Governaci%C3%B3%727135.09.30%20macro.html





Comissió de Governació i Administració Local realitzada el dia 30 de setembre de 2013.
Comença la reunió a les 11 hores i 3 minuts.
Presideix el diputat senyor Fernando María Giner Giner.
Reunió número 13.

El senyor president:

En primer lloc, donem la benvinguda a l'honorable senyor conseller, senyor Serafín Castellano.

I, a continuació, té la paraula el senyor secretari per a fer la comprovació del quòrum.

Senyor secretari.

(El secretari passa llista per tal de comprovar si hi ha quòrum)

Moltes gràcies, senyor secretari.

Primer punt de l'ordre del dia: lectura i aprovació, si correspon, de l'acta de la reunió anterior.
Alguna qüestió, senyories, respecte a l'acta?
Es dóna per aprovada.

Compareixença del conseller de Governació i Justícia, senyor Serafín Castellano Gómez, per a explicar la gestió en l'extinció de l'incendi ocorregut a Ayora el passat 25 de juliol de 2013, sol·licitada pel Grup Parlamentari Socialista (RE número 63.
308), a la qual s'acumula la sol·licitada pel conseller de Governació i Justícia, a petició pròpia, per a informar sobre el balanç de la campanya de prevenció i extinció d'incendis forestals de 2013 (RE número 64.
365)

El senyor president:

El segon punt: compareixença del conseller de Governació i Justícia per a explicar la gestió en l'extinció de l'incendi ocorregut a Aiora el passat 25 de juliol de 2013, que estava sol·licitada pel Grup Parlamentari Socialista, i que s'acumula a la compareixença del conseller de Governació i Justícia per a informar sobre el balanç de la campanya de prevenció i d'extinció d'incendis forestals de 2013, sol·licitada a petició pròpia pel senyor conseller.

Té la paraula el senyor conseller.

El senyor conseller de Governació i Justícia:

Bon dia.

Moltes gràcies, senyor president.

Senyories, comparec davant esta comissió per a informar, a petició pròpia, com faig cada exercici, sobre el balanç de la campanya de prevenció i extinció d'incendis forestals; com també per a explicar la gestió de l'extinció de l'incendi ocorregut a Aiora el passat 25 de juliol, d'acord amb la sol·licitud formulada pel Grup Parlamentari Socialista.

Com sempre, complisc el meu compromís de comparéixer a petició pròpia per a explicar el que és el balanç de la campanya de l'estiu sobre incendis forestals.

Senyories, abans d'informar-los sobre les dades del balanç de la campanya d'incendis forestals 2013, vull destacar que este any ha sigut un dels millors anys de la dècada precedent.
No obstant això, no podem utilitzar estos resultats per autocomplaença, perquè ningú, i menys qui els parla, podem oblidar el que va succeir l'estiu passat.
Fou un estiu molt dur des del punt de vista mediambiental, des del punt de vista de les pèrdues de les vides humanes dels professionals.
I, per tant, és una cosa que tenim present.
Com sempre dic jo, en matèria d'incendis forestals, no se pot baixar mai la guàrdia.

El balanç d'este any torna a situar la Comunitat Valenciana en el nivell d'eficàcia aconseguit en els últims anys que, com saben, foren francament positius.
Aixina, en el que es referix al balanç d'esta campanya anual, des de l'1 de gener fins el 29 de setembre, és a dir, fins el dia d'ahir, he d'assenyalar que s'han produït 287 incendis forestals en la nostra comunitat, dels quals 146 han sigut en la província de València, 79 han sigut en la província d'Alacant i 62 han sigut en la província de Castelló.

Estos incendis han afectat en tota la comunitat 1.
345,73 hectàrees.
1.
345,73 hectàrees, de les quals 1.
061,31 són de la província de València, 116,78 hectàrees són de la província d'Alacant i 167,78 hectàrees són de la província de Castelló.

Per tant, en el conjunt de la comunitat en el que va d'any 2013 la mitjana d'hectàrees afectades per incendi és de 4,69 hectàrees per incendi.

Encara que després ampliaré la informació sobre els incendis més importants ocorreguts fins la data, vull destacar que en el que portem d'any sols s'ha produït un incendi de més de 500 hectàrees.
Me referisc a l'incendi que tingué lloc en juliol en el municipi d'Aiora, que afectà 606,69 hectàrees, el que representa quasi la meitat, en concret el 45,33% del total de la superfície forestal afectada fins la data.

També cal destacar que, juntament a este incendi, sols hi ha hagut un de més de cent hectàrees, que tingué lloc principalment en el terme municipal de Barx, i que afectà 266,68 hectàrees, de les quals 98,65 foren de superfície rasa.

Per tant, els dos incendis més destacats en el que va de campanya, el d'Aiora i el de Barx, han afectat un total de 873,37 hectàrees, el que representa el 65,26 de la superfície afectada fins la data.

Una altra dada que jo crec que és molt important en esta campanya, és que el 84,32% dels incendis forestals han sigut conats, és a dir, incendis de menys d'una hectàrea, el que demostra l'eficàcia dels mitjans d'extinció.

Quant al tipus de superfície afectada, volguera assenyalar que en el que va d'any el 37,36%, és a dir, 502,72 hectàrees, de la superfície forestal afectada és de superfície rassa, mentre que l'arbrada representa el 62,64%.
Un total de 843,01 hectàrees.

Pel que es referix als mesos d'estiu, de juny a setembre, s'ha d'assenyalar que en este període s'han produït 154 incendis forestals, que representen el 53,65% del total d'incendis ocorreguts en el que portem d'any.
I han afectat a 821,9 hectàrees, estos mesos d'estiu, el que suposa el 61,08% de la superfície total afectada de l'any 2013.
Per tant, l'efectivitat en este període, considerat el de més risc, ha sigut de 5,34 hectàrees per incendi.

S'ha de destacar que en este període, el 87,01% dels incendis han sigut conats, un percentatge més elevat que en el que portem d'any que, com he dit abans, senyories, i m'he referit a ell, era de 84,32.

Fent la comparativa de l'any 2013 en la dècada precedent, de l'any 2003 a l'any 2012, si comparem estes dades en esta dècada representa en el mateix període de temps, és a dir, en este cas fins el 15 de setembre, que és com té el ministeri fins esta data, s'ha de destacar la reducció del nombre d'incendis en quasi un 30% respecte a la mitjana de l'última dècada en este mateix període.

També s'ha de destacar que el percentatge de conats en 2013, el 84,36% que feia referència, està per damunt de la mitjana de l'última dècada, que foren 79,85% respecte del mateix període de temps.
El que suposa que un altíssim nombre dels incendis produïts en la Comunitat Valenciana en el que portem d'any, ha afectat a menys d'una hectàrea.

Si comparem les hectàrees afectades en este mateix període de temps, s'observa que s'ha produït una disminució del 85%.
Este altíssim percentatge de reducció respon que estem comparant un any que fins la data donava un balanç molt positiu, en una dècada que inclou un any especialment complicat, com era i com fou, com he referit abans, a l'any passat, l'any 2012.

Per este mateix motiu, la mitjana d'hectàrees afectades per incendi en la dècada 2003-2012 s'eleva a 22,50 hectàrees per incendi; mentre que el 2013 situa se situa en 4,87 hectàrees per incendi.

Si comparàrem el 2013 en la dècada 2002-2011, i deixàrem fora l'any passat, que fou un any realment dolent i complicat des del punt de vista els incendis forestals, i excepcional, com ja hem explicat reiterades ocasions, podíem afirmar que el present any no sols se situa dins dels nivells d'eficàcia assolits en els últims anys, sinó que està sent especialment bo.

L'any 2013 ha sigut un dels millors anys en la lluita contra els incendis forestals si ho comparem en el balanç dels anys precedents a 2012, uns anys en els quals havia assolit un nivell d'eficàcia realment satisfactoris.

Així, l'any 2013 s'ha reduït el nombre d'incendis en un 25,81% respecte a la mitjana de la dècada 2002-2011 en este mateix període, i en un 56,67% el nombre d'hectàrees afectades.

D'esta manera, fins la data, la mitjana d'hectàrees afectades per l'incendi ha sigut de 4,87 hectàrees; mentre que en la dècada 2002-2011 era de 8,33 hectàrees per incendi en el període de temps.

De fet, l'any 2013 està sent fins la data i en comparació en els anys de la dècada precedent l'any que s'han produït menys incendis forestals, a més és el tercer any en menys hectàrees cremades i el tercer quant a nivell d'eficàcia aconseguit.

També s'ha de destacar que el percentatge de conats de 2014 està per damunt de la mitjana de la dècada 2002-2011 respecte al mateix període.
Estos bons resultats són encara millors si únicament tenim en compte els mesos de més risc, és a dir, de juny a setembre.
De fet, de l'1 de juny a setembre de 2013 el nombre d'incendis s'ha reduït en un 63,22% respecte a la mitjana de la dècada referida.

També el nombre d'hectàrees afectades és de 38,91% inferior a la mitjana de la dècada que estem analitzant.

Ha sigut, per tant, un estudi en uns altíssims nivells d'eficàcia.
5,73 hectàrees de mitjana per incendi, front a les 9,32 de mitjana en el període referit.

El nostre objectiu és consolidar i millorar esta progressió en els nivells d'eficàcia, sense oblidar, per suposat, allò ocorregut l'any passat.

Si fem una comparativa de la comunitat respecte a la resta d'Espanya, respecte a l'estat, l'eficàcia en la Comunitat Valenciana, en la lluita contra els incendis forestals en el que portem d'any, és superior a la de l'estat en este mateix període de temps.
En este cas, com dia, de l'1 de gener al 15 de setembre.

Aixina, mentre la mitjana d'hectàrees afectades per incendis en la Comunitat Valenciana és de 4,87.
En la resta d'Espanya, de l'estat, és de 5,61.

També el percentatge de conats en la Comunitat Valenciana és superior al de l'estat, un 84,36%, front a un 73,75%.
10,61 punts per damunt de l'estat.
Una dada positiva, que confirma la immediatesa i l'eficàcia en les polítiques d'extinció d'incendis i la gran labor que fan els nostres professionals.

A continuació, senyories, m'estendré en l'explicació dels incendis forestals més destacats en el que duem d'any, començant pel d'Aiora, al que vull fer especial referència en atenció a la sol·licitud de compareixença formulada pel Grup Parlamentari Socialista.

L'incendi d'Aiora ha sigut, a data d'avui, l'únic gran incendi forestal que s'ha produït este any en la Comunitat Valenciana, entenent-se per gran incendi forestal aquell que supera les 500 hectàrees.
Este incendi ha afectat un total de 606,69 hectàrees de superfície forestal, totes elles pertanyents al terme municipal d'Aiora.

En primer lloc m'agradaria destacar i ficar de manifest l'excel·lent treball dut a terme per tots els efectius de prevenció i extinció d'incendis forestals, cossos i forces de seguretat i personal voluntari que participaren en els treballs d'extinció d'este incendi.
Un treball eficaç, coordinat i molt intens, que permeté que este incendi, que s'inicià al voltant de les 20:18 hores de la vesprada del dia 25 de juny, estiguera estabilitzat i sense flama al dia següent, al llarg de la vesprada, i se donara per controlat a les 12 hores del dia 27 de juliol, en l'afectació d'hectàrees que ja he mencionat.

I faig esta especial menció a este treball en el qual -després me referiré més detalladament a esta qüestió- participaren activament nombrosos recursos de la comunitat autònoma veïna, de Castella-la Manxa, als quals agraïm, sincerament, la seua col·laboració.
Un treball desenrotllat durant tota la nit.
I me referisc a això, com tots sabran, als recursos d'extinció, no pogueren comptar en les hores nocturnes amb el recolzament dels mitjans aeris.
D'ahí que és important ficar de manifest la complexitat de l'actuació que se dugué a cap.

En este sentit, i entrant en matèria, s'ha d'assenyalar que este incendi forestal és conseqüència d'un incident en el que l'incendi d'una recol·lectora se propagà a la cebada, objecte de la sega.
I d'ahí s'estengué posteriorment a la lloma.

Aixina, a les 20:18 hores se comunicà al telèfon d'emergència 112 l'incendi d'esta maquinària, i s'avisà als servicis competents en este tipus d'incidents.

La mateixa evolució de l'incendi de la maquinària se propagà pel camp de cultiu, fent que s'estenguera i afectara superfície forestal.
D'ahí que, donada l'hora del dia en què se estava produint, se mobilitzaren automàticament sis mitjans aeris, i en un temps d'actuació, que fou breu per les hores que eren, se tingueren de retirar a l'ocàs.

Igualment, se mobilitzaren recursos terrestres d'emergència.
En total, durant la nit treballaren 16 brigades, 9 autobombes, 4 dotacions de bombers, 2 brigades i maquinària pesant de Castella-la Manxa i bombers del Sepei d'Almansa.
Igualment, durant la nit se mobilitzà la unitat militar d'emergències.

Cal destacar que s'evacuà preventivament la granja escola El Regajo a les 21:15 hores i entorn a un centenars de xiquets foren traslladats al poliesportiu municipal d'Aiora.

Durant el dia 26 de juliol treballaren en les labors d'extinció 25 brigades, 15 autobombes i una unitat militar d'emergència, i els mitjans aeris foren incorporant-se escalonadament des de l'orto fins arribar als 25 mitjans aeris que participaren en l'extinció.

Aixina, al llarg del dia, els treballs d'extinció aconseguiren estabilitzar l'incendi que durant la vesprada ja estava sense flama.
Se mantingué un dispositiu de 14 brigades i la unitat militar d'emergències durant la nit.
I fou a les 12:00 hores del dia 27 de juliol quan se donà definitivament per controlat.

En este sentit, voldria fer també menció a cossos i forces de seguretat, als agents mediambientals, a les unitats de prevenció d'incendis i els voluntaris que participaren i col·laboraren en este incendi.

Per a finalitzar amb l'explicació d'este incendi, m'agradaria fer referència a algunes qüestions que han suscitat certa polèmica i, des del meu punt de vista, han desviat l'atenció del que per a mi ha segut un gran treball de tot dispositiu d'extinció d'incendis i un exemple de col·laboració i cooperació entre administracions i, en este cas també, comunitats autònomes.

Per això, enfront de les possibles crítiques de falta de coordinació en Castella-la Manxa o altres qüestions que s'han dit i no s'han ajustat a la realitat, voldria destacar el següent:

En primer lloc, la cridada inicial al telèfon d'emergències 112 que comunicà l'incendi, reporta que se tracta d'incendi d'un camp de cultiu ocasionat a la seua vegada per l'incendi d'una recol·lectora, cosa que implica que s'execute el protocol que per a este tipus de successos està previst i s'alerte els servicis competents en atendre este tipus d'emergències.

En segon lloc, com és habitual en este tipus d'incidents, Castella-la Manxa se fica en contacte amb la Comunitat Valenciana i des del Centre de Coordinació d'Emergències se'ls comunica la informació inicial sobre les característiques de l'incendi, incendis de cultius, per la qual cosa en principi no se requerixen més mitjans.
Ambdós centres acorden estar en contacte per al que siga necessari.

Des del primer instant en què se confirma que l'incendi comença a afectar la massa forestal, s'incorporen al dispositiu, mobilitzat per la Comunitat Valenciana, els mitjans aeris de Castella-la Manxa, concretament, un avió i un helicòpter amb brigada.

A més, per part de la Comunitat Valenciana, se sol·licita també la col·laboració de maquinària pesant per a treballar en l'incendi.

Igualment, treballaren en l'extinció, entre altres recursos, diversos retens de Castella-la Manxa i bombers d'Almansa.

Per a finalitzar esta qüestió, voldria reiterar l'agraïment a tots estos recursos i a la Junta de Castella-la Manxa per la seua col·laboració i ajuda, cosa que m'agradaria recordar que és habitual i recíproc entre totes les comunitats limítrofes.
De fet, comptem amb unes normes de coordinació molt clares per a este tipus d'actuacions.

Passe ara a l'incendi de Llucena del Cid.
Fou altre dels incendis que vull destacar i que tingué inici en la matinada del dia 3 de febrer a les 5:54 hores del matí.

La causa de l'incendi fou presumptament la descàrrega elèctrica per contacte directe de cable conductor de línia elèctrica per la seua ruptura i posterior caiguda.

Cal destacar que les condicions del vent eren extremes, cosa que ajudà a la ràpida propagació del foc.
En este incendi participaren 8 mitjans aeris i un centenar d'efectius.
Este incendi afectà 82,2 hectàrees forestals i se donà per controlat el dia 4 de febrer a les 11:40 hores.

Cal ressaltar que el foc obligà a desallotjar de manera preventiva els habitants d'alguns xalets de zones disseminades.

Passe a referir-me a l'incendi forestal que s'inicià en una zona boscosa pròxima al nucli urbà de Barx el dia 24 de març, rebent l'avís en el telèfon 112 Comunitat Valenciana a les 17:37 hores.

Es tracta d'incendi provocat per negligència, per la presumpta imprudència en l'ús d'artefactes pirotècnics.
Barx, Simat de la Valldigna, Benifairó de la Valldigna, Xeraco i Xeresa, encara que cal ressaltar que en el cas d'estos dos últims, la part afectada no aplegà ni a mitja hectàrea, foren els cinc termes municipals afectats.

En este incendi participaren un total de 13 mitjans aeris i prop de 200 efectius terrestres, concretament, 11 brigades i 6 dotacions de bombers.

Quant a incidències, cal destacar que se desallotjà als veïns de la urbanització de la Drova de Barx i la urbanització les Foies de Simat de la Valldigna, aixina com a 169 residents de la residència Montdúver de Barx, realitzant-se un important desplegament per a la seua evacuació.

L'incendi quedà controlat a les 19:00 hores del dia següent al seu inici.

Passe ara, en relació…, a explicar-los la relació de l'incendi ocorregut en Benaguasil.
Cal assenyalar que s'inicià en la partida Pla dels Xurros-l'Assut d'este municipi el dia 19 de juliol i el 112 rebé l'avís a les 16:27 hores.

Es tracta d'un incendi presumptament intencionat en què resultaren afectades 77,90 hectàrees forestals del Parc Natural del Túria, pertanyent a tres municipis, que afectaven els termes municipals de Benaguasil, de Vilamarxant i de Pedralba.

En este incendi treballaren 16 mitjans aeris, 12 brigades, 8 autobombes, 2 unitats de bombers i una secció de l'UME.

Quant a incidències, cal destacar que se desallotjaren, per raons preventives, diverses vivendes situades en els enclavaments de Chucheve, Palmeral, Cerro Partido i Alto del León, sense que, afortunadament, es produïren danys personals o materials per a ningú.

Finalment, se donà per controlat el 20 de juliol a les 21:00 hores.

És important, senyories, fer una menció especial a les causes que han provocat els incendis forestals.
Cal destacar, com a dada particular d'este any, que en 2013 el nombre d'incendis provocats per rajos és igual al causat per negligències.

No obstant, la superfície afectada per negligències és molt superior.
Aixina, 74 incendis causats per rajos afectaren 68,49 hectàrees, el que representa tan sols el 5,12% de la superfície forestal total afectada fins la data, mentres que els 74 incendis que tingueren el seu origen en una negligència, afectaren 367,92 hectàrees, el que representa el 27,49% del total de la superfície forestal afectada.

Per altre costat, una vegada més, els incendis intencionats i els negligents, o siga, aquells en què està darrere la mà de l'home, representa la gran majoria dels incendis forestals.
Aixina, el 60,36% dels incendis succeïts en la Comunitat Valenciana en 2013 són per negligència i intencionalitat, amb un 26,91% i un 33,45%, respectivament, elevant-se a un total de 176 incendis.
Estos incendis han afectat un total de 499,36 hectàrees, el que representa el 37,31% de la superfície forestal afectada en el que va d'any.
El 27,4 es deu a incendis per negligència i el 9,82 a intencionats.

Per tant, este any hi ha hagut un major percentatge d'incendis intencionats que causats per negligència, encara que estos últims han afectat un major nombre d'hectàrees.

En els últims anys, al voltant del 73% dels incendis forestals han segut originats de manera negligent o intencionada.
Este any sols el 60,36%.
En termes absoluts, en la dècada precedent, la mitjana d'incendis intencionats i negligents era de 308, mentre que en 2013 ha segut de 166, la qual cosa suposa una disminució del 46%.

No obstant, esta disminució no deu ser motiu de satisfacció, sinó que deu animar-mos i motivar-mos a seguir treballant sobre les causes dels incendis i buscar les mesures que seguisquen reduint el nombre d'incendis forestals que s'originen per l'actuació de l'home.

És fonamental seguir treballant seriosament en les polítiques de conciliació d'interessos i, sobretot, en la formació, conscienciació i divulgació per a inculcar en el conjunt de la societat la cultura de la prevenció, però també cal mantindre una ferma política de tolerància zero amb els qui de manera intencionat o negligent causen un incendi forestal.

En este sentit, senyories, una de les mesures que el Consell ha reclamat de manera constant en els últims anys per a fer front als incendis forestals i als qui els provoquen ha segut la revisió i modificació del Codi penal en matèria d'incendis forestals.

Per això, en esta compareixença no voldria deixar de fer una menció especial al projecte de la llei de reforma del Codi penal aprovat el passat divendres dia 20 pel Consell de Ministres, una iniciativa que celebrem.

Segons informació facilitada pel govern, la reforma del Codi penal contempla un enduriment de les penes per als autors d'incendis forestals que se consideren especialment greus.
La pena prevista actualment per a estos delictes és de tres a cinc anys de càrcer i amb la reforma la pena s'elevarà fins els sis anys.

A més, quan els incendis afecten espais naturals protegits, se castigaran de la mateixa manera que els delictes contra el medi ambient, el que significa que els seus autors podran ser castigats en la pena superior en grau, que en este cas suposa nou anys.

En la mateixa línia, la reforma incorporarà la possibilitat d'imposar al responsable actuacions orientades a reparar el dany causat i se considerarà l'atenuant de reparació de dany.

El nou Codi penal afegix al catàleg de supòsits agreujats que contenia l'article 353 del vigent, els incendis que afecten a zones pròximes a poblacions o llocs habitats i a zones forestals que constituïsquen l'hàbitat d'espècies animals en perill d'extinció o de flora amenaçada o que alteren significativament les condicions de vida animal o vegetal.

També s'inclou, com a supòsit agreujat, els incendis provocats en un moment en què les condicions climatològiques o del terreny incrementen de forma rellevant el risc de propagació.
A més, se modificarà la llei del jurat perquè estos delictes passen a ser competència de tribunals integrats per jutges professionals.

En esta mateixa línia, vull fer referència a una novetat que introduirem en l'àmbit del règim sancionador en la nova llei de protecció civil i gestió d'emergències.
Me referisc a la repercussió de costs de mobilització en els recursos dels servicis essencials d'intervenció dependents de La Generalitat.

He d'informar-los que es troba en tramitació el decret que desenrotlla la llei i regula el procediment per a repercutir costs com indemnització per danys i perjuís per la mobilització dels servicis essencials d'intervenció en supòsits d'infraccions previstes en la llei i en incendis forestals constitutius d'infracció.

Els supòsits en què s'aplicarà seran els següents: falsos avisos que mobilitzen recursos, actes dolosos que provoquen la mobilització de recursos dels servicis essencials d'intervenció, actes negligents o contraris a les recomanacions o instruccions que provoquen la mobilització de recursos, com activitats esportives de risc en zones perilloses o prohibides o realitzades en situacions meteorològiques adverses incomplint els plans d'autoprotecció o dels sistemes de protecció i extinció d'incendis.
I també en les infraccions a la llei de monts i a la llei forestals de la Comunitat Valenciana.

L'aplicació d'esta sanció serà ponderada en funció de la gravetat de la situació d'emergència provocada, els recursos mobilitzats i el risc comportat per als servicis d'intervenció.

Amb esta regulació volem fer una crida la responsabilitat i a la conscienciació social en un àmbit tan sensible com el de les emergències i el dels incendis forestals.

Una vegada analitzades les dades més rellevants del balanç de la campanya i les mesures que estem impulsant per a combatre els incendis, passe a referir-me al Pla de prevenció i extinció d'incendis forestals 2013, que, com cada any prèviament a l'inici del període de major risc, presentí, en este cas, el passat 28 de maig, exposant el dispositiu i les mesures especials de prevenció i extinció d'incendis forestals per als mesos d'estiu.

Com saben, la Comunitat Valenciana disposa d'un dispositiu de prevenció i extinció d'incendis ampli, sòlid i estable al llarg de tot l'any.
No obstant, en els períodes de major risc d'incendi la conselleria adopta una sèrie de mesures especials i reforça i amplia els mitjans disponibles.
Aixina ho férem també com cada any de cara a la campanya de Setmana Santa i Pasqua en un dispositiu especial de prevenció i extinció d'incendis que estigué vigent entre el 28 de març i el 8 d'abril, com ja també informí en la compareixença del passat dia 23 de maig d'este any en esta comissió, i per no reiterar i no cansar les seues senyories.

Senyories, volguera destacar que en la present campanya no s'ha produït ningun retall o disminució en relació amb l'exercici anterior en matèria de mitjans enfront dels incendis.
Al contrari, comptem amb dos mitjans aeris més.
L'esforç que realitza La Generalitat en la lluita contra incendis és certament destacable.
El dispositiu de mitjans aeris ascendix a 24 -dos més que el passat exercici-, 43 brigades d'emergència, de les quals 39 comporten autobomba, 200 agents de la policia de La Generalitat, 122 unitats de prevenció, participant en la labor de vetlar per la protecció de les nostres masses forestals, 69 observatoris forestals, 200 punts de vigilància forestal, que tenen una xarxa estratègica de vigilància per a la detecció i confirmació de qualsevol conat d'incendi.
A tot això, cal sumar els 700 agents mediambientals, els voluntaris, Protecció Civil, tècnics de protecció de gestió d'emergències, tècnics sanitaris, els consorcis provincials de bombers i els bombers municipals, policies locals, forces i cossos de seguretat de l'estat o també la Unitat Militar d'Emergència.

Dins d'este important dispositiu, cal recordar que també ja n'hi han sis unitats de prevenció que compten amb un dipòsit d'aigua per a actuar en conats produïts en camins o focs mal apagats.
Volguera destacar també que les unitats de prevenció i els observatoris forestals disposen ja de 215 equips de ràdio TETRA de la xarxa Comdes, que s'han adquirit este any, ja que se tracta d'integrar els recursos de prevenció d'incendis en esta xarxa de comunicacions, de manera que disposen, igual que les brigades d'emergència, de les millors comunicacions per a exercir el treball sobre el terreny.
Una altra novetat de l'any passat que mantenim és la ficada en marxa d'un sistema de transmissió d'imatges en temps real de l'helicòpter de coordinació al lloc de comandament avançat i al Centre de Coordinació d'Emergències.

Per altra part, La Generalitat extrema les mesures de precaució, i declara nivell 3 de preemergència en els dies claus, com operacions d'eixida i retorn de vacances.
En caps de setmana i dies festius, quan l'índex de perillositat d'incendis forestals, elaborat per Aemet és nivell 2, el Centre de Connexió d'Emergència de La Generalitat decreta directament la preemergència en nivell 3, amb l'objectiu de garantir un plus de prevenció i de protecció a les nostres masses forestals.

A més, també a través de l'helicòpter Jaume I, se realitza vigilància aèria nocturna, i igual que l'any passat tres avions realitzen labors de vigilància preventiva, sobrevolant la comunitat durant el dia.
Seguint la política dels últims anys, hem ampliat la prohibició de cremades, estenent-la des del mes de juny i aixina, entre l'1 de juny i el 30 de setembre, no se pot cremar ni marges de cultiu o restes agrícoles o forestals, canyars, canyissars o matolls lligats a algun tipus d'aprofitament ramader, cinegètic o de qualsevol altre tipus en terrenys forestals limítrofs o en una proximitat menor a 500 metres d'aquells.

Senyories, he de destacar que en la present campanya hem comptat també amb dos infraestructures més.
L'helisuperfície de Tírig i el parc d'emergències de Calles, dos obres que estaven incloses en el Plise.

En el capítol d'infraestructures de prevenció, la inversió que La Generalitat està realitzant en este any 2013 en estes, el que són àrees tallafocs, camins forestals i dipòsits d'aigua abasten a prop de 7,5 milions d'euros.
Esta inversió inclou la planificació i projecció, projectes d'execució, xarxa de vigilància fixa, xarxa viària forestal, xarxa hídrica i xarxa d'àrea de tallafocs.

En este àmbit, entre els treballs que la conselleria està realitzant, està previst finalitzar un projecte de manteniment de la xarxa viària del Parc Natural de la Pobla de Sant Miquel, projecte de conservació i millora de la xarxa de camins forestals i de la xarxa de punts d'aigua en diferents demarcacions forestals, i millora de les àrees tallafocs en les comarques de l'Alt Palància, Vall d'Aiora, Canal de Navarrés, aixina com dels parcs naturals de la serra d'Espadà i las Hoces del Cabriel, entre altres.

Senyories, la conselleria considera prioritari i fonamental el desenrotllament i aprovació de la preceptiva planificació, tant en prevenció d'incendis com d'emergències.
És per això que, tal i com mos comprometérem, estem també treballant en l'actualització del pla especial enfront d'incendis forestals i en l'elaboració dels plans de prevenció de les onze demarcacions forestals.
Este any hem aprovat i n'hem presentat ja dos, concretament el de la demarcació d'Altea i el de la demarcació de Polinyà del Xúquer, i en breu estarà aprovat el de la demarcació de Xelva.
Cal assenyalar que els plans de prevenció de la resta de demarcacions es troben en tramitació, i un d'ells en fase de redacció.

Així mateix, estem elaborant una guia per a l'elaboració dels plans d'autoprotecció d'urbanitzacions limítrofs en superfície forestal, tal com establix el pla especial, perquè mos preocupa enormement la problemàtica de la interfície urbanoforestal, que té importants repercussions en nombrosos incendis forestals.
Esta guia està ja redactada i es troba en fase de maquetació i disseny.

Però també és important conscienciar els municipis perquè compten també en els seus plans.
En estos últims anys hem vingut fent un esforç molt important de suport en este àmbit.
Aixina, en la redacció de plans territorials municipals d'emergència, fins al moment la conselleria ha elaborat un total de 160 plans municipals, i anem a seguir en esta política fins a completar el total de municipis de menys de 5.
000 habitants.
De la mateixa manera, seguim recolzant els municipis en una qüestió que mos pareix fonamental, com és l'elaboració dels seus corresponents plans de prevenció d'incendis forestals, en la difusió d'una guia metodològica per a l'elaboració de la planificació municipal en prevenció d'incendis, i un manual de bones pràctiques que ja se distribuí el passat any a tots els ajuntaments de la Comunitat Valenciana.

Senyories, com voran, el Consell està realitzant un gran esforç per a seguir dotant la nostra comunitat de més i millors ferramentes per a lluitar contra els incendis forestals, des de la planificació, passant per noves infraestructures, vehicles, comunicacions, tecnologia, etcètera.
Però sense cap dubte, per a esta conselleria és fonamental seguir treballant a la seua vegada sobre totes aquelles problemàtiques que influïxen i condicionen esta lluita.
D'ahí que arran dels incendis que tingueren lloc l'any passat, ficàrem en marxa el comité d'experts per a l'anàlisi dels grans incendis forestals ocorreguts en 2012.
L'informe final els serà presentat demà a tots els grups parlamentaris en el Centre de Coordinació d'Emergències.
Ja els avance que han realitzat un treball molt exhaustiu i rigorós que des de La Generalitat tindrem molt en compte per a seguir avançant en les polítiques de prevenció i extinció d'incendis, i seguir millorant eixes polítiques.

Senyor president, concloc.
Vull reiterar, una vegada més, que per al Consell la lluita contra els incendis forestals és un objectiu absolutament prioritari que ocupa un lloc central en la seua acció de govern.
Crec que el gran esforç pressupostari, l'envergadura del dispositiu i les diferents mesures a què ha fet referència són prova d'això.
La política del Consell en relació als incendis forestals no és una política que s'improvise cada any, sinó que està basada en una sèrie de programes que darrere d'any té el seu corresponent reflex pressupostari, i que implica nombroses actuacions en diversos camps.
Som molt conscients que, per les seues característiques geogràfiques i climatològiques, el nostre territori està constantment sotmés a l'amenaça dels incendis forestals.
Davant d'això, no caben solucions miraculoses, sinó inversió, mesures adequades, molt de treball i esforç conjunt i conscienciació ciutadana.

Per molt legítimes que siguen les crítiques, no és cert que a la Comunitat Valenciana li manquen mitjans suficients contra els incendis forestals, com en ocasions s'afirma.
Tampoc ho és que els incendis forestals estiguen relacionats amb els ajusts pressupostaris que puga realitzar el Consell.

Una vegada més, he d'insistir que la mateixa política de prevenció i extinció d'incendis, amb els mateixos mitjans estem treballant en els últims anys, i els resultats de les campanyes ahí estan.
Per tant, faig novament una crida a la reflexió serena sobre la lluita contra els incendis forestals, a un debat polític raonable i amb propostes, un debat que se base en els fets i condicionants objectius que afecten esta problemàtica.

En la lluita contra els incendis forestals sempre se pot fer més i millor.
Som molt conscients d'això, i en conseqüència el que mos mou és l'inconformisme i la voluntat de millorar els resultats any darrere d'any i fer les coses millor.
La lluita contra els incendis forestals és cosa de tots.
El Consell realitza un esforç molt important, però se requerix també la conscienciació i la labor preventiva del conjunt de la societat.

Per acabar, crec que és de justícia reconéixer la gran faena de tot el personal al servici de la lluita contra incendis forestals, que sempre està a l'altura de les circumstàncies, actuant amb una enorme eficàcia, professionalitat i exemplaritat.
Per tant, vull fer -i per acabar esta intervenció- un reconeiximent exprés i ben merescut a tots estos professionals.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor conseller.

En representació del Grup Parlamentari Socialista, té la paraula la senyora Barceló.

La senyora Barceló Chico:

Gracias, señor presidente.

Señor conseller, le agradecemos hoy que comparezca ante esta comisión para explicar el balance de incendios este 2013, aunque usted, además del balance de los incendios, nos ha explicado toda la política de su conselleria.
Venga usted a explicar aquí la descoordinación de dos administraciones autonómicas en el incendio de Ayora, la administración de Castilla-La Mancha, castellano-manchega, y la de la Comunidad Valenciana.

Mire, sí coincidimos, señor conseller, en que este ha sido un buen verano, con temperaturas más bien bajas, que han evitado que el número de incendios haya sido menor.
Los meses de invierno y primavera han sido especialmente frescos y húmedos, por lo que podemos afirmar que este año nos ha salvado la meteorología.
Porque hasta la misma Fiscalía General del Estado ha reconocido que los medios en prevención y extinción de incendios han estado limitados por los presupuestos.

Mire, yo creo que usted conocerá el último informe presentado por la fiscalía de Valencia en el 2013, que usted reconoció perfectamente, que califica de catastrófica la situación tras los incendios del año pasado.
Me ha resultado curioso que en esa ingente cantidad de estadística que usted ha mencionado haya querido excluir el incendio del año pasado en Cortes de Pallás i Padilla, para explicar los buenos resultados que ha tenido la Comunidad Valenciana.

Mire, además de esta situación catastrófica, es verdad que se están reduciendo un número de tensiones de personas por la gran labor que están haciendo los cuerpos y fuerzas de seguridad, que desde aquí les quiero agradecer la enorme tarea.
Es cierto que el número de condenas ha sido en el 100% de los casos que se han enjuiciado, pero no obstante la fiscalía ya está advirtiendo que no es suficiente.
Ni siquiera lo va a ser la reforma del Código penal.
Puede ser probablemente que esa reforma sea disuasoria, pero no va a impedir la descoordinación y la falta de medios que tiene su conselleria.
Y lo que resalta además la fiscalía de Valencia es el incremento de los vertederos con un alto riesgo de incendios en la Comunidad Valenciana, que hemos pasado de cuatro a doce, porque la conselleria de medio ambiente no está adoptando medidas.
Y menciono aquí la conselleria de medio ambiente, porque usted asumió la competencia de coordinar -cosa que todavía no ha empezado a hacer- la prevención con esta conselleria, con su homóloga, la señora Bonig.

Por ello, me reitero -como ya me ha oído decir en alguna otra ocasión- que es la climatología la que evita que se produzca mayor número de incendios.
No la política de su conselleria, una política que pone en duda no solo el Grupo Socialista, lo ponen en duda también los brigadistas, los bomberos, los funcionarios, los sindicatos, que llevan muchísimo tiempo advirtiendo que, si bien los recortes no son el origen de los incendios, estos están afectando seriamente a los cambios -tome nota- en la gestión de operativos, en la reducción del mismo número y en jornada de trabajo, así como en la falta de renovación o mantenimiento del material necesario para llevar a cabo las labores de prevención y extinción de incendios.
Quejas, además, que han plagado a lo largo de este verano páginas en los periódicos.

Mire, es innegable, señor conseller, que desde el año 2009 hasta hoy se han reducido recursos humanos y efectivos en más de mil personas que se destinan a la prevención y extinción de incendios.
Solamente la empresa pública estatal Tragsa, a quien se le encomiendan las brigadas de emergencia, las de primera intervención, ha dejado de contratar un 41%, y hemos pasado de 74 brigadas en el 2010 a 43 brigadas en 2013, cerca de cuatrocientos cincuenta efectivos menos.

También la mala gestión del gobierno del Partido Popular en la empresa pública de la Generalitat valenciana, VAERSA, que participa al cien por cien, participada al cien por cien por la Generalitat valenciana, le ha llevado a la presentación de un ERE que afecta a 278 trabajadores, dejando a los parques naturales prácticamente desprotegidos.

Y a toda esta política de recortes, aunque usted se niega a reconocerlo, hay que sumar algunas de las situaciones que hemos vivido este verano, que yo calificaría de graves e irresponsables.
Mire, empezaré por la falta de previsión.

Usted presenta la campaña contra incendios, creo recordar, a finales de mayo, en concreto sobre el 28.
A esa fecha en la comunidad se habían producido ya 112 incendios y había afectado a 504 hectáreas.
En el mes de julio, en plena campaña de incendios, se cierra la base de Siete Aguas para los aviones por un período indeterminado para proceder a la reparación de la pista.

¿Nos puede explicar por qué en pleno mes de julio se llevan a cabo estas obras?
¿Nos puede explicar por qué no se reparó la misma meses antes?
¿Nos puede explicar por qué los servicios técnicos de la conselleria no advirtieron de esta situación antes de que entrara en marcha el operativo?

Justo, justo durante las obras de reparación de la base, es cuando se declara, exactamente el día 19 de julio en el río Turia, en Vilamarxant, y se extiende a la zona forestal de Benaguasil, que terminó calcinando 78 hectáreas.

Señor conseller, todo el mundo sabe que la base más próxima al inicio de ese incendio son Siete Aguas.
Y esta base no estaba operativa, seguía cerrada por obras.
Y los aviones tuvieron que salir desde la base de Enguera, mucho más alejada de donde se produce el incendio.
De haber contado con la base operativa, evidentemente, la intervención hubiera sido mucho más rápida.
Y suerte tuvimos que no se produjeron más incendios en la zona.

Señor conseller, nos parece totalmente irresponsable ordenar el cierre de una base en pleno verano.
Irresponsable.
¿Es una falta de previsión?
No sé.
Yo creo que hoy tiene la oportunidad de explicarnos exactamente qué es lo que pasó y si es una falta de previsión o no sabemos qué pudo ocurrir.

Otro hecho que produjo estupor durante el mes de julio y al que ha hecho usted referencia ha sido el incendio de Ayora.
Mire, señor conseller, a primera vista nadie con sentido común, nadie con sentido común puede entender que las fronteras administrativas puedan ser utilizadas como argumento para evitar que un fuego se propagase y que terminara calcinando 800 hectáreas.

Usted mismo ha dicho que ha sido el incendio más grande que hemos tenido este verano, casi representa el 50% de las hectáreas quemadas.
Y todo, esa dimensión que alcanza este incendio, se debe a una, ya no voy a decir descoordinación, voy a decir una irresponsabilidad de su conselleria.
Y me voy a explicar.

Mire, las primeras explicaciones, que por cierto se dieron nada más producirse el incendio, las dio el gobierno castellano-manchego.
Usted tardó muchísimos días en salir a dar explicaciones.
Y lo que traslada en un comunicado el gobierno regional, lo que comunica, es que hasta tres veces sus medios de extinción los puso a disposición de la Comunidad Valenciana, hasta en tres ocasiones y sobre todo, teniendo en cuenta que Almansa está a 15 kilómetros de Ayora es lógico además que los vecinos de Ayora llamaran a quien tenían más cerca los medios, que era Almansa.

Pero además de llamar, por supuesto, al 112.
Y en tres ocasiones ustedes rechazaron, de tal manera que cuando el parque de bomberos de Almansa se puso en marcha, a mitad de camino tuvieron que volver.
Esto nos lo tiene que explicar.

Porque el segundo ofrecimiento lo volvió a hacer Castilla-La Mancha, tras las reiteradas llamadas que se recibían de la zona angustiados viendo que el incendio se estaba descontrolando.
Y fue en la tercera llamada, señor Castellano, cuando el dispositivo aceptó los medios ofrecidos, cuando el fuego ya siguió avanzando y había entrado ya en terreno forestal y entonces sí enviaron tres retenes, tres camiones autobombas y un avión.
Pues si al final ustedes iban a aceptar los medios de la comunidad más cercana, ¿cómo es posible que ustedes rechazaran por tres veces esa ayuda?
Como podrá comprobar la combinación no existió, por mucho que usted me diga que luego intervinieron los medios castellano-manchegos.

Sabe que la intervención inmediata es vital para controlar, es vital para que un pequeño incendio no se convierta en un gran incendio.
Sabe que todo está en la rapidez.
Un incendio que se produce a 15 kilómetros y a escasos 13 minutos y a 40 kilómetros de la base de Carcelén, señor conseller, es que los vecinos no pueden entender que ustedes aceptaran la ayuda 45 minutos más tarde…

El senyor president:

Vaja acabant, senyora Barceló.

La senyora Barceló Chico:

.
.
.
-sí, enseguida, señor presidente- 45 minutos más tarde.
Y cuando los medios llegaron ya había alcanzado el monte.

Mire, el enfado de los operativos que podían haber intervenido, de los responsables, y que no lo pudieron hacer, en un primer momento acusaron al gobierno castellano-manchego.
Y lo acusó por falta de solidaridad con la Comunidad Valenciana.
Pero cuando escucharon las explicaciones del gobierno tuvieron que pedir disculpas, porque, efectivamente, se comprobó que ese ofrecimiento se hizo y que usted lo rechazó.

Mire, señor Castellano, de verdad, nos felicitamos todos, porque ha sido una campaña que hemos tenido que lamentar pocas hectáreas quemadas.
Pero lamentamos, evidentemente, la descoordinación de su conselleria, la falta de medios y la patética gestión en el incendio de Ayora.

Gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Barceló.

Senyor Torró.

El senyor Torró Gil:

Gràcies, senyor president.

Anem a vore, senyor Castellano, supose que serà conscient d'això, però queda molt patent en la seua explicació del conjunt de la campanya que vosté l'objectivitat la tenen un poquet torteta.
Perquè jo me'n recorde l'explicació de l'any passat amb les successives intervencions que vosté va parlar i davant de la magnitud del desastre i vosté va estar justificant-se permanentment en les condicions meteorològiques.

Hui no ha parlat ni una sola volta de les condicions meteorològiques.
Per què?
Perquè les condicions meteorològiques que l'any passat a vosté li van servir com excusa, enguany no li servixen com excusa.
Li torne a dir el mateix de l'any passat.
El problema de l'any passat és exactament el mateix que el problema d'enguany.
El problema és que vostés van fer una retallada brutal dels mitjans d'extinció d'incendis entre 2010 i 2011 i que des d'aleshores tenim problemes seriosos.

I el que esta campanya haja eixit bé és, en gran mesura, per les causes de la climatologia, com que l'any passat isquera malament és en gran mesura per les causes de la climatologia.
Però ni l'any passat la culpa era de la meteorologia, ni enguany la gràcia o la responsabilitat que les coses hagen anat bé són dels mitjans d'extinció d'incendis que han anat lamentablement desapareixent.
Per tant, quan parla d'eficàcia hauria de mesurar això d'una altra manera.

Ens agradaria saber, per exemple, i faig una pregunta perquè en les estadístiques que vosté ens porta ací no es du mai cada any, com ha evolucionat la quantitat de conats d'incendi al llarg del temps.
I entenem per conat d'incendi tots els conats, és a dir, tota la incidència d'incendis com ha anat evolucionant, perquè crec que eixe seria un tema important per a saber-lo.

Ens agradaria que ens explicara, senyor Castellano, quan parla dels mitjans, que ens explicara una cosa que no vol mai explicar i que oculta permanentment davant de les preguntes, és a dir, el famós deute amb Tragsa.
Quant deute n'hi ha?
Com estan pagant-lo?
I quan hi haurà perspectives d'acabar-lo de pagar?

I ens agradaria que ens explicara exactament què és el que va passar amb el cas d'Aiora.
Perquè, efectivament, enguany s'ha produït un incendi un poc estrany, no l'incendi en si sinó la resposta que es va donar i que ha fet que moltes persones es qüestionen ja no sols la disminució de mitjans, perquè hi havien abans de 2011, hi havien brigades a pràcticament un quilòmetre d'on es va declarar l'incendi que hagueren pogut actuar.
I que a partir de 2011 eixes brigades no existixen i, per tant, en gran mesura, eixe incendi és directament responsable la conselleria per les seues retallades.

Però sobretot que ens explique què és el que va fallar.
Per què els bombers d'Almansa, quan ja estaven amb els camions en carretera, dirigint-se a Las Madronas, per què se'ls va fer tornar.
És difícil d'entendre'm eh?
Inclús, inclús en el cas, com vosté ha explicat, que l'incendi es donara per un incendi, diguérem, de cultius, no?
Perquè eixa és l'altra.

On està la ratlla que separa un incendis de cultius d'un incendi potencialment forestal en ple mes de juliol?
Jo sincerament és una de les coses que no entenc.
Puc entendre que si es declara un incendi en el carrer del Mar, ací a València, en meitat del mes d'agost, evidentment, això a ningú se li ocorreria mobilitzar efectius per a abordar una potencial derivació forestal d'eixe incendi.
Però si l'incendi es produïx en un camp on estan segant blat en el termini municipal d'Aiora és molt probable, per no dir quasi segur, que eixe incendi tinga una potencialitat de transformar-se en un incendi forestal enorme.
Per tant, on posen vostés la ratlla?
Perquè ahí està la clau de tota la resta.

En segon lloc, no acabe d'entendre tampoc per què fan tornar els bombers quan ja estan ahí, que van arribar més a prop que les brigades que vostés poden enviar.
Per què?
És una qüestió de diners també això?
Al final han de compensar d'alguna manera els mitjans d'extinció d'incendis d'Albacete.

I ací li ha fet alguna pregunta la senyora Barceló que jo li insistisc en què m'agradaria saber.
Per què la base de Setaigües estava inoperativa als finals del mes de juliol?
Quina relació o de quina manera, com estan integrades les brigades de la diputació amb l'operatiu d'incendis?
També m'agradaria que ens ho explicara.

I, sobretot, hi ha una qüestió que és probablement la més important de totes, que és -i és una qüestió política, però que ha de vore molt amb el que passa en tots els incendis forestals- és eixa unificació que vostés han fet de prevenció i extinció d'incendis en mans dels serveis de bombers bàsicament.

Els agents forestals pinten poc en tot este procés quan realment, junt amb els voluntaris de les poblacions, són els que més coneixen el terreny que estan xafant i, sobretot, a més tenint en compte que cada volta hi ha més brigades especialitzades en extinció d'incendis forestals.

Per tant, m'agradaria que ens aclarira totes eixes qüestions i sobretot que fóra una miqueta objectiu a l'hora de presentar les xifres i que particularment…

El senyor president:

Vaja acabant, senyor Torró.

El senyor Torró Gil:

.
.
.
-sí, estic acabant ja- deixara, per exemple, molt bé tot el que plantegen quant a la revisió del Codi penal, però que és una mesura que no aprofita per a res.
Perquè mentre vostés tinguen lleis que permeten la requalificació de terrenys després d'incendis, mentre vostés estiguen permetent, com han estat permetent durant tot este any, el que s'haja tret la fusta dels incendis que es van produir l'any passat, de forma brutal, amb maquinària, en una destrossa fortíssima, i permetent que algú se n'aprofite de la desgràcia de l'incendi forestal, ja poden posar les penes que els done la gana que els incendis, sobretot els intencionats, no deixaran mai d'existir.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Torró.

Pel Grup Compromís, té la paraula el senyor Ponce.

El senyor Ponce Guardiola:

Sí.
Gracias, señor presidente.

Bien, señor conseller, desde Compromís también nos alegramos de que este año haya habido relativamente pocas hectáreas quemadas; y desde luego que nos congratulamos también y felicitamos a la inmensa mayoría de los medios de extinción que han trabajado, muchos de ellos en condiciones muy malas y peores condiciones que años atrás.
Si eso, empezaré por ahí.

Obviamente, los recortes de 2010 no se han restaurado, o sea, no volvemos a tener los medios que teníamos de primera intervención y de refuerzo, bien distribuidos por el territorio, como teníamos antes.
Y un ejemplo lo vemos en el incendio de Ayora.
Antes había una brigada de diputación a un kilómetro de donde estaba el incendio, en Casas de Madrona, y ahora no la tenemos; por eso, tuvieron que ir bomberos voluntarios.

Y, luego, la gran descoordinación que ya se ha puesto de manifiesto.
El hecho de que hubieran repetidos intentos, por parte de Castilla-La Mancha, de enviar medios y que se negaron; y, luego, resultaba que sí, que sí que hacían falta.

Pero, bueno, volviendo al análisis global… Creo que también se ha comentado.
Usted ha hecho la referencia a la última década y eliminando el último año.
Y yo saco dos conclusiones bien claras.

Respecto a la última década, incluso si no comparamos las hectáreas quemadas sino el número de incendios, vemos que sí que ha bajado el número de incendios de forma considerable.
Yo lo atribuyo, directamente, al aumento de la concienciación ciudadana, pero no por las actuaciones de concienciación que hayan desarrollado ustedes, que no creo que hayan cambiado susceptiblemente respecto a años anteriores, sino porque la gente se dio cuenta que la catástrofe de 2012, pues, fue eso, una catástrofe.
Y, entonces, sí que ha habido, digamos, pues…, considero yo porque, como usted bien ha dicho, han bajado las negligencias al nivel de rayos, cosa que no había pasado en la historia.
Entonces, por un lado eso.

Y, por otro lado, como bien se ha indicado, en que estamos en un año mucho más húmedo y más fresco también que años anteriores.
De hecho, hoy daban datos de que las precipitaciones han sido en torno a un 50% superiores al promedio de años anteriores.
Por tanto, suscribo lo que se ha comentado que la climatología favorable ha sido la clave de los resultados de este año.

Pero, pese a ello, pues, hemos tenido ese gran incendio de Ayora, en el que los compañeros ya le han hecho varias preguntas que me gustaría que contestara, por favor, respecto a esa descoordinación inicial, respecto a… Sí, porque además parece ser que la llamada, como era un fuego en campo, no llegó a los medios de extinción forestal en primera instancia y eso produjo un retraso.
Eso, unido a que fue a última hora de la tarde, solamente permitió dos descargas aéreas por parte de los medios valencianos.
Creo que eso es así; si me equivoco, corríjame.

Bien.
Ha estado hablando de que uno de los incendios más importantes, el de Lucena del Cid, fue por descarga eléctrica.
Yo, en otras comparecencias, le he preguntado qué medidas piensan tomar para intentar que se vayan reduciendo estos incendios por accidentes en tendidos eléctricos; nunca me ha contestado nada al respecto.
No sé si tienen algo previsto.
Si no contesta entenderemos que, igual que en años anteriores, pues, no hay ninguna previsión en el control y medidas para evitar los incendios por descargas eléctricas, en tendidos eléctricos, entendido que el incendio de Lucena del Cid fue por eso, por un fallo en un tendido eléctrico.
No sabemos si el del año pasado de Chulilla, de cinco mil y pico hectáreas, también fue por un fallo en un tendido eléctrico.
A priori, parecía que sí.
Si tiene información, no estaría de más que nos la diera.
Y, bien…

Por tanto, pues, sí, parece que ha bajado el número de negligencias.
Insisto que yo creo que obedece a una mayor concienciación porque la población valenciana el año pasado, pues, se dio un buen susto.
Había mucha gente que nunca había vivido un episodio tan tremendo como ése; los que teníamos algo más de edad, pues, ya conocíamos los desastres de 1994 y de años anteriores, que hubo unos cuantos.

Bien, respecto al Parque Natural del Turia, el incendio que quemó cerca de setenta y ocho hectáreas, comenta que fue intencionado; que empezó a las cuatro y pico de la tarde; que me consta que la actuación fue relativamente rápida, testigos presenciales comentaron que al cabo de una hora el incendio estaba prácticamente apagado.
Y lo que me gustaría preguntarle es qué es lo que pasó, qué es lo que pasó para que un incendio que estaba prácticamente controlado, porque no se veía -del Parque Natural del Turia estoy preguntándole-… Un incendio que parecía prácticamente controlado a las cinco y pico de la tarde, ¿cómo es posible que se les fuera de las manos y, en vez de quemar cinco o diez hectáreas de cañar, como lo que se había quemado hasta ese momento, se quemaron cerca de ochenta hectáreas en el Parque Natural del Turia, un parque natural que ya sufrió incendios de envergadura en años anteriores y que, bueno, ya le queda relativamente poca masa arbolada en la cabecera, sumando los incendios de 2006 y anteriores?

Bien.
Tampoco ha dado datos de cuántos incendios se han iniciado en vertederos, se ha mencionado también.
Me gustaría que los diera.
Y si, igual que en los casos de los tendidos eléctricos, se van a tomar medidas al respecto, se ha hecho algún tipo de campaña de muestreo de vertederos, de sellado de los mismos, de limpieza… Yo le recuerdo que hace cosa de un año y pico nosotros, de casualidad, pues, habíamos detectado un vertedero de vidrios en un lugar muy problemático, que podía iniciar un incendio.
En el momento ustedes tuvieron conocimiento, a instancias de Compromís, en una pregunta al respecto, si pensaban hacer algo o no, pues, rápidamente se limpió.
No sé si fue la excepción o si ustedes tienen previsión de, después del momento conozcan la presencia de vertederos, tomar medidas al respecto…

El senyor president:

Vaja acabant, senyor Ponce.

El senyor Ponce Guardiola:

…Bien, y por último, pues, ha estado comentando que se han gastado siete millones y pico de euros en medidas de prevención, pero eso mismo comentó en el mes de mayo.
Sin embargo, no dijo cuántas balsas de extinción se habían creado.
Sabe usted que las medidas de prevención de incendios algunos no consideramos que el arreglo de caminos o la apertura de cortafuegos sean medidas de prevención de incendios.
Son medidas que pueden ayudar a la extinción en determinadas circunstancias.
Pero lo que está claro es que sí que ayuda a la extinción una adecuada red de balsas, de puntos de agua que, según sus propios datos, todavía no tenemos.
Faltan del orden de doscientas balsas.
Creo que se han construido siete este año -si me equivoco, me corrige.

Y lo que quería mostrar para acabar era algunas imágenes de lo que es la no efectividad de esos cortafuegos debajo de tendidos eléctricos, por ejemplo, o cortafuegos en medio de la montaña que los saltan perfectamente los incendios, o esto (se sent soroll de papers), por ejemplo, más que evidente.
Y también el del embalse de Benagéber, por ejemplo, bueno, fue más que llamativo, más de cuatrocientos metros en el año 2011 y la suerte es que, como el incendio estaba en marcha, los medios aéreos estaban por ahí y pudieron para el fuego cuando llegó al otro lado del pantano, a más de cuatrocientos metros.
¿Piensan modificar esa política o van a seguir abriendo varios cortafuegos?

Además, habla usted de Espadán, Hoces del Cabriel -dos parques naturales emblemáticos-, y zonas de Ayora, Cortes y otras zonas que ha mencionado que están incluidas en la red Natura 2000.
Si no hay quórum social en este aspecto, podrían, como se ha sugerido desde el movimiento ecologista y desde movimientos sociales en muchas instancias, reconsiderar esa política de apertura de cortafuegos y dedicar esos medios, que son muchos medios, siete millones de euros, a otras medidas de prevención.

Y, por último, el tema del plan de prevención de incendios del año 1997, vale, parece que hemos avanzado algo.
El año pasado no había ninguno aprobado.
Ahora parece que hay dos de las once demarcaciones.
Los otros nueve: uno en redacción, los demás en tramitación…, ya veremos para cuando.
Le recuerdo que son dieciséis años desde que se aprobó ese plan de prevención de incendios, que tenía que tener aprobados esos planes de demarcación en breve plazo y han pasado dieciséis años y de los once sólo tenemos dos recientemente aprobados.

Bueno, y si hay alguna modificación en la política de prevención y de extinción por el comité de expertos…; que ya sé que nos lo comentarán mañana, pero, bueno, si nos puede avanzar algo a los presentes y a los medios de comunicación, pues, se lo agradeceré también.

Muchas gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Ponce.

Pel Grup Parlamentari Popular, té la paraula la senyoreta Verónica Marcos.

La senyora Marcos Puig:

Moltes gràcies, senyor president.

Buenos días, señor conseller.

Agradecer una vez más su presencia.
Como cada año, comparece a petición propia en estas Cortes para dar cuenta de la campaña de prevención y extinción de incendios y también para dar cuenta de la comparecencia que ha solicitado el Grupo Parlamentario Socialista.

De su comparecencia hoy aquí se concluyen varias cosas que tranquilizan a este grupo parlamentario.
En primer lugar, que este gobierno, a pesar de los buenos resultados de este año, no va a bajar la guardia.
En segundo lugar, que hoy podemos decir con orgullo que más del 84% de los incendios de este año son conatos, diez puntos por encima de la media estatal, lo que demuestra la eficacia de nuestros medios de extinción y la profesionalidad de todo el personal al servicio de la lucha contra incendios, a los que también quiero felicitar en nombre del Grupo Parlamentario Popular por su labor.

Señor conseller, desde el Grupo Parlamentario Popular somos conscientes de la importancia de la formación y la concienciación para inculcar a la sociedad la cultura de la prevención.
Y, aunque sabemos el esfuerzo que está realizando el Consell, no podemos pasar por alto el dato que usted ha dado hoy aquí sobre las causas de los incendios forestales.

En los últimos años, según usted ha dicho, aproximadamente el 70% de los incendios han sido originados por negligencia o intencionalidad.
Por tanto, era fundamental que el gobierno de la nación atendiera la reivindicación que, año tras año, el señor Castellano, como conseller de gobernación, ha realizado y que hoy, afortunadamente, es una realidad, como es la modificación del Código penal para endurecer las penas para los autores de los incendios.

Y, si era fundamental el endurecimiento de las penas para los causantes de los incendios, quiero destacar también otra cosa que nos parece esencial y que demuestra que este Consell, este gobierno, aplica una política firme, de tolerancia cero con los que, de manera intencionada o negligente, causan daño a nuestro patrimonio forestal que recuerdo que es de todos.
Me refiero al decreto de desarrollo de la ley de protección civil y emergencias aprobado en estas Cortes y que regula el procedimiento para repercutir en los costes de indemnización por daños y perjuicios por la movilización de medios de intervención en los incendios forestales.

La sociedad tiene que saber y ser consciente de lo que gastamos todos los valencianos, con dinero público, en extinguir un incendio o en movilizar medios cuando hay una llamada de emergencia.
Una negligencia o un incendio intencionado, desde luego, no tiene el porqué ser pagado por todos.
Y, desde luego, el que atenta contra nuestro territorio debe pagarlo.

Por tanto, señorías, este desarrollo del decreto implica un llamamiento a la responsabilidad y a la concienciación social.

Y a mí me gustaría también hacer un llamamiento a la responsabilidad de los representantes públicos de otros partidos políticos que han afirmado en muchas ocasiones, y también lo han hecho hoy aquí -en mi opinión, con bastante ligereza-, que los incendios forestales en esta comunitat son causados por la falta de medios y recursos en prevención y extinción de incendios.

Señor conseller, como se ha escuchado hoy aquí, si los resultados son buenos es por la climatología, y si son malos la culpa es del Consell.
Eso es lo que reiteradamente dice aquí la oposición en estas Cortes.
Así de pobre, irresponsable y poco profesional es el argumentario casposo que utiliza la oposición en estas Cortes; una oposición, señor conseller, que ya le adelanto, (veus) aunque usted la conoce muy bien, que sólo se acuerda de santa Bárbara cuando truena.
¿Y sabe por qué, señor conseller?
Porque lo único que saben hacer y lo único que les preocupa y ocupa es el ruido y la tormenta y los incendios políticos; es lo único que le preocupa a esta oposición, señor conseller.

En primer lugar, quiero decir que esta comunitat no se ha hecho ningún recorte presupuestario en esta materia.
Pero, además, la experiencia en los últimos años nos dice que, desafortunadamente, los incendios forestales no están directamente relacionados con los ajustes presupuestarios.
Y digo «desafortunadamente» porque, si sólo dependiera de eso, proteger nuestros bosques y nuestro patrimonio arbóreo sería relativamente fácil.
En los últimos años se ha incrementado el número de medios y de recursos y, además, contamos con la mejor plataforma tecnológica.

En esta campaña contamos con dos medios aéreos más que el año pasado.
Esta comunidad destina 94 millones de euros a un dispositivo formado por más de once mil efectivos, los mismos que el año pasado, señoría.
24 medios aéreos, más de mil vehículos, 43 brigadas de emergencia, 200 policías de La Generalitat, 122 unidades de prevención, 69 observatorios forestales dotados con 215 equipos de radio TETRA, 200 puntos de vigilancia, además de los agentes medioambientales, voluntarios, técnicos, los consorcios de bomberos, policías locales y los cuerpos y fuerzas de seguridad del estado.

Pues, bien, como decía, la experiencia nos dice que con los mismos medios que en 2011, 2012 fue un año catastrófico y que todos lamentamos.
Y 2013, con prácticamente también los mismos medios, arroja unos datos muy buenos, como los ha demostrado aquí el conseller esta mañana.

Por este motivo no hay que bajar nunca la guardia y hay que seguir trabajando sobre toda la problemática que influye y condiciona la lucha contra incendios que, como ha dicho el conseller, señorías, es cosa de todos.

Por eso quiero agradecer desde el Grupo Parlamentario Popular el diálogo constante y la paciencia del señor conseller con algunos y la transparencia a la hora de dar los datos a los grupos parlamentarios.
Mañana mismo el señor conseller nos ha citado a todos los grupos parlamentarios a una reunión para conocer de primera mano el informe realizado por el comité de expertos que se creó el año pasado para el análisis de los grandes incendios forestales ocurridos el año pasado.

Y termino enseguida, señor presidente.

El senyor president:

Vaja acabant, vaja acabant.

La senyora Marcos Puig:

Porque, como decía anteriormente, con los mismos medios que en 2011 y prácticamente con los mismos medios que en 2013, 2012 fue un año con unos datos que merecen de la reflexión y el estudio y sobre todo del análisis de expertos que mañana nos darán ese informe para que todos podamos contribuir a la protección de nuestro territorio.

Y antes de hacer declaraciones incendiarias hay que escuchar, efectivamente, a esos expertos que nos dirán mañana cuáles han podido ser las causas de los incendios del año pasado.
Pero, desde luego, señoría, no ha sido por un recorte de medios, como ustedes afirman tan ligeramente en estas Cortes cada vez que tienen la oportunidad.

Nada más y muchísimas gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Marcos.

Senyor conseller, té la paraula per a contestar els grups parlamentaris.

El senyor conseller de Governació i Justícia:

Moltes gràcies, senyor president.

Señora Barceló, «nos ha salvado la meteorología, la fiscalía que…».
Evidentemente, como usted entenderá, me lo leo y además muy detenidamente, casi me lo estudio más que leerlo, cualquier referencia que se hace al tema de incendios forestales.
«La reforma del Código penal no es suficiente, no hay coordinación con el medio ambiente», etcétera, etcétera».

Mire usted yo, como ya les conozco desde hace algún tiempo, evidentemente he hecho dos comparativas.
Una comparativa que he hecho del año 2003 al año 2012, incluyendo el año 2012, que además en tres o cuatro comparecencias he explicado de una manera exhaustiva.
Y por la importancia del alcance que tuvieron se hizo una comisión de expertos y que mañana se dará cuenta a todos los grupos parlamentarios de los propios resultados de esa comisión de expertos, donde estarán también los mismos.
Y he hecho una comparativa de 2003 a 2012, lo primero que he hecho.
Porque sabía que con su afán de alabanzas a este gobierno, pues iban a salir así, porque son absolutamente previsibles.

Y, luego, he hecho una comparativa de 2002 a 2011 para que estuviera excluido un año excepcional, como era el año 2012.
Y para demostrar que, por mucha política de tierra quemada y por mucha sin razón y crítica barata y demagógica que quieran hacer, hay una planificación de prevención de incendios forestales que tiene unos datos que son francamente satisfactorios.

Y que el año pasado fue un año brutal, desde el punto de vista de los incendios forestales.
Que fue un año, además, muy también emocionalmente importante por el fallecimiento de tan grandes profesionales.
Lo ha dicho este conseller por activa y por pasiva y lo repetirá.
Y por eso se ha hecho un comité de expertos y por eso se analizan todos y cada uno de los incendios forestales y por eso yo comparezco también a petición propia en todas y cada una de las campañas de extinción y prevención de incendios desde que tengo esta responsabilidad.

Por tanto, no digan lo que no es, porque queda grabado y explicado.
Y además la primera comparativa que está hecha y está aquí grabada, porque lo bueno de esto es que se queda grabado, no la rumorología a la que luego me referiré, evidentemente.
He hecho la comparativa 2013 y 2012 y he hecho diez años para que no se vayan ni con demagogias, ni con mentiras, ni con falsos datos.
He hecho diez años.
Y he hecho del 2003 al 2012 y he hecho de 2002 al 2011.

Bien, decía usted el tema de Ayora, usted y el señor Torró y el señor Ponce también.
Hablaban del incendio de Ayora, que evidentemente ha habido una descoordinación, evidentemente desde la comunidad autónoma de Castilla-La Mancha se ofrecieron medios a La Generalitat y La Generalitat dijo «no, no queremos los medios que se queme el monte que no pasa absolutamente nada».
Es decir, es que tan absurdo, es tan absurdo esos planteamientos que les debería dar vergüenza, simplemente el insinuarlos y el decirlos.

Y vamos a hablar del tema de Ayora.
En el tema de Ayora… Aparte de los tres que he dicho que se tardó días en dar explicaciones, bueno, si el incendio duró tres días yo inmediatamente esto en todos los incendios, otra cosa no haré, pero siempre que haya un incendio importante siempre estoy en el puesto de mando avanzado, no en este sino en todos.
Y hablo con todos y cada uno de los profesionales y hablo con todos y cada uno de los participantes en el incendio.
Por tanto, creo que no es justo el que se diga eso, porque se sabe a ciencia cierta que es falso.
Y cuando uno dice una cosa a sabiendas que es falso o que es mentira, que se lo haga ver.

En el tema de Ayora, en el tema de Ayora dice que se pidieron hasta tres veces los medios y que se rechazaron.
Se lo diré en tres palabras: no es cierto, no es cierto.
Así de sencillo.
No es cierto.

A nosotros nunca se nos ofrecieron expresamente los bomberos de Almansa, ni dimos ninguna instrucción de que no fueran, entre otras cosas porque hay unos protocolos y tiene que hacerlo quien tiene que hacerlo.
Por lo tanto, es que es un debate que se cae por su propio peso.

Ha dicho el señor Ponce o el señor Torró, me disculpan que no sé quién de los dos lo ha dicho, de que allí no hay.
Nosotros en Ayora tenemos brigadas y además tenemos bomberos voluntarios.
Precisamente en Ayora hay brigada y bomberos voluntarios.

Cuando entra la llamada hay unos protocolos que funcionan perfectamente bien, acreditados durante mucho tiempo, con mucha experiencia, que hay incendios forestales, hay incendios rurales, hay incendios de cultivos.
Y, por tanto, se aplican esos protocolos.
Y cuando hay una llamada en ese sentido, se aplican los protocolos para cada tipo de los incendios.
Y cuando hay otro tipo de incendios se aplican estos protocolos.

La actuación en el incendio de Ayora, que no es verdad que se rechazara por tres veces la actuación.
Y, además, da igual lo que les digan a esta comisión.
Como una cosa que importante que tienen los teléfonos 112 es que queda todo grabado, por tanto es mi gran tranquilidad, porque está todo grabado.
Ahora, cuando uno hace caso de los rumores e intenta politizar hasta los incendios, pues luego pasa lo que pasa.

Porque la actuación fue perfectamente coordinada, fue rápida y se hizo, protocolariamente y conforme está en el convenio, con comunidades autónomas limítrofes lo que corresponde.
Entre otras cuestiones, porque con todas las comunidades autónomas limítrofes tenemos un convenio que funciona perfectamente bien, que se han hecho reuniones todos los años previas las campañas y la mayoría de ellas aquí, en Valencia, para coordinar ese convenio de comunidades autónomas limítrofes.
Y hay una planificación y unos protocolos que actúan conforme está lo previsto.
Y, por tanto, no se pueden dar los casos a los que usted ha hecho referencia.

Ha dicho la señora Barceló que incluso ha habido enfados y tal.
A mí, sinceramente, no me ha llegado ningún enfado, ni de Castilla-La Mancha, ni de ningún otro sitio, ni he tenido ninguna llamada de la consejería correspondiente, ni de ningún responsable de Castilla-La Mancha.
A mí, personalmente, no me ha llamado nadie; al contrario, cuando hemos estamos hablando, hemos estado hablando de agradecer la colaboración, al igual que nosotros actuamos cuando se pone en dispositivo el convenio de comunidades autónomas limítrofes.

Por tanto, ni es cierto que se rechazaran por tres veces los medios, porque no es cierto, y se actuó conforme al convenio y conforme a los protocolos establecidos en los mismos.

Hablaba usted de la base de Siete Aguas, la base de Siete Aguas.
Nosotros intentamos siempre mantener todas y cada una de las bases aéreas y de todas las infraestructuras que se refieren a la prevención y extinción de incendios forestales en los máximos niveles de seguridad, entre otras cuestiones porque hay siempre un riesgo a los profesionales y más tratándose de esta materia.
Y cuando hay el menor riesgo de seguridad se actúa de una manera inmediata, porque hay que priorizar la seguridad de los profesionales y de las personas.

Y la base más próxima al incendio que usted hacia referencia -intentando ya que el Pisuerga pasa por Valladolid, es decir, como había un incendio allí, pues, como no estaba- no es la base, no es la base de Siete Aguas, es la base de Manises y también tenemos recursos y es la más cercana, muchísimo más cercana, está a minutos, está al lado, como usted sabe, del Parque Natural del Turia.
Por tanto, ni tan siquiera, el que le prepara los papeles se lo ha preparado bien, porque no es la base de Siete Aguas la más cercana, es la de Manises, también para su información.

Y, evidentemente, dice, «la reforma del Código penal no es suficiente».
De acuerdo, nadie ha dicho que sea suficiente.
Esto son políticas transversales las que tenemos que realizar, políticas trasversales normativas, de coordinación, de protocolo, de educación ciudadana, de todo tipo, lo he dicho.
Y es la política que llevamos desde La Generalitat desde hace muchísimos años.
No solamente las medidas legislativas o reglamentarias solventan una cuestión, no; son políticas trasversales en que hay que actuar de una manera directa.

El señor Torró dice, evidentemente, como ha dicho la señora Barceló, que este año es un año bueno de incendios a pesar del Consell, a pesar de los brutales recortes, a pesar de la descoordinación, bueno, a pesar que no hacemos nada bien ni cuando nos equivocamos, por las condiciones meteorológicas.
Bueno, menos mal.
Hoy el señor Torró ha dicho que hay que reconocer que este año es por esto y que el año pasado también fue por la meteorología, en gran parte.
Bueno, ya me hubiera gustado que lo hubiera dicho el año pasado, que no lo dijo.
(Remors)

Y me dice que no doy datos de conatos… (Remors)

El senyor president:

Un moment, senyor conseller.

Senyor Torró, li he mostrat la indicació de què mostrara silenci.
No es pot comparar els comentaris que diu vosté que hi han hagut abans, que per a esta presidència no han sigut especialment notables, amb la seua intervenció en este moment.
Li pregue que deixe que acabe amb la seua argumentació el senyor conseller i després vosté tindrà l'ús de la paraula.
Moltes gràcies.

Continue, senyor conseller.

El senyor conseller de Governació i Justícia:

Moltes gràcies, senyor president.

Senyor Torró, parlàvem dels conats.
Jo en totes les meues compareixences parle dels conats i és una de les xifres que jo li pregue a la seua senyoria que mire totes i cadascuna de les meues compareixences en el Diari de Sessions per a vore que no diu la veritat.
Perquè jo parle dels conats en totes les compareixences.
A més és una de les estadístiques més importants que se realitzen.

És més.
Jo hui, en esta mateixa compareixença, li he donat un dels inputs importants que eren els conats de l'any 2013 respecte a la dècada 2003-2012 i els conats respecte de 2013 respecte a la dècada 2002-2011.
I precisament he tingut prou de temps parlant d'eixa qüestió, perquè és molt important.
Però no passa res, li seguiré donant dades sobre conats.

Mire, l'any 2003 els conats foren del 79,17%; en l'any 2004 del 81,53%; l'any 2005 de 78,86%; l'any 2006 de 78,39%; l'any 2007 de 75,73%; l'any 2008 de 84,66%Â ; l'any 2009 de 80,33%; l'any 2010 de 79,57%; l'any 2011 de 80,81%; l'any 2012 de 78,88% i en l'any 2013 de 84,36%.
Estos són tots els anys des de l'any 2003 fins a l'any 2013, que ja li havia fet referència en la meua part primera de la intervenció.

Deia també que havien passat coses estranyes en l'incendi d'Aiora.
Bé, ja he aclarit que, primer, ni s'ha rebutjat les tres cridades que deia, perquè no és veritat.
Hi ha hagut una coordinació, d'acord amb el conveni de comunitats autònomes limítrofes.
Perquè, a més, està funcionant molts anys i està funcionant, a més, d'una manera positiva i d'una manera molt bé.
I, per tant, no sols no tenim ninguna intenció de canviar-lo, sinó que, a més, és un dels instruments més importants que tenim per a guanyar en agilitat i per a guanyar en eficàcia i en eficiència en el temps.

Jo crec que l'únic estrany que hi ha havut en eixe incendi d'Aiora ha segut la politització i les declaracions estranyes, que això sí que n'hi han havut unes quantes.

Dia el senyor Torró que per què se fica la direcció en mans dels bombers -d'un incendi-.
Bé, simplement perquè se complix la llei.
Perquè cal complir la llei, i aixina ho diu la llei i aixina ho diuen els protocols.

La direcció tècnica dels llocs de comandament avançat la tenen els bombers.
I, per tant, eixa direcció tècnica on estan tots, estan els agents mediambientals, estan els cossos i forces de seguretat, estan els mitjans sanitaris, estan els mitjans de prevenció d'incendis, estan els tècnics de protecció civil, estan els tècnics d'emergències, estan els meteorològics, etcètera, etcètera, estan tots coordinats perquè una de les qüestions que és molt important des del punt de vista d'una emergència, i en este cas des del punt de vista d'uns incendis forestals, senyor Torró, és el comandament únic.
És fonamental.
És fonamental, fonamental que cada u en moments difícils, en moments d'ansietat per a molt gent, en moments que en un incendi tots saben com cal actuar, tots saben on cal ficar els mitjans, tots saben com s'han de fer les coses, hi ha d'haver una persona que té la informació de tot, que té una cartografia, que té una tecnologia, que té una experiència de molts anys al front dels incendis i que és la que ha d'anar.
I eixes persones són els bombers, que són els directors tècnics dels llocs de comandament avançats, que són els que donen les instruccions per a combatre qualsevol.
.
.
, com no pot ser d'altra manera, com no pot ser d'altra manera.
No perquè ho diga la llei, sinó perquè ha d'haver un comandament únic; la resta seria un autèntic desastre, un autèntic desastre.
I, per tant, per això els bombers tenen la direcció tècnica en els llocs de comandament avançat.

El senyor Torró ha fet referència també al Codi penal i ha dit que no val absolutament per a res.
Bé, jo crec que en un estat democràtic i un estat de dret el principi de legalitat és un dels pilars fonamentals per a la seguretat jurídica i per al funcionament de la convivència de tots els seus conciutadans.

Dir que el Codi penal no val absolutament per a res, me pareix una de les frases més que se diuen, però jo crec que sí que valen, d'una manera a més important.

I, a més, diu que quan se fan lleis, no se complix ninguna.
Diu: «No, és que vostés fan les lleis per a permetre requalificacions en zones cremades.
» Vosté sap que això no és de veres.
Sap que això no és de veres i que això no se dóna.
No, no se dóna.
I, per tant, no cal dir el que no és.
I el Codi penal, evidentment, és una llei a nivell nacional importantíssima, importantíssima.
I que era important que el govern reformara la casuística respecte als incendis basant-se en l'experiència dels incendis intencionats i els incendis negligents que hem tingut en les últimes dècades i que augmentara alguna de les seus penes al respecte, i que tinguera també alguna qualificació més important de la que tenia en la redacció actual.

I mosatros.
.
.
, ja sé que per al grup d'Esquerra Unida el Codi penal no val absolutament per a res, però mosatros ho celebrem i creguem que és una decisió adequada, oportuna i, a més, demandada, demandada pels professionals també del sector.

Dia el senyor Ponce que els convenis respecte a les elèctriques.
.
.
, si se fa alguna cosa o no se fa alguna cosa o.
.
.
, bé, està tot.
.
.
, actuando a salto de mata, ¿no?
Doncs no, senyor Ponce.
Mire, se fan convenis amb les empreses elèctriques i, a més, se publiciten per a.
.
.
, no sols l'obligació de tindre uns tallafocs baix de les línies de mitja i alta tensió, de tindre'ls perfectament nets perquè les copes dels arbres no puguen tocar ningun cables, d'ahí eixa franja de protecció que n'hi han en totes les línies de mitja i d'altra tensió; fem uns convenis de formació i, també, d'inversió per part de les empreses perquè això siga aixina.

A més, li vull recordar el Decret 150/2010, de 24 de setembre, pel qual se modifica el reglament de la Llei 3/1993 i s'aprova la instrucció tècnica IT-MVLAT per al tractament de vegetació en la zona de protecció de les línies elèctriques.
És a dir, no soles a través del conveni, no soles a través de la formació, no soles a través d'estar damunt, sinó també a través de la normativa i a través del que són les condicions tècniques per a tot el que ha de tindre la vegetació que puga influir en el que són les línies elèctriques dins de les nostres masses forestals.

Per tant, eixa és una qüestió que no solament estem treballant-la, sinó que, a més, estem treballant-la amb molta intensitat en els últims temps quan estem parlant d'eixa qüestió.
Perquè, com vosté molt bé ha dit, han havut en els últims temps alguns incendis que han segut causats per ruptures o per línies d'alta tensió, com he fet referència ací mateixa i en este mateix any, en algun incendi concret que hem tingut.

Parlava també vosté del tema dels abocadors.
Les estadístiques dels incendis pel tema d'abocadors no són apreciables.
Jo no tinc ací les estadístiques evidentment, però li les puc facilitar sense cap de problema.

Demà estarem en el Centre de Coordinació d'Emergències per a explicar-los el tema del comitè d'experts i si poden traure-m'ho els tècnics, se li facilitaran les dades sense cap tipus de problema, però no és un dels problemes que siguen apreciables dins del punt de vista estadístic quant al que són els incendis, ni molt menys, però no obstant li facilitarem també les dades que vosté necessite.

Parlava també de l'incendi de Benaguasil.
Ha fet vosté referència concretament a l'incendi de Benaguasil i que, diguérem, que per què pràcticament a l'hora de l'incendi estava controlat i, després, se cremen.
.
.
vora 78 hectàrees, crec que són, parle de memòria.
És que no és de veres, és que no estava controlat a l'hora.

El problema és que fem cas als rumors, perquè quan n'hi ha cosa d'emergència.
.
.
, no passa en els incendis, passa en les emergències en general: tots saben, tots tenen informació, tots diuen i tots comenten.
.
.
No és aixina, ¿eh?
I, per tant, se féu a més una actuació.
.
.
, i vosté ho sap, perquè me consta que també va anar a visitar el lloc de comandament avançat, vosté sap que se féu un bon treball, se féu una bona faena en eixa zona; a més, una zona prou castigada pels incendis forestals i que, a més, tenen unes mesures de prevenció i de vigilància absolutament més intenses pel que ha segut l'evolució dels incendis, fonamentalment intencionats i per negligència, en el que era el Parc Natural del Túria.

I vosté, que és coneixedor d'eixa zona, com me consta, sabrà que el que estic diguent és aixina i ahí sí que n'hi han unes estadístiques apreciables des del punt de vista del que li estava comentant en tot el que era la zona de Vilamarxant, Riba-roja, Manises, etcètera, del que és el Parc Natural del Túria quant a fonamentalment incendis de canyar, però incendi de canyar.
.
.
, i també incendis que afecten a les llomes que estan al voltant d'eixe tipus d'incendis.

Per tant, senyories, jo he donat unes dades, senyor Torró, objectives; objectives, perquè són unes estadístiques en les quals, com ja sabia el que anaven a dir, i en eixe sentit, doncs bé, era fàcil encertar, no és que un haguera de ser ni molt llest ni no molt llest, era fàcil d'encertar el que s'anava a dir, he volgut fer la comparativa del decenni 2003-2012 i del decenni 2002-2011 en tots els sentits, per a precisament demostrar el que era previsible que anàvem a sentir.

Per tant, en eixe sentit són les dades objectives.
L'any passat fou un any molt dur des del punt de vista dels incendis forestals, com aixina s'ha repetit, s'ha reiterat i ho repetiré i ho reiteraré en el (inintel·ligible) .
.
.
i per això s'ha fet un esforç per a analitzar un a un cada un dels incendis i per a donar les explicacions en cada un d'eixos incendis, com ja he fet i faran també els experts.

I en este sentit, bé, ficar-mos ací ara a discutir si quant la meteorologia.
.
.
, perquè també dia la meteorologia francesa que no anàvem a tindre estiu este any i hem tingut també altes temperatures, inclús s'ha allargat un poquet més del que tocava.

Però bé, jo crec que són qüestions que esta comunitat té una planificació des del punt de vista de la prevenció i dels incendis forestals molt important, molt important; a més, la té tota absolutament actualitzada en estos moments, tota la planificació d'emergències està actualitzada, de tots els riscs que té la comunitat.
Inclús, el pla general d'emergències de la comunitat també l'hem actualitzat amb un treball molt important que els tècnics de protecció civil i d'emergència estan fent i que vull aprofitar esta compareixença per a felicitar-los, perquè són moltes vegades qüestions que no ixen a la llum, però que són moltes hores de treball, moltes hores de professionalitat i moltes hores sobretot de prevenció.
Perquè això sí que és prevenció, tindre una planificació important com la que tenim en la Comunitat Valenciana.

Per tant, en eixe sentit, dir-los que els que han baixat el número d'incendis, els que han baixat el número d'hectàrees.
.
.
, no evidentment respecte a l'any 2012, per a això no fea falta parlar, sinó respecte al que és l'últim decenni, que és on s'han de comparar les coses, jo crec que és significatiu i, com he dit, dins de tots els indicadors, estarà entre els dos o tres millors anys dels últims deu anys, en els quals ha plogut, ha fet calor i ha fet de tot.

Perquè ací no podem simplificar, perquè ni és just per als milers de professionals que estan treballant, ni és just per als tècnics dir que quan no n'hi han incendis és perquè la meteorologia aixina ho fa i quan n'hi han incendis és perquè este conseller és un desastre i no coordina.

Crec que no és just, és molt simplista i, per descomptat, no es mereixen ni estes Corts ni els ciutadans este tipus de debat.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor conseller.

Pel Grup Socialista, té la paraula la senyora Barceló per a rèplica.

La senyora Barceló Chico:

Gracias, señor presidente.

Siento, señor conseller, que le moleste tanto las intervenciones de los grupos de la oposición en nuestro deber de control.
Evidentemente, usted llega aquí con sus cifras que, a la sazón, nos da la sensación que, evidentemente, ya tiene el Grupo Popular y pretende que aquí todo lo reduzcamos a una alabanza hacia su gestión, cuando hay hechos objetivos que ponen en duda esa gestión.

Mire, voy a remitirme al incendio de Ayora.
Usted no ha explicado nada.
Mire, el director técnico de Infocam en Albacete, José Luis Fernández, aseguró que no separó a los efectivos por tratarse de otra comunidad, sino porque los responsables valencianos aseguraron tener el fuego bajo control.
No lo dice la oposición.
No lo dice la señora Barceló.
Lo dice, senyor conseller, el director técnico de Infocam.

Por tanto, señor conseller, no nos diga que todo el incendio de Ayora fue una gestión extraordinaria, porque se han quemado 800 hectáreas y porque los medios…, -sí, 800 hectáreas, seiscientas y pico hectáreas- y porque, además, llegaron 45 minutos tarde medios que estaban a doce minutos.
Eso en primer lugar.

En segundo lugar, señor conseller… señor conseller, no ha contestado a ni una sola de las preguntas que le he hecho sobre la base de Siete Aguas.
¡A ninguna!
¿Por qué no se previno?
¿Por qué los técnicos no detectaron…?
¿Por qué no se reparó antes de que empezara el operativo del verano, la campaña de los incendios?
No ha explicado absolutamente nada.

Usted ha dicho que es por un tema de seguridad.
¡Pero explíquelo!
¿De seguridad de qué?
Porque, mire, en el contrato, en el pliego de condiciones técnicas específicas de contratación de servicios de helicópteros y brigadas destinadas a la tarea de extinción, le leo: «Cuatro.
Requerimientos complementarios, bases aéreas.
El adjudicatario dispondrá de las instalaciones al efecto en las bases aéreas gestionadas o facilitadas por la administración autonómica: Cocoll, Enguera, Siete Aguas, aeroclub de Castellón y Tírig.
Además, podrán utilizar otras como bases auxiliares.
»

Y mire, señor conseller.
.
.
, si le interesa, continúo.
Mire, señor…, asimismo, dice: «Correrá por cuenta de la empresa adjudicataria la vigilancia de las aeronaves y medios auxiliares de la base durante los periodos contratados, tanto durante el periodo de actividad diaria, como fuera del mismo, de ocaso a orto; así como la adecuación, mantenimiento y reparación de las instalaciones de la base aérea que sean utilizadas por su personal.
»

Señor conseller, contésteme, por favor, ¿por qué se cerró la base?
Y no me lo distraiga, ni lo disfrace, ni quiera usted vestirlo con cifras y estadísticas.
Las cifras y estadísticas, evidentemente, dan un resultado pero yo estoy hablando de gestión.

Y vuelvo a remitirme a la meteorología, que por cierto la señora Marco ha dedicado el 50% de su tiempo a hablar de la oposición y ha terminado dándonos la razón que…, en fin, estaba ella tan preocupada por la oposición que ha terminado dándonos la razón, que nos explique por qué, y por qué se cerró y por qué en ese momento.
Y si fallaron los técnicos de la administración, de la conselleria, que no detectaron antes que había un problema de seguridad antes de poner en marcha el operativo.
Y eso no lo ha contestado.

En tercer lugar, respecto al Código penal, mire, yo no he dicho en ningún momento que esa reforma no sea importante.
Le he dicho que tendrá carácter disuasorio.
Pero hay algo más que usted tiene que saber.
Es que esa reforma no va a impedir que se produzcan incendios.
¿Por qué?
Porque precisamente el Código penal se aplicará a aquellos incendios que se produzcan como consecuencia de negligencias o sean intencionados.
Pero, oiga, nos queda una franja muy importante de incendios que corresponden y que no son de aplicación al Código penal.
Como son los rayos, o como son las torres eléctricas.
¡Por favor!
Entonces no me diga usted a mí…

Claro que sí que valoramos positivamente esa reforma.
Si todos la hemos pedido.
Claro que sí.
Pero lo que le queremos decir es que la reforma no va a impedir, sino que lo que impide al final que los incendios cojan magnitud es la cantidad de recursos de los que dispone esta conselleria.
Y no me puede decir que son los mismos recursos, no me lo puede decir.

Mire, y si me lo dice, tendrá que facilitarme información.
Porque llevo meses pidiéndole la encomienda de prevención con VAERSA.
Y usted me contesta definiéndome que es una encomienda.
Yo ya lo sé, ¿eh?
, porque voy a la ley de administración y sé lo que es una encomienda.
No me conteste que es una encomienda.
Facilíteme, por favor, la encomienda de prevención a VAERSA del año 2013-2014, que se la he pedido y no me la facilita.

Mire, ¿sabe lo que dice el letrado de la abogacía general de La Generalitat en el recurso de casación?
Pues mire, dice, que la empresa pública sufrió una reducción de presupuesto de más de cincuenta encomiendas de gestión en el 2012, el Consell de La Generalitat declaraba la no disponibilidad y la necesidad de reducir en un 35% los créditos afectados a las distintas encomiendas.
No me diga usted, y le estoy poniendo un ejemplo objetivo, para que no acuse de que nos inventamos las cifras o nos dan mal la información, porque ésta es de la abogacía de la Generalitat valenciana en el recurso de casación.

Y le ruego, y aprovecho, como usted aprovecha también para otras cosas, para decirle que facilite a este grupo la encomienda de prevención a VAERSA, por favor, 2013-2014.

Y por último, señor conseller, sí que me gustaría hacer constar algo.
Mire, el Grupo Socialista ha solicitado que la comisión de expertos comparezca en estas Cortes, que es donde corresponde.
Yo presenté el escrito y se tramitó pidiendo que la comisión de expertos se reuniera en estas Cortes, el informe que tienen que presentarnos sobre los incendios de Cortes de Pallás y Andilla.

Yo le agradezco que esa comisión nos vaya a reunir mañana, a las diez de la mañana, en el centro de emergencias 112.
Pero ya advierto que el Grupo Socialista no va a renunciar en cualquier caso a que esa comisión, a que esa comisión de expertos venga a estas Cortes y dé explicaciones en sede parlamentaria, que es donde corresponde.
Primero de todo, porque podrán tener acceso los medios de comunicación y conocer, al mismo tiempo que los grupos políticos, el resultado final de ese informe.
Y dos, porque ese informe no puede abstraerse ni del control, ni de la información de los parlamentarios.
Así que, asistiremos a esa reunión, pero ya le advierto que exigiremos que comparezca al menos para que nos contesten a las preguntas o dudas que nos puedan surgir cuando terminemos de leer el informe que espero mañana se nos entregue.

Muchas gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Barceló.

Senyor Torró.

El senyor Torró Gil:

Gràcies, senyor president.

Bé, paciència i transparència.
Paciència la que tenim els mitjans de comunicació, els ciutadans i els parlamentaris aguantant les preteses explicacions que des de la conselleria mos donen en totes estes coses.
I transparència zero, zero, perquè només fem que demanar contractes i fer preguntes, i ni se'ns donen els contractes ni se'ns contesten les preguntes.

Hi ha una cosa que li poden pegar moltes voltes, però que no expliquen mai.
De 2010 a 2011 hi va haver una retallada en els mitjans de prevenció i extinció d'incendis.
450 persones com a mínim en el còmput general de l'any.
I ara vostés han d'explicar: això ha tingut incidència sobre la política de prevenció i extinció d'incendis forestals?
Sí o no?
I tant si la resposta és sí, com si no, han de donar explicacions.
Perquè si no ha tingut cap incidència fins a 2011 estàvem tirant els diners, tirant-los.
I si hi ha hagut una incidència, han d'explicar quina incidència ha tingut.
Perquè no pot ser que no n'haja tingut cap.

El tema de l'incendi d'Aiora.
Jo no li he dit res de tres cridades ni de res.
Simplement li he dit que els bombers van.
.
.
-a mi també m'ho han dit, perquè a voltes confon, val-.
Jo el que li dia és que els bombers que estaven camí de l'incendi es van tirar arrere, es van tirar arrere, després no sé si tornarien o no.
En eixe moment van tirar arrere.

I els protocols, no ho diem mosatros, eh?
, ho diu la Diputació Provincial d'Albacete, en notícies en la premsa.

I hi ha alguna cosa, i això no m'ho ha contestat, de fallar en els protocols.
Perquè jo li torne a dir el mateix que he dit abans, perquè vosté es veu que quan les coses no li convenen per una orella li entra i per l'altra li ix.
Com és possible que els incendis de caràcter rural no tinguen una resposta immediata com si foren de caràcter forestal?
Jo no ho puc entendre, jo no ho puc entendre.
No ho puc entendre.

I, per tant, el que estem dient-li ací és que estan fallant els protocols.
Revisen-los.
No té sentit el que va passar en Aiora, que es bote foc un camp que estava sembrant-se, que no acudisquen les brigades forestals i que els bombers que venien d'Albacete se tiren arrere.
I això de poc o molt va influir que eixe incendi fóra l'incendi més gran que hem tingut este estiu en tot el país.
I això per a vostés, és que, vaja, ací a l'únic que ve ara és a justificar-se.
No ha explicat res, eh?
, perdone.
Ve a justificar-se.

Del tema de la llei i del tema este de la reforma de la llei del Codi penal, jo li dic que això no aprofitarà perquè no hi hagen incendis forestals.
Ho dic, no aprofitarà perquè hi hagen incendis forestals.
Aprofitarà en tot cas perquè alguns responsables dels incendis forestals, si els troben al final, que eixa és l'altra, tinguen, paguen més o tinguen més (inintel·ligible) .
.
.
pel que estan fent, val?
Però caràcter dissuasori no en tindran.

En canvi, vostés estan permetent.
.
.
, no estan permetent, estan donant ales a l'extracció de fusta de les zones cremades.
A banda que s'ha fet d'una forma absolutament bèstia, i jo he estat present en eixes zones d'extracció i veient com la maquinària el que fa és destrossar i fer.
.
.
no inviable, però molt difícil la regeneració a curt termini del terreny incendiat.
A més d'això el que estan generant és un incentiu.
Quan més bosc es creme, més fusta es podrà extraure.
Ah, no!
Diga'm que això és mentida!
Nou extraccions de fusta en els incendis de l'any passat.
Li puc ensenyar fotos, eh?
Nou extraccions de fusta.

Li he preguntat una cosa, que tampoc la respon, ni ara ni mai.
El deute amb Tragsa, quant li deuen?
Quant van a pagar-li?
I quina relació té això amb els retalls que estan patint-se quant els incendis forestals?

Ací s'han dit moltes coses, que no hi ha hagut retall.
Enguany mateixa, només en bombers, 22 milions d'euros.
Aixina és que no és de veres tampoc això.
Clar que no, senyor!
Està en els pressupostos, però vostés neguen l'evidència.
A mi em fa gràcia, perquè vosté ha dit abans una frase: «Cuando alguno sabe que está mintiendo, se lo tiene que hacer ver.
» Senyor Castellano, crec que l'ha traït el seu subconscient, eh?

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Torró.

Senyor Ponce, del Grup Compromís, té la paraula.

El senyor Ponce Guardiola:

Gracias, señor presidente.

Bien, señor Castellano, yo cuando le hablaba de descargas eléctricas, de problemas en tendidos eléctricos, no me refería al mantenimiento estándar que se hace, me refería a si está en previsión algún tipo de normativa para evitar esos accidentes.
Y si quiere le concreto.
Ya lo hice una vez en comparecencia suya.

Hay medidas de seguridad reforzada en ciertos tendidos eléctricos, que los nuevos normalmente las llevan.
Los viejos no.
Entonces, va en ese sentido, ¿eh?
Hay varios sistemas de reforzar esa seguridad, pero no se están implementando generalizadamente y me gustaría si están trabajando en esa línea.
No en lo otro, que ya supongo, porque es una normativa vieja y tal.

Yo me ratifico, obviamente, en la valoración global, que es que… sí, el año pasado fue muy malo y fue un desastre, una catástrofe.
Este año ha sido bueno y ha habido suerte, y aun así hemos tenido algunos incendios que se han ido de las manos.
Y sus datos lo confirman, sus datos lo confirman, ¿eh?
Y se ha aumentado, han bajado el número de incendios, y sobre todo ha sido por negligencia, y es porque la gente está más concienciada, sino hago otra interpretación.
Pero si bajan considerablemente las negligencias es porque la gente es más concienciada o hace menos imprudencias.
No hay otra.
¿Y por qué este año y no en toda la década?
Ha sido sustancialmente menor el número de negligencias.

Por tanto, me ratifico en que ha aumentado la concienciación por el desastre del año pasado.
Y me ratifico en que la superficie quemada este año ha sido por las buenas condiciones climatológicas.
Y, por tanto, me tengo que ratificar en lo que venimos diciendo los últimos años, que es que dependeremos, seguiremos dependiendo de las condiciones climatológicas y estaremos vendidos en circunstancias desfavorables.

Porque usted nunca ha concretado cuál es la diferencia en los medios de extinción y en la respuesta cuando estamos en alerta 3 de cuando no estamos en alerta 3.
Esa pregunta se la hice el año pasado varias veces, y tal.
Sí, la diferencia entre cuando hay alerta 3 y cuando no.
En lo que es la respuesta en los medios de extinción, en los sistemas de vigilancia, que algo de eso ha comentado, ¿eh?
Pero, obviamente, en alerta 3 es cuando si se inicia un incendio o se para rápido o se nos va de las manos, como bien se dio el año pasado; e incluso usted dice que actuaron rápido, y aun así se les fue de las manos.
Pero eso quizás en el primero que no fue tan rápido.
Desde luego en el de Andilla no fue tan rápido como ustedes dicen, por mucho que hayan ratificado una y otra vez.

Por tanto, ya que hemos visto que la concienciación es fundamental, le pregunto, y le he preguntado antes, y no me ha contestado, qué nuevas medidas de concienciación ciudadana piensan tomar.
Aparte de la campaña y aparte de las prohibiciones en áreas recreativas, le pregunto si hay nuevas medidas en previsión.
Quizá hayan surgido del comité de expertos o quizás las lleven en mente porque sí, o quizá porque se las hayamos sugerido.

Bien, dice que no son relevantes los datos de incendios en vertederos, ¿eh?
Pero, bueno, creo que la portavoz del Partido Socialista ha mencionado el dato y creo que ahí se había pasado de 4 a 12, si me equivoco me corrigen, es el triple.
Entonces, aunque sea insignificante en el número global, es un 300% más, por tanto, quizás es una tendencia que nos tenga que enseñar pues nuevas medidas.

Bien, también una gran duda, que nunca responde, es… bueno, habla de 94 millones de euros y 11.
000 efectivos.
¿Ese desglose de los 11.
000 efectivos nos lo podría dar alguna vez?
O la señora Marcos, que tanto lo dice, ¿eh?
¡Porque 11.
000 efectivos…!
Sí, sí, los 11.
000, en persona.
(Veus)

Bien, puede ser que existiera… No, uno a uno no, por grupos… No.
.
.
o sea, a ver, yo esto lo veo muy serio, ¿eh?
El año pasado hubo muertes por este tipo de cosas.
Y ahora estamos haciendo bromas aquí.
Señores del Partido Popular, por favor, ¿eh?
, un poquito de seriedad.

Ha comentado que sí que hay una brigada en Ayora, pero no ha comentado si es verdad o no que una brigada de Casas de Madrona, que ha funcionado históricamente ha dejado de existir.
Yo creo que es lo que yo le estoy comentando.

Por otro lado, las afirmaciones respecto a lo de Siete Aguas… ¡Uy!
Bueno, no quería… Bueno, vale, sí.
Respecto a lo de Siete Aguas no ha dicho cuál ha sido el problema, por qué no estaba operativa la base, cuándo se solucionó y por qué.
Si son tan transparentes y tienen la información, dígannoslo.
Porque usted viene aquí y nos da muchísimos datos, pero se va por contestar dos terceras partes de las preguntas que hacemos.
Y a lo que contesta.
.
.
, mmm.
.
.
, bueno, ahí ya podemos discutir.
Pero no contesta a la mayor parte de las preguntas que hacemos.
No, pues yo no le veo ninguna gracias, señor Castellano, no le veo ninguna gracia.

Fue el presidente de la Diputación Provincial de Albacete, don Francisco Núñez, quien aseguró que falló el protocolo sobre extinción que se activó… con el tema del incendio de Ayora.
Y situó el error en el mando único de la Comunidad Valenciana.
Palabras textuales, según la prensa -igual se lo han inventado todo, ¿eh-, La Vanguardia de Castilla-La Macha, 4 de septiembre.
Palabras textuales: «Entendemos que la Comunidad Valenciana pudo equivocarse y que pudo fallar el protocolo, ha dicho Núñez, quien ha asegurado que fue el mando único establecido en dicha comunidad autónoma el que ordenó a los bomberos de Almansa y del Servicio Provincial de Extinción de Incendios de Albacete, que regresaran a sus puestos cuando se desplazaban hasta el punto de origen del incendio en Ayora, muy pocos minutos después de lo que todavía era un conato.
»

Entonces, nosotros no nos hemos inventado nada.
Si esto es falso, y usted lo acaba de decir, pues lo ratifica.
Pero, bueno, parece ser que hay unas declaraciones en un pleno de la diputación del presidente de su partido en la provincia de Albacete.
Vale.
Si es falso… No nos lo hemos inventado, lo hemos sacado de la prensa y damos por hecho que si son palabras textuales, marcadas entrecomillas, más o menos obedece a la verdad.
Lo mismo que supongo que los señores de la prensa si sacan de hoy algunas palabras y las entrecomillan, obedecerán a la verdad.
O ¿está poniéndolo usted en duda también?
Es que, claro, uno ya…, hay muchas cosas que no entiende.

Bien.
Y, por supuesto, por supuesto -y yo lo he dicho multitud de veces-, se está llamando a gritos a seguir quemando el monte arbolado, además el arbolado -el no arbolado, da igual, porque de ahí nadie va a sacar nada-, pero del monte arbolado, claro que van a sacar beneficios.
O sea, es un absoluto despropósito porque esa biomasa que se está saqueando -y ratifico, saqueando- de las montañas de la serranía y de la zona de Cortes y tal, está yendo triturada como biomasa a Italia.
Es un absoluto despropósito.
Son cuatro perras lo que llega a los ayuntamientos, unos miles de euros, cuatro perras, y el resultado es esto, el resultado es esto, pero en cada una de las montañas en las que están trabajando.

¿Usted ha pasado por allí, señor Castellano?
Y ¿le parece bonito, le parece fantástico ver autopistas que suben todas las montañas?
Si usted camina, verá que donde no hay autopista hecha por la maquinaria pesada, donde no, hay una regeneración natural espectacular.
El pinar era adulto y hay cientos, miles de pinos, y los matorrales están rebrotando, y las hierbas están creciendo.
Y donde hay esto, lo que hay es una erosión salvaje.
El problema más grave del terreno forestal valenciano es la erosión y la desertificación.
Y estas medidas fomentan la erosión y la desertificación.
Y además, fomentan los incendios.
Porque hay una normativa que dice que nadie debe lucrarse de los incendios.
Sin embargo, con una salvedad del artículo no sé qué de esa normativa, ustedes… Ustedes, no.
Yo he señalado, y tristemente hay que señalar, a los técnicos responsables de conselleria, que aconsejan la extracción de esa madera.
No tiene ningún sentido.

Los expertos, los expertos en regeneración natural -no hablo de prevención ni extinción de incendios-, los expertos en ecosistemas mediterráneos, dicen que no hay que entrar en el monte en al menos dos años para ver la regeneración natural.
Y después ya se estudiará la medida.
En el caso de que se saque la madera, hay que dejar un montón de pies dispersos para favorecer esa regeneración natural.
Y ustedes no hacen nada de todo eso.

Por eso, siempre exigimos y abogamos por una nueva política forestal más ecológica, que tenga más en cuenta nuestros ecosistemas y que tenga en cuenta lo que le he dicho antes, el riesgo más grave de nuestras montañas es la erosión y la desertificación.
Y si usted se acerca hacia las montañas de Chulilla o hacia las montañas de Andilla, que yo las veo todas las mañanas, se le caerá supongo que el corazón al suelo, porque se ven blancas.
Y eso significa que ahí ya no hay suelo, no hay suelo.
Entonces, ¿cuál va a ser la regeneración ahí?
Pues ya veremos.

Bien.
Bueno, yo he hecho unas cuantas preguntas, espero que me conteste a algunas de ellas.
Y si no, pues, bueno, seguiremos preguntando, que ya casi, casi estamos…

¡Ah!
, bueno.
No.
Una cuestión última, una cuestión última.
Se ha mencionado que los agentes medioambientales forman parte del dispositivo y que el mando único oye a todo el mundo y actúa como considera más conveniente.
Y a mí eso me parece perfecto, que oiga a todo el mundo y actúe como considere más conveniente, pero no oye a todo el mundo, no oye a todo el mundo.
Los agentes medioambientales están arrinconados.
Son los mayores conocedores de nuestro territorio forestal y están arrinconados, los tienen abandonados.
Hay un listado de petición de medios de hace año y pico, que, bueno, los sindicatos acercaron a la conselleria y no se ha cumplido nada de todas esas necesidades.
La inmensa mayoría de los vehículos no pueden estar en un incendio forestal porque tienen más de quince años.

Entonces, los agentes medioambientales no son escuchados en los incendios, deberían ser más consultados.
Lo mismo que los expertos…, los mayores del lugar, los que conocen perfectamente el territorio.
Lo digo porque en el incendio de Ayora ha sido una de las principales críticas, que no se ha consultado ni a agentes medioambientales ni se ha tenido en cuenta la opinión de voluntarios forestales, conocedores de caminos por uso de temas agrícolas o ganaderos… No se les ha hecho ningún caso.
Y, bueno, si usted dice que sí que escuchan a todo el mundo, quíteme la razón, pero deme algún argumento.

Gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Ponce.

Senyor conseller, per a acabar el debat.

El senyor conseller de Governació i Justícia:

Gràcies, senyor president.

Señora Barceló, a mí no me molestan en absoluto sus críticas.
Al contrario.
Ya sabe que, además, le tengo un gran aprecio personal y que siempre que me requiere le atiendo, además, muy gustosamente.
Y ni mucho menos pretendo que venga aquí a alabarme o a hablar bien de mí, porque eso me preocuparía mucho y seguramente me perjudicaría.
Por lo tanto, no me gustaría eso.

Le he dicho… Dice: «Lo de Siete Aguas.
.
.
» Ya le he dicho, por un tema de seguridad de pistas.
¿Por qué?
Porque cuando hay el menor indicio de que puede haber algún tipo de inseguridad en situaciones de riesgo, cuando estamos hablando en ese sentido que puede afectar a profesionales o a personas, se tiene que realizar esa cuestión.
Y así se dice, porque técnicamente así se conminó.
Y, por tanto, es lo que hay que hacer.
Usted, además, tiene toda la información, porque ha leído perfectamente, en muy buen español, el pliego y lo sabe perfectamente lo que hay y qué le corresponde a cada uno.
Por tanto, no sé a qué viene la pregunta.

Usted habla de la gestión.
Mire, la gestión son los resultados.
Es como cualquier empresa.
La gestión son los resultados.
Y (veus) los resultados son buenos o son malos según la gestión que se realice.

Usted ha dicho que la reforma del Código penal no era suficiente.
Y yo le he dicho en primera intervención que coincidía con usted, que la reforma del Código penal es una cosa más dentro de las políticas transversales que se tienen que realizar en materia de prevención y extinción de incendios.

Habla usted de VAERSA.
Es decir, VAERSA… Y habla usted de que se ha recortado…, los ERE en materia de prevención y tal.
En materia de prevención, los ERE, que son del año pasado y de este año de la empresa pública, no ha recortado en materia de prevención absolutamente ninguna encomienda.
O sea, la encomienda de prevención en incendios forestales no ha sido recortada por el ERE de VAERSA.
Se lo diré a la activa, por si no lo entendía por la pasiva.
No, no ha habido ningún recorte en la encomienda de prevención de incendios en la empresa VAERSA.

Usted habla de la comisión de expertos.
La comisión de expertos, debido a la envergadura, debido a la dureza de los incendios del año pasado, este gobierno y este conseller dijo que, evidentemente, había que analizarlos de una manera especial y creó una comisión de expertos que ha trabajado de una manera muy exhaustiva, como espero que reconozcan ustedes mañana, cuando se les explica.

Y ustedes dicen: «No, me parece muy bien que se reúnan…».
Yo mañana reúno a los portavoces de esta comisión oficialmente en el Centro de Coordinación de Emergencias, como he hecho siempre, como hice también después de los incendios, que eran más importantes de lo normal y reuní a todos los grupos parlamentarios y reuní a los alcaldes y portavoces en la oposición de todos los municipios.
¿Dónde?
En el Centro de Coordinación de Emergencias, que es la política que se ha hecho siempre y que vamos a seguir haciendo.

Usted dice: «Bueno, no será suficiente que sea en el Centro de Coordinación de Emergencias, que también sea aquí en la comisión.
» Ustedes lo que quieren es ruido, pero me parece muy bien.
Si quieren que vengan a la comisión, pues vendrán también a esta comisión.
No hay ningún problema.
Ustedes no quieren información, ustedes quieren ruido, porque si quisieran información, mañana se les va a dar información oficial, por los que se lo tienen que dar y en un centro… ¿Que usted quiere que vengan a esta comisión?
Pues no se preocupe, yo no tengo ningún inconveniente de venir a esta comisión una o mil veces y de hablar de esto o de lo que usted quiera.
No tengo ningún problema.
Al contrario, al contrario.

Por tanto, creo que se ve claramente que ustedes no buscan información, ustedes lo que buscan es el lío y que se hable, y el no sé qué.
Pues muy bien, hablaremos de lo que ustedes quieran.

Señor Torró, ya le he dicho que tenemos bomberos voluntarios, que tenemos brigada en Ayora… Pero ha dicho una cuestión, una cuestión que sí que quería aclarársela.
Decía que por qué en los incendios de carácter rural no se actúa ni de manera inmediata ni se mandan medios.
(Veus) Bueno, yo me he tomado nota de que en los incendios de carácter rural no se actúa como en los incendios forestales.
(Veus) Se lo explico, se lo diré de otra manera.
Por si yo le he interpretado mal, usted me disculpa.
El despacho automático.
Hay un despacho automático que sale y muchas veces incluso es humo, o es viento o lo que sea, porque sale el despacho automático, que esta comunidad autónoma fue el primero en implantar en España y que luego todas las comunidades autónomas…

Por tanto, hay un protocolo que está actuando perfectamente en los incendios rurales, perfectamente en los incendios rurales y que está actuando perfectamente en los incendios forestales.
Es más, cuando estamos hablando del 84% de conatos en incendios forestales y en incendios rurales… (El senyor Torró parla amb el micròfon desconnectat)

El senyor president:

Senyor Torró, senyor Torró, per favor.

El senyor conseller de Governació i Justícia:

Se lo he explicado yo muy fácilmente.
La llamada inicial en el 112, que lo he explicado fácilmente, es por un incendio de una cosechadora que estaba cosechando en un campo rural.
Y, por tanto, se aplica ese protocolo, como no puede ser de otra manera, como no puede ser de otra manera.
¡Si se lo he explicado claramente!

Y, por tanto, yo creo que en el nivel de eficacia de extinción que hay, cuando más del 84% de los incendios son conatos, evidentemente, creo que cualquier palabra está ya de sobra de lo que se pueda explicar.

Dice… Es que si vengo a explicar y explico la gestión, que es lo que estoy haciendo, mal; si no lo explico también.
Si doy datos y estadísticas, mal; si no las doy, también.
Si doy, porque doy las que quiero; las que no quiero… Da igual.
Es decir, hagas lo que hagas y digas lo que digas, es exactamente igual.
Yo no tengo que justificarme aquí absolutamente de nada, entre otras cuestiones, porque en esta campaña no tengo que justificarme de nada y en la otra, tampoco.
Se dan las explicaciones que se tienen que dar y se hace el trabajo responsablemente que se tiene que hacer.
Y, por tanto, si usted entiende la política como una justificación, allá usted.
Yo la entiendo como una responsabilidad.
(Veus) Yo no, usted.
Yo la entiendo como una responsabilidad, no como una justificación.

El senyor president:

Senyor Torró, senyor conseller…

El senyor conseller de Governació i Justícia:

Si me deja hablar, porque, claro…

El senyor president:

Senyor Torró, per favor.

El senyor conseller de Governació i Justícia:

Muchas gracias, señor presidente.

En el tema de Ayora, me lo puede decir varias veces.
Es decir, nosotros no hacemos volver a nadie, de ningún medio, ni de Castilla-La Mancha ni de ningún sitio.
Es que eso sencillamente no es verdad, no es verdad.
Y, por tanto, podrá decir quien quiera lo que quiera.
Todas las llamadas son grabadas en el 112, están ahí y los tiempos están ahí.

Por tanto, en ese sentido, no solamente tranquilidad y (inintel·ligible)…, toda la del mundo, sino que además se han hecho las cosas como correspondían hacerse y como se tenían que volver a hacer si volviera a ocurrir un hecho exactamente de las mismas características.

Habla usted también del tema de Tragsa, creo que se me había pasado anteriormente en el señor Torró de contestarle.
Es decir, nosotros estamos cumpliendo religiosamente todos los pagos con Tragsa.
Y de hecho, no hay ningún tipo de problema en ese sentido, sino todo lo contrario.
Hay…

El senyor president:

Senyor conseller, un moment.

Esta presidència al llarg de tot el debat ha segut magnànima en la qüestió de temps i tots l'han excedit en el que han estimat oportú.
Estem en el final del debat.
El senyor conseller s'ha excedit no tant com vostés.
S'està excedint en el temps que tenia assignat per a contestar-los a vostés.
No em reclamen que tinga un tracte diferent per al conseller que el que he tingut per a vostés.

Continue, senyor conseller.

El senyor conseller de Governació i Justícia:

Moltes gràcies, senyor president.

I, per tant, estem complint religiosament tots els pagaments i no n'hi ha ningun problema ni ningun incident, com vosté podrà comprovar.

Els 22 milions dels bombers de l'any 2013 es pagaran, com aixina estava establert.
Els de 2013 i els de 2014.
I, per tant, no tinga vosté ningun problema perquè aixina estava ja en la disposició addicional que se feu en els pressupostos.
I, per tant, en els ajustos preceptius se pagaran els 22 milions d'euros als bombers en l'any 2013, com se pagaran els 22 milions d'euros en l'any 2014.

Allò de la línia elèctrica, senyor Ponce.
Sí, mosatros estem treballant en eixa línia que vosté fea referència, entre altres qüestions perquè tenim convenis, com abans l'he informat, que van precisament en eixa línia que vosté mostrava la preocupació i que també és una preocupació que compartim en eixe sentit.

Coincidisc que (inintel·ligible) … és fonamental i que segurament la rebaixa que s'haja fet també en les estadístiques de les negligències siga la sensibilitat d'haver tingut un any molt dur en incendis forestals en l'any següent.
Jo crec que coincidisc que això puga ser aixina, evidentment.

Me dia vosté que no li conteste mai quan n'hi ha alerta 3 i alerta 2.
Jo crec que sí que li ho he contestat en altres ocasions, però li ho torne a explicar.
Quan hi ha una alerta 3, que se diu en la planificació de la campanya, a l'inici de totes les campanyes de prevenció i extinció d'incendis, a part de ficar nivell 3 en caps de setmana, en festes, en eixides i tornades en temes vacacionals, etcètera… ¿Què significa això?
Significa que se donen més hores de prevenció, més hores de vigilància i de prevenció aèria i terrestres, significa que n'hi ha una previsió de cremes agrícoles totals quan n'hi ha alerta 3.
Significa que els mitjans aeris han d'anar carregats de retardant i d'aigua quan fan la vigilància per a fer qualsevol descàrrega, qualsevol conat d'incendi que n'hi ha.
I significa reforçar els mitjans de prevenció i de vigilància quan n'hi ha una alerta 3.

Parlava vosté també de dos temes del senyor Ponce, dels temes dels voluntaris.
En el tema del voluntariat, que sap que n'hi han voluntaris que estan preparats, com són els bombers voluntaris, que han de fer una formació, que han de estar acreditats, que han de passar uns cursos a través de l'Ivaspe, o els de protecció civil, que han de fer també un curs d'homologació i una formació també a través de l'Ivaspe, i el que són els voluntaris a nivell general.
Mentres este govern siga el que és -espere que ho siga per molts anys-, els voluntaris no van a actuar d'una manera anàrquica en un incendi forestal.
Una cosa és donar la informació a la direcció del lloc de comandament avançat del que puga ser el coneiximent més directe del medi que poden tindre en les seues partides, en els seus termes municipals, etcètera, etcètera.

I una altra cosa és la participació a tot vent, com aixina moltes vegades se fa en un incendi.
Perquè la seguretat de les persones està per damunt de tot, i per tant, els voluntaris, evidentment que se compta amb les associacions i amb tot el món, però no per a tindre una participació directa en el tema de l'extinció.
Perquè no se va a permetre -i aixina li ho dic de clar- els voluntaris que no estiguen acreditats, que participen directament en l'extinció.
Una cosa és donar informació.
Una altra cosa és que d'una manera, com s'ha fet moltes vegades i se fa, se vaja a buscar un camí, buscar una font, buscar una bassa, buscar un punt d'aigua, el que siga, i s'acompanye a través d'un bomber o a través d'un expert a eixa persona.
Però una altra cosa és la participació directa en l'extinció, perquè crec que no s'ha de fer, perquè crec que és una temeritat.

El senyor president:

Señor conseller, vaya finalizando.

El senyor conseller de Governació i Justícia:

Acabe, si m'ho permet, en un minut.
Parlava vosté també, per últim, del tema tallafocs, que me l'havia deixat en la primera intervenció.
Molt ràpidament, gràcies senyor president.
Mire, els tallafocs, que vostés sé que estan en contra de la política de tallafocs, són unes infraestructures per a mosatros vitals i bàsiques, i que anem a continuar fent en el tema de tal.
Són subvencions prioritàries de la Unió Europea, per alguna cosa serà.
En Andilla -vosté ha fet referència i ha tret alguna foto, i alguna d'eixes fotos m'ha paregut vore que era d'Andilla, si no ho he vist mal- precisament se parà l'incendi gràcies a un tallafocs que se féu en l'any 2011, que s'acabà de fer en el novembre de l'any 2011, i són infraestructures mediambientals bàsiques per a la seguretat de tot el personal d'extinció d'incendis.
Per tant, mosatros, sí, li ho conteste clarament, perquè no me diga que no li conteste les coses, sí, anem a continuar amb la política de tallafocs, i eixos set milions i mig d'euros que han fet en infraestructures no sols per a tallafocs, una gran part evidentment són per a tallafocs, sinó que a més són per a pistes forestals, són per a camins rurals i són per a punts d'aigua, que són les infraestructures que tenim en prevenció.

Moltes gràcies, senyor president.

El senyor president:

Moltíssimes gràcies, senyor conseller, per la seua presència.

Senyories, s'alça la sessió.

La senyora Barceló Chico:

No, no, señor presidente, queda un punto del orden del día, que no ha sido retirado por este grupo y que fue presentado y consta en el orden del día.
Quien retiró su punto ha sido Izquierda Unida, que lo ha pospuesto, sobre infraestructuras judiciales.
Pero este grupo tiene un segundo punto sobre la comparecencia del señor conseller para conteste a las preguntas sobre Avialsa T-35 y Construcciones Taroncher.
No hay ninguna razón para que se suspenda esta comparecencia, esta comisión.

El senyor president:

Senyoria, quan vam convocar esta comissió, quedàrem en primer lloc que finalitzaria a migdia, i en segon lloc quedàrem que es vorien les dos acumulades, més la número 3, la compareixença de governació i justícia.
Cert és que esta segona s'ha retirat, però en funció del que es va quedar i conforme per part d'esta presidència se li va comunicar a la mateixa conselleria, eixes eren les compareixences que anaven a vore's.
.
.

La senyora Barceló Chico:

Perdone, pero eso.
.
.

El senyor president:

.
.
.
i per eixe motiu esta presidència per l'acord de la taula d'alçar la sessió a migdia i de la inclusió d'estes compareixences, que també a vostés se'ls va comentar i vam comentar amb vostés, que estes serien les que s'inclourien, per eixe motiu esta presidència ha alçat la sessió.

La senyora Barceló Chico:

Señor presidente, con la portavoz del Grupo Socialista usted no ha hablado, y a mí nadie me ha trasladado que el segundo y tercer punto no iban a entrar.
Precisamente, además, cuando el segundo cae.
Por tanto, en estos momentos le digo que si esta comisión se suspende, desde luego esta portavoz trasladará, como si estuviera aquí el conseller, nuestra… Haremos nuestra comparecencia, exactamente como si estuviera.
Si no está el conseller y no quiere contestar, pues no contestará.

El senyor president:

En primer lugar, esta comisión no se va a suspender.
S'alça la sessió, ha dit el president.
I en segon lloc, amb vosté no, amb el membre del seu grup que forma part d'esta taula es va parlar, i conseqüentment es va acordar les dos coses: primera, que es suspendria a migdia, i segon, que les compareixences que entrarien serien eixes.

La senyora Barceló Chico:

Migdia será las dos.
Es la una y veinte, y usted ha dilatado y ha permitido más tiempo del que nos tiene acostumbrados, porque usted además lleva a rajatabla los tiempos, y usted en esta última intervención del señor conseller le ha permitido que hablara más del doble que al resto.
No tenemos cronómetro (remors), hemos venido a esta.
.
.
Por favor, no se exalten.

El senyor president:

Per favor, deixen parlar a la senyora diputada.
Per favor.

La senyora Barceló Chico:

Puedo perfectamente dirigirme al presidente, no me dirijo a usted.

El senyor president:

Señora Barceló, continúe, manifieste lo que considere oportuno.

La senyora Barceló Chico:

No, no.
(Veus)

El senyor president:

Señora Marcos, por favor.

La senyora Barceló Chico:

Perdone, estoy hablando con el presidente, yo no estoy hablando con usted.
Estoy hablando con el presidente.

Quiero que conste evidentemente nuestra total oposición a que usted de esta manera levante esta comisión, porque hay tiempo suficiente para seguir trabajando.

El senyor president:

Insisto en que la comisión la he levantado de acuerdo con lo que en su momento acordó la mesa, donde hay un miembro de su grupo, y.
.
.
(se sent una veu que diu: «A mediodía sí, yo lo otro de los puntos, sí que se habló de los puntos en concreto, uno de ellos no entró.
.
.
»).
Eso es lo que se acordó efectivamente.

Señor Torró.

El senyor Torró Gil:

M'agradaria fer constar que -jo parle per Esquerra Unida- nosaltres no teníem ni idea que realment només anaven a tocar-se dos punts.
Per tant, això és una primera crítica que li faig a la mesa, que hauria de comunicar als portaveus de la resta de grups les coses que entre vostés es parlen, perquè ací crec jo que els membres del grup minoritari som tan membres de la comissió com el senyor president o com qualsevol altre membre.

I, en segon lloc, que vull dir que m'ha paregut descarada la tàctica d'allargar este punt de l'ordre del dia per a evitar-se parlar del segon punt de l'ordre del dia.
Segurament vosté ara em dirà que no, que no, que no, que no.
Dóna igual.
Jo ni tan sols vull que em conteste, simplement ho dic perquè conste en acta.

El senyor president:

Doncs, constarà en acta perquè ho ha dit vosté, però en absolut és certa la seua afirmació.
Alguna cosa més?

Senyor Ponce.

El senyor Ponce Guardiola:

Sí, yo agradecería que la mesa en el momento tenga conocimiento que se retira un punto nos lo diga al resto de grupos.
Yo me he enterado cuando he visto la carpeta, y la pregunta (veus) es por qué no ha empezado la comisión diez, diez y media, que es lo habitual en estas comisiones.

El senyor president:

Pues porque la mesa acordó a las once en su día, en primer lugar.
Y, en segundo lugar, a su grupo le habrán comunicado la retirada de este punto, supongo.
No es la mesa la que se lo tiene que comunicar.

Senyories, s'alça la sessió.

Senyora Marcos.

La senyora Marcos Puig:

Gracias, señor presidente.

Me parece indignante que se establezca un debate (veus), una vez alzada la sesión en esta comisión, (algú diu: «Eixa és la paraula justa, “indignante”, eixa és la paraula.
») sobre todo por parte de la diputada del Grupo Socialista que tiene un miembro de la mesa de la comisión representando a su grupo.
No tenemos por qué pagar justos por pecadores, que no haya diálogo entre los miembros del Partido Socialista, y creo que ha quedado bastante claro (rialles) que no existe ese diálogo.

Y, señorías, yo les rogaría que esta diputada, cada vez que se ha retirado algún punto o cada vez que ustedes han ajornat algún punto unilateralmente sin avisar, pues me gustaría que a partir de ahora ustedes también lo hicieran avisando.
Porque desde luego esta diputada se ha enterado en el mismo momento que ha entrado en la comisión de que Izquierda Unida había retirado un punto (veus), y yo me había preparado (algú diu: «Això és funció de la mesa.
») la intervención.

Señoras y señores diputados, ustedes reiteradamente, ustedes…

El senyor president:

Senyora Marcos…

La senyora Marcos Puig:

…reiteradamente ajornen punts en la mateixa comissió, i això és de veres, i esta diputada jamás ha dit res, i el Grup Parlamentari Popular ha segut sempre molt respectuós al respecte.

El senyor president:

Senyora Marcos…

La senyora Marcos Puig:

Nada más i moltes gràcies, senyor president.

El senyor president:

Moltes gràcies.

Senyories, s'alça la sessió.

(S'alça la reunió a les 13 hores i 27 minuts)