en materia climática demuestra que ustedes son conscientes de la necesidad de una coordinación de los recursos con el estado para dar una respuesta conjunta a los riesgos climáticos.
¿O es que ahora en la oposición están cambiando de opinión?
¿O es que en su ADN que les queda del Botànic siguen necesitando de la creación de nuevos «chiringuitos»?
(Sona un timbre)

Por favor, dígame, señor Villar, cuál es la razón concreta de su PNL de hoy.

Muchas gracias.

La senyora presidenta:

Moltes gràcies, senyor Pérez Fenoll.

Vol vosté la rèplica, senyor Villar?
Sí, no?
(Rient)

El senyor Villar García:

Creo que me toca, ¿no?

La senyora presidenta:

Té vosté tres minuts.

El senyor Villar García:

Muchas gracias, presidenta.
(Veus)

Lo cierto es que yo le he leído el Estatuto de autonomía y si eso no es suficiente para nosotros tener la fuerza para crear este tipo de herramienta… Pero aquí el problema yo creo que ustedes se están contagiando de Vox.
Llevan ya unos meses con ellos y creo que las raíces comienzan un poco a brotar dentro de ustedes y se comienzan a cambiar.

Pero es que a mí me extraña, porque el manifiesto para las elecciones europeas, el propio Partido Popular dice: «Los populares ven la transición energética como una oportunidad de desarrollo industrial, económico, a la vez que un desafío demográfico y social».
La familia europea dice que la agencia climática pasó a ser económica, que el objetivo principal será apoyar a cada sector, descarbonizar… Se comprometen a alcanzar el objetivo de reducción de emisiones de 55Â % y la neutralidad climática para el 2050.

Ustedes, ¿en qué momento están?
Lo que están es votando en contra de una herramienta, como les decía, que es para medir, para tener datos.
Aquí no es cuestión de quién tiene la potestad, si es el Gobierno de España.
Usted puede elevar…, y usted sabe que a nivel supranacional también lo tiene Europa… Se lo está mandando que tenga una herramienta que mida, que tome decisiones con ella, y no lo han hecho, y no lo quieren hacer.

Mire, el 80Â %, vuelvo otra vez a datos de Veolia, ¿no?
, el 80Â % se siente expuesto y vulnerable a un deterioro de la calidad de vida.
¿Ustedes no quieren hacer nada en contra de ellos?
El 75Â % se siente expuesto y vulnerable a un riesgo para la salud: ¿tampoco quiere ayudar a esta gente?
Y el 50Â % piensa que el futuro está en nuestras manos.
Igual ese 50Â % puede ser la ayuda del PP hacia el PSOE para que salga esto hoy hacia delante y tengamos una herramienta tecnológica «cero cero» de ideología para tomar decisiones.

Pero yo entiendo también que ustedes voten en contra, porque se le acabaría la guerra sucia que ustedes realizan siempre con el tema del agua.
Con esta herramienta se podría medir esos litros que ustedes están defendiendo, que si han llegado a La Albufera, o no, en la que el señor Mazón sigue haciendo tiktoks para defender algo indefendible.
Y hemos encontrado un PP que no quiere luchar contra el cambio climático, que cree que en el día del medio ambiente se lucha contra el cambio climático soltando aves a La Albufera, haciéndose cuatro fotos y dando tres declaraciones.
¿Saben por qué no quieren realmente la herramienta?
Porque esta es su lucha contra el cambio climático: el president soltando aves a La Albufera, sin datos, dando opiniones, sin tener ninguna más razón que ir contra el Gobierno de España.
Por eso ustedes hoy votan en contra.

Así que, creo que la reflexión tiene que ser profunda del Partido Popular.
De Vox ya esperaba lo que era, pero ustedes en algún momento tendrán que centrarse y venirse al lado bueno de la historia.

Muchas gracias.

La senyora presidenta:

Señor Fenoll, Pérez Fenoll, para el turno de réplica.

El senyor Pérez Fenoll:

Gracias.

Empiezo por el final: si el lado bueno de la historia es cortar el trasvase que sustenta a nuestros agricultores (veus) y a nuestra industria 26 veces, si el lado bueno de la historia es no… hacer el aporte hídrico a La Albufera de Valencia, para que se muera, quiero estar en el lado oscuro… (Remors)

Señor Villar, parece mentira que usted…, que yo estoy convencido sinceramente de que usted sabe de qué va esto, y el Botànic también.
Yo creo que algo debería de saber, pero digo que ustedes… A ver, ¿qué han invertido en esto?
Pues, poco más del coste de la escasa cantidad de tinta utilizada para firmar un convenio.
No invirtieron nada más.
Nada de nada.
Lo único que hicieron es firmar un acuerdo marco, que es una mera declaración de intenciones, pero sin ningún acuerdo específico.

En los últimos años han gobernado ustedes, hemos sufrido su gobierno… ¿Cuánto diría usted, señor Villar, que los suyos han dedicado a la creación de estas herramientas de análisis meteorológico?
¿Cuánto han dedicado?
¿Cuántos euros diría usted que el Botànic ha dedicado en los últimos años a la creación de plataformas tecnológicas que analicen el riesgo climático propio de la Comunidad Valenciana?
Se lo digo yo: cero euros.

Señor Villar, otro de los muchos ceros…, (veus) Yo, si me permiten la palabra, utilizaría «cerismo» del Botánico.
¿Y pretende usted ahora crear una repentina necesidad para que este gobierno haga en tres meses, según pide, en la propuesta de resolución, lo que ustedes no hicieron ni se dieron cuenta en ocho años?

Hace pocos meses los valencianos se dieron cuenta de que todos no somos iguales, afortunadamente, y por eso el resultado electoral, y los valencianos no se equivocan.
Hoy hay un gobierno apoyado totalmente por los valencianos, y hay una gran diferencia: mientras examino todos los presupuestos de los últimos ocho años, veo cero, cero, cero dedicado a este tema, y cuando examino el primer… presupuesto del presidente Mazón, o sea, los presupuestos de la Generalitat para 2024, veo que aparece dentro de su programa Cambio Climático una línea, concretamente la F0023, de colaboración con el Centro de Estudios Ambientales del Mediterráneo, al que usted hacía referencia, por un importe de 100.
000 euros.
Ya empezamos con una diferencia: cero euros ustedes, 100.
000 euros nosotros.

Empezamos con una notable diferencia, y esta línea de ayuda al CEAM ya contempla todos los objetivos que usted nos pide en su propuesta de resolución, como son los mapas de riesgo de la Comunidad Valenciana, al igual que hace hincapié en el desarrollo de la herramienta CEAM Meteo ATD, que va a servir para apoyar la toma de decisiones.

Y, por tanto, porque su inquietud no fue tal en un tiempo pasado ni muy reciente, porque llegan tarde con su propuesta (sona un timbre) y porque su preocupación es ya nuestra ocupación, el trabajo bien hecho (sona un timbre) del actual gobierno, no queda otra respuesta que decirle no a su proposición de ley.

Muchas gracias.

La senyora presidenta:

Gracias, señor Pérez Fenoll.

I amb açò ja passaríem a votació.
¿Vots a favor de la proposta?
6.
¿Vots en contra de la proposta?
7.

Es rebutja la proposta i…, senyores, senyories,… (veus) s'alça la sessió.

(S'alça la reunió a les 13 hores i 11 minuts)