Agricultura%2020231123HTML.html





Comissió d'Agricultura, Ramaderia i Pesca realitzada el dia 23 de novembre de 2023.
Comença la reunió a les 10 hores i 1 minut.
Presideix el diputat senyor Joaquín María Alés Estrella.
Reunió número 3.

El senyor president:

Buenos días a todos.

Y bienvenidos a la comisión de agricultura.

El secretario…, si quiere pasar lista.

(El secretari passa llista per tal de comprovar si hi ha quòrum)

Procedemos, si les parece, al punto 1: lectura y aprobación, en su caso, del acta de la reunión anterior.
Entiendo que, por unanimidad.

Proposició no de llei sobre la declaració com a bé d'interès cultural immaterial la Tira de Comptar i donar suport als mercats locals i de proximitat, presentada pel Grup Parlamentari Compromís (RE número 455, BOCV número 8)

El senyor president:

Y procedemos al punto 2: toma en consideración de la Proposición no de ley sobre la declaración como bien de interés cultural inmaterial de la Tira de Comptar y dar soporte a los mercados locales y de proximidad, presentada por Grupo Parlamentario Compromís.

La va a defender la señora Espinosa.
Adelante.

Cuando quiera, señora Espinosa.

La senyora Espinosa Giménez:

Bon dia.

Vaig a fer una prèvia abans de començar perquè ahir vaig presentar una esmena i, després de pensar-ho tranquil·lament a casa, he decidit llevar el punt número 2 d'eixa autoesmena que me vaig fer per tal d'arribar a un consens i trobar el major dels consensos possibles dins d'esta PNL.

Aleshores, partint d'eixa base, vaig a començar a defendre la PNL en el seu conjunt.
I, aleshores, volia comentar que per a mi és un honor que la primera iniciativa que se presenta i que se debat en esta legislatura a la Comissió d'Agricultura, Ramaderia i Pesca siga una que tinga a vore amb una qüestió tan important, i que és la relacionada amb la protecció dels xicotets llauradors, davant les grans distribuïdores i la promoció del producte de proximitat i de «quilòmetre zero», per a basar la nostra alimentació en una que siga saludable i que siga sostenible.

En definitiva, esta PNL el que pretén és incentivar i posar en el valor que correspon a l'horta de València i l'agricultura valenciana en general, però també la de buscar solucions i fórmules per tal de dotar els llauradors i llauradores que la treballen i la mantenen en una viabilitat econòmica i uns preus justos de venda que els done una eixida per a seguir treballant-la.

I, en última instància, esta iniciativa el que fa és perseguir que el consumidor final, és a dir, la ciutadania en general, dispose d'un sistema alimentari que protegisca el dret a l'alimentació saludable, baix uns estàndards de justícia social, sostenibilitat mediambiental, sobirania alimentària i agroecologia.

Presentem esta PNL partint de la base i sent molt conscients que vivim en un món globalitzat i amenaçat per l'emergència climàtica, per les desigualtats i per les pandèmies i on els actuals sistemes alimentaris tenen el repte de proveir menjar de qualitat, segur i local a totes les persones.

Nosaltres, com a valencians i com a valencianes, tenim la sort que les nostres ciutats i els nostres pobles estan a pocs quilòmetres de l'horta productiva i podem dir que no ens resulta difícil que les nostres ciutats es puguen abastir dels aliments que necessitem.
Però, ara bé, la crisi de la covid-19 ens ha demostrat que la creixent pèrdua de biodiversitat ens fa vulnerables i hem vist la importància que és per a una societat el disposar d'un sistema d'aliments que funcione correctament.

Tenint en compte tot això, amb esta PNL perseguim, per una banda, que no es demore el tràmit per declarar com a bé d'interés cultural immaterial a la Tira de Comptar de Mercavalencia, tal com es va aprovar al ple de l'Ajuntament de València el passat 27 d'abril de 2023, però també esta PNL el que pretén és perseguir altres objectius, com és el de donar suport i impulsar polítiques públiques i programes en suport dels mercats locals i de proximitat agrícoles; donar suport a les cadenes de subministrament curtes i a les plataformes de productor a consumidor que incentiven un sistema alimentari urbà que connecte les urbs amb els espais rurals.

I entrant més en detall, cal recordar que la Tira de Comptar és un sistema de venda directa que perdura a València des del segle XII, concretament des que Jaume I va atorgar el dret de venda directa als llauradors valencians dels seus productes.
És una figura particular, molt particular que es materialitza en una possibilitat que els llauradors i les llauradores puguen vendre la seua producció pròpia al sendemà d'haver arreplegat les seues collites.

Però, ara bé, tampoc podem romantitzar la Tira de Comptar perquè el que hi ha darrere és un treball molt dur en jornades que comencen a les tres i mitja del matí i que acaben pràcticament a la nit.
Les pressions en els preus i la justa retribució, però també el repte de combatre l'envelliment i adaptar-se a la producció agroecològica fan que posa en perill la seua pròpia subsistència i el futur del seu relleu generacional.

La Tira de Comptar forma part de la nostra història, la nostra identitat i cal cuidar-la, però també cal buscar les mesures d'adaptar-se al segle XXI, sobretot respectant la dignitat de les persones que la treballen.

Així mateix, té moltes potencialitats per poder ser clau de sistemes alimentaris alternatius en les nostres ciutats i que ens poden servir com a ferramenta de trànsit cap a la sobirania alimentària de les persones que viuen a les ciutats.

Hi ha exemples que així ho acrediten, i és el cas de l'Ecotira, que és un projecte dirigit a fomentar sistemes alimentaris locals i sostenibles, connectant a les xicotetes iniciatives productives del territori amb compradors professionals per botigues de proximitat, mercats, el canal Horeca i la restauració col·lectiva.
Però també ens cal oferir d'altres.
I, en eixe sentit, tracta ara el punt 2, que abans era el 3 i el 4 de la PNL.

I també comentar que a València i els seus voltants, però també a les ciutats i als pobles del nostre territori, tenim el privilegi que es conforma una xarxa extensa de distribució al marge dels supermercats, que cal cuidar i protegir i que gira al voltant de la posada en marxa de les cadenes de subministrament curtes.
Estem parlant dels mercats de productors, de la venda en la pròpia explotació, de les botigues de venda directa, dels grups de consum, de les cooperatives i les plataformes online, on el productor pot vendre els seus productes directament al consumidor.

En definitiva, cadenes alimentàries curtes de subministrament que es traduïxen en preus més justos per a l'agricultor, perquè en existir menys intermediaris, els agricultors obtenen una part proporcional major sobre el preu final.
Per tant, provoquen efectes positius també a l'economia i mostren també la seua vessant social, i inclús en un moment d'inflació de preus en els aliments, com la que estem patint, llevar-se de damunt eixos intermediaris pot causar efectes molt positius per a combatre-la.
Això és tot.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Muchas gracias, señora Espinosa.

Ahora vamos por turnos.
El primer turno será de Vox.

El senyor Muñoz Salvador:

Gracias, presidente.

El senyor president:

Un momentito.
Un momentito, señor Muñoz.

Adelante.
Gracias.

El senyor Muñoz Salvador:

Gracias, presidente.

Mire, señoría, cada día que pasa nos demuestra más que su partido tiene un gran desconocimiento e ignorancia sobre el campo y sus problemas, y de verdad que es preocupante.
Para muestra de ello, su nefasta gestión en la conselleria, que eso se traduce en una palabra, desgracia.

Y sí, su gestión frente a agricultura, ganadería y pesca ha sido una auténtica desgracia para un sector tan representativo e importante como es el de los hombres del campo y del mar.
Parece ser que no les ha servido dejar un sector al borde de la quiebra durante su mandato, que ahora desde la oposición siguen intentando presentar propuestas maquilladas como preocupación por el agricultor e intentar sigue arruinando a los agricultores, ahora les toca a los de la Tira de Comptar.

Miren, ustedes están en la oposición porque los agricultores se han cansado de sus políticas de criminalización y de subvenciones a chiringuitos y los ha mandado a la oposición.
Y han votado a un gobierno que ha puesto al frente de la conselleria a un conseller que es del sector, que conoce el sector y que se ha rodeado de profesionales del sector.

Ustedes conocen el campo y saben qué es una vaca y un tomate por los anuncios de la leche Pascual o del tomate Solís.
Es que son un cuadro, de verdad.

Miren, el señor Aguirre visitó la Tira de Comptar hace unos días y estuvo con los agricultores y comerciantes, y lo hizo porque este gobierno sí que da valor y quiere proteger el canal más corto y directo de la comercialización de nuestras frutas y verduras de calidad.
Y directamente el agricultor, al día siguiente de su recolección, esa fruta y esas verduras de la huerta valenciana están disponibles para su compra en pequeños comercios y mercados municipales de la ciudad.

Eso, señorías, es el verdadero valor de la Tira de Comptar, el dar espacio y valor a nuestros agricultores profesionales y dar al consumidor el producto de calidad.

Ustedes proponen aquí una desviación de lo que es la Tira de Comptar, porque quieren introducir los denominados mercados de proximidad, que no ofrecen ni la misma calidad ni tienen los mismos controles fitosanitarios, es decir, competen en desventaja contra los agricultores profesionales, que sí.

En definitiva, esta es una propuesta que solo busca dañar a nuestros agricultores, los cuales están en inferioridad ante esos supuestos mercados de proximidad, los cuales, como he dicho antes, no dan ni la misma calidad ni los mismos controles sanitarios.

Miren, dejen a nuestros agricultores trabajar y vivir que bastante mal lo han pasado durante estos ocho años de Botánico y de sus políticas de la muerte.

Presidente, Vox va a votar en contra porque no vemos viable esta moción y vamos a votar en contra.

Gracias.

La senyora Espinosa Giménez:

M'agradaria… (Veus)

Ah!
Disculpa.

El senyor president:

Adelante.

La senyora Espinosa Giménez:

Gràcies.

Sí que vull replicar perquè precisament he dit que anava a llevar el punt número 2, perquè, si tant els importa a vostés la Tira de Comptar, ja vaig vore que el senyor Aguirre i una comitiva anaren l'altre dia a la Tira de Comptar i pareixia que estaven molt contents de visitar-la, estaran d'acord amb mi que fer el BIC és una cosa positiva per a ells, i en cap moment he parlat d'una altra cosa que no siga això, i de promocionar la qüestió del subministrament i de les cadenes curtes de subministrament.
Aleshores, jo entenc que per eixe costat no tenen molta cosa a dir, però ja sé jo que Vox, com ho nega tot, eixa és la seua manera de procedir.

Nosaltres el que volem, precisament, és que…, el nostre esperit de la PNL és millorar la vida de les persones que treballen en el camp i de llevar intermediaris per tractar d'aconseguir preus més justos per als productors.
No sé quin problema poden arribar a tindre.
Després hauran d'anar vostés a explicar-los-ho a ells.
Però ja ho vorem definitivament si és que no voten a favor.

I no sé si saben que el nostre model d'alimentació i el que pretén Compromís és cuidar els aliments que comprem, el dret a l'alimentació de totes les persones i en la necessitat que siguen tractats els aliments com una mercaderia.
I eixa és la principal diferència entre vostés i entre nosaltres.
Mentre que vostés conceben l'alimentació com un projecte o com un objecte d'explotació de monocultiu d'extracció dels recursos naturals i de l'explotació laboral, nosaltres el que optem és per un comerç de proximitat, per un model més just i sostenible i, sobretot, per la dignitat de les persones que treballen en el camp i de les seues collites.

La Tira de Comptar a València és una institució de la nostra ciutat, i vostés sembla que no volen protegir-la.
Hem vingut d'una pandèmia i ens hem adonat que, gràcies a la Tira de Comptar i gràcies a eixes alternatives, podem tindre i subsistir en les grans ciutats, que és el repte del qual estem parlant.

Aleshores, jo el que els demanaria, ja que jo he retirat el punt número 2, és que vostés tracten també de buscar eixe enteniment i que estiguen un poquet del costat de la gent que ens oferix els aliments i que és tan important.

No estic d'acord que vosté diu que se lleva la qualitat i l'excel·lència del producte.
Jo crec que no vosté no ha anat a cap mercat de proximitat i no ha parlat directament amb els productors.
M'agradaria que anara un dia i que ho fera.

I aixina que no tinc res més a dir.
Jo espere que canvien la seua opinió.

El senyor president:

Gracias, señora Espinosa.

Señor Muñoz, ¿quiere un último turno?
(Veus) Adelante.

El senyor Muñoz Salvador:

Gracias, presidente.

Mire, desde Vox estamos de acuerdo…, claro, que la Tira de Comptar tiene un bagaje histórico-cultural en la ciudad de Valencia.
Como usted bien ha dicho, tendrá casi trescientos años, desde el rey Jaume I, si no tiene más.

Y decirle que desde Vox tenemos claro que el BIC tiene que ir muy rápidamente y será aprobado.
Sabemos que nuestro vicepresidente Vicente Barrera, gran conocedor de la ciudad Valencia, lo hará.

Pero el modelo de agricultura que ustedes presentan, el de Compromís, es el ataque completamente al agricultor.
Y usted no ha quitado el punto número 2 de su PNL, como usted ha dicho, porque lo ha reflexionado mejor en su casa.
No, porque usted, igual que todos aquí, leemos la prensa y usted se ha dado cuenta que en el diario Levante los agricultores de la Tira de Comptar criticaron y siguen criticando esos mercadillos, que su alcalde de Valencia, su compañero Joan Ribó, implantó y que siguen, por desgracia, haciendo una competencia desleal a nuestros agricultores.

Por lo cual, esto es una PNL que es un brindis al sol.
Ustedes quieren implantar los mercados de proximidad y ninguno de los agricultores de la Tira de Comptar quieren esos mercados de proximidad, porque nuestro conseller, José Luis Aguirre, como usted bien ha dicho, estuvo el otro día visitando la Tira de Comptar, y fue lo que le dijeron tanto los agricultores como los comerciantes, que es una competencia desleal, que no se puede certificar la sanidad, ni la trazabilidad de los productos que se venden.

Muchísimas gracias.

El senyor president:

Señora Besalduch, adelante.

La senyora Besalduch Besalduch:

Gràcies, president.

Vaig a començar dient que anem a donar suport, com no podria ser d'una altra manera, bé, este suport a la Tira de Comptar, que, ja ho ha dit la companya de Compromís, però, pareix que no ha quedat molt clar, que és un privilegi que va atorgar el rei Jaume I en el segle XII.
Estem en el XXI, (rient) més de tres-cents anys, evidentment.

I jo no sé, dels que estem ací no m'atreviria a dir si entenen o no entenen d'agricultura i del plaer no només per a l'agricultor, a l'hora de vendre els seus productes, sinó per al consumidor final, a l'hora de comprar estos productes directament dels nostres horts, però, jo, com sí que puc dir el que…, jo sé que m'he criat entre horts, que en els pobles de l'interior totes les famílies tenen el seu hort, on jo he tingut el privilegi d'anar cada dia a collir d'eixe hort, sé perfectament com es cultiven moltes coses.

Estic molt contenta, a més, perquè els xiquets dels coles, gràcies a les polítiques del govern anterior, en quasi tots els coles tenen horts escolars.
Jo no tinc la prova científica perquè no me dedique a investigar això, però sí que els puc contar que consumir directament estos productes fa que l'esperança de vida de les persones s'allargue; només hem de vore l'esperança de vida de la gent que vivim en els pobles menuts per tindre estos productes a l'abast.

A mi me pareix un despropòsit monumental que es diga que els nostres agricultors no complixen en la utilització dels productes fitosanitaris; els dona igual que vagen a la Tira de Comptar que al mercat que siga.
Els nostres agricultors complixen en la normativa de quins productes o quins no productes poden utilitzar, no?
Això de dir que no complixen en els controls fitosanitaris, doncs, la veritat me sembla un despropòsit.

Però, bé, a vegades se busquen arguments per a no votar a favor d'una cosa lògica, com això.
Espere que no siga aixina amb tots els grups dels que estem avui en esta comissió, perquè és una PNL per a eixir amb consens d'esta comissió, i reitere el nostre suport a aquesta.

El senyor president:

(Inoïble, intervé sense micròfon) …

Señor Forés, adelante.

El senyor Forés Sanz:

Gràcies, senyor president.

Senyories.

Molt bon dia.

La Tira de Comptar és una institució única en el món, el seu origen es remunta al segle XII, i podríem dir que és el dret que tenen els agricultors de l'horta de València a vendre directament els seus productes.
Això es materialitza en un espai reservat per a la Tira de Comptar en Mercavalencia, on són uns tres-cents agricultors els que cada dia venen els seus productes al xicotet comerç de València, i estos, al seu torn, es comercialitzen en els diferents barris de la ciutat.
És un testimoni viu de la nostra història i les nostres tradicions.
I, per descomptat, estem a favor de la implantació de la Tira de Comptar d'una manera transparent i que beneficie a totes les parts implicades.

Una altra cosa és pretendre interferir en la tramitació de la Tira de Comptar com a bé d'interés cultural immaterial, procediment que està regulat per la Llei 5/2007, de 9 de febrer, de la Generalitat Valenciana, de patrimoni cultural valencià, i portarà el seu procediment pertinent fins la seua aprovació.

Després, respecte al punt dos, que s'ha eliminat, jo, me va a permetre que dubte que s'ha eliminat per a poder arribar a un consens, perquè vostés ni tan sols s'han ficat en contacte amb nosaltres, ni ens han parlat, ni ens han dit res.
Jo crec que més bé atén a esta notícia del Levante que diu: «Los agricultores de la Tira de Comptar no quieren vender en mercados municipales.
Utilizan nuestro nombre pero no han contado con nosotros».

Quan es van implantar estos mercats es va fer d'una manera imposada i creant un enfrontament entre venedors tradicionals de fruites i verdures, veïns i agricultors, enfrontament creat per l'anterior govern de l'Ajuntament de València.
És un fet important que tots els mercats tradicionals de València es van unir en aquell moment en contra d'estes Tires de Comptar, i ho van fer perquè els perjudicava i creava una competència deslleial i enfrontament entre les parts.

Cal escoltar els que estan a peu de carrer i fan gran la nostra ciutat, com són els venedors dels mercats tradicionals.
Ara, des de l'Ajuntament de València, que governa María José Català, s'ha complit amb la paraula donada abans de les eleccions i s'ha fet cas a la veu de tots els venedors dels mercats tradicionals de València, dels llocs dels quals viuen més de huit mil famílies, eliminant la Tira de Comptar de les seues portes però oferint-los, alhora, altres opcions.

Moltes són les actuacions que s'estan duent a terme i es faran pel govern del canvi de Carlos Mazón per a secundar i impulsar l'activitat del comerç local de proximitat i artesanal, donant suport a projectes per modernitzar el comerç detallista en l'àmbit rural, promovent i afavorint l'ús de noves tecnologies, desenvolupant un model comercial de proximitat eficient i modern al servei de les persones, i un llarg etcètera.
I tot açò es farà des del diàleg, el consens i la transparència del govern del canvi de Carlos Mazón.

Per tot l'exposat, queda clar que no donarem suport a la seua proposició no de llei.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Muy bien.

Gracias, señor Forés.

Señora Espinosa, ¿quiere usted replicar?

Adelante.

La senyora Espinosa Giménez:

Bé, tenint en compte que el Partit Socialista votava a favor; a continuació, el Partit Popular, pensava que anava a canviar la seua opinió i anava almenys a abstindre's, atés que hem llevat el punt número dos precisament per buscar eixe enteniment.
Estem d'acord que hem de posar en valor la Tira de Comptar, i jo crec que…, m'ha donat a entendre que vostés no estan en desacord de fer-la com a bé d'interés cultural immaterial.
Aleshores, crec que és positiu que des d'estes Corts isca això endavant.

I, bé, en cap moment he parlat jo dels mercats de l'horta, ni res per l'estil, però crec que no era tampoc necessari perquè, precisament, la Comissió de Defensa de la Competència de la Comunitat Valenciana ha considerat que eixos mercats de venda no sedentària, directa, i de producció agroalimentària, estan conforme als principis de necessitat i d'eficàcia, i que, de fet, es posa en valor també i consideren que són una cosa positiva.
Aleshores, l'he llevat precisament per això, perquè ja done per fet que la llei, que uns òrgans i instàncies que existixen, que són per a tots, que no estan -diguem- polititzats, o estan ideologitzats, estan conformes.
Aleshores, jo pensava que podríem arribar a algun tipus d'acord.

Però, bé, en qualsevol cas, ja veig que no, seran vostés els que hauran d'anar a comentar amb ells, a eixes tres-centes persones que treballen en la Tira per què no volen votar a favor d'esta PNL, que ve precisament a buscar el diàleg, i també a posar en valor tot allò que s'ha anat fent estos anys de la mà de la FAO, de l'Organització de les Nacions Unides, sobre el dret a l'alimentació, i que tan positiva és per a tota la ciutadania.

I res més, no tinc res més a dir, crec que és suficient.
A vore si canvien d'opinió i poden votar, encara que siga, abstenció.

El senyor president:

Gracias, señora Espinosa.

Procedemos ya, por lo tanto, a… ¡Ah!
, todavía tiene un turno.
Disculpe, disculpe, señor Forés.

Adelante, señor Forés.

El senyor Forés Sanz:

Moltes gràcies, senyor president.

Respecte a la Tira de Comptar, en la meua primera intervenció ja ha quedat clar el nostre suport a una tradició centenària que ha sigut capaç de perviure a través del temps des del segle XII.

Respecte als acords que vosté diu, jo crec que per a arribar a un acord el primer que cal fer és oferir-lo, i cal parlar, i cal debatre, no presentar una esmena despús-ahir; hui, a les nou del matí, una altra, ahora lo pongo, ahora lo quito… I, a més, hi ha moltes més raons de les que ha esgrimit vosté, perquè jo li puc dir que, a part de les raons que ja he explicat jo abans, quan vostés van imposar estos quatre mercats no tenien l'informe favorable, per exemple, de la Direcció General de Patrimoni, informe imprescindible per a instal·lar un mercat en l'entorn BIC, com és el mercat de Colón.

I respecte als emplaçaments de la plaça de la Figuereta de Castellar i l'Enginyer Joaquim Benlloch, li dic que estan situats en una zona qualificada com a sistema local d'espais lliures, en la qual l'ús propi del mercat també està prohibit.

Per tant, jo crec que queda clar que el motiu de llevar vosté eixe punt no ha sigut el del consens, sinó per a evitar-se que li diguérem totes estes coses.

I, a més, li dic que, abans de presentar una PNL, jo crec que hem de saber bé on han de fer-se sobre la base del seu contingut.
Perquè en esta PNL, vostés, a part de la Tira de Comptar, estan parlant de mercats i de comerç, i jo li recorde que el comerç no és una competència de la conselleria d'agricultura, encara que en ella es venguen productes agrícoles, és una competència de la Conselleria d'Innovació, Indústria, Comerç i Turisme.

Per tant, encara que he tingut la deferència de respondre-li perquè ens sobren arguments per a rebatre-li, li indique que no és este el lloc per a eixe plantejament.
En esta comissió estem per a defensar els interessos dels llauradors i per a fer costat al nostre sector primari que és l'agricultura, el qual travessa una situació molt difícil des de fa ja molt de temps.
És hora que ens ocupem, de veritat, dels problemes reals dels nostres agricultors, i que abordem moltes qüestions; qüestions a nivell normatiu, d'assegurances, agràries, de relleu generacional, de redistribució de l'aigua, de reconversió de cultius, o de polítiques agràries europees, entre altres, moltes de les quals ja s'estan treballant des de la conselleria per donar solució als problemes.

Doncs, bé, dins de tot este context venen vostés a fer-nos veure que volen poc menys que salvar els agricultors, perquè estan defensant la Tira de Comptar i estos quatre mercats que se varen llevar.
¿I què es això en comparació amb tots els problemes que pateixen els nostres agricultors i que acabem de resumir?
Doncs, bé, podríem dir que és el mateix que han fet vostés en estos últims huit anys de govern del Botànic per l'agricultura, és a dir, res!

Miren, si realment volen ajudar als agricultors valencians, no tenen més que donar suport a l'acció de govern del canvi de Carlos Mazón, o, almenys, no posar pals a les rodes d'esta gestió.
Només amb això ja estaran ajudant a tots els nostres llauradors.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Forés.

Y, ahora, sí que procedemos… Me están diciendo que no le doy al micrófono.
Ahora sí que procedemos, por lo tanto, a la votación.
¿Votos a favor?
¿Votos en contra?
Pues ya está, ¿no?
Rechazada El punto dos queda rechazado.
 Y me ha señalado el letrado que tengo que decir que antes el punto uno quedaba aprobado, que no lo he dicho, para que conste en acta, y el punto dos rechazado.

Proposició no de llei sobre la quantificació i el reconeixement dels serveis ambientals que presta l'agricultura de secà, presentada pel Grup Parlamentari Socialista (RE número 839, BOCV número 10)

El senyor president:

Bien, pues, procedemos ahora al punto tres.
Punto tres: toma en consideración de la Proposición no de ley sobre la cuantificación y reconocimiento de los servicios ambientales que presta la agricultura de secano, presentada por el Grupo Parlamentario Socialista.

Interviene el señor López Lluch.
¿He entendido bien?
Muy bien.

Pues, espere un momentito, por favor.

Adelante.

El senyor López Lluch:

Muchas gracias.

La agricultura debe entenderse como un sector multifuncional en las sociedades avanzadas; funciones ambientales, económicas, de seguridad alimentaria y de desarrollo de la ruralidad.

En ese sentido, una sociedad avanzada debe reconocer que su sector agrario produce bienes tanto privados: alimentos, materias primas de origen agrícola, turismo rural, I+D+I, como públicos, entre los que destacan los bienes sociales: viabilidad de las zonas rurales desfavorecidas, con especial incidencia en el despoblamiento rural, la protección de valores y bienes culturales y patrimoniales vinculados a ese medio rural, y, ambientales: protección de valores paisajísticos, regulación de cuencas hídricas, fomento de la biodiversidad, reducción de procesos erosivos del suelo y lucha contra el cambio climático.
Esa sociedad avanzada también debe estar dispuesta a retribuir al que proporciona esos bienes.

Es interesante que no hay discusión en cuanto a la producción de bienes privados, pero sí la hay en cuanto a la producción de bienes públicos, especialmente ambientales.
Esa producción de bienes ambientales es especialmente importante en el caso del secano en entornos mediterráneos.
Según los datos de la Conselleria de Agricultura, Desarrollo Rural, Emergencia Climática y Transición Ecológica, la superficie real de cultivo de secano, en el 2022, era en la Comunidad Valenciana de 240.
716 hectáreas frente a 302.
049 hectáreas de regadío.
Es decir, el secano de la Comunidad Valenciana supone el 44 % de la superficie agraria útil.

Los principales cultivos leñosos de secano en la Comunidad Valenciana son: el olivo para aceite, unas ochenta mil hectáreas; el almendro, unas setenta y seis mil hectáreas; la vid para vinificación, unas treinta y tres mil hectáreas, y el algarrobo, unas diecisiete mil hectáreas.
Estos cultivos son parte de la tradición agrícola y del paisaje de la Comunitat Valenciana, tres de ellos, además, son pilares fundamentales de la gastronomía de nuestro territorio.
Hay, además, cultivos herbáceos de secano, como son la cebada y el trigo.

El cambio climático amenaza seriamente la viabilidad de estos cultivos.
Digo la viabilidad, no la rentabilidad.
Hace tiempo que sin ayudas no serían rentables, pero estamos en un punto en el que van a dejar de ser viables, desde un punto de vista fisiológico.
El cambio climático amenaza seriamente su viabilidad.
Las sequías recurrentes en el…, estamos hablando de secano.
Las sequías recurrentes reducen casi por completo esa rentabilidad.
La paradoja es que estos cultivos de secano son bastiones en la lucha contra el cambio climático, ya que son fijadores netos de CO2, son claves en la lucha contra la desertificación y son claves en la lucha contra los incendios.
Existe multitud de estudios científicos que reconocen estas aportaciones.

El Panel Intergubernamental del Cambio Climático estableció que la cantidad de carbono almacenado en una planta es, aproximadamente, el 50 % de la fracción de carbono contenida en la materia seca, si no hay datos disponibles (inintel·ligible) … Es decir, estos cultivos están fijando CO2, ¿vale?
Este dato, ya digo, debería realizarse con estudios profundos para los cultivos de secano de nuestra comunidad, que es la primera cosa que proponemos, y permitiría establecer el valor de una hectárea de cultivo, considerando cuestiones ambientales.

Otro tema que habría que estudiar, que es lo que proponemos, es el precio del carbono, que ha oscilado, pero parece ser que en la próxima década el valor de la tonelada de carbono en los mercados internacionales va a rondar los veinte euros.
Además, tenemos un precedente en la Ley 5/2023, integral de medidas contra el despoblamiento y por la equidad territorial, que ya prevé, en su artículo 38, el reconocimiento de los bienes ambientales para las superficies forestales, ¿vale?
«La conselleria competente impulsará y financiará los instrumentos técnicos de planificación y gestión forestal y desarrollará la definición y clasificación de los servicios esenciales de los ecosistemas forestales, los criterios de cálculo, la metodología adecuada para cuantificación, compensación y comercialización», etcétera, etcétera, etcétera.

Por todo ello, pedimos que Les Corts Valencianes insten al Consell a cuantificar y reconocer los servicios ambientales que presta la agricultura de secano en la Comunidad Valenciana y proponga un posible sistema de pago por hectárea de cultivo a los agricultores de secano de la Comunidad Valenciana, dentro del programa de desarrollo rural, segundo pilar de la PAC, de la misma.

Muchas gracias.

El senyor president:

Muchas gracias, señor López.
(Veus)

Y ahora paso el turno a Vox, al señor Muñoz.

Adelante, señor Muñoz.

El senyor Muñoz Salvador:

Sí.
Gracias, presidente.

Señorías.

Hoy nos trae aquí una propuesta que, bueno, desde la Conselleria de Agricultura, Ganadería y Pesca tienen bastante claro, y tanto el Grupo Parlamentario Vox tiene claro, el valor de la agricultura de secano.
Es más, el conseller, en reiteradas ocasiones, ha dado el valor y la importancia que tienen dichos cultivos para nuestra agricultura.

Ustedes saben de sobra la situación y la falta de lluvia que, desde hace tiempo, viene padeciendo la Comunidad Valenciana y lo mal que lo están pasando nuestros agricultores.
Y nosotros vemos que se está aprovechando esa situación, pues, bueno, para engañar y hacer creer que les preocupa el campo, cuando han demostrado que a ustedes el campo y la economía de cientos de familias, pues, durante su mandato, les ha importado más bien poco.
Y, si es así, a ustedes les ha importado lo más mínimo, por no decir nada, nuestra huerta, que les recuerdo que es la huerta de Europa y que ustedes, en ocho años de políticas de criminalización al sector, se han cargado lo más valioso que tenemos los valencianos.

Es indignante ver cómo, ahora que están en la oposición, presentan este tipo de iniciativas, cuando tan solo hace cuatro meses que han dejado de gobernar.
Y les recuerdo que, durante su mandato, igual que ahora, se han producido períodos de sequía.
Y es ahora cuando viene la pregunta del millón, ¿por qué ahora y no hace dos años, por ejemplo, cuando gobernaban?
Y la respuesta es fácil y, a su vez, triste, y es que no han hecho nada, pues, porque no les dio la gana.
Es ahora cuando vienen a dar lecciones a una conselleria que, pese a la ruina y a la mala gestión, están intentando invertir todos sus esfuerzos para revertir a un sector maltratado y expoliado durante años.

Desde la conselleria de agricultura se trabaja para conseguir que la Comisión Europea movilice los fondos necesarios para prever ayudas que faciliten gastos a nuestro sector agrario su adaptación a los fenómenos meteorológicos, crisis sociales y económicas que impactan y mantienen el mantenimiento de sus rentas.
Al igual que en reiteradas ocasiones se ha solicitado al ministerio de agricultura, ganadería y pesca la consideración de las prácticas agrarias en cultivos de secano ubicados en el interior de la comunidad, como un ecorrégimen diferenciado, que ponga en valor la sostenibilidad y la resiliencia de la agricultura de secano en nuestro territorio.
Les recuerdo, señorías, que el ministerio estaba y está en manos del Partido Socialista.

Señor presiente, nuestro voto será un no, porque desde Vox entendemos que esto es una PNL que solamente busca justificar los errores de una gestión de ocho años del sector.

Gracias.

El senyor president:

Muy bien.

Gracias, señor Muñoz…

Perdón, volvemos al señor López.

Gracias.

El senyor López Lluch:

Vamos a ver si estamos o no estamos, ¿vale?

La Ley 5/2023 ya preveía esta medida para superficies forestales.
Y el Partido Popular votó a favor de esta ley.
Nosotros proponemos que esa medida se amplíe a los cultivos de secano.
Las competencias de desarrollo rural, que yo he pedido que se incluya en el PDR de la Comunidad Valenciana, son de la conselleria de agricultura, lo digo para centrar el debate.

Solo estamos pidiendo que se estudie y cuantifique el valor ambiental de los cultivos de secano, nada más, ¿vale?

Muchas gracias.

El senyor president:

Sí, un momentito.

Gracias, señor López.

Señor Muñoz, adelante.

El senyor Muñoz Salvador:

Gracias, presidente.

Mire, vamos a ver, la conselleria -en este caso el Consell- de agricultura, tiene clara la importancia de la agricultura, en este caso del cultivo de secano.

Como ya le he dicho antes, y usted muy bien ha dicho, está claro que, bueno, en este caso, desarrollo rural tiene una serie, por decirlo así, de obligaciones en cuanto a ayudar y promover esa agricultura por, sobre todo, lo que usted ha dicho, que es, bueno, las condiciones meteorológicas que viene pasando la Comunidad Valenciana respeto a los períodos de sequía.

Desde la conselleria, se han planteado unos presupuestos, en este caso (inintel·ligible) … , que sí que recogen las necesidades del secano.
Y no solamente eso; como usted también ha dicho, la PAC ya contempla dichas ayudas y la conselleria está trabajando para que, desde el ministerio, en este caso de agricultura, que depende de ustedes, y la Comisión Europea, reconozcan y que hagan y que valoren la agricultura de secano de la Comunidad Valenciana que, como bien ha dicho, representa el 40 % de nuestra agricultura, y que se empleen fondos europeos para reconocer ese tipo de agricultura.

Por lo cual, nosotros creemos que esta conselleria está haciendo su trabajo.
Por lo cual, nosotros pensamos que esta PNL está fuera de lugar.

Muchísimas gracias.

El senyor president:

Gracias, señor Muñoz.

Ahora entiendo que pasamos ya al grupo Compromís, el señor Fullana, ¿no?

Pues, adelante, señor Fullana.

El senyor Fullana Martínez:

Moltes gràcies.

Jo seré breu.

Nosaltres anem a donar suport a esta proposta.

Jo estava llegint la part resolutiva.
Tampoc acabe d'entendre quin és el problema de quantificar i reconéixer.
En fi, nosaltres que som de les comarques del sud, doncs, bé, reconéixer l'agricultura de secà de les comarques del sud, doncs, bé, és un problema, per a Vox és un problema.
Doncs, bé…, no ho veig un problema, no?
I, quantificar, doncs, bé, en fi, és treballar, quantificar és un sinònim de treballar.
Tampoc veig en si el problema de donar-li suport.
En tot cas, el problema que es comenta des de la dreta és que ja van a fer-ho.
Per tant, si ja van a fer-ho, quin problema hi ha per a donar-li suport?
En fi.
Ho dic pel contrast, no?
Ahir sembla que se'ns proposaven els pactes del segle, de consens, i hui no podem pactar ni reconéixer el secà de les comarques del sud; és surrealista.
O siga, si no podem reconéixer i consensuar que en el sud hi ha agricultura de secà, en fi, no ens demanem que…, vull dir, no vinguen amb el discurs del consens per a res, no?
Per tant, ho dic com a reflexió, en general.

Per tant, nosaltres sí que anem a reconéixer l'agricultura de secà, especialment de les comarques del sud, i sí que anem a demanar suport per a elles, no?
Comenten els portaveus de la dreta que bé, que això ja està clar, que ja se li dona suport i que és suficient.
Escolte'm, si vosté m'està dient a mi que ja és suficient el suport que hi ha a l'agricultura de secà del sud és que vosté no ha xafat mai en la seua vida un bancal de secà del sud, perquè no estan com per a tirar coets, no ho estan.

Per tant, en fi, crec que hui apostar per reconéixer les dificultats que hi ha… Ja hem comprovat una cosa, eh?
Vostés, clar, vostés era culpa tot del Botànic; les plagues eren culpa del Botànic, la falta de pluges era culpa del Botànic… Jo dic, bé, ara quan entre Vox començarà a ploure, les plagues desapareixeran, els agricultors…, en fi.
Però no.
Em mira vosté i es riu, perquè veig que vosté sempre qüestiona, no?
, com la ruralitat de Compromís.
Ja li ho vaig dir un dia, eh?
, a mi pot dir-me el que vullga, però, home, urbanita no, urbanita no.
Per tant… No, ho dic de broma, eh?
Un poc crec que també està bé baixem una miqueta la tensió del debat, no?
Però, al final, és una reflexió de fons.
No passa res perquè vostés li donen suport a esta moció, que crec que és una moció que…, en fi, que és difícil argumentar en contra i, si ja ho estan fent, doncs, encara amb més motiu.

Gràcies.

El senyor president:

Gracias, señor Fullana.

Entiendo que no hay réplica.

Por tanto, pasamos al grupo Popular.
El señor Alós -ese sí que me lo sé bien, porque es muy parecido al mío, su apellido…

El senyor Alós Valls:

Alòs, però bé.

El senyor president:

Alós, Alós.
Yo soy Alés, pues, Alós.

Pues, adelante, señor Alós.

El senyor Alós Valls:

Senyor president.

Senyor lletrat.

Membres de la taula.

Senyories.

És per a mi, fill de llaurador i net de llauradors, un honor dirigir-me com a diputat per primera vegada a Les Corts en esta Comissió d'Agricultura, Ramaderia i Pesca.
I també és una llàstima que siga en una comissió en la qual no anem a trobar el consens, perquè el Partit Popular, doncs, també votarà en contra.
Però, bé, espere que encara, per qualificar-lo d'alguna forma, de l'acalorat debat que vam tindre ahir a Les Corts, doncs, eixe consens puga arribar de la mà d'alguna de les propostes que va fer el president Carlos Mazón, que alguna d'elles puga arribar a bon port i pugam trobar eixe consens que acabe de dir.

Primer que tot, per suposat, voldria ficar en valor el sector, el sector agrari, en general i, especialment, l'agricultura de secà particular.
Però tinguem clar que tot el sector agrari, no sols el de secà, és fonamental en la lluita contra el canvi climàtic, és fonamental en la lluita contra la desertificació, en la lluita contra l'abandó del món rural i en la lluita contra els incendis i, en tots els casos, els costos de producció, ja siga en l'agricultura de secà com la de regadiu, se multipliquen en temps de sequera.
I este va a ser una de les raons per la qual, doncs, no donarem suport a la PNL.

El sector agrari no està passant per un bon moment.
De fet, tot el contrari, està passant per un moment molt roí, però ja des de fa temps.
I, per desgràcia, els governs del PSOE i Podem a Madrid i els governs del Botànic a la Comunitat Valenciana no han sabut ajudar-lo, és una evidència.
De fet, majoritàriament, el sector agrari s'ha vist abandonat, inclús diria més, maltractat.

A la Plana recordem dolorosament la prohibició de la utilització del metil clorpirifós, l'única arma viable que hi havia en contra del cotonet de Sud-àfrica, sense tindre una alternativa eficient.
Açò va provocar, a més dels danys de la mateixa plaga, un increment de les despeses exagerades als cultius de cítrics i, a la vegada, tractaments repetitius i ineficaços que van provocar un major dany al medi ambient que la matèria que s'havia prohibit.
No es pot governar el camp des de despatxos… No sé d'a on són, però lo que han patit estos anys ha sigut això, governar el camp des dels despatxos.

I tampoc se pot malbaratar la nostra agricultura a Brussel·les, que és que per a lluitar en defensa del sector una arma fonamental són les ajudes de la PAC i, per tant, la delegació a Brussel·les del govern espanyol, una nova PAC que ha arribat tard i mal, amb queixes generalitzades del sector, que veu com cada vegada és més difícil demanar-la i accedir a ella.
I arriben menys diners.

I ja per acabar, pues, vullc referir-me també, pues, al nomenament de Lluís Planas com a ministre d'agricultura, que crec que és la pitjor notícia que pot tindre, pues, molts llauraors, no sols de la Comunitat Valenciana, sinó de tot l'estat espanyol.

El senyor president:

Gracias, señor Alós.

Señor López, adelante.

El senyor López Lluch:

Muchas gracias.

A ver, la PNL va de secano.
Si hablamos de servicios ambientales de regadío, estoy de acuerdo con usted, y además le invito…, si teclea en Google «servicios ambientales de regadío valenciano»…, «servicios ambientales de regadío valenciano», sale un informe que tengo el honor de haberlo escrito yo… Lo digo para…, para que quede claro que…, que sí, que los servicios ambientales de regadío son claros, pero es que la PNL va de secano, entonces es por…, por centrar el debate.

Y, luego, lo de Europa…, lo digo por lo de la citricultura, por lo de la citricultura, pero, repito que no era el tema de hoy… Les recuerdo que han votado a favor de la ley de importación de cítricos de Sudáfrica… ¿Eh?
, y yo no estaba allí, pero hubo gente que votó a favor de la ley de importación de los cítricos sudafricanos, ¿eh?
Lo digo para la defensa en Bruselas de la agricultura.

Además, un matiz importante: un sector agrario en un país desarrollado es un sector vertebral, ¿eh?
, es una cadena de valor agroalimentaria… Pues, separar el sector agrario…, hablar del sector agrario tiene el matiz de que retomaremos la visión del sector al siglo XIX… Pues, era un sector apartado de la industria y del comercio… En los países avanzados, los modelos desarrollados de alimentación entienden el sector como un continuo.

Solo quería…, repito, la PNL hoy iba de secano, pero que estoy de acuerdo con usted en los valores ambientales del regadío.
Lo digo porque los cuantifiqué yo para…, para Fecoreva.

Muchas gracias.

El senyor president:

Gracias, señor López.

Y, por último, señor Alós.

El senyor Alós Valls:

Moltes gràcies.

Muchas gracias…

El senyor president:

Adelante, señor Alós.

El senyor Alós Valls:

Estava fent referència al senyor Planas.
Voldria citar unes notícies.
Per exemple: «La Unió considera impresentable que el ministre no haga nada más en plena crisis de alimentación».
En febrer d'este any.
(Inintel·ligible) … considera «que el ministro de agricultura ha demostrado una clara incompetencia para defender el campo español y que, en consecuencia, debería dimitir.
» Possiblement això estava pensant estos dies, perquè esta notícia és del 26 d'octubre.

Però pareix ser que ni siquiera eixes queixes, pues, han arribat a bon port.
I ja després del seu nomenament, Asaja encara diu: «El ministro más pernicioso para el campo desde la llegada de la democracia, y consideran alguien que ha hecho tanto daño al campo, si además persevera, no puede estar al frente de esta cartera.

Pense que també haguera segut una PNL molt ben rebuda per la major part dels partits, perquè, inclús, presentada pel Partit Socialista, haguera segut, pues, un veto al senyor ministre o a la candidatura del senyor Planas com a ministre d'agricultura del nou govern espanyol.

El camp no vol viure d'ajudes, és una evidència, no vol això.
Si venen, benvingudes, però realment el llauraor lo que vol és vendre el seu producte a un preu just.
El llauraor vol tindre armes per a lluitar contra les plagues, no que li les lleven i sentir-se desarmat.
El llaurador vol que els productes de fora entren en les mateixes condicions que s'exigixen als nostres; el llauraor lo que vol és poder viure i treballar dignament per obtenir una rendibilitat del seu treball i, en això, és evident que tant els governs del PSOE a Madrid com els del Botànic a València, han fracassat, i per això és necessari el canvi, el canvi en l'agricultura, el canvi que arribarà de la mà del govern de Carlos Mazón.

Des de la Conselleria d'Agricultura, Ramaderia i Pesca s'està treballant per a aconseguir fons europeus i també, a estos efectes, s'insta al ministeri que realitze una sol·licitud formal a la Comissió Europea perquè se mobilitzen fons de la reserva de requisits de la PAC i se destinen als titulars de les explotacions agràries que estan sofrint més intensament les conseqüències de la citada crisis i que són la major part dels llauraors espanyols i valencians.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Alós.

Y ahora… (El president intervé sense micròfon) Sigo sin darle al cacharro este.

Bueno, procedemos a la votación.
¿Votos a favor?
¿Votos en contra?
Pues, el punto tercero queda rechazado.

Proposició no de llei sobre la modificació de la Llei 5/2019 d'estructures agràries, presentada pel Grup Parlamentari Popular (RE número 2.
743, BOCV número 19)

El senyor president:

Procedemos ahora al punto cuarto: toma en consideración de la proposición no de ley sobre la modificación de la Ley 5/2019, de estructuras agrarias, presentada por el Grupo Parlamentario Popular.
Intervendrá el señor Martínez.

Adelante, señor Martínez.

El senyor Martínez Fuentes:

Muy bien, muchas gracias, señor presidente.

Buenos días, señorías.

Si me lo permite el señor presidente, ya que estamos en el seno de la comisión de agricultura, en primer lugar, sí que desde el Grupo Parlamentario Popular queríamos dar la enhorabuena a los productores de cava de Requena, porque creo que es una muy buena noticia que el supremo les haya dado la razón respecto al recurso que presentaron en su día los productores de cava catalanes.
Por tanto, yo creo que se hace justicia a ese trabajo que llevan durante años los vinicultores de la zona de Utiel-Requena y los productores de cava de Requena.

Lo único que cabe esperar ahora que esa sentencia pase todos los trámites que tenga que pasar por el gobierno y que, lo antes posible, esa denominación sea ya firme.
Esperemos que…, que los pactos que en estos momentos el señor Sánchez está llevando con los independentistas catalanes…, no lleve ningún tipo de retraso para esa denominación ya en firme del cava catalán…, del cava de Requena, perdón.
Por tanto, reitero la enhorabuena.

Bueno, dit açò i passem ja al fondo de la qüestió que hui mos porta…, esta PNL, que és una proposta que lo que vol és modificar la llei d'estructures agràries, una llei que se va aprovar en febrer del 2019, que en aquell moment el Partit Popular la va recolzar, però ja en aquell moment ja vam manifestar que n'hi havia qüestions que pensàem que eren millorables d'esta llei.
En coherència en aquella posició, creem que ara és el moment de poder fer eixes modificacions.
També tenim constància que el propi conseller, en la seua primera intervenció en Les Corts va manifestar eixa possibilitat també de…, possibilitat de poder modificar.

Com deia, pues, des del Grup Parlamentari Popular entenem que n'hi han diverses qüestions que se poden millorar.
I la primera qüestió sobre la qual hauríem de fer una reflexió és que els beneficis d'esta llei estableix, en algun dels seus articles, que per a determinades obres o per transmissions de terres, eixos beneficis se cenyixen únicament a l'agricultor professional.

Pensem la realitat que n'hi ha.
Jo soc d'Almassora i en Almassora, per exemple, jo veig que la gran majoria de terres són xicotets propietats que han sigut heretades, i eixe és un model de llauraors no professionals en estos moments i que és un model que se repetix molt en tota la Comunitat Valenciana.
Per tant, crec que és una de les qüestions que deuríem de modificar i fer una reflexió al voltant.
Per una altra banda, en la llei parla de la xarxa de terres, una ferramenta que pot ser útil, entenem des del nostre grup, però que està excessivament burocratitzada.
Hem d'intentar que la solució als problemes de l'agricultura no siga més burocràcia.
Entenem que, llògicament, la relació amb l'administració ha de ser oficial, ha de ser a través de papers, a través de documents, a través de documentació, però hem de procurar que sea la menos posible…

Per una altra qüestió, se parla també en la llei de…, hauríem de revisar lo que se denomina IGC, la iniciativa de gestió comú, que aniria en la mateixa línia que l'anterior, que és evitar al màxim eixa burocràcia.
És dir, creiem que les cooperatives, per exemple, pugueren estar present, no fa falta crear tampoc, perquè se parla en les…, en esta formació se parla d'una nova figura per a dur a terme estes iniciatives de gestió comú, i una entitat que ja està constituïda legalment i jurídicament, com són les cooperatives, entenem que podrien actuar a modo d'eixa gestió.

Per un altre…, un altre dels apartats de la llei és el referit a la reestructuració parcel·lària.
Els passos són interminables.
Si lligen vostés la llei, són absolutament interminables, i l'única cosa que podem aconseguir és que aquells que vullguen fer eixa reestructuració parcel·lària que, repetisc, podria ser una bona solució, que s'avorrisquen i que abans de començar, només de vore tota la tramitació, es tiren cap arrere i, bueno, pues, és massa farragós eixe procediment.

La pròpia llei contempla…, contempla la possibilitat d'un procediment abreviat en alguns casos, i entenem que podria fer-se…, eixe procediment abreviat podria també fer-se de forma general.
Per tant, lo que faríem és estalviar passos i intentar reduir.

I una altra qüestió que tampoc compartim és el tema de protocol·litzar notarialment l'acta de la reordenació de la propietat.
Entenem que…, que n'hi han…, se podria fer d'una altra manera, n'hi han altres casos, i la llei hipotecària aixina ho contempla, podria fer-se d'una altra manera, i sobretot tenint en compte que també és la pròpia…, la pròpia Generalitat, en este cas, la conselleria, la que hauria de fer-se càrrec d'eixos gastos notarials que se produirien en eixa reparcel·lació.

Per tant, i me queda un minut, vaig a intentar fer un poc de resum al respecte.
Entenem que, com dia, la proposta el que pretén és modificar esta llei que el grup parlamentari, repetisc, va a recolzar en el seu dia, però que entenem que és millorable.

Sabem…, també som conscients que el sector està d'acord en esta proposta, i jo diria que els nostres agricultors no necessiten papers, necessiten ajudes i línies d'actuació per part del govern que facilite la modernització, la tecnificació i millorar les seues estructures.

Esta llei d'estructures agràries que es va aprovar durant el govern de Ximo Puig, per cert, ausente en les Corts Valencianes, és una llei excessivament burocratitzada, massa tràmits i que, des del Partit Popular, estem convençuts que és modificable.
Per això cal reconéixer que mesures com l'aprovada del govern de Carlos Mazón d'eliminació d'impost de successions, donacions o modificació d'actes jurídics documentals, ajuda a eixa transmissió de la propietat de terres i ajuda a mitigar un dels principals problemes que pateix l'agricultura com el relleu generacional, i no ha d'estranyar el que proposem en esta llei, que el que pretenem no és altra cosa que facilitar els tràmits, que és el mateix que el govern del president Mazón vol aplicar i està aplicant ja en aquells tràmits dins de l'administració que suposen traves o ralentitzen processos.

Per tant, com dia, esta és la nostra proposta i espere que siga aprovada per la resta de grups.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Martínez.

Ahora pasamos al turno de Vox.
Señor Muñoz, adelante.

El senyor Muñoz Salvador:

Sí, gracias, presidente.

Señoría, bueno, pues, nada, desde Vox tenemos claro que hay que realizar la modificación de estructuras agrarias que contemple la realidad del campo de nuestra comunidad, como bien ha expuesto el Partido Popular, bueno, nuestro conseller viene ya…, reclamando ya cuando era el portavoz de la comisión de agricultura, ha estado durante cuatro años reclamando dicha reestructuración.
Como bien ha comentado también el Partido Popular, los sindicatos agrarios están de acuerdo en esta reestructuración agraria, que lo que va a hacer es mejorar la vida de nuestros agricultores, eliminar burocracia y, también, de una manera…, hacer más fácil quienes lo tienen más difícil con las políticas de la Agenda 2030 y que han estado sufriendo, bueno, pues, durante la pasada legislatura del gobierno del Botánico, pues, bueno, trabas, trabas, burocracia, burocracia.

Como bien ha dicho también el…, bueno, pues, el conseller, ya el pasado 28 de septiembre, en su primera comparecencia dejó clara su intención de hacer una reestructuración de la ley, sobre todo, bueno, pues, para asegurar un relevo generacional a la huerta valenciana, que es muy importante y, sobre todo también, para luchar con la (inintel·ligible) … y la utilización de los fitosanitarios, que…, bueno, pues, que aquí a nuestros agricultores se le ponen mil trabas y después, bueno, pues, entre aquí naranja y otros productos sin control alguno, no sabiendo qué tipo de productos se han utilizado.

Por lo cual, desde Vox vamos a votar a favor, porque desde la Generalitat, en este caso, desde la conselleria de agricultura encabezada por José Luis Aguirre ya se está trabajando para esa reestructuración.
 Así que sí, nuestro voto, señor presidente, será favorable.

Gracias.

El senyor president:

Gracias, señor Muñoz.

Entiendo que es el turno…, pasa a Compromís.
Interviene la señora Espinosa.

Un momentito.

Adelante, señora Espinosa.

La senyora Espinosa Giménez:

Gràcies, president.

El primer de tot que vull fer és fer un recordatori, que trobe que és molt adient per a este debat, i és que la llei d'estructures agràries va nàixer amb la unanimitat de tots els partits polítics que formaven part en aquell moment de Les Corts, en el moment que va ser aprovada en 2019.

Esta llei ens proporciona les bases i el marc legislatiu per a impulsar la millora de les estructures agràries al nostre territori, a fi de garantir la viabilitat i la sostenibilitat del sector.

La llei d'estructures agràries va nàixer amb l'objectiu de recuperar una política agrària i alimentària valenciana pròpia, des de la participació i des del diàleg en un moment en què la crisi de la taronja va posar d'actualitat als mitjans de comunicació i a l'opinió pública una realitat que en diferent mesura afectava la majoria dels sectors de la nostra agricultura des de feia, a més, moltes dècades, qüestions que tenen a veure amb l'abandonament de l'activitat agrària de les terres, la manca de la rendibilitat de les explotacions, el relleu generacional, la masculinització del sector, l'excessiva fragmentació de les parcel·les, la manca d'instruments de seguiment i planificació estratègica, l'escassa cultura del treball en comú, l'escassa professionalització de les persones llauradores o les escasses inversions públiques i privades.

Tot això és el que pretenia i el que pretén esta llei d'anar solucionant i anar posant algun tipus de solució.
I ho fa a través d'una caixa de ferramentes que conjuga les mesures més tradicionals, com la reconfiguració de les parcel·les, amb mesures més innovadores de caire social, organitzatiu i tecnològic per a afrontar les diverses situacions al llarg i ample del nostre territori.

Per tant, també és una llei innovadora que proposa noves formes de gestionar la terra i el treball de les explotacions amb noves mesures i incentius de governança.
En canvi, pel que jo he vist en els pressupostos eixa part innovadora en els seus pressupostos no existix, pel qual cosa jo crec que, a la millor, això és el que s'hauria de canviar i no tant d'anar canviant una llei que no sabem exactament per a què.

Però bé, també esta llei es construïx sobre una sèrie de fortaleses i, sobretot, allò que el sector ha sabut fer al llarg de les dècades, que és cuidar la terra i les persones que treballen.
Al cap i a la fi, esta llei pretén aportar al sector agrari cap al futur i el lloc on hauria d'haver estat situat sempre.

Aleshores, a nosaltres ens costa molt poder votar a favor d'una cosa que sobre el paper no sabem què és.
Nosaltres no sabem exactament què és el que volen canviar, per la qual cosa una llei que ha nascut del consens ara no pot ser modificada de qualsevol de les maneres per una PNL i sense tindre clar el que és.
Aleshores, ho sent, però no podem votar a favor.

Gràcies.

El senyor president:

Gracias, señora Espinosa.

Ahora, de nuevo, el señor Martínez.
Adelante.

El senyor Martínez Fuentes:

Gràcies, president.

Senyora Espinosa, efectivament, vosté ho ha dit, va nàixer de la meua unanimitat, i és cert.
En el seu moment nosaltres vam estar a favor d'eixa llei, però en el mateix moment de l'aprovació ja vam manifestar una sèrie de mancances que evidentment…, i crec que ho he dit en la meua intervenció i se va també dir en el moment de la seua aprovació, i reconeixem que hi ha una sèrie de ferramentes dins de la mateixa llei que podem ser útils.
No ho neguem.
Però si vosté ha seguit el fil argumental de…, els meus arguments han vingut tots parlant de qüestions concretes que poden ser modificades, que hi ha molta burocràcia.

Vosté m'imagine que haurà llegit, igual que jo, la llei i haurà vist la quantitat de passos.
Jo veia, per exemple, el tema de la xarxa de terres i, mire, és quan veus les dades, és que en la xarxa de terres, que parla d'una qüestió com són les oficines de gestió, vosté sap quantes s'han creat des de la creació de la llei, d'oficines?
Zero.
S'han creat zero oficines.
Això ja és una dada suficient… és una dada suficient com per a saber que alguna cosa està fallant.
Alguna cosa està fallant i una de les qüestions que nosaltres creem és l'excessiva burocràcia.
I li dia, els llauradors, la gent del camp necessita menys papers i més ajudes.
Evidentment, els papers han d'estar, la documentació ha d'estar, la relació entre l'administració i el ciutadà ha d'estar, però haurem de ser capaços de reduir eixa càrrega administrativa, eixa càrrega burocràtica, i per ahí és per on va.

Aleshores, sí que és moment, i ho torne a reiterar, no estic negant que hi hagen ferramentes en la llei que siguen útils.
Tot el contrari, crec que naix en un bon sentit i en una idea clara de cap on s'ha d'anar en la reparcel·lació per a intentar buscar eixes solucions a eixos problemes que vosté estava comentant, que, efectivament, estan ahí.
Però que hi han qüestions que jo li he ficat damunt la taula que s'hauran de millorar i creem que és el moment.
Per això esta PNL té eixe esperit, i l'esperit no és una altre que dir-li a la conselleria que mamprenga una modificació i anem a vore quines són les qüestions.

Jo he marcat tres o quatre qüestions, però que lògicament en sis minuts o en esta intervenció no serem capaços d'arribar en profunditat a totes eixes qüestions, però que està clar des del nostre punt de vista és un camí que s'ha de fer per a intentar millorar una llei que recorde que tampoc té un reglament i que per tant… Des de febrer de 2019 està sense reglament que desenrotlle tot el seu articulat i les diferents qüestions, i crec que també és una qüestió que s'hauria d'abordar.
Per tant, eixe és el sentit de la nostra PNL i l'esperit d'esta PNL.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Gracias, señor Martínez.

Señora Espinosa.

La senyora Espinosa Giménez:

Jo crec que, aleshores, ara que estan en el govern, el que poden fer és executar i treballar perquè eixa llei siga realment com vostés diuen que volen que siga.

Però, clar, jo entenc que vostés estan molt acostumats a canviar les lleis per la porta de darrere, amb nocturnitat i traïdoria, com feren ahir, per exemple, amb la llei d'acompanyament de mesures als pressupostos de la Generalitat, i el meu grup el que no va poder acceptar és aprovar esta PNL ni cap proposta que no estiga motivada sobre el paper i amb una fonamentació suficient.
Com dic, esteu en les administracions i en les institucions i que ara el que poden és començar a treballar, que jo crec que és el que falta un poquet en este Consell.

I tenint en compte que les seues intencions en els diferents mitjans de comunicació i que ja han publicat, me tem…, la veritat és que me genera un poquet de sospita i genera un poquet incertesa és que a la millor vosaltres el que teniu és una altra intencionalitat.
¿No serà que vostés el que pretenen és anar canviant eixe esperit sobre el qual va nàixer eixa llei?
¿No voldran vostés llevar els informes ambientals, per exemple, previs i previstos o els informes que ara s'exigixen i que han de vore amb la preservació del paisatge o dels béns de valor patrimonial o històric?
¿No serà això el que pretenen fer i per això s'estan inventant algunes excuses que són més de la mancança de treball que altres per canviar eixa llei?
¿No serà vostés voldran eliminar qualsevol tràmit que requerix la fe pública o que implique l'audiència dels interessats o els afectats sobre el terreny?
És que dona poquet la sensació que sí, perquè, si no, estaria un poquet més concret.

I jo estic d'acord, esta llei és molt bona.
El que passa és que se necessiten diners i també se necessita voluntat per anar treballant sobre ella.
Les coses no es poden fer de seguida.
Tenim eixa estructura que va nàixer en 2019 i que poc a poc s'ha d'anar, doncs això, millorant i, sobretot, treballar perquè les coses isquen.
I les lleis tampoc se poden anar canviant perquè ara bufe el vent de llevant o de ponent.

Aleshores, jo crec que vos done algunes pinzellaetes del que sí que se podria i caldria fer, encara que no tinc massa temps.
És el desenvolupament real de la figura, com heu comentat, de la iniciativa de gestió comuna; incorporar millores en les pràctiques de gestió i innovació i aprofitar les economies d'escala -els pressupostos de la Generalitat poden ser una ferramenta molt bona per a anar incorporant estes qüestions-; la implementació de les iniciatives de gestió comuna, que ja he dit, i posar en marxa totes aquelles figures que vostés consideren que estan paralitzant d'alguna manera el desenvolupament o desenrotllament d'esta llei.

No podem votar a favor, tal com està redactada la PNL, sense saber el fons i la realitat de l'articulat que vostés volen canviar.

Gràcies.

El senyor president:

Gracias, señora Espinosa.

Pasamos ahora al turno del Partido Socialista.

¿Intervendrá el señor López o la señora Besalduch?
(Veus) El señor López.

Adelante, señor López.

El senyor López Lluch:

Muchas gracias.

Yo, cuando nos leímos su PNL, la tengo aquí para no liarme, el objetivo de la PNL es para conseguir los efectos positivos de aumentar las dimensiones de explotación por permutas o fusiones de explotaciones agrarias.
Es el objetivo, ¿no?
, de la PNL.
Pregunto.

La primera cosa que a mí me llama la atención, y no poco, es que el partido que está en el gobierno haga una PNL para que el gobierno modifique una ley, y que han modificado ya en la ley de acompañamiento.
La ley de acompañamiento lleva una modificación de una ley.
Vamos a ver, son cosas que…, es que yo soy nuevo en esto.

Claro, me fui a lo que dice la ley sobre lo que ustedes piden, que, repito, son permutas y fusiones.
Los objetivos de la ley respecto eso es mejorar las estructuras agrarias de la Comunidad Valenciana, con el fin de garantizar la viabilidad económica, social y ambiental de las explotaciones y obtención de rentas agrarias suficientes.
Y define la estructuración parcelaria: reordenación de la propiedad de tierra dentro de un perímetro… Vale.

Lo importante es que en esa reestructuración parcelaria, artículo 39, están los tipos de reestructuración parcelaria.
Hay tres.
La última, la reestructuración de parcelas a través de permutas voluntarias.
Efectivamente, la ley prevé las permutas voluntarias para la reestructuración parcelaria.
Entonces, los mecanismos están en el artículo 46 y el procedimiento, en el 71.
Yo entendí que íbamos a hablar del artículo 71 y del artículo 39…, debatir lo que queremos sobre eso, entendiendo que… Claro, sin perder de vista que están en el gobierno, que no entiendo una PNL si están en el gobierno.

Y, sobre todo, lo que me maravilló es que busqué la palabra fusión en la ley y yo no la he encontrado.
Como ejercicio, digamos, de pim-pam, pim-pam, que está bien, pero yo, honestamente, no sé qué pinta la PNL aquí, porque, repito, están en el gobierno.
O sea, si están en el gobierno, modifíquenla porque ya la han modificado en la ley de acompañamiento.

Muchas gracias.

La senyora vicepresidenta:

Turno del señor Martínez.

El senyor Martínez Fuentes:

Gracias, presidenta.

Señor López, agradezco su tono y agradezco la forma.
(Veus) Pues se lo agradezco.
Los que me conocen saben que conmigo es así.

La PNL, usted sabe que es…, dice que es nuevo.
Yo también era nuevo hace unos años atrás.
Mire, y hablaba de la modificación de la ley de acompañamiento.
Efectivamente, la ley de acompañamiento necesita una modificación, pero no todo lo que se quiere modificar en la ley.
Eso, para empezar.

Y al hilo de la ley de acompañamiento, también le digo, porque se nos ha criticado, que hemos metido por la puerta de atrás la ley de acompañamiento en la última legislatura… Nada más en la última hubieron más de trescientas modificaciones legislativas, o sea, solamente le digo eso.
¿Vale?
Un poco por situarnos y por ponernos en el contexto.
Lo digo por las modificaciones que se hacen en la ley de acompañamiento, las que se nos critican ahora, pero las que se hicieron…, y hablo nada más de los últimos cuatro años.
Bien.

Dicho esto, hablaba usted también de la cuestión de la fusión.
Sí, efectivamente, en una PNL lo que se vota al final es la propuesta del acuerdo de resolución, y lo que instamos es a ese tipo… a instar a la conselleria.
Pero es que ese mismo tipo de instar a la conselleria, al Consell a hacer alguna modificación durante estos cuatro años pasados yo he visto así de PNL, así, le puedo decir, así de acuerdos en el mismo sentido que usted me está criticando a mí.
Es decir, no es algo nuevo en esta casa.
(Veus) Sí, sí, sí, pero yo se lo digo porque no es algo nuevo que en esta casa se inste, a pesar de estar en el gobierno, se inste.
Son iniciativas y es para marcar que nuestro partido, en este caso, instamos a la conselleria a que haga esa modificación porque estamos de acuerdo, porque lo dijimos en su inicio ya.

Y respecto al tema de la reestructuración parcelaria, usted ha hablado de la ley.
Sí, yo la tengo aquí también, la tengo marcada en las cuestiones que yo entiendo que deben modificarse y que hay cuestiones…, en fin, otra cosa no, pero me suelo leer las cosas y me suelo documentar un poquito.
Y, como decía, y el hilo argumental, y repito lo que he dicho antes de mi intervención, iba por esa desburocratización y esas cuestiones, y es que, precisamente, en todos y cada uno de estos apartados habla de la reestructuración parcelaria, y es que es farragosísima.
Usted ha hablado de un artículo determinado del desarrollo, pero es absolutamente farragoso.

Por eso, lo que pretendemos es buscar esa desburocratización, intentar, dentro de lo posible, y, evidentemente, buscando siempre y respetando las garantías jurídicas de los propietarios, y, evidentemente, sin hacer ningún asalto ni al patrimonio cultural ni al patrimonio natural.
Eso lo tenemos claro, lo que pasa es que esas sospechas no sé de dónde vienen; piensa el ladrón que son todos de su misma condición, pero, no, no es así, señor López.

Por tanto, con esto acabo ya, simplemente diciéndole que lamento que ustedes no la secunden, y con esto lo que están diciendo es que, bueno, que los agricultores…, ustedes pretenden que continúen con esa burocratización, con esos trámites tan farragosos, e intentar que continúen dándose los resultados, como las OGR, que les he dicho que ha habido cero oficinas creadas, o, por ejemplo, las iniciativas de gestión común, que hay nada más tres en toda la comunidad…

El senyor presidente:

Señor Martínez.

El senyor Martínez Fuentes:

…desde febrero del 2019.

Muchas gracias.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Martínez.

Y turno para el señor López.

Adelante.

El senyor López Lluch:

Muchas gracias.

Lo del tono yo se lo prometo, no soy yo de talante cabreado, ni mucho menos.

A ver, sí, pero, repito, han hecho una PNL, bien, pero no han dicho para qué.
Esa una.

Y, segundo, repito, se pueden proponer leyes, ¿no?
¿Los grupos parlamentarios pueden proponer leyes?
, pregunto.
(Veus) Pues, ¡venga!
Es que yo, de verdad, vale, eso, pero, insisto, sobre todo lo que ustedes ponían en la PNL me lo he mirado y no tiene farragosidades, son garantías; garantías legales para evitar, no eso que usted ha dicho, sino otras cosas que a veces pasan.

Y, sobre todo, si las medidas previstas no han funcionado o no se han desarrollado, pues a lo mejor habría que ver por qué no han funcionado, porque los bancos de tierra habrá que fomentarlos, si creemos que es una medida…, lo bancos de tierra no, perdón, se me ha ido de la cabeza, el otro concepto que usted dice (veus), eso.
Pues habrá que ver por qué no ha habido más.
Vale, pero eso no era la PNL, no, el objetivo de la PNL eran las permutas y las fusiones (veus), las permutas y las fusiones.

Muchas gracias.

El senyor president:

Pues, muchas gracias, señor López.

Con eso entiendo que hemos terminado y procedemos a la votación.
¿Votos a favor de la iniciativa?
¿Votos en contra?
Muy bien.
El punto cuatro queda aprobado.

Bien, ahora nos queda el punto cinco, que es la propuesta de Vox.
Y en esta voy a intervenir yo mismo, con lo cual procedo a bajar.
¿Vale?

(Ocupa la presidència la vicepresidenta de la comissió, senyora María del Carmen Martínez Clemor)

Proposició no de llei sobre la Indicació Geogràfica Protegida Cireres de la Muntanya d'Alacant, presentada pel Grup Parlamentari Vox Cortes Valencianas (RE número 3.
174, BOCV número 24)

La senyora vicepresidenta:

Pasamos al punto cinco: presa en consideració de la Proposició no de llei sobre IGP Cireres de la Muntanya d'Alacant, presentada pel Grup Parlamentari Vox Cortes Valencianas, con el número de referencia 3.
174.

Adelante, señor Alés.

El senyor Alés Estrella:

Muchas gracias, presidenta.

Buenos días a todos.

Bueno, pues la propuesta que realiza el grupo Vox para esta comisión es una propuesta clara, directa y sencilla, para tratar de amortiguar o paliar los daños de un problema que no tiene nada de sencillo.

El cultivo de la cereza desempeña un papel fundamental en el sector agrario de ciertas zonas de la Comunidad Valenciana, concretamente, pues tenemos más de dos mil quinientas hectáreas, concentrándose fundamentalmente en un 74 % en la provincia de Alicante; un 23 % en Castellón; y un 3 % en Valencia.
Todo ello representa un motor económico relevante que genera puestos de trabajo en zonas del interior, particularmente afectadas por el fenómeno de la despoblación, pues exige disponer de mano de obra suficiente durante las fases no solo de cultivo, sino de recolección, selección del fruto, en su momento óptimo.
Se trata, por lo tanto, de un subsector que se instituye como elemento vertebrador promoviendo el desarrollo rural, mantenimiento del paisaje y el entorno.

En definitiva, señorías, tenemos un verdadero tesoro que debemos proteger y al que la administración pública debe respaldar ante coyunturas de enorme debilidad.
Y ¿cuáles son o cuál es esa coyuntura de enorme debilidad?
Pues, fundamentalmente estamos hablando de unas malas últimas cinco temporadas, hasta culminar con el desastre absoluto de la temporada 2023.
Para hacernos una idea, y siguiendo las cifras anunciadas por la Unión de Llaurados i Ramaders, solo en la IGP de la provincia de Alicante se preveía una producción de 4 millones de kilos, llegando finalmente solo a 500.
000.
Es una octava parte de la previsión.

Son varios los factores que han llevado al sector a esta situación de extrema debilidad: factores climáticos, como las lluvias muy intensas en el mes de mayo; variaciones bruscas de temperatura en época de floración; la aparición de una nueva plaga denominada Drosophila suzukii que provoca, por lo visto, graves daños en la cosecha; a todo ello hay que sumarle, además, el incendio del pasado verano en los municipios de alrededor de la Vall d'Ebo, que arrasó con gran parte de los propios cultivos de la cereza.

Bueno, yo creo que tras esta breve exposición realizada, pues, es más que suficiente para entender que tenemos un subsector agrícola en nuestra comunidad que necesita nuestra ayuda, y el nuevo Consell de Vox y el Partido Popular, la conselleria de agricultura, está en disposición de poder ayudar, de poder ayudar de manera seria, realista y real, repito, de manera seria, realista y real.
 ¿Por qué digo esto?
Lo digo porque hay un sector de la cereza severamente castigado que ha perdido, en el caso de la Montaña de Alicante, más del 90 % de la cosecha, pues fue, en primer lugar, radicalmente ninguneado por el presidente Pedro Sánchez y su ministerio de agricultura, que configuró una ayuda de 8 millones de euros en el conocido como decreto contra la sequía y excluyó, discriminó flagrantemente a los agricultores valencianos en comparación con otras zonas de cultivo, como, por ejemplo, el Valle del Jerte en Extremadura.
Fue un ninguneo absoluto.

Pero es que la cosa no quedó ahí; los agricultores valencianos todavía quisieron confiar en el gobierno del Botànic, en las ayudas anunciadas a bombo y platillo por la anterior conselleria de agricultura.
Voy a leerles una nota de prensa del Consell del Botànic: «El pleno del Consell ha aprobado este jueves una convocatoria de ayudas de 1,77 millones de euros para paliar la extraordinaria falta de producción de los cultivos dedicados a la cereza en la provincia de Alicante».
Bien, ese anuncio tiene como fecha el 29 de junio de 2023.
Los agricultores, que ya venían reclamando ayudas desde varios años antes, no solo desde las lluvias de mayo, y llegaron ustedes y aprobaron unas ayudas a finales de junio de 2023, unas ayudas que sabían perfectamente que no iban a llegar, ustedes sabían que no había línea presupuestaria, ustedes engañaron a los agricultores valencianos, tal y como denuncian todas las asociaciones de agricultores, repito, todas unánimemente.
Engañaron al sector de la cereza, afectado por una tremenda debilidad, porque sabían perfectamente que la tramitación de la respectiva orden de convocatoria, y su posterior resolución, hacía que fuera absolutamente imposible su concesión en el ejercicio presupuestario 2023, lo sabían, y aun así lo anunciaron.
Por lo tanto, solo cabe concluir que ustedes mintieron.

Pues, a diferencia del gobierno de la mentira, del gobierno anterior, el gobierno de ahora, el gobierno de la verdad, el gobierno del cambio, el gobierno real, el gobierno que va de cara, el gobierno que no vende humo, el gobierno de Vox y Partido Popular, de la mano de la conselleria de agricultura, dirigida por el señor Aguirre, ya ha dotado una línea presupuestaria con un 1,5 millones de euros para los productores de la cereza, línea a la que tendrán acceso tanto los agricultores de la Montaña de Alicante como los del resto de zonas productoras en nuestra comunidad.
Es decir, podrán acceder a las ayudas también los sectores de la cereza situados en Castellón y Valencia.
La denominación, de hecho, de la línea presupuestaria ha sido modificada.

Yo, sinceramente, con el poco tiempo que me queda, creo que no hay lugar a la duda.
Creo que todos los grupos deberían apoyar esta propuesta que, como decía, es una propuesta clara, directa, muy concreta, frente a un problema acuciante que necesita de una respuesta inmediata.

Muchas gracias.

La senyora vicepresidenta:

Ahora, hay una enmienda por parte de Compromís, del partido de Compromís, por el señor Fullana.

Adelante.

El senyor Fullana Martínez:

Molt bé.

Moltes gràcies.

A nosaltres ens sembla una proposta interessant esta PNL, crec que quan una cosa és interessant s'ha de dir.
És a dir, hi ha un fet flagrant, com bé ha dit el ponent de la proposició, i és que durant els últims cinc anys s'ha produït, possiblement, la crisi més gran en collita de cireres que recordem, fins al punt que hi ha hagut una reducció des de l'any 2018 a l'actualitat del 95 % de la producció.
Una reducció del 95 % de la producció és una reducció brutal, i, per tant, que justifica una acció dels governs en el seu favor.

Per tant, el plantejament d'aprovar ajudes per a este sector entenc que està completament justificat.

Evidentment, no compartim el fet que no s'haja fet res en la qüestió; en primer lloc, van rebre una primera ajuda, fa uns mesos, de 200.
000 euros, estes cooperatives, que els han ajudat a mantindre la situació de mínims; i, en segon lloc, es va anunciar una ajuda i es va començar una modificació de crèdit, és a dir, encara que no hi haja una línia pressupostària.

Això que ha comentat el portaveu de Vox, que és impossible aprovar una ajuda d'emergència al mes de juny, és fals, sí que és possible, el que passa és que vostés només havien d'executar-la, havien d'acabar de fer-ho.
Vosté ha reconegut que este govern és incapaç, des del mes de juny fins a l'actualitat, de tramitar eixa modificació que estava pràcticament feta.

Per tant, jo, en fi, crec que sí que és possible, sí que era possible tramitar per part d'este govern esta ajuda, altra qüestió és que no s'haja tramitat.
El que s'ha fet és proposar una ajuda per a l'any que ve, dir-li al sector: vostés han d'esperar-se un any.
Això és el que ha fet este govern.
En fi.

Després, hi ha una qüestió que ens crida l'atenció de l'exposició de motius, i és que, a vore, vostés ja han hagut d'utilitzar un eufemisme per a reconéixer el canvi climàtic.
Vostés al canvi climàtic li diuen «fenómenos atmosféricos adversos».
Això és del que parlen ací en esta moció.
Però, el que vosté volia dir és… Clar!
, les variacions brusques de temperatura i climàtiques a conseqüència del canvi climàtic han portat a un desastre agrícola, en este sentit.
Bé, vostés li diuen «fenómenos atmosféricos adversos».
Hem avançat, eh?
Jo crec que ja vostés reconeixen que, efectivament, hi ha fenómenos atmosféricos adversos marcadament especials, i açò és important, diguen-li com vullguen, és igual, però la qüestió és que tenim dificultats pel canvi climàtic.

L'esmena en si, el que proposem… Perquè diu vosté que el que han fet vostés perquè siga una ajuda per a tot el sector, també el de Castelló i València, és canviar la denominació de la línia.
Nosaltres els proposem anar un pas més enllà, canviar la denominació de la línia i sumar-li més diners, perquè, clar, si li canviem el nom, però no el doten de més recursos, al final no és efectiu, no?
, per tant… I este és el sentit de l'esmena que proposem.

Jo entenc perfectament la necessitat d'este sector.
És una denominació d'origen que es va crear l'any 1988, que, a més, produïx una cirera molt especial, molt estimada i, per tant, que cal protegir especialment.
Però entenem que eixa partida d'un milió i mig d'euros cal dotar-la…, si el que es vol, com vosté ha dit, és que afecta a tot el territori valencià, el que caldria també és dotar-la de més recursos.
Per tant, hem presentat una esmena als pressupostos de la Generalitat que el que fem -l'hem transformada ara també en una esmena a esta proposició no de llei- és sumar cinc-cents mil euros a la seua proposta, perquè no només canvie la denominació, sinó que s'aporten els recursos perquè arribe a tot el sector.

Jo crec que és una proposta raonable i interessant com per a ser acceptada, no?
I, en este sentit, crec que queda resolta l'explicació de l'esmena que proposa el grup Compromís.

La senyora vicepresidenta:

Muchas gracias.

Su réplica, señor Alés.

El senyor Alés Estrella:

Sí.
Gracias, presidenta.

Bueno, en primer lugar, yo le agradezco que no nos hayan calificado, como hacen siempre, de negacionistas del cambio climático, porque la verdad es que se nos suele criticar con brocha gorda.
En ningún caso, no somos negacionistas del cambio climático.
Lógicamente, podemos discrepar sobre las causas del mismo, sobre cuáles son las causas realmente coadyuvantes al mismo y sobre las medidas que se pueden tomar para aplacar o disminuir dicho cambio.

Dicho esto, pues, su respuesta me parece lógica y previsible, ¿no?
, la respuesta que usted ha dado.
Es decir, tratan de contarnos que ustedes, en realidad, sí que tenían intención de ayudar, ¿no?
Pero yo es que les tengo que decir que la teoría que yo he defendido, es decir, la teoría de que ustedes engañaron, de que ustedes anunciaron, a sabiendas de que no iba a llegar esta ayuda, pues, es la teoría que a mí me cuenta una asociación de agricultores, tal cual, y es lo que a mí me cuentan en conselleria y son dos versiones coincidentes: que ustedes anunciaron a sabiendas de que esa ayuda no iba a llegar.
Ustedes sabían perfectamente que aquel anuncio, por lo tanto, era puro humo.

Con respecto a la enmienda, entiendo que se encuentra parcialmente satisfecha, puesto que, efectivamente, la ayuda va a abarcar a la producción de las otras dos provincias, de Castellón y Valencia, lógicamente en proporción a la producción y el terreno de cada agricultor.
Y, por lo tanto, esa línea es que ya ha sido modificada.

La solicitud de aumentar en quinientos mil euros, pues, sinceramente, yo, después del papelón que hicieron con ese anuncio, a mí, como poco, como poco, pretender aumentar en quinientos mil euros, sin proponer de dónde eliminar, sin…, me parece una propuesta poco seria y que nosotros, a día de hoy, vamos a rechazar.

Muchas gracias.

La senyora vicepresidenta:

Su turno, señor Fullana.

El senyor Fullana Martínez:

Sí, gràcies.

Bé, hui és 23 de novembre, és a dir, hui fa sis mesos, és el mig aniversari des que vostés van guanyar les eleccions, ho dic perquè en algun moment vostés hauran de governar, hauran de dir…, bé, no s'ha fet una modificació de crèdit perquè vostés no han volgut.
Vull dir, vostés no han donat una ajuda d'emergència, que, a més, estava ja tramitada, perquè no han pogut, no han volgut o no han sabut, no ho sé, però no ho han fet.
Han de dir-ho: miren, nosaltres, des de juny fins a hui, no hem pogut donar una ajuda a estes persones i estava tramitada, no hem pogut i la nostra proposta es tramitar-ho per a l'any següent.
Però hauran de començar a assumir responsabilitats.

Jo l'he sentit també… Bé, jo ja…, en fi, m'alegre que reconeguen la legitimitat del govern de l'estat, perquè hi ha un canvi.
És a dir, quan el Partit Popular i Vox centren tot el seu discurs en el govern de Pedro Sánchez, és que vostés ja reconeixen eixe govern, no?
Perquè sí que hem vist una cosa que vostés…, que vostés podrien parlar… Sí, vostés han passat de ser un govern que hauria de parlar de treballar, ajudar, subvencionar, legislar… El seu verb preferit, que és l'únic que fan, és instar, és el govern de la instància.
Vostés no governaven, insten, insten; no governen, vostés no governen, insten, insten constantment altres administracions.
Vostés han passat de dir que tot era culpa del Botànic a governar; va tot pitjor, l'ocupació va pitjor, l'agricultura va pitjor, l'educació…, en fi, tots sabem com va l'educació, serveis socials van a pitjor i ara ja vostés, en fi, la culpa ja no és del govern valencià, ara ja anem més enllà, a partir d'ara va a ser de Pedro Sánchez.
Per tant, vostés no passen de ser el govern de la instància, ja està.
Perquè, si no foren el govern de la instància, vostés hagueren aprovat unes ajudes d'urgència per a este sector, però és que no ho han fet i són vostés els que no ho han fet.
És que van guanyar les eleccions el 23 de maig, estem a 23 de novembre.

I sí que crec que és important que, a banda de canviar la denominació de la línia pressupostària, canvien la quantitat, perquè això és el que li importa a la ciutadania.
Vull dir, a la ciutadania, sincerament, li dona igual que hagen canviat la denominació de la línia pressupostària.
Què vol la ciutadania?
Bé, han dit que van abastar més territori; doncs, posen més diners si volen abastar més territori, és lògica l'esmena que li que li proposem.
No sé, ho dic perquè…, torne al principi, eh?
Hi ha tota esta litúrgia propagandística i comercial del pacte, que va fer ahir el president de la Generalitat, però que és falsa, perquè estes són propostes fàcilment assumible, vull dir, no cal convocar una gran conferència per a pactar estes qüestions.
I entenc que estes són les coses que hauríem de ser capaços de pactar, no?
I esta és la realitat palpable.
I vostés no estan disposats a negociar ni a aprovar absolutament res que vinga de l'oposició, encara que siga lògic i vosté reconega que, bé, no és una proposta descabellada.
(Se sent una veu que diu: «Van a votar «sí«, entiendo entonces») Nosaltres no anem a votar a favor si no s'incrementa la partida per a tots els productors de cirera valencians, clar que sí.
No anem a permetre, (veus) no anem a permetre que vosté margine els productors de cirera…

La senyora vicepresidenta:

Vaya terminando, señor Fullana.

El senyor Fullana Martínez:

…de Castelló i de Valencià, clar que no.

La senyora vicepresidenta:

Vaya terminando.

El senyor Fullana Martínez:

Pero si me ha interrumpido él, o sea, no yo.
(Veus)

Bueno, he terminado, he terminado.

La senyora vicepresidenta:

Señor Alés.
(Veus) Sí, puede contestar.
(Veus) Es lo que me ha dicho el señor letrado, ¿eh?

El senyor Alés Estrella:

¡Ah!
, pues, claro.
Es que ellos tienen enmienda.
(Veus)

No, pero realmente, realmente, no… Vamos, como ya he dicho antes, la respuesta que ha dado el señor Fullana me parece lógica y respetable.
Como le digo yo, todo lo que a mí me han explicado con respecto a las ayudas anunciadas por parte de la conselleria de Compromís, en el gobierno anterior, pues, eran puro humo y nosotros realmente estamos, realmente, orgullosos de la de la decisión tomada, ¿no?
, por este nuevo Consell y por la conselleria, de sacar adelante esta ayuda, con unos… o sobre la base de unos presupuestos realistas, unos presupuestos de la verdad.
Es una ayuda tangible, es una ayuda que va a llegar, no es humo.

Yo creo que, a pesar de que rechacemos aumentar en 500.
000 euros, creo que, aun así, deberían apoyarla.

Gracias.

La senyora vicepresidenta:

El grupo Socialista.

El senyor López Lluch:

Muchas gracias.

El 18 de septiembre del 2023 presentaba una pregunta escrita al conseller de agricultura sobre la línea de ayuda que, efectivamente, está creada por el acuerdo del 7 de julio del 2023, por el que se autorizaba la transferencia de crédito entre capítulos y programas para la inclusión de dos nuevas líneas de subvención sobre las cerezas de la provincia de Alicante.
Y preguntábamos por qué no se había tramitado esa línea, que estaba ahí, ¿vale?
, el 18 de septiembre.
El 27 de octubre del 2023, nos contestó el conseller y decía que estaban tramitando -estaban tramitando- una línea de ayudas destinadas a compensar las pérdidas económicas de las explotaciones agrícolas de cerezas, como consecuencia de la bajada de producción en los últimos años, y que habían iniciado la consulta pública previa de esa orden de ayudas.
Eso es lo que me dijo el conseller.

Y de hecho, de hecho, el proyecto de presupuestos que han presentado tiene esa línea.
Hay una línea de apoyo a la cereza de Alicante, la línea S1532, que está dotada con un millón quinientos mil euros, que ya está dotada la línea.
No entiendo la PNL tampoco.
(Rialles) Si es que ya está hecho.
(Se sent una veu que diu: «Claro».
Veus) Ya está hecho.
Quiero decir, que estamos mareando la perdiz; quiero decir, ya está, ya está, esto ya se hizo, se les dejó preparado aquello y no… Bueno, ¿vale?
¿Vale?
Pues, bien.

Y, luego, lo que me llama la atención es que ustedes citan la cereza de Valencia y la cereza de Castellón, pero en la línea presupuestaria del presupuesto, línea S1532, solo hablan de la cereza de Alicante, ¿vale?
Por eso nosotros lo que hemos hecho es una enmienda a los presupuestos, porque la línea ya está.
Les hemos enmendado el presupuesto para que incluya a la cereza de Castellón y a la de Valencia.
Pero, repito, es que no, no… lo veo.
¿Vale?

Muchas gracias.

La senyora vicepresidenta:

(Inoïble, la vicepresidenta intervé sense micròfon) …

El senyor Alés Estrella:

Sí.
Gracias, presidenta.

Dice usted que preguntó al conseller en septiembre y, bueno, pues, aquí tiene la respuesta, efectivamente, se va a aprobar, porque no está todavía aprobada, se va a aprobar en los presupuestos esa línea de ayuda que, como le digo, va a ir modificada, abarcando a las tres provincias.

Pero es que yo, de verdad, me parece…, me parece poco respetuoso criticar esta PNL, me parece poco respetuoso tratar ahora aquí de incrementar en quinientos mil euros la ayuda, cuando estos agricultores vienen sufriendo no solo la temporada 2023, que ha sido desastrosa, vienen sufriendo cinco años de pérdidas y de daños en su cultivo y ustedes no han reaccionado más que a última hora.
Y ahora aquí todos parece que eran los salvadores de los sectores de la cereza.

Por centrarnos, se está dando respuesta de forma inmediata a esta necesidad acuciante.
La conselleria ha presentado un presupuesto realista, tangible, sobre la base de…, además, una nefasta situación de tesorería existente.
Un presupuesto que se va a ejecutar en cuestiones reales, en cuestiones materiales, que, por ejemplo, no va a subvencionar festivales de música climática, como hicieron los señores de Compromís.

Miren, nos parece, sinceramente, una magnífica gestión por parte de la actual conselleria, viniendo de ocho años en los que las ayudas han estado muy lejos de llegar con fluidez; ocho años en los que se ha jugado con la economía de los agricultores, con ayudas que no llegaban, como, por ejemplo, a la ganadería de reses bravas, al propio sector de la cereza del que venimos hablando, el caso flagrante de los paros biológicos a nuestros pescadores, que no se abonaron ni en tiempo ni en forma, poniendo en peligro la economía de cientos de familias que viven de este sector.

La nueva conselleria se ha encontrado igualmente con facturas impagadas que se remontan cuatro años antes, por un valor superior a los tres millones de euros.
Y es que yo creo que solo cabe llegar a la conclusión de que la gestión económica de la conselleria de agricultura botánica fue negligente.
No estoy juzgando esta medida o aquella, la gestión económica fue negligente.

Y, para terminar, les insisto en que creo que esta iniciativa debería ser respaldada por todos los grupos, pues materializa esta nueva forma de actuar, real, tangible, apoya al agricultor de manera sincera, de manera realista y sin teatro, que es el espíritu del señor Aguirre y su conselleria.

Muchas gracias.

La senyora vicepresidenta:

Señor López.

El senyor López Lluch:

Gracias.

A ver, que me parece que no me he sabido explicar.
Si ya está la línea, repito, si ya está la línea y la van a modificar, ¡ya está!

Con lo del tema de las ayudas…, el tema de las ayudas, claro, como les he dicho antes, es el problema de…, es un problema de concepción del sector.
Se sacaron…, hubo unas ayudas a las empresas de la Vall de Ebo por parte de turismo… Hubo varias ayudas, no solo esto, sino turismo dio ayudas a toda la cadena de valor, entre cooperativas, empresas de servicios, etcétera, y esas ayudas se aprobaron en un mes…, en un mes, si quieres, sí que da tiempo a salir una línea de ayudas… Lo digo por eso.

Luego ya, lo otro, pues, vale, pues, bien, qué vamos a hacer.

Muchas gracias.

La senyora vicepresidenta:

Turno del Grupo Popular, señor Giner… Un momentín… Vale, ahora.

El senyor Giner Beltrán:

Gracias, señora presidenta.

Señorías, nos encontramos ante una PNL que, por su naturaleza, debería estar resuelta ya, y debería estar resuelta en la anterior legislatura, que gobernaba el Partido Socialista y Compromís.
Estamos ante la defensa de un cultivo tradicional en la provincia de Alicante, amparado bajo una IGP, y el Partido Popular va a apoyar la PNL presentada por Vox, como no podía ser de otra manera.

Pero sí que es…, yo creo que, a estas alturas, sería recurrente describir las circunstancias que motivan o han motivado las ayudas.
Yo sí que quisiera introducir que la Comisión Europea tiene fondos de urgencia destinados a paliar circunstancias excepcionales y sobrevenidas en el sector primario, que es donde Portugal y España, en su momento, piden las ayudas para la sequía, como es el caso.
Tiene que tenerse en cuenta que estos fondos se activan en casos extremos y tienen como finalidad la atención inmediata, ya que la intervención de la administración solo tiene sentido cuando es ágil y vinculada en el tiempo a las circunstancias que lo motiva.

El 11 de mayo, el Gobierno de España realiza una modificación en un decreto ley…, del 4/2023, del 11 de mayo, y modifica el Decreto ley 4/2022, y con eso, lo que me quiero referir es que ya en esos momentos de que las organizaciones agrarias ya advertían a la conselleria de las dificultades que atravesaba el sector, y concretamente la cereza, pues, estamos hablando de mayo… Para desarrollar un decreto se tiene que empezar a trabajar a principios de año.
Entiendo que, cuando la conselleria de agricultura hablaba con el ministerio y…, y de alguna manera, pues, alentada de esas circunstancias, ya deberían trabajar.
Lo extraño de todo esto es que el 12 de julio, el 12 de julio, siete u ocho días antes de que el presidente Mazón tomara posesión, firmaron el expediente, el 12 de julio, seis meses…, seis meses.
Entiendo que, y quiero entender que, y por describirlo de una forma suave, la pereza del Botànic no ha permitido la finalidad de estos fondos de urgencia.
No quisiera pensar que, por su desidia u oportunismo político, pretendieran crear tensión al nuevo Consell.
No hicieron nada, absolutamente nada, para que estas ayudas llegaran en tiempo y forma, un año tarde, pero el compromiso del Partido Popular va muy por encima del oportunismo político, cuando se habla de la urgencia para los intereses de la Comunidad Valenciana, y en donde algunos construyen muros, el Partido Popular los derriba para trabajar para la igualdad de todos.

Muchas gracias.

La senyora vicepresidenta:

Gracias.

Pues, siendo…, habiendo sido debatida esta PNL, pasamos a su votación.
¿Votos a favor?
¿Votos en contra?
Gracias.

Pues, se levanta la sesión de la comisión de agricultura.

Muchas gracias por su asistencia.

(S'alça la reunió a les 11 hores i 51 minuts)