Obres%20P%C3%BAbliques%562082.02.19%20macro.html





Comissió d'Obres Públiques i Transports realitzada el dia 19 de febrer de 2013.
Comença la reunió a les 17 hores i 2 minuts.
Presideix el diputat senyor Rafael Ferraro Sebastiá.
Reunió número 14.

El senyor president:

(Inoïble) .
.
.
donar començament a la Comissió d'Obres Públiques i Transports convocada per al dia de hui.

En primer lloc, la senyora secretària passarà llista per tal de comprovar si n'hi ha quòrum.

(La secretària passa llista per tal de comprovar si hi ha quòrum)

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora secretària.

Comprovat el quòrum.

Sí, ¿per a què demana la paraula, senyor Signes?

El senyor Signes Núñez:

Sí.
.
.
, jo.
.
.
, és per a retirar la pregunta número 2 de l'ordre del dia, de la llei.
.
.
, preguntes sobre la llei de vies pecuàries, i com s'ha aprovat fa un o dos consells, per tant, era per a retirar-la de l'ordre del dia.

El senyor president:

Molt bé.
En prenem nota.
Queda retirada, doncs, la pregunta número 606, que era el segon punt de l'ordre del dia.
.
.
(Veus) I entrem dins del segon punt.
(Veus)

Doncs, senyories.
.
.
, en primer lloc passem a la lectura i aprovació, si pertoca, de l'acta de la reunió anterior.
(Veus) La tenen les seues senyories en la seua carpeta.
Si no n'hi ha ninguna objecció, ¿l'aprovem per unanimitat?
.
.
.
Moltes gràcies, queda aprovada.

Preguntes

El senyor president:

Passem al segon punt de l'ordre del dia.
Com ha quedat ja retirada la pregunta número 606, passem a la 640.
Per a la seua formulació, té la paraula la il·lustre senyora diputada Eva Martínez Ruiz.

Té vosté la paraula.

La senyora Martínez Ruiz:

Moltes gràcies, senyor president.

La pregunta es: consta en el informe de las cuentas anuales que la Sociedad Proyectos Temáticos.
.
.
Bueno, que el Tribunal Supremo, en el mes de febrero del 2011 dictó sentencia en qué decía que no existía causa expropiatoria del plan especial aprobado para la Ciudad de la Luz.
En relación al mismo, la pregunta concreta es: ¿qué previsiones tiene la conselleria en relación con las consecuencias y las posibles soluciones administrativas y jurídicas, y sobre todo económicas, para cumplir con el citado fallo judicial?

El senyor president:

Sí, muchas gracias, señora diputada.

El señor secretario autonómico Victoriano Sánchez tiene la palabra para contestar.

El senyor secretari autonòmic d'Infraestructures i Transport:

Bueno, la abogacía de La Generalitat ha trasladado al Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana a finales de 2012 una propuesta de ejecución de la sentencia del Tribunal Supremo mediante la restitución in natura de aquellas parcelas que no han sido ocupadas por las edificaciones, construcciones e instalaciones que forman parte del consejo de producción cinematográfica Ciudad de la Luz y del centro de estudios cinematográficos.
Y respecto a las parcelas ocupadas y de restitución imposible, se procederá a su indemnización sustitutoria, que debe ser fijada por el Tribunal Superior de Justicia.
Por tanto, es el Tribunal Superior de Justicia quien debe decidir el modo de ejecución concreto de la sentencia del Tribunal Supremo, que naturalmente será cumplida por La Generalitat.

Ahora bien, el pronunciamiento del Tribunal Superior de Justicia todavía no se ha producido, y hasta ese momento, por tanto, no se puede hablar de soluciones administrativas, jurídicas o económicas a las que usted se refiere.

De momento, nada más, muchas gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor secretari autonòmic.

Señora (inoïble) .
.
.
palabra.

La senyora Martínez Ruiz:

Sí, señor presidente.

Bueno, en primer lugar, decir que me hubiera gustado que la señora consellera, que siempre está tan dispuesta a venir y a dar explicaciones, pues, también, en un caso importante como el que nos ocupa, que es la Ciudad de la Luz, pues, que hubiera venido personalmente y lo hubiera explicado, me hubiera gustado, a este grupo parlamentario.

En relación a la contestación que se nos ha dado, bueno, desde luego, es una información totalmente parcial.
Que venga usted aquí a decirme que, una parte de los propietarios.
.
.
, habrá una restitución in natura y que la otra se va a indemnizar, es poco, como no decir nada.
Nos gustaría que ahora, en su segunda intervención, nos dijera, por un lado, esa restitución in natura a cuántos propietarios y de cuántos metros se trata, y respecto a esas parcelas ocupadas, que ya no va a ser posible el cumplimiento de la sentencia del Tribunal Supremo, pues, que también nos dijera a qué cuantías y a cuánto importe va a ascender lo que se les tiene que indemnizar.
Lo que queremos son respuestas concretas a una pregunta concreta y escueta como la que le hemos formulado.

En definitiva, lo que queremos es eso, por un lado, que nos diga cuánto dinero nos ha costado a los valencianos el haber expropiado los terrenos de la Ciudad de la Luz, que también forma parte del expediente administrativo y del cumplimiento de la resolución judicial, cuánto dinero hemos pagado por esos terrenos y cuánto dinero de más nos va a costar a todos los valencianos por haber construido un complejo (veus) que no necesitábamos, un complejo que no debería haberse hecho nunca, según la resolución de la Comisión Europea, un complejo en el que ningún inversor privado hubiera puesto ni un solo céntimo, ni un solo euro y por el que llevamos pagado, que sepamos, 265 millones.

Así es que, le digo, tenemos un hecho objetivo muy claro, y es que en el año 1998 ustedes suscribieron, resolvieron, dictaron una resolución en la que expropiaron más de un millones de metros cuadrados y simplemente lo salvaron todo diciendo que iban a propiciar la implantación de un complejo metropolitano de actividades lúdicas de carácter terciario, recreativos, de grandes dimensiones, en la ciudad de Alicante, y que, además, según la citada sentencia, dice que es un.
.
.
, este texto, esa redacción, es un ejemplo paradigmático de indeterminación, de vaguedad extrema, porque no permite conocer la concreta finalidad de usos que justifica la expropiación.
Quiero decir que este es el ejemplo perfecto de cómo gobiernan ustedes, de cómo gestionan ustedes el dinero público, con absoluta indeterminación, causando indefensión y bajo la opacidad.

Claro, es evidente, ustedes hicieron este redactado para, después, hacer lo que ustedes quisieron, y así es lo que pasa.
Dice esta sentencia que adolece a un mínima especificación que permita hacer lo que se proyecta y que ocasiona indefensión, y por lo tanto se acuerda la nulidad.
Le pido, por favor, que concrete cómo la conselleria va a cumplir esta sentencia y, sobre todo, en qué plazos.
Sobre todo queremos saber de dónde va a salir el dinero, de qué partidas presupuestarias va a salir el dinero para pagarles a esos propietarios la indemnización a la que.
.
.
, según la sentencia, se tiene que estipular por el Tribunal Superior de Justicia.

Y ya de paso, también, por si usted tiene el dato, me gustaría que nos dijera cuánto dinero pagó Ciudad de la Luz por los realojos que se tuvieron que llevar a cabo por las expropiaciones.
Y, también, esta pregunta se la traslada usted a la señora consellera, quiero que nos explique, ya que no ha venido ella y ha eludido esta obligación, que explique si le parece bien al gobierno valenciano, ese del cual la señora consellera está tan orgullosa de pertenecer y de tener a compañeros, aunque sean imputados, detrás de su banqueta en las Cortes, si le parece adecuado que en la Ciudad de la Luz se haya gastado 2.
300.
000 euros en licitar una rotonda que duró pocos meses, que se la llevó el viento y en la que ahora mismo hay enterrados, podemos decirlo así, medio colegio de primaria o medio centro de salud.
Por favor, trasládele a la señora consellera, cuál es su parecer al respecto, si nos va a dar toda la documentación en relación a esta rotonda y a todos los expedientes administrativos que tienen que ver con la Ciudad de la Luz.

Muchas gracias.

El senyor president:

Muchas gracias, señora Martínez.

Señor Sánchez, tiene usted la palabra.

El senyor secretari autonòmic d'Infraestructures i Transport:

Sí, vamos a ver, aquí hay varias cuestiones.

Primera, hubo una sentencia favorable que desestimó las peticiones del Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana, lo cual quiere decir que esa expropiación que se hizo, bueno, en principio, tenía imagen de buen derecho.
Luego ha habido un recurso contra esa sentencia y un fallo del Tribunal Supremo que anula la sentencia del tribunal superior de la Comunidad Valenciana y declara que no ha habido.
.
.
, que no había razonamiento suficiente para la expropiación y, por lo tanto, la declara nula.
Esto ha sido así, es decir.
.
.
, a partir de ahí, ¿cuál es la solución?
Bueno, teóricamente, lo que ordena el tribunal es que se devuelvan los terrenos a los propietarios, excepto en aquellos casos en que sea imposible porque las obras que se han hecho, las instalaciones que se han hecho, pues, hacen imposible la devolución in natura.
Y eso es lo que en principio se va a hacer.

Se ha consultado a quien dice el Tribunal Supremo que hay que consultar, que es al tribunal superior de la Comunidad Valenciana.
Se ha hecho la consulta en tiempo y forma, no ha contestado todavía el tribunal y, como no ha contestado, pues, evidentemente, no se puede actuar todavía.
Si la contestación es, como esperamos, de ese estilo, pues, lo que ocurrirá es que se devolverán todos los terrenos, aproximadamente, de los 2.
300.
000 metros cuadrados que tenía, 800.
000, aproximadamente, están ocupados, y el resto están libres, se devolverán los terrenos a la gente que no se le ha ocupado la parcela.
.
.
, esa gente que no se le ha ocupado la parcela tiene que devolver a La Generalitat, naturalmente, el importe de la expropiación, y en el caso de las zonas que están ocupadas, pues, habrá que pagar lo que al respecto decida el tribunal superior de la Comunidad Valenciana, pero como es una decisión que todavía no está tomada, yo no le puedo contestar la cifra, evidentemente.
Desde luego, cumpliremos la sentencia que nos diga el tribunal superior, evidentemente.

Si eso se produce así y las parcelas que se devuelven a los propietarios tienen que devolver el dinero a La Generalitat, eso servirá para pagar las posibles indemnizaciones o mayores justiprecios que hubiera que pagar en la parte que está ocupada.

Por lo que respecta al resto de las cuestiones, yo no le puedo informar, porque no dependen de la conselleria de infraestructuras.
La Ciudad de la Luz depende de otra conselleria y, por lo tanto, los datos concretos de la Ciudad de la Luz, pues, yo no se los puedo dar.
Por lo tanto, no le puedo hablar del presupuesto que haya podido costar la Ciudad de la Luz porque lo desconozco.

El senyor president:

Muchas gracias.

Senyories, passem a la següent pregunta, que és la número 653.
Per a la seua formulació té la paraula la senyora Albiol.

La senyora Albiol Guzmán:

Gràcies, bona vesprada.

El Tram de Castelló que ha de connectar Castelló amb la Universitat Jaume I, amb el Grau de Castelló, Benicàssim, Almassora, Borriana i Vila-real, es va anunciar a principis del 2000, es va projectar per a l'any 2007, el Tram de Castelló, i per al 2009 la resta de l'àrea metropolitana.
Això es va dir aleshores, quan es va anunciar el Tram, per a hores d'ara, any.
.
.
, febrer de 2013, només n'hi ha en funcionament un quilòmetre i mig de Tram, des de la universitat fins a El Corte Inglés, fins al parc Ribalta.
.
.
És a dir, més d'una dècada després del seu anunci, només tenim eixe quilòmetre i mig.

A nosaltres ens agradaria saber quina és la previsió real, de veritat, de la conselleria, en quina data preveu la conselleria que funcionarà la línia des de l'UJI, des de la universitat fins al Grau de Castelló, sencera, i evidentment quan podrem anar en Tram, doncs, a Vila-real, a Benicàssim o a Borriana, si ja tenen.
.
.
, esperem que sí, evidentment, si ja tenen dates previstes de començament d'obres, de licitació i sobretot de posada en funcionament.

Gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Albiol.

Señor Sánchez, tiene usted la palabra.

El senyor secretari autonòmic d'Infraestructures i Transport:

Bueno, vamos a ver, esta pregunta fue hecha en su momento a la consellera, que la contestó.
Yo le puedo decir que la línea 1, que es la que tiene que unir la línea este-oeste, es la que tiene que unir la UJI con El Grao, va a estar en funcionamiento este año, a lo largo de este año.

Por lo que respecta a lo que se denominan líneas 2 y 3, nosotros lo llamamos de distinta manera, porque la línea que va a Benicàssim desde El Grao, la llamamos ramal, que hay que hacer de la 1, pero, bueno, es exactamente igual.
Y, entonces, la línea 3, que es la línea que va a los pueblos del sur, a Villarreal, Almazora y Burriana, pues, nosotros la llamamos línea 2.
Pero, bueno, el proceso es exactamente el mismo.

Estamos hablando de inversiones muy caras y que en estos momentos, puesto que no hay proyectos redactados todavía, completos, dar una fecha absoluta que sea absolutamente real no es factible.

De momento, es cuanto le puedo decir.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Sánchez.

Senyora Albiol, té vosté la paraula.

La senyora Albiol Guzmán:

Sí, el primer que vull preguntar-li, després de la seua resposta, és si la data que ens acaba de donar de la línia 1, del centre de.
.
.
, del centre de.
.
.
, de l'UJI al Grau, és una data real o és com la que ens vénen donant des de fa cinc anys, primer va ser Moliner, després Fabra quan era alcalde de Castelló, després Mario Flores, després la mateixa consellera Bonig.
Al principi anava funcionar en 2007, després en febrer de 2009, després en juny de 2009, en desembre de 2010, en juny de 2011.
L'última vegada que vam parlar d'açò, la consellera va dir que a finals de 2012 estaria funcionant el Tram de Castelló.
La setmana passada, en la compareixença ací en el ple, ja ens va dir que no, ja ens va dir que seria per a 2013.

Per tant, jo el que li pregunte és si la data de 2013 és real o és com la de 2007, 2009, 2010, perquè la veritat és que ja nosaltres, evidentment, no ens podem creure's absolutament res, perquè no paren de dir dates i portem vuit anys, vuit anys que el Tram anava a inaugurar-se l'any que ve, vuit anys esperant.
Per tant, el primer, això, preguntar-li si és de veres eixa data.

Després, respecte a les altres línies o a la línia 2 o a la línia.
.
.
o al ramal de la línia 1, jo sí que esperava alguna resposta més concreta perquè això és una promesa que se va fer a la ciutadania, és una infraestructura que s'ha anunciat ja en diverses ocasions.
I, per tant, jo no puc entendre que es puga treballar d'aquesta manera sense ningun tipus de planificació, sense ninguna previsió i sense ninguna data.
Si al final la data és 2020, que siga 2020, però que se diga.
El que no pot ser és que estiga tot sine die i sense posar res clar damunt la taula.

Perquè, clar, és que està pendent el 96% del Tram de Castelló, el 96%.
És que pràcticament no hi ha res funcionant d'eixe Tram.
I damunt venim ací i la resposta és que això val molts diners i que ja vorem quan ho podem fer.
O siga, que vosté comprendrà que la situació és desesperant i sobretot per la falta de planificació, perquè tot el que ha rodejat el Tram de Castelló ha sigut despropòsits i falta de planificació.

Perquè van començar les obres, en l'any 2006, si no recorde mal, van començar les obres del Tram a Castelló, des d'aleshores, des de 2006, fa ja set anys està Castelló alçat i comerços tancats amb problemes per la baixada de vendes i vehicles i els autobusos i les molèsties als carrers i avingudes de Castelló, el carrer Saragossa, el carrer Colón, el carrer Governador.
Vull dir, és que és un drama el que està passant amb el Tram de Castelló.
És que porten set anys, en set anys s'han gastat 85 milions d'euros, set anys Castelló alçat pel Tram i resulta que tenim un trosset d'un quilòmetre funcionant de Tram i damunt sense idea de quan estarà la resta del Tram.
A mi em sembla que realment hauríem de tindre una previsió més clara per part de la conselleria.

I, després, i acabe, un parell de preguntes.
Saber si tindran diners per a posar realment eixos autobusos en la línia del Tram de la UJI al Grau, que és el que se suposa que funcionarà enguany, o si van a circular, si circularan autobusos normals, com els de tota la vida per eixes línies, perquè no tindran diners per a comprar-ne dels altres.
No m'ho estic inventant, ho dic perquè són notícies que han anat apareixent.
I, evidentment, ens preocupa gastar-se 80, 90, 100 milions en una línia perquè al final vagen autobusos com els que han anat tota la vida, perquè per a fer un carril bus no feia falta ni tanta inversió, ni tant de temps Castelló en obres.

I, després, preguntar si realment funcionarà, perquè en Alacant la línia 2 està acabada des de fa dos anys i no ha funcionat.
En Castelló passarà el mateix?

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Albiol.

Señor Sánchez, tiene usted la palabra.

El senyor secretari autonòmic d'Infraestructures i Transport:

Muchas gracias, señoría.

Vamos a ver.
Las obras de infraestructura y las obras de infraestructura dura, por llamarla de alguna manera, el tranvía y el Tram y el metro son obras de infraestructura dura, son obras de duración larga, evidentemente.
En el caso de Castellón yo creo que se ha hecho con todo el cuidado del mundo, es decir, no se ha levantado todo el centro de Castellón al mismo tiempo.
Se empezó por la calle Colón, se acabó la calle Colón; se ha hecho la avenida del Mar, la avenida del Mar está acabada; se hizo el tramo de la UJI, que también está acabado, y ahora se está en el bucle central, que es lo único que falta.
Y ahí hay una fecha concreta, que es que estará para la Magdalena, es decir, estamos hablando de final de mes, principio del que viene eso estará, la obra terminada, la obra del bucle central.
Y queda, que se va a hacer también, el último tramo que es Gobernador Viejo y el principio de la avenida del Mar, que también va a estar acabada a lo largo de este año.

¿Mientras tanto qué se ha hecho?
Bueno, yo le puedo dar datos concretos.
El Consell ha aprobado ya y ha autorizado la licitación del concurso y el concurso va a salir en fechas muy próximas.
Por lo tanto, cuando yo le estoy dando la fecha de 2013, creo que es una fecha ya muy real, porque tenemos todos los trámites acabados, está autorizado, está el dinero autorizado y, por lo tanto, no hay ningún problema.
Lo que va a pasar por la línea 1, desde la UJI hasta El Grao, va a ser un vehículo que ha sido complejo localizar, porque va a ser un vehículo que en todo el tramo central no tiene catenaria y es eléctrico.
Es decir, en principio se pensó en si podía ir con catenaria y en el centro con motor híbrido al estilo de los que hay y la decisión ha sido que el vehículo es totalmente eléctrico.

Y, por lo tanto, estamos hablando de un sistema de transportes modernísimo y que ya en estos momentos se pueden dar unas fechas, que son fechas totalmente claras; terminación de la obra del bucle central para la Magdalena y puesta en servicio del Tram a lo largo de 2013.

La licitación, pues, en las próximas fechas va a salir.
Y a partir de ahí los trámites normales de una licitación, es decir, el plazo de presentación de plicas y luego el plazo de la compra de los Tram que, naturalmente, como todos los vehículos de transporte, te los hacen especialmente y por lo tanto pues tiene un determinado plazo de entrega de los vehículos.
Estamos hablando de para final de 2013 que esté la línea en marcha.

Por lo que respecta a la línea 2 y a la línea de Benicàssim, estamos hablando de inversiones cuantiosísimas muy elevadas y que, además, como usted sabe perfectamente, cuando se construye una línea de tranvía, en este caso una línea de Tram, se aprovecha para mejorar el funcionamiento de toda la zona, creando no solo lo que es la plataforma reservada sino reurbanizando y mejorando urbanísticamente toda la zona.

Se ha hecho un estudio, se ha dividido además en tramos para poderlo hacer más rápidamente, se ha entrado en contacto con los ayuntamientos.
Hay que pactar con los ayuntamientos por donde va el Tram, hay una propuesta determinada.
Porque, naturalmente, el hecho de hacer una plataforma reservada de transporte que tiene muchas ventajas desde el punto de vista del transporte colectivo, tiene problemas desde el punto de vista del transporte individual porque elimina zonas.
Y, por tanto, en estos momentos, sin el proyecto completo, yo no le puedo dar razonablemente un plazo.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Sánchez.

Señorías, concluido el tema de preguntas, suspendemos por unos segundos para despedir al señor Sánchez, al secretario autonómico, al cual le agradecemos su asistencia.

Se suspende la sesión por unos segundos.

(Se suspén la reunió durant uns minuts)

El senyor president:

Senyories, se reprén la comissió.

Pronunciament de la comissió sobre la compareixença del director gerent de Ferrocarrils de la Generalitat Valenciana per a explicar la reducció de freqüències que té previst aplicar l'empresa i que afectarà un de cada quatre trens, sol·licitada pel Grup Parlamentari Esquerra Unida (RE número 45.
002)

El senyor president:

El punt següent, que és el número tres: pronunciament de la comissió sobre la compareixença del director gerent de Ferrocarrils de la Generalitat Valenciana per a explicar la reducció de freqüències que té previst aplicar l'empresa i que afectarà un de cada quatre trens, sol·licitada pel Grup Parlamentari d'Esquerra Unida.

Per al torn a favor, té la paraula la senyora Albiol.

La senyora Albiol Guzmán:

Gràcies.

Des d'Esquerra Unida pensem que és oportú, que realment seria molt oportú que el gerent de Ferrocarrils de la Generalitat Valenciana compareguera en la Comissió d'Obres Públiques de Les Corts, entre altres coses perquè és nou, està uns mesos en el càrrec i encara no hem tingut el plaer de veure'l ací en la comissió.
I, per tant, pensem que seria molt oportú.

Realment, nosaltres el que pensem és que la compareixença a petició pròpia del gerent de Ferrocarrils de la Generalitat Valenciana en aquesta comissió hauria de ser una qüestió realment habitual.
Pensem que hauria de comparèixer cada ics temps en aquesta compareixença per a explicar-nos la situació de Ferrocarrils de la Generalitat Valenciana, les previsions de futur, etcètera.
Però com realment això no és així i almenys des que jo estic en aquesta comissió no he vist el gerent, ni l'antiga gerent tampoc comparéixer en aquesta comissió, hem decidit que l'haurem de demanar nosaltres, perquè ja sabem que per voluntat pròpia sembla que no vindrà.

I per què demanem la compareixença del gerent de Ferrocarrils de la Generalitat Valenciana?
Realment pensem que hi ha mil motius perquè vinga a comparéixer.
Acaben de fer un expedient de regulació d'ocupació, se'n han anat fora més de tres-cents treballadors i treballadores.
I, per tant, pensem que, després d'aquest ERO, Ferrocarrils no pot continuar funcionant com funcionava abans perquè, evidentment, amb 300 treballadors, 310 treballadors menys, evidentment, no se pot dur endavant la mateixa feina, ni tindre el mateix funcionament.
Per tant, estaria molt bé que vinguera el gerent a explicar quin són eixos canvis que van a produir-se en l'empresa pública.

I aquest és el motiu fonamental en realitat, com afectarà aquest ERO als usuaris de Ferrocarrils.
Perquè als treballadors i treballadores ja sabem com afecta, malauradament ja ho sabem, amb més atur i amb una baixada de sous.
Però el que no tenim clar és com afecta els usuaris.
Pensem que el senyor Cotino hauria de vindre ací a dir quin és el futur de Ferrocarrils de la Generalitat Valenciana, a dir com i quan van a aplicar eixe pla de sanejament.

De fet, l'empresa Improven ha elaborat aquest pla de sanejament.
En aquest informe que ha elaborat l'empresa Improven es parla de reducció de freqüències, s'ha arribat a parlar d'una reducció del 25% en algunes línies, d'un de cada quatre, se parla de revisió de determinats contractes, com de seguretat o de neteja, de l'eliminació de bons, de l'increment de tarifes més encara i ja s'han incrementat, és parla d'incrementar-les més encara, es parla fins i tot del tancament d'algunes línies, com la línia 9.

Per tant, nosaltres pensem que el gerent de Ferrocarrils de la Generalitat Valenciana ha de vindre a aquesta comissió i ha d'explicar com i quan pensen fer això, si és que ho pensen fer, si és que ho pensen fer.

Pense que a més hauria de donar-nos l'oportunitat de demanar-li nosaltres que faça marxa enrere en aquestos plans, evidentment, que ni els treballadors, ni els usuaris han de pagar la mala gestió dels directius de Ferrocarrils de la Generalitat Valenciana; que les despeses innecessàries, que els sous astronòmics dels seus directius, que la falta de planificació, que la compra d'unitats sense cap criteri, que les infraestructures que no se posen en funcionament, que tot això no és responsabilitat dels treballadors, ni de les treballadores, ni molt menys dels usuaris i usuàries de Ferrocarrils.

I, per tant, pensem que eixe pla de sanejament no s'ha d'aplicar en detriment de treballadors, treballadores i usuàries sinó que s'hauria d'aplicar un pla de sanejament als responsables de tot aquest desgavell que suposa, que ha suposat la gestió de Ferrocarrils de la Generalitat Valenciana.
Per tant, pensem que és una molt bona idea, que seria molt oportú que el senyor Cotino vinguera a aquesta comissió.

També, a més, hi ha molts temes dels que caldria parlar amb el senyor Cotino, de la línea 2 del Tram d'Alacant, perquè no està funcionant dos anys després d'estar acabada; quins plans té per al metro de Riba-roja, que falta sembla una petita inversió però no s'acaba de fer i, per tant, no arriba el metro a Riba-roja; què passa amb la línia 1 de Metrovalencia o què passa amb el Tram de Castelló.
Crec que hi ha elements suficients com perquè el gerent de Ferrocarrils vinga a aquesta comissió.

La veritat és que el Grup Parlamentari Popular s'ha passat anys i anys impedint, votant, votant en contra, vetant la compareixença de l'anterior gerent de Ferrocarrils de la Generalitat Valenciana, de la senyora Marisa Gracia, no sabem, alguna raó inconfessable els ha dut que la petició de compareixença de la senyora Gracia fóra sempre desestimada en aquesta comissió, sempre; almenys, des que jo estic no ha comparegut.
I la veritat és que no ho hem demanat poques voltes, ni des d'Esquerra Unida i la resta de partits, de grups parlamentaris.
Ho hem demanat en infinitat d'ocasions i sempre s'han negat, una vegada i una altra i una altra, a la compareixença de la gerent de Ferrocarrils.

Per tant, jo el que demane és que no tornen a cometre la mateixa errada; que no comencen així amb el nou gerent de Ferrocarrils; que li permeten també vindre a aquesta comissió a parlar, i segur que ningú sap més de Ferrocarrils, de l'empresa, en estos moments que el seu gerent i, per tant, és la persona idònia per a vindre a resoldre tots aquestos dubtes que tenim.

Gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Albiol.

Torn en contra.
Sí, senyor Serra, pel Grup Parlamentari Popular, té la paraula.

El senyor Serra Cervera:

Moltes gràcies, senyor president.

Senyora Albiol, amb tot el repàs, diríem, que ha fet a Ferrocarrils de la Generalitat i a qüestions que hi ha hagut debat i que encara n'hi ha debat sobre algunes, encara, que vostés saben i hem tingut repetides respostes per part del govern, entre totes s'ha deixat.
.
.
, no ha preguntat per la línia 9, com va anar i què és el que va passar en la línia 9, que fa molt poquet temps també mos vam pronunciar, junt amb totes les línies que vosté ha dit.

I li he de dir.
.
.
Mire, vosté demana que siga a petició pròpia i que vinga ací el gerent, i creu vosté que deuria ser aixina.
I els ho hem dit en repetides ocasions a tots els grups parlamentaris.
Mire, de totes les qüestions que vosté ha plantejat ací, mos pareix molt bé que se done resposta i que done resposta qui deu donar la resposta en la seu parlamentària de les Corts Valencianes, que és el govern valencià.
I li ho hem dit en repetides ocasions i tornem a dir-li-ho.
Escolte!
, vosté vol que vinga la consellera?
Que vinga.
Vol que vinga el secretari autonòmic, que acaba d'acompanyar-mos?
Que vinga el secretari autonòmic, que acaba d'acompanyar-mos.
¿Vosté vol que se li explique tota la negociació de l'ERO que, al final, ha acabat en un acord d'empresa amb els agents i representants dels treballadors, on s'han posat d'acord en una solució que en altres casos no ha sigut possible, però que ací hi ha hagut un nivell i una capacitat de diàleg, per part dels agents socials, dels sindicats i de l'empresa; i, dins de la desgràcia d'haver de prendre eixe tipus de mesures, s'ha pres acordada i acceptada per totes les parts?
Doncs, se li poden donar totes les explicacions que facen falta respecte a la línia de Riba-roja, respecte al Tram de Castelló, a la línia 2 d'Alacant, com li he dit, a la línia 9, que vosté se n'havia oblidat i que tan important és per a la comarca de les Marines.
.
.

Vull dir-li, és que de totes eixes coses és que se pot parlar sense cap problema i se poden donar les respostes que facen falta.
I ho hem dit ara i s'ha dit sempre, vosté ho sap; i que reglamentàriament la cabuda no és la que està prevista en estos casos.
Ací, qui ha de comparéixer és qui li correspon, el govern valencià.
I el govern valencià, en este cas, està representat pels alts càrrecs, que acaba en el nivell del secretari autonòmic.
Poden vindre els màxims representants de la conselleria que, al final, són els qui presidixen els òrgans de govern de l'empresa pública que vosté vol que vinguen ací a donar compte els gestors d'esta.

Per tant, qui presidix els màxims òrgans de govern en Ferrocarrils és la consellera, és el secretari autonòmic i són els qui deuen tindre ací l'obligació de vindre a petició de tots els grups parlamentaris.

Per tant, li dic, totes les qüestions que vosté ha plantejat mos pareixen fenomenals; les acceptem i que se puguen tramitar totes.
Però que vinga qui té l'obligació de contestar, que en estos casos són els responsables polítics.

I, si vol que li parlen del pla de sanejament, que li parlen del pla de sanejament.
.
.
Si vol saber quin és el futur de l'empresa, que se parle del futur de l'empresa.
Vosté ha posat, en concret, una qüestió molt puntual que era per a explicar la reducció de freqüències que se té previst aplicar per part de l'empresa, i que afectarà un de cada quatre; després, ha dit que no sap si això es farà o no es farà, perquè no se sap si es farà o no es farà.

Per tant, per tant, que vinguen els màxims responsables de l'empresa que, en este cas, són la consellera, és el secretari autonòmic i són els alts càrrecs del govern valencià; que vinguen i que donen comptes, de manera puntual i concreta, de totes les qüestions que, ja li dic, no ha fet vosté.
.
.
, en la petició concreta que demana de totes elles, ho ha reduït a un camp molt concret, que me pareix molt bé, està en el seu dret de fer-ho i plantejar el que vosté crega més oportú.
.
.

Però el Grup Parlamentari Popular, el grup majoritari, no com li ha dit a vosté en esta legislatura o com li va dir a vosté en la legislatura anterior, com ha dit durant moltíssimes legislatures.
.
.
I li puc dir que no únicament és un criteri d'un govern o d'un signe polític de determinat partit.
Li podria posar exemples d'altres governs d'altres partits i d'altres colors polítics on este criteri se manté de la mateixa manera.
Perquè, al final, açò ha de ser lògic, ha de funcionar i ha de ser el més pràctic possible.

Per tant, el que li dic és que mosatros no anem a oposar-mos a que vinga el govern valencià a parlar de ninguna de les qüestions que vosté planteja, però que vinga qui ha de vindre que, en este cas, és el govern valencià.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Gràcies, senyor Serra.

Sí, per a rèplica, senyora Albiol, té vosté la paraula.

La senyora Albiol Guzmán:

Sí.
Bé, evidentment a que vinga la consellera, doncs, no es poden negar, no?
És una qüestió democràtica i, per tant, no poden negar-se, no?
Per a açò estan aquestes institucions i l'oposició tenim el dret a fer eixe control al govern.

El que sí veig és que comencen vostés amb Cotino com.
.
.
, igual que vam acabar amb la senyora Gracia, no?
Sembla que vostés van a impedir ja la compareixença de Cotino ací en les Corts Valencianes.
Jo el que demane és que s'ho repensen.
Crec que no va ser gens positiu, en l'etapa anterior, que la gerent no vinguera a aquesta comissió, no vinguera a les Corts Valencianes.
I, per tant, pense que és una greu errada que vostés continuen amb aquesta posició.

I, mire, nosaltres no estem demanant la compareixença d'un treballador o d'una treballadora de Ferrocarrils de la Generalitat Valenciana.
No estem demanant això.
Estem demanant que vinga ací una persona que ha sigut posada a dit, una persona de confiança, posada a dit pel Consell per a dirigir una empresa pública -a més, Ferrocarrils és una empresa pública, que de vegades sembla que se'ls oblida-.
Per tant, jo crec que sí hauria de comparéixer.

I no és suficient amb que vinga la consellera a donar explicacions; també perquè.
.
.
; ella sempre ho diu, ella és política -la consellera, la senyora Bonig- i sempre diu: «Jo, de moltes coses d'estes no sé.
Per això me rodege de gent que sí que controla el tema.
» Bé, doncs que vinga eixa gent, perquè si ella de tot això no sap -i mos ho ha dit en més d'una ocasió-, doncs, estaria bé que vinguera la gent de qui ella es rodeja, que sí que se suposa que sap del tema, se suposa.
Perquè la senyora Bonig sabrà molt de bagatelas revolucionarias, que mos contava l'altre dia en el ple, però d'altres qüestions.
.
.
, bé, doncs sembla que no vol donar sempre les explicacions més oportunes.

Per tant, res.
Insistir que crec que és una greu errada; i que des d'Esquerra Unida, sense cap dubte, anem a continuar demanant la compareixença del gerent de Ferrocarrils de la Generalitat Valenciana cada volta que ho estimem oportú, perquè pensem que és allò raonable, que vinga i que done la cara en aquesta comissió.

Gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Albiol.

Sí, senyor Serra, té vosté la paraula.

El senyor Serra Cervera:

Moltes gràcies, senyor president.

Molt breument.

Veig que, la veritat, no m'he explicat bé, senyora Albiol.
Li demane disculpes.
No hauré tingut capacitat de que m'entenguera.

Però, mire, li ho torne a dir.
Si és que no ens neguem a que vinguen.
Si ens pareix molt bé que vinguen els qui han de vindre a donar les explicacions que hagen de donar.
És que ens pareix molt, molt bé.

I justament mos posa un exemple.
.
.
Doncs, mire, què vol que li diga.
La senyora Bonig.
.
.
, a vosté li agradaran més o li agradaran menys les explicacions que dóna i com les dóna.
Però crec que ningú en estes Corts podrà dir que no dóna explicacions i que no ho fa llarguet; vull dir-li, ho poden vore tant en comissió com en ple.
Me dóna exactament.
.
.
Però que li puc dir que explicacions se'ls en donen.
.
.
Altra cosa és que no els agrade el que escolten o el que se diu.

Però, bé, dit això, que això és una qüestió molt subjectiva i molt particular, sí que li dic i li ho torne a dir, mire, ací ha de vindre a donar comptes qui ha de vindre, que és el govern valencià.

I l'únic que li puc dir és una cosa, aclarisca's.
Perquè mire que ací el que s'ha fet no és res nou, és una pràctica habitual de sempre.
Vosté vol ací encotillar.
.
.
, no sé per què dir que el nou gerent, en l'antiga gerent.
.
.
Perdone, n'hi ha moltíssimes empreses públiques, moltíssimes, i en totes se té el mateix criteri, en totes, i vostés ho saben.
Vull dir, que no és una qüestió de Ferrocarrils ni d'una persona.
És un criteri que s'aplica, no des d'ara, des de fa moltíssims anys.
I m'agradaria que mirara en els.
.
.
-perquè està publicat-, en els arxius d'altres legislatures, inclús en altres governs d'altres colors, en esta comunitat i en altres comunitats on vostés han tingut o tenen responsabilitats de govern, mire quins són els criteris que se tenen a l'hora de manifestar-se amb este tipus de persones quan han de comparéixer davant d'una comissió parlamentària.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Serra.

Grups que desitgen intervindre?
Sí.
Pel Grup Parlamentari de Compromís, té la paraula el seu representant, senyor Ponce.

El senyor Ponce Guardiola:

Gracias, señor presidente.

Bien, desde Compromís consideramos que es muy oportuna e incluso es necesaria la comparecencia del gerente de Ferrocarrils, por un tema obvio de transparencia, puesto que hay multitud de aspectos a explicar de lo que es la gestión de Ferrocarrils; y por democracia, si un grupo parlamentario lo solicita, no sé qué problema hay para que venga aquí y dé las explicaciones que tenga que ver un cargo político de una empresa pública.
Entonces, no entendemos la negativa del Partido Popular.

Yo voy a dar más argumentos por los que creo que es fundamental que venga este señor aquí y dé las explicaciones oportunas.

El territorio valenciano está a la cabeza de las emisiones de CO2 debidas al transporte por carretera.
Eso implica que haya un transporte público de muy mala calidad.
Hay una correlación innegable entre transporte público de calidad y descenso de los niveles de emisión.
Por tanto, esto es un indicativo que es objetivo y que dice que el transporte público en la Comunidad Valenciana es malo, es malo; con respecto al resto del estado, el peor.
Eso por una parte.

Por otra parte, estamos en un período de crisis en el que es más necesario, incluso, un transporte público de calidad, porque es el transporte que utiliza la mayoría de la población y, sobre todo, la gente más afectada por la crisis.
Por tanto, es fundamental que nos expliquen si hay una reducción de horarios a qué se debe y a qué criterios se debe, qué criterios se han aplicado.

Porque no hay más que remitirse a lo que dijo la señora Bonig hace un año, que el descenso de horarios iba a afectar nada más que a 50.
000 viajeros de un total de 71 millones.
Hoy en la prensa se ha dado un dato de que solamente en Metrovalencia y solamente en un mes el descenso del número de viajeros ha sido de 616.
000; que eso, multiplicado por doce meses, si extrapolamos, son más de siete millones de viajeros.
Siete millones comparados con los 50.
000 de previsión que hizo la señora consellera es una cantidad 1.
400 veces mayor.
Por tanto, la previsión que pueda hacer la señora Bonig respecto a la repercusión de la reducción de frecuencias, pues, entenderá que aquí no nos vale.
Se supone que el gerente, por lo menos, tendrá números para acreditar a qué se debe esa reducción, a cuánta gente va a afectar y de qué manara se va a resolver.

Porque lo que está claro es que el descenso de frecuencias implica descenso en el número de trenes; por tanto, descenso de personal.
Ya tienen lo que querían, tirar a trescientas personas a la calle.

Y esa gente que podía haber puesto en marcha la línea del Tram 2 de Alacant, pues ya no la va a poner en marcha.
Y ya han conseguido lo segundo que querían, que era privatizar parte de los ferrocarriles públicos de la Generalitat valenciana.

Al descender las frecuencias, baja el número de servicios y baja la calidad del servicio.
Y, por tanto, como estamos viendo, ha bajado el número de usuarios.
Al bajar el número de usuarios, baja el número de ingresos.
Y, entonces, el presunto ahorro que íbamos a tener porque era imprescindible, dada la situación, resulta que al final no se va a producir.
El aumento en los precios, que también se ha producido durante el último año por dos veces, también es una medida coercitiva para el uso del transporte público y, seguramente, también habrá influido en esta cifra.

Insisto, la reducción de usuarios ha sido 1.
400 veces mayor que la que anunció la señora consellera hace un año.
Y, por tanto, yo creo que sí que es oportuno que venga el técnico, el gestor, y que nos explique en base a qué van a aplicar esa reducción de horarios, si es que la van a aplicar.

Porque, claro, con el ERE encima de la mesa, todo son globos sonda.
No sabíamos si iban a cerrar líneas o no.
Como pusimos el grito en el cielo porque iban a cerrar líneas…; no, no, ahora ya desmienten lo de las líneas, y el señor Serra se ha encargado de recordárnoslo: «Que no, no.
Ya se han olvidado ustedes del cierre de la línea 9».
.
.
Si es que son cosas que estaban en el propio ERE.
En la propia propuesta de ERE estaba el cierre de la línea 9, estaba el cierre de la línea 4 del Tram de Alacant también, estaba la reducción de cuatrocientas y pico personas, estaba la reducción de horarios, estaba la reducción de frecuencias, estaban un montón de cosas.
No sabemos al final qué de todo eso se va a desarrollar.
Lo que sí que sabemos es que han tirado a trescientas personas a la calle.

Y, bien, yo creo que he dado algunos argumentos complementarios a lo que ha hecho la compañera de Esquerra Unida.
Y creo que sí que es oportuno que el Partido Popular reconsidere su postura y, ¿por qué no?
, permita que comparezca aquí este señor.
Se le da la oportunidad.
Igual viene con un plan magnifico y nos convence a todos de que las medidas que se están tomando y la reducción de horarios prevista, pues, va a ser la más adecuada.
Si no, pues, vuelve a ser otra muestra de opacidad por parte del Partido Popular, de falta de transparencia, que, claro, nos da qué pensar.

Por tanto, yo creo que para despejar dudas lo ideal sería que viniera aquí este señor y nos contara cuáles van a ser sus planes porque nos van a afectar a todos.

Nada más.

Gracias.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Ponce.

Pel Grup Parlamentari Socialista, té la paraula el senyor Signes.

El senyor Signes Núñez:

Gràcies, president.

Efectivament, la compareixença de l'anterior gerent, de Marisa Gracia, s'ha demanat en infinitat de voltes i el Partit Popular pareix que l'ha preservat perquè no compareguera ací -crec- per algunes raons, és a dir, per l'accident de metro, que ella era la gerent quan l'accident de metro, en 2006, per tant, l'han preservat perquè ací no poguérem preguntar-li sobre eixe tema, allò que no se mos contesta per escrit.
Jo pense que l'han preservat també pel desficaci econòmic que ha dut a l'empresa pública, mil milions d'euros de deute.
Jo pense que l'han preservat, també, pels sous descomunals que en la seua època han estat cobrant els alts directius de Ferrocarrils de la Generalitat.

Però, mire, jo pense que, en este moment, n'hi ha un punt i apart, és a dir, quan se canvia un gerent d'una empresa pública -pense- el que és lògic és que el gerent comparega i explique si les línies que va a seguir i que va a aplicar en eixa empresa pública van a ser unes línies paregudes, iguals o diferents a les que aplicava la seua antecessora en este cas.
I no passa res, i no passa res.

A més, el nou gerent és el que ha dut una conciliació directa, directa; l'ERO no ha sigut la senyora consellera, ha sigut el nou gerent, per tant, ahí podem -digam- plantejar-li qüestions al nou gerent que, tal volta, ell conega i la consellera no conega.
I si parlem de la línia 2 del Tram d'Alacant, doncs, bé, és per si per casualitat el nou gerent té més informació que la senyora consellera de quan se posarà en marxa, perquè a la senyora consellera li hem preguntat en infinitat de voltes quan se posarà en marxa i ha donat cinc dates diferents de posar-se en marxa el Tram d'Alacant i encara està parat, no n'ha encertat cap.
A vore si el senyor Cotino és més sabut en estos temes o coneix més elements que la senyora consellera i sap quan pot posar-se en marxa la línia 2 del Tram d'Alacant i què està passant amb eixa licitació, amb eixe plec de condicions, amb eixe procés de licitació, que ningú sabem què està passant.
Ahí està que no saben què passa amb ell, no s'ha resolt i la línia 2 del Tram d'Alacant està com està, ¿no?

A més, el tema dels horaris, el tema de la disminució de freqüències, de la venda d'estacions, el tema de la reducció de trens en u cada quatre, que és anunciat.
Jo pense que d'això el gerent, segurament, tindrà -digam- una aproximació més directa a l'informe del pla de sanejament d'Improven que la pròpia consellera, i no passa res, que vinga ací, que ho explique i que done compte de tots estos temes, ¿no?

Ja hi va haver -recorden vostés- en febrer de l'any passat una reducció de trens i de freqüències en la línia 1, ja la hi va haver.
I, ara, se torna a plantejar una nova disminució de trens i de freqüències, i, fins i tot -digam-, una desaparició en algunes línies en caps de setmana perquè no funcionen.

Açò és el de sempre, és a dir, posem menys trens, posem menys freqüències, per tant, serà per als usuaris -digam-, serà menys útil per als usuaris, n'hi haurà menys usuaris, i, com n'hi haurà menys usuaris, mos donarà arguments per a seguir disminuint trens i seguir disminuint freqüències amb l'excusa que n'hi ha menys usuaris.
Això és obvi, és a dir, això és allò que amb potes, amb plomes blanques i amb bec, ànec segur.
És a dir, (rient) el tema és eixe.

I, mire, ja per acabar, jo voldria dir que un país desenvolupat no és aquell on el pobre té cotxe, sinó que és aquell on el ric utilitza el transport públic.
I això no és el que està fent-se a esta Comunitat Valenciana.
A esta reflexió -que, per cert, no sé de qui és, és d'autor desconegut- se li podia afegir que el país desenvolupat és aquell on no n'hi ha pobres ni tampoc n'hi ha rics, i si, a més, se potencia el transport públic, serà un país culte.

Si analitzem el nostre país sota estes premisses, la Comunitat Valenciana està deixant de ser una comunitat desenrotllada per a passar a engrossir la llista de comunitats que retrocedixen, possiblement per culpa de polítics de curt termini -que crec que és el que està passant- per no anomenar-los «incultes», polítics que viatgen en cotxe oficial i que pensen que el transport públic és per als que no tenen cotxe, per als xiquets i per a les persones majors.
No, no és això, el transport públic té altres finalitats, a què s'ha referit el meu company de Compromís.

Res més i moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Signes.

Senyories, conclòs el debat, passem a votació.
¿Vots a favor de la proposició?
6.
¿Vots en contra?
8.
Per 8 vots en contra i 6 a favor, queda rebutjada.

Senyories, acabat l'ordre del dia, agraint la seua presència esta vesprada i la seua col·laboració, s'alça la sessió.

(S'alça la reunió a les 17 hores 52 minuts)