Untitled Document

<!--
body {
color:black;
}
.text6 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
font-weight:bold;
text-decoration:none;
color:black;
}
.text5 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
text-decoration:none;
color:black;
}
.text1 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
font-weight:bold;
font-style:italic;
text-decoration:underline;
color:black;
}
.text4 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
font-style:italic;
text-decoration:none;
color:black;
}
.text3 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
font-weight:bold;
font-style:italic;
text-decoration:none;
color:black;
}
.text2 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
text-decoration:none;
color:black;
}
.para2 {
text-align:justify;
}
.para3 {
text-align:center;
}
.para1 {
margin-right:29,2px;
text-align:justify;
}
-->



Comissió d'Obres Públiques i
Transports realitzada el dia 5 de maig de 2008.
Comença la
reunió a les 10 hores i 41 minuts.
Presideix el diputat senyor
Rafael Ferraro Sebastiá.
Reunió número 8/I.

Proposició no de llei sobre
l'elaboració d'un estudi de viabilitat per a unir el
corredor econòmic i residencial d'Alcoi, Cocentaina i Muro
mitjançant una plataforma específica de transport
públic lleuger, presentada pel Grup Parlamentari Socialista (RE
número 13.
006, BOC número 53 i 58)

El senyor president:

Senyories, bon dia a tots.

Anem a donar començament a la Comissió
d'Obres Públiques i Transports convocada per al dia de hui.

El senyor secretari, en primer lloc, passarà
llista per tal de comprovar si hi ha quòrum.
Procedisca, senyor
secretari.

(El senyor secretari passa llista per tal de comprovar
si hi ha quòrum)

Moltes gràcies, senyor secretari.

Hi ha quòrum.
Per a què demana la
paraula, senyora Amor?

La senyora Amor Pérez:

Gràcies, president.

Bon dia.

Jo pregue, tant a la mesa de la comissió com
als representants de tots els grups parlamentaris, que hi haja una mica
més de coordinació a l'hora de convocar les comissions,
en este cas, la comissió d'infraestructures, i també a
l'hora de vore què és el que es planteja dins
l'ordre del dia i els ajornaments que es puguen produir.
Aixina que
demane a tots un esforç per a coordinar-mos en la mesura de les
nostres possibilitats.

Gràcies.

El senyor president:

Gràcies, senyora Amor.

Jo hauria de contestar a vosté sobre este tema,
per a dir-li que precisament esta comissió fou convocada per
unanimitat de la mesa per al dia 6, per al dia de demà, però
la Junta de Portaveus, fent ús de les seues atribucions i
competències, com és lògic, la va convocar per al dia
de hui.

Per tant, s'han produït unes certes
dificultats per part dels diputats que havien d'intervindre en el
dia; per això s'han produït certs ajornaments de
l'ordre del dia.

Per tant, és una cosa que no podem mosatros
controlar, sinó que és cosa de la Mesa de Les Corts i Junta
de Portaveus.

Sí, senyor Godoy.

El senyor Godoy García:

Sí, señor president.

Bueno, en primer lugar, yo quería expresar el
sentimiento de nuestro grupo por el fallecimiento del que fue presidente
del gobierno, Calvo Sotelo.

En segundo lugar, señor president, quería pedir.
.
.
hacer un ruego.
Y es que la proposición no de ley sobre la nacional
232, en lugar de tratarse en segundo lugar, se trate en tercer lugar, que
es el tiempo en que prevemos que pueda llegar la persona que tiene que
venir aquí.

El senyor president:

Gracias, señor Godoy.

En primer lugar, lógicamente, la
comisión se suma a su propuesta, que conste en acta.
.
.

El senyor Godoy García:

Y, en tercer lugar, señor president, decir que por parte del Grupo
Socialista se está siempre a favor de facilitar lo máximo
posible la labor de todos los grupos.

Pero sí que nos gustaría que lo que
consideramos una excepción no se convierta en una regla, a ser
posible.
Es decir, que tengan en cuenta que cualquier persona que tenga que
venir de 200 kilómetros, tiene que hacer para venir a
comisión 500 kilómetros, es decir, pasar cuatro o cinco horas
en el trayecto.
Si no es martes, no puede quedarse al pleno.
Y, por tanto,
tiene también dificultades que en la medida de lo posible, yo creo
que deben atenderse.
.
.
tratar de atenderse a ver si pudiéramos
venir, y creo que es una cuestión que es más un ruego.
Si es
posible, que sigan realizándose las comisiones en martes, salvo
excepciones acreditadas que puedan trasladarse al lunes para facilitar la
cuestión, pero no convertirse en la regla general lunes y la
excepción martes.

Es un ruego que hacemos desde el grupo, sobre todo, en
relación a las personas que están más alejadas y que
de esta manera tienen que venir, volver el martes, volver el
miércoles aquí, etcétera.
Si es posible,
sencillamente, si es posible, y salvo las excepciones que se puedan
plantear, porque siempre estaremos a favor de facilitar también el
trabajo de todos los grupos parlamentarios.

El senyor president:

Yo, en principio, antes de darle la palabra al
señor Maluenda, que también me la ha pedido, y a la
señora Oltra, tengo que manifestarle, señor Godoy, que,
efectivamente.
.
.
Lo que ocurre es que el lunes es día
hábil para realizar comisiones, de acuerdo con el Reglamento de las
Cortes, y que es algo que se escapa al control de esta comisión,
como es lógico.

Yo le rogaría a usted que se lo trasladara
usted a su portavoz, al síndico de su grupo, de manera que lo puedan
hablar en la Junta de Síndics y llegar a un acuerdo, porque en
realidad quien nos ha, de alguna manera, entre comillas, impuesto que se
haga hoy la comisión es la Mesa de las Cortes, con conocimiento de
la Junta de Síndics.

Señor Maluenda.

El senyor Maluenda Verdú:

Moltes gràcies, senyor president.

Estic totalment estranyat i bocabadat d'escoltar
el que acabe d'escoltar.
Primera, el reglament, conforme ha dit la
seua senyoria, és claríssim, i les comissions se celebren
entre dilluns i divendres.
Va ser un acord dels tres grups en la reforma
del reglament.
En eixa qüestió sí que hi va haver acord.
Per tant, hui és totalment normal que es celebre esta
comissió.

Segona.
La mesa de la comissió fa proposta a la
presidenta i la presidenta eleva a la Junta de Síndics l'ordre
del dia, però és la Junta de Síndics qui té la
potestat d'aprovar el calendari.
I per unanimitat, per unanimitat, la
Junta de Síndics va acordar que la comissió se passara al
dilluns.
És més, va haver una recomanació especial
feta per tots els grups.
Per això, quan el senyor Godoy parla que
és prec del seu grup, jo dubte de si és del seu grup o
és del portaveu en la comissió, perquè el seu
síndic estava present i va donar conformitat, igual que va donar
conformitat quan es va suggerir que esta comissió no es reunia mai
dimarts, per circumstàncies que no vénen al cas, que no es
reunira mai dimarts.
I per unanimitat dels tres grups aixina ho vam
aprovar.

Ara resulta que se mos acusa constantment al Grup
Popular que volem restringir la tasca de Les Corts, que volem que Les Corts
funcionen cada volta menys.
I és el Grup Socialista el qui
està demanant que els dilluns no es convoquen comissions.
Faltaria
més, faltaria més!
El reglament és per a respectar-lo,
és una llei.
Tots tenim una obligació contreta amb el poble
valencià d'acudir a totes i cada una de les
convocatòries que aquí se celebren.
I si esta comissió
se convoca dilluns, s'haurà d'acceptar la legitimitat de
la convocatòria i l'obligació que tenim tots per estar
ací.
Si algú no pot estar, si algú no vol estar, eixe
és el seu problema.
Però els acords de la Junta de
Síndic, quant al calendari parlamentari, s'han acordat per
unanimitat i s'ha decidit que siga el dilluns.
Per tant, és
tot legal i tot correcte.

Però dic més: s'ha recomanat que
per al futur esta comissió no se reunisca mai dimarts.
Per
què?
Perquè la Junta de Síndics sí que ha de
fer d'alguna forma encaje de bolillos, ha de fer randa, per a poder llevar endavant la tasca que
es puguen reunir totes les comissions i celebracions de plens.
No solament
és important esta comissió, són importants totes les
comissions de Les Corts.
I, per tant, és una decisió que el
seu grup va aprovar per unanimitat, i que no entenc com vosté ara
intenta aquí desautoritzar el senyor Luna.
(Veus)

El senyor president:

Senyor Godoy.
.
.

El senyor Godoy García:

No es para menos.
.
.

El senyor president:

.
.
.
si vol té dret a rèplica i passem
al.
.
.

El senyor Godoy García:

No, no es réplica, pero creo que no es para
menos.

Creo que lo que he expresado en absoluto contiene
ningún tipo ni de imposición, ni desautorización, ni
que queramos, ni no sé qué.
.
.
Creo que el señor
que ha hablado anteriormente, el señor diputado, que se inventa lo
que he dicho.
Simplemente he dicho que en la medida de lo posible, en la
media de lo posible, sería bueno para nosotros el no tener que estar
cinco horas en la carretera.
Estaría mejor que esas horas las
emplearemos en otras cosas, ¿no?
Y que en la medida de lo posible,
en la medida de lo posible, si se pueden hacer los martes, que se hagan los
martes, salvo cualquier excepción, que puede suceder, que pueden ser
muchas, pocas o ninguna.
Pero pueden ser muchas excepciones.
Cualquier
excepción, que sea atendida por la mesa y que se traslade al
día que pueda ser conveniente.

Evidentemente, el señor Maluenda, que me ha
precedido, dice: «Es que aquí lo que hay que
hacer.
.
.
» Bueno, yo sé lo que hay que hacer.
Los
días laborales, evidentemente, son todos los días.
Y, por
tanto, se puede convocar lunes, y se puede convocar viernes, y se puede
convocar jueves, se puede convocar en cualquier momento.
 Solamente lo
que por parte de este portavoz se buscaba es que, en la medida de lo
posible, si se puede evitar a personas que estén en la carretera
más tiempo, pues mejor.
No es venir o no venir.
Por supuesto que
vendremos y vendremos muy gustosos, como siempre lo hemos hecho.

Y rogamos que el Grupo Popular, desde luego, no haga
juicios de intenciones, porque es que no viene al caso, en absoluto, porque
nadie se ha opuesto ni ha pedido nada que no esté dentro del
reglamento.

El senyor president:

Gracias, señor Godoy.

Usted sabe.
.
.

El senyor Maluenda Verdú:

Senyor Ferraro.
.
.

El senyor president:

Sí, señoría.
Vamos a ver, porque
no nos podemos pasar la mañana.
.
.
, a ver si empezamos la
comisión.

El senyor Maluenda Verdú:

Però per la mateixa regla de tres que
m'ha replicat el senyor Godoy, jo tindré
també.
.
.

El senyor president:

Jo li pregaria, senyor Maluenda, que fóra
vosté molt breu.
Moltes gràcies.

El senyor Maluenda Verdú:

Sóc molt breu, senyor president.

Primera.
El senyor Godoy diu que he mentit.
Jo no he
mentit.
Jo he escoltat perfectament el senyor Godoy, i si no, al Diari de Sessions m'atenc,
dir que «ruego, ruego que se tenga en cuenta que los lunes no.
.
.
-tal-» Vosté ho ha dit, està en el Diari de Sessions.
Ho ha dit
vosté.

Carretera?
Tots els dies.
Mire, jo tots els dies faig
333 quilòmetres entre vindre i tornar a casa, excepte els dies que
hi ha ple, perquè me convé quedar-me a dormir, però la
resta de dies.
.
.
I no m'haurà escoltat a mi vosté
mai, en 25 anys que porte ací, queixar-me d'això,
perquè astò és voluntari, astò és
voluntari.
I hem contret un compromís amb la societat i hem de
complir-lo.
Que a vosté li vindria millor que en compte de fer
comissió hui l'haguérem fet el dijous per la vesprada?
Clar que sí!
En dos dies tot, en dos dies tot, però a final
de mes a cobrar.

Mire, no me pareix seriós.
Jo crec que el seu
grup no comparteix el que vosté ací ha manifestat.
.
.

El senyor president:

Senyor Maluenda, li agrairia que concloguera.

El senyor Maluenda Verdú:

.
.
.
que, a més, tracte de desautoritzar el
senyor Luna.
(Protestes)

El senyor president:

Senyor Maluenda, moltes gràcies.

Anem a vore.
Jo, abans de continuar, vull dir.
.
.
,
perquè jo crec que també tinc dret a parlar, que sóc
el president de la comissió.

En primer lloc, he de dir, senyories, que esta mesa de
la comissió sap perfectament quins són els problemes dels
diputats per assistir a les reunions, perquè és lògic,
en primer lloc, perquè viuen lluny de la capital; a altres mos
és molt fàcil vindre a les comissions, a altres no.
I
també comprenc que hi ha gent que són regidors en els seus
pobles, que tenen dret a atendre els seus conciutadans en el seus pobles.
I, per tant, eixes dificultats.

Este president tinguen vostés la seguretat que
farà tot el possible per tal de solucionar estes coses, però
que també és cert que la nostra primera obligació
és assistir a la cambra i el reglament és el que és.

Per tant, tinguen la seguretat que procuraré,
de totes les maneres possibles, que es puga solucionar esta
qüestió.

I ara la senyora Oltra té la paraula, que fa
molt de temps que ha demanat la paraula.

La senyora Oltra Jarque:

Moltes gràcies, senyor president.

En primer lloc, jo crec que no era el to per a parlar
d'estes coses.
Jo crec que este tipus de qüestions
organitzatives, jo crec que se tracten millor des de.
.
.
en fi, des de
la idea que tots volem el millor per a tot el món.
A la millor jo no
puc parlar molt perquè tinc la sort de viure a cinc minuts
d'ací i sóc la menys indicada per a parlar.

Però és de veres que hi ha un problema
els dimarts, i es que tant el portaveu del Grup Popular com la que parla,
són membres de la Junta de Portaveus.
I aleshores, també
generen disfunció si se convoca dimarts i els nostres punts els hem
d'ajornar perquè ens n'anem a la Junta de
Síndics, amb la qual cosa també estem generant que a la gent
que ve se li ajornen els punts i que tampoc se puga organitzar.

I en eixe sentit, el que plantejàrem en la
Junta de Portaveus és la possibilitat de no fer coincidir esta
comissió amb la Junta de Síndics.
Que no vol dir que no es
faça dimarts, sinó que no es faça dimarts pel
matí.
Sí que es pot utilitzar el dimarts per la vesprada,
igual que el dijous.
I en tot cas, qualsevol altre dia, dilluns o
divendres.
(Veus) 
Clar, o dilluns o divendres.

I en eixe sentit, jo el que crec és que el
problema ha vingut perquè se va plantejar com un tema per al futur i
se va canviar esta comissió, i molt diputats, evidentment, ja
tindrien organitzat el seu dia el dia 6.
Aleshores, la disfunció ha
vingut.
.
.
Per què?
Perquè la gent s'ha organitzat
al dia 6 i s'ha canviat al dia 5.
A la millor ahí
erràrem i hauríem d'haver dit: «Bé, per al
futur que no se torne a convocar dimarts.
.
.
» Perquè jo
crec que a la millor ha sigut pitjor el remei que la malaltia.
I,
bé, no passa res per reconéixer-ho, a la millor vam errar en
la Junta de Portaveus.

Però, en tot cas, per al futur, tindre en
compte que està el dimarts per la vesprada, que un poc atendria la
petició del senyor Godoy i no coincidiria amb la Junta de Portaveus.
I a la millor estàvem tots contents.
No sé.
.
.
I el dijous
per la vesprada, quan siga molt llarg.
Combinar-ho aixina.
.
.
(Veus) O el divendres.

En fi, en qualsevol cas, que ho fem de la manera que a
tots mos vinga millor per dos qüestions: primera i principal,
avançar en l'odre del dia; i segona, generar la menys
incomoditat possible als diputats.

I jo, per la meua banda, demanar disculpes pels
ajornaments que nosaltres hem demanat com a grup i que han afectat a la
millor a altres diputats.
I que jo m'he d'absentar, que tampoc
se veja com una falta de cortesia, pel mateix, perquè jo
també tenia al final el dilluns.
.
.
-tal-, i quan
prenguérem la decisió, va ser una cosa a la millor poc
meditada.

Però ho torne a dir, vull dir, per a demanar
disculpes.
.
.
(inintel·ligible), que no se prenga com una descortesia.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Oltra.

Per a finalitzar el tema, jo vull dir, senyories, que
saben que esta presidència i la mesa de la comissió
està oberta a qualsevol iniciativa.
I que, de totes formes, el que
estem parlant és competència, d'una banda, de la mesa
de la comissió, per damunt de mosatros, lògicament, de la
Mesa de Les Corts, oïda la Junta de Portaveus.

Per tant, procurarem atendre les seues
suggerències i deixe-mos treballar.
I anem a començar la
comissió, perquè si no, no acabarem mai.

En primer lloc i a demanda del Grup Parlamentari
Socialista, si a les senyories els pareix bé, el punt número
9 el voríem després del punt número 12.
¿És aixina, senyor Godoy?
Molt bé.

Anem a començar pel punt número 1, que
és lectura i aprovació, si procedix, de l'acta de la
reunió anterior.
Les seues senyories tenen en les seues carpetes
l'acta de la comissió anterior.
Si no hi ha ninguna
observació a fer, l'aprovem per unanimitat.
Molt bé,
l'aprovem per unanimitat.

Proposició no de llei sobre
l'elaboració d'un estudi de viabilitat per a unir el
corredor econòmic i residencial d'Alcoi, Cocentaina i Muro
mitjançant una plataforma específica de transport
públic lleuger

El senyor president:

Passem.
.
.
saben les seues senyories que les
compareixences se voran el dijous dia 15 per la vesprada.
Passem a la
proposició no de llei, al punt número 8: presa en
consideració de la proposició no de llei sobre
l'elaboració d'un estudi de viabilitat per a unir el
corredor econòmic i residencial d'Alcoi, Cocentaina i Muro
mitjançant una plataforma específica de transport
públic lleuger, presentada pel Grup Parlamentari Socialista.

Per a la seua defensa, té la paraula
l'il·lustre senyor Vilaplana.

El senyor Vilaplana Gironés:

Bon dia, senyor president.

Senyories.

Hui, després de sis mesos d'anar dansant
i no haver pogut debatre esta proposició no de llei en falles, i no
perquè no es convocara la comissió, sinó perquè
esta proposició no de llei va anar a Indústria, i
després d'assistir no es va poder debatre, tenim la
possibilitat i espere que li dediquem, almenys, per part del Partit
Popular, el mateix temps que ha dedicat a debatre quan convoquem, la
necessitat de fer un estudi per a valorar la possibilitat d'implantar
una plataforma de transport en el que seria l'eix econòmic
d'Alcoi, Cocentaina i Muro.

Des del Grup Parlamentari Socialista valorem que
és un tema important, estem parlant d'una comarca
econòmicament molt potent, d'un eix econòmic i
residencial que meneja un muntó, una quantitat important de viatgers
al dia, i en funció del que desprenga l'estudi, però
aparentment guanyaria en una rendibilitat social important, una
reducció de costos mediambientals importants, una reducció de
contaminació acústica, un estalvi energètic valorable
en milions de litres de combustible, una menor contaminació de CO2 i una
reducció del tràfic, amb el que l'accidentalitat
també baixaria, com no?
, una millora de la mobilitat i el transport
i, com no?
, vertebrar un territori en el n'hi ha un deute
històric per part de l'administració que ha estat
deixat de la mà durant molts anys.
Estem parlant de l'eix
-com dia- Alcoi-Cocentaina-Muro.

Crec que n'hi han suficients factors
econòmics, socials, d'ordenació del territori i
mediambientals per a que des del govern valencià, des de la
Generalitat valenciana, posem en marxa -com dia- este
compromís, de fer un estudi que, a més, ha segut demanat i
recolzat de forma unànime per agents socials, com els sindicals, per
agents empresarials i pels mateixos ajuntaments.
I, per exemple, en
 l'Ajuntament d'Alcoi tots el grups politics inclòs
el Partit Popular han recolzat la necessitat de fer este estudi, i crec que
és una bona forma de començar a comprometre's amb Alcoi
i les comarques del voltant per part de la Generalitat valenciana
-com dia- cobrint eixe deute històric i, evidentment, al
mateix temps resolent problemes greus, -com dia- en estos
moments de, sobretot, del que és comunicació interna.

Evidentment, hi ha una part que quedarà resolta
en el moment en què es pose en marxa l'autovia central, el que
és la variant d'Alcoi, el que és el barranc de la
Batalla, el que és la variant de Muro, i que està evidentment
posada en marxa i funcionant des del govern central, gràcies a
l'esforç que s'ha fet pel govern central, invertint una
quantitat important d'euros i invertint una quantitat important de
recursos tècnics per a resoldre eixos temes.
Però mos
quedarà el que és el problema intern, de la
comunicació interna entre estes tres poblacions que -com
dia- tenen un eix industrial, tenen un moviment molt important a
diari, tant de persones com de mercaderies, i que seria necessari el
connectar amb alguna forma de transport.

Jo crec que no cal allargar-se molt en
l'exposició de motius.
Jo crec que, com podran vore les seues
senyories, és un tema que salta  a la vista, i que en el fons i
al final és un tema de voluntat política.
És una
fórmula de resoldre problemes dels ciutadans, de comprometre's
amb els problemes reals dels ciutadans i de buscar solucions directament
als problemes dels ciutadans, no com estem ja acostumats, solucions cara a
la galeria o cortines de fum a les quals mos té acostumats el govern
valencià; formes per a explicar la proposició no de llei que
-com dic- espere recolzen i isca endavant eixe compromís
d'estudi que seria necessari per al que són les comarques de
l'interior i per al que és l'eix residencial i
econòmic de l'Alcoià i el Comtat.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Vilaplana.

A esta proposició no de llei s'ha
presentat una esmena, per banda del Grup Parlamentari Socialista, per a la
seua defensa té la paraula.
.
.
perdó, pel Grup Parlamentari
Popular, el senyor Maluenda.
.
.
i té la paraula el senyor
Maluenda.

El senyor Maluenda Verdú:

Senyor president, li agraïsc molt la
matisació.

En primer lloc, mire vosté, efectivament estem
referint-mos a una àrea econòmica i social molt important,
molt important, que requerix d'un tractament especial per a que puga
tindre les millors comunicacions possibles, però això
també és garantia de continuar desenrotllant en el futur
d'una forma més efectiva la seua economia, poder generar una
oferta laboral millor i que, en definitiva, se complisquen,
s'atenguen els drets que tots els ciutadans i ciutadanes de la zona,
tenen.
¡Faltaria més!

El que passa és que la proposició no de
llei que vosté planteja és innecessària.
¿Per
què?
Perquè vosté està demanant que se
faça un estudi de viabilitat.
Mire, ja hem passat eixe moment, el
Consell ha anat més enllà d'allò que
vosté està demanant.
Cal assenyalar que La Generalitat
està desenrotllant en conjunt actuacions en les regions
metropolitanes, no solament de la província d'Alacant,
sinó també en València i en Castelló; i
d'entre elles, podem destacar que s'estan impulsant diversos
projectes, com és el tramvia d'Alacant que parcialment
està en servici, el tramvia de la Marina, Vila-Joiosa-
Benidorm-Altea que està en execució, integrat en la
línia Dénia-Alacant, el tramvia Alacant-Elx, la via reservada
en Elx, la via exprés Alacant-Torrevella, la via exprés
Elda-Petrer-Monòver, la connexió Alcoi-Cocentaina-Muro, a la
qual la senyoria se referix.
La connexió Alcoi-Cocentaina-Muro.
.
.
se
va redactar el corresponent estudi informatiu que va sotmetre's ja a
informació pública.
Per tant, hem passat ja eixa fase a la
qual la seua senyoria se referia, i que agraïsc enormement
l'interés que ha demostrat per una comarca que pense que
està necessitada que s'adopten mesures semblants.

Però, per tot això, la proposició
no de llei que vosté planteja.
.
.
en eixe text que vosté
planteja no se pot acceptar perquè aniríem cap arrere.
Per
això, el que li proposem, en compte que se faça
l'estudi de viabilitat, li proposem un text alternatiu que
està en la línia del que la seua senyoria ha defensat, i
és que Les Corts manifesten el seu recolzament a les actuacions que
ve realitzant el Consell per a desenrotllar un sistema de transport
públic d'alta capacitat -fixe's en el
matís- d'alta capacitat.
Vosté està
parlant també en la seua iniciativa de públic lleuger; doncs
no, volem que siga una connexió d'alta capacitat,
perquè en el futur no se quede obsoleta, sinó que permeta
actuacions posteriors complementàries de les que ara se puguen
iniciar.
I el que diem en el text alternatiu que li oferim és:
«Manifestar el recolzament en les actuacions que ve realitzant el
Consell per al desenrotllament d'un sistema de transport
públic d'alta capacitat entre Alcoi, Cocentaina i Muro, i
l'insten a continuar este projecte amb la màxima
prioritat.
»

Pense que enllaça perfectament en el que la
seua senyoria ha dit en la seua intervenció.
Pense que és un
bon acord el que deuríem d'adoptar ací en esta
comissió, i pense que seria beneficiós per al fi que la seua
senyoria molt concretament ha defensat, però que en la seua
exposició compartim gran quantitat de les coses que vosté ha
dit.
Ha fet algun matís de signe polític que jo també
comprenc encara que no ho compartisca però, per descomptat, pense
que l'esmena que li hem plantejat és totalment recollidora de
la seua inquietud, de la seua sensibilitat i deu ser l'acord que
estes Corts adoptem per a que el Consell vaja endavant i li done prioritat
a eixe projecte que ja li dic.
.
.
a eixe projecte o a eixe estudi que no
és ara de viabilitat, sinó ja de fase d'entrada a
exposició pública per a que els ajuntaments puguen manifestar
els seus criteris i les seues al·legacions.

Res més, i moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Maluenda.

Per acceptació o no de l'esmena,
té la paraula el senyor Vilaplana.

El senyor Vilaplana Gironés:

Senyor president.

Després de sentir el portaveu del Partit
Popular, evidentment, crec que corrobora una volta més la falta de
compromís polític del Partit Popular, del govern
valencià en el que és Alcoi i les comarques del voltant.

I vullc lamentar el que el Partit Popular no haja
acceptat esta proposició no de llei, que presente esta esmena,
perquè esta esmena és més del mateix.
És
simplement un brindis al sol, «estamos haciéndolo.
.
.
Estamos
haciéndolo mucho más.
.
.
».
Però jo voldria que el
senyor Maluenda em diga en els últims 12 anys o en els últims
10 anys o en els últims 8 anys, què ha fet la Generalitat
valenciana, quines inversions ha fet.
Ja no sols en matèria de
comunicacions és difícil trobar alguna inversió,
hauria d'agafar tal volta, més que la lupa, el microscopi en
la comarca de l'Alcoià i el Comtat.
I, clar, presenta una
esmena en la que diu que: «Recolzem el suport a les actuacions que
estan fent-se.
» Però si l'únic que passa
és.
.
.
, passa de llarg el cotxe oficial.
Jo crec que allò
últim que ha fet en les nostres comarques el Consell va ser vindre
el president de La Generalitat el dia de Sant Jordi -i tard- a
la processó, i és l'únic que s'ha fet en
els últims anys.

Jo crec que està absolutament fora de lloc esta
esmena a la proposició no de llei, senyor Maluenda.
És dir,
el Partit Popular no està invertint un duro, i estem demanant un
estudi de viabilitat, és el mínim abans de vore quin tipus de
transport o quin tipus de ferrocarril, de tramvia o diga-li el nom que
vullga es pot implantar en la zona per a valorar la demanda.
Un tema que
inclús van acordar els seus companys en l'Ajuntament
d'Alcoi, -companys entre cometes- perquè
evidentment ara ja no són zaplanistes, perquè s'han
quedat un poc orfes, però són del mateix partit
polític, van recolzar este tema, i vostés plantegen el tema
diferent.
Podien almenys posar-se d'acord i parlar-s'ho,
perquè entenem que a la proposició no de llei no anem a
acceptar l'esmena, s'ajusta.
.
.
és el mínim a les
necessitats reals de la nostra comarca.
No sé, a la millor, si
això ho plantejaren des de l'Ajuntament d'Ibi, a la
millor, sí que li haurien fet vostés un poc més de
cas.
Però com ve recolzat pels l'ajuntaments d'Alcoi,
Cocentaina i Muro, pareix ser que no tenen ningun interés, i
seguixen posant per davant els interessos polítics per davant dels
interessos dels ciutadans.

Jo lamente realment l'actitud del Partit Popular
una volta més que demostra l'interés que es prenen en
resoldre els problemes dels ciutadans, especialment, els problemes de
comarques com la de l'Alcoià i el Comtat que tenen un deute
històric -com dia- en matèria de comunicacions,
en infraestructures, i seguixen posant-mos cara a la paret.

El senyor Maluenda que, a més, coneix Alcoi i
coneix la comarca, crec que podria tindre almenys la deferència de
no utilitzar arguments peregrins com que està fent-se actuacions i
que ja ho tenien previst.
Li consta i és conscient que no s'ha
invertit un sols euro en aquella comarca, que per raons polítiques
mos ha deixat en el dic sec, i pareix ser que eixa és
l'actitud que vostés van a seguir mantenint.
Molt bé.
Jo crec que els ciutadans ho tenen molt clar.
Ho tenen molt clar, i en les
últimes eleccions també ho van manifestar.
En les
últimes eleccions ho van manifestar en les nostres comarques, i ja
van vore com els va anar el resultat.
Perquè no es mira el resultat
general, mire'ls un per un.
Miren com van valorar la gestió
del Partit Popular en les últimes generals, si no s'ha fixat,
senyor Maluenda.

Per tant, no anem a acceptar-li l'esmena.
I jo
li pregaria que reconsideren i la retiren, i recolzen esta
proposició no de llei perquè és que, a més,
és més que raonable.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Senyor Maluenda, per a rèplica.
.
.

El senyor Maluenda Verdú:

Gràcies, senyor president.

El senyor president:

.
.
.
té vosté la paraula.

El senyor Maluenda Verdú:

No, mire vosté.
.
.
és vosté qui
té la potestat de rebutjar o d'acceptar l'esmena.
És vosté qui té la responsabilitat en este moment que
hi haja un acord en esta qüestió o no n'hi haja.

Mosatros li hem presentat un text alternatiu que ve a
reflectir el que en estos moments s'està fent.
I vosté
parla d'inversions com si vosté en la seua esmena estiguera
demanant aquí alguna inversió, perdó, no en la seua
esmena, en la seua iniciativa.
Fixe's vosté el que demana
vosté, és que no sap ni el que demana.
Diu: «Elaborar
un estudi de viabilitat per unir el corredor econòmic i residencial
d'Alcoi, Cocentaina i Muro mitjançant una plataforma
específica de transport públic lleuger: tramvia, via
exprés o plataforma reservada segons aconsellen els estudis.
»
Mire vosté.
.
.
i li dic que vosté s'ha quedat desfasat
en el temps, que ja hem superat eixe moment procedimental en
l'administració, o siga, que ja hem superat eixe moment, i jo
estic dient-li que ja hi ha una planificació del transport
d'eixa zona, i que el que anem a fer ja és la posada a
informació pública del projecte o avantprojecte que se
té.
.
.
nou projecte, clar està, avantprojecte o esborrany que
se té per a eixa solució, (so per
interferència d'un telèfon mòbil) per a eixa solució.

Per tant, la seua senyoria només té a
dir ara una cosa, «sí que m'interessa encara que
això se porte endavant.
» Però, clar, és que li
resulta greu recolzar el que està fent el govern.
A vosté li
resulta greu reconéixer que el Consell ja està fent-ho.
Mire,
com li resulta greu, més greu deuria resultar-li rebutjar una esmena
que és positiva per millorar el transport d'aquella zona.
Això és que el que hauria de resultar-li greu.
Perquè
vosté és alcoià, vosté coneix, perquè ho
ha dit molt bé, i a més he de dir-li que compartisc la
sensibilitat que la seua senyoria ha manifestat, la compartisc enormement.
El que passa és que vosté rebutja una esmena que diu que
és más de lo mismo, quan el que és más
de lo mismo és el temps de la seua
iniciativa.
L'esmena és molt clara.
Les Corts manifesten el
seu suport a les actuacions que realitza el Consell per al desenrotllament
d'un sistema de transport públic d'alta capacitat entre
Alcoi, Cocentaina i Muro, i li insten a continuar densenrotllant este
projecte amb la màxima prioritat.
Estem dient-li que amb la
màxima prioritat.
Això ho rebutja vosté?
Un
alcoià rebutja això?
Mire, rebutge-ho, està en la seua
potestat de rebutjar-ho, però haurà de rebutjar-ho dos voltes:
hui, quan me rebutja l'esmena, i després, perquè ja li
anuncie que presentarem una proposició no de llei amb este text que
vosté no vol acceptar, perquè tinga l'oportunitat de
tornar a votar-la, votar-la favorablement o tornar-la a rebutjar.
Eixa
és la seua responsabilitat.

I jo respecte la seua decisió, faltaria
més, és legítima, encara que no la compartisca,
però crec que no és gens beneficiosa per als interessos de la
comarca que vosté diu que vol defensar i que en la seua
intervenció ha defensat.
Per tant, ho lamente enormement,
haurà de dir hui que no i quan la presentem haurà de dir que
no novament.

Moltes gràcies.

El senyor president:

No hi ha rèplica?

Per a rèplica, té la paraula senyor
Vilaplana.

El senyor Vilaplana Gironés:

Sí, almenys
breument, perquè jo la modernitat del Partit Popular,
m'espanta la modernitat.
Jo crec que mos veig anant en carro encara
per la meua comarca.

Mire, jo quan porten una altra proposta a la
proposició de llei l'estudiarem i vorem el grau de
compromís.
En estos moments el grau de compromís que
vostés tenen amb les comarques de l'interior és zero;
jo diria, menys dos, menys dos.

Y a las pruebas me remito.
Encara no m'ha citat vosté una sols, i jo li
he dit.
.
.
ni inversió, ni actuació, ni ha presentat un sol
projecte que siga real.
Sols titulars de premsa, titulars de premsa.
I
diga'm vosté on estan.
Vaja, en els últims pressupostos
hem estat debatent temes d'infraestructures d'Alcoi.
No van
aprovar vostés ni una sola esmena, ni una sola, de necessitats
urgents de construcció de ponts, de necessitats urgents de
construccions d'infraestructures.
Ni una sola.
Diga'm des de
l'any passat o de l'anterior, els únics canvis que han
hagut ací ha sigut el del portaveu de la Comissió
d'Infraestructures.
L'únic canvi que hi ha hagut en
l'actitud del Partit Popular.

Per tant, quan hi hagen compromisos seriosos, quan hi
hagen compromisos reals ho vorem, però en els últims dotze
anys, res de res, senyor Maluenda.
No vinga ara a dir-me que hi ha
projectes, perquè els deu tindre vosté en sa casa, o
serà un projecte virtual.
A la millor això sí,
d'estos que fan vostés per ordenador, que fan una
presentació fantàstica, però que després es
convertixen en no res, als dos anys queden en agua
de borrajas, simplement apareix una factura en
què se paga a un gabinet tècnic i inventem una altra
història per a fer-mos fotos i propaganda.

Per tant, el que li dic que en est cas jo espere que
el que vosté hauria de fer és rectificar i aprovar la
proposició no de llei que presenta el Grup Parlamentari Socialista,
i quan vinga el que vostés vullguen portar a esta comissió i
les que siguen, evidentment, des del grup parlamentari valorarem
l'actitud que hem de prendre en funció de la proposta que
vostés duguen.
En estos moments, el compromís (inintel·ligible) .
.
.
zero.

Moltes gràcies, senyor president.

La senyora presidenta:

Moltes gràcies, senyor Vilaplana.

Grups que vullguen intervenir?
Pel Grup de
Compromís, senyor Morera té la paraula.

El senyor Morera Català:

Moltes gràcies, senyor president.

Tot i que vinc a defensar les meues propostes,
però no deixe de posicionar el nostre grup sobre un tema important,
un tema important que afecta un municipi on governa el Bloc amb majoria
absoluta.

Jo estic a favor de la proposició no de llei
que ha presentat el Partit Socialista.
Estic d'acord com ho
està el Partit Popular a Alcoi, i el Partit Popular a Muro i el
Partit Popular a Concentaina, perquè esta moció és una
posició que s'ha fet tenint en compte el que han dit els
ajuntaments de la zona; una zona que no sé quin gafe té perquè ja no
van poder acudir estes Corts a l'entrada de festes de moros i
cristians per eixa curiosa situació que el Partit Popular convoca o
desconvoca plens segons les festivitats.
Sembla que no són molt
proclius a les festivitats alcoianes i hagueren de fer el ple de
l'aigua el dimarts passat.

Però, escolte, el que estem presentant
ací és una cosa que han dit els seus homòlegs a estos
tres municipis tan importants.
I li puc dir que el dissabte passat, el
dissabte dia 26, jo vaig estar a Muro i vaig preguntar sobre este tema,
perquè sabia que venia a la Comissió d'Obres
Públiques, Infraestructures i Urbanisme, vaig preguntar al nostre
alcalde, a Rafa Climent, sobre si n'hi havia alguna actuació
respecte a la possibilitat de connectar, en la forma que siga, municipis
com Alcoi, Concentaina i Muro en una plataforma, en una forma de tramvia o
una forma de connexió de transport públic, i em va dir que no
tenia ninguna informació.

No sé quina informació privilegiada
tindrà vosté, senyor Maluenda, però si diu que
s'estan fent les coses.
.
.

El senyor president:

Senyor Morera, acabe
-he parat el rellotge-, vosté crec que és
conscient que és proposta del Grup Socialista.
.
.

El senyor Morera Català:

Sí.
No, però és que com ha dit
que n'hi ha un estudi ja fet i ha fet una.
.
.

El senyor president:

(Inintel·ligible) .
.
.
i este president haurà de donar un torn de
rèplica al Grup Popular.
Continue.

El senyor Morera Català:

Si jo m'alegre, el que passa és que els
ajuntaments afectats no tenen ni idea, no tenen informació
d'este avantprojecte que mos diu ací.
Que si fóra
veritat ens alegraríem, però jo crec que els projectes que
afecten el territori s'han de fer comptant amb el territori, comptant
amb els ajuntaments implicats.
No vindre ací, a una comissió,
i traure de la cartera una cosa que desconeguem, la veritat.
I mire que
este tema ens interessa, ens interessa i molt.

Després n'hi ha un altre punt de
l'ordre del dia sobre el tren Xàtiva-Alcoi.
Ens interessa
perquè són comarques que estan poc comunicades, estan
aïllades, només pots circular en carretera, només per
carretera, per transport públic és molt difícil.
Li
puc contar diverses anècdotes al respecte.

Per tant, jo estic a favor d'esta
proposició no de llei.
I si hi ha alguna informació que ha
avançat respecte a esta proposta de resolució, doncs crec que
el més lògic és que seria que els ajuntaments ho
conegueren, els ajuntaments ho conegueren.
Però és que ho
desconeixen.
I si n'hi ha alguna informació
complementària que esta comissió puga conéixer, li ho
agrairíem, no?

Torne a repetir.
No entenc per què vosté
se posa en contra d'una proposta de resolució que ha estat
aprovada pels seus homòlegs.
.
.
(Veus)

El senyor president:

Sí, senyor Maluenda,
per favor, ja li he advertit al senyor Morera.
.
.
(Veus)

El senyor Morera Català:

Bé, doncs bé, jo vaig a donar suport.
Crec que és una demanda de la zona important, que configura un nucli
i un hinterland important,
i milloraria molt el benestar de la zona.
I, per tant, crec que tot el que
siga avançar en un projecte de connexió pública en
estos tres municipis és positiu.

El nostre grup donarà suport a la proposta, tot
i que ens alegraria que l'avantprojecte que s'ha assenyalat
ací, s'ha explicitat ací, anara endavant, i anara
endavant comptant amb el suport, amb les al·legacions, amb les
propostes dels municipis i de les associacions del territori, i que de
moment ens consta que no és aixina.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Gràcies, senyor
Morera.

Sí, senyor Maluenda, per a què demana la
paraula.

El senyor Maluenda Verdú:

Per a rèplica al
senyor Morera en les coses que m'ha contradit i que ha estat
referint-se a mi.

El senyor president:

Molt bé.

El senyor Maluenda Verdú:

Vaig a ser molt breu.

El senyor president:

Té vosté la
paraula, senyor Maluenda.

El senyor Maluenda Verdú:

Moltes gràcies.

Mire, senyor Morera, no és cert, no és
cert que mosatros -jo no sé si és que la seua senyoria
ha entrat a meitat de la meua intervenció-, no és cert
que mosatros estiguem en contra de la iniciativa, en absolut.
Hem dit que
mos pareixia correcte que l'haguera presentat.
El que passa que en el
temps s'ha quedat desfasat.
Ja la fase en la qual es troba en este
moment este tema ja és pròxim a enviar-ho als ajuntaments
perquè ho posen a informació pública.
Per tant,
l'únic que he demanat és modificar-li el text, no
rebutjar-la, sinó modificar-li el text.

Però és veritat que el Grup Socialista
té la potestat reglamentària d'acceptar o de rebutjar
l'esmena, i ha cregut convenient, i és legítima la seua
decisió, de rebutjar-la.
Però en ningun moment este grup
està en contra de la iniciativa, en absolut.
Únicament hem
volgut matisar algunes qüestions i concretar a més,
perquè el text que se mos planteja és inconcret, a part que
parla que se faça un estudi de viabilitat.
Mire, no és el
moment de l'estudi de viabilitat, eixe moment ja està superat,
i és el que hem pretés.

Per tant, senyor Morera, no pose en boca meua coses
que no he dit, perquè vosté té molt costum
d'això.
Vosté té molt costum de soltar
aquí el que tenia planificat des d'un principi, sense atendre
el que hem dit.
Si vosté haguera atés la meua
intervenció, segur que no m'haguera acusat de rebutjar la
iniciativa.

No volem rebutjar la iniciativa.
El que volem
és perfeccionar la seua redacció, actualitzar la seua
redacció, perquè no passem les pàgines del llibre
enrere, que estaríem perjudicant en el temps l'execució
d'eixos projectes.
Això és l'única cosa
que pretenen.

Per tant, senyoria, crec que està confós
en el que hem dit i en el que manifestem.
I he dit que si se mos rebutja
l'esmena, com estem compromesos en eixa solució, presentarem
una proposició no de llei perquè tinguen
l'ocasió o de rectificar o de tornar-la a rebutjar.

Gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies,
senyor Maluenda.

Sí, senyor Morera, té vosté la
paraula.

El senyor Morera Català:

Rectificar és de savis, i si això que
vosté ha informat ací, en esta comissió, és
deveres, no tindré cap problema a rectificar.
L'única
dada que li he donat és que l'alcalde de Muro, amb qui vaig
parlar la setmana passada, no coneixia el que vosté ha anunciat
ací.
Simplement he dit això.
I vosté acaba
d'anunciar que està pròxim a enviar-se als ajuntaments
per a la seua exposició pública.
D'acord.
Seguirem el
tema, seguirem el tema.

He estat en tota la seua intervenció.
L'he escoltat amb atenció i de forma respectuosa.
No he posat
en boca seua coses que vosté no ha dit.
Simplement he dit que
vosté té informació privilegiada respecte a un tema,
perquè vostés configuren govern, i tant de bo que això
tire endavant.

Ara, l'única cosa que li dic és
que és bo que es planifiquen les actuacions en el territori comptant
amb el mateix territori, i que compten vostés també amb els
seus propis regidors d'Alcoi, de Cocentaina i de Muro.
Simplement he
dit això.

El senyor president:

Moltes gràcies,
senyor Morera.

Passem a votació.
.
.
Per a rèplica?
Molt
bé, jo.
.
.
, si jo no he entés mal el senyor Morera ha recolzat
la seua proposta.
Jo no veig que haja contradit en cap moment les seues
manifestacions, senyor Vilaplana.
Però vaja.
.
.
(Veus)

Bé, jo li vaig a donar la paraula, però
li pregue que siga breu, perquè ja li dic, la presidència no
ha observat.
.
.

Té la paraula, senyor Vilaplana.

El senyor Vilaplana Gironés:

Trenta segons només, senyor president.

És que com el senyor Morera ha parlat de
l'alcalde de Muro.
Jo, per a la tranquil·litat -i
m'alegre que coincidisca amb nosaltres el senyor Morera-,
és que no sols és l'alcalde de Muro, sinó
l'alcalde de Cocentaina, l'alcalde d'Alcoi i els regidors
de tots els partits polítics, dels tres -que és una
matisació important- ajuntaments, han coincidit a recolzar una
proposta amb un text, jo diria no igual, però molt similar al que es
presenta ací.
Sols hi havia una excepció, i és que
l'ajuntament d'Alcoi, el Partit Popular d'Alcoi va
plantejar que el gasto fóra assumit pels municipis, cosa que jo no
entenc, i no he compartit ni el meu grup tampoc.
Però la resta era
pràcticament literal.

Per tant, algú deu estar desfasat, i crec que
no és el text d'esta proposició no de llei.
Pot ser que
com el Partit Popular no té contactes massa habituals amb
ajuntaments de la zona.
.
.

El senyor president:

Li recorde que està
vosté replicant al senyor Morera.

El senyor Vilaplana Gironés:

Moltes gràcies, senyor president.

Si estiguera el senyor Morera perquè.
.
.

El senyor president:

Vinga.
Ha acabat ja, senyor
Vilaplana?

El senyor Vilaplana Gironés:

Sí, sí.
Moltes gràcies.

El senyor Maluenda Verdú:

Senyor president, una
qüestió d'ordre.

Mire, vull que conste en acta la protesta del Grup
Parlamentari Popular pel que entenem que ha sigut una utilització torticera del reglament per
part de l'il·lustre representant del Grup Parlamentari
Socialista, que ha demanat la paraula a la seua senyoria, i la seua
senyoria, en ús de la potestat que té, li l'ha concedit
per a rèplica al senyor Morera.
En ningun moment s'ha referit
a ninguna qüestió que haja sigut contradit.
.
.

El senyor Vilaplana Gironés:

Senyor president.
.
.

El senyor Maluenda Verdú:

.
.
.
per part del senyor
Morera.

Per tant, demanem respecte a la resta de la cambra que
veig ahí fins a falta d'educació, perquè estan
interrompent la intervenció d'un diputat que ha rebut la
paraula de la seua il·lustre presidència.
En ningun moment el
representant del Grup Socialista ha contradit ningun dels arguments.
Ha
utilitzat un torn per ampliar el que havia dit en la primera
intervenció seua.
Per tant, vull que conste en acta que ha sigut un
ús torticer del
reglament, i que conste la protesta del Grup Parlamentari Popular.

El senyor president:

Sí.
Il·lustre
senyor diputat, he de manifestar-li que esta presidència la veritat
és que no ha entés que hi haja hagut ninguna
interpretació (inintel·ligible) .
.
.
del reglament.
És evident que el senyor Vilaplana
ha aclarit algun terme del que havia dit el senyor Morera.
En realitat
és cert, és cert que no ha replicat al senyor Morera.
És evident que ha fet una ampliació, digam, del que ha dit el
senyor Morera.
Però, vaja, d'ahí a fer una
interpretació torticera del reglament, permeta'm, senyor Maluenda, que no
accepte de moment eixa qüestió.
Perquè crec que no ha
sigut aixina, ha sigut una ampliació sense més i, a
més, molt breu.

Per tant, senyor Maluenda, arribar a arreplegar en
l'acta una interpretació torticera del reglament, me pareix que és una cosa massa
grossa per a.
.
.

El senyor Maluenda Verdú:

No.
Perdó, senyor
president, no he dit això.
.
.

El senyor Vilaplana Gironés:

Senyor president.

El senyor Maluenda Verdú:

Si jo haguera dit, senyor
president, una interpretació torticera del reglament, qui interpreta el reglament és la seua
senyoria.
(Algú diu: «Però
açò què és?
» I
jo no he dit això.
He dit «un ús torticer del reglament per part de
l'il·lustre representant del Grup Socialista».
I me
mantinc amb la petició que conste en l'acta.

El senyor president:

Sí, senyor Godoy.

El senyor Godoy García:

Sí, señor
presidente, una vez más para lamentar, para lamentar que el
representante, el ilustre representante del Grupo Parlamentario Popular
utilice una cuestión de orden desviadamente para afirmar cuestiones
de hecho.
Una vez más expresar, expresar nuestro total rechazo a la
interpretación que ha hecho el portavoz del Partido Popular de lo
que ha sido una intervención legítima del representante del
Partido Socialista.

El senyor president:

De acuerdo,
señorías.
Para terminar, vamos a votar.
Pero tengo que
manifestar que no entiende esta presidencia que se ha hecho un uso
torticero del reglamento.
Nada más.

Por lo tanto, vamos a votar.
¿Votos a favor de
la proposición?
7.
¿Votos en contra?
8.
Por 8 votos en contra
y 7 a favor, queda rechazada.

Proposició no de llei sobre la reobertura del
repetidor de TVC de la Carrasqueta, presentada pel Grup Parlamentari
Esquerra Unida-Bloc-Verds-IR: Compromís (RE número 13.
092,
BOC número 56)

El senyor president:

Pasamos a la propuesta de resolución
número 12: presa en consideració de la Proposició no
de llei sobre la reobertura del repetidor de TVC de la Carrasqueta,
presentada pel Grup Parlamentari Esquerra Unida-Bloc-Verds:
Compromís.

Per a la seua defensa té la paraula el senyor
Morera.

El senyor Morera Català:

Moltes gràcies, senyor president.

Vinc ací per a defensar una proposició
no de llei sobre un tema que crec que en esta ocasió és
més oportuna que mai, tot i que ja ho hem tocat en algunes ocasions,
en el Ple de Les Corts, en forma de preguntes.
Però crec que
és oportú que se debata ara perquè han canviat una
sèrie d'elements que indiquen la possibilitat de buscar
solucions a una situació que nosaltres entenem que no s'havia
d'haver produït.

Vaig presentar la proposició no de llei el 4 de
febrer d'enguany, del 2008, i ho veiem hui, pràcticament 3
mesos després.
Però, en tot cas, torne a dir que és
oportú perquè s'han produït diversos elements que,
des del meu punt de vista, configurarien, si hi haguera voluntat
política, una via de solució a un tema que -torne a
repetir-, des del nostre punt de vista, no s'hauria
d'haver produït.

S'han produït unes eleccions, unes
eleccions generals el passat mes de març -el resultat
és de tots coneguts-, i, per tant, ja no n'hi han les
urgències electorals de cap partit per a instrumentalitzar un
element que puga condicionar la seua acció política.
Han
passat les eleccions i, per tant, no s'ha de mostrar musculatura
electoral sobre un tema que a alguns els podria interessar fer una
utilització partidista d'este tema.

Per altra banda, hem vist milers i milers de
valencians i de valencianes la setmana passada, el 26 d'abril,
manifestant-se pels carrers d'Alacant en contra d'una
decisió que nosaltres, des del nostre punt de vista, és
arbitrària.
Ens situa més pròxims al que suposaria una
república bananera que censura i que limita la llibertat
d'expressió.

I, per altra banda, entenem que el govern del Partit
Popular ha començat a fer, ací, en el nostre país, un
canvi perquè comença vore-li les orelles al llop; un canvi en
buscar sinèrgies, aproximacions, amb el govern de Catalunya respecte
a uns dels problemes greus que tenim els valencians, com és el
problema del finançament autonòmic on és sabut i
constatat que patim una gravíssima marginació.

Si això ho sumem a que els ingressos prevists
en els pressupostos aprovats per al 2008 contemplen uns ingressos que no es
van a poder realitzar, doncs, l'impost de transmissions patrimonials
i actes jurídics documentats, és evident que necessitem una
estratègia per a superar este aïllament tant increïble que
tenim els valencians i que ens perjudica de cara al nostre futur.

Amb eixos tres elements jo entenc que esta
proposició és oportuna per a encetar una nova etapa, encetar
un nou camí, que deixe de banda el sectarisme, la
prepotència, la irracionalitat, l'arbitrarietat, davant una
situació que el que cal és normalitat, sentit comú i
racionalitat.

És cert que repetidors de la televisió
autonòmica veïna al nostre país estan en una
situació de falta de legalitat, però no per això estan
en una situació d'il·legalitat.
Se van
instal·lar d'acord amb una subscripció popular
important, i el govern valencià ha decidit que vol actuar, no per a
buscar un marc de legalitat, sinó per a clausurar.

Eixa no creguem que siga la via oportuna, entre altres
coses perquè és una decisió governativa, una
decisió del seu govern, que la justícia ha interpretat de
moltes maneres.
Per una banda, el Jutjat Contenciós Administratiu
d'Alacant sí que ha autoritzat l'entrada i, per tant, la
clausura momentània com a element cautelar; però no
així el Jutjat Contenciós Administratiu de València,
que va denegar l'entrada emparant-se amb criteris i fonaments de dret
molt importants, com la llibertat d'expressió; o, fins i tot,
el Jutjat Contenciós Administratiu de Castelló.
Clar, la
justícia, en este sentit, estava perplexa davant una actuació
d'una administració que actua arbitràriament,
només contra unes televisions, i en el temps de la tecnologia
digital, quan pots vore en la teua casa qualsevol televisió, fins a
la de Cincinnati, fins a la d'Al-Jazira.
I no sé per
què una televisió pública, d'una comunitat
veïna, amb la qual ara vostés tenen interés a pactar o
buscar fórmules de finançament, doncs entenc que el que hem
de buscar és el camí de la normalitat, el camí de la
legalitat i el camí del sentit comú.

I seria un bon senyal per als ciutadans d'este
país, d'este poble, doncs que vostés acceptaren esta
proposta, que és senzilla.
És una proposta que va encaminada
a buscar un marc legal, que és el famós múltiplex que
el govern central i que el govern autònom, doncs, no han sabut o no
han volgut, pel context electoral o pel que siga, arribar a
negociació.

Mira per a on, el ministre que ho hauria d'haver
arreglat en base al múltiplex, és el senyor Montilla, el
president de la Generalitat de Catalunya.
Per tant, més al nostre
favor.
Busquem eixa via de sentit comú per a aconseguir una base de
múltiplex en la qual aconseguir el que tenen altres comunitat
autònomes.
Amb la negociació això serà
possible, no amb la crispació i no amb les actuacions unilaterals.

Perquè si.
.
.
de la mateixa manera que
s'ha actuat per a clausurar els repetidors de TV3 a la nostra
terra.
.
.
que, per altra banda, no conec cap ciutadà que s'haja
oposat a eixa recepció.
Tot el que siga rebre, benvingut siga.
No
molesta a ningú, només que sembla que a vostés, al seu
govern, no molesta a ningú.
Doncs, no sé per què no
hem de que caminar cap a la via de la solució d'un problema
que vostés han generat i que el que requeria era buscar una base de
legalitat a través del múltiplex, i no un expedient
sancionador.

Perquè si parlem d'il·legalitats,
podíem parlar del senyor Jiménez Losantos; podíem
parlar d'un senyor que humilia el nostre president de La Generalitat
contínuament.
El nostre president va parlar l'altre dia
d'humiliació del poble valencià, per un altre tema.
Doncs, este senyor, hui mateixa -me preocupat
d'escoltar-lo- humilia el president de La Generalitat i
té les quatre concessions de TDT en situació
d'il·legalitat, perquè no complix la base de la
concessió del seu govern.
¿Van a actuar vostés amb la
mateixa diligència contra este senyor que humilia el president de La
Generalitat, que humilia el nostre president?
No conec.
Vostés han
dit que TV3 no respecta el marc estatutari.
No ho sé.
Però,
escolte!
, ahí
n'hi ha un senyor que insulta, eh?
, i que té concessions de
TDT importantíssimes, i que vostés, que jo sàpiga,
davant eixa humiliació no han alçat la veu.

Un govern no pot ser arbitrari.
Un govern ha de ser
objectiu.
I la llei s'ha de complir per a tots.
Jo els demane que
encetem el camí de la raonabilitat, tenint en compte que també s'han produït
-i ho faig constar en la proposició de resolució-
dictàmens i posicions d'entitats molt importants, com
l'Acadèmia Valenciana de la Llengua.
Jo crec que si hem
d'encetar una via per a trencar este aïllament que patim els
valencians per una política equivocada, enfrontats amb els andalusos
i recorrent el seu estatut, enfrontats amb els catalans per mil
històries.
.
.
Però és que.
.
.
I ara amb
açò.

Aixina no se pot anar per la vida.
Per la vida
s'ha d'anar amb una certa voluntat d'arribar a acords, i
no amb esta crispació permanent, que pot ser electoralment a
vostés els ha anat molt bé, però políticament,
socialment, econòmicament, al poble valencià li ha anat
fatal.
En temes de finançament i en temes d'estatut no tenim
la clàusula que tenen altres estatuts d'autonomia que
garantiria una inversió a la nostra terra per part del govern
central.
I, ara, si hem d'anar fent amics cap al nord, doncs,
¡escolte!
, jo crec que podrien vostés anar canviant de
trajectòria perquè açò no ens beneficia.

La proposició no de llei, per tant, dic que
és oportuna.
El que diguem és que està en la potestat
del govern valencià paralitzar, paralitzar les actuacions
administratives i judicials, demanar suspens, de moment, per a buscar un
marc de negociació a través del que va ser ministre
d'Indústria, i ara és president de la Generalitat de
Catalunya.
¿Per a afavorir  què?
Doncs la reciprocitat,
que Canal 9 i Punt Dos se puguen vore a Catalunya i a les illes Balears,
¡i on se vullguen vore!
, per què no en Madrid?
No els posem
portes a les ones hertzianes.
On se vullga vore, perquè n'hi
han molts valencians en Madrid, i en Honolulú.
.
.
On se puga vore.
I
que se puga vore ací televisions que parlen en llengua valenciana,
en idioma valencià, segons el dictamen de l'Acadèmia de
la Llengua.
Per tant, no li posem portes.
No és normal.

M´he portat ací posicionaments de
dirigents del Partit Popular no només de Catalunya, sinó de
Madrid.
I escolte!
I diuen que el que no se pot explicar, no se pot
explicar, que no entenen eixa deriva autoritària.
Ens ha fet
recordar, vostés, Hugo Chávez, que també problemes amb
alguna televisió.
.
.
, ¡escolta!
, i la tanca, i li lleva la
concessió.
Eixe no és el camí que vol el poble
valencià.
El poble valencià és un poble
pacífic, obert, que es comunica, que no ha plantejat ningun problema
perquè estes televisions se vegen.

Un govern responsable el que hauria provocat és
buscar una base de legalitat.
¿De legalitat d'acord amb
què?
Amb un acord amb el govern central a través del
múltiplex.
Ara no tenen ni acord ni múltiplex.
(So d'un telèfon mòbil) Doncs, senyors, caminem en la bona direcció.
I caminar
en la bona direcció seria aprovar esta proposta de resolució,
que no critica a ningú, sinó que indica el camí a
seguir, camí que s'haurà de seguir més prompte
que tard.
I, per tant, seria bo que les Corts Valencianes començaren
a caminar en eixa bona direcció.
No en la direcció
d'Hugo Chávez, sinó en la direcció de
l'Europa democràtica, de l'Europa de la llibertat
d'expressió, de la televisió europea sense fronteres.

Per cert, jo crec que vostés estan incomplint
també eixe punt en la directiva marc sobre llibertat, intercanvis
televisius.
Però.
.
.
, bé, no ho he volgut.
.
.
Ja tornarem a la
càrrega, perquè vostés amb Europa tenen algun
problema, tot i que ara el Comité de les Regions ha aprovat
l'informe Camps.
Però tenen algun tipus de complex o algun
tipus de problema amb el que és la normativa comunitària.
També crec que se podria mirar per ahí, perquè afecta
alguns dels punts de la directiva marc sobre televisió sense
fronteres.

Per tant, caminem en el bon camí.
Donem un pas
sensat de sentit comú.
Tenim un problema, estem aïllats.
Necessitem buscar socis en el tema del finançament, i eixos socis no
poden ser només que aquells que paguen molt i reben molt poc a
canvi, com són els catalans, la comunitat autònoma.
El poble
valencià s'ha expressat d'una forma pacífica i
molt ampla en Alacant per a exigir la restitució de la normalitat.
I
jo crec que vostés farien bé d'aprovar esta proposta i
encetar una nova etapa en el que seria la busca de solucions i no
conflictes en un tema que, des del nostre punt de vista, afecta molts
valencians que simplement volen vore una altra televisió
autònoma.

I espere escoltar-los per a vore si n'hi ha
sentit comú, o continuen vostés tancats en una posició
que ens allunya del que seria l'Europa democràtica.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Sí.
Moltes gràcies, senyor Morera.

En primer lloc volia dir-li, senyor Morera, que,
bé, en la cambra no sols n'hi han dos grups, n'hi han
diversos grups.
Per tant, jo, no vull tampoc que (inintel·ligible) .
.
.
com
vosté ha de defendre les seus tesis; però sí que,
¡home!
, en la mesura del possible se dirigisca vosté a la
cambra, no a un sol grup de la cambra.
Perquè n'hi han altres
grups també interessats en les seues propostes.

¿Grups que vullguen intervindre?
Sí, pel
Grup Parlamentari Socialista té la paraula la senyora Espí.

La senyora Espí de Navas:

Bueno, pues coincidir básicamente en los tres
puntos que dice que confluyen, el señor Morera, en este momento,
para que el gobierno valenciano cambie de una opinión, de una
opinión y de un gesto y de una actitud, desde nuestro punto de
vista, autoritaria y que, desde luego, ha sido un gesto sin precedentes en
la Europa democrática contemporánea, sin precedentes porque
no se entiende.
.
.

Comentaba la diputada catalana -es verdad-
del Partido Popular, en el parlamento de Cataluña, que la nueva era
de televisión permite ver Radio Cincinnati; y no sólo Radio
Cincinnati, vemos Al Qaeda y a todas las emisoras de televisión que
podemos acceder por cable.
Y no se entiende para nada que a los ciudadanos
de una comunidad que deciden democráticamente, porque quieren y
porque pueden, ver un medio de comunicación vecino, les sea impedido
ese derecho.

En cualquier caso me parece un buen momento para
negociar.
Recordar que mientras se estaba hablando de posibilidad de
salida, y el propio gobierno valenciano hablaba de la posibilidad de una
salida negociada con el gobierno, la base de múltiplex se le
concedió prácticamente a la comunidad, (remors) y se paralizó el
acuerdo porque estábamos en campaña electoral.
Olvidemos que
estábamos en campaña electoral, tomemos a favor el beneficio
de que en este momento preside la comunidad catalana quien estaba
negociando con la comunidad y estaba poniendo en manos de esta comunidad la
base de múltiplex y, por tanto, la posibilidad de emitir.

Y empecemos a hacer la política, a ser posible,
sin nocturnidad.
Cuando se cierra un repetidor porque hay una sentencia en
Alicante que en un momento determinado, posteriormente a eso, da la
posibilidad de entrar al repetidor, no ha sido así en Valencia y en
Alicante, el gesto de un gobierno de una comunidad, de la Comunidad
Valenciana, siglo XXI, cuatro millones de habitantes, gente que libremente
enciende y apaga las teclas de los televisores según sus propias
preferencias, por tanto, (veus) tienen capacidad para poderlo hacer, que el gobierno
valenciano tenga que recurrir a entrar a cerrar una emisora por la noche,
dice muy poco del gobierno que ejecuta esa acción.
Y dice muy poco
el tener que llevar a los tribunales lo que se puede conseguir a
través del diálogo.

Por nuestra parte, no voy a insistir en lo que son los
argumentos que ha dado el señor Morera, porque los compartimos
plenamente.
Pensamos que se debe abrir ese nuevo camino, que estaba
abierto, que por cuestión puramente electoral se paralizó.
Retomemos.
Las elecciones generales, efectivamente, han pasado.
Póngase en marcha la base de múltiplex y que verdaderamente
en la Comunidad Valenciana dejemos de dar un, desde mi punto de vista,
lamentable espectáculo con respecto a lo que son los derechos de
ciudadanía y los derechos de libertad de expresión,
cuestión esta que no solo ocurre no permitiendo emitir a la
televisión catalana, sino que la propia Televisión Valenciana
tiene unas dosis importantes de limitación en la emisión de
lo que ocurre en nuestra propia comunidad.

Por tanto, tampoco nos extraña la que fue la
actitud política del Partido Popular en ese momento, pero, de
verdad, estamos en un buen momento para modificar lo uno y lo otro, que
todos los ciudadanos puedan elegir lo que quieren ver y que la
Televisión Valenciana también dé sustento a las
opiniones y a las formas de entender lo que ocurre en la sociedad de todas
las opciones que hay en nuestra comunidad.

Por tanto, apoyaremos esta proposición de
Compromís, y me gustaría, de verdad, que el Partido Popular,
en este caso, el otro grupo parlamentario al que me dirijo también
directamente, reconsiderara la posición, y daríamos yo creo
que un ejemplo de parlamento que pone por encima los intereses del conjunto
de los ciudadanos de la comunidad, que tiene verdaderamente interés
en demostrar que somos capaces de mantener un equilibrio entre el respeto a
la norma y la creación de la misma, en que tenemos respeto por lo
que son las opiniones de los ciudadanos, y no solo las opiniones, sino los
derechos, que, desde mi punto de vista, no solo no les hemos permitido o
queremos no permitirles que vean determinado medio, sino que es que,
además, queremos que no puedan tener la posibilidad de manifestarse
y de tener unos medios de comunicación públicos que les
permitan, de verdad, manifestar su propia opinión.

Nada más y muchas gracias.

El senyor president:

Muchas gracias, señora Espí.

Sí, pel Grup Parlamentari Popular, té la
paraula el senyor Maluenda.

El senyor Maluenda Verdú:

Moltes gràcies, senyor president.

Bé, senyories, jo crec que.
.
.
, i estic
convençut d'això, que un govern responsable, i el
nostre, el de la Comunitat Valenciana, clar està, ho és,
té l'obligació de complir i fer complir la llei.
.
.
Té l'obligació de fer complir i de complir la llei, i
això és el que ha estat fent també en esta
qüestió.

Mire, vaig a referir-me a la legislació
socialista d'Espanya, vaig a referir-me a dos normes, a dos normes
del senyor Felipe González quan era president del Govern
d'Espanya, que són les que estan vigents i són les que
donen peu i donen cobertura jurídica a l'actuació que
ha fet el Consell de La Generalitat.
És la disposició
addicional sèptima de la Llei 46/1983, reguladora del tercer canal
de televisió, que obri la possibilitat que, mitjançant la
subscripció d'un conveni de reciprocitat, els programes de
televisions públiques d'una comunitat autònoma puguen
emetre's en l'àmbit geogràfic d'altra, i al
contrari també, sempre que els espais radioelèctrics
corresponents en els seus àmbits territorials siguen confrontants i
que utilitzen les freqüències que tinguen assignades pel
Ministeri d'Indústria, Turisme i Comerç.
Eixa és
la Llei 46/1983 del govern socialista d'Espanya.

El fet que les emissions televisives amb tecnologia
digital sense comptar amb la corresponent concessió administrativa,
estiga tipificat per la legislació en matèria audiovisual com
a infracció molt greu sancionada amb una multa econòmica
d'entre 60.
000 i 1 milió d'euros, de desenrotllament de
la llei 46 a què m'he referit.
Al mateix temps,
l'article 25.
1 de la Llei 31/1987, del 18 de desembre,
d'ordenació de les telecomunicacions, altra llei socialista
del govern del senyor Felipe González, preveu per a estos casos el
tancament de les emissions il·legals.
No dóna altra
solució: el tancament de les emissions il·legals.

El dret de tots els valencians i valencianes, no de
quatre milions, com ha dit la senyora il·lustre representant del
Grup Socialista, sinó de cinc milions que som a la Comunitat
Valenciana, eixe dret de poder triar cadena de televisió està
garantit per l'oferta plural existent a la Comunitat Valenciana, tant
de les cadenes estatals de televisió com de les cadenes
d'àmbit autonòmic i local.
Deixant a banda
l'oferta televisiva per satèl·lit i per cable, poden
sintonitzar-se a la Comunitat Valenciana en televisió per ones
terrestres analògica i digital, en l'àmbit estatal, 6
cadenes estatals de televisió analògica, 2 públiques i
4 privades, i 20 amb tecnologia digital terrestre, 5 públiques i la
resta privades.
En l'àmbit autonòmic, són 4 les
cadenes existents, 2 públiques i 2 privades.
En l'àmbit
local, s'han atorgat concessions per a l'explotació de
42 canals de televisió, a raó de 3 per demarcació amb
tecnologia digital terrestre, la major part dels quals emeten ja en proves
o de manera definitiva.
Algunes d'estes emissions també poden
sintonitzar-se amb tecnologia analògica de forma transitòria.
Per tant, el dret a elegir aquell canal que vullguen sintonitzar
està clarament respectat, inclús potenciat, a la Comunitat
Valenciana.

Existix per tant una àmplia oferta televisiva
gratuïta a la Comunitat Valenciana dins de la qual el ciutadà
pot triar segons els seus gustos i preferències.
A això ha
contribuït de manera molt decisiva el Consell de La Generalitat, ja
que la nostra comunitat ha segut pionera en la convocatòria i
resolució dels concursos per a l'adjudicació de les
concessions per a l'explotació dels canals de televisió
digital terrestre d'àmbit autonòmic i local.
Astò ha permés augmentar de forma considerable el nombre de
canals de televisió als quals els ciutadans puguen accedir
gratuïtament, ampliant i reforçant aixina el dret dels
valencians i valencianes, d'eixos cinc milions de valencians i
valencianes, a triar la cadena de televisió.

La interlocutòria del 29 de gener del 2008 de
la Sala Contenciosa Administrativa del Tribunal Superior de Justícia
de la Comunitat Valenciana, ha desestimat la sol·licitud
d'Acció Cultural perquè s'acordara la
suspensió cautelar de la mesura de cessament de les emissions fins a
la resolució del procés mitjançant sentència,
clausura que se va fer pel compliment de les normes legals a què
m'he referit i que el Consell de La Generalitat té
l'obligació no solament de complir, sinó, a més,
de fer complir.

Si algun dels diputats aquí presents coneix
d'altres situació il·legals a què s'han
referit, que jo no conec, però si les coneixen, deuen anar al jutjat
de  guàrdia i denunciar-les com a bons ciutadans, deuen anar al
jutjat de guàrdia i denunciar-les.
Jo no les conec.

Mire, el tancament o la clausura d'altres
repetidors a banda dels que seran tancats, que estan situats en territori
d'Acció Cultural, hi ha altres accions que, en compliment de
la normativa vigent, ha posat en marxa La Generalitat i ha obert nous
expedients sancionadors contra la Fundació Ramon Muntaner i contra
Acció Cultural pels centres emissors d'Alginet i Llosa de
Ranes, quant a la primera, i Calicanto en València, respecte a la
segona, perquè.
.
.
, és el que se contemplen tots els centres
des que s'emeten els programes de TV3 i altres canals públics
catalans amb tecnologia digital per a la Comunitat Valenciana.

¿I per què se fa això?
Perquè no hi ha reciprocitat, que és el que marca la llei,
l'excepció que marca la llei és la reciprocitat, i no
existix.
Pel part del Consell de La Generalitat s'ha intentat amb el
govern de Catalunya aplegar a acords i que, en la mateixa mesura que se
puguen vore a la Comunitat Valenciana emissions de TV3, puguen vore's
a Catalunya emissions de Canal 9.
Però eixa reciprocitat no troba
bon acolliment en Catalunya i, per tant, davant eixa situació, que
ells mateixa creen, (remors) perquè rebutgen la possibilitat que Canal 9 es veja
allí, s'aplica la norma, les normes legals a què
m'he referit anteriorment i que, repetixc, són decisions que
en el seu dia la majoria socialista d'Espanya, legítima, va
adoptar.
Són normes jurídiques d'obligat compliment per
als governs.
.
.
És d'obligat compliment per als ciutadans,
però també per als governs, és el compliment de
l'exigència que ho complixquen altres, i això és
el que està duguent-se a efecte.

Per tant, no li busque la seua senyoria els treus peus
al gat, estem davant un problema d'aplicació i de respecte
d'una llei, davant un problema que l'ordenament jurídic
diu clarament que, si no se complixen els requisits que exigix la
normativa, l'única solució que hi ha és
clausurar-ho, igual que en urbanisme qualsevol il·legalitat no
té altra solució només que el derrocar.
Doncs, igual
ocorre amb astò.
I és una norma, repetixc, que forma part de
l'ordenament jurídic de l'estat, que se va aprovar quan
el Partit Socialista governava en Espanya baix la batuta o el govern
-ho dic amb el màxim respecte- del senyor Felipe
González, i acordat i aprovat per una majoria legítima que
llavors hi havia en la cambra.

No hi ha havut ningun govern posterior, ni del Partit
Popular ni del Partit Socialista, que ara està governant en una
segona nova legislatura, en una nova etapa del president senyor
Rodríguez Zapatero, és la seua segona legislatura, no hi ha
havut ninguna iniciativa per a modificar eixa norma.
Per tant, la norma
és vigent i l'obligació del Consell és
complir-la i fer-la complir, i això només és el que ha
fet.

Moltes gràcies.
.
.
.
Per tant, senyoria,
s'entén que anem votar-li en contra la seua iniciativa.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Maluenda.

Sí, per a rèplica, té la paraula
el senyor Morera.

El senyor Morera Català:

Moltes gràcies, senyor president.

Primer que res, agrair el vot favorable del Grup
Socialista a esta proposta de resolució.
Crec que mos estem situant
els dos grups en el terreny de la normalitat, de la democràcia, de
la llibertat d'expressió, de la busca d'acords i no del
conflicte permanent en un tema sensible.

Mire, senyor Maluenda, no ho entenc, la seua
posició: ¿per què ara esta actuació del govern
valencià, si portem més de vint anys estes emissions arribant
a les cases d'aquells que vullguen vore esta televisió?
,
¿per què ara?

Tenia, evidentment, esta decisió un rerefons
clarament electoral, eleccions autonòmiques i eleccions generals.
Ha
passat això, (veus) ha passat i vostés continuen erre que erre, sense voluntat
d'arribar a acords, i això és roín per a les
nostres possibilitats com a poble, com a govern que necessitem buscar
acords amb altres comunitats autònomes per a impulsar projectes
estratègics, i esta decisió ens allunya d'això,
ens crea enemistats.
(Veus) Presentem una cara poc agradable als nostres veïns.
Jo
vullc que hi haja reciprocitat, però no entenc per què no
s'ha arribat a eixa decisió de dotar de legalitat, en un
context diferent, la llei que vosté mos ha anunciat.

Per cert, la llei no és socialista.
Una vegada
s'aprova pel Congrés de Diputats és llei
obligatòria per a tots els ciutadans.
(Remors) És que mantenir-mos en eixa dialèctica
és una dialèctica que no mos porta a ningun lloc.
I hem de
ser respectuosos amb la legalitat, i jo sé que vosté ho
és, per tant, m'estranya que diga això d'una llei
que s'ha aprovat al Congrés de Diputats i és norma.

Però eixa llei tenia a vore amb una
situació que ara els canvis tecnològics han canviat
completament.
Estàvem parlant en aquell moment d'intercanvis
de freqüències per ones hertzianes, i ara estem parlant de
possibilitat que arribe la reciprocitat en un marc de televisió
digital.
Això és el que estem parlant, si n'hi ha
voluntat política o no.
I me consta que per part de l'altra
part n'hi havia voluntat, n'hi ha voluntat de.
.
.
, i li done en
això la raó, de rectificar una situació que no era
justa, i és que ací puguérem vore o puguérem
rebre una televisió i que les nostres televisions, Punt Dos i Canal
9, no es puguérem vore allà, els que les vullgueren vore.

Això és normalitat, això
és sentit comú, això és avançar cap al
terreny a què cal arribar.
I el que vosté, el seu grup i, per
tant, entenc que el govern valencià defensa ací és
anar passos enrere, anar a unes posicions que ens connecten més amb
altres tipus de règims polítics poc democràtics, que
clausuren i que prohibixen la llibertat d'expressió.
¡No
ho entenc!

Vosté m'ha vingut a donar una
argumentació, doncs, per eixir del pas, però no és el
que tocaria.
Ha canviat la situació, és necessari que caminem
en l'altra direcció, no n'hi ha cap ciutadà que
haja protestat d'eixes (ininte­l·ligible) .
.
.
, són vostés i la seua cabuderia.
(Veus)

Diu vosté que acudim als tribunals a denunciar
incompliments de tal.
.
.
Doncs, mire, ja li ho dic, la concessió de
la TDT, que segons vosté va ampliar d'una forma notable el
panorama televisiu valencià, està incomplint-se, i
vostés no posen el mateix vigor en eixos incompliments que en el que
podria ser una necessitat de superar alguns defectes, com és la
instal·lació dels repetidors de la TV3.
S'està
incomplint, en lleis que s'han fet en estes Corts.
I mire, li
donaré només una dada: no es complix en
l'emissió en valencià.
El 20% de la TDT que
s'està emetent, entre ells la del seu amic Jiménez
Losantos, no complix.
No és amic seu?
Jo pensava que sí que
ho era.
(Rient)
Bé, serà a partir d'ara que ja no és amic (veus), perquè.
.
.

El senyor president:

Senyories, per favor.
.
.

El senyor Morera Català:

Bé, si no és amic, no sé si
serà enemic, perquè hui acaba de dir que València
és la capital de Bulgària, ho ha tornat a dir.
I, bé,
ha parlat d'una sèrie de coses que, escolte, falten a
l'honorabilitat de les nostres institucions.

No complixen.
Són vostés govern, ja li
pot informar al competent en la matèria.
Les TDT de Jiménez
Losantos, les quatre, de Libertad Digital, no complixen la normativa
valenciana en obligació dels paràmetres en valencià.
Veu, ja li n'he dit una.
Actuen vostés governativament,
posen-ho en coneixement dels jutjats.
Vostés van donar eixes
concessions.
Per tant, estan incomplint.

Siguem seriosos.
Situem-nos en maig de 2008, la
necessitat que tenim de buscar aliats pròxims de cara a les nostres
infraestructures, de cara a la negociació d'un acord de
finançament.
Han passat les eleccions, el poble valencià
s'ha expressat d'una forma prou ampla.
No tot el poble
valencià, però és que açò al qui li ha
picat, s'ha manifestat.
I no conec a ningú que s'haja
manifestat en contra de poder enxufar la televisió que vullga.
No siguen censors, no
siguen.
.
.
El temps de la Inquisició ja ha passat, el temps de la
Inquisició ja ha passat.
Situem-nos en la normalitat.
I la
normalitat és que entre dos governs autònoms s'han de
buscar acords, i també amb el govern central.

El senyor president:

Senyor Morera, vaja concloent.
Gràcies.

El senyor Morera Català:

I això és el que li demane.
I tota la
resta és garbella d'aigua.
Busquen vostés el sentit
comú, busca d'acords i superar esta situació.
I actuen
vostés amb la mateixa contundència amb els seus amics, o
enemics o el que siga, Jiménez Losantos.
És clar, amic meu,
ja li puc dir que no és.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Morera.

Sí, senyor Maluenda.
(Veus) Moltes gràcies,
senyor Maluenda.

El senyor Maluenda Verdú:

Gràcies, senyor president.

Mire, senyor Morera, per a vosté
democràcia, llibertat d'expressió, és votar a
favor de les seues iniciatives.
El qui no vota a favor de les seues
iniciatives ni és demòcrata, ni utilitza la llibertat
d'expressió ni la respecta.

Mire, eixa teoria seua que quan els ciutadans no
protesten, no cal exigir el compliment de la llei, haurà
d'admetre que, almenys, és singular, és singular,
és singular.
Eixa és la seua teoria.
Ho ha dit més
clar que l'auia.
Que com els ciutadans no han protestat, no cal
exigir el compliment de la llei.
Ah!
Mire vosté, reflexione la seua
senyoria.

Mire, ni sóc amic ni enemic del senyor
Jiménez Losantos, que vosté ha anomenat, entre altres coses,
perquè ni el conec ni em coneix, entre altres coses.
Si vosté
coneix eixa situació que ha dit, li reitere que té
l'obligació -jo no la conec-, té
l'obligació de, si hi ha incompliment de la legislació,
encara que ningun ciutadà proteste, anar i denunciar-ho al jutjat de
guàrdia.

Mire vosté, què és el que ocorre?
És molt clar el que ha ocorregut al llarg d'estos mesos.
Vosté diu: «Vespres d'eleccions.
» No han sigut
vespres d'eleccions.
Mire, els antecedents són els
següents.
La prefectura provincial d'inspecció de
telecomunicacions i la unitat del cos nacional de policia adscrita a la
Comunitat Valenciana, van constatar que s'emetien per tecnologia
digital programes de televisió pública autonòmica de
Catalunya per a la Comunitat Valenciana des dels centre emissors de
Mondúber, del mont Bartolo i del Pozo de las Nieves en la serra de
la Carrasqueta.

També és un fet comprovable que els
terrenys on es trobaven són propietat d'Acció Cultural
-crec que es diu-, Associació Acció Cultural
-sí, crec que es diu.
Esta associació no compta amb la
preceptiva concessió administrativa per a l'explotació
del servici públic de televisió digital terrestre.
I eixe
atorgament sí que és competència de La Generalitat,
per això mos consta que no el té.
Tant la gestió del
servici públic de televisió digital terrestre com
l'ocupació de l'espectre radioelèctric.
.
.
(remors i pausa) -gràcies,
senyor president-.
.
.

El senyor president:

Senyories.
.
.

El senyor Maluenda Verdú:

.
.
.
com a bé de domini públic,
exigixen estar en possessió del corresponent títol
habilitant, habilitant els repetidors.

Tampoc ha existit ningun tipus de conveni de
col·laboració -el que me referia abans-, de la
reciprocitat entre les comunitats autònomes de Catalunya i la de la
Comunitat Valenciana que done cobertura legal a estes emissions.
I
sí que hem intentat aplegar a un acord de reciprocitat, però
al govern de Catalunya, pareix ser, i està en el seu legítim
dret, que no li interessa.

És veritat que he dit que és el
compliment de les lleis socialistes, ho he dit, però he deixat
constància de les lleis socialistes legítimes promulgades
quan el senyor Felipe González era president del Govern
d'Espanya i disfrutaven de majoria suficient en el Congrés per
a promulgar-les.
Per tant, ho he dit, no he enganyat a ningú.
Però no deixen de ser iniciatives aprovades per la majoria del
parlament, la majoria socialista, i presentades pel govern presidit pel
senyor Felipe González.
Per tant, són iniciatives
legislatives socialistes, socialistes, agrade o no agrade.

Podria parlar-li, (veus) podria parlar-li, però crec que no hi ha
suficient temps, de totes les resolucions del procediment que s'ha
dut a efecte en els tribunals, que la seua senyoria segur que coneix,
però seria.
.
.
mire, podríem estar.
.
.
segur que no
podria, perquè me queda minut i mig.

Però sí que vull deixar
constància, una volta més, que l'actuació del
Consell de La Generalitat ha sigut exquisida, ha sigut exquisida a
l'hora de defensar els drets dels valencians.
Primer, perquè
ningun valencià, ningun d'eixos cinc milions de valencians o
valencianes poguera lamentar no tindre l'opció de triar
aquella emissora de televisió que vullga sintonitzar.
El primer que
s'ha fet ha sigut potenciar l'existència i la
possibilitat que hi haja diversitat d'oferta a la Comunitat
Valenciana.
I li he llegit anteriorment, en la primera intervenció,
totes les emissores de televisió que estan funcionant a la Comunitat
Valenciana i quantes en són de caràcter privat, i quantes en
són de caràcter públic i quins són els
procediments tècnics pels quals emeten.
Per tant, el primer va ser
que els ciutadans valencians tingueren eixa diversitat d'oferta
perquè no se sentiren ferits mai en els seus drets constitucionals.

I a continuació, va ser exigir el compliment de
la llei, exigir el compliment de la llei fent requeriments previs a
l'Associació Acció Cultural perquè tancaren els
repetidors que no comptaven amb llicència.
I com no van fer cas, es
va fer una denúncia en els jutjats.
I són els jutjats els qui
en compliment d'eixes dos normes jurídiques presentades pel
grup Socialista i aprovades per la majoria socialista en el Congrés
quan el senyor Felipe González era el president d'Espanya, en
virtut de l'aplicació d'eixes normes, s'ha fet la
clausura dels repetidors.
El govern valencià ha complit de forma
escrupolosa el contingut de l'ordenament jurídic espanyol.

Res més i gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Maluenda.

Conclòs el debat, anem a passar a la
votació.
Vots a favor de la proposta de resolució?
7.
Vots en
contra?
8.
Per 8 vots en contra i 7 a favor queda rebutjada la
proposició no de llei.

Senyories, tocava ara.
.
.

El senyor Godoy García:

Le rogaría si podemos esperar tres minutos,
porque me acaba de decir que estaba aparcando.

El senyor president:

A eso iba.

Señorías, si les parece bien,
suspendemos.
.
.
(veus) suspendemos por tres minutos y continuamos o vemos la siguiente,
como ustedes quieran.
(Veus) (S'interromp la gravació)

Suspendemos un minuto.

(Se suspén la reunió durant uns minuts)

El senyor president:

Vamos a reanudar, señorías.

Proposició no de llei sobre la supressió
del transbordament a l'estació de Xàtiva, presentada
pel Grup Parlamentari Esquerra Unida-Bloc-Verds-IR: Compromís (RE
número 13.
094, BOC número 56)

El senyor president:

De acuerdo con los portavoces, pasamos a la
proposición número 13: presa en consideració de la
Proposició no de llei sobre la supressió del transbordament a
l'estació de Xàtiva, presentada pel Grup Parlamentari
Esquerra Unida-Els Verds-Esquerra Republicana: Compromís.

Per a la seua defensa, té la paraula el senyor
Morera.

El senyor Morera Català:

Bé.
Crec que esta proposició no de llei
també té plena actualitat.

Este dissabte passat s'han mobilitzat una
sèrie de ciutadans no només d'Alcoi, sinó de
totes les ciutats implicades en una qüestió que ha merescut
intensos debats en la zona.
I és que la línia
Xàtiva-Alcoi, transferida.
.
.
que l'any 1984 el Consell de
Ministres va declarar línia ferrocarril clausurada i que La
Generalitat es va comprometre a assolir el dèficit que hauria de
comportar la seua explotació.

La veritat és que la línia té
unes deficiències estructurals importants, i el que venim a demanar
ací és la superació d'estos dèficits.
Una
de les coses que paralitzen moltíssim que esta línia puga
tindre major potència és la qüestió del
transbordament en l'estació de Xàtiva.
Si no
fóra necessari eixe transbordament, segurament la línia
tindria major viabilitat, més rapidesa i, per tant, es podria
incrementar la freqüència de pas entre trens entre Alcoi i
Xàtiva.
Estem parlant que esta línia unix ciutats
importantíssimes, dos capitals de comarca, i que passa per municipis
com Concentaina, Muro, Albaida, etcètera.

I en eixe sentit, esta reivindicació que hui
portem ací a les Corts Valencianes és que ha estat aprovada,
debatuda, pels municipis en qüestió per a potenciar esta
línia fèrria tan important en les comarques centrals
valencians.
Ara que s'està parlant ja d'una forma
seriosa, d'una forma important, d'aconseguir la cessió
de la xarxa de rodalies, seria convenient que mos plantejarem que una
línia que sufraga la Generalitat valenciana.
.
.
doncs aprovar
esta iniciativa per a millorar la seua viabilitat.

Bàsicament el que diem ací són
dos coses.
És que se suprimisca el transbordament en Xàtiva,
és a dir, que siga una línia continua la que va de la
línia des de València fins Alcoi, que no s'haja de fer
una parada, que retarda moltíssim.
I, per altra banda, que
s'incremente la freqüència de pas entre trens
d'Alcoi i Xàtiva.

Caldrà, efectivament, buscar un nou conveni amb
la Renfe per aconseguir major dotació i inversió en el que
seria la línia entre Xàtiva i Alcoi, però això
s'ha de buscar en eixe nou conveni que s'hauria
d'establir.

És una proposta sensata, és una proposta
que s'està esperant amb interés en les comarques
afectades.
I mentres constatem que hi ha una gran inversió per a
l'alta velocitat per part del govern central, este transport, el
transport de rodalies, que és un transport que utilitzen la majoria
dels ciutadans, si més no, els que no tenen possibilitat de viatjar
en cotxe.
.
.
I en un context que la necessitat de potenciació de
les vies de comunicació públiques i per ferrocarril, crec que
tots estarem d'acord en la necessitat de potenciar, en
 línia del que planteja la proposta de resolució, esta
línia tan important que unix les dos capitals de Xàtiva i
Alcoi.

I, per tant, el que demanem és que siga
aprovada esta proposició no de llei a les Corts Valencianes.

Res més, senyor president.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Morera.

A esta proposició no de llei hi ha esmena
presentada pel Grup Parlamentari Popular.

Per a la seua defensa, té la paraula el senyor
Maluenda.

El senyor Maluenda Verdú:

Moltes gràcies, senyor president.

Mire, senyor Morera, estem totalment d'acord amb
el que la seua senyoria ha dit i el que vosté pretén amb la
seua iniciativa.
Faltaria més!
I també reconeixem i
agraïm la sensibilitat d'eixes persones que s'han
manifestat per exigir una solució urgent a esta qüestió.
Totalment d'acord amb elles.
I mos pareix molt oportú que ho
hagen fet.

Però jo crec que hem de centrar-mos un poquet
en els precedents d'este tema, perquè tenim clar quin ha sigut
tot el camí que s'ha recorregut des de la primera legislatura
d'estes Corts, en una qüestió que sempre.
.
.
he de
reconéixer que eren propostes que feia el senyor Alfredo Botella i
que sempre trobaven el recolzament del Grup Parlamentari Popular, sempre, i
sempre aplegàvem a redaccions conjuntes.

Mire, com diu el primer paràgraf de la seua
exposició de motius, de la proposició no de llei, en
l'any 1984, el Consell de Ministres va declarar la línia de
ferrocarril València-Xàtiva-Alcoi com a deficitària i,
en conseqüència, va proposar la seua clausura.
Ahí el
primer govern socialista d'Espanya anava a clausurar la línia,
ahí mos quedaven sense la línia de Xàtiva-Alcoi.
Això ho sap la seua senyoria.

A partir d'eixe moment, La Generalitat es va
comprometre a assumir el dèficit que deuria comptar la seua
explotació per part de Renfe.
El govern socialista de La Generalitat
es va comprometre ja des d'eixe moment, perquè entenia que era
un desgavell el que pretenia el ministeri des de Madrid.

Els acords que es van firmar en eixe inici han sigut
els següents: el 12 de març de 1997 se firma un protocol
d'intencions entre la Generalitat valenciana i Renfe.
Faig esta
matisació perquè veja que, a pesar que el govern de La
Generalitat -quan tenia majoria el Partit Socialista- estava
d'acord que s'havia de mantindre la línia, mai van fer
res per aconseguir-ho, no se van atrevir a exigir-li a Madrid; allò
de l'època de don Alfonso que dia que «quien se mueva no
sale en la foto».
Doncs això és el que passava,
perquè no van fer res.
.
.
fins al 12 de març de 1997 no hi va
haver un protocol d'intencions entre La Generalitat i Renfe per a
prestar prestacions de servicis ferroviaris regionals en la línia
Xàtiva-Alcoi.

El 24 de juliol de 1997, conveni entre La Generalitat
i Renfe per a la prestació de servicis ferroviaris regionals en la
línia Xàtiva-Alcoi.
El 28 de setembre de l'any 2000,
segons conveni entre la Generalitat valenciana i Renfe, per a la
prestació de servicis ferroviaris regionals en la línia
Xàtiva-Alcoi.
El 16 de juliol de 2001, tercer conveni entre la
Generalitat valenciana i Renfe, per a la prestació de servicis
ferroviaris regionals i tal, període d'agost de 2000 a juliol
de 2002.

A partir d'aquí ja no s'han firmat
nous convenis.
Vosté situe's en les dates, situe's en
els canvis de majories socialistes a Madrid.
Situe's i
comprendrà què és el que ha ocorregut aquí
sempre: que el Partit Socialista mai ha volgut entrar a esta
qüestió i donar-li solució.

Per això dia que a partir d'aquí
no s'han firmat nous convenis per no acceptar Renfe les propostes de
la Conselleria d'Infraestructures i Transports sobre el material
mòbil.
Se tracta, per tant, d'unes infraestructures de
titularitat estatal, que el seu manteniment correspon al Ministeri de
Foment i Adif, si bé en els pressupostos de 2008 no contempla
ninguna partida al respecte, ni un sol euret per esta qüestió.

Sobre el text de la resolució que vosté
planteja hem de dir el següent.
Se proposen tres punts en la
resolució:

«Instar la Conselleria d'Infraestructures
i Transports a la supressió del transbord en l'estació
de Xàtiva.

»Instar la Conselleria d'Infraestructures
i Transports a incrementar la freqüència de pas entre Alcoi i
Xàtiva.

»Instar el conseller a firmar un nou conveni amb
Renfe mentres no se produïsca la cessió a La Generalitat de la
gestió dels servicis de transport de viatgers per ferrocarril amb
origen i destí a la Comunitat Valenciana».

Eixa és la seua iniciativa, que mos pareix molt
correcta, però que volem comentar.

Primera.
No és possible de moment eliminar el
transbord.
Per què no és possible?
Mire, senzillament
perquè la línia Xàtiva-Alcoi no està
electrificada.
Mentres que no s'electrifique eixa línia no se
pot evitar el transbordament en Xàtiva, senzillament per
això.
Quan eixa línia estiguera electrificada, clar que
sí, seria convenient i necessari que s'evitara eixe
transbordament.

El segon punt, sobre incrementar la
freqüència de pas.
Una volta se produïsca la
transferència de la línia a La Generalitat se podrà
procedir a l'adequació de les freqüències de pas,
d'acord amb el que l'explotació de la línia i la
necessitat dels usuaris exigisquen.
Amb tota seguretat, eixe és el
nostre compromís també, perquè coincidim en el de
vosté.

Respecte al tercer punt, que diu «instar el
Consell a activar un nou conveni.
.
.
».
Clar que sí.
Respecte al
tercer punt hem de recordar que el pressupost de La Generalitat per a 2008
preveu la col·laboració amb entitats públiques o
administracions per al manteniment i millora del transport de viatgers no
pertanyents a l'àmbit competencial de La Generalitat,
però amb interés per la seua incidència en la
vertebració territorial a la comunitat.
Per això se disposa
d'una subvenció específica per al manteniment de
l'explotació de línia Xàtiva-Alcoi mentre no es
produïsca el traspàs de la línia per a l'estat.
Està detinguda la firma d'eixe protocol.
No volen
traure'l del caixó, posar-lo damunt la taula i instar que se
firme.

Per altra banda, el 14 de novembre de 2007 el
conseller d'Infraestructures i Transport va mantindre una
reunió amb el secretari d'estat d'Infraestructures en la
qual se va aplegar a un principi d'acord sobre el futur de la
línia de Xàtiva-Alcoi.
A un principi d'acord.
En estos
moments, La Generalitat ha redactat i ha enviat a l'estat un protocol
de col·laboració per iniciar els tràmits de cara a la
transferència de la línia sobre les següents bases:

«La Generalitat executarà l'obra de
millora d'infraestructura de la línia en el tram de la variant
entre Benigànim i Montaverner -però quan tinguem la
titularitat, quan tinguem la titularitat-.
L'estat
executarà l'obra de millora d'infraestructures en tota
la resta de la línia».
Abans de donar-mos la titularitat, com
ha de ser, que no tinguem el que mos va ocórrer quan vam assumir per
criteris electorals, a tota urgència, la competència de la
seguretat social i mos va vindre amb aquell forat tan gran.

Sobre esta última actuació, la variant
de Benigànim, ja té un projecte constructiu supervisat, i
s'ha licitat l'execució de la nova estació
d'Albaida per aproximar-la a la població i facilitar
l'accés a les persones de mobilitat reduïda.

Per tot això, i coincidint amb la seua
preocupació i amb la seua sensibilitat, l'esmena que li
plantegem és la següent:

«Les Corts Valencianes manifesten el seu suport
a les gestions que realitza el Consell respecte a la línia
Xàtiva-Alcoi i l'insten a continuar impulsant la firma
d'un protocol de col·laboració amb el Ministeri de
Foment que permeta la renovació integral de la línia per
mitjà de l'actuació conjunta de
l'administració general de l'Estat i de La Generalitat,
la transferència de la línia a La Generalitat».

Això crec que és el que vosté ha
defensat, crec que és el que vosté aspira a aconseguir.
I
això és el que mosatros estem compromesos des de la primera
legislatura d'estes Corts en lluitar any rere any, governara a Madrid
qui governara, sempre ho hem fet, i continuem en la mateixa línia.
Tant de bo, tant de bo siga estam la legislatura que aconseguim, a banda
del que vosté ha comentat de rodalies, que també compartim
eixe criteri, a banda d'això, mire, tant de bo siga esta la
legislatura que aconseguim rebre eixa línia actualitzada,
modernitzada i que siga de titularitat de La Generalitat per a poder
donar-li l'impuls que mereix.
Perquè una comarca
econòmicament i socialment tan important com és tota la zona
de l'Alcoià i del Comptat, que no se quede deslligada en
absolut del que és la capital del regne, del que és la
capital de la Comunitat Valenciana.

Per tant, sí que estem d'acord amb
vosté, estem d'acord amb la seua sensibilitat i amb el seu
plantejament, i preguem que mos accepte l'esmena que
l'únic que fa és actualitzar la situació al
moment present.

Res més i moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies,
senyor Maluenda.

Per acceptar o rebutjar l'esmena té la
paraula el senyor Morera.

El senyor Morera Català:

Moltes gràcies, senyor president.

La veritat és que jo vull.
.
.
Crec que compartim
els objectius.
Sabem que estos objectius estan en gran mesura en
funció del govern central.
Però he vist en la posició
del portaveu del Grup Popular un avanç en allò que nosaltres
entenem que hauria de ser una solució.
No tot l'avanç
que voldríem, però sí un avanç.
I
m'agradaria saber si encara estem a temps de poder transaccionar
l'esmena, però en principi jo ho veig com una base factible
per a poder arribar a un acord, que m'agradaria que també se
poguera incorporar el Grup Socialista.

El senyor president:

Sí, vist que hi ha
una oferta de transacció.
.
.

El senyor Maluenda Verdú:

No serà este grup
qui s'opose que puguem arribar a un acord.
.
.

El senyor president:

Ni esta presidència
tampoc.

Senyories, suspenem per tres minuts.

(Se suspén la reunió a les 12 hores i 20
minuts)

(Es reprén la reunió a les 12 hores i 35
minuts)

El senyor president:

Ha arribat a esta
presidència una proposta alternativa, que jo espere que el senyor
secretari faça lectura d'esta.

El senyor secretari:

Sí, senyor
president.

La proposta alternativa seria:

«Substituir el text pel següent:

«Les Corts Valencianes manifesten el seu suport
a les gestions que realitza el Consell respecte a la línia
Xàtiva-Alcoi, i l'insten a continuar impulsant la firma
d'un protocol de col·laboració amb el Ministeri de
Foment que permeta la renovació integral de la línia, per
mitjà de l'actuació conjunta de
l'administració general de l'Estat i de La Generalitat,
la transferència de la línia a La Generalitat.

»2.
Igualment, Les Corts insten la conselleria i
el ministeri que, quan les circumstàncies tècniques i la
titularitat ho permeten, se suprimisca el transbordament a
l'estació de Xàtiva.

»Firmat avui pels portaveus dels tres
grups.
»

El senyor president:

Senyories, anem a votar
primerament la proposta alternativa.
Vots a favor?
Per unanimitat queda
aprovada.

Per a explicació de vot té la paraula el
senyor Godoy.

El senyor Godoy García:

Moltes gràcies,
senyor president.

La modernización de la línea ferroviaria
Xàtiva-Alcoi, la transferencia de esta línea a la Generalitat
valenciana, como saben sus señorías, forma parte del programa
electoral socialista.
Y durante estos últimos años, durante
todos ellos, ha sido objeto de un conjunto de propuestas del Grupo
Parlamentario Socialista en estas Cortes para avanzar en ese camino y para
mejorar las condiciones de toda la línea y de sus estaciones.

Simplemente, a modo de ejemplo, yo quisiera citar
algunas de estas propuestas realizadas por el Grupo Socialista.

En los últimos presupuestos pedíamos al
Consell que colaborara con el gobierno central en la mejora de la
línea Alcoi-Xàtiva, que realizara las inversiones
comprometidas en el Plan de infraestructuras estratégicas de la
Comunidad Valenciana en la variante de Benigánim y Montaverner y en
un nuevo canal de acceso y estación de Ontinyent, en cumplimiento
del Plan de infraestructuras estratégicas de la Comunidad
Valenciana, y también a que impulsara la transferencia de esta
línea a La Generalitat.
Son todas estas cuestiones las que se han
recogido ahora dentro de la enmienda transaccionada por los grupos
parlamentarios unánimemente.

Pedíamos en otra propuesta de la
modernización de la línea Alcoi-Xàtiva, las obras de
la variante de Benigánim a Montaverner y nuevo ramal de acceso y
estación de Ontinyent, con un coste global de 31 millones de euros,
que es el compromiso del Consell, justamente esa cantidad, en el Plan de
infraestructuras estratégicas de la Comunidad Valenciana.

Y pedíamos también la
colaboración del Consell con 250.
000 euros para mantenimiento del
servicio, y con otros 250.
000 para la accesibilidad a estaciones y trenes
en la línea Xàtiva-Alcoi.

Por tanto, yo quiero dejar claro el compromiso del
Grupo Parlamentario Socialista con lo que hoy estamos viviendo los tres
grupos parlamentarios.
Y por esa cuestión hemos pedido al Ministerio
de Fomento durante estos últimos años también que se
comprometiera con inversiones de modernización de la línea
Alcoi-Xàtiva y que respondiera afirmativamente a la transferencia de
la misma a la Generalitat valenciana.

Y hemos de decir, señorías, que el
Ministerio de Fomento ha realizado pasos positivos en ambos sentidos.
Ha
encargado, como ustedes bien conocen, un proyecto de modernización
de la línea que está en sus fases finales de
redacción, y ha pedido al Consell un borrador de protocolo para
repartir las obras y responsabilidades entre ambas instituciones y para
poder efectuar la transferencia.
Dicho borrador, señorías, ha
sido enviado por la conselleria al ministerio a comienzos del año 2008.
Por lo
cual, vamos a seguir trabajando para que los pasos dados se completen en
esta legislatura.

Por otra parte, señorías, desde el Grupo
Socialista hemos apoyado también las actuaciones de la conselleria.
.
.

El senyor president:

Silencio, por
favor.
.
.

El senyor Godoy García:

.
.
.
que se han dirigido
a introducir mejoras en la línea o a solicitar al ministerio la
firma del protocolo de modernización y transferencia a La
Generalitat de la línea Xàtiva-Alcoi, tanto la
renovación de la estación de Albaida como la firma del
mencionado protocolo de modernización, cuyo borrador, como he dicho,
ha sido enviado por la conselleria al Ministerio de Fomento.

Les adelanto entonces, les he de decir que el Grupo
Socialista ha estado y sigue estando en la mejor disposición para
apoyar un compromiso institucional, tal como hemos realizado, sobre la base
de que la Generalitat valenciana debe asumir las obras de mejora del
trazado, renovación de vía, señalización y
comunicación de la variante de Benigánim y Montaverner, de 11
kilómetros de longitud, y el nuevo ramal de acceso y estación
de Ontinyent, según está estipulado en el PIE 2004-2010.
Y
por su parte, el Ministerio de Fomento debe asumir la parte de obras de
modernización del tramo situado entre los puntos 0 y 8 y 23,5-63,7,
el acondicionamiento de estaciones y apeaderos, así como la
consolidación de la infraestructura existente.

Por lo que respecta finalmente a la propuesta de
supresión de transbordos, evidentemente, en el marco del protocolo
que se firme, que deseamos que pueda realizarse con el menor tiempo posible
y en los mejores plazos posibles y en el marco de la transferencia
realizada a la Generalitat valenciana, una vez que las condiciones
técnicas lo permitan, esperamos que también pueda culminarse
todo el proceso y pueda realizarse también la supresión que
siempre es deseable de los transbordos en Xàtiva.

Por tanto, y por esa razón, hemos apoyado las
propuestas presentadas, y desde luego tenemos el compromiso y vamos a
seguir impulsando lo que nos parece que es fundamental: y es la firma del
protocolo entre el Ministerio de Fomento y la Generalitat valenciana, que
es lo que de verdad dará luz verde a todo un conjunto de actuaciones
de modernización de la línea, dará luz verde a una
transferencia que nos consta que existe la mejor disposición por
parte del Ministerio de Fomento también, y dará luz verde
también a que, permitiendo las condiciones técnicas, puedan
suprimir esos transbordos y pueda potenciarse esta línea de
comunicación en una comarca que precisa de todo el apoyo de la
Generalitat valenciana.

El senyor president:

Muchas gracias,
señor Godoy.

Señorías, vamos a suspender durante
veinte segundos, y luego, los portavoces, que se acerquen un momento a la
mesa.

(Se suspén la reunió durant uns minuts)

Proposició no de llei sobre el desdoblament de
l'A-68 pel traçat de l'actual carretera N-232, des
d'Alcanyís fins a Vinaròs, presentada pel Grup
Parlamentari Socialista (RE número 13.
009, BOC número 56)

El senyor president:

(Inoïble) .
.
.
Passem ara a la proposició no de llei que
havíem deixat en suspens, la número 9: presa en
consideració a la Proposició no de llei sobre el desdoblament
de l'A-68 pel traçat de l'actual carretera nacional 232
des d'Alcanyís fins a Vinaròs, presentada pel Grup
Parlamentari Socialista.

Per a la seua defensa té la paraula el senyor
Puig.

El senyor Puig i Ferrer:

Moltes gràcies, president.
I moltes
gràcies per la seva amabilitat per tal de retardar este punt de
l'ordre del dia.

Com s'informa en l'exposició de
motius, esta carretera, la nacional 232, és una carretera que va
tindre en el passat una història potent de comunicació entre
el que és el Cantàbric i el Mediterrani; malgrat que en el
darrer segle, en el segle XX, fonamentalment, per circumstàncies de
la pròpia estructuració política provincial i per
altres raons, finalment esta és una carretera que ha anat caent en
desús.
De fet, se va potenciar en un moment determinat d'una
manera majoritària el port de Castelló en detriment del port
de Vinaròs.
I, finalment, és una carretera que, fins i tot,
en este moment estem en la situació que encara no s'ha
condicionat d'una manera com estava prevista en el primer pla de
carreteres.

Per tant, és una carretera que és
fonamental per al que és el desenvolupament del nord de la Comunitat
Valenciana, tant de les comarques de l'interior com de les comarques
del litoral.
El no enllestiment, el no condicionament adequat d'esta
carretera ha portat una pèrdua competitiva real en el que són
els destins turístics de la costa i, sobretot, en el que és
l'interior ens limita absolutament en el que és la
pròpia quotidianitat, baladí que per a tot el que són
les comarques dels Ports, del Maestrat, fins i tot, les comarques
aragoneses del Matarranya.
El que representa esta carretera és
l'única via real de comunicació.
Està clar que
en les comarques de l'interior del nord de la Comunitat Valenciana no
existix cap altre tipus de transport que no siga el transport per carretera
i, per tant, tot allò que té a vore en el desplaçament
als hospitals, als centres de negocis, d'administratius,
etcètera s'ha de fer per la carretera.
A tot això, a
més, s'afig un sistema de transport públic absolutament
mediocre amb una situació molt depauperada que espero que en el
futur se puga solucionar.

Però, en qualsevol cas, esta proposició
no de llei se planteja en un moment que és en l'actual, en el
que ja estan tots els trams de la nacional 232 que quedaven pendents
d'alguna manera en via de solució.
La qüestió mes
important, que és el port de Querol, està en estos moments ja
en un acord previ entre la Generalitat valenciana i el Ministeri de Foment,
en les seues respectives actuacions mediambientals, per tal que se puga
finalment licitar, esperem que a finals d'este any o principi de
l'any que ve, estan licitats tots els altres trams i, per tant, estem
en bones condicions per tal que se puga condicionar.
Però estem
parlant d'un condicionament que serà molt positiu per a esta
carretera, però que encara estem parlant d'un condicionament
d'una carretera nacional en termes del primer pla de carreteres.

Ara bé, en este moment, el que és
tracta i el que demanem en la proposició no de llei és que en
l'establiment de prioritats del PEIT de l'eixida al mar des
d'Aragó, des de Saragossa, se plantege com la via adequada, la
que té a vore amb la nacional 232.
En estos moments, hi ha un estudi
que està realitzant el Ministeri de Foment en el qual, a més,
es plantegen distintes opcions: una opció és
l'opció més cap al nord, més cap el Priorat via
eixida a Tarragona; una segona part, que aniria a un eix que estaria
més o menys en la zona dels (inintel·ligible) .
.
.
dels Alfacs i, una altra, que és la que
planteja esta proposició no de llei, que plantegem en qualsevol cas
els socialistes, que és l'eixida natural -que nosaltres
entenem que és l'eixida natural-, que és la de la
nacional 232, més o menys al voltant del que és
l'aprofitament màxim que se puga de la nacional 232, per tal
d'evitar més destrosses mediambientals però que, en
qualsevol cas, servisca d'un punt bàsic de nexe entre
Aragó i el Mediterrani a través de les comarques dels Ports,
el Maestrat i el Matarranya.

Esta és una posició que, a més,
està amplament compartida per terres aragoneses, molt compartida per
la mateixa Diputació de Terol, també per la Diputació
General d'Aragó, encara que també és veritat que
en Aragó hi han altres veus que apunten en altra direcció.
Nosaltres pensem que en la qüestió de les vies de
comunicació, com en moltes altres qüestions, cal buscar
l'enteniment, no la confrontació, i cal buscar, a
més.
.
.
el que se facen unes vies de comunicació no han de ser
contraries a unes altres.

Nosaltres el que demanem és que l'A-68,
que com a prioritat màxima que s'incloga en el PEIT, siga
directament per la nacional 232.
Això no vol dir que hi haja una via
de comunicació, també per autovia, cap a la zona de Tortosa o
cap a la zona del sud de Catalunya, però no és eixa la
prioritat que nosaltres entenem ara en el pla d'infraestructures.
Pensem que el pla d'infraestructures ha d'estar clarament
dissenyat en funció del que són els interessos generals de
tot el país.
I, en este cas, és una qüestió de
justícia per a tot el nord de la Comunitat Valenciana que
d'una vegada per totes se tinga una previsió de futur que no
se va tindre en el passat, i que el segle XX, que va ser un segle
absolutament desastrós per a l'interior de tot el nostre
país i que, a més, també va ser limitador per al que
és inclús les zones del litoral d'esta zona nord del
país, ara en estos moments se veja compensat en una projecció
de futur.
Estem parlant del 2020 però, en qualsevol cas, si avui en
la planificació que se fa de les carreteres no se planteja,
és ben segur que anem a perdre una altra vegada el tren de la
història.
Vam perdre el tren en el seu moment.
I ara perdrem, no
soles el tren, sinó la carretera que és l'únic
que tenim nosaltres per a comunicar-mos d'un lloc a un altre.

Per tant, jo crec que és una
qüestió absolutament que està compartida per tots els
ciutadans de les nostres comarques.
I crec que serà fàcil que
tots els il·lustres diputats i diputades puguen recolzar esta
qüestió sense cap problema de consciència.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Puig.

Grups que desitgen prendre posició?
Sí.

Pel Grup Parlamentari Compromís, té la
paraula la senyora Oltra.

La senyora Oltra Jarque:

Gràcies, senyor president.

Molt breument per a, en primer lloc, expressar el
nostre suport a esta iniciativa.
Si bé, tots vostés
són conscients que de l'aposta de les forces polítiques
del grup parlamentari que jo represente, en relació amb el transport
terrestre, sempre ha estat dirigida a fomentar els sistemes de transport
més respectuosos amb el medi ambient i cap a la reducció de
tots aquests factors que produïxen impactes territorials i
mediambientals irreversibles.
En eixe sentit, el transport públic
col·lectiu sempre ha segut l'aposta d'este grup.

Però, en este sentit, també pensem que
és molt rellevant l'aposta per fomentar el ferrocarril, els
modes de transports de persones i mercaderies que afavorixen la
reducció o l'ús més eficaç de
combustibles fòssils, que continuar invertint en noves
infraestructures de transport terrestre que òbviament fomenten
l'abús del transport privat i, per tant, l'ús de
combustibles molt contaminants, a més, d'altres impactes.

Però la realitat territorial de les comarques
del nord del país, que combina un baix índex de connectivitat
nord-est oest i una orografia molt muntanyosa, exigix adoptar mesures
encara més exigents en la planificació de les
infraestructures, que aquelles que es planifiquen en altres comarques amb
menys dificultats i amb índexs de connectivitat, tant interns com
externs, mot més alts que les comarques de les quals estem parlant.

En les previsions del pla estratègic
s'observa que les comarques de Castelló junt amb les de Terol
i Tarragona constituïxen un forat en el terreny de les inversions, en
esta i altres matèries, per part del Govern d'Espanya, en el
qual es preveu, en el millor del casos, millores de l'actual xarxa
d'infraestructures de transport pel nord, la dotació de noves
infraestructures de transport terrestre per tal d'afavorir
l'increment de les connexions i els intercanvis amb el nord-oest
peninsular i el sud d'Europa.

En relació amb esta proposta que estem
tractant, el nostre grup parlamentari veu adequada la proposta
perquè utilitzar les vies actuals de comunicacions per carretera com
a suport per a millorar estes vies eviten, d'una banda, la
construcció de noves infraestructures de transport que incrementen
els impactes ecològics i, per un altra, eviten la desviació
d'ingents quantitats de recursos i, evidentment, també fan
més segures les carreteres.

Per descomptat, mantindre l'equilibri entre el
desenvolupament i el medi ambient, que és un dels nostres principals
objectius és sempre complicat.
D'això també som
conscients, sobretot si parlem de zones molt densificades.
Però en
el cas de les comarques afectades és tan baixa la densitat de les
infraestructures de transport, que resulta una exigència incrementar
les inversions en este terreny, la qual cosa, a més, no és
cap excusa per fer qualsevol inversió.
En este cas,
l'equilibri entre afavorir el creiximent econòmic de les
comarques del nord, i a través d'este desenvolupament les de
Terol i Tarragona, permetent així que estes comarques recuperen el
seu impuls econòmic i, per un altre costat, la defensa del medi
ambient de les zones d'interior es garantirà establint
criteris de reducció dels impactes mediambientals del desdoblament,
tant en les fases de la realització de les obres com en la vida
útil de la carretera.

El desdoblament de la nacional 232, que unix
Vinaròs amb Santander, és ja una realitat en bona part del
seu traçat, el que ha permès eliminar gran quantitat de punts
negres i aprofitar al màxim les xàrcies ja existents.

Igualment està previst en el pla
estratègic d'infraestructures de transport el seu desdoblament
en bona part del traçat restant.
Inclús com assenyala
l'exposició de motius del senyor Puig, una de les possibles
vies, encara que no l'única, per unir l'actual A-62 amb
el Mediterrani podria ser, però reivindiquen l'opció
que siga el traçat de la nacional 232 que passa per Morella i arriba
fins Vinaròs, la via d'accés al Mediterrani des del
Baix Aragó.

El lamentable d'esta proposta és que sent
una exigència reiterada per totes les forces polítiques de
Castelló encara estiga per garantir que l'A-62
utilitzarà per al seu desdoblament la nacional 232, i que este no
siga un tema tancat.
Bona part de l'economia de les comarques del
nord depenen de la millora de les comunicacions cap i des
d'Aragó i el Cantàbric, tant dels sectors industrials
com del sector del turisme.
Però veiem com a legislatura rere
legislatura les inversions en esta matèria del transport, en general
i particular en les infraestructures de transport terrestre, es retarden
sistemàticament, adduint de vegades excuses de mal pagador.

Per descomptat, recolzarem esta proposició com
anunciàvem adés, però també exigirem que si
esta cambra recolza esta petició es faça un seguiment del
compliment d'esta petició, i que unànimement se
sol·licite una previsió temporal i material de la
realització d'aquesta inversió.
I confiem, en tot cas,
que el Grup Socialista també ens acompanye en les exigències
al govern espanyol que les inversions en altres infraestructures de
transport, com són el transport per ferrocarril que ha de ser
millorat substancialment per a completar les comunicacions entre estes
comarques i la resta de l'estat, també estiga secundada de la
mateixa manera que nosaltres estem secundant en este moment aquesta
proposició.

Moltes gràcies.

(Ocupa la presidència la vicepresidenta, senyora
Asunción Quinzá Alegre)

La senyora presidenta:

Gracias, señora Oltra.

Para fijación de posición, tiene la
palabra el señor Mundo.

El senyor Mundo Alberto:

Gràcies, senyora presidenta.

Senyor Puig, li anuncie d'entrada que anem a
recolzar la seua proposta.
Pensem que, tal com ha dit vosté,
pertanyem els dos a una zona de la província de Castelló en
la qual és de vital importància la nacional 232, tant en la
costa -com és el cas nostre-, com en l'interior
-que és el cas seu-.

Mos hem vist durant estos anys d'alguna forma
minorats quant a l'aspecte, tant de transport per al cas del turisme
com el transport pel cas de la mateixa necessitat de la població
quant a hospitalari (inintel·ligible) .
.
.
per una infraestructura que no reunix les
necessitats textuals, i que ha fet possible desviar molt el turisme que
acudix a la nostra comunitat a zones de Tarragona, les quals han comptat
durant molts anys amb una autopista, encara que siga de peatge.
.
.
Però una realitat ha segut que la zona de Tarragona s'ha
emportat molt del turisme d'Aragó i de La Rioja i del nord
d'Espanya, degut que la infraestructura que estem parlant no reunia
les característiques actuals del que representa una infraestructura
important quant a seguretat i quant a rapidesa per al seu trasllat de la
gent a la costa i a l'interior de la nostra comunitat, del nord de la
comunitat.

Per tant, en este moment, estem desenrotllant en
l'última fase del que representava eixa millora de la
infraestructura en el port del Querol, en Morella sud i Morella sud amb la
Masia de la Torreta, són les dos obres que estan ara el projecte en
redacció.
El PEIT reunix d'alguna forma el que eixa autovia,
eixe desdoblament des de Saragossa fins a Alcanyís estiga ja
previst, però no el posicionament que des d'Alcanyís
fins a la costa estiga també eixa nacional 232 desdoblada.
Els trams
que estan en este moment en licitació són dos trams
importants que han tingut una demora durant molts anys, sobretot per
l'orografia i el traçat que tenen, i per l'impacte
mediambiental que poden representar.

I jo crec que en este moment, i ho sotmet a la seua
consideració, nosaltres aprovem, per descomptat, la proposta.
Però que tenim uns projectes redactats, i seria convenient que si
d'alguna forma la decisió és que se desdoble
l'autovia, se tinguera alguna previsió respecte, a la millor,
en algun tram que inclús.
.
.
no voldria -diguem- que el
projecte se retardara, però que en algun tram que el projecte eixe
nou puga anar soterrat o hi haja algun túnel o alguna cosa, que no
mos trobàrem després amb  dificultats per a que tot
això se puga realitzar, d'alguna forma, a la millor, en la
proposta afegir algun apartat en el qual poguéssem dir que se
tinguen en compte els projectes actuals de cara a un possible desdoblament
en un futur que no puguen afectar o siguen inconvenient en un futur, per
poder acceptar eixe desdoblament al costat d'eixes obres, que en este
moment, s'estan projectant.

Per tant, en eixe condicionament, vist que esta
mateixa proposta -segons me consta a mi- s'ha presentat
per part del Grup Socialista en el Senat i ha segut aprovat per unanimitat
de tots els grups que hi havien al Senat, vist que tenim unanimitat, tot
aquí, a la institució, per a tirar-lo endavant.
.
.
, jo crec
que sotmetre a la consideració dels dos grups el que nosaltres, dins
de la proposició.
.
.
, simplement demanem el desdoblament.
Però
d'alguna forma, a més de demanar el desdoblament, potser que
es puga tindre en compte que en este moment s'està actuant
sobre esta i que se veja la possibilitat, la possibilitat que això
se tinga en compte en el moment de la redacció, de la
previsió en un futur que es puga desdoblar esta carretera; que no
siga una dificultat que després mos diguen que per ahí no ho
poden fer perquè ja està fet, i està fet en altres
condicions.

Jo crec que és el moment que nosaltres
poguérem parlar-ho, comentar-ho.
Eixa era el que anteriorment, abans
d'entrar, li havia anunciat que jo diria com a proposta.
Per si de
cas, pensem que una transaccional seria interessant.
Però de totes
formes li anunciem que el nostre vot serà favorable a la seua
proposta, perquè pensem que és una necessitat que eixa
autovia que està desdoblada en molts trams, fins a Alcanyís
ho estarà, que arribe fins a la costa desdoblada.

És una via importantíssima per a
connectar tota la part del Matarranya, tota la part de
l'Aragó, tota la part de La Rioja, i del nord d'Espanya
des de Santander, Bilbao.
.
.
,  tota la cornisa Cantàbrica amb el
Mediterrani.
Pensem que per a nosaltres és importantíssima
eixa connexió, per als pobles d'interior també
és important, per a la costa també és important.

I que, en definitiva, tots estem d'acord en
reclamar que això puga ser una realitat.
Realitat però que no
entropessem amb possibles dificultats després.
Per tant, això
sols era la proposta que abans li dia, dirigida una mica, la seua
proposta.
.
.
, en la qual l'única cosa que demanem és que
se faça eixe desdoblament de la carretera; sense precisar,
indubtablement, perquè, en este moment, en algun tram, pot anar per
la 232 o pot anar per un altre tram.
Però després d'un
impacte ambiental com el que hi ha hagut, difícil de tramitar.
.
.
Però en els projectes que en este moment s'estan redactant,
d'alguna forma, doncs que se puga tindre eixa consideració de
cara que no siga una excusa un dia després.

Per tant, nosaltres recolzem la proposta i sotmeto al
seu criteri el que en este moment els havia anunciat.

Moltes gràcies.

(Ocupa la presidència el president, senyor
Rafael Ferraro Sebastiá)

El senyor president:

Gràcies, senyor Mundo.

Esta presidència.
.
.
Sembla que n'hi ha
una oferta del senyor Mundo d'arribar a una transacció amb la
proposta del Grup Socialista.
Si els pareix bé suspenem o.
.
.

Senyor Puig.
.
.
(Algú
parla sense micròfon) El senyor Puig
pot manifestar-se.

El senyor Puig i Ferrer:

Molt bé.
Moltes gràcies, president.

Anem a vore, bé, jo agraïxc, en primer
lloc, als dos grups la voluntat de recolzar esta proposició no de
llei.
Crec que tots estem d'acord amb la situació, i, per
tant, no val la pena insistir en la situació, no?

Respecte al que planteja el senyor Mundo, jo crec que
en l'esperit pot reflectir-se d'alguna manera, però la
situació és la següent.
En estos moments n'hi ha
un tram que és molt important, que és el tram
Ràfels-Morella que està en execució, ja; i, per tant,
ahí, no tindria, no seria oportú fer cap tipus de
plantejament, perquè ja està en execució.

En el segon, un altre tram que també
està en execució, que és la variant de la Pobleta, en
el terme municipal de Morella, està en execució, i, per tant,
tampoc té cap viabilitat de reforma en la qüestió.

Després està el de la Torreta-Morella,
que este sí que està ja en supervisió, i, per tant,
s'ha de licitar este any.
Està pressupostat en els
pressupostos generals de l'estat, i, per tant, no podríem.
.
.
,
crec que cometríem un error estratègic, ara, en estos
moments, posar en qüestió.
Perquè, clar!
, sabent tots
com funciona en el món de les carreteres, i molt singularment el
Ministeri de Foment, governe qui governe, com per a més anar
introduint altres elements de paralització.
Més a més,
en el futur  desdoblament, en este tram probablement s'hauria de
fer en un altre espai.
Este és un tram en el qual hem de buscar
alguna solució alternativa.

L'únic tram en el qual
l'apreciació que fa vosté podria ser considerada
és el tram del Port de Querol, al qual, després de molts
d'anys s'ha arribat a un acord entre el Ministeri de Medi
Ambient, el Ministeri de Foment i la Conselleria de Medi Ambient, de
Territori i Habitatge.
Per tant, en este cas, el que es planteja a
més és una solució a través de falsos
túnels, una solució complexa.
Però també hi ha
una solució de tres carrils, i hi ha una solució de
previsió de duplicació.

Per tant, crec que en este cas, ja, és un cas
també que s'acaba ja el projecte.
.
.
; abans del
començament de l'estiu hauria d'estar acabat el
projecte.
Per tant, no tindria massa sentit fer cap tipus de
qüestió que en un moment determinat, fins i tot poguera
utilitzar-se per paralitzar la qüestió.
Crec que estem
d'acord, i que, per tant, no fa falta afegir res.

D'una altra banda sí que volia, a
més, aprofitar l'ocasió que m'ha plantejat la
portaveu del Grup Compromís per, a part de reiterar-li
l'agraïment per la voluntat d'aprovar la proposició
no de llei, també per fer referència a altres qüestions.

Una qüestió que és fonamental des
del punt de vista mediambiental.
.
.
, és cert que l'aprofitament
d'un traçat alleugera, clarament, els costos mediambientals.
En segon lloc, que el que és lamentable, sobretot, no és que
no s'haja plantejat ja el desdoblament.
El problema, que és
lamentable, és que en estos moments encara no s'ha executat el
primer pla de carreters en el que és tot este tram.
Que això
és terrible, no?
Però, bé, espero que.
.
.
Ara estem
veent la llum al final del túnel.

I, finalment, una qüestió que.
.
.
és
aprofitar l'avinentesa que se plantege perquè sí que
és bàsic.
El transport públic en tot el que és
l'interior de la Comunitat Valenciana està absolutament
abandonat.
I això ja és una competència clarament de
la Generalitat valenciana, i ha de prendre solucions.
I a mi ja
m'agradaria que hi hagueren altres vies, que hi haguera algun
plantejament de transport públic no per carretera, que podria fer-se
en l'interior; i probablement cara al futur caldria plantejar-ho.
Ara, en estos moments, el que passa és que ens hem d'agarrar a
l'única realitat que tenim, que és la carretera, que
és l'única via de comunicació.

En qualsevol cas, senyor Mundo, jo crec que en
l'esperit de tots està clarament la voluntat que se
faça tenint en compte esta situació.
Però, ara, en
estos moments, per a mi la urgència fonamental que té esta
qüestió és que en el PEIT se situe que la via
d'eixida al mar des d'Aragó serà a través
de la nacional 232, per aprofitar el màxim del seu traçat
possible, i no, per tant, la prioritat siga per uns altres llocs.

Gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Puig.

Sí, senyor Mundo.
Té la paraula.

El senyor Mundo Alberto:

Bé.
Jo li havia dit el que anteriorment ja ha
quedat.
Nosaltres anem a recolzar la proposta, igualment.
També li
he dit que el que els projectes que estiguen en marxa, mai en la nostra
apreciació volíem que es paralitze res, al contrari.
No volem
que això siga excusa de paralització, al contrari.
El que
sí que me preocupa és que -com ha dit
vosté- en el tram del Port del Querol, o algun tram
d'eixe tipus, que indubtablement ha sigut el coll de botella del que
ha sigut esta carretera durant molts anys, que no se quede
-diguem- en un túnel per a dos, una circulació en
cada sentit, i que després siga una excusa per a dir: «No la
podem fer per ahí perquè no tenim una solució
adequada.
»

D'alguna forma que açò arribe a la
consideració adequada.
Que es faça -com bé dia
abans la portaveu del Grup Compromís- un seguiment exhaustiu i
controlat que açò siga el més prompte possible.
Que
los nostres parlamentaris facen el seguiment, tant uns com els altres, dins
del Congrés i dins del Senat perquè això puga
tindre.
.
.
, ja té el recolzament, però que el seguiment que
això vaja endavant.
I que, com més prompte possible,
poguéssem tindre eixa inclusió en el PEIT, del que és
el desdoblament de la nacional 232, des d'Alcanyís fins a la
costa, que és el que en definitiva pretén la proposta.

I he volgut deixar clar aquí que n'hi ha
un problema addicional als altres; que pensem que eixe problema, potser, si
açò ho haguérem plantejat abans dels projectes,
haguera pogut ser factible que lguna cosa es tinguera en
consideració.
Però que, indubtablement, si hi ha alguna cosa,
en algun punt, que això puga ser una realitat i puga ser un fons
perquè se modifique alguna cosa, encara que estiguen en marxa les
coses, jo crec que s'ha de tractar poder donar solució.

Val la pena obrir els ulls ara, que no tindre'ls
ara oberts i després tancar-los en el moment que això siga la
solució, quan no plantegen de forma definitiva per a donar eixa
sortida, ja, des de l'Aragó al mar, a través de la
nacional 232 de Santander a Vinaròs.

Per tant, nosaltres recolzarem la proposta tal com
està, sense cap modificació, i esperem i desitgem que eixa
inclusió siga el més ràpidament possible per a
també donar una estabilitat i una sortida a tot el que represente la
zona nord de Castelló, en la seua infraestructura vital per a tot el
desenrotllament en tots els àmbits, en el poblacional, industrial,
com turístic que pot tindre la zona nord de la província de
Castelló.

Res més.
Molts gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Mundo.

Passem, doncs, a votació.

Vots a favor de la proposició no de llei?
Senyories, per unanimitat queda aprovada.

Proposicions no de llei sobre el soterrament de les
vies de tren (Renfe) des de Silla fins a València i sobre el
soterrament de les vies de tren (Renfe) al seu pas pel centre urbà
de Benifaió, presentades pel Grup Parlamentari Esquerra
Unida-Bloc-Verds-IR: Compromís (RE números 13.
097 i 13.
099,
BOC número 56)

El senyor president:

Passem a continuació a debatre els punts 14 i
15, conjuntament, tal com havíem quedat amb els portaveus: presa en
consideració de la Proposició no de llei sobre el soterrament
de les vies de tren (Renfe) des de Silla fins a València, i presa en
consideració de la Proposició no de llei sobre el soterrament
de les vies de tren (Renfe) al seu pas pel centre urbà de
Benifaió.
Les dos presentades pel Grup Parlamentari Esquerra
Unida-Bloc-Els Verds-Esquerra Republicana: Compromís.

Per a la seua defensa té la paraula el senyor
Morera.

El senyor Morera Català:

Moltes gràcies, senyor president.

Sí, els dos tenen la mateixa arrel i, per tant,
se poden tractar conjuntament.
Però sí que demanaré
votacions separades de cadascuna de les propostes.

El senyor president:

(Inintel·ligible) .
.
.
Aixina se farà.

El senyor Morera Català:

Moltes gràcies, president.

Bé.
Uns dels problemes que afecta la vida
diària de centenars, milers de persones és
l'existència de barreres arquitectòniques, i,
concretament, les vies fèrries, que són necessàries
per al nostre progrés econòmic, social i ambiental
però que causen, evidentment, un impacte important.

En altres capitals de l'estat s'ha tingut
a bé soterrar, a la seua entrada, estes vies fèrries; i, fins
i tot, doncs, situacions de perill, com és el que ací
plantegem, doncs fer unes actuacions que, per desgràcia, en els
nostres pobles i ciutats, doncs no s'ha tingut massa possibilitat de
fer.

Per tant, el que estem dient ací, en esta
proposició no de llei, és que Les Corts manifesten la seua
voluntat d'exigir al Govern d'Espanya, que és el
competent en la matèria.
.
.
Ens agradaria que la competència
fóra valenciana, però no ha estat possible fins ara
aconseguir la transferència de la xarxa de rodalies, i, per tant, el
competent és el Govern d'Espanya.
I mosatros demanem que en un
punt tant important com és Silla fins a València
s'execute el seu soterrament.

Això donaria peu a una evident millora de la
seguretat dels ciutadans de la zona, no només pel que suposa el pas
de trens, sinó també pel que suposa el risc
d'inundacions en eixa zona que per desgràcia hem de lamentar
massa a sovint.
Seria una operació arquitectònica de nivell,
una inversió important, que nosaltres entenem que tenim dret, donat
que la inversió territorialitzada del govern central és molt
insuficient; no arriba a l'11% de la població, que són
de l'estat.
I entenem que esta inversió és
necessària i donaria peu a creació de grans avingudes, de
millores substancials en ciutats com Catarroja, per posar un exemple, on,
en estos moments, se troba dividida el que és l'est de la
ciutat de l'oest, la zona del Charco y les Barraques.

Presentem esta proposta amb la voluntat
d'arribar a acords.
Sé que el senyor Godoy, el Grup
Socialista, han presentat alguns acords; però nosaltres, que en
principi veuríem bé arribar a acord com el que s'ha
pogut arribar en el cas de la línea fèrria entre
Xàtiva-Alcoi tenim com a voluntat que esta proposta ixca.
I hem
consultat i difícilment, doncs, el Grup Popular acceptaria esta
proposta.
.
.

El senyor president:

Senyor Morera.
.
.

El senyor Morera Català:

Bé, me cenyiré a la proposta.
.
.

El senyor president:

Clar, és que la proposta encara no està
feta.

El senyor Morera Català:

Encara no està feta.
Bé.
D'acord.
Jo, per avançar.

Bé, es tracta d'això.
Entenem que
des de Silla a l'estació central, i ara tenint en compte que
està programada una nova estació, creiem que tot este tram,
que està absolutament saturat, seria una operació
arquitectònica important, com ja s'ha fet a altres ciutats.
Hem de recordar que l'alta velocitat, al seu pas per Barcelona, doncs
ha suposat el soterrament de 20 quilòmetres de via fèrria.
Els felicitem, els ciutadans de Barcelona.
Ha costat, però ja ho
tenen.
I no entenem per què els valencians no podríem
aprofitar també per a descongestionar el que és eixe tram tan
important entre Silla i València, que afecta tants municipis
-Benetússer, Catarroja, Massanassa.
.
.
-,  fent una
gran actuació, i, per tant, de soterrament de les vies del tren, no?

El cas que ens ocupa, el següent cas és el
de Benifaió, que té elements més dramàtics.
I
és que en el cas de Benifaió és una fèrria que
dividix per dos el municipi de la Ribera.
Tinc ací un plànol
de Benifaió, i, efectivament, partix per dos el que és el
nucli antic de l'altra.
.
.
, en dos, el que és la
superfície del municipi.

Hem de lamentar que, en estos moments, s'han
produït ja diverses víctimes.
La més recent, sense anar
més lluny, va tindre lloc el passat mes d'agost, i
després hem tingut de constatar diverses morts per la falta de
soterrament d'estes vies.
Creiem que és una mesura que
beneficiaria moltíssim el benestar dels ciutadans de Benifaió
i que incrementaria la seua seguretat i incrementaria la possibilitat
d'un disseny urbà, d'una trama urbana millor que la que
ara es contempla.

Creiem que també se podrien millorar
moltíssim les velocitats, i seria una inversió que redundaria
en el benefici d'estes poblacions.
Per tant, hem portat estes
propostes, que són unes propostes que han estat debatudes i
analitzades en els municipis respectius, i nosaltres entenem que les Corts
Valencianes són la veu de tots els valencians, doncs, la portem a
estes Corts per a la seua aprovació, tant la del soterrament de les
vies al seu pas per Benifaió com el soterrament de les vies des de
Silla fins a la ciutat de València.

Moltes gràcies, senyor president.

El senyor president:

Gràcies, senyor Morera.

A les dos proposicions no de llei n'hi ha
presentades esmenes per part del Grup Parlamentari Socialista.
Per a la
seua defensa, té la paraula el senyor Godoy.

El senyor Godoy García:

Muchas gracias, señor president.

Senyories.

Bien, yo creo que es de justicia que reconozcamos dos
hechos, que en estos momentos están planteados al respecto, tanto
sobre el soterramiento de las vías del tren en el tramo
Silla-Valencia como en lo que.
.
.
, en el soterramiento que ahora se
está planteando también para la localidad de Benifayó.
Y es importante, señorías, por lo menos, que los
consideremos, desde el punto de vista del Grupo Parlamentario Socialista, y
que los tengamos en cuenta a la hora de aprobar nuestra proposición
no de ley.

En primer lugar, yo quisiera dejar patente que el
gobierno central, en el caso del soterramiento de las vías del tren
convencional entre Valencia y Silla, pues, la verdad,
señorías, que se ha adelantado en una gran parte a la
proposición no de ley.
¿En qué sentido digo que se ha
adelantado?
Pues, se ha adelantado porque el día 22 de marzo del
año pasado, 2007, como ustedes saben, ya licitó el estudio
informativo para ese soterramiento, y saben que lo adjudicó,
además, el día 17 de julio del año 2007
también.
Por tanto, llevamos un avance que es importante, con el
cual.
.
.
, hay que tenerlo en cuenta, porque ya está iniciada la
operación, dado que hay que realizar siempre operaciones previas a
cualquier ejecución material, como es el encargo de los estudios
informativos, los estudios de impacto ambiental, (veus) y los proyectos
constructivos -si el señor Maluenda tiene a bien escuchar.

He de recordarles que el propio gobierno central ha
presupuestado para este estudio informativo 500.
000 euros en 2007.
Será mucho o poco, (veus) pero estimamos que permitirá realizar el estudio
informativo y, desde luego, que por primera vez ha sido encargado.
El
Partido Popular, desde luego, tuvo tiempo de encargarlo durante ocho
años y no lo encargó jamás, y, por tanto, pues, se ha
encargado ahora.
Estamos en una situación que, sencillamente, yo
creo que tenemos que tener en cuenta.

Por eso, la propuesta que nosotros hemos realizado
como Grupo Socialista tiene por objeto, pues, prever ya la futura
ejecución material de un proyecto que está en marcha, un
proyecto, cuyo procedimiento ha puesto en marcha el propio Gobierno de
España, porque pensamos, sencillamente, que un soterramiento de
estas características, por su propia complejidad, debería
realizarse, pues, mediante el mismo procedimiento al menos que se
está realizando el resto de soterramiento de vías a su paso
por núcleos urbanos en nuestra Comunidad Valenciana y en el resto de
España, mediante una operación concertada cuyo eje
está constituido por convenios o protocolos firmados entre tres
partes: el Gobierno de España, el gobierno autonómico y los
municipios afectados.

Bien, yo les voy a citar simplemente tres ejemplos.
El
ejemplo de operación de integración del ferrocarril a su paso
por la ciudad de Valencia o a su paso por la ciudad de Alicante son
más que patentes, pero es que tenemos los mismo ejemplos en la
operación soterramiento del ferrocarril a su paso por la ciudad de
Villena.
La propuesta que ha hecho el Ministerio de Fomento y que se
está llevando a cabo es la firma de un convenio entre las tres
administraciones implicadas.
¿Por qué?
Pues, porque supone
realizar toda una operación urbanística, hay que tomar
acuerdos en los cuales tienen que participar todas las administraciones y,
por tanto, estimamos que ese es el camino a seguir correctamente.

Como bien conocen sus señorías, este
tramo que va a ser objeto de actuación, es un tramo de doble
vía electrificada, en él se prestan servicios de largo
recorrido actualmente, regionales, de mercancías y de
cercanías.
Este tramo se inicia en la estación de Silla y
discurre hacia el norte a lo largo de los términos municipales que
todos ustedes conocen.

En la actualidad está ejecutándose
también un tramo de línea de alta velocidad entre
Xàtiva y Valencia, al que, además, entre Silla y Valencia se
adosa una tercera vía para los servicios de mercancías, con
un ramal de conexión con la vía existente.
Cuando se ponga en
servicio esta infraestructura, saben ustedes que acogerá las
circulaciones de largo recorrido y las regionales, así como los
servicios de mercancías, liberando la actual infraestructura, que
quedará exclusivamente afectada por los servicios de
cercanías.
Esta actuación, como saben sus
señorías, se enmarca dentro del plan de infraestructuras del
trasporte del gobierno central, que se está llevando a cabo.

Saben ustedes que el estudio informativo que se
está realizando, según las propias descripciones que han
podido leer en los comunicados del ministerio, en la prensa, está
analizando todas las soluciones posibles para la integración del
ferrocarril en el tramo Silla-Valencia de la vía ferroviaria, La
Encina-Valencia, especialmente desde los puntos de vista técnico,
funcional, medioambiental, urbanístico y económico, y de este
análisis se debe deducir la solución óptima, que se va
a desarrollar con el nivel de detalle suficiente para servir de base al
proceso de audiencia e información pública, y en caso de que
así lo determine al órgano ambiental, se desarrollará
el proceso de evaluación de impacto ambiental.
Eso está en
marcha.

Y saben ustedes también que el objetivo
básico de las propuestas de actuación de este estudio
informativo será eliminar, como así se expresa, o reducir el
efecto barrera que la actual vía férrea genera en el tramo
comprendido entre la estación de Silla y el viaducto existente sobre
el río Turia en la entrada de Valencia, aumentando así la
seguridad de la travesía.

Este estudio informativo se adjudicó, como he
dicho, el 17 de julio de 2007 a la empresa Intecsa-Inarsa, SA, con un
presupuesto de adjudicación de 662.
000 euros y con un plazo de
ejecución del contrato de veinticuatro meses.
Por consiguiente, el
estudio informativo no va a estar finalizado hasta el segundo semestre del
año 2009.
Es un tiempo yo creo que importante, precioso, en el cual
las diferentes administraciones públicas, por una parte, el
Ministerio de Fomento, que tiene la competencia sobres las líneas
férreas, pero, por otra parte, también la Generalitat
valenciana y los ayuntamientos de la zona, se pondrán de acuerdo y
podrán ponerse de acuerdo en la firma de dicho protocolo.

Tanto es así, que en las propuestas que la
propia Generalitat valenciana está haciendo al Ministerio de Fomento
para la firma de esos protocolos, del protocolo de cercanías, una de
las propuestas que también se incluye ahora es el estudio de lo que
tiene que ser esta operación de integración de las
vías entre los tramos de Silla y Valencia.

Bien, yo simplemente creo que eso deberíamos
tenerlo en cuenta de cara a incluir una cláusula más, que sea
la cláusula de que el Consell impulse la firma de un convenio,
además de todo aquello que el señor Morera ha propuesto en su
proposición no de ley, que el Consell impulse la firma de un
convenio, de este convenio, con el gobierno central y los municipios
afectados, para el soterramiento de esta línea de ferrocarril
convencional en su tramo Silla-Valencia.

Y, en segundo lugar, yo quisiera que tuviéramos
en cuenta también otro aspecto importante en estas dos proposiciones
no de ley, que se refiere ya no a los municipios anteriores, sino que se
refiere al municipio de Benifayó.
En el municipio de Benifayó
se pide, por parte de la proposición no de ley, igualmente el
soterramiento.
Nosotros pedimos que ese soterramiento también se
realice propiciando ese convenio o protocolo, la firma de un convenio o
protocolo entre las tres administraciones públicas, y que, desde
luego, el propio ayuntamiento sea la administración solicitante,
para tener la iniciativa por parte del propio ayuntamiento.

Bien, solamente decirles la situación en la que
ahora mismo nos encontramos en Benifayó, y es que el Ministerio de
Fomento hace muy pocos meses licitó la supresión de los tres
pasos a nivel en la localidad de Benifayó.
Con eso yo creo que se
materializaba una de las reivindicaciones históricas de esta
población valenciana, que puede haber cambiado, pero saben ustedes
que se estaba solicitando por parte de Benifayó una actuación
de supresión de esos tres pasos a nivel, en los cuales, a lo largo
de todos estos años, ha habido accidentes de gran
consideración y de gran gravedad.

Mire, yo sí que he leído algunas
declaraciones de la propia alcaldesa de Benifayó, que
calificó como muy positiva esta actuación del Ministerio de
Fomento, la califica como muy positiva, aunque dice que estamos en una
época.
.
.
, porque se realiza en periodo electoral, pero aun realizada
en periodo electoral, bienvenida sea esa noticia, y la propia alcaldesa
afirma que para los vecinos, en el mismo periódico, la
situación supone todo un problema, la situación de los tres
pasos a nivel, «y ahora esperamos que los plazos se cumplan».
Y
continúa diciendo respecto al inicio de las obras, «aunque
señaló que no es fácil aventurar una fecha,
señaló que la eliminación de los pasos a nivel
podría comenzar en un periodo aproximado de seis meses».
Es
decir, realizarse a lo largo de este año.

Pues, yo creo que eso lo tendríamos que tener
en cuenta, porque son unas actuaciones reivindicadas, han hecho todos sus
proyectos, están ya en marcha, están ya licitadas y
adjudicadas a una empresa que va a empezar a realizarlas en breve plazo de
tiempo.
Por tanto, de alguna forma tendríamos que recoger que fuera
el propio municipio también el que realizara y el que participara en
esta nueva actuación.

Por tanto, yo quisiera, y esa es la oferta que desde
el Grupo Socialista realizamos al titular de la propuesta, que
evidentemente es Compromís, que, además de aquello que se
recoge en sus puntos, los puntos 1-2, incluyéramos un punto en el
cual sería continuación de su propia proposición, y
donde dicen «las Cortes instan al Consell a hacer todas la
gestión a su alcance con el fin de hacer realidad este proyecto
prioritario para toda la comarca de L'Horta Sud», ahí
pudiéramos añadir simplemente, «en especial, la firma
de un protocolo o convenio con participación de la
administración central, la autonómica y la local» o
«con participación del Gobierno de España, (veus) el gobierno de la
Generalitat valenciana y los municipios implicados».

Yo creo que es situar la cuestión en un marco
de realización que, al final, saben ustedes que se tendrá que
ir a él, porque el ministerio no hará las cosas con el
procedimiento «ordeno y mando» en una situación como es
el atravesar varios municipios y el soterrar en varios municipios y con las
operaciones urbanísticas que habrá que realizar, sino que
tendrá que ponerse de acuerdo con la Generalitat valenciana y con
los municipios afectados, (veus) y ese es el procedimiento que está utilizando
igualmente en la localidad de Villena, ese es el procedimiento que ha
pedido el propio Partido Popular para que se realice en la localidad de
Orihuela.
Y ese el procedimiento que se está utilizando.

Por tanto, sí que realizo, y de nuevo realizo,
esa petición al grupo de Compromís para que podamos, si
así lo considera oportuno, solicitar un receso y poder llegar, junto
con el otro grupo, a una propuesta de redacción que es ciertamente
algo más amplia, pero que contempla el problema en su globalidad.

El senyor president:

Gracias, señor Godoy.

Para aceptación o no de la enmienda o, en su
caso, si desea el señor Morera que suspendamos para negociar alguna
cosa.
.
.
Y si no, para aceptación o no de la enmienda, tiene la
palabra.

El senyor Morera Català:

Bé.
Jo crec que la possibilitat de
negociació s'ha efectuat, i he vist que és molt
difícil incorporar esta esmena, la qual.
.
.
Jo crec que el segon
punt, sobre instar el Consell a fer totes les gestions al seu abast,
inclouria eixa possibilitat de la firma del conveni amb el govern central.

I en eixe sentit, jo el que sé que.
.
.
en
estos moment el necessari és que cooperen el govern central i el
govern autònom, perquè estem tots jo crec que més o
menys d'acord amb la finalitat de la proposta.
He evacuat les
consultes pertinents i la meua voluntat és que estes propostes
isquen amb un vot majoritari.
I estes Corts tenen la composició que
tenen i, per tant, veig que serà difícil, per no dir
impossible, transaccionar l'esmena.

El senyor president:

Molt bé.
Moltes gràcies, senyor Morera.

Per a fixar posició, té la paraula, pel
Grup Parlamentari Popular, el senyor Maluenda.

El senyor Maluenda Verdú:

Moltes gràcies, senyor president.

En primer lloc, hem de dir que són dos
iniciatives d'actuacions que són competència de
l'estat.

En segon lloc.
.
.

El senyor president:

Perdone, senyor Maluenda.
Li hauria d'haver
donat un torn de rèplica que m'ha demanat el senyor Godoy i no
me n'havia adonat.
Perdone.

Sí, señor Godoy, para réplica
tiene usted la palabra.

El senyor Godoy García:

Mis excusas, señor presidente.
Sí que he
hecho movimientos visuales.
.
.

El senyor president:

Excusas por mi parte, porque no he percibido su gesto.

El senyor Godoy García:

.
.
.
pero no he alzado la voz.

Bien.
La interpretación que hace el
señor Morera de que está comprendida la firma del convenio,
con participación del gobierno social y la Generalitat valenciana,
por supuesto los municipios afectados.
.
.
¿Cómo van a
estar fuera los municipios afectados del convenio?
Será en el marco
del convenio donde tenga que definirse ya la posterior realización.

Yo entiendo perfectamente que el estudio informativo
lo encarga el Gobierno de España, ya lo ha encargado, que tiene que
realizarse por parte del gobierno central, que habrá un
período, desde luego, de exposición pública,
habrá un período de alegaciones.
Y que después
seguirá también un estudio de impacto ambiental y una
evaluación de impacto ambiental, que es un procedimiento que
llevará a cabo el Ministerio de Medio Ambiente, en
colaboración también con la Generalitat valenciana, que
tendrá que evacuar, por supuesto, tendrá que evacuar sus
informes pertinentes.

Bien.
Y entendía que todo este procedimiento es
el que ya se ha puesto en marcha, lo entiendo que se ha puesto en marcha
ya, sencillamente con el encargo del estudio informativo.

Y quería haber dejado reflejado en esta
proposición no de ley, de una forma explícita, la importancia
que tiene el convenio o protocolo, la firma de un convenio o protocolo.
En
ese sentido, les anuncio que por parte de nuestro grupo, en la medida en
que esa participación de la Generalitat valenciana y los
ayuntamientos se haga efectiva y se posibilite, también estaremos
por posibilitar todo tipo de acuerdos y que salga adelante la
proposición no de ley.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Godoy.

Sí, señor Morera.

El senyor Morera Català:

No, no.

El senyor president:

No desea.
.
.
Pues nada.

Para fijar posición, tiene la palabra el
señor Maluenda.

El senyor Maluenda Verdú:

Moltes gràcies, senyor president.

El que pretenia dir abans són dos actuacions
que corresponen a la competència del govern de la nació.
I
vaig a referir-me, en primer lloc, a la segona iniciativa, la que ha
defensat el senyor Morera, que se referia al soterrament de les vies a
Benifaió.
Bé, el Grup Parlamentari Popular considera que
és imprescindible que s'executen estes obres, que són
necessàries per a garantir la seguretat dels ciutadans i la
permeabilitat de les infraestructures ferroviàries.

I en este sentit, La Generalitat ha realitzat
importants actuacions de supressió de passos a nivell en la xarxa de
ferrocarrils de La Generalitat, a més de col·laborar amb
l'administració de l'estat en la supressió de
passos a nivell en la xarxa estatal, titularitat d'Adif.
Concretament, en la que estem referint-mos, a Benifaió, es va firmar
el 10 d'abril de 2003 un acord amb el Ministeri de Foment per a la
supressió de passos a nivell a la Comunitat Valenciana -i
torne a repetir, en l'any 2003, eh?
No cal recordar que governava el
Partit Popular a Espanya i a la Comunitat Valenciana-, per la qual,
per la qual, concretament a Benifaió, el Ministeri executaria la
supressió de tres passos a nivell, concretament en els punts
quilomètrics 91/751, 91/435 i 89/593.
Això es va acordar i es
va firmar mitjançant un protocol.

No obstant això, com no s'ha executat,
com no s'ha realitzat, mos pareix que és molt encertada la
iniciativa que el senyor Morera ha plantejat, i subscrivim el seu
contingut.
Es més, mos pareix molt bé també el segon
punt, quan s'està instant el Consell de La Generalitat
perquè es faça el control i que impulse que això
s'execute el més prompte possible.
Clar que sí!

Quina és la responsabilitat del Consell de La
Generalitat?
Exigir-li al Govern d'Espanya, que és el
competent, que s'execute.
Per tant, està implicant en la
responsabilitat a qui té la competència per a executar-ho i
que té l'obligació de vigilar-ho i d'impulsar que
es faça.

Per tant, mos pareix que està molt bé la
iniciativa com s'ha plantejat i ja anunciem que la votarem a favor.

Quant a la primera defensada, que jo me referisc en
l'últim lloc, la 97, la que es referix a les vies d'Adif
entre Silla i València, he de dir que, igual que les altres, no es
tracta només de trens de rodalies, són també trens de
llarg recorregut.
I també és una competència de
l'estat.

Però, en qualsevol cas, la voluntat de
l'administració de l'estat en estes actuacions no ha
sigut manifestada.
Tot el contrari, tot el contrari.
No ha sigut
manifestada perquè La Generalitat ja va proposar al Ministeri de
foment la firma d'un protocol de col·laboració per a la
modernització de la xarxa ferroviària convencional a la
Comunitat Valenciana, en la qual, entre altres actuacions
d'integració urbana del ferrocarril, com Villena, Alfafar,
Benetússer, Sedaví, que són les estacions que van de
Silla a València, a la qual la seua senyoria s'ha referit i
que ha plasmat també molt bé en la resolució, en la
proposta de resolució.

Mos pareix al Grup Parlamentari Popular que són
dos iniciatives encertades, amb una redacció adequada i que pertoca,
exigint al ministeri l'execució i exigint també al
mateix temps a La Generalitat el control i l'impuls de les
actuacions.

Però conforme dia, el Ministeri de Foment no ha
volgut firmar eixe document.
Però no solament és que no ha
volgut firmar-lo, és que ni tan sols ha fet ninguna
realització per a portar endavant estos projectes.
Ni tan sols ha
posat un sol euro en els pressupostos generals de l'estat.
O siga,
que no hi ha voluntat política de fer-ho.

Per tant, és molt oportuna la seua iniciativa i
molt necessària.

Finalment, voldria assenyalar que en els pressupostos
per al 2008, de la Conselleria d'Infraestructures i Transport, es
menciona el soterrament de les vies en Alfafar, Benetússer i
Sedaví, línia 1.
1.
4.
I diu el text: «Avançar en
el procés de concertació amb l'administració
central de l'estat per al soterrament de les vies de ferrocarril al
seu pas pels nuclis urbans de les poblacions d'Alfafar, Sedaví
i Benetússer, en el marc del disseny definitiu del xarxa arterial
ferroviària de València».

Per tant, coincidim plenament, coincidim.
I és
la voluntat del govern de La Generalitat i és la responsabilitat del
Govern d'Espanya.

Per tant, vull felicitar el senyor Morera per les dos
iniciatives presentades, que les dos van a comptar amb el vot favorable
d'este grup parlamentari.

Gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Maluenda.

Passem a la votació.
Vots a favor de la
proposta de resolució número 14 sobre soterrament de les vies
de trens de Renfe des de Silla fins a València?
Vots a favor?
Per
unanimitat queda aprovada.

I la següent, la número 15, presa en
consideració de la proposició no de llei sobre soterrament de
les vies de tren de Renfe al seu pas pel centre urbà de
Benifaió.
Vots a favor?
Per unanimitat queda aprovada.

Gràcies, senyories.

Se suspén la comissió, que
continuarà el dia 15, tal com estava prevista, per la vesprada, amb
les compareixences de l'honorable senyor conseller.

Bon dia a tots.

(Se suspén la reunió a les 13 hores i 40
minuts)