Educaci%C3%B3%2020240610HTML.html





Comissió d'Educació i Cultura realitzada el dia 10 de juny de 2024.
Comença la reunió a les 10 hores i 36 minuts.
Presideix la diputada senyora Candela Anglés Querol.
Reunió número 7.

La senyora presidenta:

Bon dia.

Si vos pareix comencem en la comissió.

Començarà la secretària passant llista a vore si n'hi ha quòrum.

(La secretària passa llista per tal de comprovar si hi ha quòrum)

La senyora presidenta:

Bé, passarem al punt número 1, que és la lectura i aprovació, si escau, de l'acta de la reunió anterior.
Si no té ningú res a dir l'aprovarem per assentiment.
L'aprovem?
Sí.

Proposició de llei per la qual es regula la llibertat educativa, presentada pels grups parlamentaris Popular i Vox Cortes Valencianas (RE número 14.
829, BOCV número 52).
Debat i votació

La senyora presidenta:

Passem al punt número 2, que és el debat i votació de la Proposició de llei per la qual es regula la llibertat educativa, presentada pels grups parlamentaris Popular i Vox Cortes Valencianas, registre d'entrada número 14.
829, BOCV número 52.

És el torn de… Ah!
… (Pausa) Conforme lo que va acordar la mesa en una reunió començarem en el debat de les esmenes parcials per orde de registre d'entrada.
Començarà el Grup Socialista i després passarem a la votació de les esmenes i a la votació de l'articulat.

La senyora Gascó Enríquez:

Perdón, presidenta.
Bueno, un poco… He entrado un poco tarde por los medios de comunicación.
El partido Vox y el Partido Popular hemos llegado a una transaccional.
Seguramente se la tendría que haber entregado a la mesa al inicio de la comisión… Un poco por… (El lletrat diu: «No pasa nada.
») ¿No pasa nada?
(El lletrat diu: «Dice el reglamento que es en el curso del debate… Una vez que la tengan firmada…») La tenemos firmada ya.
Por eso lo decía.
(El lletrat diu: «Entonces, la puede entregar, la registraremos y la repartiremos.
») Vale.
Lo decía por si quieren que se la entregue ya.
Es que como he entrado un poco tarde.
¿La entrego ya?
(El lletrat diu: «Sí.
») Perdone.
(Remors)

La senyora presidenta:

Perfecte.
La registrarem ara i començarem en el debat de les esmenes.

És el torn del partit…, del grup Socialista.
Tindrà, com se va acordar, sis minuts per a l'explicació de les esmenes.
Quan vullga.

El senyor Lorenz Andrés:

Gràcies, presidenta.

Bon dia, senyors diputats i diputades.

Avui tornem a debatre la proposta de llei del PP-Vox de la falsa llibertat educativa.
Una proposta de llei de clara tendència d'ultradreta que presenten els dos partits que governen la Generalitat Valenciana i que encapçala Carlos Mazón.

Ja hem argumentat en nombroses ocasions que la falsa llibertat educativa té un objectiu clar: arraconar el valencià de les nostres aules.
I això, des del PSPV no ho permetrem perquè el pensament únic ja el vam deixar de banda amb l'arribada de la democràcia, encara que pareix que alguns no ho volen acceptar.

Sempre hem defensat que la Llei d'ús i ensenyament del valencià era el punt de partida per fomentar l'ús de la nostra llengua.
Una llei d'ús que es va aprovar sense cap vot en contra i que va suposar que els valencians i valencianes pogueren gaudir de la seua llengua a les aules.
Inclús va haver una etapa que el PP era conscient de la necessitat de defendre la identitat de la Comunitat valenciana i va posar de la seua part per crear l'Acadèmia Valenciana de la Llengua.
Però eixos temps ja han passat i el PP ha decidit abraçar els preceptes de la ultradreta.

El senyor Mazón ofereix diàleg, però és mentira, perquè no és el tarannà del nou govern de la Comunitat Valenciana.

Davant aquestes posicions radicals, des del PSPV presentem esmenes per eliminar apartats de la proposta de llei de la falsa llibertat educativa i començar a treballar des de la Llei 4/2018, del plurilingüisme.
Una llei que ens pot servir de base per plantejar millores perquè no hi ha cap llei que siga perfecta.

Volem tornar a recordar quins eren els objectius de la Llei 4/2018, del plurilingüisme: respectar les dues llengües oficials de la Comunitat Valenciana, el castellà i el valencià; potenciar l'ús educatiu de la llengua minoritzada, el valencià; i el consell escolar com a nucli fonamental per elaborar el projecte lingüístic de centre.
Un consell escolar on està representada tota la comunitat educativa, i això implica la participació del professorat com responsable de transmetre a l'alumnat tot el coneiximent.

Aquests objectius garantien l'ús del valencià i el castellà a les aules sense cap tipus d'imposició, i es pretenia conseguir les competències lingüístiques amb les dues llengües oficials, castellà i valencià.
Són precisament aquests objectius els que donen suport a les nostres esmenes per suprimir tots els articles de la seua proposició de llei de falsa llibertat educativa.
Perquè no es pot certificar un idioma si no es domina.
I ja els hem demanat tres voltes que ens aclariren si certificarien també l'idioma estranger amb només una matèria i no ens han donat cap tipus de resposta.

El motiu està clar i és evident.
Volen certificar el valencià sense tindre la competència adequada i, per això, no certificaran ni l'anglés ni el francés.
I hem de recordar-los que no és el PSPV els que veiem aquesta proposta com un pas enrere i que suposarà arraconar el valencià de les nostres aules.
Ho diu també les cinc universitats públiques valenciana, l'Acadèmia Valenciana de la Llengua, el catedràtic de Multilingüisme de la Universitat de Ginebra, Joaquim Dolz, o el professor de Sociolingüística de la Universitat de València, Rafael Castelló.

Però ja ho va expressar clarament la portaveu del Partit Popular a Les Corts, que els dona igual les personalitats de les universitats, quan va dir en perfecte castellà, «y ustedes argumentan que no sé quién no le gusta la proposición de ley».
Això demostra, una vegada més, que el criteri, tant dels científics, com de la llengua, com (inintel·ligible) … d'història, els dona completament igual.
A més, hem de tindre clar que la llengua en perill és la nostra, el valencià, i no poden proposar una llei que ataque directament a la llengua minoritzada.

Malgrat això, tornem a demanar-los que reflexionen, que recapaciten i que voten a favor de les nostres esmenes i deixen de banda l'arraconament del valencià de les nostres aules.
Perquè el seu plantejament generarà segregació.
I els puc assegurar que jo, com a docent, ho he viscut.
Abans de canviar el model lingüístic, les persones migrants es concentraven en les línies en castellà.
Això suposa generar guetos lingüístics innecessaris.

Les línies és una etapa ja superada i són vostés els que plantegen el seu retorn.
Aquest retorn significa obrir la porta a la segregació segons s'utilitze com a vehicular el castellà o el valencià.
L'aposta per l'ensenyament plurilingüe és compatibilitzar totes les llengües possibles des de les primeres etapes educatives, perquè no hi ha cap estudi científic que aposte per no incorporar més d'una llengua des de l'inici de l'escolarització.

Però això els dona completament igual a vostés perquè ja el Partit Popular ha acceptat el negacionisme científic de Vox com a propi.
L'objectiu està clar: arraconar el valencià de les nostres aules com a punt de partida per fer-lo desaparéixer.

Senyors del Partit Popular, aquestes esmenes només plantegen la necessitat de fer un anàlisi crític del desgavell de la seua proposta de llei.
Si de veritat creuen en el diàleg, reflexionen, siguen seriosos i defenguen la nostra llengua dins del sistema educatiu de la Comunitat Valenciana.

Moltes gràcies.

La senyora presidenta:

Moltes gràcies, senyor Lorenz.

Ara, per a exercir el torn en contra, per un temps de sis minuts, quan vullga la senyora Gascó.

La senyora Gascó Enríquez:

Muchas gracias, presidenta.

Debo decirle, señor Lorenz, que yo parlamentariamente no he visto nunca nada parecido a lo que ustedes han hecho con estas enmiendas parciales, nunca.
Si no querían presentarlas, no haberlas… no haberlo hecho.
Pero lo que ha hecho el Partido Socialista, de verdad que no se ha visto en estas Cortes jamás.
Yo, de verdad, no quiero ofenderle pero es lo más ridículo que me he tirado a la cara.

Lo único que es falso aquí, es el trabajo que ha hecho el Partido Socialista, de verdad se lo digo.
Así que lo primero que quiero dejar claro es que esto no son enmiendas parciales.
Lo podrá definir como usted quiera.
Póngale el nombre.
Insisto, no le quiero ofender, pero esto no son enmiendas parciales.

De verdad que como oposición, y esto es lo más suave que me sale, están siendo una auténtica decepción, porque desde que registramos la ley de la libertad educativa están resultando ser decepcionantes.
Y es que no me sale otra palabra, porque van a la ley del mínimo esfuerzo.

Desde que se registra, las críticas se las copian de Compromís.
No han sido jamás críticas propias.
Cuando presentamos… y tienen que trabajar sobre un debate a la totalidad se copian íntegramente la ley de la imposición lingüística, incluso los artículos que la justicia había dicho que no se ajustaban a derecho; íntegramente la ley del 2018.
Ustedes verán.

Y ahora que tienen que presentar enmiendas parciales, ¡oiga!
, las enmiendas parciales tienen que ser sobre el texto de la libertad educativa.
Y ustedes piden que se fusilen todos y cada uno de los artículos de la ley de la libertad educativa y después piden que se pongan todos y cada uno de los artículos de la ley de la imposición lingüística.
¿Pero qué broma es esta?
¿Y todo esto para no dar un palo al agua?
¿Pero qué broma es esta?
Y, además, es que le digo una cosa, me parece que esto es la antítesis de la democracia: o pones mi modelo o no juego; me enfado y no respiro; o pones mi modelo o no acepto ningún otro.
¿Pero qué es esto, de verdad?

Y, además, es que se empeña a traer el debate tanto en el debate a la totalidad como en las enmiendas parciales, un debate que en estas Cortes ya se ha debatido, señor Lorenz.
El Partido Popular ya dio su opinión sobre la ley de la imposición lingüística.
Y nosotros, a una ley que sabe usted perfectamente que no nos gusta nada, sí que hicimos nuestro trabajo y dimos nuestra opinión con enmiendas parciales.
Dijimos que no queríamos un modelo único, que queríamos libertad para las familias, que no se despreciara y se maltratara al alumnado con necesidades educativas especiales, que se respetara la Constitución, la llei d'ús, el Estatuto de autonomía, presentamos enmiendas parciales… Así que no voy a volver a debatir sobre esa ley.

Ahora hemos elaborado otra porque la suya, por su imposición y por su sectarismo, ha fracasado.
Y los valencianos nos piden ¡libertad!
, señor Lorenz, nos piden libertad.
Y hemos elaborado la ley de la libertad educativa porque… con muchas de las reivindicaciones de la ciudadanía, cuando salían a las manifestaciones en contra del modelo que usted nos quiere meter con calzador y, además, prácticamente en contra del reglamento de esta cámara, señor Lorenz.

Y yo le pediría una cosa: ¿por qué no les dice a las familias que tienen niños con necesidades educativas especiales que usted ha presentado una enmienda en contra de las necesidades de esos niños, imponiéndoles un modelo lingüístico por encima de las necesidades individuales de esos niños?
¡Sea valiente!
¡Hágalo!
O dígale al alumnado que se va a beneficiar de las certificaciones automáticas del valenciano que ustedes estaban trabajando en un decreto, hace un año y medio, para tener esas certificaciones, pero como ahora lo propone el Partido Popular y Vox, usted reniega.
Dígales a esos jóvenes que ustedes son la incoherencia personificada, ¡dígalo!
Sea valiente.

O dígales a las personas de las zonas castellanohablantes que ustedes están en contra de los derechos que le ofrece el Estatut d'autonomia i la llei d'ús d'ensenyament en valencià, tanto que la nombra pero no cita los artículos específicos que les protegen.
Porque luego miren, miren, los resultados que sacan por ejemplo en la provincia de Alicante.
Sean valientes.

Y, luego, habla todo el rato de la defensa de la ley del 2018 y se atreve a presentar enmiendas con algunos artículos que claman al cielo de esa ley.
¿Se atreve a hablar de la inspección?
¿Se atreve a presentar enmiendas hablando de la inspección cuando la relegaron a un quinto plano, cuando maltrataron a la inspección?
Es que es lamentable.
Es no tener vergüenza.

O se atreve a hablar en otra enmienda de la evaluación.
¿Pero qué evaluaron ustedes, cuando no se atrevían a evaluarla porque sabían perfectamente los resultados que iban a tener?
Es que me parece lamentable.

O que diga que las lenguas en los centros se promoverán conforme al decreto de usos administrativos del valenciano, cuando ese decreto tiene cuatro sentencias en contra, ratificadas por el supremo.
Y, usted, todo orgulloso de su ley del 2018.

¿Y así quiere que se promuevan las lenguas en el sistema educativo valenciano, señor Lorenz?

Otra enmienda que dice que haya colaboración con medios de comunicación cuando en todos estos años han sido incapaces de hacer una parrilla infantil enfocada al aprendizaje de lenguas.
¿Y ahora viene dando lecciones?
Es que todo lo que propone es lamentable, señor Lorenz, lamentable.

Y tengo que ir terminando.
Mire, es evidente que el único objetivo que han tenido durante todos estos años ha sido la imposición del valenciano, el único objetivo.
Y para ello no han dudado incluso, y lo acabo de demostrar, en incumplir su propia ley, que me parece ya lo más cutre que se puede hacer.
Incumplían las sentencias.
Incumplían la llei d'ús.
Incumplían el Estatut d'autonomia.
Pero incumplir hasta su propia ley y ahora viene a metérnosla con calzador me parece que es del género absurdo.

Y termino, miren, no estuvieron a la altura cuando gobernaban, pero es que tampoco están estando a la altura ahora, en la oposición.
Háganselo mirar, de verdad, que tienen un problema.

Muchísimas gracias.

La senyora presidenta:

Muchas gracias, señora Gascó.

Ara, per a exercir el torn de rèplica, té tres minuts el senyor Lorenz.

Quan vullga.

El senyor Lorenz Andrés:

Bon dia de nou.

Gràcies, presidenta.

Sentir parlar a la portaveu del Partit Popular ens deixa perplexos perquè sempre dona lliçons de treball i, clar, pensem que no és la persona més oportuna per a fer-ho, perquè la seua argumentació tindria un cero patatero.
El nou govern de la Generalitat Valenciana ha executat, en el primer trimestre, un 3% i la conselleria d'educació, el senyor Rovira, un 0,5%.
Poden donar-nos lliçons de treball amb aquestes dades?
Però la portaveu a la comissió segueix el mateix patró en tota l'argumentació que utilitza contra la Llei 4/2018.

Per tant, ja hi ha prou de donar lliçons de treball, perquè vostés el que han de fer és posar-se les piles i treballar un poquet.
Perquè són vostés els que estan governant i, encara que sabem que això de treballar no els agrada molt, han de deixar la demagògia i apostar per la pedagogia.
I no conten mentires, perquè és el seu recurs més habitual, però és una mostra més de la falta d'argumentació que mostra la portaveu del Partit Popular i que té el Partit Popular.

Vull tornar a insistir que la seua proposició de llei no té cap justificació pedagògica.
Però m'agradaria aprofundir en l'argument estrela del Partit Popular.
Mire, ja sabem que vosté seguix el patró del seu cap, el senyor Mazón, i del seu conseller, el senyor Rovira.
Sap quin és?
Mentir.
Sí, perquè vosté insisteix i repeteix moltes voltes en les sentències que hi ha contra la llei actual del plurilingüisme.
Doncs, mire, li ho diré clarament, perquè crec que així ho entendrà.
¿Saben quantes sentències hi ha del Tribunal Superior de Justícia de la Comunitat Valenciana contra la Llei, del plurilingüisme, 4/2018?
Anem a dir-ho tots, zero.
Anem a tornar a repetir-ho, perquè no ho ha entés molt bé i ho repetix la portaveu, quantes sentències hi ha contra la Llei 4/2018, de plurilingüisme?
Zero.
Perquè vosté està fent contínuament referència al decret, però contra la llei del plurilingüisme no hi ha cap sentència.

I ens diu que hi ha uns articles que són els mateixos… I jo li pregunte: per quina raó no hi ha cap sentència en contra?
Doncs, perquè és perfectament legal.
Però a vosté li encanta manipular, contar mentires i, evidentment, no treballar.
I és més, ho van intentar amb el PP de Madrid, per portar-ho al constitucional, i els seus caps de Madrid li van dir que no.

Miren, senyors i senyores del Partit Popular, deixen de fer demagògia i ho poden dir clarament: no els agrada el valencià, perquè no l'utilitzen ni volen utilitzar-lo.
Vostés volen una Espanya en blanc i negre, una Espanya sense la diversitat lingüística i el signes identitaris, com el valencià, els molesten i, per això, volen que no estiga a les nostres aules.

Senyors del Partit Popular, torne a insistir que han de reflexionar seriosament i posar damunt la taula argumentació pedagògica i no interessada o d'imposició.

Per tant, els fem de nou l'oferiment, torne a repetir que els inste perquè accepten les nostres esmenes i comencen a treballar a partir de la Llei, del plurilingüisme, 4/2018.

Moltes gràcies, presidenta.

La senyora presidenta:

Moltes gràcies, senyor Lorenz.

Té el torn de rèplica la senyora Gascó.

Quan vullga.

La senyora Gascó Enríquez:

Gracias, presidenta.

Señor Lorenz, de verdad, se equivoca, se equivoca usted.
Si algo he hecho es estudiarme este tema a conciencia y lo que tendría que hacer usted es lo mismo, estudiarse este tema a conciencia.

El Partido Popular recurrió la ley, abrió una comisión bilateral.
Si me escuchara a lo mejor en los plenos, este tema no lo tendría que repetir dos veces; pero, como no me escucha, pues se lo voy a tener que volver a repetir.
La abre el gobierno del Partido Popular la comisión bilateral -y le enseñé el papel el otro día, incluso- y la comisión bilateral la cierra el gobierno de Pedro Sánchez; supongo que fue el precio que le hizo pagar el señor Baldoví para el votito a favor de la investidura del señor Pedro Sánchez, pero la cierran ustedes porque, si no, le puedo garantizar que esa ley estaría recurrida en el constitucional.
Esto usted se lo tendría que saber.

Después, se recurrieron los proyectos lingüísticos de centro y el TSJ acabo concluyendo que no había una proporción razonable entre el castellano y el valenciano y que tenía que haberla.
Cuando yo interpele a la señora Tamarit, preguntando por qué esto sucedía, me dijo que es que los jueces sabían mucho de leyes, pero no sabían nada de educación; y, cuando los centros preguntaron, dijeron que no se tenía que cumplir esa sentencia.
Es decir, ha habido insumisión, ha habido un cierre de una comisión bilateral, pero lo que le puedo garantizar es que ha habido un cumplimiento de legislación y un cumplimiento de sentencias, pero que esa ley no se ajusta a derecho.

Además, ha habido otra sentencia del TSJ que dice que, aunque el decreto de 2017 estaba derogado, hay un montón de artículos que perviven en la ley del 2018 y que, por tanto, va a dictar la sentencia y va a anular los artículos y el otro día se los enumere uno a uno.
Y esos artículos han estado perviviendo en la ley del 2018 y aplicándose en el sistema educativo, como el proyecto lingüístico de centro y el modelo único que ustedes están aplicando en el sistema educativo valenciano.

El sistema del Botànic no se ajusta a derecho y, por eso, estamos elaborando una ley lingüística que dé libertad, que tenga un sistema de lenguas que dé libertad de elección a las familias, donde las dos lenguas se puedan estudiar de forma equilibrada, donde no se imponga el catalán en las escuelas.

Es decir, que usted, a estas alturas de la vida, venga a decir…, que pueda defender un modelo jurídico, cuando solamente han hecho que dar inestabilidad en las escuelas y hacer que no cumplan las sentencias, hacer que la proporción entre el castellano y el valenciano esté totalmente desproporcionada y que venga aquí a mentir y a demostrar que desconoce totalmente lo que ha pasado en el sistema educativo, desde luego, le pone a usted en evidencia y, desde luego, me da más razones para seguir trabajando en la urgencia de aprobar la ley de libertad educativa, porque ustedes son un auténtico peligro, porque lo único que harían es seguir haciendo imposiciones, incumplimientos de sentencias y (sona un timbre) hacer que el sistema educativo valenciano, desde luego, no avance con gobernantes que lo único que quieren hacer es imponer un sistema lingüístico, que lo que quieren es meter la ideología en las aulas, pero no que nuestros alumnos aprendan lenguas.

La senyora presidenta:

Muchas gracias, señora Gascó.

Les esmenes les votarem totes al final, després del debat.

Ara començarem en el torn de Compromís.

Quan vullga, el senyor Fullana té sis minuts.

El senyor Fullana Martínez:

Sí, moltes gràcies, presidenta.

Bé, Compromís una de les qüestions que ha explicat moltes vegades sobre esta llei és la sort de segregació que representarà, la importància del fet de tornar a separar els xiquets i les xiquetes per elements identitaris o per elements lingüístics.
Sabem, per exemple, que en les línies famoses, quan hi havia les línies, la línia en castellà en moltíssims municipis tenia uns índex d'immigració per damunt del 70%.
Per què?
Perquè, al final, moltes persones de dretes odien el valencià, però odien més els immigrants i, per tant, acabaven -sí, són xifres oficials- matriculant els seus xiquets i xiquetes en valencià per a evitar que anaren amb els immigrants.
Això és una qüestió segregació que entenem que pot tornar-se a repetir i a nosaltres, per damunt de la qüestió lingüística, no ens agrada.

I, parlant de segregació i de tribunals, és important hui destacar que el TSJ ha admés a tràmit el recurs de Compromís contra el districte segregador, contra el districte racista.
I és un element que té relació amb esta llei, perquè al final va en la mateixa línia.

Compromís va denunciar fa un mes que la puntuació que vostés havien aprovat, PP i Vox, anava a provocar problemes de racisme, problemes d'exclusió social pels recursos de les famílies, etcètera.
I, efectivament, això ha passat.
En este moment, hi ha escoles que estan dient, depén d'on hages nascut, l'alumnat que pot anar al seu centre o no, o dient que si les famílies no tenen feina, estan en l'atur, tenen menys oportunitats d'anar a una escola.
Per tant, és una bona notícia, a vostés que els agrada parlar de tribunals, que s'haja acceptat a tràmit este recurs contra el decret racista del Partit Popular i Vox i que té bastant relació amb esta llei perquè, al final, vorem com el seu objectiu, lluny de la llibertat, al final és separar les famílies, separar els xiquets segons el seu poder adquisitiu, segons les seues creences religioses o segons on hagen nascut, en essència.

Bé, la veritat és que és complicat presentar esmenes parcials a esta llei, no?
Nosaltres ho hem vist tant impossible com incongruent perquè, al final, és una llei que Compromís entén que s'ha de canviar en la seua totalitat.
I, des d'este punt de vista, l'esmena legítima, l'esmena que veiem possible i congruent és l'esmena a la totalitat i per això que hem volgut ser congruents i hem presentat només esmenes de supressió, entenent com la nostra esmena a la totalitat, que representa una revisió, una actualització de la llei del 2018, com a l'element alternatiu.
I eixe és el motiu pel qual Compromís ha entés que el més pràctic era presentar propostes de supressió, en essència perquè esta és una llei que camina en contra de la universitat i en contra de les institucions acadèmiques estatutàries.
Esta llei…, vull dir, esta llei va en contra de l'Acadèmia Valenciana de la Llengua, que l'ha rebutjada, va en contra de les tres universitats públiques, que l'han rebutjada, va en contra, per exemple, de la Xarxa Vives d'Universitats.
És a dir, vostés no tenen ningun organisme o element acadèmic oficial que li haja donat suport a esta proposta.
A més, és una llei que no parla de pedagogia.

De totes les lleis, des de l'any 1983, amb la primera llei, el 1984, els decrets que la desenvolupen, en l'any 1990, amb els decrets de la immersió, en el 1999, amb la incorporació de l'anglés, en el 2008, amb la incorporació també dels programes enriquits trilingües, inclús la del 2012, l'últim decret del Partit Popular, totes fan una argumentació pedagògica; en este cas, no existix.
I, en definitiva, té un problema greu i és que, tractant per igual dos llengües que no tenen la mateixa situació en la societat, no s'aconseguix el mateix objectiu.
Per tant, és una llei en contra de la pedagogia.
Per això que plantegem, bàsicament, suprimir-la i canviar-la per les nostres propostes que estaven en l'esmena a la totalitat.

Després, és una llei que no assegura la igualtat, ni molt menys, com he explicat; és una llei que el que fa és viatjar cap a la segregació de l'alumnat.
Tampoc garantix la llibertat, ni molt menys.
Ací estem parlant que és mentida, hi haurà milers de famílies que aniran a un programa que no han votat.
Vull dir, ací el 51% de les famílies triaran sobre l'altre 49%.
Provocarà la qüestió absurda que les famílies votaran en tots els centres on es matriculen.
Vostés saben que en les poblacions grans i en les ciutats es trien diversos centres en el procés d'admissió; en fi, votaran gent, famílies, en centres on no van a anar i, evidentment, hi haurà moltíssimes famílies que no aniran al programa que hagen triat.
Al revés que ara, les famílies matricularan els seus fills i filles en escoles sense saber on es matriculen, perquè desconeixeran el programa que tindran fins que siga massa tard i això…, en fi, no és llibertat educativa, ni molt menys.

I, en definitiva, planteja una qüestió que és, doncs, una societat que planteja en negatiu la diversitat cultural, la diversitat lingüística…, en definitiva, el conviure diferents cultures, diferents persones que pensen diferent en un mateix espai.

Per tot això, nosaltres plantegem estes esmenes de supressió amb les propostes de la totalitat que dèiem.
De les seues esmenes, en global, eh?
, en global, al final, les ha utilitzades tímidament el Partit Popular per a intentar evitar un recurs, dient que serà el Consell Escolar el que decidirà, però les famílies votaran, però decidirà el Consell Escolar… Bé, això és una qüestió més jurídica.
La resta bàsicament són folklore i, en eixe sentit, doncs, les votarem en contra.

La senyora presidenta:

Gràcies, senyor Fullana.

És el torn del Grup Parlamentari Vox.

Quan vullga la senyora Llopis.

La senyora Llopis Noheda:

Muy bien.

Bueno, pues, señores de Compromís, ese ha sido su modus operandi y creo que no ha sido solo en esta comisión, sino hacer una enmienda realmente a la totalidad en fascículos, que es lo que han presentado aquí y en otros sitios.

Ya lo decían ustedes, en su programa electoral: escuela pública, laica y en valencià.
Sí o sí, no engañaban a nadie, evidentemente.
Y yo he escuchado ya en distintos foros, por su parte, que el objetivo es que los niños van al colegio a aprender en valenciano; se deja al lado el resto del aprendizaje, sea el inglés o el resto de materias.
Y, además, han intentado confundirles con ideologías de género o políticas o, incluso, fíjese, hasta el otro día un docente de Ibi, una profesora de Geografía e Historia, en primero de la ESO, es una activista política diciendo que si lo de Vox es un partido franquista, antidemocrático, que si son tontos, machistas… Es decir, se han dedicado a todo menos a enseñar.
Es decir, una especie de procés, efectivamente, a la valenciana, y eso es lo que han llevado ustedes a las aulas.

Por tanto, decirles que, aunque se sumen a las filas de Sumar en las europeas, no hacen más que restar, restar y aportar poco, porque ya lo hemos visto en las enmiendas que han hecho hoy.

Y, como les decía, efectivamente, han presentado doce enmiendas por separado, pero sabemos por qué lo ha hecho -se coge antes a un mentiroso que a un cojo-, porque así tengo seis minutos de gloria para hablar y no tengo tres, y lo hago en tres enmiendas, evidentemente, y tengo tres minutos más para poder poner el ventilador en marcha o esa máquina que inventan del fango o mentiras que realizan.

Yo les voy a decir que esto demuestra que es vaguería, o vagueza en castellano, que es lo mismo que vaga en valenciano.
Y una vez demuestran el desinterés de Compromís por la mejora de la educación de los alumnos.

En el momento, ya les digo, que se les va a tocar, parece ser, la herramienta, que se la han apropiado ustedes, se creen que es suya la lengua valenciana, única y exclusivamente de ustedes, pues parece ya que de lo demás de educación no les interesa hablar.

Y no les interesa, y ya le digo, porque las nueve propuestas de este gobierno son muy distintas a las de ustedes.
Tanto Vox como el Partido Popular en materia de educación pone el foco en la libertad de las familias, en el centro educativo y la lengua que quieren para que aprendan «sus» hijos y, sobre todo, la calidad de enseñanza.
Eso es democracia.
Eso es democracia.
Pero como ustedes están acostumbrados a ese jarabe democrático, pues parece ser que no lo entienden y van a tener que tomar un poquito de él, sinceramente.

Mire, solo puedo comparar, porque como las enmiendas es todo supresión, pues la verdad es que no puedo hablar de mucho, pero sí que puedo decirles que hay que hacer una comparativa de las políticas educativas que tenían en esa ley sectaria de plurilingüismo, 4/2018, con las que propone desde Vox y Partido Popular.

Compromís imponía una ley de plurilingüismo sometiendo a una inmersión lingüística en lengua progresivamente al valenciano de manera totalitaria, y no quieren que participen las familias, excusando que el consejo escolar decide cuando hay dos o tres representantes, están en minoría total, y hemos recibido quejas incluso de que hay coacciones, y se les ha dicho que para los PLC, o se coge el que se propone en el consejo escolar, o que lo decidirá la conselleria y va a ser mucho más duro.
Entonces, la verdad es que hoy en día, aunque sea el órgano que tendría que ser el que más respeto y el que más transparente sea, hoy la verdad es que no goza de la total transparencia.

Por lo tanto, de esa imposición y manera totalitaria está la ley de libertad educativa, donde las familias de manera particular van a elegir la lengua en la que quieren que aprendan a sus hijos.
Eso es democracia.
Obligan a examinarse a todos los alumnos en la lengua establecida, sin importarles que plasmen sus conocimientos reales en la materia y si tienen dificultades para la expresión de los conocimientos.
Eso no les importaba.
Nosotros vamos a garantizar que el derecho de los alumnos…, puedan elegir, porque lo importante también es que se examinen en las áreas y obtengan los mejores resultados.

Han obligado también a los niños de educación especial a aplicarles el mismo proyecto lingüístico de centro sin importar la dificultad que tienen para el aprendizaje, y más, con una lengua que no entienden.
Y desde Vox y el Partido Popular vamos a proteger a nuestros alumnos para que se les pueda…, los niños lo tengan en la lengua que más fácil le sea, si es su lengua materna.

Compromís establecía barreras lingüísticas a los niños que venían de otras comunidades, obligándoles a estudiar asignaturas en lengua valenciana cuando ni siquiera sabían ni hablar en castellano.
Nosotros vamos a ampliar a tres años para que haya una mejor adaptación del alumnado.

No se ha comentado nunca por parte de Compromís el interés del aprendizaje de las lenguas.
Simplemente, su imposición, y ha creado un conflicto social y un rechazo que ha sido evidente.

Desde Vox y Partido Popular vamos a promocionar, reconocer el esfuerzo certificando…, incluso poder llegar al C1.

Y le voy a decir, no cumplían tampoco ustedes con la ley del uso y enseñanza al valenciano, porque imponían en las zonas castellanohablantes áreas y examinarse en lengua valenciana.
Incumplían constantemente las leyes.

Nosotros vamos a fomentar la lengua.
Incluso en esas zonas castellanohablantes se les va a dar la oportunidad de elegir la lengua base en valenciano.
Y además se va a promocionar la asignatura lingüística de la lengua valenciana aunque cojan la base en lengua castellana.

En Compromís, el objetivo ha sido el aumento progresivo de la lengua valenciana, hasta que esa es la única vehicular en todos los centros educativos.
Y Vox y PP apuestan por la no discriminación ni del valenciano ni del castellano, respetando, respetando las competencias en todas las lenguas, incluso las extranjeras, y el 25%.

Han incumplido la normativa ligada a los PLC, como le decía la compañera, no cumplen la ley, ni la ley del uso, incluso sentencias del Tribunal Supremo sin respeto al 25%.
Como dicen ustedes, no quieren que se arrincone el valenciano, pero tampoco se puede arrinconar el castellano.
Tiene que haber una equidad.
Tienen que estar ambas lenguas representadas en la misma proporción.

Y se propone por eso una ley de libertad educativa que cumpla con la ley, cosa que no hacían ustedes, con la LOMLOE, con la ley del uso y enseñanza del valenciano, con la sentencia del Tribunal Supremo y que cumpla los mínimos que se tienen que respetar.
Eso es una democracia.
Yo comprendo que oír a la izquierda «democracia», como ya hemos visto aquí, o es su ley o es ninguna.

La senyora presidenta:

Muchas gracias, señora Llopis.

És el torn de rèplica del senyor Fullana.
Quan vullga té tres minuts.

El senyor Fullana Martínez:

Moltes gràcies.

Jo entenc que és possible que els senyors diputats i diputades de la dreta tinguen molts amics i amigues que siguen jutges.
Però, clar, això és una cosa, i altra cosa és que vostés s'inventen les lleis i repartisquen sentències, i s'inventen sentències.

Esta llei vostés no la van recórrer en via Congrés dels Diputats.
No la van recórrer.
Vox no la va recórrer.
Va entendre que era perfectament legal.
No la va recórrer.
I el PP no la va recórrer via 50 diputats i diputades.

Una comissió bilateral tots sabem el que és.
En política crear una comissió.
Vostés podien presentar una qüestió d'inconstitucionalitat amb 50 diputats i diputades, i van dir que no, que era perfectament legal i constitucional i, per tant, van decidir que no ho presentarien.
I Vox igual, i Vox igual.
Vostés no ho van presentar.
Van crear una comissió que, com tots sabem, és eixa fórmula política tan efectiva de solucionar problemes, crear una comissió bilateral, ha dit vosté.
En fi, impressionant.
Comissió bilateral.
Vostés hagueren pogut presentar un recurs d'inconstitucionalitat i no van voler.
Ja està.
No passa res.

I una altra cosa.
Vosté ha dit que vagueza és vaga.
A vore, vagueza és un substantiu.
El substantiu en valencià és vaguetat.
Vaga és un adjectiu, i és igual que en castellà.
Ho dic perquè… és que ho vist en el plenari.
Vull dir, és un tema que s'ha d'estudiar i ha d'aprendre.
No passa res.
La diferència entre els substantius i els adjectius és important, val?
És a dir, vagueza no és vaga.
Vagueza és vaguetat.
I vaga dona la casualitat que es diu igual en castellà que en valencià.
És un adjectiu.
No passa res.

Ja em vaig presentar voluntari a donar-li classes de valencià, i si fa falta de castellà, també, perquè la gent de Compromís, si una cosa tenim, és que, com a mínim, som bilingües.
I jo li dic que sí, en la línia en valencià, que vosté tant parla, quan hem fet avaluacions, els xiquets i xiquetes de la línia en valencià saben més valencià, però saben més castellà i saben més anglés que els de la línia en castellà.
(Veus) Sí!
Sí, sí, sí, és així, en l'avaluació plurilingüe.
És així, és així.
(Veus)

Sí, no em deixen parlar.
En fi, es veuen evidenciats.

La senyora presidenta:

Per favor, deixen parlar els diputats quan estan en el seu torn de parlar.

El senyor Fullana Martínez:

No passa res.
Jo entenc que un es pot sentir ridícul al final, però és el que ja.
Vull dir, els xiquets i xiquetes que van a la línia en valencià saben més castellà que els que van a la línia en castellà, i són les xifres dels exàmens que van fer vostés, concretament.

I, per tant, Compromís, el que sí que va fer és reduir el fracàs escolar, és millorar totes les puntuacions de PISA dels xiquets i les xiquetes valencians, etcètera, etcètera, etcètera.

I nosaltres hem presentat una esmena a la totalitat, que és la proposta que presentem, de la qual estem molt orgullosos.
I, de fet, quan tornem a governar serà una de les propostes que posarem damunt la taula.
És una revisió de la proposta legislativa de l'any 2018 que evitarà el monolingüisme en moltes persones.
Perquè, al final, l'objectiu, quin és?
Aprendre totes les llengües oficials.
I oferint el mateix percentatge o equitat en l'escola no s'aconseguix.

Jo mantinc la meua oferta… a classes de valencià i, ara, inclús, de castellà.

La senyora presidenta:

Moltes gràcies, senyor Fullana.

Tiene un turno de réplica la señora Llopis de tres minutos.
Cuando quiera.

La senyora Llopis Noheda:

No sé si de valencià o castellà, pero de català, seguro.

Señor Fullana, yo partiendo de la base de que…, claro, para ustedes la educación simplemente, ya le digo, es una herramienta de su supervivencia política y que la han utilizado para ese adoctrinamiento político e ideológico.

Lo único a que nos ha llevado es una degradación académica extrema, aunque usted parece que vive en otro mundo, en el de Alicia en el país de las maravillas, porque hemos visto los vergonzosos resultados del informe PISA, el notable aumento del acoso escolar, ha aumentado el bullying, han aumentado los problemas de salud mental, los suicidios de jóvenes.
Gracias a su incompetencia de estos años frente a la conselleria, han provocado la huida masiva -y el otro día se lo decía- del alumnado en centros públicos a centros concertados y privados, aquellos que se lo puedan pagar, provocando el aumento, efectivamente, de guetos y mayores diferencias sociales.
Y eso lo han provocado ustedes con sus políticas educativas.

La educación en la Vega Baja, por ejemplo, ha sido castigada hasta el punto de tener que emigrar por razones de imposición lingüística a la comunidad vecina de Murcia, el éxodo lingüístico.
Y no les han dejado otra opción que la de sentirse emigrantes en su comunidad autónoma para poder ejercer el derecho a estudiar en su lengua vehicular o materna.

Han huido jóvenes de la comunidad, se han empadronado en Granada y en otras comunidades, en Tarragona, para obtener el C-1 porque aquí les resulta imposible, y obtienen el C-1 en catalán y luego lo convalidan.
Esto les tendría que dar vergüenza, y ustedes lo están permitiendo.

Durante ocho años las familias han tenido que buscar otros centros educativos, huyendo de la mediocridad de la enseñanza que han implantado los colegios, donde no se adoctrine a sus hijos, donde se prime y se premie el esfuerzo, donde tengan unas infraestructuras decentes, porque el «plan estafa» no ha dado resultado.
Ha sido una incapacidad que han demostrado de manera ejemplar en la gestión de nuevos colegios y porque lo que sí que han hecho es implantar masivamente barracones.

Los padres buscan colegios donde sus hijos aprendan y no se conforman con que les engorden la nota o los aprueben, como se viene haciendo, para que estén contentos y pasen de curso, porque estamos viendo cómo los niños cuando llegan a secundaria 15 de cada 100 alumnos en el siglo que estamos no terminan la secundaria, y eso no puede pasar.
Y eso está ocurriendo con las nefastas políticas que han llevado.

Y, si no, vamos a ver los resultados de la EBAU, que ya lo estaban diciendo todos los medios de prensa, qué es lo que está ocurriendo.
Salen con un 8 de media en el bachiller y luego no pueden acceder a las carreras que quieren porque las notas que luego sacan en la EBAU hay mucha diferencia respecto a la nota que tenían en bachiller.
Luego se están engordando las notas para acallar a la gente y se está engañando.

Han aplicado la ley del mínimo esfuerzo, que eso es lo que dicen sus ideologías políticas: vivir de los padres hasta poder vivir tal vez del «papá estado».
Porque los jóvenes hoy no pueden tener ya pisos, tampoco se plantean tener hijos, no esperan encontrar trabajos dignos, y lo que hay que hacer y lo que apostamos desde Vox es que no vamos a consentir que los jóvenes tengan una precaria educación, porque queremos que sean los mejores en la formación, que tengan las mejores herramientas, que puedan defenderse solos el día de mañana, y no recurrir a las ayudas del gobierno y vivir de forma sumisa al estado toda su vida, como está ocurriendo en este país.

Apostamos, tanto desde Vox como desde del Partido Popular, por la libertad y la excelencia educativa, y con el esfuerzo, porque sin esfuerzo en la vida no se próspera.
Y eso es así.
Pero ustedes eso no lo conocen.

Y yo le digo una cosa, mis hijos han aprendido el inglés cuando salieron del colegio, porque la metodología que hay en cuanto al tema de lenguas es ridícula y nunca van a aprender una segunda lengua, si no es materna o se utiliza en casa o en su entorno, porque la metodología no es la correcta.
Pero nosotros vamos a intentar garantizar que aprendan las tres lenguas en la nueva ley de libertad educativa.
Nada más.

La senyora presidenta:

Muchas gracias, señora Llopis.

Passem al torn del grup Popular per a defendre… Ah!
L'esmena número 8, com ens ha arribat a tots, té una correcció d'errors, es debatrà ja amb la correcció i per al seu debat té la paraula, per un temps de tres minuts, la senyora Gascó.
Quan vullga.

La senyora Gascó Enríquez:

Gracias, presidenta.

Nosotras hemos presentado un grupo de enmiendas reducido porque consideramos que la ley estaba muy bien cerrada.
Son un grupo de enmiendas técnicas; otras, con reivindicaciones que nos han hecho diferentes colectivos, y después, un grupo de enmiendas con aclaraciones que considerábamos importante hacer, porque alguien, de forma no sé si malintencionada o no, estaba intentando confundir a la comunidad educativa y considerábamos que era importante hacer estas aclaraciones.

Y voy a empezar por este tipo de enmiendas donde las aclaraciones es importante tenerlas en cuenta.
Se trata del programa de lenguas vehiculares.
Mucha gente ha dicho que las familias no era importante que votasen, porque para eso ya estaba el consejo escolar, y ahí toda la comunidad educativa estaba representada.

Yo creo que es importante, porque además todo el mundo lo nombra siempre, la Llei d'ús i ensenyament del valencià, y lo he citado en numerosas ocasiones, el artículo 19, donde dice textualmente que el alumnado tiene derecho a recibir las primeras enseñanzas en su lengua habitual.

Esa lengua habitual si no preguntamos a las familias cuál es, nunca podremos saberlo.
Así que nosotros seguimos defendiendo la importancia de preguntarle a las familias cuál es esa lengua habitual y, una vez establecida la lengua base en los centros, elaborar ese programa de lenguas vehiculares, evidentemente, en los consejos escolares, y por eso hemos querido rehacer el texto de esta enmienda, para que quede claro que ese programa de lenguas vehiculares se va a hacer en los consejos escolares.

Siempre ha sido así y siempre iba a ser así, pero hemos pensado que con esta nueva redacción iba a quedar mucho más claro, para que se decida en los consejos escolares cada una de las materias no lingüísticas en qué lengua se impartirán y yo creo que así no va a quedar ningún margen de duda.

Otra de las enmiendas importantes, que en mi otra intervención creo que también lo dejaba claro, era el papel de la inspección en el sistema educativo, porque con las diferentes sentencias que hemos tenido y, además, con la normativa que tenemos en materia lingüística encima de la mesa, el papel de la inspección tiene que ser fundamental y no el de la policía lingüística, como hasta ahora.
Tenemos que velar para que se respete el cumplimiento de la ley, para que haya un equilibrio entre las dos lenguas oficiales, que así las sentencias dicen que debe ser, que tiene que haber un equilibrio entre las dos lenguas oficiales, y para eso la inspección tiene que jugar un papel fundamental.

También tenemos otras enmiendas importantes de reivindicaciones de colectivos.
Por ejemplo, cuando un alumno lleve tres años sin cursar valenciano pueda estar exento de las pruebas de admisión a la universidad; también nos pidió la inspección… que considera la inspección que sí que debe tener el nivel C-1 de valenciano; o nos pidió el presidente del colegio de psicopedagogía que cuando en los exámenes se pueda elegir si se hacen en castellano o en valenciano, también se pueda elegir en primaria y no solamente en secundaria; o, por ejemplo, cuando hacíamos referencia a que los libros de texto y materiales curriculares debían seguir la normativa lingüística, que es lo que pone el Estatuto de autonomía, algunos colectivos nos dijeron que deberíamos añadir «oficial» y no hemos tenido ningún problema en poder hacerlo.
El resto son enmiendas técnicas que tampoco hace falta que haga mención a ellas.

Y esas son las más importantes.

Muchas gracias, presidenta.

La senyora presidenta:

Muchas gracias, señora Gascó.

Aclarir que en l'esmena d'aproximació que ha presentat el Grup Parlamentari Popular i Vox es retira l'esmena 41, del Grup Parlamentari Popular, i la 42, del Grup Parlamentari Vox.

Passem al torn en contra.

Té la paraula, per un temps de sis minuts, el senyor Lorenz.

Quan vullga.

El senyor Lorenz Andrés:

Gràcies, presidenta.

Bon dia, de nou.

Les esmenes que presenta el Partit Popular no tenen desaprofitament perquè són, una vegada més, la prova que ni la portaveu del PP, ni el grup parlamentari, ni la conselleria, ni el govern del senyor Mazón treballa, no fan res de res.
Què fan?
Contar mentires i donar informació falsa.
Les esmenes que presenten avui serveixen per a blanquejar la seua falsa llibertat educativa.

Després de repetir-los contínuament que el paper del consell escolar és fonamental, ara, en una de les seues esmenes, diuen que el projecte lingüístic de centre l'aprovarà el consell escolar.
Vostés són la incompetència personifica.
¿Vostés no s'adonen que el que ha de fer el consell escolar és elaborar el projecte lingüístic de centre?
Senyora portaveu del Partit Popular, vosté no s'assabenta molt d'allò que nosaltres li contem?
Vosté no ho enten?
No ho ha fet vosté, o qui ho ha fet això?
Perquè s'ha de elaborar; elaborar, per què?
, perquè està el professorat que després impartirà a classe als nostres xiquets i xiquetes.
Supose, que no és molt difícil d'entendre la diferència entre aprovar i elaborar, però, clar, és que vostés no creuen en l'autonomia pedagògica dels centres, vostés volen imposar.

Per tant, volen tornar a imposar, com es feia en l'Espanya de fa més de quaranta-cinc anys.
Vostés volen blanquejar el franquisme amb la proposta de llei de la discòrdia.
Vostés volen imposar la seua visió del món i el pensament únic, i això ho volen traslladar a les aules.

Però, a més a més, presenten una esmena per a elegir la llengua de fer les proves de les matèries no lingüístiques.
Vostés és que ara també són innovadors dels projectes lingüístics.
¿Vostés creuen que quan s'aprén una llengua com l'anglés, i s'introduïxen altres matèries, es pot elegir no fer les proves en anglés?
¿Eixe és el nivell de plurilingüisme que vostés defenen?
Ja han recapacitat i han assimilat que l'aprenen com a pròpia i exigir el requisit lingüístic al servei d'inspecció, perquè si vostés volen que els inspectors tinguen el paper fonamental en el nou model lingüístic que volen imposar, doncs, és fonamental que estiguen en possessió del requisit lingüístic.
Els agraïm que hagen fet cas i que hagen incorporat el requisit lingüístic.

Tornem a insistir que la proposta de llei és un desgavell en si mateixa, és una aposta per fer desaparéixer el valencià de les nostres aules.
Però vostés ho tenen clar, i ho repetiré totes les vegades que faça falta, no creuen en la nostra llengua, no creuen en la nostra principal senya d'identitat.

Una altra esmena que demostra la seua forma d'actuar és la que vol substituir l'apartat 3 de l'article 19.
Diuen que seguirà la normativa lingüística oficial, eixe ja és l'atac directe al valencià.
Qui determinarà la normativa lingüística oficial?
El Consell del senyor Mazón?
Faran un conclave, estarà el conseller d'educació, el conseller de cultura, i decidiran la normativa oficial?
O se n'anirà a l'acadèmia de la llengua on hi ha lingüistes i tenen una visió científica?
Sí, l'Acadèmia Valenciana de la Llengua, la que ha emés l'informe en contra d'aquesta proposició de llei.
Els recordem que l'Acadèmia Valenciana de la Llengua es va crear amb el Partit Popular i que hi havia consens.

Però, nosaltres pensem que elegiran la primera opció, en què hi haurà una reunió, estarà el conseller d'educació, el de cultura, estarà el senyor Mazón, farà un espectacle taurí, i després faran el Consell, decidiran els criteris lingüístics i ho faran en un TikTok, com fan vostés.
Perquè ja ho va dir vosté: «No sé quién había argumentado en contra de nuestra proposición de ley».
Lamentable, senyora portaveu, molt lamentable, de veritat, molt lamentable.

Però, malgrat tots els intents que puguen fer, no ho aconseguiran.

La senyora Gascó Enríquez:

Candela, era un minuto y medio.
(Veus)

El senyor Lorenz Andrés:

Tres, serien tres, la normativa.
(Veus)

La senyora Gascó Enríquez:

Perdón, me he equivocado, perdón, perdón.

La senyora presidenta:

Continue, senyor Lorenz.

El senyor Lorenz Andrés:

La nostra llengua aguantarà les seues imposicions.

Doncs, no, senyora portaveu, no podem donar suport a les seues esmenes de blanqueig de la llei de falsa llibertat educativa.
Treballen un poc més, bé, millor dit, treballen, perquè no els agrada molt, i porten propostes de llei ben argumentades i, a partir d'ahí, veurem si ja comencem a treballar de veritat i porten esmenes de millora.

Moltes gràcies.

La senyora presidenta:

Gràcies, senyor Lorenz.
(Veus)

Són tres, perdó, sí, m'he equivocat.
(Veus) Da igual, pero ha ocupado tres minutos.

Ara, sí, per a la rèplica té un minut i mig la senyora Gascó.

Quan vullga.
(Veus)

Quan vullga, senyora Gascó.

La senyora Gascó Enríquez:

Gracias, presidenta.

Senyor Lorenz, no tiene ningún sentido cuando habla de trabajo, cuando lo que hemos traído es todo un proyecto de ley, es toda una auténtica incoherencia.

Me habla del proyecto lingüístico de centro, y es que esta ley no tiene proyecto lingüístico de centro, que lo que tiene es un programa de lenguas vehiculares.
Es que a veces me demuestra que ni siquiera se la he leído.

Y luego me dice: «la normativa lingüística oficial, ¿cuál será?
», pues por el Estatuto de autonomía, evidentemente, lo que diga la AVL, lo que diga la Academia Valenciana de la Lengua.
Es que yo creo que usted no se ha leído la ley, es que yo creo que usted no se ha leído la ley.

Pero, mire, lo que hoy venimos a hacer aquí, lo que estamos haciendo con la ley de la libertad educativa, es cumplir un compromiso que teníamos con los valencianos.
Y a ustedes eso es lo que les revienta, y perdón por la expresión, es lo que ustedes intentan impedir a toda costa.
Lo que vamos a hacer hoy aquí es recuperar la libertad.
Intentan decir que no es verdad, que es la falsa libertad, que ustedes no quieren…, lo que hacemos hoy aquí es recuperar la libertad, hoy cerramos la puerta a la ideología, al chantaje lingüístico, a la discriminación del alumnado con necesidades educativas especiales, a la irrelevancia a la inspección, a la dictadura de las zonas castellanohablantes, a la catalanización de la educación, hoy decimos adiós a la imposición del Botànic.
Y eso no quieren ustedes porque estaban cómodos en ese modelo, señor Lorenz.
Pero, además, todo esto lo vamos a hacer contando con la mayoría de la sociedad valenciana.
Y termino, presidenta.

Mire, lo que hacemos es poner como eje del sistema educativo la libertad, y no nos vamos a cansar de repetirlo.
Pero, de verdad, critiquen hasta cansarse, critiquen hasta cansarse, nos va a dar exactamente igual, pero a partir de hoy va a ser muy bienvenida la libertad.
Y todas sus mentiras, absolutamente todas, van a ir cayendo una a una.

Así que, mucho cuidado con lo que dicen porque les garantizo que van a quedar ustedes en evidencia.
Tiempo al tiempo.

La senyora presidenta:

Muchas gracias, señora Gascó.

Ara, pel mateix temps, té el torn de rèplica el senyor Lorenz.

Quan vullga.

El senyor Lorenz Andrés:

Gràcies, presidenta.

Bon dia, de nou.

Senyora portaveu del PP, vosté exemplifica la incompetència màxima del Partit Popular en la conselleria d'educació; vostés no treballen, no executen pressupostos, vostés no es dediquen a fer res.
(Veus) Però, anem…, per favor, anem a continuar.

Vull tornar a repetir, per si no ha quedat clar, perquè ho ha tornat a dir després, que la màxima argumentació que té en contra contra la llei vigent del plurilingüisme 4/2018 són les sentències en contra.
No hi ha cap!
Una altra vegada, no hi ha cap!
Però, anem més allà.

La portaveu del Partit Popular ha insistit que la nova proposta de llei de falsa llibertat educativa atén els casos de necessitats educatives especials.
Vosté és la portaveu d'educació, ¿vosté no coneix el sistema educatiu valencià?
Vergonyós, senyora Gascó, vergonyós.
És molt greu que no el conega, i és molt greu perquè els orientadors dels centres poden fer adaptacions de qualsevol tipus per a l'alumnat que tinga necessitats educatives especials; si tenen necessitats d'idioma es pot fer en nivell 3 o en nivell 4, i és molt vergonyós que la portaveu del Partit Popular, que és qui ha de portar les idees a debat a la comissió i a Les Corts, no ho domina, lamentable.
O, a la millor el que passa és que com no els agrada el professorat, perquè diuen que fa ideologia, serà que els orientadors també fan ideologia.
Lamentable, senyora Gascó, lamentable.
Perquè nosaltres apostem per la figura dels orientadors, la figura del professorat; vostés els aparten de l'elaboració del projecte lingüístic de centre.

El seu treball en aquesta proposta de llei és lamentable, igual que les sentències en contra, (veus) igual que les sentències en contra de la llei del plurilingüisme, zero.
Supose que ara ja ho té clar i que ja millorarà.
Ho diem perquè millore, perquè ho ha fet molt malament.
Nosaltres pensem que tot és millorable, i la base de la Llei 4/2018 ha de ser la que hem de millorar, la del plurilingüisme.

Vostés ja tenen assumit els principis de la ultradreta, només volen aplicar-los per segregar i llevar oportunitats al nostre alumnat.
Tornem a insistir que les seues esmenes només són pegats a una proposta de llei que no té cap rigor científic ni lingüístic.

Moltes gràcies.

La senyora presidenta:

Moltes gràcies, senyor Lorenz.

Passarem al debat del bloc de les esmenes del Grup Parlamentari Vox.

Quan vullga, la senyora Llopis té tres minuts per a presentar-les.

La senyora Llopis Noheda:

Gracias, presidenta.

Bueno, en el programa electoral de Vox, y, además, en el acuerdo del gobierno con el Partido Popular, ya se incluía el fin de la imposición de esa ley sectaria de plurilingüismo 4/2018, una ley en la que se camufló el decreto de la vergüenza de plurilingüismo de 2017, que fue invalidado por los tribunales por atentar contra los derechos de los alumnos clasificándolos en básicos, intermedios y avanzados.

Pero, ante la arrogancia entonces del exconseller Marzà, y continuar con su propósito, aunque derivará en el mayor retroceso académico que se ha vivido en esta Comunidad Valenciana, aparte de esas múltiples y nefastas consecuencias, lo tramitaron y lo camuflaron en una ley.
Y tengo que estar oyendo, que se ve que no escuchan, que se presentaron más de once demandas para ese decreto, o sea, que sí que hay demandas, y se presentó también al Constitucional, que tampoco lo escuchan, y lo retiró Pedro Sánchez como modo de pago para el voto justificado.

Estamos, ya le digo, cada vez más cerca de cumplir con la nueva propuesta de la ley de libertad educativa, una ley que habla de libertad que no les gusta nada, yo lo comprendo, señores de la izquierda, pero es una ley que respeta y no discrimina ni al valenciano ni al castellano, y cumple todas las leyes.

Se ha trabajado muy, muy, muy, escrupulosamente para elaborar una ley de libertad educativa donde se garantice la elección de las familias de manera particular, sin coacciones, ni influencias de algunos otros estamentos, donde también se garantice a los alumnos elección de lengua para examinarse, donde se respeten las lenguas cooficiales, donde se puedan adquirir competencias, donde se certifiquen las lenguas.

Y es evidente que la propuesta de ley educativa, que estaba más que trabajada con anterioridad a su presentación, hemos estimado conveniente y debemos incluir cuatro enmiendas recogidas en las aportaciones mayormente de las confederaciones de padres, mayoritarias, no esa que veta a los padres de familia, que tampoco han hecho ninguna enmienda, por cierto, porque no les gusta pero tampoco han trabajado.

Y, por lo tanto, nos veíamos en la obligación de traerlo y presentar la enmienda número 13, que es la que refiere el artículo 4, en el que nos solicitan, aunque entendemos que es complicado porque ya se han hecho las matriculaciones, pero era un compromiso nuestro, el que se pudiera aplicar en el caso de escuelas infantiles y colegios de educación infantil y primaria, que se ofertaran también en dicho nivel, y el sistema de elección de la lengua base, valenciano o castellano, en las enseñanzas de primer ciclo que entrará en vigor el curso próximo, de septiembre 2024-2025.

Por otro lado, nos solicitaban y veíamos, efectivamente, que querían también los padres que se les asegurara que bien fueran las Matemáticas o Conocimiento del Medio Natural, Social y Cultural, que se cursara la lengua base elegida por los representantes legales del alumnado.
Si hubiéramos querido arrinconar al valenciano, pues fácilmente hubiera sido «y», pero aquí se trata de dar el peso tanto en una lengua como en otra.
Por eso se ha planteado esta enmienda.

Y luego otra en la referencia para incluir las pruebas de acceso a los ciclos formativos de grado medio y superior, grado en educación secundaria obligatoria y el actual para la obtención del título de bachiller con las materias no lingüísticas, y el alumnado tendrá derecho a realizar los exámenes y las pruebas de evaluación en valenciano o castellano, según sea la elección.
Es un apunte para el artículo 20.

Y la otra ya es la transaccional que se ha hecho con el Partido Popular.

Éstas son las enmiendas que apoyamos desde la comunidad educativa, las confederaciones de padres y a las que presentamos a esta mesa.

Gracias.

La senyora presidenta:

Muchas gracias, señora Llopis.

Per a exercir el torn en contra, té un temps de tres minuts el senyor Fullana.
Quan vullga.

El senyor Fullana Martínez:

Bé, la veritat és que estem bastant preocupats en Compromís perquè fins ara, i crec que el Partit Popular també hauria d'estar preocupat, perquè si fins ara teníem un discurs reaccionari de Vox, ara que han de competir amb estos de Se acabo la fiesta, en fi, no sé com acabàrem els debats en les Corts Valencianes, però, sens dubte, això no dignificarà la política valenciana, segur.

Nosaltres parlem a tothora, i crec que vostés no ho garantitzen en les seues esmenes, d'un concepte que és l'equilibri competencial, eh?
, i no en l'equilibri en la llengua vehicular, vol dir l'equilibri en el resultat final; que és, en definitiva, el que dictamina l'article 38 de la Lomloe, que diu: en finalitzar l'educació bàsica tots els alumnes i les alumnes hauran d'assolir el domini ple i equivalent en la llengua castellana i, si és el cas, en la llengua cooficial corresponent.
Les seues esmenes no caminen en eixa direcció.
Però sempre tenen algun punt fins i tot divertit vostés, de Vox.
És una ironia, no?
Però de vegades lliges alguna cosa i dona per a l'acudit, no?
, per al chiste.

Diuen vostés que el curs que ve, el 2024-2025, les famílies puguen ja triar la llengua base.
L'1 de setembre, quan comence el curs, ja, ara.
Però, clar, ja ha passat el procés d'admissió, és a dir, que les famílies ja han matriculat els seus fills i les seues filles, ja han fet, evidentment en l'opció telemàtica no estava la que vostés dien, però vostés d'ara, en fi, quan entre en vigor esta llei, no sé, en juliol, quan siga, aleshores jo no sé vostés què proposen?
Que la direcció del centre se sente en direcció, tanque els ulls i de forma telemàtica interactue en les famílies i interprete el sentit popular de les famílies?
Perquè, clar, si ja s'ha fet l'admissió en els centres educatius, els xiquets i les xiquetes ja s'han matriculat, on van a triar-ho?
O van vostés a posar en juny els directors i les directores de les escoles en la porta i, segons la cara, la samarreta, les polseres, este xiquet en valencià.
Com van a fer-ho això?
Faig broma, eh, però això és il·legal.
Vull dir, l'esmena 13, la primera és il·legal.
Això sí que és il·legal, perquè no sé com van a fer-ho.
On van a demanar l'opinió de les famílies, si ja s'ha fet la matriculació i l'admissió?
Com van a fer-ho?
A mi m'agradaria que m'ho explicara.
És per, o siga, tancaran els ulls i de telepatia?
És per, no sé, ja passen pel poble amb un megàfon?
Com ho pensen fer això, no?

I després vostés, vull dir, jo no entenc per què diuen, bé, matemàtiques o coneixement del medi.
I la resta d'assignatures, àrees, per què no?
O siga, per què?
Que expliquen el motiu pedagògic de perquè esta ací i l'altra no, perquè esta en valencià i l'altra en castellà.
Per quin motiu?
És una cosa que m'agradaria que ho explicara.

I després també una declaració d'intencions.
Clar, com que l'alumnat en el vostre sistema no serà bilingüe, doncs que faça l'examen en la llengua que li done la gana.
Però a més ja volen que siga en infantil, en primària, en xiquets de sis anys l'examen.
Vostés, a vore, parlar d'exàmens en els xiquets de sis o set anys és fins i tot ridícul, vull dir, és un desconeixement profund del sistema educatiu -se m'ha acabat el temps.

Però, en definitiva, sí que m'agradaria que m'explicarà com van a fer l'esmena 13 i per què el sentit de l'esmena de l'esmena 23, per favor.

La senyora presidenta:

Moltes gràcies, senyor Fullana.

Per a exercir la rèplica, té un minut i mig la senyora Llopis.
Quan vullga.

La senyora Llopis Noheda:

Gracias.

Bueno, la verdad es que a los que se les acabó la fiesta es a ustedes, yo creo que lo tendrían que ver porque para eso están en la oposición.
Y la verdad es que, aunque se peguen a Sumar a nivel europeo, lo que han hecho es restar y restar, y ahí están los resultados de Sumar, que ustedes no han aportado y han restado, como suele pasar.

Está aquí comentando, efectivamente, bueno, pues es tanta la demanda de las familias que nos pedían que empezara ya el próximo curso, o sea, que no es que las familias no quieran esta nueva ley de libertad educativa.
Al revés, la querían inmediatamente.
Entonces, bueno, pues a pesar de la insistencia, y yo no soy la que tendrá que decidir, y aparte que está en esta comisión que se presenta, pues primero se tendrá que aprobar para poder aplicarse.
Entonces, una vez que se apruebe, le diremos cómo lo aplicaremos.
(Se sent la veu del senyor Fullana que diu: «Ya lo veremos.
»)

Bueno, como le decía, pues yo creo, señor Fullana, que su preocupación, cuando impusieron la ley de plurilingüismo no tenía esa preocupación de cómo se iba a hacer, si los niños se iban a segregar, si se iban a enterar, si no se iban a enterar, si los niños aprenden o no aprenden.
Como eso no les preocupó, el que los niños aprendan nada, que no fuera nada más que el foco en el valenciano, por lo demás le ha dado igual los resultados ni cómo están.
Yo comprendo que usted llevara a sus hijos para que aprendan solo la lengua valenciana, pero yo creo que la mayoría de las familias de la Comunidad Valenciana queremos que nuestros hijos tengan competencias en más cosas, no solo en la lengua valenciana.
La tiene que tener en lengua valenciana, en inglés, en castellano, en matemáticas, ciencias, conocimiento del medio natural y social, etcétera, etcétera.

Y, por lo tanto, yo creo que focalizarlo solamente en el aprendizaje de una lengua no es lo correcto.
Entonces, ustedes han aplicado a saco su ley y ahora ya pues, lo siento, pero se está acabando la vida de esa ley de imposición lingüística porque ha sido demandada por las familias.
Por lo tanto, yo creo que no hay más que discutir.
Ya hemos visto que no han hecho aportaciones, porque no les ha interesado ni leerse la nueva propuesta que hemos hecho, y siguen con la suya.
Pues nada, cuando vuelvan a gobernar, si gobiernan algún día, pues intenten imponer las suyas, no le puedo decir otra cosa.

Muchas gracias.

La senyora presidenta:

Muchas gracias, señora Llopis.

Per a exercir la rèplica, té un minut i mig el senyor Fullana.
Quan vullga.

El senyor Fullana Martínez:

Sí.
Bé, la resposta que he tingut és: bé, esta esmena l'hem presentat, no sabem com s'aplicarà, ja ho vorem, no sé.
És que és greu, eh.
Este és un tema molt seriós.
Açò és una llei educativa, val?
És que és una llei educativa.

Vosté ha presentat la seua primera esmena, no ha continuat, eh, perquè totes són igual, la seua primera esmena perquè ha dit, bé, la primera, per dir una, és il·legal.
Com l'aplicarà?
I vosté mateixa, bé, l'he vist que rebuscava en els papers i tal, i al final doncs s'ha vist la cara que feia?
Vosté ha dit:«Pues no lo sé cómo lo aplicaremos, la aprobamos y, si es ilegal…, pues no sé, es que no lo sé.
(Veus) Però ha mirat a la senyora Gascó com dient, «ayúdeme, señora Gascó».
La senyora Gascó ha baixat el cap perquè sap perfectament que és impossible.
I després ha dit: «Pues no lo sé, ya lo veremos cómo lo hacemos».
 ¿Verdad?

És, mire, faig broma, però açò és una cosa molt seriosa.
Quan un presenta una esmena s'ha d'assegurar que com a mínim siga legal i que es puga aplicar, i que es puga aplicar.
Gascó mira ací perquè sap perfectament que esta esmena és irregular, il·legal i inaplicable.
Però així totes, totes, totes.
Perquè vosté pot dir tot el politiqueo que vullga, eh, vull dir, però la realitat és que ací estem parlant de les esmenes, i vosté ha presentat esmenes il·legals i impossibles per a quedar bé amb els seus hooligans i els puguen aplaudir, però no es poden aplicar, no es poden aplicar.

I no ens sembla de rebut que vosté mateixa reconega que ha presentat esmenes i que no té ni idea de com van a aplicar-se en la seua pròpia llei, en la seua pròpia llei, no té ni idea de com aplicar-les.
Vosté m'ha dit, sí, tinc fills i vull que aprenguen el màxim possible, i el que no vull és que la política educativa que van a tindre la determinen persones que presenten una esmena i no saben com va a aplicar-se.
(Veus)

La senyora presidenta:

Moltes gràcies, senyor Fullana.

Acabat el debat de les esmenes parcials, suspenem un segonet la comissió per a vore com ordenem les votacions, i aixina ho tenim tot clar.

(Se suspén la reunió durant uns minuts)

La senyora presidenta:

Perfecte.
Comencem la votació.

Començarem pel bloc d'esmenes del Grup Parlamentari Socialista.

Votarem primer l'esmena 119.
Vots a favor?
4 vots a favor.
En contra?
7.
Abstencions?
2.
Queda rebutjada l'esmena 119.

I ara passarem a votar la resta de les esmenes del Grup Parlamentari Socialista.
Vots a favor?
6.
Vots en contra?
7.
Queden rebutjades la resta d'esmenes del Grup Parlamentari Socialista.

Passarem al segon bloc, que és el Grup Parlamentari Compromís.
Aquí les votem totes juntes.
Vots a favor?
6.
Vots en contra?
7.
Abstencions?
0.
Queden rebutjades les esmenes del Grup Parlamentari Compromís.

Passarem a les esmenes del Grup Parlamentari Popular.
Primer votarem l'esmena d'aproximació a les esmenes 41 i 42.
Vots a favor?
7.
Vots en contra?
6.
Abstencions?
0.
Queda aprovada l'esmena d'aproximació.

Ara passarem a votar l'esmena 39.
Vots a favor?
7.
Vots en contra?
4.
Abstencions?
2.
Queda aprovada l'esmena 39.

L'esmena 64.
Vots a favor?
11 vots a favor.
En contra?
Abstencions?
2.
Queda aprovada l'esmena 64.

I ara votarem la resta de les esmenes del Grup Parlamentari Popular.
Vots a favor?
7.
Vots en contra?
6.
Abstencions?
0.
Queden aprovades la resta d'esmenes.

I, per últim, passarem a les esmenes del Grupo Parlamentari Vox Cortes Valencianas, menys la 42 que està en l'esmena d'aproximació.
Esmena 13.
Vots a favor?
2.
Vots en contra?
11.
11 vots en contra, 0 abstencions.
Queda rebutjada l'esmena número 13.

I passarem a votar la resta de les esmenes del Grup Parlamentari Vox.
Vots a favor?
7.
Vots en contra?
6.
Abstencions 0.
Queden aprovades el resto d'esmenes del Grup Parlamentari Vox.

I ara passarem a votar el conjunt de l'articulat en les seues disposicions, annexos i exposició de motius.
Vots a favor?
7 vots a favor.
Vots en contra?
6 vots en contra.
Abstencions 0.
Queda aprovat tot l'articulat de la llei.

Designació de la membre de la comissió que ha de presentar davant del Ple el Dictamen de la comissió sobre la Proposició de llei per la qual es regula la llibertat educativa, presentada pels grups parlamentaris Popular i Vox Cortes Valencianas (RE número 14.
829, BOCV número 52)

La senyora presidenta:

I ara passarem al tercer punt de l'orde del dia, que és la designació del o la membre de la comissió que ha de presentar davant del ple el dictamen de la comissió sobre la Proposició de llei per la qual es regula la llibertat educativa, presentada pels grups parlamentaris Popular i Vox Cortes Valencianas, registre d'entrada 14.
829, BOCV número 52.
(S'interromp la gravació)

La senyora Gascó Enríquez:

Es lo que iba a decir, que normalmente suele ser la presidenta para este tipo de cuestiones.
Si a todo el mundo le parece bien…, proponemos a la presidenta para que lo haga.

La senyora presidenta:

Pues acepto i… (rient) agraeixo que em proposeu.

Moltes gràcies.
(Remors)

Doncs, es tanca la sessió.

Moltes gràcies.

(S'alça la reunió a les 11 hores i 53 minuts)