Obres%20P%C3%BAbliques%174416.10.14%20macro.html





Comissió d'Obres Públiques, Infraestructures i Transports realitzada el dia 14 d'octubre de 2014.
Comença la reunió a les 16 hores i 10 minuts.
Presideix el diputat senyor Rafael Ferraro Sebastiá.
Reunió número 17/I.

El senyor president:

Anem a donar començament a la comissió d'obres públiques i transports, convocada per al dia de hui.

En primer lloc, anem a proposar una alteració de l'ordre del dia per tal que la senyora Oltra puga defendre les seues PNL.
Per tant, se vorà, en primer lloc, la proposició no de llei que està assenyalada amb el número 5; en segon lloc, la que està assenyalada amb el número 3 i després ja les altres PNL pel seu ordre.
¿Està clar?
(Pausa)

Senyor secretari, accidental, si pot passar llista, per favor, per tal de comprovar si n'hi ha quòrum.

(El senyor secretari passa llista per tal de comprovar el quòrum)

El senyor secretari:

Hi ha quòrum, president.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor secretari.

Anem a vore més coses.
Advertir a les seues senyories que anem a arribar, com a màxim, i és possible que sí arribem, fins al punt número 7.
I les altres…, convocarem una continuació de la comissió per al dia 28 d'octubre a les deu i mitja del matí, en què aniran estos quatre punts que quedaran pendents, més dos punts que mos assenyalarà el Grup Parlamentari Socialista per a formar una comissió de sis punts per a eixe dia.
En el seu moment seran les seues senyories informades degudament.

Anem a passar al primer punt de l'ordre del dia: lectura i aprovació, si correspon, de l'acta de la reunió anterior.
Les seues senyories tenen l'acta en les seues carpetes.
Si han de fer alguna observació, este és el moment.
I si no, la donem per aprovada per unanimitat.
Moltes gràcies.

Proposició no de llei sobre la reobertura de l'estació de tren a la Font de la Figuera amb el servei de rodalia C-2, presentada pel Grup Parlamentari Compromís (RE número 89.
465, BOC número 271)

El senyor president:

Passem al punt número 2, que serà l'antic 5: presa en consideració de la Proposició no de llei sobre la reobertura de l'estació del tren a la Font de Figuera amb el servici de rodalies C-2, presentada pel Grup Parlamentari Compromís.

Ha arribat a esta mesa una esmena d'aproximació, que anem a donar lectura d'ella.
(Pausa i veus)

Anem a llegir la proposta d'aproximació.
«Les Corts acorden que el Consell inste el Govern d'Espanya a l'adopció de mesures necessàries per a la reobertura de l'estació de tren a la Font de la Figuera.
Punt 1.
Punt 2: «Tenint en compte en l'adjudicació de la connexió de transport amb… (pausa i veus) autolínies, la millora del servei i del preu.
» I tres: «Instar el Govern de l'Estat a donar impuls de l'obra de l'autovia A-33 perquè s'acabe definitivament.
» ¿Ho tenim clar?

Bé, sobre este text anem a, en primer lloc, a passar a la votació d'este text alternatiu, i després n'hi haurà un torn d'explicació de vot per als grups parlamentaris.
Senyories, ¿vots a favor de l'esmena alternativa?
Per unanimitat queda aprovada.

Per a explicació de vot, en primer lloc… (Pausa i veus) En primer lloc, el grup parlamentari proposant.
Senyora Oltra, té vosté la paraula.

La senyora Oltra Jarque:

Moltes gràcies, senyor president.

La veritat és que -bona vesprada, senyories-…, la veritat és que aplegar a acords unànimes en estes Corts, encara que no és molt habitual, sempre és molt satisfactori.
I en este cas, en una situació concreta, que és, bé, la situació de la Font de la Figuera, que des que en els anys noranta s'eliminaren les rodalies, han anat reduint-se les possibilitats de mobilitat de la gent que hi viu.

L'estació de tren va estar enderrocada l'1 de maig de 1998 i la Font sempre ha tingut una relació important amb el món del ferrocarril, però en fi…

Des de l'1 de desembre de 2008 es va aprovar per unanimitat a la comissió de transports ací a Les Corts instar el Consell a tramitar l'estació de tren per a la Font de la Figuera, cosa que hui tornem a fer per unanimitat.

En l'actualitat, el servei d'autobús és mínim, només pels matins i únicament amb l'eliminació d'una eixida.

També el preu entenem que és abusiu en comparació al que costa als veïns i veïnes de la població veïna de Moixent.
De fet, ix més barat -i açò és la cosa que nosaltres entenem que era un absurd-, ix més barat agafar l'autobús fins a Moixent, baixar-se de l'autobús, tornar a apujar i tornar a pagar el bitllet, més barat que assentar-se en la Font de la Figuera i baixar fins a València, cosa que, com dic, és una cosa que no té sentit.

El fet que haguem aprovat una transaccional en què s'insta La Generalitat a l'hora d'adjudicar el transport per autobús que tinga en compte la millora del servei, la qual cosa vol dir que se connecte amb més freqüència l'autobús.
I, a més, el preu, la qual cosa vol dir també que no se donen este tipus de coses i que no es cobre el bitllet des de la Font de la Figuera a Xàtiva a 3,70, si de Moixent a Xàtiva el cost només és d'1,95.

En tot cas, ens felicitem també perquè de quatre punts que proposem, al final hem pogut transaccionar-ne tres.
Deixem fora el tema del taxi, perquè, bé, ahí òbviament n'hi han més consideracions.
Però, en tot cas, si aconseguim millorar el servei de l'autobús, també cobrim eixa part de la necessitat de mobilitat i, per tant, això del taxi passaria a un segon plànol.

Però, en tot cas, ens sembla important el tema de la carretera, instar el Govern d'Espanya a acabar el que és l'autovia; el tema de millorar el servei de transport i d'abaratir-lo perquè la gent de la Font de la Figura no tinga un greuge comparatiu amb altres poblacions i, és clar, el tema de l'estació, que és, com dic, una reivindicació antiga.
Estes Corts ja per unanimitat ho van aprovar en 2008 i no ve mal recordar al Consell que li recorde al Govern d'Espanya que eixa és un assignatura pendent que estes Corts unànimement estan defensant.

Per tant, esperant que el Consell, bé, doncs se prenga aquesta proposta que acabem d'aprovar tots plegats, com dic, bé, com a una prioritat…, la mobilitat és un dels grans reptes també econòmics del futur del nostre territori, doncs esperant que el Consell es prenga açò com a prioritat, ho estudie i ho gestione amb estima…, i esperant també que el Govern d'Espanya escolte aquesta reivindicació, perquè dos de les qüestions que plantegem són competència directament del govern de l'estat espanyol, doncs esperant que açò no només siga una declaració d'intencions sinó que al final se materialitze en la realitat, doncs torne a dir que nosaltres òbviament, com a proponents, hem votat a favor, però també mostrar la satisfacció i l'agraïment a esta comissió per haver votat per unanimitat aquesta proposta.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Oltra.

Pel Grup Parlamentari d'Esquerra Unida, té la paraula el senyor Tormo.

El senyor Tormo Ruiz:

Sempre -¡hola!
, gràcies-, sempre està bé reconéixer que n'hi han deficiències i que se té voluntat de solucionar-les, com hem fet avui, encara que esperem que no siga paper mullat.
I que igual que se va demanar en el 2008, esta vegada siga la definitiva i l'aïllament de la Font de la Figuera s'acabe amb la resolució que s'ha pres avui unànimement ací.

Però no ens ha de fer oblidar altres deures que té el govern central, el govern de Madrid, i també la responsabilitat que té el Consell quant a vertebrar realment el nostre país amb plans de mobilitats comarcals.

I en este cas, centrant-nos en l'espai físic, no està de més recordar que cal també que se complisca una necessitat de la ciutadania, que és que la línia ferroviària de Xàtiva-Alcoi al final aplegue algun dia també a Alacant i que eixe dia no siga molt lluny.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Gràcies, senyor Tormo.

Sí, senyor Signes, per part del Grup Parlamentari Socialista, té la paraula.

El senyor Signes Núñez:

Gràcies, president.

Jo crec que està tot dit ja el que calia dir.
Per això, el Partit Socialista ha votat a favor de l'acord a què hem aplegat.

I l'únic és dir que este acord, igual que els acords a què s'apleguen per unanimitat en esta comissió i en altres comissions, que s'intente no limitar-se a tramitar-lo al Consell o tramitar-lo al Govern d'Espanya com a una simple mesura administrativa, sinó que per part de qui corresponga, de la conselleria que corresponga, que se faça el seguiment i se li done l'impuls i se faça la força perquè la voluntat d'estes Corts puga arribar a complir-se.

Res més i gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Signes.

Per part del Grup Parlamentari Popular, té la paraula el senyor Giner.

El senyor Giner:

Moltes gràcies, senyor president.

Senyories.

Bé.
Tal com s'arreplegava en la PNL originària, i al final hem tingut la capacitat d'arreplegar eixa esmena que hem compartit, la veritat és que està…, en un dels punts està fent-se una referència clara, com dia el senyor Signes, a qüestions que es remunten inclús a la passada legislatura.

En concret, en el que fa referència a l'obertura de la comunicació dels servicis ferroviaris i de l'estació, bé, mos tindríem de remuntar a la resolució que es va aprovar també en el seu dia per unanimitat, la 131/VII, i que…, de la qual -és normal- es va donar en aquell moment trasllat al conseller i el conseller d'infraestructures a la llavors ministra de Foment.
Llavors, no es va obtindre ninguna resposta, estem parlant, insistisc, de desembre de l'any 2008.

Bé.
Jo també m'alegre de la possibilitat d'haver arribat a una esmena d'aproximació en aquelles qüestions que resultaven raonables i que el meu grup ha entés que era positiu el poder arribar entre tots els grups parlamentaris a la unanimitat.

I estic referint-me en concret, sobretot, a com plantegem que des de La Generalitat s'inste perquè la variant de la Font puga finalitzar-se el més urgentment possible.
És una qüestió que compartim en el meu grup i també mos consta que des de La Generalitat es compartix la necessitat que l'estat impulse l'obra d'eixa autovia A-33, que sabem tots que porta alguns anys en execució perquè eixa finalització siga una realitat el més prompte possible.

Per una altra banda, mosatros també considerem que la reobertura de l'estació de la Font de la Figuera és una reivindicació de tot el poble que compartix el meu grup, que compartix també La Generalitat, i per eixe motiu també no hem tingut ningun problema perquè s'inste el govern central i les autoritats competents perquè eixe reobertura de l'estació puga ser una realitat.

El meu grup ha qüestionat un punt que ha quedat al final fora, perquè considerem, i jo crec que en coherència amb el que la majoria, per no dir la unanimitat, del ple municipal de la Font de la Figuera compartia, en el que fa referència a l'ampliació de les llicències de taxi.
Però com que això, per raons òbvies, ha quedat fora, no faré més insistència en eixa qüestió.

I al final, respecte al transport urbà, sí que m'agradaria fer menció -que encara en la PNL originària fea referència a dos línies, una de les quals excedia l'àmbit de la nostra comunitat, afectava la comunitat veïna de Múrcia, per tant, pareixia raonable que això s'ometera, perquè no és competència nostra el plantejar-ho-, hem tingut la capacitat d'arribar a una fórmula que d'alguna manera condensa el que és la idea fonamental que compartim, el desig que compartim, que el servici siga el millor possible i, al mateix temps, el més barat possible.

I en eixe sentit, sí que m'agradaria assenyalar a ses senyories, com després en una altra PNL timdrem ocasió de manifestar, que ja n'hi ha publicat en el Diari Oficial de la Unió Europea, del 25 de juny de 2014, un anunci que es previ a l'inici del procediment de licitació i la corresponent adjudicació, no esta línia, esta i altres línies en la Comunitat Valenciana.
I que això, per ser honest, hem de ser conscients que estarà condicionat a que en el procés d'eixa licitació es puguen presentar distintes ofertes i que, lògicament, al final, que és el que d'alguna manera el meu grup compartix en el esperit d'eixe segon punt que s'ha introduït, l'esperit que s'adjudique a la millor i a la més barata.

I per eixe motiu mos congratulem d'este acord unànime i per eixe motiu el nostre vot ha sigut favorable.

Moltes gràcies, senyor president.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Giner.

Proposició no de llei sobre l'inici d'una xarxa de línies de metrobús a les poblacions del Camp de Túria, els Serrans i el Racó d'Ademús, presentada pel Grup Parlamentari Compromís (RE número 89.
452, BOC 271)

El senyor president:

Senyories, passem al punt següent, que és el número tres: presa en consideració de la Proposició no de llei sobre l'inici d'una xarxa de línies de metrobús a les poblacions del Camp de Túria, els Serrans i el Racó de Ademús, presentada pel Grup Parlamentari Compromís.

Per a la seua defensa, té la paraula la senyora Oltra.

La senyora Oltra Jarque:

Gràcies, senyor president.

Ens trobem en este moment en què, després de la paralització de les obres de l'hospital de Llíria, que és en realitat l'extensió hospitalària de l'Arnau de Vilanova, tant el president de La Generalitat en el seu debat, en el seu discurs de debat de política general com ja el conseller en altres ocasions han anunciat que probablement al segon semestre de 2014 estaria acabat i posat en funcionament aquesta extensió hospitalària.

Se suposa que este hospital hauria d'estar donant cobertura a 100.
000 habitants de les comarques del Camp de Túria, dels Serrans i del Racó d'Ademús que, si les seues senyories coneixen la geografia de la província de València, és una àrea geogràfica molt dispersa, amb molts quilòmetres de distància d'una població a una altra i, bé, amb unes dotacions de servei públic deficients i inconnexes entre elles.

Damunt l'edificació de l'extensió hospitalària vaja a saber per què se va a construir en un paratge anomenat el Cabeçó de l'Àguila, que sí que és cert que està junt a l'autovia CV-35, però també és cert que està molt allunyat del cas urbà de Llíria, que en este cas seria la població més de referència més gran d'esta àrea geogràfica, cosa que impossibilita l'accés caminant o mitjançant un servei de transport públic local o metropolità dels mateixos habitants de Llíria a l'hospital.

Si tenim en compte que el pla zonal d'autobusos metropolità de metrobús, que coordina la conselleria de transports, contempla una línia que tinga parada més enllà de la capital del Camp del Túria, de Llíria, a exempció de la que va a Xestalgar, el que ens trobem és que s'impossibilita la mobilitat de potenciar als usuaris de Llíria i de les poblacions de les comarques afectades, que tampoc tenen connexió amb Llíria, perquè hagen de fer ús d'este hospital si en este futur tan immediat, com ha anunciat el president de La Generalitat i el conseller en diverses ocasions, esta extensió hospitalària se posa en marxa.

Nosaltres el que entenem és que, si s'està pensant en posar en marxa eixe hospital i no és simplement una promesa per a incomplir, s'hauria d'estar treballant també en la connexió per transport públic d'este hospital amb l'àrea de referència, amb l'àrea geogràfica dels possibles usuaris que vagen a anar a eixe hospital.

Si tenim en compte que està a dos quilòmetres de Llíria, a tres quilòmetres de l'estació de metro de Llíria, no hi ha connexions per a vianants, a més, encara que la gent volguera anar caminant, que anaren a unes consultes externes i estigueren mitjanament sans, no hi ha ni carril bici entre Llíria i l'hospital, ni connexió segura per a vianants.

Encara que el poble de Llíria té autobús urbà i a les urbanitzacions, en principi no està previst que se faça una extensió cap a l'hospital.
Tampoc consta cap nova licitació de concessió o contracte amb empreses de transport per a poder posar en marxa este servei al temps que s'òbriga l'extensió hospitalària.
I ho dic amb tota la cautela sabent que el que diu el president o el que diu el conseller de Sanitat moltes voltes no se complix.

Però, en tot cas, si és cert el que diu el conseller de Sanitat i si és cert el que diu el president, i jo no tinc per què posar-ho en dubte, ja s'haurien d'haver produït la planificació, les licitacions, les concessions, s'hauria d'estar treballant en la connexió per transport públic d'este hospital.

Tampoc hi ha cap conveni o acord amb l'Ajuntament de Llíria per a poder prestar este servei de transport amb una connexió entre la localitat i l'extensió hospitalària amb un cert finançament o amb un conveni almenys de La Generalitat amb l'ajuntament.
I tampoc s'ha aprovat cap modificació econòmica per poder dotar econòmicament el cost del servei de transport públic a la futura extensió hospitalària de Llíria.
No sé si s'està deixant per a incloure en els pressupostos de 2015, però, en tot cas, si l'hospital comença a funcionar en 2014, ja això aplegaria tard.

I, com dic, en el pla zonal del metrobús no hi ha cap línia que passe per l'extensió hospitalària.
La comarca dels Serrans es trobaria completament desconnectada d'este hospital i algunes localitats del Camp de Túria tampoc tenen connexió amb Llíria, mitjançant transport públic, com Marines o Olocau, que si no tenen connexió amb Llíria no poden tindre-la tampoc en el cas que Llíria connecte amb l'extensió hospitalària.

La veritat és que cada volta que hem fet propostes d'estes al ple de l'ajuntament han sigut rebutjades.
Com dic, l'emplaçament de l'hospital probablement tenia més a vore amb la propietat dels terrenys i qui era la propietària dels terrenys, que no amb el millor servei i el que fóra més pràctic per als ciutadans i ciutadanes.
Però, bé, això ha sigut el pa nostre de cada dia en els últims anys de govern de l'actual govern.

Però, en tot cas, el que nosaltres estem plantejant és una cosa de sentit comú i és que s'inste el Consell a que implemente en la xarxa de línies de metrobús un servei públic de transport que done abast a les poblacions del Camp de Túria, Serrans i Racó d'Ademús, òbviament adreçat que els potencials usuaris de la sanitat pública puguen acudir sense problemes de mobilitat a l'extensió hospitalària de l'Arnau de Vilanova a Llíria, quan aquest per fi es trobe en funcionament, en este semestre se suposa.
Vull dir amb açò una connexió, òbviament per transport públic per a la gent que no té transport privat o que no té possibilitats de conduir un transport privat.

I alhora a coordinar amb l'Ajuntament de Llíria la implantació d'una línia de transport públic local, coordinada amb el servei de metro, amb la finalitat de dotar una parada amb la futura extensió hospitalària de l'Arnau de Vilanova a Llíria amb uns punts de anada i tornada que tinguen unes freqüències adequades al servei i que, com dic, estiguen també sincronitzades amb el servei de metro.

Tot això, òbviament, per al moment en què s'òbriga l'hospital.
Però que no anem a esperar a obrir l'hospital per a posar tot açò en marxa, perquè estes coses se planifiquen, se pensen, s'adjudiquen, se liciten abans que l'hospital estiga obert.
Perquè una vegada l'hospital estiga obert ja estarem aplegant tard.

I és per això que els demane que donen suport a aquesta proposta.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Oltra.

Per a fixar posició, per part del Grup Parlamentari d'Esquerra Unida, té la paraula el senyor Tormo.

El senyor Tormo Ruiz:

Gràcies.

Per descomptat anem a donar suport a esta proposta.
Entenem que el que cal en este cas, com en altres molts casos del País Valencià, és que hi haja un veritable pla de mobilitat comarcal.
No pot ser que en estos moments hi hagen línies de transport que cadascuna va pel seu compte i això dissuadix l'usuari, el ciutadà per agarrar el transport públic.

Entenem que s'està donant en este cas, en el cas de Camp de Túria, dels Serrans i el Racó d'Ademús, el que sol passar en la resta del país, i és que l'interior està vivint un greuge comparatiu amb les zones costaneres.
Hem de dir que tant els ciutadans de l'interior, tant els ciutadans del Camp de Túria com els de València paguen impostos i, per tant, tenen dret a que se'ls facilite una xarxa de transport que els facilite la mobilitat.

I, a més, és que quan a vegades se parla que cal prioritzar diners o que no hi ha diners, nosaltres entenem que, a banda que hem vist durant esta legislatura i anteriors que sí que hi ha diners per al que vol el Partit Popular, sí que entenem que hi ha uns costos externalitzats que mai se tenen en compte i que sí que revertixen en donar-li pes a polítiques de mobilitat comarcal.

Estic parlant, per exemple del CO2.
En el moment que no dissuadix els ciutadans i per anar a un hospital han d'agarrar el cotxe, perquè no tindran un altre sistema, s'està potenciant les emissions de CO2.
S'està potenciant també que al final se saturen certes vies i haurem de desdoblar carrils.
S'està parlant també que augmentaria la sinistralitat.
Tot açò són costos externalitzats, perquè no s'actua com s'ha d'actuar, potenciant el servei públic.

En este cas, entenem que és més urgent atés que suposadament n'hi ha un hospital, l'extensió de l'Arnau de Vilanova, que se va a inaugurar, si no és que és simplement un altres eslògan, una altra pancarta publicitària.
En el cas que s'òbriga, coincidim amb el Grup de Compromís que s'ha d'estar ja treballant.
No pot ser que se comence a treballar quan ja estiga l'hospital obert.

I dos últimes coses que sí que voldria dir és que, per un costat, haurien de ser les diputacions les que feren costar quant a pressupost, almenys d'un 20% del cost de les millores quant a mobilitat relacionades amb la mobilitat i aproximació a l'Hospital Arnau de Vilanova, l'extensió.
I també, per un altre costat, cal incidir que cal parlar amb tots els implicats, ajuntaments, ciutadans, associacions, perquè puguen d'alguna forma apuntar sobre les millors solucions possibles.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Tormo.

Per part del Grup Parlamentari Socialista, té la paraula el senyor Signes.

El senyor Signes Núñez:

Gràcies, president.

No és la primera volta que el Consell en les seues actuacions posa el carro davant de l'haca.
Això ja passà en la inauguració de la nova Fe.
S'inaugurà la nova Fe i la previsió que hi havia per part del Consell de fer una línia de metro que aplegara a la nova Fe, no va passar.
I una volta inaugurada la nova Fe va ser quan, per part de la conselleria d'infraestructures, va mobilitzar tot el que haguera de mobilitzar per a propiciar l'arribada a la nova Fe, a través de noves línies d'autobusos i prolongació de línies ja existents.
Per tant, com s'ha dit ja, és una imprevisió per part del Consell este tema que és reiteratiu.

És molt complicat aplegar al nou hospital, a l'extensió de l'Arnau de Vilanova, tal i com s'ha explicat molt ben explicat.
Està a dos quilòmetres fora del casc urbà, cal utilitzar un autobús per a poder aplegar al metro.
I, a més, del Camp de Túria, donarà servei a dos comarques que són els Serrans i el Racó d'Ademús, que ja tenen de per si una complicació afegida.

Jo no sé si vostés recorden que ací aprovàrem per unanimitat una proposició no de llei del Partit Socialista per a solucionar el dèficit de comunicació del servei públic de transport de viatgers que tenen eixes dos comarques, la Serrania i el Racó d'Ademús, que abans en el moment d l'aprovació de la proposició no de llei, quan estàvem malalts havíem d'acudir a l'Hospital Arnau de Vilanova i ara ho hauran de fer al de Llíria.

En aquells moments, la situació d'eixes dos comarques era la següent, és a dir, l'empresa concessionària del servei d'autobusos els dissabtes, diumenges i festius eliminava el servei amb destí o origen als pobles de Castielfabib, Torrebaixa, Ademús, Vallanca, Casas Altas, Casas Bajas, Aras de los Olmos, La Yesa, Alpuente, Sot de Chera, Chulilla, Higueruelas, Alcublas i Andilla.

Al mateix temps, en dies laborables, el trajecte solament se realitzava si els usuaris ho sol·licitaven, abans de les sis de la vesprada del dia anterior, a l'empresa concessionària d'este servei, que és La Chelvana.
Petició que havia de fer-se cridant a La Chelvana i que, per cert, no sempre se contestava al telèfon.

Per tant, la comunicació d'eixes dos comarques amb València en aquells moments, doncs, era claríssimament de jutjat de guàrdia.
Deficient totalment, total i absolutament.

Ací aprovàrem una proposició no de llei, com dic, per unanimitat, per solucionar tota eixa problemàtica.
Me consta que està treballant-se -ajuntaments i conselleria- per a, d'alguna manera, pal·liar, no solucionar en la seua totalitat, sinó pal·liar la situació que acabe de descriure, que és la que se donava no fa més de huit mesos.

Lògicament, en este moment, per tot el que s'ha dit, per l'obertura -si és que s'obri abans d'acabar l'any- del nou hospital de Llíria, bé, doncs, la gent de tots eixos pobles ha d'anar a ser atesa allí.
I, per tant, la problemàtica no és només de Llíria.
La problemàtica s'ha dit, en genèric, que és del Racó d'Ademús i dels Serrans, però que, en concret, és de tots els pobles que jo he nomenat, no?
I, per tant, doncs, això ha de solucionar-se, ha de solucionar-se necessàriament perquè, si no, esta gent no podrà ser atesa en cas d'urgència en un hospital.

I per tant, doncs, mos pareix absolutament raonable, absolutament encertada i absolutament necessària la proposició no de llei de Compromís.
I, per tant, anem a votar a favor d'ella.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Signes.

Per banda del Grup Parlamentari Popular, té la paraula el senyor Giner.

El senyor Giner Giner:

Moltes gràcies, senyor president.

Senyories, sense remuntar-mos a qüestions passades que, com inclús s'ha admés, doncs, han anat pal·liant-se, ha anat donant-se resposta, al fil d'alguns acords que en el seu moment es va prendre ací, en el si de Les Corts, en relació a les comunicacions de l'hospital de Llíria cal dir que sobre Llíria incidixen tres concessions de servici públic regular per diverses carreteres: una és la CVV-201, de Castellfabib-València, que connecta la capital amb Llíria i diverses poblacions dels Serrans i del Racó d'Ademús; després, hi ha una segon línia que és la CVV-251, de València-Gestalgar-Serra, els viatgers de diverses poblacions ubicades en l'entorn de l'autovia de la CV-35; i, en tercer lloc, està la CVV-258, Xest-Llíria, amb viatgers de Xest, Vila-Roja del Túria i Vilamarxant.

Bé, jo vaig a intentar demostrar-los a ses senyories que s'està treballant -i demostrar-ho amb fets palpables-, que s'està treballant, com dic, amb l'objectiu del que es planteja en el punt 1 de la PNL que estem debatent.
Que, en conseqüència, s'està planificant, que s'estan fent les coses pensades i que s'estan portant a cap les qüestions previstes perquè el servici siga el millor.

Senyories, en el Diari Oficial de la Unió Europea -i ho he dit succintament en la meua anterior intervenció-, de 25 de juny de 2014, es publica un anunci previ a l'inici del procediment de licitació i adjudicació directa d'un conjunt de contractes de gestió de servici públic de transport regular de viatgers en l'ús general per carretera de curta i de mitjana distància, la titularitat de les quals correspon a la Generalitat valenciana.
Este anunci, publicat en el diari europeu, afecta la gran majoria de concessions de transport de titularitat autonòmica i, en este cas, les nomenades per mi, la CVV-251 i la 258.

En este sentit, la conselleria d'infraestructures està estudiant les possibilitats de noves connexions a l'hospital de Llíria, dins del projecte de servici públic de transport que s'està acabant de redactar en este moment.
És a dir, que s'estan prenent les previsions oportunes i els estudis necessaris.

De fet, la previsió de la conselleria és iniciar els procediments, que inclouen -com és normal- informació pública, abans de finalitzar el present any 2014; de manera que la tramitació es complete al llarg de 2015 i que els nous contractes de gestió de servici públic de transport regular de viatgers d'ús general per carretera puguen començar a prestar-se l'1 de gener de 2016.
Això és el que està previst en eixe anunci que fa en el Diari Oficial de la Unió Europea.
No s'està, en conseqüència, improvisant, senyories.

Igualment, s'estan considerant les opcions per a atendre la població assignada a dit hospital, tenint-se en compte les distintes concessions que cobrixen eixe territori i eixa població, a fi de poder aplegar a acords que cobrisquen este servici mentre es liciten i s'adjudiquen els nous contractes de servici públic de transport.

Per tant, la conselleria està treballant en el contingut de la primera proposta de resolució, pel que, a criteri del meu grup, resulta innecessària.

Quant a la segona part de la proposta de resolució, la implantació de línies de transport públic local és una competència de l'Ajuntament de Llíria, que disposa d'eixe servici.
No cal que els recorde, senyories, que la competència de La Generalitat s'estén al transport interurbà, mentre que el transport urbà és una competència municipal, d'acord amb la llei reguladora de bases de règim local, com vostés saben; miren els articles 25 i 26 de la llei de règim local.

Per tant -i acabe, senyor president-, des de La Generalitat s'està d'acord que l'ajuntament puga implantar la línia de transport públic local, coordinada amb el servici de metro, en els horaris que siguen públics i que connecte amb l'hospital.
Ara bé, en allò que no podem arribar a un acord en esta PNL és que el Consell coordine amb l'Ajuntament de Llíria eixa implantació, ja que l'ajuntament és competent per a fer-ho com considere oportú, en funció de les seues competències sobre tràfic i transport urbà.

Tan sols, per acabar, recordar-los el principi d'autonomia municipal.

I no res més.

Per eixos motius, el meu grup votarà en contra d'esta PNL.

Moltes gràcies, senyor president.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Giner.

Sí, senyora Oltra, té vosté la paraula per a rèplica.

La senyora Oltra Jarque:

Sí, gràcies, senyor president.

Mire, senyor Giner, a mi no m'ixen els comptes.
Perquè vosté diu de posar en marxa el servei l'1 de gener de 2016, amb la qual cosa ja apleguem un any tard perquè, si és deveres que vostés van a obrir l'hospital en el segon semestre de 2014, que és el que han anunciat el conseller i el president, el segon semestre de 2014 és el que estem ara.
Si vostés fiquen en marxa el transport a l'hospital l'1 de gener de 2016, ¿vol dir que van a deixar vostés un any sense transport públic que connecte l'hospital de Llíria, que està en mig de ninguna parte -perquè la gent se n'assabente- i que la gent no puga acudir, la gent que no tinga cotxe no puga acudir a l'extensió hospitalària?
¿És això el que està dient vosté?

Quan vosté diu que açò està publicat en el butlletí, l'anunci de les adjudicacions de les línies, sí, això pot estar publicat, però és que jo ja li he mostrat la línia.
El que s'adjudica és açò, senyor Giner.
El que s'adjudica és açò.
I ací no n'hi ha cap extensió.
I ací no n'hi ha una línia que se'n vaja més enllà de Gestalgar.
I, ací, Marines i Olocau seguixen tenint el problema de no estar connectats en Llíria.
Vull dir.
.
.

En acabant, vostés el que estan dient és que no pensen posar en marxa una connexió de transport públic cap a l'hospital de Llíria.
Això és el que vosté està dient ací.
I això a mi em sembla profundament irresponsable.
Perquè vostés, vostés, el govern té previst obrir un hospital -que és competència de La Generalitat, en això estarem d'acord- i no tenen res planificat per a connectar eixe hospital.
El mateixet que passava en La Fe; la diferència és que en La Fe, doncs, la ciutat de València té moltes més possibilitats per a connectar.
Una persona que viu en la ciutat de València té moltes més possibilitats de mobilitat que una persona que viu en el Racó d'Ademús, moltes més i, a més, està més prop de l'hospital.
Perquè ací estem parlant de persones que viuen a molts quilòmetres de l'hospital.
I una apendicitis fa igual de mal en Ademús, en Gestalgar que en València.

I, després, el que diu del segon punt.
Clar que és això una competència municipal.
Però estarem d'acord que l'Ajuntament de Llíria no pot sufragar en solitari una connexió que, en acabant, és per a tota la comarca, no només del Camp de Túria, sinó, a més, la comarca dels Serrans i la comarca del Racó d'Ademús.
I vostés pretenen que això ho faça l'Ajuntament de Llíria; que, a més, ha de connectar amb el servei de metro en un transport urbà.
Clar que és competència, per això parlem de coordinar amb l'Ajuntament de Llíria.
Però també, sent competència de l'ajuntament, es pot fer un conveni pel qual La Generalitat, que va a donar un servei sanitari que és competència de La Generalitat, també garantisca que eixe servei sanitari està connectat i que la gent pot acudir a eixe servei sanitari.

Sí, clar que la connexió urbana és competència de l'ajuntament.
Però també és cert que ací esta connexió urbana el que te connectada també és la interurbana.
I, per tant, tots tindrem en el cap que açò té una afecció que va més enllà del municipi de Llíria i que, en qualsevol cas, ací, a més, no només s'està garantint una mobilitat pública, de transport públic -o, almenys, col·lectiu-, s'està garantint també el dret a la salut i que la gent puga anar al seu centre hospitalari de referència quan s'òbriga.

I, pel que vosté ha dit ací, doncs, vostés estan estudiant.
Però esta ja no és hora d'estar estudiant; esta és hora d'haver-se llicenciat.
Si és tan imminent l'obertura de l'hospital, doncs, vostés no poden seguir estudiant.
Vostés ja haurien d'estar en els plans damunt de la taula.
I el govern això no ho ha fet.

I vosté ve ací -i acabe, senyor president-, vosté ve ací a fer de portaveu del govern, quan no és el seu paper, per cert, perquè si tots estem d'acord que açò és una bona proposta, el més lògic és que tots els grups la recolzaren, també el que vosté representa -que representa ací al grup, no al govern-.
Però, en tot cas, el govern açò no ho ha posat damunt de la taula.
I vosté està dient que el govern ha fet unes coses que no ha fet.

Aleshores, bé, doncs, jo li demane que ho reconsidere i que complisca ací el que vosté ha de representar, que és el seu grup.
I si estan d'acord en esta proposta, doncs, voten-la.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Oltra.

Sí, senyor Giner, té vosté la paraula.

El senyor Giner Giner:

Moltes gràcies, senyor president.

Bé, jo espere que en el temps vostés moderen les formes que tenen.
Perquè vosté es permet en la seua intervenció, doncs, recordar-me el que jo he de fer o el que deu fer el meu grup.
I jo li dic.
.
.
(La senyora Oltra, amb el micròfon desconnectat, diu: «No.
.
.
») Sí, sí, sí, vosté ho ha dit.
No, perdone, vosté ací ha dit literalment, s'ha permés el luxe de dir-me el que he de fer jo en representació del meu grup.
Jo vaig, humilment, a permetre'm el luxe de dir-li i de recordar-li -perquè açò ho deuria saber vosté- que jo ací represente el meu grup, efectivament, el Grup Parlamentari Popular.
Però és que dóna la xicoteta casualitat que el Grup Parlamentari Popular és el grup que sustenta el govern, comprén?
I, per tant, compartix i sustenta un govern que porta a cap una política que recolza el meu grup.

I vull dir-li una cosa més, senyora diputada.
Li ho he dit en l'anterior intervenció meua, tal volta vosté o no ha escoltat el que jo he manifestat.
.
.
Tenim un avantatge, que el que jo he dit constarà en acta i vosté podrà llegir-ho i vorà com vosté no ho ha entés o no ha captat el per mi manifestat.
En base a eixa lectura que fa vosté, no basada en el que jo he dit, vosté fa una lectura en què permet manifestar una opinió que no té ningun fonament, permeta'm que li ho diga aixina.
I vosté el que ha fet és, partint d'una premissa falsa, arribar a una conclusió que no podia ser més que falsa.
I d'eixa conclusió falsa a què arriba vosté, doncs, fa una crítica política que no es sosté.

Com que pareix ser que no m'ha entés en la primera intervenció, li ho tornaré a recordar.
Jo li he dit el següent: que el govern estava considerant les opcions per a atendre la població assignada a eixe hospital -li ho dit literalment-, tenint en compte les distintes concessions que ja cobrixen eixe territori i eixes poblacions, a fi de poder aplegar -li ho he dit aixina, literalment-, de poder aplegar a acords que cobrisquen eixe servici que ja està ahí, mentre es licite i s'adjudique el nou contracte de servici públic de transport, a què jo he fet referència, que s'ha publicat en el Diari Oficial de la Unió Europea.

Per tant, vosté no pot ni partir d'una premissa diguent que no hem fet ni hem dit res.
.
.
Jo li ho he explicat, (veus) que sí.
.
.
Perdone, estic en l'ús de la paraula, senyor Signes.
(El senyor Signes parla amb el micròfon desconnectat) Perdone.
¿Com pot ser que vosté plantege eixa qüestió?
.
.
.

El senyor president:

Senyor Signes.
.
.

El senyor Giner Giner:

.
.
.
Si jo estic diguent-li.
.
.
(El senyor Signes parla amb el micròfon desconnectat)

El senyor president:

Senyor Signes, per favor.

El senyor Giner Giner:

.
.
.
Però, aleshores, segons el seu plantejament -després espere que ho tinga en compte en el temps.
.
.

El senyor president:

Jo sóc sempre generós.

Continue.

El senyor Giner Giner:

.
.
.
Val.

Bé.
Pareix mentira que vostés plantegen això, perquè en marxa n'hi ha un servici.
Es fica en marxa una licitació que la previsió és que comence a funcionar l'1 de gener de 2016 -com hem dit-, però en l'ínterim jo ja havia explicat que en les empreses concessionàries que estan funcionant s'estava ja treballant per part del govern perquè eixe servici es poguera donar complidament mentre entrara en vigor.
No anava a tallar-se i no haver ningun tipus de servici fins que entrara l'1 de gener.
Home, és que això és de caixó!
Es pot fer pedagogia, però fins a un cert punt, no?
Jo crec que això és facilet d'entendre.

Per tant, la conselleria està treballant en el contingut de la primera proposta de resolució, i per això jo li he dit que mosatros, des del meu grup, consideràvem que no era necessària.

També li he dit respecte a la segona part de la PNL, però dec haver-me expressat malament.
A la millor és que, senyora diputada, m'he expressat malament i vosté no ha tingut la capacitat de comprendre'm, tal volta per culpa meua, per la meua falta d'haver-ho explicat correctament.
Per tant, des de La Generalitat li he dit que s'està d'acord amb l'Ajuntament de Llíria perquè puga l'ajuntament implantar una línia de transport públic local, que és de la seua estricta competència, que connecte amb l'hospital i amb el servici de metro, que el servici de metro, els horaris ja sabem que són públics.
Ara bé, li ha matisat claríssimament que existix una cosa que es diu el principi d'autonomia municipal, i el que no pot fer el Consell és coordinar-li a l'ajuntament, interferint en les seues competències, com ha de fer una qüestió, portar a terme una qüestió com esta, que és de la seua estricta competència.
Perquè té la competència en trànsit i la té en transport urbà.

Moltes gràcies, senyor president.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Giner.

Senyories, acabat el debat, anem a passar a votació.
Vots a favor de la proposició no de llei?
5.
.
.
6, 6.
Vots en contra?
Per 8 vots en contra i 6 a favor, queda desestimada.

Proposició no de llei sobre l'adopció de mesures per tal d'oferir preus de transport públic més reduïts als treballadors i treballadores de l'aeroport de Manises, presentada pel Grup Parlamentari Compromís (RE número 89.
341, BOC 271)

El senyor president:

Passem, senyories, al segon punt de l'ordre del dia, que serà l'assenyalat abans en el número dos, que és presa en consideració de la Proposició no de llei sobre l'adopció de mesures per tal d'oferir preus de transport públic més reduïts als treballadors i treballadores de l'aeroport de Manises, presentada pel Grup Parlamentari Compromís.
Per a la seua defensa.
.
.
Señor Ponce, ¿está usted preparado?
(Se sent una veu que diu: «Casi.
») Pues esperamos.
(Pausa) Cuando usted quiera, señor Ponce, yo le pongo la hora y usted empieza.

El senyor Ponce Guardiola:

Moltes gràcies, senyor president.

El senyor president:

Adelante.

El senyor Ponce Guardiola:

Bé.
Bueno, esta propuesta se elaboró hace dos años largos, pero hoy en día tiene exactamente la misma vigencia.
Se trata de aplicar la ley de movilidad que garantiza -se supone- que las administraciones públicas facilitarán la movilidad de las personas como elemento esencial de su calidad de vida y de sus posibilidades de progreso en relación con el desarrollo de sus oportunidades de acceso al trabajo, a la formación, a los servicios y al ocio.
Las administraciones públicas facilitarán esa movilidad.
Y esa facilitación ha de ser una prioridad por parte de las administraciones públicas.

En este caso, se trata de un transporte cuya competencia es de la Generalitat valenciana.
La cuestión está en que en agosto de 2012 la Agencia Valenciana de la Movilidad ya anunció nuevas tarifas de transporte, dentro de los distintos servicios que se prestan en la red de Metrovalencia.
Se hablaba de nuevos precios, y algo era absolutamente sorprendente, cómo se duplicaba el precio de una estación en concreto, que era la del aeropuerto de Manises.
Si esto se pudiera entender como una forma de hacer más rentable el servicio, ya que este uso a priori podían hacerlo mayoritariamente los viajeros que van a utilizar el aeropuerto -por tanto de pagar un euro y pico a pagar tres euros no iba a suponer gran diferencia- la realidad es que centenares de trabajadores que trabajan sí o sí en el aeropuerto de Manises se encuentran con que para acceder a su puesto de trabajo han de pagar una tarifa, que sería la doble de la normal, casi la doble de la normal, y esto es algo que se acordó en el verano del 2012 y que a fecha de hoy sigue estando ahí.

En concreto, si un billete sencillo de la zona AB, que es la penúltima parada antes de llegar al aeropuerto, es de la zona B, vale 2,10 euros, el mismo para llegar a la siguiente parada estamos en 3,90.
Si es ida y vuelta hablamos de 4 y de 7,40 euros.
Claro, esos 3,40 euros por viaje de ida y vuelta cada día que un trabajador va a su puesto de trabajo, acaban siendo del orden de 20 euros semanales y al cabo del mes hagan ustedes cuentas.
Bien, ya digo que aunque se pueda entender que es un servicio que se presta únicamente para los viajeros, la realidad es que quienes los usan diariamente son los trabajadores del aeropuerto de Manises.

Si ustedes han circulado por la carretera que va entre Valencia -digamos- y Riba-roja, se pasa por un lugar donde siempre hay gente cruzando a pie.
Y esa gente va cruzando a pie para acceder desde el aeropuerto a la población de Manises, que cruza -insisto- esa carretera, precisamente en una curva que es peligrosa.
Yo, que la uso a diario, he podido observar prácticamente todos los días gente cruzando esa carretera, y no me cabe la menor duda que hay un porcentaje importante de estas personas que, por reducir ese coste, caminan 500 metros y se ahorran la mitad del precio del billete.
Creo que la explicación es bien sencilla.
Es obvio que estamos hablando de trabajadores que, para llegar a su puesto de trabajo, con un servicio de transporte público, están en un claro agravio comparativo con cualquier otro trabajador.

Y de ahí que nosotros hagamos una propuesta de resolución, en este caso que consta de tres puntos, que serían que las Cortes Valencianas acuerdan instar al Consell a realizar las medidas oportunas para ofrecer precios de transporte público más reducidos a los trabajadores y trabajadoras del aeropuerto de Manises.

El segundo punto sería instar al Consell a impulsar, con carácter general, una política de precios de transporte público que garantice el acceso a los lugares de trabajo y formación y al derecho a la movilidad de la ciudadanía.
Y, por último, que se rindiera cuentas del acuerdo, si se llegara a producir, en el plazo de tres meses.
No hemos de olvidar que la red de Metrovalencia, fruto del ERE de Ferrocarrils de la Generalitat Valenciana ya ha sufrido -digamos- una merma en la calidad del servicio, tanto por las frecuencias, como por los horarios de inicio y de finalización del servicio.
Si a esto añadimos este caso concreto que estamos denunciando, este agravio comparativo de estos trabajadores y alguna otra propuesta que hemos traído a esta comisión respecto de que algunos municipios consideraban también un agravio el hecho de que a lo mejor por hacer cuatro paradas entre un municipio a otro pasaban de una zona A a una zona C, con lo cual el precio se más que duplicaba.

Nosotros considerábamos que al final la conclusión está en que los habitantes y trabajadores que trabajan en la ciudad de Valencia salen beneficiados, porque todos ellos están dentro de la zona A.
Pero un trabajador que tenga la suerte o la desgracia de trabajar en San Isidro, por ejemplo, pero vivir en una de las pedanías de Torrent, nos encontramos con que pasa de la zona A a la zona C.

Y esto no deja de ser, la propuesta que hemos traído aquí, encima de la mesa, no deja de ser un aspecto más que yo creo que se podría mejorar.
No hemos de olvidar tampoco que existen reducciones de tarifa, por ejemplo, para personas jubiladas, para familias numerosas, con una categoría general o especial, distintos tipos de reducciones de tarifa, y que consideramos que es del todo justo -ya digo- que no tiene ningún sentido que se duplique el precio, cuando una estación y la otra la distancia son aproximadamente 500 metros en línea recta y no tienen ningún tipo de justificación para esos trabajadores tener que pagar el doble de la tarifa que sería la normal.
Por tanto, yo espero del sentido común de los distintos grupos parlamentarios que se pongan en la piel de estos trabajadores y que aprueben esta moción, porque a fin de cuentas de lo que se trata es de que estos trabajadores tienen un agravio comparativo con cualquier otro y que por el hecho de trabajar en un centro de trabajo, que en este caso se llama «aeropuerto de Manises», tenga que costarles el doble el transporte desde su domicilio particular.

Y en principio, nada más.
Muchas gracias.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Ponce.

Per a fixar posició, per part del Grup Parlamentari Esquerra Unida, té la paraula el senyor Tormo.

El senyor Tormo Ruiz:

Gràcies.

Ací tornem a vore que no existix política per part del Consell, política de mobilitat, perquè trobem una altra vegada, com adés hem parlat d'un centre hospitalari, en este moment estem parlant d'un centre de gran nombre de treballadors i treballadores, com és l'aeroport.
I tampoc n'hi ha una política envers la sostenibilitat i a facilitar la mobilitat dels ciutadans i ciutadanes.
En este cas, se reflectix una altra vegada més que les polítiques que ha estat fent el Partit Popular mantenen un caire clar de ser classistes.
Segurament és allò que com vostés, els que representen, no usen el metro, doncs és una qüestió en què no els agrada invertir.
Ací, la qüestió és que n'hi ha una política general quant a Ferrocarrils de la Generalitat Valenciana, en la qual hem vist -com s'ha comentat abans- que s'ha minvat la seua capacitat quant a personal i quant a servei, en un ERO que realment és indignant pel fet que d'un altre costat s'han gastat, el Consell s'ha gastat diners en un gran nombre d'alts càrrecs i recomanats.
I per tant, diners sí que n'hi han.

Nosaltres, el que tornem a reiterar en este cas és que cal potenciar un transport públic on prime la rendibilitat social.
Els plans de mobilitat el que han de fer és dissuadir que la gent tinga l'opció d'agarrar el cotxe.
Per què?
Perquè si resulta que al final va a ser molt més barat agarrar el cotxe que haver de fer l'ús d'un transport, com puga ser el metro, al final el que estem potenciant és el vehicle privat.

Tot això suposa una sèrie d'externalitzacions que també se paga per part de la ciutadania, que ja he comentat també adés, en una altra intervenció, com és l'augment de CO2, com és l'augment de sinistralitat.
Adés, el company diputat ha parlat d'una situació de perill en la proximitat de la carretera, en la proximitat de Manises.
I també cal dir que una altra vegada estem patint una situació en la qual estem en desavantatge en altres llocs.
Qualsevol madrileny o madrilenya se tiraria les mans al cap quan veu que en un bitllet senzill d'allà passaríem la zona D de València.
Resulta que en molt menys diners, un madrileny o madrilenya fan molt més gran recorregut.
I ací és que realment no n'hi ha interés pel metro, i segurament que no n'hi haja interés siga perquè afecta bàsicament, és un transport que afecta bàsicament, que usen bàsicament treballadors i treballadores.
I per tant, el que s'ha de fer és tot el contrari: millorar el servei, millorar les freqüències i millorar el preu perquè la gent puga usar-lo.
I això el que farà és millorar també el futur del metro.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Sí, moltes gràcies, senyor Tormo.

Senyor Signes, per part del Grup Parlamentari Socialista.

El senyor Signes Núñez:

Gràcies, president.

En primer lloc, dir que la Llei 6/2011, d'1 d'abril, de La Generalitat, de mobilitat de la Comunitat Valenciana, establix com a principi general que les administracions públiques facilitaran la mobilitat de les persones com element essencial de la seua qualitat de vida i de les seues possibilitats de progrés, amb relació al desenvolupament de les seues oportunitats d'accés al treball, a la formació, als serveis i a l'oci.
I això ho dic arran d'esta PNL que parla d'un col·lectiu de treballadors de l'aeroport de Manises.

Efectivament esta és una proposició no de llei que ja vingué en 2012, que va ser un any on Ferrocarrils castigà molt durament els usuaris en el tema de les tarifes, no únicament en este canvi del mes d'agost, sinó que gener ja havia hagut una pujada de tarifes en Ferrocarrils, en gener de 2012.

En agost de 2012, que és al que fa referència la PNL de Compromís, el diari oficial de La Generalitat va publicar una resolució de l'extinta o assassinada, diríem millor, Agència Valenciana de Mobilitat, amb una pujada de tarifes, entre la que es trobava la decisió que estem parlant de passar la qualificació de l'estació d'aeroport de la zona B a la D, amb la qual cosa l'estació d'aeroport se queda com a única estació de zona D.
Fins a eixe moment el preu del bitllet senzill era de 2 euros, però a partir que entra en vigor l'estació d'Aeroport com a zona D passarà a tindre un cost de 3,90, és a dir, com s'ha dit, quasi el doble.

Les fonts oficials de Ferrocarrils de la Generalitat Valenciana, que són sempre extraordinàries, estrafolàries i magnífiques, explicaven en aquells moments que «en ciudades como Madrid se cobra un suplemento especial de tres euros por idas y venidas al aeropuerto, y, por lo tanto, en Valencia se ha optado por rentabilizar la conexión de Manises con el resto de zonas de Valencia declarando la estación de categoría especial».
 Era la justificació que donaven per a eixe canvi de zona.

Dien: «Sólo cuatro estaciones están catalogadas como zona D», que eren Montortal, Massalavés, Alberic i Castelló de la Ribera, que efectivament estan al final de la línia 1, és a dir, immediatament després d'Alcúdia cap a Castelló de la Ribera.
Però és el més estupend de la justificació de Ferrocarrils que donava a este augment que suposava el canvi de zona, era el següent: «Esta subida afectará sobre todo a los extranjeros y no a los usuarios que utilizan habitualmente Metrovalencia.
»

Mire, esta subida afecta els usuaris siguen estrangers, siguen de Matalascañas o siguen de Paraguai.
És a dir, és una vertadera estupidesa la justificació que donà Ferrocarrils en aquells moments per a intentar justificar una cosa que era injustificable.
«Afectará solo a los extranjeros.
» Mire vosté, afectarà tots els usuaris.
Jo quan me'n vaig a l'aeroport de Manises, a algun lloc i torne i agarre el metro, i no sóc estranger, i m'afecta; igual que jo a tots.
Per tant, una estupidesa per part d'eixes fuentes oficiales de Ferrocarrils, que sol fer-ne prou.

Dia, «se hizo una inversión grande en la estación, pero luego no se hizo nada para rentabilizarla.
Según explican, solo Madrid y Valencia presentan esta conexión» -és a dir, una estació en un aeroport-, «y creen que a los usuarios extranjeros les sigue pareciendo barato en comparación a tener que hacer uso de taxis, además del transporte de las maletas».

Mire vosté, als usuaris estrangers, i als d'Alcúdia i als de Massalavés, a tots els que agafem el metro mos pareix barat comparat en si agafem un taxi.
Per tant, això és una vertadera estupidesa la justificació que es donà en aquell moment.

I a més -i acabe ja, president- cal afegir que a part d'eixe canvi de zona se va també procedir a la pujada de tarifes, l'1 de gener, com deia abans, de 2012, aprofitant l'increment de l'IVA del 8 al 10, se pujà un 2% el preu de la resta de bitllets de transport públic en Ferrocarrils de la Generalitat Valenciana.
Per tant, va ser molt castigat.
Després no hi han hagut pujades, però va ser molt castigat aquell any i, per tant, el Partit Socialista seguirem votant, igual que en 2012, probablement esta PNL.

El senyor president:

Gràcies, senyor Signes

Per part del Partit Popular, té la paraula la senyora Díaz.

La senyora Díaz González:

Gracias, presidente.

Que en dos años esto sigue vigente.
¡Madre mía!
¡Como en dos años no ha pasado nada!

Miren, para empezar, me da la sensación de que usted se ha leído hace poquito la PNL que presentan y ha intentado rectificar lo que pone.
Pero es que pone textualmente, pone, en la exposición de motivos, en el tercer párrafo: «El passat mes d'agost l'Agència Valenciana de Mobilitat va anunciar les noves tarifes de transport amb increment generalitzat en els diferents títols de la xarxa de Metrovalencia.
»

Esta PNL se presenta el 1 de julio de 2014, con lo cual, si hacemos caso a lo que dice, el pasado mes de agosto es el anterior… el mes de agosto de 2013.
Pero, claro, entendemos que no porque está haciendo referencia a la Agencia Valenciana de Movilidad, que, como saben, se suprimió el 31 de diciembre de 2012.

Es una muestra más de que a ustedes no les interesa para nada trabajar para los valencianos.
Han hecho un corta-pega de una PNL, de una proposición de Esquerra Unida, ya podrían por lo menos tener más coordinación entre este tripartito e informarse un poquito mejor.

Miren, la PNL, al referirse a la resolución de la Agencia Valenciana de Movilidad debe de saber que esa subida de tarifas, sobre esas tarifas que se presentaron, obedecen a la necesidad de adaptar las aprobadas en diciembre de 2011, el incremento del IVA que entonces se produjo.
¿Saben?
Se subió el IVA debido a la situación que dejó el Partido Socialista en el gobierno, y por eso se tienen que adaptar esas tarifas.
Y de ahí esa resolución, esa resolución de 2000… ¡por favor!
.
.
.

El senyor president:

Per favor, senyor Signes.

La senyora Díaz González:

Esa resolución, repito,…

El senyor president:

Senyor Signes!

La senyora Díaz González:

…de 2012, decirle que desde entonces ha habido tres órdenes distintas.
Creo que por lo menos debería de consultarlas.

Luego habla en la PNL, en el párrafo quinto, de subidas constantes de tarifas y deterioro del servicio prestado.
Eso es total desconocimiento.
Y, claro, y así queda patente el desconocimiento.
Porque usted se refiere a resoluciones de 2012, sin hablar de todo lo que ha pasado desde entonces.

Y yo le diría más.
Lo que hay que tener muy en cuenta es que, a pesar de su mirada catastrófica, sobre el servicio que se da, la valoración de los usuarios es de 7,43 puntos sobre 10 a los servicios de Metrovalencia y 8,34 a los del Tram de Alicante.
Por lo que no parece, por no decir que es imposible, hablar de deterioro del servicio prestado.
Estamos hablando de un notable alto.
Y, por supuesto, el gobierno del Partido Popular en la Comunidad Valenciana trabaja para conseguir el sobresaliente.
Pero de ahí a obtener la nota de catástrofe que ustedes pretenden, queda un largo camino.
Eso se lo dejamos a ustedes.
Ustedes son los que suelen llegar a deteriorar de tal manera la situación de los ciudadanos como para suspender.
Y luego tiene que llegar el Partido Popular para reponer la situación.

Por lo que se refiere a la primera de las propuestas de la resolución, en cuanto a los trabajadores, que por supuesto el Partido Popular se preocupa y se ocupa de los trabajadores, tanto del aeropuerto de Manises como del resto, hay que decir que en octubre de 2008 sabrán, y aquí hay alguno que lo sabrá incluso mejor, porque el Partido Socialista quien gobernaba, que se convenió, se firmó un acuerdo de colaboración entre FGV y AENA, en el que se incluye, entre otros aspectos, la oferta por FGV de bonificaciones en las tarifas de utilización de sus líneas para los trabajadores de AENA.

Y respecto al hecho de incluir la estación del aeropuerto en la zona D, ello fue consecuencia de las particularidades que presentan los viajeros con origen o destino en la misma.
Así, el volumen de clientes que empleaban el título sencillo, 51,8%, era muy superior a la media del resto de la red, 7,6, lo que demuestra el carácter no habitual de los clientes y, por su parte, el número de bonometros utilizados en esta estación, 38,2, era asimismo muy…

El senyor president:

Vaya finalizando, señora Díaz.

La senyora Díaz González:

…inferior a la media de su utilización en el resto de la red de Metrovalencia, 68,7.

Por tanto, evidentemente, y aunque aún me queda que explicarle mucho, porque, como parece, no tiene ni idea, vamos a votar en contra de su PNL.

El senyor president:

Gracias, señora Díaz.

Sí, señor Ponce, tiene usted la palabra.

El senyor Ponce Guardiola:

Yo no sé si seré tan prepotente como ha sido la señora Díaz.
Dedica el primer minuto a destacar la errata que todos conocíamos y que no tiene la menor importancia porque, como he empezado diciendo, la situación es la misma que en el año 2012.

Si ustedes lo que pasa es que lo que quieren es, digamos, sablear un poquito a los turistas, pues sí, con esto lo consiguen.
Hay que recordar que el turista, sí, hace un único viaje, aparte de los 3,90 que tiene que pagar, tendrá que pagar el «eurito» de la tarjeta, que no va a volver a utilizar, por tanto le sale el viaje por 4,90 o 5 «euritos», sí, más barato que el taxi; aunque si van tres usuarios, pues ya en los tres usuarios cogerán un taxi y no cogerán el metro, con lo cual acabaremos perdiendo.

Pero ustedes, bueno, lo que pretenden es intentar rentabilizar lo que no se puede medir en términos de rentabilidad económica, sino en términos de rentabilidad social y ambiental.
Pero eso a ustedes les da exactamente lo mismo, como bien acaba de demostrar.

Aunque se hubieran mantenido los precios respecto a 2012, lo que también se ha mantenido tristemente son los salarios y lo que tristemente ha bajado es el poder adquisitivo de la inmensa mayoría de la sociedad.
Por tanto, las mismas tarifas hoy son más caras que hace tres o cuatro años.
Y esto es absolutamente indiscutible.

Ustedes, pues eso, desde 2007 estaba la tarifa…, lo lógico, que hubiera estado en la zona B, todo lo más se podía haber entendido que lo hubieran puesto en una zona C, hubiera empezado ahí.
Lo que no tiene ninguna justificación es que sea zona D y que Ferrocarrils de la Generalitat Valenciana no ofrezca esa tarifa especial a los trabajadores que utilicen este servicio.

La mirada catastrófica la ha puesto usted.
Y los signos de catástrofe los han trabajado ustedes durante sus veinte años, que afortunadamente en breve acabarán, y que, bueno, en muchas de sus acciones pues habrá que reconducir, si es que hay disponibilidad presupuestaria, cosa que va a ser muy difícil con la hipoteca que nos van a dejar para los próximos años, si no décadas.

Pero, bien, ustedes demuestran que no quieren instar al Consell a que se establezca una tarifa para los trabajadores del aeropuerto de Manises, puesto que, bueno, les importa nada.
Y que el segundo punto, instar al Consell a impulsar con carácter general una política de precios de transporte público que garantice el acceso a los lugares de trabajo y a formación, y el derecho a la movilidad de la ciudadanía, que es una obligación que viene impuesta por la ley de movilidad, a ustedes también les importa absolutamente nada.

Y eso es lo que ha quedado de manifiesto en este pequeño debate, que tristemente, tristemente, pone de manifiesto, ya le digo, el interés que tiene el Partido Popular por facilitar el acceso al trabajo de muchas personas, y en este caso concretos de algunos.

Yo he hecho hincapié en un aspecto, que no está en la PNL, que es el riesgo que están corriendo cientos de personas todos los días por cruzar una carretera en la que no hay paso peatonal, incluso hay una valla que se salta, e, insisto, que se hace diariamente por parte de muchísimas personas, y algunas de ellas, no le quepa duda, que es por ahorrarse la diferencia de tarifa entre una estación y la siguiente.

Por tanto, pues bueno, allá ustedes con su decisión.

Y, bueno, respecto a lo de las encuestas, yo qué quiere que le diga.
También dan una nota altísima en los hospitales cuando en determinados casos, en demasiados casos, se conocen situaciones de absolutas deficiencias, que son injustificables, que responden a la degradación progresiva de todos los servicios públicos, de todos los servicios públicos.
Éste es un ejemplo.
Y el tema sanitario y el de la educación son otros dos que la sociedad valenciana en general ya tiene contrastado cual ha sido su legado y cuál es el interés que tienen por mantenerlos, o por degradarlos o por privatizarlos.
Pero eso ya es otra cuestión.

Muchas gracias.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Ponce.

Señora Díaz, tiene usted la palabra.

La senyora Díaz González:

Gracias, presidente.

¡Qué más quisieran ustedes, tristemente, porque son representantes de los valencianos, qué más quisieran ustedes que eso que usted dice de los servicios públicos de la Comunidad Valenciana fuera cierto!
Pero no lo es, gracias a Dios y gracias al Partido Popular.
(Veus)

Y no es prepotencia, son hechos.
Si usted hubiese redactado una PNL nueva, se habría dado cuenta del error, lo habría excluido y habría hablado de lo que ha hablado hoy aquí, y de lo que usted mismo ha dicho que no habla en su PNL.

No, no sirve hablar…, venir aquí ahora y cambiar su PNL.
No sirve.
Léasela antes, que su grupo parlamentario se la lea antes y presente una nueva PNL, no la que presentó hace dos años, porque no tiene nada que ver lo que pasaba hace dos años con la situación de ahora.

Usted hablaba antes, en cuanto a impulsar la política de precios del transporte público que garantice el acceso a los lugares de trabajo y formación…, vamos a ver, usted se ha quedado hablando de jubilados, de familias numerosas, pero hay mucho más, señor Ponce.

Contempla diversos puntos de…, diversos tipos de reducción.
Está en los títulos integrados en el área de Valencia y los servicios específicos de metrobús: bono transbordo entre zonas, bono 10 viajes, títulos diarios de zona A, abono transporte mensual, bono orbital, billetes para jubilados.
En FGV, tanto en Valencia, como en Alicante: billete ida y vuelta, bonometro y bono 60x60 en Valencia, bono-10 y bono-30 en Alicante, tarjeta abono temporal mensual y anual, tarjeta abono temporal «Gent Major» mensual y anual, tarjeta abono temporal Mobilitat mensual y anual, tarifa sistema TAM Alicante, tarjeta Móbilis Multiviatge 10, de diez viajes.

Además de lo anterior, por lo que se refiere a los jóvenes, hay que reseñar la existencia de un abono de transporte jove, que supone un descuento del 10% a las personas entre 14 y 30 años, titulares del Carnet Jove, en el área metropolitana de Valencia.
Y esto mismo se está trabajando para ampliarlo a las zonas de Alicante y Castellón.

No nos den lecciones de lo que ustedes no conocen y no saben hacer, y de lo que nosotros hemos conseguido que sí que se haga y, además, obtener una nota muy merecida y, evidentemente, seguir trabajando para mejorarla.

Nada más.

El senyor president:

Muchas gracias, señora Díaz.

Senyories, conclòs el debat, anem a passar a votació.
¿Vots a favor de la proposició no de llei?
¿7 vots en contra?
¿Huit?
Per 8 vots en contra i 7 a favor, queda desestimada.

Proposició no de llei sobre el finançament del servei públic de transport interurbà d'autobusos de la comarca de l'Alacantí, presentada pel Grup Parlamentari Esquerra Unida (RE número 89.
692, BOC número 271)

El senyor president:

Passem al següent punt de l'ordre del dia, que és l'assenyalat en el número.
.
.
abans 4, que seria el 5 ara: presa en consideració de la Proposició no de llei sobre el finançament del servei públic de transport interurbà d'autobusos en la comarca de l'Alacantí, presentada pel Grup Parlamentari Esquerra Unida.

Per a la seua defensa té la paraula el senyor Tormo.

El senyor Tormo Ruiz:

Moltes gràcies.

A vore, perquè funcione un servei públic, el primer que cal no és donar gràcies a Déu, perquè alguns ni creguem en eixa entitat, sinó que n'hi hagen diners.
I, per tant, el que cal perquè se puga salvar un transport en un espai com és l'Alacantí.
.
.
, es requerix que les administracions pressuposten les partides corresponents.

Fins ara, les partides han sigut ridícules i, en estos moments, el que trobem és que, a banda de partides ridícules per part de La Generalitat, n'hi han unes condicions lesives quant a les concessions del servei de transport, i per tant açò ha de variar.
I ha d'entrar també l'administració de la Diputació d'Alacant, sufragant també la seua corresponent part.

La situació que n'hi ha en estos moments en la comarca de l'Alacantí quant al transport interurbà és una situació que també ve donada per falta d'un organisme comarcal que regule eixe transport.

És necessari quan se parla de mobilitat que estiguen coordinades totes les administracions i se sàpiga en cada moment les necessitats en cada punt i les necessitats de la ciutadania.
Per tant, l'organisme comarcal regulador és necessari, és d'urgent creació.

I és d'urgent creació, una altra vegada més, un instrument, com és un pla de mobilitat comarcal inexistent, i que, bé, després de tants anys de govern del Partit Popular, comença a ser ja una qüestió de negligència pura i dura.

Nosaltres apostem òbviament per la gestió pública, quant que entenem que esta gestió pública dels serveis de transport interurbà, com d'altres serveis, beneficiaria a la ciutadania quant a menors costos perquè vostés normalment s'obliden també dels costos socials.

Però en cas que s'optara per un model de gestió privat, el que sí que.
.
.
, en tot cas hauria de tindre's en compte al personal que en estos moments està treballant.
Estic parlant de La Alcoyana, que fa ben poc han estat de vaga defensant els seus llocs de treball, perquè veuen perillar els llocs en tant que les administracions públiques que el Partit Popular està gestionant no posen els diners suficients perquè siga viable tal com està dissenyat el transport.

I, per tant, nosaltres el que demanem és un finançament adequat en el qual s'incloga, òbviament, la diputació, amb el qual se permeta sufragar fins al 35% del cost del servei.
També, que la diputació.
.
.
, mosatros, encara que pensem que és un òrgan que ha de desaparéixer, però mentre existix ha d'assumir les seues responsabilitats i, per tant, ha de fer front almenys al 20% del cost del servei.

I, com havia dit abans, és necessari, és vital ja crear un organisme comarcal regulador del sistema de transport interurbà a la comarca de l'Alacantí, en el qual se gestione, s'impulse i s'implemente un pla de mobilitat comarcal.

És cert que han havut, per les mobilitzacions i perquè aixina ho hem demanat l'oposició, certs moviments i que l'ajuntament en estos moments assumix el cost de les línies 30, 36 i 38, que seguiran per això gestionades.
.
.
, seguiran sent gestionades per La Alcoyana, però creguem que és insuficient.
Ací partim d'una qüestió de dèficit conjuntural de pressupost.
.
.
, de dèficit estructural de pressupost -volia dir-, de dèficit estructural de coordinació i de dèficit de planificació.

Per tant, pregue que se prenguen seriosament el tema de la mobilitat en una zona tan important com és l'Alacantí i se posen a treballar.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Tormo.

Per a fixar posició, per banda del Grup Parlamentari Compromís, té la paraula el senyor Ponce.

El senyor Ponce Guardiola:

Gracias, señor presidente.

Vaya por delante el apoyo de Compromís a la propuesta de Esquerra Unida.
De hecho, en el mismo orden del día de la comisión de hoy hay una propuesta de Compromís que sería muy similar al punto 4 de la propuesta de resolución, que es la elaboración de un plan de movilidad sostenible del área metropolitana de Alicante.

Salvando las mismas distancias, digamos, territoriales entre la comarca del Alacantí y el área metropolitana de Alicante, el espíritu es absolutamente el mismo y, bueno, es obvio que para nosotros es fundamental que se elaboren estos planes de movilidad, que tengan ese componente de… territorialidad supramunicipal.

Consideramos que las áreas metropolitanas tienen que estudiarse y considerarse como una unidad y favorecer la movilidad de todos los ciudadanos que en ella viven, porque, obviamente, poca gente vive, estudia…, o sea, vive cerca de donde estudia o trabaja, o utiliza como espacios de ocio.

Además, la PNL pretende, por un lado, que la diputación se implique más de lo que hace ahora mismo, que parece que es… que es más bien nada, que…, llegando a financiar el 20% del coste del servicio.
Consideramos una propuesta muy adecuada que, de alguna forma, aunque no del todo, ayudaría a justificar de alguna manera la existencia de las diputaciones, que, si son el ayuntamiento de ayuntamientos, tienen que estar al servicio de todos estos ayuntamientos y, sobre todo, de los más pequeños.

Hay que hacer hincapié en aspectos como que municipios cercanos, precisamente, por macroinfraestructuras y porque no se han actualizado y no se ha generado una movilidad fácil entre ellos, han quedado aislados pese a la proximidad.
Esto obviamente es porque las infraestructuras a nivel de todo el territorio no contemplan estos pequeños problemas de movilidad intracomarcal dentro de un área metropolitana.

También consideramos adecuado el hecho de que se sufrague hasta el 35% del coste total del servicio por un argumento que he mencionado con anterioridad: los servicios de transporte público, aparte de dar servicio a las personas que viajan en ellos, están dando un servicio al resto de la población.
Porque imaginemos las 50 personas que van encima de un autobús encima de 50 vehículos, o de 25, me da lo mismo, ¿eh?
, los costes ambientales, sociales, de uso de infraestructuras que estarían completamente saturadas.
Bueno, pues eso también hay que contemplarlo, y por eso las administraciones se han de hacer cargo de una parte importante del coste de estos billetes.

Y, por último, también coincidimos en el hecho de que, si cabe la posibilidad, sea una empresa pública la que gestione los servicios, porque de alguna forma garantiza que no va a haber más interés que el del servicio público.
Y, en cualquier caso, el beneficio industrial, el beneficio que tiene que sacar cualquier empresa, si está bien gestionado por parte de la administración, es un beneficio que se lleva la sociedad o un ahorro que se lleva la sociedad o un dinero que puede servir para seguir invirtiendo y mejorando el servicio público.

Por tanto, apoyaremos la PNL de Esquerra Unida en su totalidad por los argumentos mencionados.

Nada más y gracias.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Ponce.

Por parte del Grup Parlamentari Socialista.
.
.
, té la paraula el senyor Signes.

El senyor Signes Núñez:

Gràcies, president.

Jo, abans que el PP ho diga.
.
.
, esta és una proposició no de llei que es va vore el 16 del 12 del 2013, exactament la mateixa, en esta comissió.
I, per tant, jo supose que en la proposta de resolució, quan parla del pressupostos autonòmics de 2014, és una errata i vol dir de 2015.
Per tant, abans que el PP ho diga, ho dic i aixina.
.
.
podem dir altres coses més interessants.

Bé, anunciar que anem a votar a favor de la PNL d'Esquerra Unida.
És complicat este tema.
És un tema molt complicat.
.
.
-el tema- perquè les decisions d'allà ací.
.
.
, de sempre ací, les decisions que s'han pres des d'alguns ajuntaments de no assumir el cost de manteniment de les línies d'autobusos que connecten Alacant amb la resta de municipis de la comarca de l'Alacantí, a través de l'anomenat sistema TAM i en funció del conveni subscrit amb la Generalitat valenciana en 1999, sumat a la insuficient subvenció que aporta la Generalitat valenciana per a fer front al dèficit del servei, fan perillar l'actual sistema de transport d'autobús entre els municipis de la comarca amb greus efectes i perjudicis per a la ciutadania evidentment.

Davant d'això, s'han produït mobilitzacions per part dels ajuntaments, estan reunint-se, mobilitzant-se junt amb els afectats, i el que exigixen és el manteniment de les subvencions de La Generalitat per a garantir el servei d'autobús en tota l'àrea metropolitana de la comarca en les seues connexions amb Alacant ciutat.

La competència per a establir els plans comarcals i metropolitans de mobilitat, una volta més, ho han dit moltes voltes hui, correspon a la conselleria competent en matèria de transport, que és la d'infraestructures, tal com establix l'article 11 de la Llei de mobilitat de la Comunitat Valenciana de 2011.

Per tant, és la Generalitat valenciana la qual ha d'assumir este servei i evitar la discriminació que suposaria no deixar d'assumir els pagaments de les subvencions, sinó la incomunicació que es crearia en el conjunt dels municipis de l'àrea afectada.

Per tant, no es pot demanar per part de La Generalitat que siguen els ajuntaments els que assolisquen els costos del dèficit del servei competència de La Generalitat, quan els propis ajuntaments ja estan pagant les seues pròpies línies urbanes.
I ho deia el senyor Giner abans, és a dir, quan dia «però com una línia urbana l'ha de pagar La Generalitat?
Jo anava a contestar-li, el que passa és que no tenia ja el torn de paraula.

Mire vosté, vostés han anunciat que dins de poc podrem elegir metge, centre de salut i hospital.
I jo, que sóc de l'Alcúdia, agarre la línia 1, me'n vaig -que aplega a Llíria-, aplegue a Llíria, a l'estació de Llíria, i bé, hauré de tindre un autobús fins l'hospital, i això no té per què pagar-ho l'Ajuntament de Llíria, perquè és un ús que faig jo i tots el que fem el mateix ús d'aquells que decidim optar per l'hospital de Llíria, encara que no siguem de l'àrea de salut.

Per tant, com dia, no es pot demanar que siguen els ajuntaments els que assolisquen els costos o el dèficit del servei competència de La Generalitat, quan els mateixos ajuntaments ja estan pagant les seues pròpies línies urbanes.

És incongruent a més que el Govern d'Espanya estiga plantejant en estos moments una modificació legislativa per a limitar i restringir les capacitats i els ajuntaments.
I, per altre costat, la Generalitat valenciana evite assumir i pagar els serveis ciutadans, que són de la seua estricta responsabilitat i competència.
És a dir, que anem a vore com quedem.
És a dir, si als ajuntaments en este moment se'ls vol llevar competències i se'ls vol carregar, per part del Consell de La Generalitat, el cost de competències que no són d'ells.
És a dir, el tema és complicat.

Efectivament -acabe ja, president-, efectivament, el 3 d'octubre de 2014, fa no res, l'Ajuntament d'Alacant expressà el compromís de passar de La Alcoyana a Masatusa les línies 25, 27, 22 i 39, amb un acord amb els treballadors, inclosos xofers, etcètera, etcètera.
Va avançant-se en este tema, és la veritat.
Però, diguem, les mancances que hi ha en la proposta de resolució continuen.
Per exemple, la creació d'un organisme comarcal regulador del sistema de transports o un pla de mobilitat comarcal són absolutament necessàries.

Gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Signes.

Pel Grup Parlamentari Popular, té la paraula el senyor Peral.

El senyor Peral Villar:

Moltes gràcies, president.

Señorías, desde el Grupo Parlamentario Popular mostrarles, en primer lugar, nuestra sorpresa porque traen ustedes exactamente la misma proposición no de ley que ya se debatió, como muy bien ha comentado el portavoz el Grupo Parlamentario Socialista, el 16 de diciembre del año pasado.
Y no entendemos que, entre otras cosas porque no hay nada novedoso que no sean las noticias positivas de que la frecuencia del uso de pasajeros en estas líneas ha sido, no un poco superior, muy superior.

Por lo tanto, entendemos que lo que hay es satisfacción por parte de los usuarios, hay un uso mucho más extendido a toda la población, es un servicio que está funcionando bien.

Decía mi compañera, Elisa Díaz, que fue la que defendió el asunto en nombre del Grupo Parlamentario Popular, que era absolutamente inconcebible el planteamiento, que parte de la base de que la gestión de La Generalitat en esta materia es irresponsable y que está absolutamente desentendida, cuando el que usa, como es el que caso del que les habla, estos servicios pues no solo son modernos, están a la última, tienen unas frecuencias magníficas, como le explicaré en el tiempo que me reste, se encuentran perfectamente bien coordinados con todos los ayuntamientos de la comarca.
Por tanto, no entendemos muy bien por qué traen de nuevo aquí la iniciativa, para debatirla de nuevo, cuando saben lo que les vamos a contestar.
Pero es algo que es cuestión y responsabilidad de ustedes.

Le voy a repetir prácticamente los mismos argumentos.
Porque esta proposición no de ley que traen es que es calcada, hasta con la errata de referirse a los presupuestos de La Generalitat de 2014, cuando tenían que haber cambiado por lo menos eso, que se referían a los de 2015.

Pero, en cualquier caso, ratificarnos en que el servicio es bueno, que el servicio se está haciendo muy a satisfacción de todos los usuarios.
Que se presta mediante concesión, que es una fórmula contractual, recogida en la legislación pública desde hace decenios y que implica que se hace a riesgo y concesionario del servicio, por lo que se financia mediante las tarifas que se perciben de los usuarios.

Que, por lo que respecta al ámbito territorial, La Generalitat y el ayuntamiento de Alicante han desarrollado durante los últimos años una política de transporte conjunto a través de este sistema denominado TAM, que incluye autobuses e infraestructuras tranviarias, y que se prestan al amparo de un marco tarifario propio y unitario; que en su participación por supuesto participa La Generalitat, bien a través d FGV, o del explotador de los servicios tranviarios o mediante las aportaciones al sistema, que están previstas en los presupuestos de La Generalitat.
Que el sistema TAM afecta a los servicios de Alicante, San Juan, Muchamiel, Campello y Sant Vicent del Raspeig, que son los núcleos más importantes de toda la comarca y que están perfectamente bien comunicados, sin encontrar queja ninguna por parte de ningún usuario que conozcamos.

Que, en este sentido, las concesiones que se enmarca se siguen prestando por el operador, hasta que se licite y adjudique nuevo contrato de gestión del servicio público de transportes.
Y quiero antes…, ya continuaré, pues se me acaba el tiempo, pero sí que quería hacerle un inciso, señor Tormo, que ya le comentó mi compañera en su exposición en la intervención de la PNL presentada en diciembre, y la preguntaba a usted que no entendemos la Diputación de Alicante qué pinta en este marco, puesto que no tiene competencias en la prestación de servicios de transporte urbano e interurbanos.
Por lo que yo creo que sería interesante…

El senyor president:

Señor Peral.

El senyor Peral Villar:

…que en su contestación nos aclarara un poco por qué tiene… qué competencias son las que atribuyen ustedes a la diputación para que participe en este sistema de transporte interurbano.

Y bueno, ya continuaré.
Le anticipo que vamos, por supuesto, a rechazar su proposición no de ley.
Y ya le contestaré a lo que reste en mi siguiente intervención.

Nada más.
Muchas gracias.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Peral.

Per a rèplica, senyor Tormo, té vosté la paraula.

El senyor Tormo Ruiz:

Gràcies.

Jo és que realment el que no sé és per què li fa tanta gràcia que tornem a presentar una altra vegada la mateixa proposició no de llei.
Perquè és que bàsicament se presenta perquè existixen els mateixos problemes que existien.
O siga, és que bàsicament ací el que estem parlant és que vostés durant este temps no han fet, ni en el 2014 ni ho tenen previst per a fer en 2015, eh?
, per les consideracions que està fent, en solucionar el problema de la mobilitat de la comarca de l'Alacantí.

A vore, ací parlem d'un pla de mobilitat.
Estan vostés disposats a fer eixe pla de mobilitat?
Com van a fer-lo?
Com van a pressupostar-lo?
Van a crear un organisme comarcal perquè se regule el transport en la comarca?
Ho van a pressupostar?

A vore, ací estem parlant que acaba de.
.
.
està en estos moments en un procés de conflicte social, en una vaga per part dels treballadors i treballadores de La Alcoyana, perquè veuen perillar el que és el finançament del sistema TAM.
O siga, no s'ho inventen els treballadors, els treballadors no se posen a fer vagues perquè sí, i a perdre el salari i a posar-se en el tir que els empresaris els acomiaden.
Si estan fent vaga és perquè temen, temen que els seus llocs de treball desapareguen.

Ací, a vore, la coordinació és tan fluixa, per no dir que no existix, que és que, a vore, fins i tot quan se reunix el director general de Transports amb els treballadors de La Alcoyana es diu que fa un mes que els ha presentat a l'ajuntament el plec de condicions i tal, que estiguen tranquils que el TAM l'ajuntament no sap.
.
.
, no, no.
.
.
, en un mes, davant d'un problema tan important, no s'ha preocupat.
.
.
, segurament estarà l'alcaldessa preocupada d'altres coses.

I no m'oblide de la pregunta que ha fet vosté sobre la diputació, sí que li vaig a contestar.
A vore, nosaltres és ben sabut que considerem que les diputacions són uns organismes innecessaris i que haurien de desaparéixer simplement perquè són un niu de clientelisme i que sols servixen per a repartir diners als alcaldes i alcaldesses del règim que vostés erixigen.
Però, donat que mentre existisquen eixes estructures, nosaltres entenem que s'ha de potenciar la capacitat d'un organisme com la Diputació d'Alacant perquè tinga, part del seu pressupost que puga.
.
.
, que se li puga habilitar perquè entre en una qüestió tan important com és el transport, al que és la garantia d'una millora en les condicions dels ciutadans i les ciutadanes de les poblacions de l'Alacantí.

Per tant, vaja, crec que és ben fàcil i és una qüestió de modificació d'estructura política.

Per tant, si se presenta açò no és perquè mos agrade tornar a parlar de les mateixes coses i sentir-mos les mateixes respostes, sinó, bàsicament, perquè seguixen existint els mateixos problemes i la mateixa deixadesa cap el servei públic i cap al transport de ciutadans i ciutadanes de l'Alacantí.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Tormo.

Sí, senyor Peral, té vosté la paraula.

El senyor Peral Villar:

Gracias, presidente.

Señorías.

Señor Tormo.

Efectivamente no eran los mismos los problemas que cuando presentaron ustedes la última vez la proposición no de ley y tampoco las circunstancias son las mismas ahora en cuanto al uso y la satisfacción de los viajeros.

Yo creo que usted conoce perfectamente que se garantizó a los trabajadores que no se iba a suprimir ninguna parada, ninguna línea, y que no se ha hecho ningún ERE, como era la mayor preocupación que podían tener los trabajadores de La Alcoyana, y que ese conflicto está absolutamente resuelto y no supone ningún peligro para el trabajo de ningún empleado de La Alcoyana.
Pero, evidentemente, está en su derecho usted se seguir alarmando, pretendiendo alarmar con este asunto, cuando ya pues es un tema que está resuelto.

Yo le voy a dar unos datos, que aprovecho para aportar a la comisión sobre los resultados del TAM de Alicante.
Por ejemplo, en 2013 fueron 7.
300.
000 los usuarios que se desplazaron por los 110 kilómetros de la red de TAM.
Y ahora, en nueve meses de 2014, pues ya son 7,6 millones.
Es, yo creo, que un crecimiento para los nueve primeros meses de este año que probablemente hará que casi se superen los 10 millones de usuarios en el presente año 2014, lo cual no indica que el servicio de TAM esté siendo negativo, sino, aparentemente, yo creo que, muy a su pesar, está siendo un servicio de máxima utilidad para todos los usuarios.

Bueno, y sin contar que se va a seguir invirtiendo en la modernización de la línea y en prestar cada vez el servicio mucho mejor.

Está usted hablándome, me decía, deme usted alguna argumentación, si van a crear ustedes un organismo para gestionar pues todo este servicio.
Y sabe usted que La Generalitat desde hace dos o tres años pues lleva una estricta reestructuración el sector público empresarial, y lo que está haciendo es reducir de forma importante pues las empresas públicas y los organismos que hasta ahora pilotaban alrededor, es la propia administración la que se está ocupando de gestionar con sus recursos pues todos estos servicios.
Pues, en el mismo caso y por ésta misma argumentación, no entendemos que se vaya a crear…, ni crear, por supuesto, ningún organismo para gestionar el servicio que ustedes pretenden.

Sobre el plan de movilidad comarcal, ya le explicó mi compañera Elisa Díaz en su intervención del pasado 16 de diciembre que no es una prioridad en este momento.
No lo era entonces, tampoco lo es ahora, porque, como le estoy diciendo, el transporte supramunicipal se está gestionando muy correctamente a través de este sistema y entendemos que el usuario está satisfecho con el servicio que se está prestando.

Por último, recordarle a su señoría que el servicio que está…, que la línea que ha entrado en funcionamiento en San Vicente es una línea que está batiendo récords de prestación del servicio, la línea 2.

Y, bueno, entendemos que la…, que no cabe aprobarle la proposición no de ley por los mismos argumentos que ya le dimos, y fundamentalmente porque entendemos que se está prestando correctamente el servicio por parte de los servicios del TAM y que los ayuntamientos coordinan perfectamente el servicio con La Generalitat para prestar el mejor servicio a los usuarios.

Nada más y muchas gracias.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Peral.

Senyories, passem a votar la proposició no de llei.
¿Vots a favor de la proposició no de llei?
7.
¿Vots en contra?
8.
Per 7 vots a favor i 8 en contra queda desestimada.

Proposició no de llei sobre la creació d'un carril bici que unisca el Parc Natural de l'Albufera amb el port de Catarroja, presentada pel Grup Parlamentari Compromís (RE número 89.
492, BOC número 271)

El senyor president:

Passem al següent punt de l'ordre del dia, que és l'assenyalat amb el número 6: presa en consideració de la Proposició no de llei sobre la creació d'un carril bici que unisca el Parc Natural de l'Albufera amb el port de Catarroja, presentada pel Grup Parlamentari Compromís.

Per a la seua defensa té la paraula el senyor Ponce.

El senyor Ponce Guardiola:

Gracias, señor presidente.

El gobierno valenciano, en 2009, aprobó el plan de inversión productiva con la finalidad de impulsar el crecimiento económico de los municipios valencianos.
Lo que se conoció como el plan Confianza.

Cinco años después, este plan Confianza, que preveía invertir 1.
020 millones de euros en el territorio valenciano, tiene todavía pendiente de ejecución, entre otros, el proyecto más ambicioso del municipio de Catarroja.

El municipio de Catarroja aprobó dentro de este plan la ampliación del carril bici desde la población, estación de cercanías de Renfe, hasta el puerto de Catarroja, ya en el propio Parque Natural de la Albufera.

Tanto la contratación como la ejecución de la obra es responsabilidad del gobierno valenciano.
Transcurrido ya un lustro, la obra todavía no se ha ejecutado.

Según se recoge en una moción aprobada en el Ayuntamiento de Catarroja, de fecha de mayo 2014, «l'Ajuntament de Catarroja considera que és projecte fonamental i bàsic per a impulsar el turisme ecològic al nostre poble i un pas fonamental per a fer una aposta ecològica ferma.
La construcció del carril bici permetrà, a més a més, la millora de les infraestructures d'accés al port».

Bien.
En respuesta a una pregunta que hicimos en el mes de marzo, se nos dijo por parte de la conselleria, la consellera en concreto, que el ayuntamiento había redactado el proyecto constructivo de actuación a que hacía referencia la pregunta, con un presupuesto de 820.
000 euros y un plazo de ejecución de seis meses.
Las obras podrían comenzar después de la licitación y adjudicación del correspondiente contrato.

Precisamente ayer acabó todo el proceso de licitación, se supone que se abrieron los últimos sobres y se pudo producir esa licitación.
Con lo cual, bueno, como muy pronto, y ya no en seis meses, sino en alguno más, pues podrá estar terminado este proyecto…, que no olvidemos lleva cinco años arrastrando.

Por eso, la propuesta de resolución.
Nosotros proponíamos que las Cortes instaran al Consell a ejecutar el proyecto previsto en el plan de inversión productiva, PIP de Catarroja, que consiste en la creación de un carril bici que una la zona urbana con el Parque Natural de la Albufera y el puerto de Catarroja.
Y que el Consell rendirá cuentas delante de las Cortes del cumplimiento de esta resolución en el plazo máximo de tres meses desde su aprobación.

Bien.
Ya he comentado que este es un proyecto que lleva cinco años arrastrando.
Que el plan Confianza, pues si bien en el municipio de Catarroja creo que los que un mayor porcentaje de las obras previstas se han ejecutado, pero, por ejemplo, en la ciudad de Valencia está algo así como por la mitad, por la mitad de lo proyectado.

Es obvio que era un plan para…, bueno, con claros tintes electoralistas, puesto que se impulsó en 2009, se empezaron a licitar y adjudicar obras en 2010 y el 2011 que era el momento que, bueno, se podía sacar rentabilidad electoral con este tema.

En principio, no estaba asegurada la financiación, no sabemos si ha sido la causa retraso.
También sabemos que ha habido problemas en alguna parcela para conseguir…, bueno, los terrenos, el poder actuar sobre los distintos terrenos.

Pero, en cualquier caso, consideramos que el retraso ya es más que suficiente.
De hecho, una obra que , como estaba comentando hace un momento, estaba proyectada para haberla tenido terminada en 2011, puesto que el proceso de ejecución eran solo seis meses, pues estamos a finales ya casi del 2014 y ya veremos si le sacan rentabilidad políticas para las elecciones de 2015.
Seguramente no esté acabada todavía.
Insisto que con más de cuatro años de retraso.

No sabemos si por falta de interés, porque, bueno, se ha ido relegando su necesidad, porque ya no creen en el proyecto o sencillamente porque, bueno, ha habido cierta, digamos, inoperancia que ha generado tanto retraso.
Insisto en que ya sé que sabemos que ha habido problemas para conseguir algunos terrenos, pero si las cosas se hubieran tomado con el tiempo necesario, y cuando estaba previsto, hubiera sido más fácil tenerlas terminadas en plazo.

No hemos de olvidar que era una obra para potenciar el turismo ecológico, un turismo de naturaleza que cada vez tiene mayor peso, que en otros estados de la Unión Europea tiene un peso elevadísimo y que aquí no hemos sido todavía capaces de explotar adecuadamente.
Y un turismo que, en cualquier caso, ayuda a la conservación, puesto que el impacto que tiene sobre el medio sobre el que se produce es un impacto muy bajo, máxime cuando estamos hablando de poder acceder al puerto de Catarroja y al entorno del Parque Natural de la Albufera con bicicleta, que es el medio de transporte más ecológico que hay, como todos sabemos.

Por tanto, bien, esperemos que esta propuesta salga adelante.
Nos dirán que ya está a punto de ser licitado, a punto de empezar las obras, que se acabaran en seis meses como está previsto, según la normativa de licitación.

Pero, bueno, en cualquier caso, creemos que es oportuno que ya que hemos llegado hasta aquí y que ya que hace seis meses cuando se presentó la proposición y se volvió a presentar este verano, pues, bueno, es oportuno que estas Cortes se pronuncien al respecto, y espero que salga aprobada por unanimidad.
Si no, en la réplica daré algún otro argumento.

Muchas gracias.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Ponce.

Turno de fijación de posición.
Per Esquerra Unida té la paraula el senyor Tormo.

El senyor Tormo Ruiz:

Moltes gràcies.

Nosaltres anem a recolzar esta proposta.
Entenem que és una proposta positiva, tant per a la població de Catarroja com per al coneixement del mateix Parc Natural de l'Albufera.

Ací la qüestió negativa és, una altra vegada, l'endarreriment d'una promesa electoral.
Quan en el seu dia se va publicitar en el pla d'inversió productiva quedava molt bé per a la foto, però veiem que la realitat és que la gestió que s'ha fet per part del Consell sobre això és realment una gestió nul·la.

I, per tant, poc més cal afegir.
Entenem que són propostes que haurien d'haver-se fet fa temps, haver-se fet realitat.
I, clar, no és d'estranyar que a hores d'ara tingam també la prevenció quant a les paraules que puga ara dir el representant del Grup Popular, que sí que se va a fer, doncs ho tindrem d'agarrar amb pinces.

Tant de bo mos equivoquem i prompte no a soles els ciutadans i ciutadanes de Catarroja, sinó tota la ciutadania que puga voler acostar-se al Parc Natural de l'Albufera tinga este camí per a poder transitar de forma ecològica i de forma que siga respectuosa amb el Parc Natural de l'Albufera.

I, per tant, anem a recolzar esta iniciativa.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Tormo.

Per part del Grup Parlamentari Socialista, té la paraula el senyor Signes.

El senyor Signes Núñez:

Gràcies, president.

Nosaltres també anem a recolzar-la, i creguem que el Partit Popular la recolzarà també, perquè, en este cas, no hi ha el risc que l'aprovem i que pareix que vaja a executar-se perquè l'haguem aprovat ací per unanimitat.

La PNL de Compromís se presenta el dia 16 de juliol de 2014 i ràpidament el dia 21 de juliol de 2014, a través d'agència EFE, la conselleria ja anuncia l'execució del carril bici de Catarroja al port en l'Albufera, dins del pla d'inversió productiva del pla Confiança.

I, per tant, no n'hi ha eixe risc.
És a dir, que ja s'ha publicitat la conselleria ràpidament, una volta registrada en el registre la PNL de Compromís, s'ha publicitat que va a executar este tema.
Pareix ser que la licitació ha acabat, com ha dit el representant de Compromís, que les propostes, tant econòmica com administrava, s'han obert i està a punt de fer-se.

Per tant, ací n'hi ha poc a dir.
És a dir, que si instem el Consell a executar un projecte que ja està en fase no ja de licitació sinó en fase d'adjudicació i de començament de les obres, doncs és el lògic, és el lògic.
I a més, com dic, no vol dir en absolut que el mèrit o la medalla vaja a penjar-se-la ningun membre del tripartit.

Gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Signes.

Per part del Grup Parlamentari Popular, té la paraula el senyor Castejón.

El senyor Castelón Chaler:

Moltes gràcies, senyor president.

No és qüestió ni de medalles, ni d'agafar-la amb pinces, ni tot…

Jo el primer que li demanaria al representant de Compromís seria que retirés aquesta PNL, i precisament pels mateixos arguments que vostés han exposat, perquè considero que és una PNL totalment innecessària, innecessària.
I si no la retiren, la votarem en contra.
I li explicaré el perquè.
Perquè seria demanar-li al Consell allò que vostés mateixos ja estan dient que ja s'està fent.

Per tant, suposo que vostés mateixos arribaran a la conclusió que demanar-li allò que ja s'està fent és un contrasentit.

Des de la conselleria s'està fent tot el precís, tot el necessari per a acabar precisament la licitació, adjudicar les obres i que estes puguen començar.

Ahí hi havia un problema, i per això jo dic que esta PNL és innecessària.
El senyor Ponce, tal com vosté ha explicat, assenyala que és una…, també ho fica l'exposició de motius, que vosté va formular una pregunta, una pregunta escrita, concretament la pregunta 38.
135 sobre este mateix tema.
Se li va donar resposta el dia 16 de maig de 2014.
En aquell moment se li dia…, assenyalava que l'ajuntament havia redactat un projecte constructiu d'actuació i que les obres podrien començar després de la licitació i adjudicació del contracte.
Això és el que ha dit vosté.

A este respecte, també cal dir que en el Diari Oficial de la Comunitat Valenciana, número 7.
325, de 25 de juliol, es va publicar la licitació d'aquesta obra, se van assenyalar…, el que vosté ha dit, que el dia 22 de setembre s'obriria la documentació econòmica i el 13 d'octubre -és a dir, ahir-, teòricament, la resta.

Amb anterioritat això, per part de la Direcció General d'Obres Públiques, Projectes Urbans i Vivenda es va remetre un escrit a l'Ajuntament de Catarroja informant que s'anava fer esta licitació.
Per tant, l'interés de La Generalitat no el qüestiona.
Era que es volia fer i, evidentment, se seguia el procediment que es tenia de fer.

Però se li instava a l'ajuntament que havia d'acreditar la disponibilitat dels terrenys.
I vosté, que també és regidor d'un ajuntament, sap que quan s'ha de fer una obra, l'ajuntament té de ficar a disponi… I també ho ha dit, que n'hi ha una sèrie de problemes.
I ja veig que ho sap.
Però ¿per què ho sap i no mos diu que el vertader problema era este?
, que hi havia una sèrie de parcel·les, que concretament una propietària no s'avenia a que se li poguera expropiar i, el que era pitjor, no volia firmar l'acta d'ocupació.
Perquè està clar que ara, finalment, fa dos dies o tres s'ha firmat aquesta acta d'ocupació, la senyora esta farà els pleits que considere oportuns per a vore si va al tribunal de preu just, però l'obra podrà continuar.

És a dir, que una vegada presentades totes les ofertes, que ja estan, concretament, com deia vosté ahir (inintel·ligible) … però no es va poder fer.
No es va poder fer, perquè en el moment que s'havia de fer va ser la taula, no el Consell, la taula de contractació la que va dir que no se disposava dels terrenys.
I si no se disposava dels terrenys, va decidir la mateixa taula suspendre el procediment de licitació i instar de nou l'ajuntament perquè acreditara aquesta disponibilitat.

Jo m'he informat, perquè evidentment no sabia d'aquesta actuació, i concretament el divendres, el divendres, per part de l'Ajuntament de Catarroja, es va enviar aquesta documentació que s'instava per part del Consell a que es pogués portar a terme i seguir amb esta tramitació.
Per tant, no fiquen en dubte…, aquí tinc fins i tot l'ordre de sortida, concretament… Dóna igual.

Amb poques paraules, el procés d'expropiació que s'havia de dur a terme ara seguirà la seua tramitació; l'acta d'ocupació, que és el que feia falta, ja s'ha enviat a la conselleria.
I, per tant, a partir d'ara, està clar que el Consell seguirà el que des d'un principi volia fer, portar a terme este projecte que, com vosté ha dit, evidentment, és un projecte que -no li vaig a llevar els mèrits- que és emblemàtic per al municipi, que potencia el turisme ecològic.
Tot el que vosté ha dit això ho compartim.
Però hi havia un problema molt concret i que ha sigut el Consell el que li ha ficat solució.

Per tant, jo el que penso ara és que el Partit Popular el que no podem fer és demanar-li al Consell allò que sabem que s'està fent i que és qüestió de dies, gràcies, no precisament a la inoperància sinó a l'efectivitat de la conselleria, un projecte que se durà a terme.
Per tant, si no la retira, nosaltres la votarem en contra.

Res més i moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Castejón.

Senyor Ponce.

El senyor Ponce Guardiola:

Gracias, señor presidente.

Como bien acaba de comentar, en los últimos días se ha producido tanto la resolución del problema de la disponibilidad total de los terrenos como, bueno, el tema de la licitación ahora parece ser que ya está en marcha y se puede licitar en cualquier momento.
Porque lo que acaba de comentar es que se quedó parado a priori.

Otra cuestión es que esto se ejecute como toca; otra cuestión es que haya esa disponibilidad presupuestaria para ejecutarlo y para ir realizando los pagos, tal y como está previsto, y que se vaya a ejecutar en esos seis meses.

Tristemente, señor Castejón, no podrá negarme que el gobierno del Partido Popular durante los últimos años no se ha caracterizado precisamente por cumplir los plazos en infinidad de obras anunciadas.
No creo que haga falta que se las recuerde y si quiere pues le recuerdo alguna.

Pero, en cualquier caso, no diga que no es procedente, vistos los retrasos y visto que ahora mismo está todo a punto de caramelo para que la cosa vaya hacia adelante, pues pegar un empujoncito desde las Cortes y pedirle al gobierno valenciano que tome todo el interés posible para que esto se ejecute, tal y como está previsto, que se supone que ha de ser en seis meses.

Pero, claro ¿cuándo se va a dar el pistoletazo de salida?
¿Se va a dar ya, la semana que viene, dentro de un mes, de dos, de tres?
¿Para cuándo estará previsto, para cuándo estará finalizado el carril bici y las obras accesorias que lleva?

Al final estamos hablando de cerca de un millón de euros, al final se ha licitado por 800.
000.
Bueno, una cantidad importante, vista la nula disponibilidad presupuestaria en muchos casos y vistos los muchos retrasos en diversas obras, yo creo que no está de más, insisto, pegarle un empujoncito al Consell y decirle que, bueno, ya que hemos llegado hasta aquí, ya que es algo que tenía que estar terminado hace como cuatro años, pues, que se tomen todas las medidas necesarias para hacerlo.

Si tienen claro que lo van a hacer, no va a significar ningún problema a ningún nivel.
No significará ninguna presión, ni ningún tipo de deslealtad entre el grupo que apoya al gobierno y el propio gobierno.
Pero eso está por ver, eso está por ver.

Y si ustedes tienen plena confianza en que el gobierno va a cumplir los plazos, tal y como están previstos o tal y como le han podido comentar a usted, de primera mano, pues, yo creo que no está de más que esto salga hacia adelante, que el municipio de Catarroja se vea reforzado por la actividad de las Cortes, que vea cómo al final se desatasca un proyecto que está varios años encima de la mesa y que por fin en unos meses van a tener ese carril bici, ese acceso ciclista entre, recordemos, la estación de cercanías de Renfe de Catarroja y el puerto de Catarroja en la Albufera.

Una conexión que permitirá a cualquier ciclista del área metropolitana de Valencia llegar en ferrocarril a la estación de Catarroja y, a su vez, llegar en bicicleta al parque más emblemático que tiene este territorio.
Que, recordemos, es uno de los tres principales humedales del Mediterráneo, que tiene todas las figuras de protección, que se aspira a que sea reserva de la biosfera y que, de momento, tiene unas condiciones bastante cutres, sobre todo después del último documento de plan hidrológico, que este es otro tema, pero que va a afectar muy negativamente aquí.

Por tanto, ya le digo que, bueno, si tienen tan claro que esto se va a llevar adelante, voten a favor y el pueblo de Catarroja se quedará contento.
Si no lo tienen tan claro, claro, no pueden apoyarlo.
Y es lo que nos dan ustedes a pensar.

Recordemos que Catarroja se declaró como municipio turístico…

El senyor president:

Senyor Ponce…

El senyor Ponce Guardiola:

…-acabo enseguida- a instancias de una propuesta de Compromís, que fue por unanimidad, que el municipio apostaba por esta vertiente socioeconómica tan necesaria en nuestros días y con ese potencial que tienen con el Parque Natural de la Albufera.
Y, por lo tanto, lo que falta es acabar con esta actuación que viene tiempo coleando.

Ya les digo, si no la apoyan parecerá que el gobierno no está dispuesto a cumplir los plazos.

Nada más y muchas gracias.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Ponce.

Senyor Castejón, té vosté la paraula.

El senyor Castejón Chaler:

Moltes gràcies, senyor president.

No parecerá nada, señor Ponce.
Ja li dic ben clar que si vosté no la retirava, perquè era inoportuna, pensem que és innecessària, ja té els arguments i no vaig a tornar-los a repetir.
I vosté per molt que ho adorne, per molt que ho intente adornar és conscient que esta obra tirarà endavant.
I no fa falta que vosté ara vaja donant-li empujoncitos.
És a dir, si era la intenció del Consell i que no ha sigut inclús ni el mateix ajuntament, se li podia dir, «ha sigut per culpa de l'ajuntament que no ha gestionat bé».
No, no, no.
L'ajuntament, l'Ajuntament de Catarroja se pot dir que es va ficar a treballar, però el que vostè ha dit ¿quin problema ha sigut?
La disposició dels terrenys.
S'ha dit moltes vegades, i això no acabarà aquí, segur que anirà al preu just i que al final aquí a la millor l'obra costarà més quant a expropiacions.
No ho sabem.

El que compartixo totalment és el que vosté ha dit, que és una obra oportuna, comparteixo l'oportunitat, la necessitat, això està claríssim.
Però el que no puc acceptar de cap manera és que vosté qüestione, «es que no sabemos…».
No, no, sí que sabemos, que ho he explicat jo.
Que qüestione que si té interés la conselleria.
Tot, tot l'interés, perquè, a més que siga una obra interessant, és una obra necessària.
Que parlava d'inoperància?
D'inoperància, res.

Per tant, mosatros recolzarem l'obra, des del primer dia l'estem recolzant.
I ara som conscients que hi ha dos coses a fer.
Ja no és un tema polític sinó jurídic, de si una vegada presentades les propostes se pot acceptar amb la disponibilitat dels terrenys que les mateixes propostes que s'han presentat, que ja estan en disposició de l'ajuntament, se poden obrir les pliques i adjudicar-lo, o si el temps passat suficient.
I això ha de ser jurídicament que ho hagen de determinar, no ha de ser la conselleria.
Seguirà el procés, se canviaran una mica els terminis i a la millor, dins una setmana, ja tenim l'empresa que puga fer-se càrrec d'aquesta obra.

Per tant, no intente fer una cosa difícil quan la solució és fàcil.
La solució ja l'hem donada.
I no és per inoperància sinó, precisament, pel treball constant que així se trauen les coses.
I no és per cosa de sis mesos, cal seguir treballant fins que s'ha aconseguit.
Cosa que moltes vegades això no ho veuen vostés.
És a dir, quan les coses es volen fer d'un dia a altre a vegades és quan es fan mal.
I si ara s'ha licitat això i hi ha hagut alguna impugnació, possiblement el remei que vosté mos dóna puga ser pitjor que la malaltia.

Per tant, nosaltres no anem a recolzar-la.
I, com diu vosté, el poble de Catarroja ha de saber perfectament que l'obra tirarà endavant.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Castejón.

Senyories, acabat el debat, anem a passar a votació.
Vots a favor d'esta proposició no de llei?
7.
En contra?
8.
Per 7 vots a favor i 8 en contra, queda desestimada.

Proposició no de llei sobre la realització pel Consell d'un estudi per a contemplar la possibilitat d'alliberar, amb despesa zero, el peatge de l'AP-7 com alternativa a la N-340, presentada pel Grup Parlamentari Esquerra Unida (RE número 89.
803, BOC número 271)

El senyor president:

Senyories, passem a la següent PNL, que és l'assenyalada amb el número 7 i serà l'última d'esta vesprada: presa en consideració de la Proposició no de Llei sobre la realització pel Consell d'un estudi per a contemplar la possibilitat d'alliberar amb despesa zero el peatge de la AP-7, com alternativa a la Nacional 340, presentada pel Grup Parlamentari Esquerra Unida.

Per a la seua defensa, té la paraula el senyor Tormo.

El senyor Tormo Ruiz:

Gràcies.

El primer que m'he trobat avui abans de vindre ací este matí ha sigut aquesta notícia en el Mediterráneo que avala una altra vegada la necessitat de l'alliberament de l'autopista de peatge AP-7.

Diu la notícia: «La mortalidad en las carreteras de la provincia -està parlant de la província de Castelló- aumenta en un 72%.
» No és agradable, no és utilitzar la qüestions dels accidents i els morts, però el que hem de tractar és bàsicament disminuir una xifra de sinistralitat que és altíssima a tot el País Valencià.

I açò té relació amb l'ús que s'està fent de l'AP-7.
La sinistralitat en estos moments al País Valencià… Se poden discutir les dades, no vaig a entrar en discutir-ho, perquè ací entraríem a vore quan se conten els morts, si els morts passa cert temps i ja no són morts directament per la sinistralitat d'accidents en carretera.

Però la sinistralitat en el País Valencià ha augmentat un 16%; un 43% en Alacant i, curiosament, sí que ha baixat sensiblement a la província de València.
I açò té relació, esta sinistralitat, en què hi ha vies saturades, com la nacional 340, la qual és una de les vies, i jo que procedisc de les comarques de Castelló, ho patisc com la resta de ciutadans i ciutadanes de la comarca de Castelló, en la qual veiem que són vies que estan saturades de trànsit pesant.
Bàsicament, camions que alguns d'ells transporten matèries perilloses.

Açò no s'ha solucionat en eixa mitja resposta que se va intentar donar del Consell de pressionar la concessionària perquè se fera un descompte als camions.
En estos moment, eixa mesura ha quedat patent, i si no demostrem amb números quants camions passen per la nacional i quants passen per l'autopista, ha quedat palés que ha sigut una mesura insuficient.

Per tant, davant estes tragèdies dels accidents que ningú, i quan dic «ningú», ningú dels qui estem ací voldríem que passara, això ho tinc clar, cal donar resposta.

La perillositat de la nacional 340 és un dels problemes més greus que té les comarques de Castelló.
I això ha portat que durant dècades hem arrossegat eixe problema, però que no s'ha donat solució.
Ja en 1986, el govern del Partit Socialista va prolongar la concessió fins 2006 i, en 1997, va ser el govern del Partit amb Zaplana a València i Aznar a Madrid, qui van prorrogar fins a 2019.

Ací l'altre dia acordàrem, ací a Les Corts acordàrem una proposta unànime de que la concessió no anara més allà de 2019.
Òbviament, nosaltres quan donàrem recolzament a eixa proposta és perquè havíem de dir que no podia suposar donar un aval a que se prorrogara més enllà de 2019.

Però el problema és que les polítiques que s'han dut per part de la dreta tant ací, al País Valencià, com a l'estat a Madrid, han sigut beneficiar constantment la concessionària de l'autopista.
Una concessió que està més que pagada per tots els ciutadans i ciutadanes.

En estos moments, està la concessió sobradament pagada i, per tant, hauria de revertir immediatament a cost zero per a la ciutadania.
I això suposaria una millora inqüestionable que tot el món entén que l'habilitar l'autopista de pagament, l'AP-7, per a que poguera transitar qualsevol vehicle de forma suposaria alleugerar la nacional 340.

I no mos val que després vinguen i facen cas al lobby de la construcció i diguen que si s'ha de desdoblar la nacional 340, perquè eixos diners poden gastar-se en altres coses, entre altres coses, per exemple, la mateixa AP-7.
Perquè ací la concessionària va venint fent caixa.
.
.
, i això que, últimament, per l'autopista ja passa molt poca gent perquè la gent, encara que no s'ho creguen, perquè vostés sempre parlen que estem en un.
.
.
, pareix que en un país que no n'hi ha problemes, resulta que la gent la despesa de l'autopista és una despesa molt gran.

Però és que, per exemple, trobem que en els trams que n'hi han a les comarques de Castelló, l'empresa està fent un manteniment nul.
En estos moments, n'hi han trams que realment són inclús perillosos.
I ahí té una responsabilitat el Consell per a fer complir la seguretat dels seus ciutadans que transiten per eixa autopista, i el govern espanyol també té la seua responsabilitat.

Per tant, nosaltres demanen, una altra vegada més, és cert, i no mos cansarem fins aconseguir que l'autopista de peatge, l'AP-7, siga gratuïta en benefici de la mobilitat de tots els ciutadans i ciutadanes.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Tormo.

Per al torn de fixació de posició, senyor Ponce, Grupo Parlamentario Compromís, tiene la palabra.

El senyor Ponce Guardiola:

Gracias, señor presidente.

Bien, desde Compromís vamos a apoyar la propuesta.
Hemos realizado varias similares durante la legislatura.
En este caso, se impone y es más oportuna por los problemas que tenemos en la nacional 340.
Se ha mencionado todo el tema de la siniestralidad y que ha aumentado, tristemente y, bueno, alarmantemente, ¿no?
Y, por tanto, pues, consideramos que es algo que es de cajón.
Es una infraestructura que ya está más que amortizada por parte de los que hicieron la inversión, que tenía que haber revertido ya al pueblo valenciano y que no ha sido así.

Es oportuna la puntualización de «con coste cero», no sea que nos viéramos tentados a intentar indemnizar por recortar esta concesión en unos años, que sería lo lógico y que, desde luego, si está en sus manos, no va a ser así.

No tiene sentido seguir duplicando infraestructuras, como pasa en algunas zonas del territorio, cuando hay una alternativa que ya está construida, que costaría muy poco adecuarla para servir de circunvalación o de ronda a varios municipios que hace muchos años que la necesitan y que, hoy en día, no la tienen.
Y, bueno, en cualquier caso, pues, en este en concreto, consideramos que es que es más que oportuno el desarrollarlo.

También, porque no va a haber dinero para grandes inversiones, lo hemos visto en esta legislatura.
Prácticamente las inversiones en infraestructuras de carreteras y tal han sido muy muy bajas.
La diputación es la que tiene algo de dinero, en el caso de la diputación de Valencia, para hacer algo de obra.

A nivel de ferrocarriles, lo único que se ha completado es una promesa que ya venía arrastrada de hace mucho tiempo, que es llevar la línea a Ribarroja, que tampoco va a entrar, tampoco va a ser completo el proyecto porque no va ni a llegar al centro de Ribarroja.

Por tanto, no hay dinero, ha quedado patente.
Y, además, tampoco es necesario, en este caso, el seguir duplicando infraestructuras.
Hay una infraestructura que está infrautilizada, que está ya amortizada por quien hizo la inversión.
Por tanto, consideramos que es de cajón que debe de aprobarse esta moción, que va en este sentido, y es el sentido en el que votará Compromís.

Nada más y muchas gracias.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Ponce.

Per banda del Grup Parlamentari Socialista, té la paraula la senyora Besalduch.

La senyora Besalduch Besalduch:

Sí, gràcies, president.

És veritat que hem parlat en esta comissió ja, en esta legislatura, jo diria que en l'últim any diverses vegades, sobre l'AP-7, la sinistralitat de la 340.
.
.

Bé, pel tema que mos ocupa, és veritat que l'AP-7 és una autopista que hauria de ser una autovia.
Hauria d'haver deixat de ser una carretera de peatge, per la qual paguem per utilitzar-la, i passar a ser una carretera lliure i gratuïta per a tota la ciutadania, no només valenciana, sinó de la resta de l'estat espanyol.

Però, bé, des de 2006, com ja s'ha dit ací, gràcies a la connivència del senyor Aznar i del senyor Zaplana, en aquell moment, doncs, portem huit anys continuant pagant per la utilització d'esta carretera.

L'alliberament d'esta via, d'esta carretera, no és només una reivindicació econòmica -que també-, és una reivindicació de vida -ja s'han donat ací dades sobre la sinistralitat-.
I alliberar l'AP-7 suposaria acabar o pal·liar, en una forma tremenda, la perillositat i la sinistralitat de la nacional 340 al pas per la nostra comunitat i al pas per la província de Castelló, on els índex de sinistralitat que ha donat el senyor Tormo són esborronants i que, a més, fiquen esta 340 al seu pas per Castelló en el número un del rànquing de carreteres perilloses arreu de la xarxa de carreteres de l'estat espanyol.

A més, hem de recordar que en la província de Castelló la nacional 340 té un número considerable de punts negres que causen moltes morts que lamentem.

La 340 té un trànsit de vehicles superior inclús a la seua capacitat i que, a més, un gran número d'estos vehicles són pesats i de gran tonatge.

Fins ara, només s'han ficat pegats com a solucions a esta sinistralitat, com ara prohibir el trànsit per la 340 o, inclús, rebaixar el peatge el 50% als vehicles pesants entre Sagunt i Torreblanca -que tampoc entenem per què només fins Torreblanca, quan resulta que algun d'estos punts negres a la 340 estan situats entre Alcalà de Xivert i Santa Magdalena de Polpís; no entenem per què esta rebaixa en el peatge només és fins Torreblanca, però bé.

Sense cap dubte, eixe alliberament baixaria eixes xifres de sinistralitat i ens estalviaria uns quants euros a la ciutadania del País Valencià i de l'estat espanyol per utilitzar-la.
Per això deia que també és una reivindicació econòmica.

Però és que la proposta d'avui jo no entenc per què no ix per.
.
.
Espere que isca per unanimitat, perquè el que se demana és que se faça un estudi, un estudi, per analitzar eixe alliberament, que siga gratuït i que se faça en recursos propis.
Per tant, ni li va a costar diners a la Generalitat valenciana ni els va a costar diners als contribuents valencians i no mos va a costar cap despesa extraordinària absolutament a ningú.

Per tant, dir que no a que se faça este informe és, doncs, dir que no perquè no.
I a mi sí que m'agradaria, doncs, que se fera una reflexió, esperant i no perdent l'esperança de l'últim grup que té la paraula que recolze esta proposició no de llei.

Gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Besalduch.

Per banda del Grup Parlamentari Popular, tiene la palabra el señor Peral.

El senyor Peral Villar:

Muchas gracias, presidente.

Señorías.

Efectivamente, este es un tema que ya lo hemos debatido tantas veces que ya resulta muy manoseado desde el punto de vista de la dialéctica.
Y creo que tienen bastante clara nuestra posición sobre este asunto, que no debería ser distinta a la del Partido Socialista, que ha estado ocho años al frente del Gobierno de España, que es quien tiene competencias sobre estas carreteras, y nada ha hecho al respecto; todo lo contrario, a ellos se les debe algunas prórrogas de esta infraestructura.

Entonces, resulta un poco hipócrita y quizá resulta, pues, eso, un posicionamiento táctico, por parte del Grupo Socialista, el sumarse a esta iniciativa que desconocemos por qué ahora la defienden o creen que se podría estudiar, cuando saben perfectamente cuáles son las dificultades para que se produzca esta liberalización que, en todo caso, pues, sería por sus costes -jamás cero-, sería un coste muy elevado y no quiero recordar ni en qué situaciones nos encontramos ni siquiera, pues, las circunstancias que se verían, que en este momento son inabordables, como ustedes perfectamente conocen.

Y, si se diera la circunstancia de que lo quieren ustedes es liberalizar un tramo, que es el tramo en el que se producen los índices de siniestralidad más grandes, pues, nos encontraríamos que, a cambio, como se ha producido ya en otras ocasiones, habría que prorrogar ese contrato por más años, cuando lo que parece ya definitivo es que en el año 2019, ¡por fin!
, gratis -eso sí va a ser a coste cero-, pues, va a quedar liberalizado el uso de la AP-7.
Por lo tanto, eso parece que está dentro de la lógica.

Y esto viene, pues, muy al tanto de que si el Grupo Parlamentario Popular o La Generalitat hubieran entendido en algún momento que la liberalización de la AP-7 con gasto cero era una posibilidad, era posible, pues, se hubiera instado desde hace muchos años.
Pero, en esa responsabilidad, creíamos que también estaba el Grupo Socialista.
Pero no.
Hoy descubrimos que no, que le gusta abrir las puertas a incertidumbres para la sociedad, que solo traen, pues, quizá…, pues, eso, la alarma o la esperanza de algo que no se puede hacer, porque el coste de hacer algo así es absolutamente desorbitado.

Como decía, contemplar la posibilidad de liberar con coste cero el peaje de la AP-7, pues, resulta francamente difícil, por no decir imposible, en este momento presupuestario.

Pero, bueno, realmente, el argumento y la responsabilidad que está aplicando el Gobierno de España, que es quien tiene competencias sobre esto, para reducir la siniestralidad es adoptar medidas que son reivindicaciones que sí que el sector ha venido reclamando desde hace mucho tiempo y que, como ustedes probablemente conocen, pues, ya son medidas que está tomando el gobierno para reducir esta siniestralidad que sí nos parece algo importante.
¿Cómo no nos va a parecer importante que nuestras carreteras, pues, registren uno de los índices de siniestralidad más grandes?
Pues, nos parece aterrador.

Por eso, precisamente, el ministerio de fomento, a través de la delegación del gobierno y las sociedades concesionarias de las autopistas nacionales de peaje, ha autorizado la aplicación de un descuento del 50% sobre el peaje aplicado a los vehículos pesados que efectúan recorridos, totales o parciales, en el tramo Sagunto-Torreblanca de la autopista AP-7, Tarragona-Valencia.
Así, se cumple una de las reivindicaciones del sector, después de la elevada siniestralidad de viales como la nacional 340.
Y este descuento se aplica desde el día 15 de septiembre, y se adopta como medida complementaria a la restricción a la circulación de vehículos de más de 7.
500 quilogramos de masa autorizada en el tramo Oropesa-Nules de la nacional 340, que está en vigor desde el pasado mes de abril.

Son medidas que sí toma un gobierno responsable que, efectivamente, pues, quiere reducir la siniestralidad sin generar un caos económico, como el que hemos venido padeciendo en los últimos años y que el gobierno del Partido Popular, pues, está arreglando.

Nada más.

Muchas gracias.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Peral.

Señor Tormo, tiene usted la palabra para réplica.

El senyor Tormo Ruiz:

Gràcies.

Ací és que el que estem contemplant és que, per un costat, a la consellera Bonig li encanta dir que en 2019 se va a acabar la concessió de l'AP-7.
Òbviament, no està diguent res nou.
És que faltaria més!
És que en 2019 s'acaba la concessió.
¿Com pot publicitar això com un èxit?
¿O és que, d'alguna forma, el que està intentant dir: «Cabria la possibilitat, però.
.
.
»?

Però és que, al mateix temps, parla de la possibilitat d'establir un cànon: «Ai!
, si ho fan en tot l'estat espanyol, tal vegada serà un cànon.
» A mi, realment, jo crec que als ciutadans i ciutadanes els va a donar igual, quan hagen de passar pel peatge, si el que posa allí és un tiquet, cànon o el que siga, perquè van a haver de pagar uns diners.

Per tant, és curiós com se vol vendre una promesa en 2019 que l'autopista serà lliure, l'AP-7, quan realment s'acaba la concessió en eixe moment.
Però és que nosaltres el que estem demanant és que entenem que n'hi han raons objectives, humanes i econòmiques per a fer-ho ara.
I demanem que se prenguen en consideració estes raons.
Les econòmiques tenen un suport bàsic, i és que el que no pot ser és que vostés, al mateix temps, la consellera i des de Madrid diguen davant dels accidents de trànsit que anem a invertir -que tampoc ho fan- en la nacional 340.
A vore, que eixos diners no es gasten en això.
Que ja tenim una infraestructura que està infrautilitzada i que és molt més segura que la nacional 340.
Aleshores, no mos vinguen a dir que l'alliberament no és possible per qüestió econòmica, perquè el que vostés estan fent és omplir les butxaques als que fan negoci en cimentar carreteres i altres coses.

I per altra qüestió n'hi ha -i és trist parlar, perquè estem parlant de persones, però- la qüestió humana.
Vostés, des del Partit Popular, són prou insensibles en esta qüestió i ho dic clarament.
Ahí estan les víctimes del metro, etcètera.
Per tant, me sent ple per a dir el que vaig a dir.
A vore, és que quan val una vida humana?
I les persones que estan greument ferides que van a haver de necessitar un tractament constant per a poder mantindre's en vida?
Això són diners públics també.
Aleshores, el que estem demanant, això són diners també.
O siga, quan una persona queda paralítica per a tota la vida, i que això s'entenga que ningú vol que ningú se quede paralític, i per tant l'única història és que s'ha d'usar clarament totes les qüestions econòmiques, no sols dir que va a costar diners alliberar l'AP-7.

L'AP-7, el que passa és que vostés no tenen intenció de tal alliberament, perquè estan lligats als interessos dels propietaris de la concessió, una concessió que està més que pagada i, per tant, ha de revertir d'alguna forma ja en el poble.
I sobretot pel que jo he ensenyat, és que haja augmentat un 72% la mortalitat en les carreteres de la província de Castelló, davant d'açò cal fer alguna cosa.
I cal fer alguna cosa i és possible fer-ho ara en l'alliberament de l'AP-7.

Gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Tormo.

Señor Peral, tiene usted la palabra.

El senyor Peral Villar:

Muchas gracias, presidente.

Señorías, sin duda que la vida humana y su protección, que les preocupa según en qué casos y en qué condiciones y circunstancias, pues sí, efectivamente es el bien principal que las personas que gobiernan tienen que poner como prioridad principal y tienen que intentar protegerla al máximo con las inversiones que se realizan.
Y evidentemente si se hubiera podido realizar la liberalización de la AP-7, sus compañeros de tripartito socialista lo habrían realizado durante los ocho años que han estado gobernando.
Y no solo no lo hicieron, sino que prorrogaron eso que a usted le parece que es una realidad que se va a producir en el año 2019, pues era un contrato que estaba previsto hasta 2006 y resulta que la concesión de la AP-7 es hasta 2019.
Pero es hasta 2019 porque los contratos están para cumplirlos.
Y cuando las personas incumplen los compromisos adquiridos con las empresas que vienen a invertir y que se gastan sus dineros en esas infraestructuras, hay que pagarlo.
Y cuando se invierte y se apuesta por inversiones arriesgadas -no quiero recordar al Castor porque le va a costar al ciudadano muchísimo dinero- son esas inversiones las que sí hemos puesto por delante.
Hemos puesto por delante, señor Tormo, la vida de los ciudadanos.
Que no se caigan sus casas.
Hemos puesto por delante muchas cosas y va a costar 1.
500 millones de euros.

Y el dinero, señor Tormo, no sale de la chistera de Roger Rabbit.
El dinero sale de los recursos de los ciudadanos.
El dinero sale de los recursos de los impuestos que pagan los ciudadanos, y para que salgan las cuentas uno tiene que cuadrar la caja y pagar exactamente lo que puede pagar para que todos los servicios, ese bienestar social…

Ustedes deben pensar que hay alguna suerte de varita mágica de Harry Potter, con la cual se puede fabricar el dinero para pagar.
(Remors) Sí, la varita mágica con la que ustedes han arruinado este país durante los ocho años que han estado gobernando, después de crear un déficit de 317.
000 millones de euros durante (remors) los años 2009, 2010 y 2011, más tres millones y medio que han mandado ustedes al paro.
Precisamente esas son las cosas (algú diu: «Xxxt!
») que hacen imposible que ustedes lleguen a gobernar con mínima lógica, sin llegar a arruinar a los ciudadanos una vez pasan ustedes por la administración.
¿Por qué?
Porque hacen ustedes cosas que no suman…

El senyor president:

Señor Peral, le recuerdo que la PNL es del señor Tormo.

El senyor Peral Villar:

Sí, la PNL es del señor Tormo (remors i rialles), pero los…

El senyor president:

Puede usted continuar.

El senyor Peral Villar:

.
.
.
que rezan en el trasfondo de la intervención son los compañeros del Grupo Socialista y por eso… Pero, bueno, en definitiva yo lo que pienso es que el gobierno de España y de La Generalitat, que es lo que estoy intentando decir, si dejan de interrumpir y dejan de hablar los señores del Grupo Socialista en el trasfondo de la intervención, yo lo que creo es que lo importante es invertir en estas medidas que van a aligerar el tráfico pesado por la carretera, que va probablemente a redundar en que ese índice de siniestralidad se reduzca, en que el proyecto de presupuestos generales del estado ya contemple para 2015 una anualidad de 18 millones para la variante Vinaròs-Benicarló en la nacional 340.
Y la previsión es que estas obras van a finalizar el próximo año.
Eso es lo que hace un gobierno responsable.

También la empresa pública Sociedad Estatal de Infraestructuras de Transporte Terrestre recoge en sus presupuestos de 2015 actuaciones de mejora de la seguridad vial en la nacional 340.
Eso es lo que hace un gobierno responsable, señor Tormo.
No aventuras, «castores» de 1.
500 millones de euros, a ver si liberamos el peaje de la AP-7.
Pues eso seguramente sus compañeros del Grupo Socialista no lo han hecho.
Ahora sí que se unen a ustedes para reclamar la liberalización imposible de un peaje, que lo único que ya hay claro y que el Ministerio de Fomento y todas las partes han concluido es que por fin vamos a tener liberalizado este peaje para 2019, que yo creo que es una magnífica noticia para todos los ciudadanos.

Por todo lo expuesto, señorías, el Grupo Parlamentario Popular va a votar en contra de la PNL que presenta el Grupo de Izquierda Unida.

Nada más, muchas gracias.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Peral.

Senyories, acabat el debat, anem a passar a votació.
Vots a favor de la proposició no de llei?
7.
Vots en contra?
8.
Per 7 a favor i 8 en contra, queda desestimada.

Senyories, havent-hi arribat al punt número 7, anem a suspendre la comissió, que continuarà el pròxim dia 29 -prenguen nota, que jo havia dit abans 28-, 29, dimecres.
Eixa setmana no n'hi ha plenari.
I a les deu i mitja del matí, en la qual s'inclouran estes quatre PNL que hui han quedat pendents, la 8, 9, 10 i 11 i, a més, dos PNL que ha assenyalat el Grup Parlamentari Socialista, que són, perquè vostés tinguen ja la seua… La.
.
.
registre d'entrada 92.
445 i registre d'entrada 92.
446, que demanarem a la Mesa de Les Corts que les incloga en l'ordre del dia de la continuació.

Agraint-los una volta més a tots la seua col·laboració, moltes gràcies i fins al dia 29 que continuarà la comissió.

(Se suspén la reunió a les 18 hores i 50 minuts)