RTVV%2020220613HTML.html





Comissió de Radiotelevisió Valenciana i de l'Espai Audiovisual realitzada el dia 13 de juny de 2022.
Comença la reunió a les 10 hores i 36 minuts.
Presideix la diputada senyora Estefania Blanes León.
Reunió número 16.

La senyora presidenta:

Bé, molt bon dia a totes i a tots.

Si vos sembla, comencem aquesta comissió.

En principi, passarà llista la senyora secretària per vore si hi ha quòrum.

(La secretària passa llista per tal de comprovar si hi ha quòrum)

Moltes gràcies.

En primer lloc, el primer punt de l'ordre del dia és la lectura i aprovació, si escau, de l'acta anterior.
Si no hi ha cap inconvenient, s'aprova per… Senyora Merino ha alçat la mà?
(Veus) No.
¡Ah!
, disculpe, l'he vista… Val, doncs, s'aprova per assentiment.

Compareixença de la presidenta del Consell Rector de la Corporació Valenciana de Mitjans de Comunicació, senyora Mar Iglesias García, per a explicar i valorar la sentència de la Secció Segona de la Sala Contenciosa Administrativa del Tribunal Superior de Justícia que va anul·lar el nomenament de l'anterior directora general de la Societat Anònima de Mitjans de Comunicació, la senyora Empar Marco Estellés, sol·licitada pel Grup Parlamentari Vox Comunidad Valenciana (RE número 48.
805)

El senyor president:

I passaríem al segon punt de l'ordre del dia, que és la compareixença de la presidenta del Consell Rector de la Corporació Valenciana de Mitjans de Comunicació per a explicar i valorar la sentència de la secció segona de la sala contenciosa administrativa del Tribunal Superior de Justícia que va anul·lar el nomenament de l'anterior directora general de la Societat Anònima de Mitjans de Comunicació, la senyora Empar Marco Estellés, sol·licitada pel Grup Parlamentari Vox Comunitat Valenciana, amb número de registre d'entrada 48.
805.

Abans de començar, només dir que, bé, hi ha una resolució de la mesa, simplement per aclarir-ho perquè no hi haja malentesos.
Fins ara, nosaltres sempre havíem acceptat que vinguera qualsevol persona que vullguera assistir com a acompanyants, evidentment, i també com a públic.
No sempre han estat ací a esta sala, se n'ha habilitat una altra.
Ara hi ha una resolució de la mesa que diu que…, la interpretació d'un punt de la resolució per mesures covid és que no pot vindre públic.
I, per tant, hem hagut de dir-los a les persones que ho havien sol·licitat que no; sí als acompanyants dels compareixents.
I, bé, simplement perquè constara que eixe ha sigut el motiu i no és una decisió que hem pres unilateralment la mesa, sinó per aquesta resolució del lletrat major.

I, sense més, quan vullga, pot començar la seua compareixença.
(Pausa)

Doncs, quan estiga preparada la presidenta del Consell Rector, la senyora Mar Iglesias.

Quan vosté vullga.

La senyora presidenta del Consell Rector de la Corporació Valenciana de Mitjans de Comunicació:

Moltes gràcies.

Bon dia.

Comparec hui, a petició del Grup Parlamentari Vox, per a explicar i valorar la sentència de la secció segona de la sala contenciosa administrativa del TSJ que va anul·lar el nomenament de l'anterior directora general de la Societat Anònima de Mitjans de Comunicació.

El dia 11 d'abril de 2017, el senyor Pere Valenciano, qui optava a la direcció general d'À Punt Mèdia, va interposar un recurs de reposició contra el nomenament de la directora general de la SAMC, Empar Marco, davant el Consell Rector, que va desestimar-lo.

El 28 de febrer de 2018, el jutjat del contenciós administratiu número 5 de València declara la inadmissibilitat del recurs, perquè va considerar, segons la sentència, que el recorrent no estava legitimat per a interposar-lo.
Es va recórrer, en apel·lació, davant el Tribunal Superior de Justícia de la Comunitat Valenciana i aquest tribunal, en primer lloc, considerà que sí hi estava legitimat.
Una vegada el TSJ pren aquesta decisió, ja entra a considerar el fons de la demanda.

Pel que fa al fons del tema, el TSJ declara que concorre la causa l'anul·labilitat del nomenament de la directora general de la SAMC i dos són els motius utilitzats per la sala.
D'una banda, considera que dos membres de la comissió d'avaluació, la composició de la qual coincidia amb la composició del Consell Rector, incorrien en causes d'incompatibilitat i que, per tant, la decisió estava viciada.
Cal tindre en compte que el debat mediàtic sobre la incompatibilitat dels dos membres del Consell Rector es planteja després que ja ha sigut nomenada la directora general.
De fet, qui va interposar la demanda no ho planteja en el seu recurs inicial, sinó en l'acte de la vista, el 28 de febrer de 2018, quasi un any després de la interposició del recurs de reposició.

El recorrent també va denunciar una falta de motivació i arbitrarietat del procés de selecció.
La resposta del TSJ, quant a l'arbitrarietat, és que no es pot fer cap retret a la comissió d'avaluació perquè va establir els criteris generals respectant les bases de la convocatòria.
Segons la sentència, el recorrent es queixa que els projectes presentats pels concursants no foren valorats de manera col·legiada pels membres de la comissió, sinó de manera individual.
No obstant això, continua el text de la sentència, les actes presentades acrediten que es va deliberar i discutir en sessió, on participaren tots els membres del tribunal avaluador, amb puntuacions separades per cadascú, en relació a cada projecte presentat.

D'altra banda, el segon motiu que recull la sentència del TSJ és que el tribunal considera que el Consell Rector, quan resolgué el recurs de reposició, no va explicar de forma detallada la motivació de la puntuació atorgada a cada candidat o candidata.
És a dir, no és que no existira motivació en la decisió, sinó que, a l'haver sigut impugnat el nomenament, la comissió de valoració hauria d'haver explicat els motius de la puntuació de forma més detallada.
Cal assenyalar també que aquest argument no va ser formulat pel demandant, sinó pel mateix tribunal.

Per aquestes raons, el TSJ va acordar l'anul·labilitat del nomenament de la directora general de la SAMC el 17 de setembre de 2020.

El Consell Rector no compartia les motivacions de la sentència i va promoure un recurs de cassació davant el Tribunal Suprem, que no el va admetre en considerar que no hi existia un interés cassacional.
És a dir, considera que aquest tema no té una transcendència com per a admetre'l i no va entrar en el fons de la sentència.

Finalment, el 4 de maig de 2022, el mes passat, es declara la fermesa de la sentència i es requerix al Consell Rector de la Corporació Valenciana de Mitjans de Comunicació perquè l'execute.

En resposta al requeriment, el Consell Rector comunica al jutjat que la directora general va cessar en el càrrec el 8 de març de 2020, és a dir, abans que el TSJ declarara la nul·litat del seu nomenament el 17 de setembre d'eixe mateix any.

I aquest és el relat dels fets que han conduït a la sentència que declara l'anul·lació del nomenament de l'anterior directora general.

La Llei 6/2016, del 15 de juliol, en l'article 22 establix que la proposta de la direcció general correspon al Consell Rector, que convocarà el concurs públic corresponent perquè presenten la candidatura els professionals de l'àmbit de la comunicació que acrediten mèrits suficients per a exercir aquesta comesa i que procedirà a seleccionar, entre totes elles, una persona per una majoria de tres cinquenes del Consell Rector, la candidatura de la qual trametrà perquè comparega davant de la comissió competent de les Corts que, en la forma que determinen, ha de valorar-ne la idoneïtat per al càrrec i aprovar o denegar aquesta proposta.

En la petició de compareixença, se'm demana, a més d'una explicació que acaba de fer, una valoració de la sentència.
En el cas que ens ocupa, estem parlant de les decisions que ha pres el Consell Rector.
Com a presidenta en funcions, he de dir que les decisions que es prenen al si d'aquest òrgan s'adopten d'una forma col·legiada i que no fem cap valoració de la sentència, que mereix tots els nostres aspectes, tot i que no compartim les seues motivacions.

Reitere que es va denunciar una falta de motivació i arbitrarietat del procés de selecció.
La resposta del TSJ, quant a l'arbitrarietat, és que no es pot fer cap retret a la comissió d'avaluació perquè va establir els criteris generals respectant les bases de la convocatòria.
D'altra banda, aquesta sentència no té cap conseqüència, ja que, en el moment en què es va dictar, la directora general ja havia cessat en el càrrec.

Estic a la seua disposició per a qualsevol dubte pel que fa a aquest tema.

Moltes gràcies per la seua atenció.

(Ocupa la presidència el vicepresident de la comissió, senyor Fernando Llopis Pascual)

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies, senyora Iglesias.

En principi, és el portaveu del Grup Parlamentari Vox Comunidad Valenciana.
Sis minuts per a fer la interpel·lació.

Quan vullga, senyor Pascual.

El senyor Pascual Pérez:

Sí, muchas gracias, señor presidente.

Señora Iglesias, buenos días.
Gracias por su comparecencia.

Mire, desde mi grupo parlamentario, el Grupo Parlamentario Vox, hemos solicitado su comparecencia como presidenta del consejo rector de la corporación precisamente ante este varapalo judicial que la cadena pública valenciana sufrió, como usted bien ha comentado, en septiembre del 2020, mediante la sentencia de la sección segunda de la sala contencioso-administrativa del Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana, donde anulaba el nombramiento de la anterior directora de la sociedad anónima que, como saben ustedes y se ha comentado, es Empar Marco Estellés.

Esto, para mi grupo parlamentario, es algo de suma gravedad porque esto lo que denota es que, desde la cadena pública, que recuerdo que nos cuesta 80 millones de euros cada año y que es un agujero incesante de lapidación del dinero público, se puso al frente de la sociedad anónima a la que no era la mejor de los aspirantes al puesto.
Es decir, ustedes cometieron una cacicada más en la cadena pública y pusieron a la persona que ustedes querían poner por cuestiones entiendo que únicamente políticas, pero que usted, en su comparecencia, pues, bueno, aquí, al final, no ha querido entrar en el fondo de esta cuestión.
Por lo menos, nos gustaría que, desde mi grupo, pues, ya que estamos luchando para evitar precisamente este tipo de atropellos, pues, nos gustaría que nos aclarase el porqué el consejo rector nombró a Empar Marco, en vez de a alguno de los otros aspirantes al puesto de director general.

Lo que la sentencia del Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana arroja es que no hubo ni limpieza ni transparencia en el desarrollo de este proceso de selección y esto es algo que se observa de forma recurrente en estos gobiernos caciquiles.
También arroja que existía causa de incompatibilidad en dos de los miembros de los componentes de la comisión que efectuaron los procesos de evaluación de los aspirantes y que no dieron justificación de las puntuaciones que iban otorgando a los diferentes candidatos.

Además, se daba el caso de que dos de los miembros del consejo rector incurrían en incompatibilidades manifiestas.
Por ejemplo, uno de ellos incurría en esta incompatibilidad por estar directamente relacionado, por tener familiares de primer grado con una empresa audiovisual; el otro, directamente, pues, era una persona que era secretario general de la federación del sindicato UGT, cuando la ley establece, en su artículo 15.
4, que la condición de miembro del consejo rector es incompatible con cualquier vinculación directa o indirecta a través de personas vinculadas a familiares de primer grado de consanguineidad y matrimonio o relación análoga a empresas audiovisuales.
También indica que la condición de miembro del consejo rector es incompatible con el ejercicio de cualquier cargo de elección o designación política y con el ejercicio de funciones de alta dirección en partidos políticos u organizaciones sindicales o empresariales.

Por lo tanto, ustedes aprobaron la ley audiovisual valenciana en 2016 para, acto seguido, saltársela.
Son ustedes, directamente, un auténtico esperpento, unos auténticos enemigos de la democracia porque ustedes se creen, precisamente, que están por encima de la ley.
Y, señora Iglesias, no es así.

Lo que ha quedado constatado es que ustedes han creado y utilizado la televisión pública valenciana, que pagamos todos, que nos cuesta 80 millones, con el único objetivo de tener un chiringuito con el que enchufar a determinadas personas.
Lo que lamentamos, desde mi grupo parlamentario, es que esta anulación del nombramiento de Empar Marco llegó meses más tarde del cese de la señora Marco.
Como usted ha indicado, en fecha del 8 de marzo del año 2020.

Una señora que nunca debió estar en ese cargo ni debió enriquecerse durante tres años con el dinero de todos los ciudadanos.
Y usted, como miembro y máximo representante del consejo rector, debería asumir algún tipo de responsabilidad en vez de venir aquí a decirnos como que no ha pasado nada, ya que como se fue antes de la sentencia, pues aquí paz y después gloria.

Así que díganos, señora Iglesias, ¿la corrupción política está bien?
Porque esto es lo que se desprende aquí y esto es lo que ha pasado aquí: pura corrupción política, por la que todo el consejo rector, a nuestro entender, debería dimitir en bloque.
Pero no lo hicieron y no lo van a hacer, porque el consejo rector, además, decidió instar a la Abogacía de la Generalitat para que recurriera la decisión del tribunal superior de justicia que anuló dicho nombramiento.
Vamos, el mismo modus operandi que cuando les condenan por dejar vendidos a nuestros sanitarios en plena pandemia y ustedes recurren la sentencia.

Así que, ¿dónde está ahora Empar Marco?
Porque esta es la pregunta que se van a hacer los ciudadanos.
Porque, claro, la cesan y ¿dónde queda Empar Marco?
Pues el gobierno de Ximo Puig no ha tardado mucho en encontrarle un nuevo techo, en darle acogida.
Sin duda alguna, este gobierno del tripartito tengo que reconocerles que de verdad cuidan muy bien a los suyos, cuidan muy bien a su gente, cuidan muy bien a la familia.

Desde hace un año, aproximadamente, es miembro del consejo audiovisual valenciano y desde hace dos meses fue nombrada nueva jefa de gabinete de la presidenta de la Academia Valenciana de la Lengua -la AVL-, Verónica Cantó, donde la señora Marco cobra una retribución de 53.
762 euros anuales.

Es decir, por ir resumiendo, y ya finalizo, la política botánica del Partido Socialista, de Compromís y de Podemos es de enchufe a enchufe y de chiringuito en chiringuito.

Muchas gracias.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias, señor Pascual.

És el torn de la portaveu d'Unides Podem.
Senyora Blanes, quan vullga.

La senyora Blanes León:

Moltes gràcies, president.

Senyora Iglesias, jo crec que sempre està bé donar explicacions, i jo crec que vosté sempre ha mostrat la seua disponibilitat per a vindre ací a parlar de qualsevol cosa, però està clar que si la pròpia inadmissió del recurs ja diu que no s'admet el recurs que presenta el Consell Rector precisament perquè no ha tingut cap rellevància i tal, entenem que és possible que aquesta compareixença tinga poc sentit en aquest moment.

Després, dir-li que és evident que la directora general d'aleshores, Empar Marco, ara mateix ja no ocupa aquest càrrec i, per tant, les conseqüències que poguera tindre o no aquesta sentència…, no sé, volia preguntar-li quines podrien ser, però entenc que poques o cap.

I després, jo, pel que estic escoltant i pel que he llegit en la sentència, no té res a vore… la intervenció anterior amb la realitat…, o siga, al treball i al nomenament de la directora general de la senyora Empar Marco no s'ha qüestionat en cap moment.
Simplement s'ha posat de rellevància que dos dels membres d'eixe consell rector podien incórrer en… incompatibilitat (veus) -gràcies, senyor Pascual, pel seu apunt-.
Però dir-li que entenc, i li voldria preguntar, els membres del Consell Rector eren coneguts anteriorment -entenc- i, per tant, jo crec que si es coneixia la possibilitat d'eixa incompatibilitat i no es va posar en qüestió la seua idoneïtat prèviament, no entenem…, o m'agradaria preguntar-li quin sentit té que a posterior es faça açò.

I, després, molt concret, el tribunal ja ha donat per tancat aquest cas, ja ha donat la sentència com a ferma i diu que s'ha d'executar la sentència.
Què significa executar la sentència?
, m'agradaria preguntar-li.
Què és el que ha de fer ara mateix el Consell Rector?
Què és el que han de fer vostés per tal d'executar la sentència?
I quines seran les accions concretes per a eixa execució i quin sentit té a partir d'ara?

Però jo, de tota manera, m'agradaria preguntar-li això, si es va entrar a qüestionar en algun moment de la sentència el treball o les decisions que es prengueren en el seu moment per la direcció general.

Moltes gràcies.

(Ocupa la presidència la presidenta de la comissió, senyora Estefania Blanes León)

La senyora presidenta:

Quan vosté vullga, senyor Llopis, té tres minuts.

El senyor Llopis Pascual:

Muchas gracias.

Aquí, la verdad, después de haber escuchado su detenida y concreta intervención, señora Iglesias, yo la verdad es que me quedo un poco con la sensación esta del ingeniero, ¿no?
, de que nosotros siempre intentamos mirar al futuro, y esta cosa es mirar al pasado.
Es decir, ¿cómo puedes cambiar el pasado?
Y creo que hasta ahora lo que nadie ha conseguido, que yo sepa, es cambiar el pasado.

Yo entiendo que ha habido una serie de errores o, por lo menos, los jueces dicen que ha habido una serie de errores a la hora de un nombramiento, y eso parece evidente.
O no podemos, en principio, discutirlo, porque no se ha recurrido y ya está.

Entiendo -y esto también me gustaría decirlo- que si la señora Marco en el momento en que llegó a la sentencia hubiera sido directora general se le tendría que haber cesado en ese momento, entiendo eso.
Sí que me gustaría que me lo hubiese contado… O, bueno, por lo menos, cuando se inadmite el recurso.

A mí me gustaría centrarme más en…, creo que hay que reconocer que se han hecho mal las cosas.
Los jueces dicen: «Se han hecho mal las cosas».
Pero no se pueden cambiar.
Se han cometido errores, no se pueden cambiar.
Y mi pregunta sería: ¿qué se debe hacer para que esto no vuelva a pasar?
Que para mí es la clave, porque tenemos una ley que pone casi más pruebas a los que quieren ser consejeros de la corporación que a Hércules.
Es decir, es bastante complicado y limita bastante que determinados profesionales puedan formar parte de ese consejo rector y que en algunas ocasiones también facilita que se produzcan este tipo de incompatibilidades, con lo cual a mí me gustaría saber su opinión de si sería razonable cambiar los modelos de elección de esos consejeros para evitar este tipo de problemas.

También entiendo que normalmente las incompatibilidades se suelen…, si se hace la publicidad adecuada del tribunal, se suelen protestar antes de la decisión normalmente, en condiciones normales, pero, aun así, es el tribunal…, y en eso yo creo que nosotros no podemos poner en tela de juicio lo que dicen los jueces, que ellos dicen que se ha hecho mal, y que después nos ha explicado más detalladamente.
Quiero pensar que se habrá aprendido todo este proceso.
Quiero pensar que se habrá aprendido de este proceso.

Y, fundamentalmente, a mí la pregunta para mí más importante es: ¿cuáles son las acciones concretas que deberíamos hacer para evitar que este tipo de cosas?
Que al final, queramos o no, manchan un poquitín la imagen de la cadena, porque al final lo que estamos diciendo es que la persona que ha dirigido la cadena durante tres años no es la que tenía que haberla dirigido, según los jueces.
Podremos decir que no estamos de acuerdo, pero básicamente la sentencia es bastante evidente, y por eso me gustaría decirle qué podemos hacer para que no vuelva a pasar y para que…, evidentemente nunca se elegirá a las personas…, y en ninguna elección se elige a las personas al gusto de todos, pero para que por lo menos nadie nos afee esa elección.

Muchas gracias.

La senyora presidenta:

Gràcies, senyor Llopis.

Ara, per tres minuts, senyor Nadal, per part de Compromís, quan vosté vullga.

El senyor Nadal Sendra:

Moltes gràcies, senyora presidenta.

Senyora Iglesias, agrair-li les seues explicacions, que pense que han estat suficientment detallades.

Nosaltres, per la nostra part dir evidentment que Empar Marco va deixar de ser directora abans que el TSJ anul·lara el seu nomenament, que, com vosté també ha explicat, entre altres coses, diu que no es va posar en la sentència en dubte la funció de la comissió d'avaluació, que en este sentit no va ser arbitrària.
No va haver arbitrarietat en este sentit.

També deixar clar que açò són qüestions procedimentals que, evidentment, s'han de millorar, però pensem que tampoc té una importància molt gran.
I sí que volem deixar clar que pensem que ni la sentència ni la realitat han posat en entredit la capacitat d'Empar Marco per a exercir la seua funció en la direcció de la cadena en el seu moment.

Nosaltres, des de Compromís, simplement agrair-li també els anys que va dedicar a la cadena per a posar en marxa un projecte realment complicat, en una de les cadenes autonòmiques que estava tot…, començar de zero amb un dels pressupostos més xicotets d'Espanya pel que fa a les cadenes autonòmiques.
I, en este sentit, a l'anterior directora, agrair-li els seus anys de faena, com també agrair la faena que està fent el Consell Rector hui en dia.

Nosaltres, simplement, dir que respectem les decisions judicials.
També, evidentment, entenem la legitimitat de qualsevol aspirant a qualsevol procés de selecció a denunciar el mateix procés de selecció.
Dins d'una democràcia no pot ser d'una altra manera.
Però també entenem que tot açò està emmarcat dins d'una estratègia de guerra contra l'autonomia i de guerra contra les mateixes televisions autonòmiques, que ací qualsevol cosa que mos arriba al País Valencià sembla que és un xiringuito i que hi ha formacions polítiques que estan treballant i picant pedra dia a dia pel xiringuito suprem de tots que es diu Madrid.

Moltes gràcies.

La senyora presidenta:

Gràcies, senyor Nadal.

Ara, per tres minuts, la senyora Marcos, pel Partit Popular.

La senyora Marcos Puig:

Gracias, señora presidenta.

Señora Iglesias, usted ha venido aquí a afirmar que no han cumplido una sentencia porque la señora Empar Marco dimitió antes de la misma.
Eso es lo que usted ha venido aquí a justificar.

Y yo le pregunto: primero, si nadie hubiera denunciado ese nombramiento, ¿qué hubiera pasado?
¿Usted seguiría apoyando que la señora Empar Marco era la candidata idónea para ser la directora general?

Segundo, ¿sobre quiénes va a caer la responsabilidad?
Usted es la presidenta de un consejo rector al que la justicia ha dado un varapalo por actuar de forma irregular, no transparente.
Y no solo el nombramiento de la anterior directora general, sino que, además, dos de los miembros del consejo rector que respaldaron esa decisión, y otras decisiones, incurrieron en incompatibilidades.
¿Quién va a asumir esa responsabilidad, señora Iglesias?

Además, se cometieron otras irregularidades.
Todo el mundo sabe cuándo se dio de alta en la seguridad social a su antecesor.
Oiga, eso no puede ocurrir.
Eso no puede ocurrir.
Esto está plagado de irregularidades y de decisiones no transparentes.
Y no lo dice el Partido Popular, ya se lo ha dicho la justicia e incluso la seguridad social en reiteradas ocasiones.

Yo le pregunto, señora Iglesias: ¿por qué se permitió que dos miembros del consejo rector lo fueran a sabiendas que no cumplían el régimen de incompatibilidad para el ejercicio del cargo?

Los miembros del consejo rector rellenan una declaración jurada de no estar incursos en ninguna de las incompatibilidades previstas en la norma por parte del órgano que usted preside.
Entonces, ¿mintieron?
¿O se hizo caso omiso de lo que manifestaron?

¿Cómo usted va a garantizar que eso no va a volver a ocurrir?
¿Cómo verifican ustedes entonces que ejercen su función sin incurrir en ninguna incompatibilidad?

Y, luego, ¿cuáles son las consecuencias de los acuerdos adoptados por el consejo cuando algunos de sus miembros lo eran de forma ilegítima por incompatibilidad?
Esas son las preguntas que se hace el Partido Popular.

Y la última es la primera, ¿qué hubiera pasado si nadie hubiera denunciado esto, señora Iglesias?

Gracias.

La senyora presidenta:

Moltes gràcies, senyora Marcos.

Ara, pel Partit Socialista, la senyora Caballero.

La senyora Caballero Hueso:

Gràcies, presidenta.

Gràcies, senyora Iglesias, per vindre a explicar algo que jo crec que tots els membres de la comissió sabem, perquè ha sigut informació pública a tot arreu.
Està publicat inclús en els mitjans.

Però jo crec que el resultat de tot açò va ser…, la sentència va ser un poc…, parlem d'una sentència per una explicació no prou detallada del que es va fer.

Però per això no li han demanat a vosté la compareixença.
Què vol realment el partit que ha demanat la compareixença per a explicar açò?
Què vol una formació política que no creu en l'Espanya de les autonomies, que no creu en l'autogovern, que no vol la nostra llengua, que no vol els mitjans públics?
I, de fet, ara en campanya electoral en Andalusia ja han dit que si per ells fora tancarien la televisió andalusa.

En què creu un partit aixina?
En ells mateixos només.
Eixe és el resultat.
I el partit que ha demanat la seua compareixença l'únic que avui vol és el mateix de sempre: crear crispació, traure o intentar traure rèdit polític d'una denúncia presentada per un particular, que dins del seu dret, per descomptat, volgué ficar en evidència el que ell pensava que s'estava fent malament.
I el TSJ li donà la raó i s'acabà tot, perquè no podem fer política ficció.

Què haguera passat si la senyora Marco haguera continuat com a directora general o la sentència haguera eixit abans del seu…?
Això en el meu poble es diu política ficció.

Però Vox no vol assumir que ací no hi ha cas, que és una sentència que es va fer després que la senyora Marcos…, per cert, i ahí crec que el company de Compromís ho ha dit, no se fica en qüestió la gestió de la direcció general liderada per la senyora Marco sinó el com se va triar per una opinió particular del denunciant.

Senyora Iglesias, cada dia millorem els números, millorem l'audiència, millorem el servei públic i des del grup Socialista al que l'animem és a continuar treballant des del Consell Rector, en la direcció general i amb tots i totes els treballadors de l'ens per a fer del mitjà públic valencià el mitjà de referència.

Moltes gràcies.

La senyora presidenta:

Gràcies, senyora Caballero.

Ara, la senyora Iglesias donarà resposta a tot allò que se li ha plantejat, en la mesura del que puga.

Quan puga.

La senyora presidenta del Consell Rector de la Corporació Valenciana de Mitjans de Comunicació:

Molt bé.

Moltíssimes gràcies per tots els seus comentaris i passaré a respondre algunes qüestions que són reiterar el que ja he comentat abans en la meua exposició inicial.

Reitere que es va denunciar una falta de motivació i arbitrarietat del procés de selecció i la resposta del TSJ, quan eixa arbitrarietat, és que no es pot fer cap retret a la comissió d'avaluació, cap, ni un, perquè es van establir uns criteris generals, unes bases per a eixe concurs i eixa convocatòria va tindre totes les garanties de transparència necessàries.
D'acord?

Una altra cosa, i respectem molt eixa sentència però no entrem, no estem d'acord en les motivacions; de fet, pel que fa a les motivacions, de qui depén -em demanaven-, de qui depén que eixes dos persones foren compatibles o incompatibles?
No està demostrat, no era motiu d'eixa sentència dir si eren compatibles, per què eren incompatibles.
A això no entra la sentència, no entra, no hi ha un judici inicial de dir són compatibles o són incompatibles.
Llavors, no té tampoc sentit fer política ficció.

I pel que fa a la idoneïtat, qui dona la idoneïtat?
Senyors i senyores, estem en el lloc on es dona la idoneïtat als membres del Consell Rector.
El que no està motivat, veritablement, no està motivat que siguen incompatibles perquè no han estat motiu de recerca eixes incompatibilitats.
D'acord?

D'altra banda, torne a dir que el procés ha sigut net i transparent, que eixes bases molt similars s'han utilitzat després en la segona elecció de la direcció general, i continuen en marxa i continuen funcionant, i ningú, en este cas, s'ha intentat també per la mateixa persona d'impugnar i no ha aconseguit en este cas impugnar-les, és a dir, les bases continuen sent transparents i el procediment és net.
En eixe cas no podem dir que s'estiga fent cap trampa ni res.

Els membres del Consell Rector eren coneguts i van passar per esta comissió.
Una de les preguntes que em fan és executar la sentència, què es fa quan s'executa la sentència.
Ens han demanat, el passat mes de maig, que l'executarem i la resposta ha sigut al jutjat, és a dir, la sentència està executada des del primer moment que esta persona ja no està en eixe càrrec.

No podem fer política ficció de dir: i què passaria si estiguera la senyora…?
Doncs, no ho sabem perquè no ha passat.

La senyora presidenta:

Senyora Marcos, per favor, no entrem en converses.
La compareixent està donant resposta i vosté tindrà torn de rèplica.

La senyora presidenta del Consell Rector de la Corporació Valenciana de Mitjans de Comunicació:

Llavors, el jutjat considera que en eixe moment hi havia dos membres amb una possible incompatibilitat, d'acord?
, i ja està, i no té cap conseqüència més, no té cap conseqüència més perquè no entra en el fons de si hi ha una arbitrarietat, que era l'objectiu d'eixa demanda, ni va haver-hi tongo ni arbitrarietat a l'hora d'escollir eixa persona.
Eixa persona va ser en eixe procediment la que es va considerar que tenia els mèrits i la capacitat per a posar en marxa els nous mitjans públics valencians, i així va fer-se.
Jo també vull reconéixer la feina ingent que es va fer per a posar en marxa eixos mitjans de comunicació públics, tant d'Enrique Soriano com d'Empar Marco.

I, per últim, reiterar que el concurs va ser net i transparent i que no tenim cap retret pel que fa, i així és la sentència, si lligen vosté la sentència voran que no hi ha cap retret pel que fa al procediment d'avaluació d'eixe concurs.

La senyora presidenta:

Moltes gràcies.

Ara, els grups que vullguen fer el torn de rèplica.

Molt bé.
Doncs, començarem per Vox Comunidad Valenciana.

Senyor Pascual, té tres minuts.

El senyor Pascual Pérez:

Muchas gracias, señora presidenta.

Señora Iglesias, mire, usted habla de todas las garantías de transparencia cuando precisamente la sentencia arroja que no hubo limpieza ni transparencia en el desarrollo de la selección.
Entonces, no venga usted a decir lo que les está diciendo una sentencia sobre qué es lo que pasó, y usted dice que no, que es contrario a lo de la sentencia.
¡Oiga!
, pues, mire, no sabía yo que usted sabía más y tenía mayor autoridad que un juez.

Habla usted de que las incompatibilidades han sido detectadas en esa sentencia pero que no eran el origen de la investigación.
Bueno, bien, usted dice que no hay incompatibilidades; sí que las hay, se lo está diciendo la sentencia: hay incompatibilidades.
Que no era el origen de la investigación, bien, vale, pero las encontraron, y ahí están.
Usted no puede venir aquí a decir que no hay incompatibilidades cuando la sentencia le está diciendo que sí que había.

Así que, mire, pues, yo ¿qué quiere que le diga?
Desde Vox, nosotros por lo menos estamos cada día más tranquilos porque sabemos que situaciones como las que se dieron, y al final lo que nos está transmitiendo usted que es que no asume ninguna responsabilidad al respecto y que parece que todo le va bien, pues, nosotros lo que estamos es cada día más tranquilos porque, al final, desde mi grupo parlamentario tenemos ese compromiso férreo por la lucha contra la corrupción y la lucha contra el despilfarro político, y parte de esa lucha es detectar y es eliminar esas duplicidades artificiosas creadas por los políticos y que se sustentan en supuestos servicios públicos como el de su cadena, que lo único que hacen y que buscan es servir a los políticos a costa de lo público.

Así que, ya le digo que estamos desde Vox muy tranquilos porque estamos trabajando para…, y cada día estamos más cerca para el cierre de la cadena pública autonómica porque ya existe una cadena pública a nivel estatal, que es Radiotelevisión Española, y que da servicio público a todo el territorio nacional, no únicamente a Madrid, y que, aunque sabemos de sobra que no es perfecta y que queda mucho trabajo por hacer para que llegue a ser una digna merecedora de los españoles, sabemos que es el camino que hay que apoyar en vez de fomentar duplicidades innecesarias y corruptelas, como hemos visto hoy aquí.

Y parte de la razón por la que aún Televisión Española no es una digna merecedora de los españoles precisamente es, en parte, porque hubo dos años con una administradora única, como era Rosa María Mateo, colocada a dedo por el Partido Socialista, por el gobierno de Pedro Sánchez, y que ha llevado a la cadena unos niveles de sectarismo y manipulación nunca vistos.

Por parte de la cadena pública valenciana, pues, no ha habido cambios.
Ustedes, como bien se ha constatado aquí, se mueven como el primer día en el ámbito de la manipulación política, el engaño y el más absoluto de los despilfarros.
Recordemos otra vez que cuesta 80 millones.
Y finalizo ya.

Lo que nos parece sumamente grave es que esta señora estuvo dirigiendo la cadena durante tres años cuando no era la idónea para hacerlo, y que usted ponga como…

La senyora presidenta:

Senyor Pascual…

El senyor Pascual Pérez:

…vamos, y que usted se ponga a compararlo con el siguiente nombramiento del director general, del señor Costa, es que claro, la diferencia de la profesionalidad, de méritos y capacidad entre la señora Marco y el señor Costa es abismal.

La senyora presidenta:

Senyor Pascual, pot anar acabant?

El senyor Pascual Pérez:

También le digo al señor Costa, que estará por aquí, que tampoco es plan, vamos, yo tampoco me compararía mucho porque, claro…, las comparaciones, pues, bueno, depende de con quién se compare.

Muchas gracias.

La senyora presidenta:

Gràcies, senyor Pascual.

Igual l'han de cridar per a la propera avaluació.
 (Rient)

Senyor Llopis, tres minuts.

Quan vosté vullga.

El senyor Llopis Pascual:

Moltes gràcies, senyora presidenta.

Yo no sé qué es lo que hacemos últimamente y por eso entiendo alguna decisión del gobierno de Madrid, Socialista, es decir, hablamos más de Madrid que de la Comunidad Valenciana, y por eso igual nos quieren quitar los trenes a Atocha.
 (Rient) Debe ser por eso, ¿no?
, porque lo único que entiendo es que hablamos de Madrid, Madrid, Madrid, y creo que no es el caso.

Primero, hay una cosa que para mí es importante y es que últimamente veo al tripartito que si los jueces dan una sentencia que no les gusta son de ultraderecha, o no están enterados, o no tienen razón.
No, no, ¡oiga!
, los jueces pueden tener razón o no, pero, desgraciadamente, son los que tienen la potestad para decidir qué es lo que quieren hacer, y lo que han dicho es que ese nombramiento estuvo mal hecho, punto final, y que se tenía que haber anulado en el caso que se hubiese podido anular.
Y eso yo creo que ahora no podemos discutirlo, que si sí, que si no…, no, no, los jueces lo han dicho claro.

Yo le he preguntado a la señora Iglesias una pregunta y no me ha querido contestar.
Le digo, ¿qué tenemos que hacer para que no vuelva a pasar esto?
, que para mí es lo importante, es decir, si no podemos aprender de los errores que hemos realizado, pues, no ha servido para nada.
Yo creo que lo importante de esto es: se ha hecho mal, y lo primero que hay que decir es: el Consejo Rector actuó mal, y a lo mejor actuó mal por desconocimiento, o por maldad, o por lo que sea, pero actuó mal y los jueces lo han dicho.
Punto final.
No hay que discutir nada más.
Y ahora mismo lo que toca es decir qué vamos a hacer, qué tenemos que hacer, ¿tenemos que felicitarle en este sentido?
, ¿tenemos que modificar la forma de nombrar los miembros del consejo, la forma de elegir el director?
Es decir, qué cosas tenemos que hacer para que ningún juzgado en el futuro nos diga que aquí, en la Comunidad Valenciana, estamos haciendo mal las cosas.
Y para mí es importante.

Y, después, hay otra cosa, el empeño que tenemos en poner en valor el trabajo de Empar Marco, que todos conocemos el trabajo que se hizo, bastante malo, es decir, si es que ahora mismo Alfred Costa ya parece el Cecil B.
DeMille de las televisiones autonómicas en comparación.
(Rialles) O sea, vamos a ver, es decir, el trabajo, es decir, simplemente el ambiente que tenemos aquí en la comisión, el trabajo que está haciendo y los resultados que se están haciendo, pues, están claros.
Con lo cual, ni demuestra que no estaba capacitada ni que estaba capacitada, ninguna de las dos cosas, los jueces lo único que han dicho es que se eligió mal.
Y ya está.
Y yo creo que es con lo que nos tenemos que quedar.

Y, por eso, le insisto, señora Iglesias, ¿cuáles son las medidas que usted debería tomar, como presidenta del Consejo Rector, para evitar que estas cosas volviesen a pasar, a menos que ustedes asuman tranquilamente que los juzgados nos pueden tomar o dejar en evidencia en cada ocasión?
Yo creo que a usted no le gustaría eso, a mí tampoco, a mí no me gusta, y eso que no estoy en el gobierno.
A mí no me gusta que las decisiones que se toman en la Comunidad Valenciana se pongan en entredicho por los juzgados porque se hacen mal, que somos unos chapuceros.
Pues, no, señora, a mí no me gusta.

Le pregunto, ¿qué acciones va a tomar usted para que esto no vuelva a pasar?

Muchas gracias.

La senyora presidenta:

Gràcies, senyor Llopis.

I, ara, per tres minuts també, la senyora Marco, del Partit Popular.

La senyora Marcos Puig:

Gracias, senyora presidenta.

Usted ha hablado de tongo, de arbitrariedad, y ha defendido aquí que hubo un concurso limpio y transparente.
Eso no es lo que dice la sentencia, señora Iglesias.
Los hechos son: hay una sentencia que dice que hubo un nombramiento irregular y poco transparente de una directora general y que había dos miembros del consejo rector que incurrían en incompatibilidades, dos miembros que también la eligieron como presidenta a ella.
Y esas personas, incluida la señora Marco, tomó durante tres años decisiones en la televisión pública de los valencianos, tres años, nombraba de forma irregular y tomando decisiones.
Y yo le pregunto, ¿cuáles son las consecuencias?
¿Cuál es la responsabilidad?
¿Quién tiene la responsabilidad?
Por cierto, una sentencia que por todos los medios han intentado ustedes no cumplir, la han recurrido por parte de la Generalitat alargando el procedimiento porque son incapaces de cumplir las sentencias judiciales cuando les dice algo que ustedes…, les enmienda a ustedes la plana o su gestión.

Mire, yo le vuelvo a preguntar, dice: «¡Oiga!
, yo no hablo de futuribles», me dice usted.
¡Oiga!
, no habla de futuribles, pero es que esto es muy grave, es que aquí se han cometido irregularidades en el nombramiento de un director general de una televisión pública.
Es que no solamente se han cometido irregularidades con eso, es que se cometieron irregularidades con la Seguridad Social en su antecesor, que no estuvo dado de alta en la Seguridad Social.
¡Esto pasa en la Comunidad Valenciana!
, gobernada por el tripartito de PSOE, Compromís y Podemos.
¡Oiga!
, esto, esto es una vergüenza, esto es una vergüenza para la Comunidad Valenciana.

Y, luego, le vuelvo a preguntar, ¡oiga!
, ¿cómo que usted no habla de futuribles?
Y quién garantiza que todos los procedimientos han sido limpios, transparentes, y, además, es que, le insisto, usted también tiene informes de la Agencia Antifraude, que luego lo veremos, que dice que se cometieron irregularidades por parte, por cierto, de la señora Empar Marco, a la hora de hacer nombramientos de directivos en la televisión, y aquí nadie asume responsabilidades porque la señora Marco salió corriendo cuando dijo que «me han pillado con el carrito del helado».
Y esa es la realidad, señora Iglesias.

Yo le vuelvo a preguntar, usted es la presidenta del Consejo Rector, ¿no va a asumir usted ninguna responsabilidad por haber compartido la idoneidad de la señora Marco?
Es que usted votó que sí y también los miembros del tripartito, ustedes votaron que sí, que era la idónea, y la justicia les ha dicho que no, que su nombramiento fue irregular.
¿Aquí no hay responsabilidades de ningún tipo?
Usted viene aquí y dice: «no, yo no voy a cumplir la sentencia, aquí no se cumple la sentencia porque la señora Empar Marco ya dimitió».
¡Oiga!
, todos sabemos que la señora Empar Marco dimitió dimitió porque sabía que la sentencia no le iba a ser favorable a su nombramiento.
Y le vuelvo a preguntar: ¿son válidos los acuerdos que tomaba la comisión rectora cuando dos de sus miembros tenían incompatibilidad?

Gracias.

La senyora presidenta:

Gràcies, senyora Marcos.

I ara sí, per tres minuts intentarà la senyora Iglesias donar resposta.

La senyora presidenta del Consell Rector de la Corporació Valenciana de Mitjans de Comunicació:

Val.
Gràcies.
Començaré pel final.

Si són vàlids?
Sí.
Jo no sóc jurista, però m'he interessat per esta situació i m'han dit que sí, que tot el que s'ha fet al llarg d'estos tres anys és vàlid.

Sobre l'arbitrarietat que al·leguen vostés a l'hora de l'elecció de la direcció general, vaig a llegir, senyor Pascual, exactament què diu la sentència, perquè és que de vegades ja dubte de la meua compressió lectura, de la meua: «a juicio de la sala, nada de reprochable en que el órgano de selección, antes de acometer su tarea, pueda establecer criterios generales que, respetando las bases de la convocatoria, sirvan para evaluar en condiciones de igualdad a todos los aspirantes».
Continua, passe al següent.
«Se queja el recurrente de que los proyectos presentados por los concursantes no fueron valorados colegiadamente por los miembros de la comisión.
Sin embargo, las actas presentadas acreditan que se deliberaron y discutieron en sesión, donde participaron todos los miembros del tribunal evaluador».
És a dir, en cap moment esta sentència posa en entredit com s'ha fet l'elecció d'eixa senyora.
Torne a dir, les dos motivacions que fa la sentència són, per un costat, la incompatibilitat de dos persones membres del Consell Rector, que no entra en el fons ni estan tancades, i d'altra, la falta de motivació final que se podia haver anat més al detall.
Però en cap moment diuen que eixa persona que va ser escollida directora general no fos vàlida, la més vàlida de totes les persones que van acudir a eixe concurs, això no ho diu la sentència, per molt que vullguem pegar-li voltes i voltes, la sentència no diu això.

Per a respondre a la pregunta del senyor Llopis, que jo pensava que sí, que li havia respost.
Què hem fer?
Què hem fer perquè això no torne a passar?
Doncs si prenem com eixes motivacions bones, en primer lloc, prendre més cura en el moment de donar el vist i plau als membres del Consell Rector, prendre més cura.
Però, tot i això, no vol dir que no s'haja pres eixa cura abans de fer-ho en el Consell Rector.

I pel que fa a les incompatibilitats, tampoc estan clares.
En eixe sentit, nosaltres tampoc hi ha un espai on quede clar com està eixa incompatibilitat, també són interpretables eixes incompatibilitats, no s'entra en el fons.

Pel que fa…, pense que ja li he contestat al tema de què s'ha fer.
La sentència no entra en si la persona és o no la idònia, sinó que això ho dóna la votació del Consell Rector.

I jo pense que, en principi, he respost un poc a tot el que vostés m'han dit.

Sí que són vàlides totes eixes decisions que s'han pres, segons el que m'han indicat els juristes.
Jo no sóc jurista, però a mi m'han indicat que són vàlides totes eixes decisions que s'han pres estos tres anys.

Gràcies.

La senyora presidenta:

Pues moltíssimes gràcies, senyora Iglesias, com sempre, per les seues explicacions i la seua disponibilitat.

La senyora presidenta:

I ara passarem al següent punt de l'ordre del dia.
Així farem el canvi.

Serà la compareixença del director general de Relacions Informatives, Pere Rostoll Fernández, per tal de donar compte de la firma amb la Corporació Valenciana de Mitjans de Comunicació del nou contracte programa, sol·licitada pel Grup Parlamentari Socialista.

(Se suspén la reunió durant uns minuts)

Compareixença del director general de Relacions Informatives, Pere Rostoll Fernández, per tal de donar compte de la firma amb la Corporació Valenciana de Mitjans de Comunicació del nou contracte programa, sol·licitada pel Grup Parlamentari Socialista (RE número 53.
390)

La senyora presidenta:

Moltes gràcies, senyor Rostoll.

Bé, com és la primera vegada, crec, que compareix, almenys ací, a esta comissió, haurà vist el funcionament.
Vosté ara temps il·limitat per a fer la seua explicació.
Després els grups parlamentaris tindran el seu torn de preguntes i després podrà vosté contestat en un torn de rèpliques.

Així que, quan vosté vullga.

El senyor director general de Relacions Informatives:

Moltes gràcies, senyora presidenta.

Representants del poble valencià.

Senyories.

Em permetran, com a inici de la meua intervenció, donar-los les gràcies a tots vostés.
I ho faig perquè vull reconéixer la predisposició de tots els grups parlamentaris a facilitar per unanimitat esta compareixença.

Els pot semblar, m'ho podran dir, una fórmula retòrica per començar, però no és així.
Ho havia fet perquè en este moment, en este moment polític i en este moment de futur en el nostre autogovern és més necessari que mai l'entesa i el diàleg, és fonamental que entre tots i totes, amb el conjunt d'idees que puguem aportar, siguem capaços d'establir iniciatives, compartir projectes i posar sobre la taula iniciatives que milloren la vida dels valencians i les valencianes, que milloren el servei públic de la nostra radiotelevisió pública.
Iniciatives, en definitiva, que puguen garantir l'estabilitat, la solvència, la independència i la credibilitat d'un sistema de comunicació públic que cada vegada és més necessari per donar veu i posar cara a la nostra realitat per vertebrar el territori i per combatre el greu perill de la desinformació en esta època de fake news i en esta època de mentides digitals.

En el moment que més accés a la informació hi ha més necessaris són els mitjans públics per garantir a la ciutadania, junt als mitjans privats també, òbviament, el dret a una informació veraç i de qualitat.
És més necessari que mai el paper dels mitjans com a emissors i dels periodistes per tractar, contrastar i jerarquitzar la importància de les notícies, la importància de totes les informacions.

Ho hem de fer, hem de parlar, hem de proposar eixes mesures i eixos acords en favor de l'ecosistema comunicatiu valencià, en favor de la ràdio i la televisió pública des d'estes Corts, hem de parlar a estes Corts, a la casa de tots els valencians i de totes les valencianes, a la seu de la sobirania popular del poble valencià.
I ho hem de fer, senyories, perquè és una oportunitat per tendir ponts, per a aprofundir en l'acord que vol la ciutadania.
Ho apunten les darreres enquestes del CIS, no cal que les valorem ací, però apunten que la ciutadania el que valora és l'acord, i és una guia de la via valenciana que proposa el president de la Generalitat, Ximo Puig.
I ho hem de fer per entendre's, tots som necessàries o m'agradaria pensar que tots ho som, per fer que la Comunitat Valenciana puga millorar dia a dia.

Escoltar-nos i parlar, el diàleg, els acords són imprescindibles per a continuar avançant en la via de l'entesa i el consens, i això vull deixar-ho clar en la primera intervenció, la senyora presidenta ho recordava, que és la meua primera intervenció a estes Corts.

Vull deixar clar en esta primera intervenció que tinc l'immens honor de fer-ho en este parlament, em trobaran vostés sempre en l'acord, en el diàleg i en el consens, per mirar endavant, sempre per millorar, per anar més lluny, eixa és la clau, anar més lluny, sempre amb lleialtat màxima al poble valencià i sempre amb fidelitat absoluta als seus interessos generals.
No tinc altre objectiu en esta etapa a la Direcció General de Relacions informativa, i espere i desitge que vostés tampoc.

Senyories, senyores i senyors, només es progressa quan pensem que es pot fer alguna cosa més.
No ho dic jo, és una de les cites més conegudes de Guillermo Marconi.
Guillermo Marconi, com vostés saben, és un dels pares de la ràdio.
I jo estic disposat a fer més coses amb tots vostés, a construir.
I això és el que precisament els propose en esta compareixença: pensar, progressar i fer alguna cosa més, continuar avançant en la recuperació i consolidació del servei públic de ràdio i televisió pública valenciana, continuar construint, traslladar-los a tots vostés l'estat de la tramitació del nou contracte programa, que ja ha estat aprovat pel Consell Rector de la Corporació Valenciana de Mitjans de Comunicació.
Un contracte programa que ja es troba en la fase final d'informació dels diferents departaments competents i que, una vegada signat, el més prompte possible, jo espere que siga en les properes setmanes, estarà vigent fins a final de 2023.

Tenim la possibilitat hui, per tant, de debatre entre tots i totes i de dissenyar el futur d'este servei, escoltar-nos i parlar sobre el document que marca la línia d'actuació de la ràdio i la televisió pública, la guia que hem de seguir per anar més lluny, amb pas ferm, donant els passos al ritme que toca.
I això no és una qüestió retòrica: donant els passos ritme que toca, però amb pas ferm i sempre amb la idea de consolidar un projecte que ha costat molt recuperar, però que a hores d'ara podem dir que evoluciona i progressa adequadament.
I ara ho farem amb un nou contracte programa que ens permetrà prendre impuls per millorar, per anar més lluny, com els deia.

Consolidar l'ecosistema comunicatiu valencià, consolidar la radiotelevisió pública valenciana és clau per a garantir la nostra visibilitat com a poble en un escenari cada vegada més centralitzat pel que fa a les empreses informatives i més «madrinyalitzat» al voltant de la M30 pel que fa als continguts.
Jo vull que la nostra radiotelevisió pública parle de nosaltres, no que a Madrid parlen de nosaltres, hem de nosaltres.

És necessari el sistema de comunicació públic per amplificar les reivindicacions i les veus de les nostres comarques i del conjunt de la Comunitat Valenciana, tant perquè les coneixem dins del nostre territori com per enfocar-les a la resta de l'Estat.
Tot allò que no tinga presència als mitjans del nostre ecosistema comunicatiu, tot allò que no isca a la ràdio i a la televisió pública, a la nostra, no existirà.

És fonamental, és fonamental, per facilitar la visió diversa de la nostra societat, de sud a nord i de l'interior cap a la costa, vertebrant de Pilar de l'Horadada fins a Vinaròs i del Rincón de Ademuz fins a Xàbia.
És determinant el sistema de comunicació valencià per traslladar la pluralitat política valenciana amb una informació veraç i contrastada.
És clau com a gran finestra que facilite la normalització del valencià i com a locomotora d'activitat econòmica pel nostre sector audiovisual.
I imprescindible a la fi, ho dia abans, per combatre la desinformació que s'ha convertit en l'aliment dels populismes més destructius i, en definitiva, per consolidar un pilar clau del nostre sistema de convivència.

La pluralitat, la diversitat i la continuïtat d'eixos mitjans, dels mitjans en general, de l'ecosistema comunicatiu valencià, és clau pel nostre autogovern i és una injecció vitamínica per a la salut del sistema democràtic.

Els dic tot això perquè entenguem la importància del que estem fent hui ací.

Senyories, eixa supervivència (pausa) … Senyories, els deia, perdó, eixa supervivència de l'ecosistema comunicatiu valencià de la qual parlava i que ha de ser un objectiu prioritari de tots com a pilar del nostre sistema democràtic té dos vessant, de les quals els vull parlar hui.
Dos vessants de les quals hem d'aprofundir i que enganxen a la necessitat de consolidar el sistema públic de ràdio i televisió.

Primera, primera d'eixes dos vessants.
Hem de garantir la continuïtat dels mitjans públics, però també dels privats, a tot el territori valencià.
Per què?
Perquè tenint una xarxa de comunicació tindrem una xarxa de comunicació que radiografie la nostra geografia, que radiografie el nostre territori, una xarxa que evite que tinguem comarques i pobles silenciats.
No ens ho podem permetre, i en això la ràdio i la televisió pública té un paper fonamental.
Els mitjans locals garantixen que es puga escoltar la veu dels municipis, és fonamental la seua existència com a termòmetre territorial.
Sense garantir el seu futur perdríem el pols del que passa a les nostres ciutats, del que passa a la vorera de davant de la casa on viu cada valencià.

Els mitjans comarcals i supracomarcals garantixen la visió diferenciada i la realitat de la Comunitat Valenciana des de tots els punts de vista, social, cultural, econòmics, hi ha comarques molt diferents unes d'altres, i això ho podem vore nosaltres per la nostra tasca política, les empreses per l'activitat econòmica o els ciutadans a través d'un sistema comunicatiu que informe de tot el territori, en la seua globalitat.
Ahí també encaixa, òbviament, el paper de la ràdio i la televisió pública.

Els mitjans que abasten el conjunt de la geografia valenciana, aquells que poden tindre una visió de nord a sud generen una veu ampla, capaç de vertebrar tot el territori i que a vegades permeten igualment la possibilitat de generar una visió comuna i pròpia a la resta de l'estat.

Es molt important aconseguir que se'ns escolte com a poble, que se'ns puga vore amb les nostres peculiaritats i diferències enriquidores, diferències que ens fan encara més forts, però que, al remat, que se'ns puga vore com una conjunt.

I segona vessant, òbviament, la que enganxa amb el que estem discutint hui ací: la consolidació d'un sistema de ràdio i televisió pública que parle de nosaltres des de la diversitat, vertebradora del territori i capaç d'arribar a tots els nostres pobles i comarques, oberta al conjunt de la societat perquè tots se'n puguen sentir representats, que potencie les nostres tradicions i la nostra cultura popular i que siga un element més de la normalització lingüística.
Hem millorat, val a dir-ho, hem millorat, en estos…, des que vam recuperar el servei de comunicació de radiotelevisió pública.
I, en eixa línia, hem de continuar.

Consolidem, per tant, una gran finestra oberta a la realitat valenciana.
Tot el que facen públic els nostres mitjans tindrà ressò; el que no se publique, no ho coneixerà ningú.
Consolidem, per tant, el futur de la Corporació Valenciana de Mitjans de Comunicació.
Consolidem, senyories de tots els grups parlamentaris, la nostra radiotelevisió pública i m'agradaria que poguérem fer-ho des de la suma i l'acord, m'agradaria que poguérem fer-ho.

Este contracte programa, el segon que tindrem vigent des de la recuperació dels mitjans públics, va en eixa direcció, va en la direcció de consolidar el que reiniciàrem, de consolidar allò que vam haver de reiniciar perquè, simplement, algú va decidir destruir-ho.
Millora clarament el primer, crec que millora clarament el primer contracte programa, resol alguna de les qüestions pendents i és la garantia d'un model audiovisual que, no sense dificultats, ens està tocant reconstruir, com tantes altres coses, senyories, com tantes altres coses.

Ens queda camí per recórrer, molt, i ho dic perquè, de fet, la ferida que s'obrí en el nostre sector audiovisual amb el tancament de Canal 9, en setembre de 2013, encara no l'han superada per complet.
Va generar danys al sector audiovisual, danys molt complicats de recuperar, danys per la visibilitat i la imatge de la Comunitat Valenciana, danys per la pèrdua de la confiança de la ciutadania cap a un projecte d'un sistema comunicatiu públic, integrador i vertebrador i va suposar la pèrdua d'un projecte que va nàixer en el seu moment amb un consens que, malauradament, encara no hem recuperat amb el que estem reconstruint ara.

El camí de la recuperació ja el vam reiniciar, eixa feina ja està feta i crec, honestament, que fins ara s'ha fet raonablement bé.
I este contracte programa no només continua eixe projecte de reinici, sinó que suposa la seua consolidació.
Garantim la continuïtat, facilitem l'estabilitat del model i caminem en la direcció correcta, amb mancances i dificultats, segur, però en el bon camí.
Construïm, amb este contracte programa, la televisió i la ràdio pública valenciana del futur i ho fem amb un model ajustat a la nostra realitat i a la nostra situació, a la realitat valenciana i a la situació de la Generalitat.
Ajustar el model a la nostra realitat, a les nostres possibilitats, és la millor garantia de continuïtat.
Donar passos dimensionats a les necessitats de la nostra societat, dimensionats a les nostres possibilitats, és la millor garantia per a preservar el futur de la ràdio i la televisió pública; consolidar primer, avaluar després i vore cap a on caminem en un mercat audiovisual canviant, cada volta més fragmentat, centralitzat i que es modifica dia a dia.

Senyories, senyores i senyors representants dels valencians, coses del calendari, esta compareixença se celebra pocs dies després que es complixen quatre anys després del reinici de les emissions de la nostra televisió pública, una vegada que el Consell del Botànic, el Consell que lidera el president Ximo Puig, decidira que havíem de reprendre un servei que la dreta, en descomposició i sacsada per la corrupció, tancà per decret el 29 de novembre de 2013, en un dels episodis més esperpèntics i lamentables del nostre autogovern.
I hui podem dir que, superat el camí del reinici, passem a establir les bases del futur de la nostra radiotelevisió pública.

Amb el primer contracte programa, el de la recuperació del servei i vigent entre 2018 i finals de 2020, vam passar pàgina de la imatge negra d'eixe tancament de Canal 9, vam passar pàgina del descontrol econòmic, vam passar pàgina del malbaratament dels recursos públics i vam passar pàgina de la corrupció a la gestió i passàrem pàgina del sectarisme d'un mitjà públic que silenciava totes les veus que anaven contra el govern.
Eixa pàgina fosca del nostre autogovern la vam capgirar amb el primer contracte programa.
Ara hi ha mesura econòmica en l'aportació pública, ara hi ha control a la gestió, ara s'ha superat la pàgina de la hipoteca reputacional de la corrupció i ara ja no tenim un mitjà públic que siga notícia tots els dies per vetar notícies, per ocultar-les, ja no som notícia per això.
Ara mirem cap a la ràdio i la televisió pública que volem dibuixar els pròxims anys.

Senyories, senyores i senyors, com a resum de les novetats que inclou la proposta que hui analitzem, este nou contracte programa consolida en quatre grans blocs d'actuació el futur del projecte que volem per als mitjans de comunicació públics valencians.
Eixos quatre blocs són: estabilitat, viabilitat, protecció i pluralitat.

En primer lloc, els parlaré de l'estabilitat.
Este nou contracte programa facilitarà estabilitat per al dia a dia de la cadena, per al seu funcionament, estabilitat a la gestió.
Parlem d'un contracte que tindrà una durada de tres anys i que, a més, i a diferència de l'anterior, es prorroga de forma automàtica amb les mateixes condicions, en el cas que s'haja d'allargar per qualsevol motiu o que es produïsca una demora en els acords pel següent contracte.
Per tant, la gestió del dia a dia es pot desenvolupar amb la garantia que el contracte programa mantindrà la seua vigència i mantindrà la seua vigència sempre, fins que puguem arribar a un acord i se puga aprovar el següent.

Estabilitat econòmica.
Establix este contracte programa una aportació mínima anual de 58 milions d'euros, tres més que en l'anterior; d'eixa manera, garantim unes aportacions mínimes que permetran a la direcció treballar amb planificació, sabent la quantitat de què disposaran.
És un creixement raonable que, per exemple, ja figurava en el pressupost de la Generalitat per a este any 2022.
Un servei de ràdio i televisió pública ajustat i dimensionat a la nostra realitat.

Estabilitat a la gestió, estabilitat econòmica i estabilitat del personal que actualment presta els seus serveis a la radiotelevisió pública durant tot el període de vigència del contracte programa.
Això permetrà a la direcció treballar amb marge, amb el marge suficient per a la celebració de les oposicions que han de cobrir les places d'À Punt.

I, a més, finalment, marquem uns objectius inicials d'audiència per a la televisió assumibles, amb la possibilitat d'arribar fins al 4 % de mitjana a finals de l'any 2023.
Facilitem un marge possible que permet treballar amb un objectiu realitzable.

Sobre el tema de l'audiència a la televisió pública, en qualsevol cas, vull fer una reflexió que crec que és adient, per tal de vore amb perspectiva el camí que, fins ara, hem pogut recórrer i per tindre en compte que, més enllà de la fredor dels números i dels percentatges, s'han de valorar altres coses.
Als mitjans públics no tot pot ser l'audiència per l'audiència.
Per damunt de l'audiència hi ha un servei públic, atenció a la societat valenciana, visibilitat dels nostres pobles i comarques, atenció a la nostra cultura, atenció als nostres sectors econòmics, pluralitat informativa; i això s'està fent.

Ara és hora… L'any passat tancàvem l'exercici amb un 3,4 % d'audiència mitjana, dos vegades i mitja superior a la de l'any 2018, primer any del qual tenim dades, encara que parcials, però és el primer any del qual tenim dades.
Estem prop d'arribar a la que tenia Canal 9 quan la tancaren.
L'audiència d'esta etapa ha anat creixent, per tant, any rere any, de forma progressiva, sense pausa.
Hem anat recuperant part del temps perdut.

És suficient?
, em podran preguntar vostés i segur que per a molts de vostés no serà suficient, no coneixen com funcionen les audiències, però, segurament, no serà suficient.
I jo responc: a mi i estic convençut que al director general, que està ahí, i a la presidenta estic segur, de fet, que també ens agradaria que la nostra televisió i la nostra ràdio registraren un major nivell d'audiència.
Ara bé, també és veritat que el mercat audiovisual no és el mateix que al 2013 ni paregut, ha canviat moltíssim, està molt fragmentat, cada vegada més, i, per tant, les dificultats per a les audiències són molt notables.
Està molt condicionat eixe espai, tot l'espai comunicatiu de ràdio i televisió, molt condicionat per l'audiència dels espais a la carta.
Ara es pot escoltar la ràdio o vore la televisió de moltes maneres, hi ha una oferta molt més ample, molts canals per triar i ens hem d'intentar adaptar a eixe nou decorat i treballar en eixes condicions.

I també és cert, al marge dels entrebancs d'eixe mercat canviant, que de l'anàlisi de les audiències de la graella d'À Punt es desprén que hi ha una voluntat i un interés de l'audiència valenciana de reconnectar amb la seua televisió i amb la seua ràdio.
No seria just ni tampoc objectiu deixar de banda esta reflexió.
Es pot vore clarament, tots els dies, en l'audiència notable i la influència dels informatius, en els directes vinculats a notícies d'impacte que s'hagen produït ocasionalment a la Comunitat Valenciana o, darrerament, en la transmissió de les grans festes populars del país, com ha passat amb les Falles de València, a la Magdalena de Castelló, als Moros i Cristians d'Alcoi o prompte amb les retransmissions de les Fogueres de Sant Joan, a Alacant; nivells d'audiència, en tots els casos que he citat, molt per damunt de la mitjana de la televisió, però molt per damunt en alguns casos.

El got, per tant, s'ha de vore mig ple.
Competint des de la proximitat, aprofundint en la realitat valenciana, tenim una oportunitat de continuar creixent, de continuar reconnectant amb l'audiència valenciana.
Crec que això s'està fent i que podem millorar encara més.

Segon.
Els he parlat de l'estabilitat i, segon, els parle de la viabilitat.
Amb este contracte programa, garantim la viabilitat econòmica de la ràdio i la televisió pública, una viabilitat i una solvència econòmica ajustada a la nostra realitat econòmica i pressupostària, sense sobredimensionar pressupostos ni recursos.
Hem de fer la ràdio i la televisió que ens puguem permetre.
Incomplir eixa màxima és un pas enrere del model de radiotelevisió pública que ens ha costat tant de recuperar.
Ara bé, dient això, sí que és cert que hem de garantir la viabilitat de la Corporació Valenciana de Mitjans de Comunicació i en este contracte programa s'articula a partir de dos vies:

La primera, com ja els hem dit, queda garantida amb una aportació anual creixent que fixem en un mínim de 58 milions, garantia econòmica per al dia a dia de la nostra radiotelevisió pública.

I, segon, també s'inclou el compromís que la Generalitat Valenciana assumirà les obligacions tributàries que se'n puguen derivar de la comptabilitat de l'IVA, en la mateixa línia en la qual esta disposició queda reflectida en l'actual llei de pressupostos; això suposa que, en qualsevol cas, ni la televisió pública per este fet ni la ràdio pública per este fet hauran de reduir la seua activitat ni aplicar tisorades a la seua inversió ni reduir les injeccions al sector audiovisual.
En el cas que, finalment, s'haja d'abordar eixe pagament, eixa circumstància, serà l'administració qui assumirà una despesa sobrevinguda i ho farem per a evitar que afecte a la qualitat del servei públic que reben tots els valencians i valencianes.

Este contracte programa garantix, per tant, la viabilitat econòmica del projecte, una aportació anual creixent i fer front a les despeses suplementàries que podrien afectar al servei públic.
Viabilitat i solvència econòmica del projecte.

Tercer, els he parlat d'estabilitat, els he parlat de viabilitat i ara els parle de protecció.
Amb este contracte programa protegim el futur del nostre sector audiovisual, amb la Corporació Valenciana de Mitjans de Comunicació actuant com a motor de l'activitat i com a canalitzador de projectes que consoliden l'audiovisual.
Un informe de l'Institut Valencià d'Investigacions Econòmiques, que analitzà el tancament de Canal 9, així com les possibilitats que suposava la reobertura de la televisió pública, alertava -i cite textualment- de «l'enorme impacte sobre el sector audiovisual d'aquella decisió de quedar-nos sense radiotelevisió pública».
El tancament de Canal 9 en 2013 suposà la destrucció de cinc de cada sis llocs de treball en el sector audiovisual valencià.
L'any 2015 hi havia 1.
085 persones ocupades en este sector enfront de les prop de sis mil huit-centes 2012.
Això també ho havíem de reconstruir, també s'havia de reconstruir i ho havíem de fer a partir de la capacitat d'iniciativa que suposa l'impuls d'un model audiovisual públic que, en este cas, representa el paper d'À Punt.

En els seus informes, l'IVIE apunta que el sector s'ha anat recuperant d'aquella desfeta i que, efectivament, la recuperació del servei audiovisual públic, a través del naixement d'À Punt, ha tingut un impacte directe en el sector.
L'any 2019, per exemple, l'IVIE ja apuntava que el sector donava feina a unes sis mil persones.
Per tant, estem davant d'un sector dinàmic, en evolució, amb marge de millora i que suposa un element més de reactivació i de capacitat econòmica del nostre territori.

Per tant, en eixa direcció, queda reflectida en el contracte programa una aportació suplementària que anirà directament com a injecció econòmica per a impulsar el sector audiovisual valencià.
Una aportació que estarà inclosa en el contracte programa com a estímul exclusiu al nostre sector audiovisual.
Una aportació que, a més, anirà creixent al llarg de la vigència de l'acord, que serà de 12 milions enguany i de 13 l'any vinent.
Garantim, d'eixa manera, la inversió en el sector audiovisual valencià i garantim, a més, que el nostre model de radiotelevisió pública siga la locomotora que impulse l'activitat econòmica del sector audiovisual.

Senyories, este contracte programa garantix, a la fi, una inversió directa i anual en les produccions audiovisuals valencianes, que van quedar pràcticament desmantellades després del tancament de Canal 9.
No només es va tancar una televisió pública, no només es va tancar un mitjà de comunicació en el segle XXI, sinó que es va posar en perill tot un sector econòmic.
Amb la injecció que el contracte programa recull a partir d'ara per a l'impuls del sector audiovisual, reconeguem el seu esforç i les seues dificultats al llarg dels darrers anys i protegim el seu futur, a la vegada que generem un espai més d'activitat econòmica.

Al marge de la injecció econòmica, fonamental per a impulsar l'activitat audiovisual, el contracte programa reforça el lligam amb el sector audiovisual, mantenint el compromís de dedicar un mínim del 35 % de l'emissió anual a la difusió d'obres audiovisuals i cinematogràfiques de productors audiovisuals de la nostra terra i de producció original en valencià, un 24 % de la despesa a continguts de producció i coproducció i un 5 % al doblatge.
Comencem a construir, per tant, un nou espai per al sector audiovisual i per a les produccions valencianes, un espai que haurem de cultivar, consolidar i, si és possible, millorar.

Per tant, no només posem la pedra per al futur de la ràdio i la televisió pública, sinó també, en este contracte programa, perquè la ràdio i la televisió pública siguen el motor d'un sector audiovisual potent i que genera activitat econòmica.

I el quart punt en què jo he resumit este contracte programa, és la pluralitat.
Este contracte programa aprofundix i arrodonix l'aposta per la pluralitat que va significar la reobertura de la ràdio i la televisió pública, l'aposta per intentar fer un projecte de tots, que és el que intentem.
És imprescindible, ho he dit al llarg d'esta compareixença, que el sistema públic valencià de mitjans siga un espill en el qual ens puguem mirar i reconèixer-nos com a poble, tots plegats, tots junts, que siga un espai de vertebració territorial, però també en el conjunt de la societat puga tindre una veu, en que tinguen cabuda els debats dels valencians i que el conjunt de la societat puga trobar el seu espai.

Senyories, no podem repetir errors del passat i ho torne a dir, no podem repetir errors del passat, hem d'aconseguir construir una ràdio i televisió pública per a la majoria o per la immensa majoria.
A l'aposta per la pluralitat, la diversitat i l'atenció als col·lectius que ja feia el contracte programa anterior hem d'afegir, entre altres coses, tres aspectes que els vull destacar:

Primer, una aposta que ja està fent la direcció general d'À Punt, però que redobla este contracte programa, pels nostres esdeveniment tradicionals, culturals i festius.
Hem inclòs eixa referència explícita en el text.
Les dades d'audiència de les nostres festes populars, per exemple, avalen eixa aposta.
Som un país de música, de festes, de tradicions, són els nostres grans esdeveniments, els que hem de promocionar dia a dia, són els grans esdeveniments dels valencians.
Fem a través dels mitjans de comunicació públics una promoció dels nostres pobles i una via per conèixer les tradicions de cada comarca a la resta de la Comunitat Valenciana.
Conéixer-nos, conèixer-nos tots junts, és el millor camí per poder estimar-nos, per fer una vertebració efectiva del nostre territori.
I crec que això ho estem aconseguint, i només cal vore les dades d'audiència.
Si agafen vostés l'audiència de les darreres Falles, o dels Moros i Cristians d'Alcoi o de les darreres celebracions populars, totes, totes, totes generen un espai interés enorme que avala esta aposta.

El contracte programa també recull -és el segon punt del que els volia parlar en esta part de la pluralitat-, el contracte programa també recull l'atenció al desenvolupament de la ciència que realitzen les entitats científiques valencianes.
I a mi em permetran que els diga, senyories, em sembla fonamental començar a treballar en la línia de fomentar la divulgació científica per fer pedagogia de la ciència.
I la darrera pandèmia que hem passat ens ensenya que ha de ser una via en la qual treballem a través de la nostra radiotelevisió pública.
Què hauria sigut de la nostra societat a la pandèmia sense la ciència?
Què hauria sigut de la nostra societat sense una vacuna descoberta en temps record?
Toca, senyories, que també construïm eixos espais de divulgació científica al nostre sistema audiovisual, és necessari i imprescindible.

I, finalment, el tercer punt, que valida esta aposta per la pluralitat, és l'atenció al fet religiós, que no estava inclosa tampoc en l'anterior contracte programa, que també s'atén en el text que hui he vingut a presentar-los.
La redacció parla d'una mirada oberta i plural al fet religiós, en la qual puguen tindre cabuda amb programació periòdica totes les confessions, tenint en compte, en qualsevol cas, el pes de cadascuna a la societat valenciana, i és ineludible quina és la religió majoritària al nostre territori.

Arrel del confinament, el Consell Rector, que és qui té les competències en la programació, va decidir incloure en la seua graella programació religiosa amb l'emissió de missa tots els diumenges en valencià, la qual cosa, a banda de facilitar una finestra als creients de la religió majoritària de la Comunitat Valenciana, també suposa un potent instrument de normalització lingüística.

Apostem, per tant, per estendre la pluralitat de la nostra ràdio i televisió pública, garantir un model audiovisual de tots i totes, un model en què la majoria es puga sentir representada és la garantia perquè estem construint un projecte que mira cap al futur i que té expectatives de continuar creixent.

Els presentem, per tant, un contracte programa que té quatre pilars d'actuació: garantir l'estabilitat de la cadena, la seua viabilitat, la protecció del sector audiovisual i, finalment, reforçar la pluralitat.

Senyories, senyores i senyors, quan la televisió informa sobre un fet que pot ser considerat marginal, en eixe moment deixa de ser-ho.
La frase és de Carl Bernstein, un dels grans periodistes del Washington Post, que van destapar el cas Watergate, i evidencia la gran importància que té un ecosistema audiovisual públic.

La determinació del Consell del Botànic i del president Puig per recuperar la ràdio i la televisió pública ens va rescatar de la situació crítica en què ens havia deixat al tancament de Canal 9.
Érem l'únic territori en llengua pròpia que no teníem un mitjà pública de comunicació.
I ja superàrem eixa etapa en un reinici.
I ara tenim una finestra oberta que hem de consolidar per a mostrar la nostra societat, per visibilitzar-nos, per vertebrar-nos, per afavorir la normalització lingüística i oferir una informació veraç i contrastada en este mon de bulos i mentides digitals.

Tenim una oportunitat i una feina per davant.
Els convide, senyories, a fer la feina tots junts, en benefici sempre, sempre, sempre, del poble valencià.

Moltíssimes gràcies, i estic a la seua disposició.

La senyora presidenta:

Moltes gràcies, senyor Rostoll.

Ara com a proposants d'aquesta compareixença, el Partit Socialista tindrà sis minuts per a la seua intervenció.
Quan vosté vullga, senyora Caballero.

La senyora Caballero Hueso:

Gràcies, presidenta.

Gràcies, senyor Rostoll.
Espere que haja estat vosté còmode després d'este honor, com vosté ha dit, de participar en la casa dels valencians, malgrat que, com vosté ha pogut comprovar, doncs, n'hi ha voltes que no sempre s'escolta tot el que diu.

Ha començat vosté la seua intervenció parlant de diàleg, de consens, de millorar entre tots i totes el servei públic de l'ecosistema comunicatiu valencià.
I jo espere, sempre hem esperat d'esta comissió propostes en positiu, crítiques per suposat al que se pensa en un moment donat que no s'està fent bé, però sobretot un to propositiu perquè tots i totes ací, algú n'hi ha que no, però la majoria creguem en els mitjans públics.

Però quan nosaltres en esta casa férem, i aprovàrem i treballarem la Llei de creació de la corporació, d'À Punt, parlàvem i pensàvem, no en una televisió, una ràdio o un sistema comunicatiu del present, parlàvem i treballàrem per un sistema comunicatiu del present i del futur, una corporació de mitjans per al segle XXI, però no per als inicis del segle XXI, sinó per a tot el segle XXI, i una corporació que fóra capaç d'afrontar els canvis que ja en eixe moment, quan la creàrem, s'estaven produint, però sobretot d'avançar-nos als canvis que veiem com es produïxen i que se tornaran a produir.
Pensar en una corporació en què s'interactua diferent i sobretot pensar en una corporació en què tots i totes pogueren formar part d'eixe espai audiovisual.
I per això pensaren, no sols en la televisió, no sols en la ràdio, no sols en la plataforma, pensàrem en el sector audiovisual.
Perquè, com vosté ha dit, en 2013, una de les coses que caigué pel tancament de Canal 9 va a ser tot un sector econòmic que treballa al voltant de l'audiovisual.

Els 12 milions d'euros directes per al sector audiovisual l'any 2022 i els 13 milions per a 2023 són, sens dubte, l'aposta que volíem des d'estes Corts, l'aposta del Consell per l'enfortiment de l'espai audiovisual.
Jo ho he dit moltes voltes en esta comissió i vaig a dir-ho totes les voltes que faça falta, no férem una corporació per a caure en els mateixos errors del passat, dels errors s'aprén i no es tornen a cometre.
Farem una corporació que ha d'anar creixent en els anys i l'experiència, adaptant-se amb rapidesa, però sense precipitació a allò que demana la societat.
Ha parlat vosté dels quatre pilars: estabilitat, viabilitat, protecció del sector i recolzament de la pluralitat.

Jo espere que tinga sort, perquè la estabilitat està clara, la viabilitat també, la protecció del sector tenim una mostra important, però allò de la pluralitat, intentar involucrar a tothom en un projecte en el qual hi ha gent que no creu és més difícil, però no dubte que els grups del govern, i en este moment jo parle com a portaveu del PSPV, té en el grup del PSPV un dels majors suports per aconseguir això, aconseguir el consens.

I de les pinzellades que ha donat del contracte programa m'ha agradat fonamentalment tres coses:

Primer, la revisió de previsions del primer contracte programa, que òbviament se va fer en un moment que no és l'actual i que sí que conté els canvis que s'han anat donant, la realitat dels mitjans hui.
Ha parlat del desenvolupament de la ciència, i jo crec que hem d'aprofundir més enllà del que diga la literatura del contracte programa, perquè jo crec que hem patit una pandèmia, i això ha de reflectir-se en un canvi cultural, en la importància que s'ha de donar a la ciència i la importància que se li ha de donar a la ciència passa perquè la gent siga conscient.

Ha repetit diverses voltes una frase que a mi m'agrada molt, i és: «El que no se dóna en la tele, no passa».
Si s'agafem a eixa frase, si no insistim en la importància de la ciència i en el canvi cultural que hem de fer des de la televisió, des de la ràdio i des de les plataformes de la corporació, la gent no serà conscient de la importància de la ciència, malgrat la pandèmia, perquè, per desgràcia, oblidem molt prompte els problemes que patim.

I després ha parlat del fet religiós.
Jo voldria fer-ho tot més ampli, reflectir la diversitat social de la societat.

Hi ha dos preguntes, se m'acaba el temps, però n'hi han dos preguntes que vull que vull fer-li:

Com se fa una gestió racional d'horaris?
Nosaltres tenim ací una comissió que treballa sobre això, sobre la racionalitat dels horaris, també pels treballadors, i també això s'ha de vore reflectit en la televisió.

I com s'articularan eixos convenis en les televisions comarcals, emissores comarcals, si ahí n'hi ha algun avanç respecte al que ja s'està fent, si se va a involucrar molt més a eixes emissores.

Moltes gràcies, i perdó, president.

(Ocupa la presidència el vicepresident de la comissió, senyor Fernando Llopis Pascual)

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies, senyora Caballero.

Ara és el torn de paraula de la portaveu d'Unides Podem.
Senyora Blanes, quan vullga.

La senyora Blanes León:

Gràcies, president.

Bé, senyor Rostoll.

Ací estem per poder conèixer tots els detalls, però agrair almenys estes pinzellades que ens ha pogut donar.
I a mi sí que m'agradaria preguntar-li, perquè crec que no ha entrat, en quins han sigut els motius del per què aquest retard en la l'aprovació d'aquest contracte programa, perquè al final del que sabem és del que hem anat llegint a la premsa, i a mi he de dir-li que si eixos són els motius a mi em preocupen moltíssim.
Perquè que el condicionant o no d'un contracte programa, que tant depén la radiotelevisió pública valenciana, siga el que s'haja d'imposar unes misses quan estem en un estat laic i aconfessional, a mi em preocupa.

Després, el tema del pressupost, també sembla ser que ha sigut una de les dificultats.
I nosaltres sempre hem apostat perquè s'incremente eixe pressupost, perquè entenem que un servei públic com aquest és un servei essencial i que no hem d'estar també, any rere any, en aquesta batalla, sabent que el pressupost és insuficient.

Sap que es van aprovar eixos 12 milions d'euros per a aquest 2022 per al sector audiovisual.
Per a mi sí que m'agradaria que ens explicara un poc com van a gestionar-se, perquè el que li he entés és que estan fora de pressupost i que seran a banda d'eixos 58 milions, i no sé de quina manera i no sé si comptabilitzen com a pressupost de l'entitat com a tal o de quina manera van a poder-se implementar.
Perquè en el pressupost jo entenc que el que van votar ací, a les Corts, era una partida més, sí que és que anava per a la contractació i l'externalització, i anava a dirigida al sector audiovisual, però realment forma part del global i del còmput total del pressupost de l'entitat.

També recordar-li que nosaltres vam proposar 5 milions més per a tema de personal, que finalment no van entrar, però a mi m'agradaria preguntar-li precisament per açò: pensa que el pressupost és suficient amb el pressupost que a dia de hui s'ha compromés o es té previst?
Sobretot perquè també no sé si els objectius de la publicitat s'ha parlat ací molt en aquesta comissió que la realitat, malauradament, no és la que teníem fa uns anys i, per tant, els objectius en publicitat no són els mateixos.
No sé si això s'ha contemplat, el rebaixar-lo o no, per tal de ajustar-los a eixa realitat.
També el garantir al personal propi, sobretot per al tema d'informatius.
Tindrem ocasió en aquesta mateixa comissió de parlar sobre aquest tema, i a mi m'agradaria saber si eixe pressupost és suficient.

S'ha parlat de l'IVA; l'IVA, també es va aprovar en aquest pressupost que fora assumit en el cas que finalment fora la sentència, però què passa de cara al futur?
M'agradaria saber un poquet com es planteja i de quina manera es pensa en assumir perquè, al final, serà un cost addicional si no es pot deduir l'IVA de cara al futur.

Els convenis amb les cadenes comarcals i locals, estan garantits?
Es treballarà sobre aquest tema en aquest nou contracte programa?
Perquè, al final, pensem que són fonamentals posar-los en marxa, eixe segon canal de televisió i de ràdio, els 12 milions del sector, que ja li he dit, si van a banda o no.

I, després, acabe, senyor president, el contracte programa que es puga prorrogar, això és possible dins de la llei de l'audiovisual, dins del programa marc, etcètera?
M'agradaria saber-ho, i, sobretot, perquè l'objectiu no ha de ser poder-lo prorrogar, entenem nosaltres, sinó que ha de ser intentar tindre un contracte programa en temps i forma.

El tema de la llengua espere que estiga garantit.

I una última qüestió, garantir l'accés a les persones amb diversitat auditiva i visual.
M'agradaria saber si els percentatges, bé, doncs, s'han millorat i si es tendix a eixa universalització i que tot el món tinga accés als continguts.

Gràcies.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies, senyora Blanes.

Ara, el torn de paraula del portaveu de…, del senyor Pascual, de Vox Comunidad Valenciana.

El senyor Pascual Pérez:

Muchas gracias, señor presidente.

Señor Rostoll, gracias por su comparecencia y bienvenido a esta comisión.

Dice que nos presenta el contrato programa, ¿dónde está?
Porque usted aquí no ha traído absolutamente nada.
Lo único que usted ha traído ha sido humo, auténticamente nada.

Mire, si hay algo con lo que se ha caracterizado la televisión pública valenciana es que durante tres años haya incumplido de forma reiterada lo dispuesto en el contrato programa que firmó el Consejo Rector con el Consell, para los años 2018, 2019 y 2020.
Los incumplimientos del contrato programa han sido de forma habitual, incumplimientos en materia de audiencia, en materia de ingresos propios por publicidad, es decir, que la cadena pública lleva tres años incumpliendo en aquellos parámetros clave que miden el interés por la cadena pública.
Y, miren, esto es sangrante, que los que han estado incumpliendo, incluso que estas cuestiones se han estado incumpliendo, incluso con los apaños que el tripartito ha ido realizando año tras año a través de la Ley de acompañamiento para bajar esas exigencias.

Y es por eso por lo que cada año la Sindicatura de Cuentas en su informe de fiscalización, que parece que se nos olvida, indica que, al no cumplirse esos requisitos de ingresos propios por publicidad y otros conceptos, concurren en las circunstancias previstas en el artículo 18.
3 de la Ley 6/2016, del 15 de junio, para el cese en bloque de todo el Consejo Rector.

Ustedes han demostrado que no les gusta para nada que les fiscalicen, pero es que, señor Rostoll, es nuestra obligación para con los ciudadanos controlarles.
Ustedes llevan más de un año con el contrato programa caducado; se suponía que debía estar para diciembre del 2020 y así comenzar la fiscalización del año 2021, que era lo que se suponía.
Según los rifirrafes entre ustedes en la prensa y demás, parece que el Partido Socialista era más partidario de junio del 2021, bien, pues estamos en junio del 2022, señorías, un año más tarde y usted viene aquí no sé a qué, sinceramente, porque yo esperaba que usted trajese el contrato programa con el que fiscalizar À Punt.
Ha venido a contarnos cuentos chinos, señor Rostoll.

Debían tenerlo para el inicio del 2021, pero nada; para junio del 2021, pero nada; en febrero del 2022 yo personalmente pregunté al Consell y el señor Soler nos dijo que en breve sabríamos algo.
¿Sabe en qué es igual la contestación del señor Soler con la suya?
En que nos dijo que en las próximas semanas estaría, en las próximas semanas, y eso era en febrero.
Luego, en abril se filtró a la prensa que parecía que el contrato iba a estar casi ya, pero también… nada.
Y hoy, a lo que nos lleva a su comparecencia de hoy aquí, en junio del 2022, y usted lo único que nos trae, como le he dicho al principio, es puro humo.
Yo, de verdad, señor Rostoll, si llego a saber que su comparecencia iba a ser esto, hubiese votado en contra.

Así que, lo que me parece es que es lamentable la falta de respeto que desde el Consell se tiene a las Cortes Valencianas y a esta comisión, y, por ende, también, al pueblo de la Comunidad Valenciana ya que somos sus representantes, más de un año esperando este contrato programa.
Desde luego, una auténtica vergüenza.

(Ocupa la presidència la presidenta de la comissió, senyora Estefania de los Reyes Blanes León)

La senyora presidenta:

Gràcies, senyor Pascual.

Sap vosté que no m'han posat el timbre i per això abusa de… (Rialles) Disculpe.

Ara, el senyor Llopis té tres minuts.

El senyor Llopis Pascual:

Muchas gracias, señora presidenta.

Buenos días.

Benvingut, senyor Rostoll, Pere, a esta presentación de un documento que en principio ustedes tienen, que espero, que confío que en breve lo tengamos de forma oficial todos los grupos.

Comentaba la señora Caballero que el Partido Socialista ha hecho un trabajo fundamental para intentar crear los medios audiovisuales del futuro, y, como querían crearlo para los medios audiovisuales del futuro, aprueba el contrato programa tarde, es decir, ha pasado, a tiempo pasado, ¿no?
, es decir, en teoría teníamos que haberlo aprobado en el 2020 porque se presentaba un periodo del 2021, 2022, 2023, y en teoría estamos hablando de un documento que previsiblemente conoceremos a lo largo de 2022, un poco tarde.
Quiero pensar que por lo menos en el contrato programa 2021-2023, las previsiones de 2021 las habrán hecho bien (rialles), las habrán hecho bien porque espero que esas estén por lo menos cuadradas, porque si no, no se podría entender.
Bien.

Cosas importantes.
Creo que es bueno en esta presentación habernos incluido a todos, señor Rostoll, y si usted habla del pasado y que el problema de Canal 9 fue la sacsada de la corrupció de la dreta, creo que puede ser que alguno se haya molestado y le dificulten el ponerse de acuerdo.

Yo creo que la gestión, y cada uno tenemos nuestra opinión, parte de los problemas de lo que fue la extinta À Punt, perdón, Canal 9, perdón, ya estamos (rialles), era la gestión de recursos humanos…, es que siempre decimos, lo hacemos al revés, hoy…, fue una gestión mala tanto de recursos humanos, técnicos como económicos.
Parte de esa garantía de viabilidad y de sostenibilidad del sistema, pues, fue una de las cláusulas que precisamente propuso Ciudadanos, que era la famosa cláusula de la limitación de los gastos de personal, que entendíamos necesaria para intentar evitar cometer los errores pasados, que creo que usted ha dicho, y me gustaría saber si eso sigue estando contemplado en el contrato programa actual, creo que es importante, es decir, esa forma de sostenibilidad y una cuestión importante: una forma de cumplir la ley que hemos aprobado entre todos, una forma de cumplir la ley.
Entendemos que eso es importante.

Me gustaría también saber, bueno, me imagino que ustedes han hecho una previsión de presupuestos, suponiendo que las Cortes aprueben el presupuesto que ustedes piden, se supone que es lo normal, una previsión, pero, bueno, en principio tendremos que aprobarlo aquí, se supone.

También, ustedes dicen que van a potenciar la industria audiovisual, creo que ha comentado 12 millones de euros.
Sí que nos gustaría, a mí por lo menos, saber cómo se va a gestionar eso, es decir, de hecho, cómo se va a gestionar esa…, que parece que he entendido que no va a ser directamente desde À Punt, pero desde fuera… Vamos a ver, cómo se va a gestionar ese tema porque es importante potenciar la industria audiovisual; de hecho está en la ley, y más teniendo en cuenta, por ejemplo, que la ley audiovisual, que ha aprobado el gobierno socialista, traiciona totalmente a los productores independientes del sector, pues, nos gustaría saber cómo se va a gestionar eso en el nuevo contrato programa.

Y, de momento, esas son las dudas que tengo.

Muchas gracias.

La senyora presidenta:

Gràcies, senyor Llopis.

Ara, per tres minuts, la senyora Àlvaro.

La senyora Àlvaro Cerezo:

Doncs, la senyora Àlvaro anirà molt a pressa, perquè després de tant de temps esperant i reclamant el contracte programa, que encara no ha sigut lliurat a estes Corts, comprendrà vosté, senyor Rostoll, que tenim moltíssims dubtes.
I anem a per ells.

En primer lloc, comissió bilateral Consell i Corporació Valenciana de Mitjans de Comunicació, quin paper juga?
Perquè, sent la responsable del seguiment del contracte programa, li sembla normal que no haja estat convocada ni una sola volta des que va acabar el contracte programa anterior?
Quin seguiment s'ha fet?
Hi ha alguna data de convocatòria?

Publicitat, ingressos esperats, i com està la resta d'autonomies que compartixen amb la Forta?

I respecte a la publicitat institucional, creu vosté que és lògic que el Consell no pague la publicitat institucional?
Pregunta directa.

Fer alguna cosa més, vosté ho ha dit i anem a ello.

Inversions en ràdio.
Què es preveu per a la ràdio en el següent contracte programa i per què no anuncia vosté mateix la creació d'un segon canal de ràdio?
Si ha fet una bona tasca ampliant la senyal de ràdio a tot el País Valencià, per la qual cosa això ja no és excusa, la ràdio d'À Punt està consolidada.
Això vosté mateix ho ha dit.
En quant quantifica o avalua vosté la inversió en un segon canal de ràdio?
Perquè, mire, la llei és claríssima al respecte.

Article 33.
Línies estratègiques de l'oferta radiofònica.
La corporació oferirà als ciutadans una programació radiofònica que s'adeqüe a l'avaluació social i a les expectatives i demandes de la societat valenciana que ha de contenir un canal de contingut general que ha d'arribar a tots els segments de la societat, entre els continguts dels quals ha de tenir necessàriament informatius, entreteniment, ficció, tertúlies i esport, a.
I el b, un canal temàtic amb programació dedicada bàsicament a la promoció de la música i la cultura de producció valenciana en què també podrà incloure's la programació informativa.
L'oferta musical cantada haurà de contenir, com a mínim, un 50 % de cançons interpretades en valencià.
I fins ara solament hem complit l'a, falta tot l'apartat b.
I això no és una nimietat, o creu vosté que en la societat valenciana no hi ha demanda?
Vosté ho ha dit, som terra de música, hi ha una demanda.

Aleshores, en eixos pilars que vosté diu que hem d'anar fiançant, jo crec que és el moment, com vosté ha dit, d'oferir una cosa més, i una cosa més que a més és que està reflectida en la llei.
Jo crec que seria molt ben acollit que el contracte programa per fi incloguera eixe segon canal de ràdio i les inversions que siguen necessàries per a complir la llei.

Vosté també ha parlat d'una pròrroga del contracte programa, i a mi m'agradaria saber sota quin mecanisme legal se permetria una pròrroga del contracte programa.

I, per últim, quin increment pressupostari es preveu al contracte programa per al 2024?
Ha dit vosté que el sector audiovisual passarà de 12 a 13 milions d'euros, però espere que no siga l'únic increment que es preveia per al pròxim contracte programa 2024.

Jo crec que he fet un rècord de preguntes i espere ansiosa les seues respostes.

Moltíssimes gràcies.

La senyora presidenta:

Moltíssimes gràcies, senyora Àlvaro.
Molt ajustada al temps.

Senyora Marco, té tres minuts per a la seua intervenció.

La senyora Marcos Puig:

Gracias, señora presidenta.

Señor Rostoll, bienvenido a esta comisión.

Tengo que decirle que la verdad es que me ha dejado usted muy preocupada, y le voy a decir por qué.
Que el director general de informativos de la Generalitat Valenciana en su primera comparecencia en estas Cortes haga valoraciones políticas, como usted ha hecho hoy aquí, es muy preocupante.

Ha hablado usted de pluralismo político e imparcialidad, y ha habido momentos en su intervención que realmente usted parecía más un portavoz del tripartito que lo que usted debería ser.
Creemos que debería abstenerse, señor Rostoll, de hacer valoraciones políticas y debería velar por la imparcialidad y el pluralismo político, y hoy usted no ha sido ni imparcial ni técnico.

Yo pensaba que por su trayectoria profesional usted no haría ese tipo de valoraciones y pensaba que era un técnico con un reto muy importante.
Sin embargo, me deja usted muy preocupada porque, como le decía, su intervención ha sido más un mantra tripartito y de retrovisor que lo que yo esperaba.
Una pena, una pena porque mirar mucho hacia atrás, pues, ¿sabe lo que pasa, señor Rostoll?
Que corre usted el riesgo de mirar mucho por el retrovisor y chocarse con lo de delante.

Mire, llevamos un año sin contrato programa, señor Rostoll, como ya le han dicho todos los compañeros que me han precedido en el uso de la palabra.
Una de las consecuencias de estar sin contrato programa es que estamos también sin informe de pluralismo político.
El último es de diciembre del 2020, y yo le pregunto: ¿saben cuándo piensan sacar la licitación del concurso público para la realización de los informes de pluralidad?

También me gustaría que usted nos dijera una fecha exacta de la firma del contrato programa, o, al menos, una fecha exacta en la que se introdujera en los puntos del orden del día del pleno del Consell.
Y también quería aprovechar que antes de eso la ley dice claramente que tiene que traernos usted aquí el contrato programa, negro sobre blanco.
¿O va a dar usted por zanjadas todas las explicaciones con respecto al contrato programa con esta comparecencia?
Esperábamos, creo que no solamente el Partido Popular sino el resto de grupos, que lo trajera al completo.

Yo le quería preguntar, también, cuántas reuniones de la comisión mixta Generalitat y corporación, que teóricamente tiene que hacer el seguimiento del contrato programa, se han producido desde su nombramiento en septiembre de 2020.

También le quería preguntar, es decir, si podría comprometerse usted a entregar en esta comisión las actas de esas reuniones cada vez que se celebren.

Y en cuanto a la regulación de la comisión de seguimiento en este nuevo contrato programa, ¿hay cambios en cuanto a los integrantes?
¿La periodicidad de las reuniones está reflejada?

En cuanto a las cláusulas, también se me ocurren varias cuestiones.
¿Puede usted garantizar que con la redacción que usted nos ha planteado se retransmitirán las misas todos los domingos, señor Rostoll?
¿Cómo piensan ustedes potenciar la industria audiovisual?
¿Van a seguir exigiendo a las productoras el valenciano o van a apostar por la libertad?
¿Han contemplado en algún momento la posibilidad de abrir un segundo canal de radio o no?
¿Qué ingresos por publicidad tienen previstos, señor Rostoll?
¿Se fijan algún objetivo de audiencia?

Y, por último, ¿dispone usted de un informe de la Conselleria de Hacienda o de la Dirección General de Presupuestos para el contrato programa que ustedes van a firmar?
¿Nos puede dar ese informe de la Comisión de Hacienda?

Gracias.

La senyora presidenta:

Gràcies senyora Marcos.

I ara, el senyor Rostoll podrà donar resposta a tot allò que se li ha plantejat.
Quan vosté vullga.

El senyor director general de Relacions Informatives:

Hi ha moltes coses repetides entre les preguntes i tractaré de donar resposta a totes d'una manera el més ordenada possible i de manera que ens puguem entendre.
Si queda alguna pendent, els demane disculpes i les aniré contestant.

En primer lloc, jo els agraïsc a tots el to, crec que és positiu que puguem parlar, ho he dit abans, i per tant els agraïsc el to de les intervencions.

Inicialment, jo crec que, en general, el tema del retard en l'aprovació del contracte programa.
Jo crec, i ho he comentat al principi, que l'aprovació d'este contracte programa era fonamental per a consolidar el projecte de televisió.
Totes les coses en esta vida s'ha d'intentar fer-les amb bona lletra.
I, per tant, nosaltres hem primat, encara que fóra retardar l'aprovació del contracte programa, l'aprovació d'un text que fóra rodó i que poguera, diguem, d'alguna manera, afavorir i satisfer les necessitats del sector i que consolidara el futur de la televisió i de la ràdio pública.

Enmig de tot açò, com saben vostés, hem tingut la pandèmia.
Però, bé, jo crec que, amb tot el retard que això ha suposat, una volta hem recuperat una certa normalitat vam arribar a un acord el més prompte possible, que és el que hui els he traslladat.

Preferim un bon acord, i jo crec que al final el temps ens dóna la raó.
Jo crec que les condicions que els he traslladat d'estabilitat, de viabilitat, de protecció del sector audiovisual i d'aprofundir en la pluralitat, suposaven un retard en l'aprovació, i crec que està plenament justificat, perquè al final el text és el millor possible, i jo crec que garantixen totes eixes condicions del contracte i del futur de la cadena.

Un altre tema recurrent és el tema de la publicitat.
Jo crec que ho han citat com a mínim la senyora Blanes, la senyora Marcos i també la senyora Àlvaro.
El tema de la publicitat, efectivament, s'ha reajustat els objectius de publicitat.
Hem previst 1,5, 2 i 2,25.
Per què l'he reajustat doncs?
Perquè el mercat ha canviat per complet, perquè no era un objectiu realista el que hi havia en el contracte programa anterior, i, per tant, ho hem ajustat a la realitat.
Per a mi la publicitat no és el més important.
Per a mi el més important de la televisió i la ràdio pública és el servei públic.
I, per tant, no és un fet, no l'he citat perquè no me pareix important, me pareix important contar-los que ho reajustem, però no me pareix el més significatiu del programa, la ràdio i la televisió pública no està per a fer caixa, està per a fer un servei públic.
I, per tant, primera, hem reajustat eixes quantitats a 1,5, 2 i 2,25.
Però, en qualsevol cas, els he de dir, per als qui estan preocupats pel mercantilisme i per la caixa, que la situació de la publicitat va bé, vull dir, en 2021 la proposta del director general era d'1,5 milions -em corregirà Alfred que està ahí- i al final van ser 2,3, un increment de més d'un 40 %.
I enguany està previst que torne a créixer.
Per tant, escolte, jo sé que vostés estan molt preocupats en la publicitat, a mi no em preocupa tant, però crec que és un increment que va en la línia de la televisió i del funcionament de la televisió i la ràdio, creixem en audiència, anem creixent de forma progressiva en audiència, anem creixent de forma progressiva pel que fa a la publicitat.

Un altre tema recurrent és el tema de les misses.
Jo, no sé, la senyora Àlvaro, la senyora Blanes, la senyora Marcos, també ho han criticat.
Jo, sincerament, no sé (veus) … Ho ha dit vosté si està garantida l'emissió de les misses i tal.
Primera, el que reflectim al contracte programa és el respecte al fet religiós.
Jo, evidentment, no tinc la competència de l'emissió de les misses, és del Consell Rector, i és el que ha decidit que s'emeten i se continuen emetent.
No sé sincerament què tenen en contra.
Vosté li ha explicat als seus votants que el seu representat al Consell Rector va votant contra de les misses?
Perquè això algú ho haurà de dir.
El seu representants al Consell Rector va votar en contra del contracte programa, per tant va votar en contra de les misses.
Això li ho haurà d'explicar als seus votants, clar.

I, per altra banda, jo de fet, la missió, no reconèixer la…

La senyora presidenta:

Senyories, no entren en debat, no entren en debat.

El senyor director general de Relacions Informatives:

No reconèixer, per altra banda, la pluralitat, l'existència d'una religió majoritària i que la majoria dels valencians són catòlics, és no reconèixer la pluralitat ni la realitat que tenim.
I a més, a mi, ho dic en serio, de veritat, jo puc entendre, senyora Blanes i senyora Àlvaro… (Veus)

Vosté ha dit…

La senyora presidenta:

No entren en debat, no entren en debat, per favor.
(Veus)

El senyor director general de Relacions Informatives:

Perdó, senyoria.
Puc entendre que parle de les misses i de l'estat laic i aconfessional, però jo crec, sincerament, que respectem la pluralitat en eixe cas, respectem la realitat de la societat valenciana i tenim un instrument de normalització lingüística molt potent.
No vull pensar, no vull pensar, ni per la intervenció de la senyora Marcos ni per la intervenció de vosté, que vostés el que volen és que al final les misses se retransmeten en una televisió privada i en castellà.
Per tant, clar, no vull pensar-ho, no vull pensar-ho, sincerament li ho dic, sincerament.

Sobre el tema de la injecció de l'audiovisual.
Jo crec que és més important del que vostés puguen pensar.
La línia de les aportacions de l'audiovisual va en la línia que van aprovar els tres grups del govern en la Llei de pressupostos.
Vull dir, es tracta que s'ha fet en una…, no s'ha inclòs en el pressupost, és una columna que figura a banda del pressupost, per a garantir que precisament eixos 12 milions enguany i 13 l'any vinent vagen directament al sector.
À Punt rebrà les propostes que consideren les productores i anirà gestionant eixe pressupost per a garantir precisament que vaja directament al sector, que no ens ho gastem en una altra cosa, que ens ho gastem directament en el sector audiovisual, va en la línia de la proposta que tots els grups del govern van fer en el darrer pressupost.
I, per tant, jo crec que ahí és la garantia del futur d'un sector que, com ja he dit, els darrers els informes de l'IVIE situava en més de 6.
000 persones la seua aprovació.

Pel que fa amb el pressupost.
Bé, el pressupost continua sent un pressupost ajustat.
Jo puc compartir amb vostés que a mi m'agradaria que la televisió pública tinguera més diners, a tots ens agradaria.
Bé, el senyor Pascual, el senyor Pascual està en contra.
El senyor Pascual vol tancar la tele pública dels valencians.
Però en Castella-Lleó van a tancar-la?
Perquè, clar, ahí governen.
És que vostés ja comencen a governar.
I, per tant, van tancar la tele?
Han cogovernat en Andalusia durant estos 4 anys i veig que Canal Sur, amb un pressupost de 180 milions, que triplica (veus) … No, no, li estic dient.

La senyora presidenta:

Senyor Rostoll i senyors diputats, no entren en diàlegs, per favor.

El senyor director general de Relacions Informatives:

No, no, no.
No li estic preguntant.
No, no, estic… (Veus) Senyor Pascual!

La senyora presidenta:

Senyor Pascual.

El senyor director general de Relacions Informatives:

Estic contrastant una realitat.
Vull dir, no sé, vostés volen tancar la tele pública dels valencians, però allà on governen no la volen tancar.

Per tant, vull dir, la qüestió pressupostària està prevista en funció d'un increment mínim, que a partir d'ahí el mínim siga de 58 milions.
Evidentment, senyor Llopis, té vosté tota la raó, haurà d'ajustar-se al debat pressupostari, si no ens ajusten no podrà ser, però, en principi, la idea és mantindre els 58 milions.

Per a 2024, senyora Àlvaro, tant el pressupost com l'aportació de l'audiovisual, jo crec que la voluntat és intentar, com a mínim, mantindre el pressupost i augmentar-lo si és possible.
I respecte de l'audiovisual, jo crec que si la fórmula funciona, crec que ens podem plantejar, podem plantejar de quina forma l'amplifiquem i demés, perquè jo crec que és positiu que el sector vaja fent propostes a la cadena i que n'hi haja uns diners que directament vagen a la injecció econòmica del sector.

Respecte de l'IVA, que és l'altra qüestió econòmica que vostés han plantejat, la qüestió de l'IVA queda establida en el contracte programa, de la mateixa manera que se va plantejar en el darrer debat pressupostari, exactament igual.
Vull dir, que si al final se genera eixa situació en l'IVA, aleshores el que passarà serà que l'administració haurà d'assumir una despesa sobrevinguda.
Per què?
Perquè no volem generar un impacte en la cadena, jo crec que és lògic i va en la mateixa línia exactament que està recollit en el debat de pressupostos, se fa eixa referència respecte de… i jo crec que és la possibilitat més fàcil i més lògica per a evitar un problema en el pressupost.

Respecte del segon canal de la ràdio.
Mire, esta és una qüestió que vull ser, jo en este tema vull ser molt clar.
Jo crec que el tema de la ràdio, el tema la ràdio es tracta, l'hem de seguir consolidant, l'hem de seguir consolidant, perquè no podem créixer si no consolidem.
I demanar, les audiències per a créixer, senyoria, jo crec que hem de consolidar el que tenim, hem d'anar a poc a poc, amb passes fermes i, a vore, jo crec que no podem fraccionar més l'audiència que tenim.
És a dir, a mi me preocupa, me preocupa relativament la despesa de publicitat?
Me preocupa relativament.
L'audiència me preocupa, l'audiència me preocupa, però també entenc que n'hi ha dades positives, i ho he dit en la meua intervenció, que ens permeten pensar que tenim, jo crec que tenim una possibilitat molt bona i una oportunitat molt bona de reorientar la nostra audiència a la ràdio i a la televisió pública.
Jo crec que no podem fraccionar més l'audiència que tenim amb la creació d'un segon canal de ràdio.
Jo estaria encantat que el poguérem obrir demà mateix.
De fet, de fet, la possibilitat de l'obertura d'un segon canal de ràdio va a continuar en el contracte programa, va a continuar reflectida en el contracte programa, però jo crec que hem de valorar, abans de generar noves estructures, hem de valorar consolidar el que tenim.
Crear noves estructures sense consolidar el que tenim, senyoria, jo crec que no afavorix per a res al projecte en la seua globalitat, li ho dic de deveres.

Parla vosté, i jo crec que a mi m'agradaria també, d'un canal dedicat a la música, quan jo crec que la ràdio d'À Punt té una de les programacions més interessants de música que es poden oferir.
Per tant, escolte, no tenim segon programa de ràdio, segon canal de ràdio?
No, és deveres.
Però sí que tenim un espai molt important en el primer canal, en el canal de ràdio que tenim, que funciona.
De fet, el passat 3 de juny, si vosté repassa, el programa Territori sonor va celebrar mil programes d'un projecte de molta qualitat.
Per tant, ja està À Punt oferint un espai de programació musical específica, i jo crec que no tenim necessitat, jo crec que tots podem coincidir en això, en este moment de generar una nova estructura.
En el futur doncs ja veurem què passarà.
En el futur, ja vorem, que deia un cego, no?
, vull dir, que no sé el que passarà.

Respecte de… Jo, senyora Marcos, mire, això de les valoracions polítiques, ara entraré en altres qüestions del que vosté ha dit.
Respecte a les valoracions polítiques, evidentment és que jo sóc alt càrrec del govern, clar.
I vosté se pensa, a la millor pot pensar que parla en algú que està desinformat.
No, jo m'he dedicat durant 24 anys a informar, a informar del que vostés han fet en el govern de la Generalitat.
Per tant, no era cap valoració política, sinó que estava constatant una realitat, estava constatant una realitat.
Per tant, evidentment, jo sóc alt càrrec, clar, sóc alt càrrec del govern i, per tant, no vinc ací com a tècnic, no vinc com a tècnic, sóc un alt càrrec del govern i defense el sistema de comunicació públic.
I el que he fet i el que puga haver dit jo, si a vosté li ha molestat, jo me puc disculpar, però és certificar una realitat, és que la realitat és tossuda.
Jo, clar, la realitat és tossuda completament.

Respecte de la comissió mixta, que crec que ho ha citat la senyora Àlvaro -perdone si alguna cosa…, però ho han citat vostés dos-, la comissió mixta, només estiga vigent el contracte programa, se tornarà a convocar, òbviament, en els terminis que corresponga i en els terminis que s'establiran, òbviament.
Mentre no ha estat vigent, no s'ha pogut convocar.
Per tant, en el moment que siga, se convocarà, òbviament, òbviament que se convocarà.

Jo crec que…, del senyor…, crec que alguna cosa… Respecte de la pròrroga, que crec que el senyor Llopis ha preguntat de la pròrroga del contracte programa.
Respecte de la pròrroga, evidentment, la pròrroga del contracte programa s'inclou perquè dona seguretat jurídica.
Vull dir, per què decidim incloure la pròrroga?
No perquè no tinguem la possibilitat de tindre un contracte programa en temps i forma; la idea, evidentment, i la voluntat és tindre un contracte en temps i forma, un contracte programa en temps i forma com toca, evidentment.
I el pròxim mes…, perquè este ja tindrem fet tota la part de la consolidació del projecte de radiotelevisió pública.
Per tant, la idea és tindre'l.
Ara, evidentment, hem d'incloure un mecanisme de pròrroga per a garantir que, en el cas que la negociació se puga retardar, doncs, que les condicions de funcionament siguen, com a mínim, les mateixes.
I, per tant, jo crec que és una garantia de seguretat jurídica.

Durant este temps que no hi ha hagut contracte programa, no ha passat res.
Hi ha un mandat marc superior, com vostés saben, que té vigència de sis anys i que crec que acaba també en desembre del 2023.
I, per tant, no veig ningun problema que s'haja retardat l'aprovació.
Vull dir, la seguretat jurídica de la televisió ha estat garantida en el mandat marc i, per tant, és la via de funcionament.

Respecte dels informes que demanava la senyora Marcos, en este moment està demanat el del sector públic, que crec que ja el tenim, i estem treballant en el d'hisenda, efectivament.

Jo…, senyor Pascual, mire, jo no soc adivino sobre quin dia anem a firmar el contracte programa ni per quant ni…, jo tampoc ho sé, no soc adivino, no li ho puc dir.
Ja volguera jo dir-li: el 23 de juliol; doncs, el 23 de juliol.
Però no.
Jo, en el moment en què… La meua idea és que se faça el més prompte possible, però, evidentment, ja no estem… El senyor Pasqual, ha fet referència a la compareixença del conseller Soler.
Evidentment, jo no soc adivino, però, en este moment, ja hi ha un fet objectiu que no hi havia en aquell moment: primera, que el Consell Rector ja ho ha aprovat; segona, que ja s'han demanat els informes; i, tercer, en el moment en què estiguen els informes, ho signarem immediatament, perquè no és voluntat d'este govern dilatar res de la signatura perquè, entre altres coses, no hi ha necessitat.

Respecte als informes de pluralisme.
Mire, senyora Marcos, jo, de veres, jo…, mire que no vull entrar en determinades coses, perquè, al final, vosté després me diu que si dic, que si deixe de dir.
Però, hombre!
, que vostés parlen de pluralisme…, de veritat, de veritat li ho dic.
Evidentment, això, els informes de pluralisme continuen reflectint-se en el contracte programa i se faran quan toque, en compliment del contracte programa.
Ara bé, que vostés puguen parlar de pluralisme…, de veritat, (remors) de veritat, de veritat, no me faça dir-li que parlem de pluralisme perquè, al final, si jo… Perquè vosté diu: no, és que vosté és un tècnic, no faça valoracions polítiques.
No, jo me limite a certificar la realitat.
I, si parlem de pluralisme de l'etapa en què vostés van gestionar la televisió, home!
, hi ha molt a parlar.
Per tant, jo què sé.
Hi ha determinades coses que vostés estan en el seu dret de preguntar, però que haurien de tindre un poc més de cura a l'hora de preguntar-ho, de veritat li ho dic.
(Inintel·ligible) … de pluralisme se faran.
Però, evidentment, res a vore, res a vore el pluralisme, res a vore la pluralitat, res a vore el que se fa en la televisió pública ara, res a vore, que quan vostés gestionaven.

I crec que…, no sé si m'ha quedat alguna qüestió.

La senyora presidenta:

Ara hi ha un temps de rèplica.
Si hi haguera alguna qüestió…

El senyor director general de Relacions Informatives:

Sí, si hi ha alguna qüestió més… Crec que alguna, el tema de la programació infantil, pot ser?

Però, bé, en qualsevol cas…

La senyora presidenta:

Doncs, aleshores, senyor Llopis, per favor.

(Ocupa la presidència el vicepresident de la comissió, senyor Fernando Llopis Pascual)

El senyor vicepresident:

És el torn de paraula, per a la rèplica, de la portaveu d'Unides Podem.

Senyora Blanes, quan vullga.

La senyora Blanes León:

Sí, gràcies.

Bé, senyor Rostoll, no tenia clar fer-li rèplica, però, clar, m'ha al·ludit molt directament i intentarem…, (el compareixent, sense micròfon, diu: «Me pareix molt bé, me pareix molt bé.
») per a aclarir coses.

Bé, vosté ha parlat del tema de la publicitat perquè ens preocupa la publicitat, perquè estem preocupats pel mercantilisme.
Jo dir-li que no és el motiu pel qual jo li he preguntat per la publicitat.
Li he preguntat per la publicitat perquè vosté sap que són uns ingressos previstos que, normalment, no s'estaven complint i això el que fa és que…, bé, doncs, té informes contraris, etcètera, etcètera.
Aleshores, per tant, clar que em preocupa la publicitat, no perquè pense que haja de ser l'objectiu.
I, si s'ha reduït eixe objectiu i no es posa per davant eixa intenció d'incrementar este tema de la publicitat, sinó que és més realista, per mi, perfecte, però no perquè tinga una preocupació mercantilista, ni molt menys.

Després, també, quan feia al·lusió al tema de les misses, que volia explicar el per què s'havien inclòs en el contracte programa.
Jo precisament dir que, si jo pregunte és perquè… o, si estic en contra és per no reconéixer la pluralitat existent de la fe religiosa, tot el contrari.
També dir-li, precisament, perquè, com existix una pluralitat religiosa, entenc que no es pot primar d'aquesta manera.
Vosté ha dit que és perquè és evidentment majoritària.
És una manera de veure les coses.
Jo puc parlar-li, per exemple, de com es tracten les minories en la meua organització política, per posar-li un exemple, tot el contrari, es fomenten les minories en lloc de prevaldre i donar l'altaveu a les majories.
Per tant, és una manera de veure que vostés han implementat, però que potser no la compartim.

I, després, jo això que…, m'ha dit, directament: no vull pensar que les misses volen que es retransmeten en la televisió privada i en castellà.
El que facen en la televisió privada i en castellà em dona exactament igual.
A mi sí que m'interessa el que fa a la meua radiotelevisió pública i en valencià i, per tant, per això em preocupa, perquè, entenent que estem en un estat laic i aconfessional, aquestes qüestions han de quedar en l'àmbit privat.
I, per tant, per al foment de la nostra llengua, tot el que siga necessari, però crec que es pot fomentar la llengua a totes les edats i a tot el públic en altres programacions.
Per tant, per a mi no és suficient el que es facen en valencià -que només faltaria, quan la llengua vehicular de la cadena és la llengua valenciana.

I, després, una cosa que m'agradaria tornar-li a preguntar, perquè no m'ha quedat gens clar.
Vosté ha dit que en el pressupost que s'inclou…, és que estos 12 milions van una columna a banda.
No entenc què significa una columna a banda.
Jo entenc, i crec que és el que vam votar ací, és que hi havia una partida específica, que sí que era directament un pressupost que anava a la corporació perquè la gestionara la corporació.
Certament que, a què anava destinat eixe pressupost, era per a la contractació i l'externalització i compra de productes a través del sector audiovisual.

I després dir-li que em sembla molt bé que es marque un mínim, un mínim d'eixos 58 milions, però eixe mínim sempre ha de ser…, sempre que estiga dins del 0,3-0,6, que entenc que és el que marca la llei.
Vull dir, que el mínim serà sempre que siga major que eixe 0,3, perquè això és el que es marca a la llei i entenc que així es contemplarà.

Gràcies.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies, senyora Blanes.

És el torn de paraula del portaveu del grup Vox Comunidad Valenciana.

Senyor Pascual, quan vullga.

El senyor Pascual Pérez:

Sí, muchas gracias, señor presidente.

Señor Rostoll, mire, la ley es muy clara y en su artículo 6 dice que los objetivos generales para perseguir y alcanzar la prestación de servicio público se concretarán en el mandato marco y que se desarrollarán, de manera precisa, a través de un contrato programa.
Entonces, la prórroga automática del contrato programa, le quiero preguntar directamente, ¿va a suponer una modificación legislativa?
¿Está usted adelantando modificaciones legislativas?
¿Se han visto tales modificaciones legislativas en la subcomisión?
Además, ¿qué sentido tiene hacer esto?
¿Qué sentido tiene hacer esto cuando, precisamente, el mandato marco finaliza en diciembre del 2023?
Si luego prorrogamos y cambia el mandato marco, también habrá que modificar el contrato programa, ¿no se lo han planteado?
Vale, muy bien.
Además, un contrato programa que aún está pendiente del informe de hacienda.
O sea, que lo que usted ha traído hoy aquí a lo mejor es humo porque en el informe de hacienda les hace modificarlo.

Al final, ustedes llevan aquí un año incumpliendo la ley y, por cierto, una ley que aprobaron ustedes.
Y le voy a poner un ejemplo claro.
¿Puede usted decirnos si se está cumpliendo el pluralismo político y social de los contenidos de À Punt?
No puede.
No puede porque, al no haber contrato programa, no se están realizando dichos informes que, por cierto, hacía la empresa GFK, que es la contratada a tales efectos.
Entonces, ¿cómo sabemos que se está cumpliendo con la pluralidad, con la neutralidad, con la proporcionalidad que dicta la ley?
No se puede.

Mire, yo se lo digo sinceramente, y a mis compañeros, si yo fuese miembro del tripartito, pero no del Partido Socialista, yo estaría preocupado porque creo que les están tomando directamente el pelo, porque nos lo están tomando a todos.
Claro, si no hay contrato programa, no se pueden controlar ni los objetivos ni la transparencia ni, como digo, la pluralidad política.

Así que, señor Rostoll, le pregunto directamente, contésteme, ¿cree usted que es admisible saltarse la ley?
Es que usted ya dice, directamente, asume lo que comentaba la presidenta de la corporación en una comparecencia anterior, como que era ya…: bueno, si está en el mandato marco, pues, ya está, con eso suficiente.
Entonces, pues, miren, yo les pido, les pido activamente que cumplan ustedes el artículo 3 del mandato marco, donde les vuelvo a recalcar que hay que desarrollarlo en el contrato programa.
Y también les pediría que cumplan con los artículos 4.
1 y el 22.
6, sobre pluralismo y neutralidad.

Y, por finalizar, usted dice: no, es que la publicidad para 2021, lo que tenemos previsto es del uno y medio; para 2022, de dos millones; para el 2023, de 2,25 millones.
Y, aparte, dice: y un 4 % para finales del 2023 para la audiencia de À Punt.
¡Vaya!
, cuando es la audiencia media de Canal 9 el último año que emitió, en 2013, que era precisamente la peor época en materia de audiencia.
Entonces, para usted el tema de ingresos por publicidad, para que no sea tan sangrante precisamente el coste que a todos los valencianos les supone À Punt, para usted no es importante y la audiencia para ustedes tampoco es importante.
¡Vaya, qué casualidad!
, precisamente en los puntos donde ustedes pinchan.

Muchas gracias.

(Ocupa la presidència la presidenta de la comissió, senyora Estefania Blanes León)

La senyora presidenta:

Gràcies, senyor Pascual.

 I ara el senyor Llopis té tres minuts.

El senyor Llopis Pascual:

Sí, bueno, varias cosas.

En primer lugar, esto de la prórroga del contrato programa…, el señor Pascual ha adelantado algo.
Y, realmente, el artículo que se incumpliría es el 6.
2, que dice: «Los objetivos generales y de promoción contenidos en el mandato marco se desarrollarán de manera precisa a través de un contrato programa, que tendrá una duración de tres años y que deberán suscribir el Consell y la corporación e informar a la comisión correspondiente de les Corts», de tres años.
Si empezamos a decir de tres años, pero yo lo prorrogo cuando quiero o lo apruebo cuando quiero… Pues, yo entiendo, me da a mí la sensación que o cambiamos la ley o la cumplimos, vamos, porque yo creo que, al final, no se puede prorrogar, si la ley te dice… Es decir, se han acostumbrado… Es verdad que yo creo que es la ley más incumplida por el tripartito, que yo creo que no se ha cumplido nada, prácticamente.
De hecho, le he hecho una pregunta que no ha querido contestarme evidentemente; a ver si en la réplica me contesta, que es (veus) -segurament, segurament perquè, com no és important, segurament se t'haurà oblidat-…, básicamente, una de las condiciones de ley era, precisamente, el coste de personal que, precisamente, garantizaba la viabilidad y es si en el contrato de programa se incumple de alguna forma esa ley, se incumple la ley a nivel de tope máximo de gasto de personal.

Después, evidentemente, le hemos dedicado muchísimo tiempo y yo creo que esto de las misas yo creo que es el capote que han gastado ustedes para entretener a Compromís y a Podemos con la misa y tal, mientras aprobaban otras cosas, y han picado, han entrado ahí de relleno y tal, directamente al toreo, cuando en el fondo es un programa que se emite una vez los domingos, que ocupa cuarenta y cinco minutos, que tiene una audiencia razonable y que no debería tener más discusión.
Y yo creo que está por encima de la media de la cadena.
Con lo cual, le estamos dedicando un tiempo.

Sí que me gustaría que me comentara si en el contrato programa también se garantiza… Sabe usted -y usted lo conoce bien, no se lo voy a explicar a usted- que, en la provincia de Alicante, incluso en la de Valencia también hay muchísimas zonas donde la lengua…, donde se escucha…, se habla fundamentalmente en español y, a veces, el hecho de despreciarlo en algunos momentos hace que À Punt se vea menos.
Y si se ha previsto esto de alguna forma, el intentar no discriminar a esos valencianos que también forman parte de nuestra comunidad.

Usted decía que la audiencia… Bueno, ha llegado a decir que ni le importaba la audiencia ni le importaba la publicidad.
Bueno, hombre, evidentemente es un servicio público, pero hay que mantener unos límites.
Y la publicidad, la publicidad, muchas veces, también nos puede servir una buena forma de conocer el interés que tienen las empresas, por ejemplo, valencianas, en lo que se emite y en las previsiones que ellos tienen de la audiencia que tienen los programas, más allá de la audiencia que se mide de otras formas, que también se mide de formas muy razonables, pero sí que es cierto que cuando las empresas se juegan su dinero pues quieren tener esa información acerca de la audiencia.

Y otra cosa, y ya para para acabar, bueno, dos cosas más, simplemente.
Aquí, en esta comisión, hicimos una propuesta para volver a emitir los dibujos animados en programación de tarde.
Es decir, porque de alguna forma creo que ese público infantil se ha despreciado hasta ahora en la programación de tarde, precisamente, entiendo que por la audiencia, y nosotros entendíamos que a veces no era tan razonable porque entendíamos que esos dibujos habían ayudado a muchísima gente, a muchísimos jóvenes, a entender, y a hablar, y a expresarse en valenciano.

Y, después, la pregunta del millón, ¿cuándo tendremos todos los valencianos, incluidos nosotros, los miembros de la comisión, el contrato programa, y cuándo se pondrá en marcha?
Porque estas cosas no se pueden poner en marcha con efecto retroactivo, me refiero, porque…

La senyora presidenta:

Señor Llopis.

El senyor Llopis Pascual:

Sí, simplemente, la pregunta está clara.

La senyora presidenta:

Gràcies, senyor Llopis.
Ha quedat clar.

Senyora Àlvaro, té tres minuts.

La senyora Àlvaro Cerezo:

Jo també tinc algunes qüestions que no se m'han respost com, per exemple, el tema de la publicitat institucional.
Jo no he vingut ací a dir si feien caixa o no feien caixa.
Vosté ha parlat d'uns percentatges que incrementava la publicitat, l'1,5 %, el 2,25 %, val?
, però no ha parlat de si la publicitat institucional va a cobrar-se o no.
I no ho dic jo, ho va dir Enric Soriano en una compareixença que pensava que en este contracte programa això podia ser una realitat.
I jo li estic preguntant, van vostés a cobrar la publicitat institucional?

També ha parlat vosté de les audiències, i concretament de les audiències de la ràdio que jo no conec.
Ací no s'han passant mai audiències ni hem sigut coneixedors d'audiències de la ràdio.
Vosté les té?
Li les puc demanar?
Perquè jo no les tinc.
Aleshores, si no les té vosté, diga'm a qui li les puc demanar, més que res perquè també parla que amb data a eixes audiències de la ràdio, que vosté coneix, hi hauria un fraccionament de l'audiència, hi hauria un fraccionament d'audiència; quan nosaltres, Compromís, i els grups que recolzen açò, sobretot col·lectius musicals, pensen que seria una suma, que podríem captar molt més públic en la nostra ràdio, que seria un creixement.

Són dos visions totalment confrontades: vosté ha parlat d'unes audiències que jo no conec, que el meu grup no coneix, sobre les quals se fraccionaria; i jo parle d'un potencial que ha manifestat que li agradaria poder escoltar música en valencià, més enllà, més enllà d'una franja molt determinada a altes hores de la nit que incompliria allò que dèiem del temps i la conciliació, d'un programa meravellós que jo seguisc moltíssim, com és el Territori sonor, però que a totes llums és insuficient, quan la llei preveu la creació d'un segon canal per a cultura i música.
I, insistisc, quines són les inversions que es preveuen per a la ràdio i quant costaria engegar este segon canal que diu la llei?

I, per últim, i que quede clar, Compromís no ha parlat de misses.
Compromís, la paraula missa no ha eixit de la boca dels seus portaveus.
Però, d'ahí que l'excusa per a ficar alguna missa siga promoure el valencià, doncs, mire, ahí sí que li he de dir que la música i la cultura, que sí que estan en la llei, no la missa, promouen també el valencià; aleshores, si fiquem una cosa, què estem fent que no engeguem l'altra, que, a més, ve per la llei?
Jo, simplement això.

Ah!
, sí, i del pressupost total, ha dit vosté que n'hi haurà un increment però ho ha deixat ahí, ho ha deixat ahí.
Eixe increment, i continue estirant una miqueta del fil, serà tal i com la llei de creació d'À Punt preveu?

Gràcies.

La senyora presidenta:

Gràcies senyora Àlvaro.

I, ara, per a acabar els grups, senyora Marcos, del Partit Popular.

La senyora Marcos Puig:

Gracias, señora presidenta.

Señor Rostoll, me alegro de que usted sea sincero y haya reconocido que usted no es imparcial y que ha venido aquí a contar su verdad, la verdad del gobierno, y ha venido aquí además a mentir.
Señor Rostoll, mi grupo parlamentario siempre ha pedido la emisión de las misas, y mi representante en el Consejo Rector así lo ha hecho saber en todas y cada una de las reuniones del Consejo Rector.
No mienta, señor Rostoll.

Si esa es su política de diálogo y de pluralismo político como miembro de este Consell, la verdad es que me quedo cada vez más preocupada.
Y, además, con ese sectarismo, ¿no?
señor Rostoll, ¿que yo no soy nadie para pedirle a usted un informe de pluralismo político?
Yo soy una representante del pueblo valenciano, ¿yo no tengo legitimidad, señor Rostoll, de verdad, para pedir un informe de pluralismo político, como usted ha dejado entrever en su intervención anterior?
Por supuesto que sí, yo estoy aquí para ejercer la labor de control al gobierno, usted es del gobierno, yo le he preguntado, solamente le he preguntado, si eso le ha molestado, señor Rostoll, la verdad es que me deja más preocupada todavía, le he preguntado: ¿sabe usted cuándo van a licitar ustedes ese informe para que las empresas…, salga a concurso ese informe de pluralismo político?
¿Sabe usted…?
Sí que lo sabe, señor Rostoll, que llevamos sin informe de pluralismo político desde diciembre de 2020.
¿Cómo podemos medir el pluralismo político si nadie está haciendo el informe, señor Rostoll?

Señor Rostoll, ¿qué le parece a usted que al presidente del Partido Popular y al presidente de la Diputación de Alicante se les silenciara en una entrevista la semana pasada, señor Rostoll?
¿Qué le parece a usted, señor Rostoll?
Claro, por eso, a lo mejor no queremos hacer informes de pluralismo político, porque, además, las elecciones municipales, autonómicas y generales están a la vuelta de la esquina, ¿verdad, señor Rostoll?
Cuanto más lo dilatemos, mejor.
Menos mal que usted ya se ha quitado la careta y, por lo menos, de lo único que me alegro es que haya sido usted sincero en ese sentido y que esa va a ser su política y su estrategia de gestión.

Mire, señor Rostoll, diga la verdad, ustedes no se han planteado jamás…, dígales la verdad a sus socios de gobierno, a Compromís, ustedes jamás se han planteado lo del segundo canal de radio.
(Soroll de papers) Yo tengo aquí dar respuesta parlamentaria que ustedes me dan, y yo les preguntaba: ¿qué recursos económicos y de personal requiere la puesta en marcha de un segundo canal de radio y televisión?
Y usted me responde, señor Rostoll, «que la Dirección General de Relaciones informativas informa que no se han realizado estudios referidos a la cuestión planteada».
Jamás se lo han planteado.
Diga usted la verdad, señor Rostoll.

Le ha preguntado también otro compañero, realmente, cuándo se va a dar luz verde en el pleno del Consell a este contrato programa.
Es que me extraña mucho que usted venga aquí a esta comparecencia y ni lo sepa.

También le quería preguntar, y termino enseguida, señora presidenta, y no me ha contestado, se lo he preguntado anteriormente, ¿cuántas veces se ha reunido la comisión mixta Generalitat-corporación desde que usted fue nombrado en el cargo, en septiembre del año 2020?

Y, también, le quiero preguntar si existe algún informe jurídico que apoye la prórroga automática del contrato programa, señor Rostoll.

Gracias.

La senyora presidenta:

Gràcies, senyora Marcos.

I, ara, sí que haurà també d'ajustar-se a tres minuts per a intentar donar resposta a tot el que puga.

Gràcies.

El senyor director general de Relacions Informatives:

El tema de la publicitat…, ingressos previstos, si són més realistes, i és un poc buscar eixa via.
Jo no he dit que la publicitat no m'interessa i que l'audiència no m'interessa, jo el que he dit és que s'ha de veure d'una altra manera de com la podem vore.

Respecte de les misses.
Efectivament, té una mirada oberta i plural; la redacció del text diu que s'atendran totes les confessions religioses, però que s'atendrà la que pot tindre un element de més pes en la societat valenciana.
Per tant, això, s'atendran totes, i crec que és voluntat de la televisió atendre-ho.

El tema de l'audiovisual, efectivament, senyora Blanes, igual m'he explicat malament, és una columna que no forma part d'ell, jo el que volia dir és que no forma part del pressupost dels 58 milions sinó que serà una columna a banda on se reflectix la inversió directa en l'audiovisual en la mateixa línia que es va aprovar en l'últim debat de pressupostos.

Respecte del pluralisme polític, que ho ha dit el senyor Pascual i la senyora Marcos.
Jo no he dit que per a mi no siga important el pluralisme polític, es farà quan s'aprove el contracte programa, es farà l'informe de pluralisme polític; però, no hi ha cap element que parle en contra que s'haja produït ni pluralismes polítics, ni vetos, ni demés.
Per què?
No tinc cap informe del Consell de la Ciutadania, per exemple, que parla d'això, ningú m'ha dit en este període que no.

I, senyora Marcos, el senyor Mazón no va eixir l'altre dia en un programa, tinc ací la llista de les voltes que ha eixit en el primer trimestre, tots els dies, eh?
Senyora Marcos, mire vosté si en l'època de vostés en Canal 9 eixia l'oposició, mire vosté si a Madrid, la senyora Ayuso, la senyora benvolguda Ayuso, trau a l'oposició, i el senyor Pascual també té responsabilitat en això que ells cogovernen a Madrid, o donen suport al govern.
Per tant, escolte, separar el pluralisme polític; efectivament, separar el pluralisme polític, pero el senyor Mazón ix tots els dies en la televisió, cosa que no passava en temps anteriors.
Per tant, en això anem a vore si parlem.

Respecte de l'audiència.
L'audiència no he dit que no me preocupe, el que dit és que hem de vore que hem d'arribar…, l'audiència ha crescut progressivament durant este temps des que va nàixer la tele, no me preocupa, me preocupa, clar que me preocupa, però no me preocupa com per a l'extrem que vostés… Això no és l'audiència per l'audiència, hem de buscar servei públic, i el que és important és que l'audiència ha crescut progressivament dos voltes i mitja, és dos voltes i mitja superior a la del 2018.

Respecte del personal, que plantejava el senyor Llopis.
Efectivament, se m'ha oblidat contestar-li, no és que no vullguera contestar-li.
El contracte programa el que establix és una pròrroga perquè en este període, fins a 2023, es garantisca el conjunt del personal, independentment del terç, però se continua mantenint el terç.

Respecte del públic infantil.
Efectivament, es manté en el contracte programa tota la referència als públics infantils, i, de fet, crec, el director general us podrà donar més informació d'això, crec que en algunes continguts de xarxes i de digitals ja s'està augmentant la programació infantil.

Respecte de la publicitat institucional, que plantejava la senyora Àlvaro.
No està en el contracte programa, no figura en el contracte programa eixa qüestió; per tant, es quedarà com està.

Respecte de les dades d'audiència de la ràdio.
Estan en l'EGM, les pot veure vosté completament.

I sobre el segon canal, ja li he contestat.
Jo no és que estiga en contra d'obrir el segon canal, és que crec que duplicar estructures en este moment no toca quan tenim una programació de música molt potent en el canal de ràdio que tenim.

Respecte, si em deixa un poc, senyora presidenta, i així remate el tema… Contava la senyora Marcos, respecte de les misses.
Home!
, evidentment, si vostés voten en contra del contracte programa, les misses no són a part; per tant, han votat en contra d'això.
(Veus) Clar, efectivament!
O siga, el vot és a favor o en contra, si el seu representant ha votat en contra, amb el qual vaig parlar jo, amb ell, fixe's vosté, clar, per tant, si han votat en contra, doncs han votat en contra, explique-li-ho als seus votants.

No soc imparcial.
Clar que no!
Clar que no!
Jo els conte el que ha passat.
És que la veritat no és imparcial, i el que ha passat és el què ha passat, i, per tant, això s'ha de fer.
Jo li torne a dir, vosté diu: «No ho entenc».
Mire, jo soc alt càrrec del govern, per tant, no és imparcial el que podem contar perquè han passat coses en este país, perquè han passat coses en esta comunitat, han passat coses en la Comunitat Valenciana, respecte del servei públic.

Respecte del pluralisme polític.
Ja li he contestat, allò de la legitimitat… I el senyor Mazón ix tots els dies, eh?
, ix tots els dies, ix tots els dies.

I respecte del segon canal, doncs, ja li he contestat també.

La comissió mixta, que comentava.
Efectivament, se va reunir al setembre, octubre del 2020, crec recordar, a les poques setmanes, no li podria concretar, a les poques setmanes de prendre possessió, i ja va acabar el contracte programa.
Per tant, en el moment que es pose en marxa el contracte programa es tornarà a reunir, evidentment complint els tràmits que hi haja.

I respecte de la data, li he dit de la data d'aprovació, jo no soc endeví.
S'aprovarà, en este moment ja tenim una sèrie d'informes, estem en la fase final, i jo en el moment que estiga ho aprovarem immediatament, no tinguem cap dubte.
Si he vingut a explicar-los és perquè crec que el temps que dúiem de retard ens obligava a comentar-los que havíem arribat a un acord, a donar una explicació i a donar la cara, i jo crec que els ciutadans ho agraïxen, que els polítics donen la cara respecte de la seua gestió.

Moltíssimes gràcies, senyora presidenta.

La senyora presidenta:

Gràcies a vosté, senyor Rostoll.

No vull allargar-ho més perquè tenim tres compareixences, però sí que si donem tres minutets perquè puguen… Aixina, mentre fem el canvi, però que siguen tres minuts, per favor.

(Se suspén la reunió durant uns minuts)

Compareixença del director general de la Societat Anònima de Mitjans de Comunicacióde la Comunitat Valenciana, senyor Alfred Costa i Folgado, per a informar sobre l'estat de compliment de l'obligatorietat que té la Corporació Valenciana de Mitjans de Comunicació de disposar d'una xarxa de televisions comarcals i locals d'À Punt, sol·licitada pel Grup Parlamentari Compromís (RE número 28.
689)

La senyora presidenta:

Val, reprenem la comissió.

Anem a passar al punt quart, que és la compareixença del director general de la Societat Anònima de Mitjans de Comunicació per a informar sobre l'estat de compliment de les obligatorietats que té la Corporació Valenciana de Mitjans de Comunicació de disposar d'una xarxa de televisió comarcal i local a À Punt, sol·licitada pel Grup Parlamentari Compromís.

El senyor director general de la Societat Anònima de Mitjans de Comunicació de la Comunitat Valenciana:

Molt bé.

Saludar totes i tots.

Respecte a la pregunta que se'ns fa, el contracte programa, que el director general de relacions informatives acaba d'avançar, no parla d'obligatorietat sinó que reconeix el servei de proximitat que les ràdios i televisions d'àmbit local i comarcal, públiques i privades, d'àmbit autonòmic, presten a la ciutadania proporcionant una informació que no té cabuda en emissions d'àmbit geogràfic superior i manifesta, això sí, que es fomentarà la col·laboració amb les emissores de proximitat per unir sinèrgies i contribuir a la millora de la informació de la ciutadania.
En eixe sentit, el contracte programa recollirà que la corporació i la societat donaran suport a la creació d'una xarxa de col·laboració per a l'intercanvi, si és el cas, de la producció de continguts amb les ràdios i televisions d'àmbit local i comarcal, i també promouran la subscripció de convenis específics de col·laboració amb els prestadors dels serveis de ràdio i televisions locals i comarcals.

Amb aquest objectiu, al juliol de 2018 es va subscriure un conveni de col·laboració entre la societat i la Federació Valenciana de Municipis i Províncies, representant legal de la xarxa d'emissores municipals valencianes amb 23 ràdios adherides, l'acord té quatre anys de vigència i estem, per tant, a punt de renovar-lo, ja que les dos parts hem fet una valoració molt positiva.
Este conveni ha fructificat en els dos programes que la xarxa emet ara mateix, El rall i El musiquer.
A setembre de 2021 varen convertir El rall en programa diari, per la qual cosa es va formalitzar un contracte programa d'entreteniment per a 130 entregues de 80 minuts.
Què vol dir això?
Que sota la direcció general actual este programa no descansarà al juliol i agost, donarà protagonisme al municipalisme, i això voldrà dir que a l'any la representació local i comarcal tindrà a la nostra ràdio quatre-centes hores anuals de presència.

Quant a la cooperació amb els operadors de televisió TDT, i com vostés saben, en este àmbit no existix, com en el cas de les ràdios municipals, una entitat única que permeta la coordinació de les concessionàries de les televisions digitals, locals o comarcals, amb la qual cosa resultava una miqueta més difícil trobar un conveni de col·laboració ràpid.
Això no ha impedit que la nostra col·laboració puntual amb estes televisions per a retransmissions informatives, esportives o festives, es fera sense esta cobertura legal.

Ara bé, la nostra voluntat és impulsar esta col·laboració, tal com diu l'article 28.
3 de la Llei 6/16, «la corporació i les seues societats propiciaran la celebració de convenis específics de col·laboració amb les prestadores d'este servei».
Amb eixe esperit, en els últims mesos s'han celebrat dos reunions amb representants de les televisions locals, comarcals i autonòmiques, de les quals s'han fet ressò, també siga dit, els mitjans de comunicació.

La primera iniciativa del Consell Audiovisual de la Comunitat Valenciana es va celebrar el 28 de setembre de 2021 a Castelló, i la segona va ser convocada el 3 de novembre per esta direcció general i es va celebrar a Burjassot.
En estes reunions han participat representants de Tevap, l'associació de televisions valencianes de proximitat, que agrupa tretze emissores; de l'Esap, espai audiovisual de proximitat, que en suma deu; i, finalment, el grup EPI-Premsa Ibèrica, amb catorze televisions.

Les trobades han evidenciat la voluntat comuna d'establir línies de col·laboració, però també la diversitat en grandària, expectatives i necessitats de les diferents estructures empresarials.
Fruit d'aquelles reunions, la Societat Anònima de Mitjans va presentar a les tres agrupacions un esborrany de conveni de col·laboració; tant Tevap com Esap van acceptar la proposta i, com saben, el passat divendres 10 de juny varen firmar el conveni, coincidint amb el quart aniversari de la tele; per la seua banda, el grup Epi ens ha comunicat que s'adherirà i està pendent d'una reunió dels seus equips jurídics.
Per descomptat, este acord, i vullc insistir en seu parlamentària, també està obert a aquelles empreses titulars de concessions que, des d'ací els faig una crida, se sumen, tot i que no estiguen incloses en estes plataformes de televisions comarcals.

El conveni firmat fa uns dies preveu: l'intercanvi de continguts audiovisuals, la producció conjunta i emissió coordinada de programes, retransmissions, utilització conjunta de recursos tecnològics, escenogràfics i immobles, a fi de facilitar la coproducció de continguts, organització d'activitats relacionades amb els interessos comuns, com ara a fòrums, cursos de formació, jornades, congressos, o la participació en el sistema de corresponsalies que reforcen la cobertura d'À Punt Mèdia d'acord, això sí, amb els principis de contractació de la societat per al subministrament de recursos audiovisuals.

Ens congratulem d'una iniciativa que plasma la nostra voluntat de servei públic perquè reforça el teixit audiovisual valencià i la vertebració territorial.

Esperem, senyories, haver contestat a les seues preguntes i ens comprometem a fer-los partícips, lògicament, dels avanços i adhesions que vagen assolint-se en este àmbit.

(Ocupa la presidència el vicepresident de la comissió, senyor Fernando Llopis Pascual)

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies, senyor Costa.

Té sis minuts la portaveu de Compromís.

Senyora Àlvaro, quan vullga.

La senyora Àlvaro Cerezo:

Gràcies, senyor vicepresident.

Comarques i pobles silenciats, una bona frase que li ha deixat el senyor Rostoll en la compareixença anterior i que evidencia també l'interés d'esta compareixença avui ací.

La llei, no el contracte programa, la llei marca l'obligatorietat d'una xarxa d'emissores que hauria d'estar capitanejada per À Punt Mèdia.
És un tema al qual ja se li va insistir moltíssim a la directora general anterior, i no solament per este grup, l'interés també era de Ciudadanos i de Podem en aquell cas.

La necessitat del teixit xarxa, no cal que li explique quan d'imperiosa és per al sector audiovisual.
No obstant, d'ençà que Empar Marco va aplegar, doncs, no s'han fet grans avanços en la matèria.

Com vosté ha dit, en ràdio podem comptar amb el programa El rall, que ha passat de ser un programa radiofònic del cap de setmana a diari, però que la seua durada és d'una hora i mitja, si no m'enganye.
El musiquer també és un programa de cap de setmana i d'una durada molt, molt, molt curta.

Aleshores, vosté me parla que n'hi ha 23 ajuntaments adherits al conveni signat també per la Federació Valenciana de Municipis i Províncies, que són els mateixos 23 ajuntaments -imagine- dels quals ja es comptava en 2018.
I la meua pregunta és per què no s'han adherit més ajuntaments perquè el conveni era obert; aleshores, entenc que podrien haver-se adherit més ajuntaments i la meua pregunta seria per què no s'han adherit més ajuntaments i si es podrien reforçar esforços en este sentit.

Pel que fa a la televisió, som coneixedors en Compromís de la dificultat que hi ha pel caos i desordre heretat del Partit Popular en el tema de les TDT.
I malgrat que en l'anterior legislatura el secretari autonòmic de comunicació i perspectiva, càrrec actualment desaparegut, va fer un intent per aclarir este embull, actualment les competències corresponen per llei al consell de l'audiovisual.
I jo no sé fins on sabrà vosté del dia a dia del funcionament del consell audiovisual, però està ingent tasca actualment és impossible abordar-la.
Tot i així, en el 2018, el 25 de setembre de 2018, quan la senyora Empar Marco va comparéixer per este tema, tampoc existia una entitat que unificarà la possibilitat d'un conveni en els teles locals, i ja se va parlar en el seu moment de fer convenis singulars i individuals en cada televisió.
En aquell moment se van fer quatre retransmissions gràcies a convenis individuals amb l'Alacantí, també se va retransmetre la cobertura del Sexenni de Morella i en el Consorci d'Alacant i de El Campello, Xixona i Sant Joan les Fogueres.
En total se'n van fer quatre.
Quantes se n'han fet des de 2018 fins ara via conveni individual amb les televisions locals?
I em diu que fa dos mesos presentaren un conveni que fou signat en juny de 2023.
Aleshores, per què ha hagut eixe buit entre el 2018, en el qual ja es veia que no hi havia una entitat aglutinadora de les televisions fins ara.
A vore, vosté m'ha dit el mateix que va dir Empar Marco en 2018, que no hi havia una unificació perquè no hi havia cap entitat que aglutinara totes.
Ara, per fi, li done l'enhorabona, sembla que han signat un conveni.
A mi m'agradaria saber si la forma individual continuarà vigent fins que este conveni doncs agarre força.
I per què no s'han fet més esforços en este plano.

Gràcies.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies, senyora Àlvaro.

És el torn de paraula de la portaveu del Grup Unides Podem.
Senyora Blanes, quan vullga.

La senyora Blanes León:

Sí.
Moltes gràcies, president.

I gràcies, senyor Costa.

Sí, vosté ha mencionat l'article de la llei precisament que així ho remarca, el tema de propiciar aquest tipus de convenis; també l'article 5 de la Llei de 2018, del consell audiovisual, com s'ha dit, que seria el que tindria les funcions per tal de fer eixes sinèrgies de col·laboració.
I ha parlat d'eixos 23 ajuntaments.
I, a més, li he escoltat iniciar la seua compareixença dient, fent una crida des d'ací.
A mi m'agradaria preguntar-li si eixa mateixa crida s'ha fet de manera directa, tant als ajuntaments com també amb els serveis de radiotelevisió privats, perquè també ho contempla així la llei, no?
, contempla que siguen en els públics i privats.
A més, açò a algú inclús li podrà sobtar que ho puguem dir nosaltres, açò és col·laboració publico-privada, no altres coses.

I jo, precisament això, li volia preguntar si s'han fet eixos contactes, si s'ha fet una estimació de quines possibilitats n'hi haurien i quines són les que tenim a dia de hui eixa col·laboració per tal de saber fins a on podríem arribar, perquè sabem bé, com bé hem dit, quina seria, quin podria ser eixe benefici, un benefici que ja no sols per a eixa programació i per eixa col·laboració de compartir programació, sinó també per a poder arribar a tot el territori, sabem que tenim un territori molt dispers i, per tant, aquestes radiotelevisions locals i comarcals podrien donar cobertura a eixa proximitat, que sempre es té com a com a bandera de la nostra radiotelevisió pública.
Per tant, bé, doncs jo un poc sobretot voldria preguntar-li això: si s'ha fet eixa crida directa, quina resposta ha hagut, si hi ha hagut, s'han declinat o simplement no han donat resposta.
I si té això, si té una previsió de quines podrien ser eixes col·laboracions i quines es tenen ara.

Gràcies.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies, senyora Blanes.

És el torn de paraula del portaveu del grup Vox Comunidad Valenciana.
Senyor Pasqual, quan vullga.

El senyor Pascual Pérez:

Sí, bueno, muy brevemente.

La solicitud de su comparecencia -bienvenido, primero, y gracias por su comparecencia- venía a raíz de una solicitud por parte de Compromís sobre el cumplimiento de la obligatoriedad que tiene la Corporación Valenciana de Medios de Comunicación de disponer de una red de televisiones comarcales y locales de À Punt.
Yo entendía que no había dicha obligatoriedad, como bien ha comentado usted, y donde se desarrolla mediante la colaboración y los convenios.

En el artículo 1.
1 de la Ley 6/2016 lo dice: «Para la mejor consecución de las funciones de servicio público encomendadas la corporación y sus sociedades podrán suscribir convenios de colaboración con otras entidades de radio, de televisión, de noticias y demás» También en el 29.
3: «La corporación, en colaboración con las radios y televisiones comarcales, deberán apoyar la vertebración territorial de la Comunidad Valenciana, atendiendo las necesidades de información general y difusión pública con la retransmisión en directo o diferido, a través de distintos medios de la corporación, de los diversos acontecimientos sociales, culturales, musicales, deportivos o de interés general para los ciudadanos que puedan celebrarse en los distintos pueblos y ciudades de la Comunidad Valenciana, en la colaboración estable con otros medios del sector audiovisual, se tendrá preferencia por los de titularidad pública».

Bueno, al final, que obligatoriedad entendemos, desde mi grupo parlamentario, que no existe, lo mismo que bien ha comentado usted.
Por lo tanto, tampoco entendíamos la comparecencia a raíz de la anterior comparecencia del señor Rostoll.
Sí que, y enlazando con todo esto, sí que me gustaría preguntarle: ¿cree que estas colaboraciones van a mejorar los datos de audiencia y de ingresos publicitarios de À Punt?
¿En qué medida lo pueden hacer?
¿Más o menos cómo se desarrollaría estas colaboraciones para mejorar esos datos?

Yo entiendo que al señor Rostoll pues no le interesen porque son unos datos que desde luego distan mucho de ser buenos, pero, vamos, creo que a todos nos interesa que la televisión pública por lo menos sea lo menos costosa para los ciudadanos posible, y si se pueden aumentar los ingresos por publicidad, pues creo que es bueno y beneficioso para que por lo menos pues no tenga un coste tan elevado, de 80 millones de euros al año, que, repito, que son al año, todos los años que se van por la televisión pública valenciana.

Muchas gracias,

El senyor vicepresident:

Muchas gracias, señor Pascual.

Es el turno de la portavoz del grupo Ciudadanos.
Señora Merino, cuando quiera.

La senyora Merino Peña:

Gracias, presidente.

Señor Costa, gracias por su intervención y por sus explicaciones.

Yo creo que realmente con haber estado un poco al tanto de las noticias que han salido en prensa este fin de semana nos daríamos por contestados.
Su explicación ha sido breve porque tampoco había mucho más que explicar.
Hemos visto ahí la firma de ese convenio y con ello se da respuesta a lo que se le pedía desde el grupo Compromís, de explicar el estado de ese cumplimiento, de la obligatoriedad de la corporación para disponer de esa red de televisiones autonómicas, comarcales y locales.

A mí me ha llamado también la atención, igual que ha ocurrido con el compañero de Vox, esa rotundidad de lo de obligatoriedad, porque yo, bueno, pues he intentado, antes de venir, leer un poco todo lo más concerniente a esto y sí que veo pues que ese «podrán», como el propio compañero ha dicho, podrán suscribir convenios en el artículo 9, también el artículo 28, se propiciarán las celebraciones de este tipo de convenios.
Y sí que es verdad que el contrato programa, que por otra parte venimos de hablar de él, está caducadísimo, establece que promoverán, ¿no?
, como con un poco más de contundencia, pero al final es el contrato programa, no es la ley y, bueno, estamos viendo que el contrato programa está caducado y que además hay otros términos que para mí, aunque esto por supuesto es muy importante, la colaboración con las teles locales y comarcales, pero también veo otras cuestiones muy importantes, no en esta ley, en general en muchas leyes que el propio Botànic se da a si mismo y que no se cumplen y aquí no pasa nada.
Quiero decir que, incluso no siendo una obligación legal, aquí se ha llevado a cabo con ese convenio con la Federación de Municipios y Provincias y ahora se ha firmado ese convenio, con lo cual, bueno, fenomenal, se ha dado cumplimiento a esa sugerencia, a esa recomendación y me parece adecuado si se mejora la vertebración y la proximidad a los ciudadanos.

Y algo que también es importante.
Y lo ha dicho usted, bueno, no sé si lo ha dicho aquí, pero en las declaraciones que he leído, que aquí se aprovechan sinergias y se reducen costes.
Entonces, bueno, pues miel sobre hojuelas, ¿no?
, todos son beneficios y se reducen costes.
Yo quería que me confirmara si esto es así, si va a haber, esto son todo efectos positivos tanto para las teles locales y comarcales como para la televisión autonómica y no supone ningún coste adicional.
Porque, en este caso, sí que se tendrían que valorar otro tipo de cosas, como la eficiencia y la buena utilización del dinero público.

También me gustaría saber cuándo van a ser, una cosa es la firma del convenio, pero cuándo van a empezar esas colaboraciones a ser una realidad.
Porque que no todo se quede en la firma de un papel.
Y, en cualquier caso, pues bueno, poco más.
Bienvenidos sean los convenios de colaboración y poder ayudar a estas pequeñas teles locales y comarcales que, bueno, que dedican mucho esfuerzo en llegar a sus vecinos, y me parece que, si esto sale de verdad adelante y cada vez son más esos convenios y esas ayudas mutuas, pues será bueno para todos.

Muchas gracias.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias, señora Merino.

Es el turno del representante del grupo Popular.
Señor Martínez, cuando quiera.

El senyor Martínez Fuentes:

Moltes gràcies, president.

Molt bon dia, senyor Costa, i gràcies per la seua intervenció, una intervenció curta, també hi havia poc a explicar.

Però, per a començar la meua intervenció, m'agradaria ficar en context el tema del qual vosté ha parlat.
Per un costat, s'ha parlat del tema legislatiu de la llei i també del contracte programa, que parla dels objectius específics que desenrotlla la corporació en l'exercici del servei públic.
I en el punt 11 establia la cooperació entre els operadors de ràdio i televisió amb llicències atorgades per la Generalitat valenciana.
Al Partit Popular li sembla bé, no tenim cap problema en eixa qüestió, sempre que s'assegure una qualitat mínima i suficient del producte.
No podem fer convenis perquè si, val?

Però també resulta, més enllà de la qüestió operativa, que és la que estem tractant hui, també ens trobem en una situació particular, senyor Costa, hem estat parlant durant pràcticament tot el matí fins ara, bé, parlàvem del contracte programa.
Està molt bé que vosté ens haja donat els tres convenis que s'estan comentant, que s'estan articulant.
Però, bé, com deia, açò quin sentit té si el contracte programa del qual pengen o poden penjar no està en vigor.

Per tant, senyor Costa, jo crec que és la deixadesa del govern que a vosté el va nomenar en el seu dia, ha causa de la desídia i la nul·la gestió del president Puig i de les guerres internes del partit d'esquerres que els ha impedit complir amb la renovació d'eixe programa.

És a dir, en estos moments ens trobem davant d'un buit legal, perquè el senyor Rostoll parlava d'intentar donar seguretat jurídica en eixa contractació, en eixa pròrroga de la contractació.
És a dir, que en estos moments ens trobem davant d'un buit legal que sustenta eixos acords que estàvem comentant de col·laboració.

Li recorde, i ja ho vam parlar, que fa més d'un any que este contracte programa està caducat, i des del Partit Popular només podem entendre el retard per dos qüestions: per un costat, és lògic que el govern del senyor Puig es trobe bloquejat en estos moments en la seua gestió davant del cas dels abusos de l'exmarit de la vicepresidenta Oltra i la possible i imminent imputació de la senyora Oltra, si s'atén a l'informe del fiscal que l'acusa d'activar un pla per a ocultar els abusos del seu exmarit a una menor.
També és lògic que el govern del senyor Puig estiga bloquejat després que el seu germà i els socis del mateix s'hagen assentat a la banqueta fa a penes un mes per la trama del cobrament de subvencions, entre d'altres, de la Generalitat valenciana.
Per tant, senyor Costa, si actualment no està el contracte programa en vigor és per la inoperància i la deixadesa, torne a repetir, del Botànic.

Però, per cert, seguint amb el contingut de la seua intervenció, perquè vosté ha parlat també de les corresponsalies, relacionada en este tema: com és possible que es prorrogue un contracte amb una productora, estic referint-me a empreses d'Adell Bover, socis del germà del president Puig, després d'haver estat multats per pactar preus en adjudicacions?
Com és possible que empreses que enganyen a l'administració se'ls prorrogue un contracte de corresponsalia?
A més es prorroga en ple procés judicial.
Es va prorrogar al gener passat i, quatre mesos després, tant Francis Puig com Adell Bover, estaven asseguts a la banqueta davant del jutge.

Senyor Costa, només és qüestió de legalitat, d'ètica, d'estètica?
Vosté me dirà.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies, senyor Martínez.

I és el torn de paraula del diputat, representant del grup Socialista.
Senyor Rubio, quan vullga.

El senyor Rubio Delgado:

Gracias, presidente.

Yo también iba a preguntar por cómo van la Selección Española de Futbol, o el Valencia o José Tomás, que va a venir a Alicante.
Pero no, no voy a hablar de eso, aunque esto es (veus) …, aunque esto es una comisión de radiotelevisión valenciana, se habla de comunicación, pero creo que no es acorde.

Nosotros, desde nuestro grupo, señor Costa, apostamos, creo que igual que la sociedad, por fomentar la colaboración con las emisoras de proximidad para unir, como usted bien dice, sinergias y contribuir a la mejora de la información a la ciudadanía.

Creemos que hay que poner en valor que el convenio del que se ha hablado, el convenio de colaboración suscrito con la federación valenciana de municipios, es un gran logro.
Hay que seguir, hay que renovarlo, este que recoge la mayor red de emisoras municipales valencianas.

En cuanto a la colaboración con el resto de operadores de televisión, la situación es diferente, como usted bien ha dicho, al no existir una única entidad, un interlocutor con el cual se pueda llegar a acuerdos.
Un poquito más complicado, pero creo que esto, y conociéndole a usted, no creo que sea impedimento para la colaboración puntual con otras televisiones, con esas mismas, para todo tipo de retransmisiones, de acuerdo con los límites de la Ley de contratos del sector público.

Mi grupo valora positivamente la voluntad de impulsar esta colaboración, tal como manda el artículo 28.
3 de la Ley 6/2016, y el compromiso mostrado por parte de la corporación de elaborar un plan de colaboración con estas entidades, que incluya la programación presupuestaria plurianual a destinar, y que fructifiquen las reuniones pendientes, que usted ha nombrado, con representantes de las televisiones locales, comarcales y autonómicas, como lo ha sido con la firma de los convenios con la Tevap y con la Esap.
Esa es la línea de actuación, trabajar en iniciativas que reflejen la voluntad de servicio público, refuercen el tejido audiovisual valenciano y la vertebración territorial de la comunidad.

Gracias.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias, señor Rubio.

Senyor Costa, pot contestar a totes les preguntes dels diputats.

El senyor director general de la Societat Anònima de Mitjans de Comunicació de la Comunitat Valenciana:

Sí i seré molt ràpid perquè, si a Cecil B.
DeMille li plantegen totes estes preguntes, no haguera acabat ni Samsó i Dalila ni Els deu manaments ni Cleòpatra.

El conveni, al contrari del que s'ha estat parlant ací, no és un conveni ficció, no és política ficció.
Nosaltres estem fent per davant de les tronades i és el que intentem i portem fent-ho una bona temporada.
Ho dic perquè, segurament, no han sigut conscients que durant la Setmana Santa es va fer el primer carrusel de processons que s'ha fet mai en una televisió i això no haguera sigut possible si nosaltres no ens haguérem posat en mans d'equips tècnics i humans de televisions locals i comarcals de la Safor, de la Vega Baixa, de les províncies de Castelló, en este cas Castelló de la Plana, ens acostarem a passions vives… Aquella vesprada de dimecres, dijous, divendres, vam tindre al voltant de dotze retransmissions de caràcter patrimonial, històric, turístic i cultural.
I això no haguera sigut possible amb els recursos de la tele.

Amb la qual cosa, igual que fem això, també activem estos convenis.
Per què?
Perquè ací s'ha parlat d'una televisió de futur.
No tot està en el TDT, ja ens agradaria a tots tindre totes les finestres.
Però, si no fora així, no seria possible haver fet el gran fons de ciclisme valencià o la volta ciclista a la Comunitat Valenciana femenina o esports que hem portat al streaming, perquè era la manera de donar-los certa visibilitat.
No tenim recursos per a acudir, quan no tenim camions en propietat, sinó una licitació d'unitats mòbils, a la quantitat, després de despertar-nos, afortunadament, en la nova normalitat d'una pandèmia que ens havia tancat en casa… Ara que tot el món té ganes de tornar a les festes, afortunadament, a Vinaròs tingueren carnestoltes i, gràcies a la televisió local i comarcal de Vinaròs, poguérem oferir en diferit, l'endemà, la gala d'elecció del carnestoltes.

Amb la qual cosa, vaja per davant que, independentment d'este conveni, nosaltres hem anat per davant de les tronades, intentant testar, provar allò que ha eixit en este entorn -crec que ho ha comentat el diputat del Partit Popular- de garantir la qualitat d'eixes emissions.
Per què?
Perquè per això està també en la televisió pública.
Perquè, en eixos entorns en què eixes televisions no tenen múscul tecnològic o capital de recursos, nosaltres, amb una fórmula que és la coproducció, podem posar recursos nostres afegits.
Això, ara quan vinga fogueres, ens permetrà tindre la major aportació que s'ha fet en els últims cinc anys a una festa com la d'Alacant.
Per què?
Perquè confiem que alguna televisió local i comarcal pose estos mitjans i, on no arribe, posarem els nostres.
Aleshores, jo crec que hem donat complit el conveni molt abans de signar-lo.

Com comentava la diputada de Ciutadans, parlem d'economia en escala, és a dir, de rendibilitat i d'eficàcia en la gestió, perquè sempre parlem de continguts, que és el que ens preocupa.
Estan representades totes les sensibilitats, col·lectius, a la nostra radiotelevisió?
Ho estan, ho estan, però només és possible si acudim a estos entorns.

I, pel què li preocupa al diputat Pasqual, no són 80 milions, per cert, faça vosté bé la suma perquè no arribem a setanta, però bé.
S'haurà vosté cansat de dir en esta sessió que n'eren huitanta i s'haurà quedat el mantra que en són huitanta i m'agradaria, per favor, que férem una bona suma, perquè estem parlant de setanta.
Però això que li preocupa, que són els impostos dels valencians, jo li ho pose damunt la taula.
És que de ninguna altra manera aconseguiríem nosaltres eixe estalvi que estem aconseguint amb recursos que no portem al carrer i que destinem a tercers i això ens permet eixe estalvi per a fer altres activitats d'altres entorns, com anar a Castelló, a la piscina, a fer el campionat de natació sincronitzada femenina.
Mireu, açò és impossible en una radiotelevisió com la nostra, que té estos recursos, hem d'acudir a tercers.
Però això implica, en este conveni, la bidireccionalitat.
És a dir, hem d'incentivar a eixes televisions locals i comarcals que es preocupen per millorar les ofertes que ens van a fer i que estiguen a l'aguait que la seua radiotelevisió estarà per a estes coses.

A mi què m'agradaria i no està en esta signatura?
Que la televisió de Torrevieja es posara en contacte amb nosaltres per donar-li la visibilitat que mereix al festival internacional d'havaneres, perquè segur que ho farà alguna televisió local i comarcal.
Bé, però no ha de nàixer sempre l'interés de la radiotelevisió pública per estes coses, hem d'activar que eixe sector entenga que ha de propiciar eixa emprenedoria, no?
, o eixe empreniment que li demanem a estes xicotetes i mitjanes empreses.

Respecte a per què…, m'ho preguntava la diputada Àlvaro, per què no han entrat més emissores de ràdio.
Per una qüestió de funció pública.
La gent que nodrix les emissores locals dels municipis valencians no sempre té condició de funcionari.
Sabeu que, des de l'últim moment en què es va posar en entrebanc el fet que els gabinets de comunicació que nodrien eixes ràdios municipals…, es va posar en dubte, lògicament eixes ràdios municipals estan, en la mesura d'aquelles que jo conec, per exemple, moltes d'elles activades de manera molt participativa; és a dir, se li dona a la societat civil d'eixos municipis l'oportunitat que ocupa hores, no sé, fan radioteatre, o col·lectius de diferents festers ocupen algunes franges de vesprada.
Però nosaltres, per exemple, si volguérem posar en marxa un carrusel esportiu de cap de setmana en la ràdio, ens resultaria difícil que eixe personal que està treballant per a la ràdio municipal poguera, dissabte o diumenge, disposar de temps, la primera, y, dos, de tindre una ferramenta de pagament, que és el que dificulta -per això parle jo de la contractació pública- que nosaltres pugam contractar personal que està en un ajuntament i dir-li: t'anem a pagar x per una col·laboració.
A mi què m'agradaria?
M'agradaria que l'Intercity…, tots els equips que estan ara jugant, com hem viscut i hauran vist vostés per streaming…, a Quart de Poblet la lliga d'ascens de fa 15 dies, on van estar els equips valencians, cinc d'ells, no?
, o el Gandia-Bunyol.
Doncs, tot això que nosaltres hem pelat per tindre en streaming, ho tenim per eixes televisions locals i comarcals; si no, seria impossible arribar a tot això.

Ens agradaria que les ràdios municipals participaren?
Sí, però elles tenen el problema dins de casa perquè els seus equips de comunicació no tenen, diguem-ne, la figura jurídica protegida per a poder intervindre amb nosaltres i podrà haver-hi una relació mínimament fluida, en primer lloc per una qüestió d'horaris.
Eixa gent, si forma part del gabinet, està de huit a tres o de deu a sis, en funció dels ajuntaments, i, quan nosaltres els necessitem, és quan més feina tenen, que és quan venen les festes, quan l'equip s'ha classificat… Aleshores, sí que ens agradaria.
I estan involucrades.
I el que intentem, això sí, és que les que tenen presència tinguen una presència distribuïda, perquè hi ha algunes ràdios municipals molt potents, perquè tenen a la millor dos o tres persones i, per tant, inoculen, en El Rall, per exemple, major nombre de temes i els demanem que això, d'alguna manera, ho vertebren, que també la gent de ràdios municipals que no tenen eixe múscul hi puguen participar.
Eixa és la nostra tasca, que és incentivar, motivar.
I, de veritat, m'agradaria que se poguera resoldre això perquè, al remat, és una qüestió de relació contractual entre eixa gent que participa en les ràdios amb els seus municipis, exactament amb els seus ajuntaments.
I ara mateix no és fàcil.

Com no ens resulta fàcil… i parlaven vostés d'incentivar la ciència.
La nostra relació amb el món acadèmic i universitari no resulta fàcil, perquè estes persones tenen un contracte, de vegades, d'exclusivitat que impossibilitat de manera molt gran que tu pugues tindre un col·lectiu d'experts o expertes, per dir-ho d'alguna manera, que participe de manera irregular amb tu, perquè la mateixa relació contractual amb la universitat els impossibilitat participar amb nosaltres i tindre certa relació remunerada, en el sentit de regular -lògicament, per a una participació no serà el cas.

Però que entenguen vostés que, totes estes entitats que tenen un entorn públic, a nosaltres ens resulta molt complicat interactuar amb elles per la mateixa realitat de contractació.
Per això, jo deia -i per tancar una miqueta també el que comentava el diputat popular-, ara mateix, nosaltres tenim la relació que tenim amb les empreses que ens aporten, com a corresponsalies comarcals, eixos recursos audiovisuals.
Mentre la Comissió Nacional del Mercat de Valors no diga que resulta impossible contractar amb estes empreses, nosaltres ni estètica ni ètica, hem de complir la llei, senyor Llopis.
I la llei diu que, mentre eixe òrgan jurídic, que és la Comissió Nacional del Mercat de Valors, els inhabilite -a ells, no a nosaltres-, els inhabiliten a ells per a tindre contractes públics, nosaltres estaríem incomplint la llei no deixant-los presentar-se a eixes licitacions.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies, senyor Costa.

Serà senyor Martínez.

El senyor director general de la Societat Anònima de Mitjans de Comunicació de la Comunitat Valenciana:

Ai!
Disculpe.

El senyor vicepresident:

El senyor Llopis soc jo.

Qui vol fer la rèplica?
Doncs, té el torn de la paraula el portaveu del grup Vox Comunitat Valenciana.

Quan vullga, senyor Pascual.

El senyor Pascual Pérez:

Muchas gracias, señor presidente.

Señor Costa, no pensaba hacerle la réplica, pero es que el dato que ha dado usted no es correcto.

Mire, el presupuesto para el año 2022 de la Sociedad Anónima de Medios de Comunicación es de sesenta y ocho millones de euros.
¿Y de quién depende?
De la corporación, que le suministran en torno a los sesenta y cuatro millones de euros.
¿Y cuál es el presupuesto de la corporación, del global, porque al final estamos hablando de dos entidades?
Pues, de 79 millones de euros.
Discúlpeme, lo he redondeado a 80 millones, pero sí, nos cuesta 80 millones de euros al año la corporación junto con la sociedad anónima.
Así que el dato que yo he dado es totalmente correcto.
No hace falta que… Si quería que me especificase el de la sociedad anónima, pues, bueno, yo ya lo tengo en los presupuestos de la Comunidad Valenciana.

Así que nada más.
Simplemente hacer esa puntualización, que el dato que estaba yo dando era correcto.
Nos cuesta a todos los valencianos, cada año, 80 millones de euros mantener la televisión pública valenciana.
Y ese coste va in crescendo año tras año.

Muchas gracias.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias, señor Pascual.

Turno de palabra de la portavoz del grupo Ciudadanos.

Señora Merino, cuando quiera.

La senyora Merino Peña:

Sí, brevemente.
Es más que nada una reflexión.

Bueno dejo que le expliquen ustedes al señor Pascual, que lo explicarán mejor, lo del presupuesto.

Yo me voy a centrar…, yo le había preguntado, señor Costa, cuándo empezarían esas colaboraciones a ser una realidad.
Pero, bueno, me ha quedado claro con la exposición que es algo que ya se viene realizando de facto, ya no solamente con la federación de municipios y provincias, sino también cuando han tenido que hacer alguna colaboración para emitir algún evento deportivo o festivo o lo que sea.

Yo, al final, esto lo que me hace reflexionar es que tiene una utilidad porque, al final, se ha plasmado en un convenio algo que se viene realizando porque la gente quiere verlo, aunque sean pequeñas minorías, por decirlo de algún modo, de determinados sitios, pero al final la utilidad de la tele pública es esa, ¿no?
Y lo he relacionado un poco con el tema de las misas, que hablan de que es algo muy concreto.
Y volvemos a sacar las misas, parece que esto se estira como un chicle.
Pero sí que es verdad que, aunque sea para minorías, si al final tiene una audiencia, pues, para eso está la tele pública, ¿no?
, también para pensar en las minorías y no en las grandes mayorías.

La reflexión iba un poco por el tema… Yo es inevitable que para pensar, al final, en la relación coste-beneficio, por ser tecnócrata un poco, y del funcionamiento y del pragmatismo, que siempre tenemos ese punto de vista desde mi partido, para todas las decisiones que se toman en cuanto… Y siempre se está hablando del crecimiento de la tele, de consolidar las audiencias, de incrementar la publicidad.
Pero en este tipo de decisiones, como la de firmar estos convenios, ¿se tiene en cuenta cómo está cambiando todo en el ámbito audiovisual, me refiero a las nuevas tecnologías, los gustos de la gente?
Al final, hasta las pequeñas decisiones, como hacer convenios de colaboración para emitir un evento, yo creo que tienen que tener en cuenta el desarrollo del mundo actual, de los gustos de la gente, lo que le gusta a la gente hacer con su tiempo libre y a la hora de elegir un programa de radio o de televisión que ver.
Entonces, yo creo que esto se complica a marchas forzadas.

Y sí que, quizá, la respuesta me la doy yo misma, ¿no?
, al plantearlo.
Y es que, para estos eventos puntuales, locales o comarcales, que tienen un interés concreto, pues, quizá, justamente, es este tipo de convenios de colaboración el que los puede llevar a cabo.
Y esto es una excepción dentro del maremágnum tecnológico y de avances tecnológicos que existen en la actualidad.
Pero, bueno, son temas un poco más para pensar, pero que sí que quería destacar esta isla dentro de todo el avance en audiovisuales.

Gracias.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias, señora Merino.

Senyor Martínez, té tres minuts, el diputat del grup Popular.

El senyor Martínez Fuentes:

Gràcies, president.

Molt breument.
Senyor Martínez, no senyor Llopis.
(Remors) No, no, tranquil, tranquil.
És lògic el poder enganyar-se i és humà.

A vore, respecte als convenis de col·laboració, que és el que estàvem comentant, jo reitere la postura, per part del Partit Popular, que entenem que és un instrument que pot ser útil, però insistim en eixa qualitat mínima que han de tindre, per suposat, per a poder arribar…

S'ha parlat dels terminis; de fet, ja s'està treballant.
Però, de forma efectiva, calcula vosté per a quan podrien signar-se eixos convenis de forma efectiva, de forma administrativa?
I, després, també, a nivell de cost… Perquè, clar, s'ha parlat del contracte programa, eixe que no coneixem, eixe contracte programa de què s'està parlant tot el matí i que no coneixem encara ni tenim el document, si dins d'eixe cost o d'eixe pressupost que se li assigna a eixe futur contracte programa, que no està aprovat encara, si també està calculat o té algun tipus de cost econòmic tota esta xarxa de convenis que se poden fer amb les televisions locals o comarcals.

Per un altre costat, ha ficat vosté també l'exemple de la Setmana Santa, com a exemple de col·laboració.
També jo he pogut seguir, efectivament, diferents llocs i ubicacions.
Me pareix molt bé com a, d'alguna forma, ficar en valor tradicions i patrimoni.
El senyor Rostoll també parlava de les festes, com a un element dinamitzador per a la televisió, de la tradició, de la proximitat; són elements que s'han ficat damunt la taula.
Jo, tal vegada, peque de pesat en este tema, però és un tema que me crec, que és el tema dels bous i de l'afició taurina.
De fet, la setmana passada llegia en un mitjà de comunicació que enguany, esta temporada, va a ser rècord, quant als festejos taurins a la Comunitat Valenciana.
I parle d'eixa tradició, d'eixa proximitat, dels festejos populars.
Per tant, aprofitant-se, perquè hi ha també televisions locals que fan eixe seguiment dels festejos taurins, podria també, i ho dic com a una reflexió i com a una altra proposta, que se poguera fer eixa producció, bé siga des de Canal 9…, perdó, des d'À Punt -jo també m'enganye, soc humà-, bé des d'À Punt, aprofitant-se de les televisions locals, o bé al revés, com vosté comentava, que podia ser una iniciativa de les televisions locals, comarcals, cap a À Punt per a eixa promoció d'estos programes.
Per tant, això sí que m'agradaria també ficar-ho damunt de la taula.

I, pel tema que vosté deia de les corresponsalies, doncs, sí, serà una qüestió legal, jo tinc clar que, si ho fan, és perquè és una qüestió legal, però, lògicament… Per això li parlava jo de l'ètica i de l'estètica, perquè, si això ho haguera fet el Partit Popular, no sé el senyor Rostoll el que haguera dit en este punt fa un moment, val?

Moltes gràcies.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies, senyor Martínez.

Senyor Costa, té tres minuts per a contestar.

El senyor director general de la Societat Anònima de Mitjans de Comunicació de la Comunitat Valenciana:

Sí, seré molt ràpid.

Contestant a la diputada, des que vam ocupar la direcció general, i en això s'ha fet molta observació ara respecte a per què han canviat algunes xifres, el que es va voler amb les xifres de creixement era dotar-les de realisme.
Nosaltres, almenys després de fer un estudi de… i vostés crec que en varen tindre accés -que jo recorde, crec que és l'únic projecte de direcció general que s'ha publicat i ha estat en premsa-, varen tindre accés a la projecció de creixement que es proposava per a la radiotelevisió pública.

El senyor Rostoll ha parlat de les xifres.
La meua proposta per estudiar el mercat d'inversió publicitària estava molt lluny d'aquella que ocupava el primer contracte programa, senzillament perquè aquell encara no s'havia posat en marxa, a la millor no havien fet un estudi de mercat sobre quina era la realitat de les televisions autonòmiques i cap a on anaven.
L'estudi fa que nosaltres, de manera modesta, preferim posar unes xifres i després que créixer un 42 %, que és el que ens ha passat enguany, quan tot el món ha vist que estes xifres eren molt estranyes.
A nosaltres, més enllà de la rendibilitat econòmica que té, que és importantíssima i el senyor Rostoll ho ha dit, que la inversió publicitària no és el que ens preocupa, a nosaltres el ens preocupa és anar sumant a la dieta de la radiotelevisió pública empreses valencianes.
És a dir… I nosaltres hem duplicat el nombre de marques i empreses ara mateix.

El fet que una empresa de calat nacional s'haja interessat per patrocinar la tira diària de ficció pròpia i en llengua pròpia que tenim ara mateix a les tres i mitja indica que estem generant molt d'interés, no només dins de casa, sinó fora de casa.
El fet que els ingressos d'explotació vinguen perquè hem duplicat el número d'empreses valencianes que se sumen a l'entorn d'inversió és el que ens ha de preocupar, és a dir, que vegen que la radiotelevisió pública, que arriba a tots els dies, pràcticament, a vuit-cents mil espectadors, des que ens alcem fins que ens gitem, és la referència de l'entorn de mercat en què es mouen moltes d'eixes marques valencianes.
I nosaltres estem per a potenciar eixes marques.

Clar que tenim un target comercial tan atractiu que fa que empreses de fora de la Comunitat Valenciana tinguen interés a anunciar-se amb nosaltres.
Per què?
Doncs, perquè, com saben els comercials i la gent de màrqueting, generem més GRP, per eixe perfil tan atractiu que tenim, que moltes altres televisions; però ens preocupa això, la gestió eficaç i eficient, clar que sí.

En segon lloc, perquè vosté ho explicava també respecte què serà de la televisió en un futur.
És que el directe -i estes televisions comarcals i locals viuen fonamentalment d'això-, és que el directe és l'única base de defensa d'una televisió autonòmica enfront de l'streaming, el pay per view, les baixades, el VOD, a la carta…, és que eixe entorn no és el nostre ara mateix.
La única fortalesa és que allò que està ocorrent, des del punt de vista informatiu o d'entreteniment o esportiu, en directe, hi haja una finestra on els valencians tinguen una referència i açò ens ho permet.

Vullguera contestar al diputat Pascual dos coses.
Una cosa és el pressupost i després ve com interpretem eixa balanç comptable.
És a dir, l'aportació que fa la Generalitat és la que fa, però -i ho pose damunt la taula, perquè també és responsabilitat totes les persones en esta comissió- el fet que hi haja dos empreses fa que se contrafacturen entre elles per valor de 9 milions.
Això és una realitat comptable i això fa que el pressupost siga el que siga.
Però l'aportació que fa és la que jo li he dit que fa; és a dir, la capacitat de despesa final, al final de l'exercici… És que igual és una miqueta complicat i no tots ho entenem, però si la Sindicatura de Comptes, l'advocacia de l'estat, tot el món insistix que la realitat comptable d'esta tele igual se simplificaria si hi haguera una única entitat, ve per això, perquè no hi haja malentesos com els que diguem a tot el món que ens gastem 80 milions, quan no és veritat.
El sostre de despesa pot arribar a 80 milions, però l'aportació que fa la Generalitat és la que és i ho dic perquè ho apuntem entre tots i, una volta ens replantegem quins són els diners que estan gastant-se els valencians, sapiguem quina és la xifra i no fem un mantra d'una mentira que ara correrà per les xarxes.
I els que estem ací tenim la responsabilitat de, si algun dia engeguem eixa possibilitat d'unificar esta realitat comptable, a vosté no li produirà esta distorsió quan va al pressupost i va a les despeses comptables finals.
No sé si ha entés exactament quina és la clau de bóveda de l'anàlisi pressupostari.

I, per últim, parlava el senyor Martínez… Efectivament, jo calcule que l'estalvi, quan generem dos figures, que és la coproducció o la compra de drets d'emissió amb un operador xicotet, ens n'anem al 50 % de la que suposaria que ho férem nosaltres amb les nostres pròpies possibilitats.
Clar, si t'estalvies el 50 % i estàs multiplicant per tres o per quatre les hores de servei públic, d'esports minoritaris, tradicions i tal, jo crec que el compte, al final de l'any, sí que pot eixir.

I respecte al que vosté diu dels bous.
Abans m'ha parlat de la qualitat d'emissió, jo ara li he de remetre que eixes televisions també han de complir el llibre d'estil, si volen col·laborar amb la radiotelevisió pública.
Per tant, com en altres coses i alguna altra compareixença que tinc ací damunt de la taula, van vostés a preguntar-me a mi per qüestions que no estan en les meues funcions.
Jo el que li puc dir és que el remet al llibre d'estil, que no el decidix el director general.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies, senyor Costa.

Si vos pareix, tanquem el punt 4 i ja començaríem el punt 5: compareixença del director general de la Societat Anònima de Mitjans de Comunicacions de la Comunitat Valenciana per a donar explicació sobre l'assenyalat per l'agència antifrau en la seua resolució 877, de 7 de desembre de 2021, sol·licitada pel Grup Parlamentari Popular.
(Veus)

La senyora Blanes León:

Simplement dir que, com queden dos punts de l'ordre del dia -i, a més, abans, també parlar-ho amb el director general-, és possible que un, apretant, el clavem, dos, possiblement, es fera massa llarg i, també, deixar un punt solt… Jo propose, si podem tancar la sessió i no fer una nova convocatòria, sinó fer una continuació del que és l'ordre del dia en altre moment.
No sé si… (Una diputada, amb el micròfon desconnectat, diu: «Jo ho secunde».
Una altra diputada diu: «Jo també»)

El senyor director general de la Societat Anònima de Mitjans de Comunicació de la Comunitat Valenciana:

Que com ho veig jo?
(Rient) Doncs, la segona part de Rei de reis per a l'any que ve.

La senyora Caballero Hueso:

Bé, o se passen a la següent comissió els dos punts de l'ordre del dia de hui.

El senyor vicepresident:

Doncs, si vos pareix bé a tots, passem els dos punts de l'ordre del dia per a…

La senyora Marcos Puig:

Señor presidente, yo creo que, si nos ajustamos al tiempo… Yo soy la solicitante de la próxima comparecencia, prometo ser breve e incluso, si las explicaciones del director general…, seguro que van a ser acordes a lo que yo espero, no solicitarle la réplica.
Pero, vamos… O sea, es que, si no, se va a dilatar esto en el tiempo.
Además, ya que está aquí el director general… O sea, son las dos, ¿cuántas veces hemos acabado a las tres, a las cuatro y no pasa nada?
Mismamente, en otra sesión que hubo comparecencias.
Con lo cual…

La senyora Caballero Hueso:

Si en fem una, ho fem tot i eixim d'ací a les quatre.
(Veus)

El senyor vicepresident:

Doncs, fem les dos, ho fem ràpid.
Jo vaig a tancar…

La senyora Caballero Hueso:

No, no, ràpid no.
A vore, si se fan les compareixences, se fan.

El senyor vicepresident:

No, jo el que vaig a ser és molt estricte amb el temps.

La senyora Caballero Hueso:

Això és el que tocaria sempre.

El senyor vicepresident:

Correcte.

Compareixença del director general de la Societat Anònima de Mitjans de Comunicació de la Comunitat Valenciana, senyor Alfred Costa i Folgado, de la Comunitat Valenciana per a donar explicacions sobre l'assenyalat per l'Agència Valenciana Antifrau en la seua Resolució número 877, de 7 de desembre de 2021, sol·licitada pel Grup Parlamentari Popular (RE número 51.
113)

El senyor vicepresident:

Doncs, torne a dir, punt 5: compareixença del director general de la Societat Anònima de Mitjans de Comunicació de la Comunitat Valenciana per a donar explicació sobre l'assenyalat per l'agència antifrau en la seua resolució 877, de 7 de desembre de 2021, sol·licitada pel Grup Parlamentari Popular.

Endavant, senyor Costa.

El senyor director general de la Societat Anònima de Mitjans de Comunicació de la Comunitat Valenciana:

Seré molt ràpid.

Senyories, el Grup Parlamentari Popular em demana explicacions sobre la resolució 877, de l'agència antifrau, que pose fi a una investigació sobre diverses contractacions de l'any 2017, repetisc, de l'any 2017.

La investigació que comenten té per objecte algunes actuacions de la corporació i d'altres de la societat.
I l'agència antifrau analitza l'actuació de la corporació en el cas de la cobertura de la plaça de secretari del Consell Rector i de la vacant de cap de fiscalització, també s'analitzen tres expedients de contractació que corresponen al 2017, de la corporació.

La societat, per la seua banda, és investigada pel procediment seguit del nomenament de la direcció de continguts i per nou contractes menors professionals en el 2017, repetisc, en el 2017.

Em presente ací guiat per un propòsit de transparència, però ja els avance que poca cosa puc comentar de la resolució sobre unes actuacions de les quals esta direcció general, que va iniciar el seu mandat el 9 de març del 2020, no té responsabilitats ni més informació que aquella que està a l'abast públic i molt menys les que poden afectar a la corporació.

Per tant, saben que la resolució 877 és d'accés obert i tenen tots vostés informació.
És un document de 70 pàgines que recull les diferents fases del procediment, des de l'informe provisional d'investigació fins el tràmit d'audiència que se li concedix i, per últim, l'informe final d'investigació.
Les últimes pàgines de la resolució, que jo crec que són les que hauríem de tractar ací, a mi em semblen les més concloents.
Diu, els fonaments jurídics: «Els signants afirmen que el relat incorporat a la denúncia, juntament amb els altres elements i documents analitzats, no permet afirmar que els fets denunciats siguen susceptibles de ser constitutius de frau o corrupció».

Per contra, l'agència antifrau detecta algunes conductes que diu irregulars en les actuacions investigades i per això, una volta resoltes les al·legacions a l'informe provisional d'investigació, resol formular les seues recomanacions, recomanacions: «En relació amb els nomenaments del personal directiu, es recomana dur a terme processos de selecció públics i transparents que garantisquen els principis d'igualtat, publicitat i mèrit.
És a dir, que es fixen les condicions mínimes objectives que qualsevol candidat ha de complir per a poder accedir al lloc directiu»; dos: «Que se sol·licite a l'òrgan competent la realització dels tràmits necessaris per a la cobertura dels llocs de cap de servei i secretari del Consell Rector»; i, tres: «Com a norma general, es recomana que els contractes s'adjudiquen mitjançant procediment obert.
En cas d'acudir a un altre tipus de procediment, s'han de justificar les raons que el motiven».

La contestació respecte a la primera, lògicament, és que la primera d'estes recomanacions té a vore amb uns fets denunciats, que és el nomenament dels directius de la societat.
Esta actuació ja va ser objecte d'una querella contra el president de la corporació i la directora general, Causa 53/2019, en primera instància a Paterna.
La querella va ser arxivada provisionalment mitjançant interlocutòria del 8 d'octubre de 2019.
El sobreseïment provisional és la resolució judicial que dicta l'òrgan jurisdiccional abans de la conclusió del procediment penal i que posa fi al mateix, sense pronunciar-se pròpiament sobre el fons de l'assumpte, per no resultar degudament justificada la perpetració del delicte que va donar motiu a la formació de la causa.
Posteriorment -i conclou-, esta querella queda arxivada de manera ferma, segons consta en la interlocutòria del 6 de febrer de 2020.

A pesar d'este arxivament, l'agència de prevenció i frau de la comunitat va continuar amb l'anàlisi dels fets, a fi d'apreciar si els mateixos eren o no susceptibles de generar responsabilitats d'altra naturalesa que no fora la penal.

En la resolució final, l'agència antifrau recomana que es fixen els requisits mínims de formació i experiència professional per als llocs directius de les entitats investigades.

La segona recomanació es referix a la cobertura de llocs de cap de servei de fiscalització i de secretari o secretària del Consell Rector.
L'agencia reprotxa a la corporació que estes places encara no estigueren cobertes de manera definitiva en aquell moment.
En el primer cas, l'agència insta a l'ens a sol·licitar de nou a l'òrgan competent, que no és ni la corporació ni la mercantil, la realització dels tràmits necessaris per a la cobertura del lloc de control intern, atés que això millorarà el funcionament intern.
I, pel que fa a la plaça del secretari del Consell Rector, es retrau que, en el moment de la investigació, la cobertura encara no s'havia fet.

En compliment d'estes dos recomanacions, el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana va publicar la convocatòria dels dos llocs.
La plaça de secretari del Consell Rector s'ha cobert de forma definitiva i la del cap del servei de fiscalització ha quedat deserta.

I en la tercera recomanació, que és fruit de la investigació a tres expedients de contractació de la corporació relacionats amb les obres que es van fer dels estudis de la ràdio, l'agència denuncia irregularitats en els contractes, entre les quals la urgència de les obres no estava justificada, que el retard en l'execució de l'obra no va generar les penalitats contractuals a què l'ens tenia dret, o en un dels expedients la no acreditació de la concurrència de tres licitadors i la falta de negociació.
En el tràmit d'audiència la corporació va presentar les al·legacions, la majoria de les quals no van ser admeses, que va concloure que els arguments no posaven en dubte ni refutaven les conclusions.
L'agència antifrau també va analitzar els contractes menors adjudicats per la societat al llarg de 2017 a diversos professionals, que temps després varen ser contractats com a personal laboral.
Estos fets varen ser investigats pel Jutjat de Primera Instància i Instrucció número 1 de Paterna i que va ser arxivat també.

L'al·legació de la presidenta en funcions del Consell Rector es basava que l'entitat va recórrer a esta fórmula de contractació perquè en aquell moment, com recordaran, no existia RLT aprovada ni s'havien convocat borses per a la provisió temporal de llocs de treball.
La presidenta en funcions explicava que a mesura que es convoquen les borses de treball es deixen de fer contractes menors, i així va ocórrer; quan es van convocar les borses de treball la gent va ocupar estos llocs de treball.
L'agència no va admetre en aquell moment les al·legacions, segons les quals els contractes menors s'adjudicaven amb la finalitat de fixar les bases d'À Punt.

Senyories, la Resolució 877 acredita un treball minuciós de l'Agència Tributària, que posem de relleu diverses actuacions irregulars que com actual director general de la societat procure evitar en la meua gestió.
En els dos anys de mandat d'esta direcció general la nostra postura sempre ha estat la de la màxima transparència i col·laboració amb els òrgans de fiscalització.
Celebrem que la Comunitat Valenciana compte amb una entitat independent i imparcial adscrita a les Corts i creada per a previndre i erradicar el frau i la corrupció i impulsar l'ètica pública.

Per això, prenguem nota de totes les recomanacions que fa l'agència antifrau i ens congratulem que, a pesar de les irregularitats comeses, els investigadors no hagen apreciat, repetisc, després de l'estudi detallat de la totalitat de la documentació aportada i de l'obtinguda amb les fonts obertes, no només amb la nostra documentació, els supòsits necessaris a l'existència de frau o corrupció no existisquen.

I, insistisc, sobre l'acció de gerència de l'actual direcció general, que hi ha alguna observació també en l'informe, no hi ha ara mateix cap carpeta oberta a l'agència antifrau.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies, senyor Costa.

Té el torn de paraula la portaveu del Grup Parlamentari Popular.

Senyora Marcos, quan vullga.

La senyora Marcos Puig:

Gracias, señor presidente.

Como usted ha dicho, señor Costa, antifraude con este informe certifica, por un lado, la participación irregular de directivos de À Punt; por otro lado, la agencia antifraude cuestiona la adjudicación de las obras que se hicieron en los estudios de la radio; y, en tercer lugar, también detecta que en determinados contratos menores se estaba encubriendo una relación laboral.

La contratación irregular de algunos directivos de À Punt también fue detectada por la Sindicatura de Cuentas, no fue solamente una cuestión de la agencia antifraude sino que la Sindicatura de Cuentas en su informe coincide con la agencia antifraude en que hubo irregularidades en la contratación de algunos directivos.
En concreto, ambas instituciones denunciaron que se vulneraron los principios de igualdad, mérito, capacidad, publicidad e igualdad, a lo que añade la sindicatura que se contrataron sin procesos selectivo, es decir, a dedo.

Quiero también aclarar que estos puestos directivos que se nombraron en la época, como usted también ha dicho, de su antecesora, de la señora Empar Marco, y, bueno, hemos tenido esta mañana una comparecencia en la que se ha puesto encima de la mesa la sentencia en la que el TSJ afirmaba que su nombramiento fue irregular.
Por lo tanto, el nombramiento de esta señora fue irregular y los nombramientos que esta señora hizo a directivos de À Punt fueron irregulares.
Yo pedía esta mañana responsabilidades con respecto a este particular, responsabilidades que usted en este caso, pues, como bien ha apuntado, no tenía, y luego le explicaré por qué le he llamado yo a usted a comparecer.

La presidenta de la corporación en aquel momento, la señora Mar Iglesias, se escudó en que la ley aprobada por el tripartito no regulaba el acceso del personal directivo y se remitió a la normativa del sector público instrumental.
Pero, mire, este argumento no justifica estos nombramientos porque la normativa del sector público instrumental habla de criterios de competencia, de profesionalidad, de experiencia, que es precisamente lo que dice la sindicatura que no se cumplió en estos nombramientos.
Por lo tanto, se sigue considerando irregularidad.

¿Por qué le llamo a usted, señor Costa?
En primer lugar, porque la señora Iglesias cuestionó que yo tuviera un informe de la agencia antifraude, con lo cual creo que tiene bastante desconocimiento sobre qué es la agencia antifraude y cuáles son sus funciones, porque este informe está colgado, como todo el mundo sabe, en la página web, o sea, cuestionaba el porqué le pregunté yo por estos nombramientos, y, en segundo lugar, porque el nombramiento de la señora Amparo Marco fue irregular y la señora Iglesias ampara ese nombramiento y la señora Iglesias apoyó ese nombramiento.

Entiendo que usted sí que sabe cómo funciona la agencia antifraude, entiendo que usted sabe, y además así lo ha afirmado, que la agencia antifraude solo puede hacer recomendaciones, como así las hizo, y que las instituciones están para cumplir esas recomendaciones, si no, por qué tenemos agencia antifraude.

En segundo lugar, también le he llamado porque he solicitado documentación a la cámara, bueno, a través de mi labor como diputada, y esta documentación no se me ha contestado, no se me ha contestado e imagino que habrá habido algún tipo de error, a mí personalmente es la primera vez que me pasa con su dirección general, y, bueno, he presentado un escrito a la cámara para que se me dé esa documentación.

Mire, yo he pedido en concreto los expedientes de contratación de los directivos que se nombraron de forma irregular.
Se me ha remitido a otras solicitudes de documentación y nada tienen que ver con los expedientes que yo he solicitado.
Por otro lado, solicité en concreto el expediente de contratación del jefe de servicio de fiscalización del Consell Rector, del secretario del Consell Rector, y del director de contenidos y programación.
Con respecto a los dos primeros, en la respuesta a la solicitud de documentación, me dicen que al tratarse de puestos de trabajo de naturaleza funcionarial no existen contratos ni por tanto expedientes de contratación, ya que en estos casos se sigue la normativa reguladora de la función pública valenciana.
No obstante, nada se dice en concreto del puesto de director de contenidos y programación, siendo esta documentación la más interesante, a nuestro parecer, porque en la resolución emitida por la agencia antifraude dice que el nombramiento del director de contenidos y programación se realizó sin convocatoria pública y sin que se siguiera el procedimiento establecido en la normativa.

Con respecto a los contratos menores, tampoco me los han dado, me han hecho alusión a dos contratos menores que nada tienen que ver con la época en la que hace referencia la agencia antifraude.
Y decir que con respecto a los contratos menores, en la agencia antifraude se revisan nueve de ellos, cuyo objetivo es la prestación de una serie de servicios por parte de tres personas en concreto, y lo que está claro es que hubo luego una relación laboral.

Mire, señor Costa, puede que los procedimientos judiciales se archivaran, pero ¿no le parece a usted que alguien debería asumir responsabilidades, no hablo de usted, sino gente que estaba en esa época y que, además, defiende ese tipo de contrataciones, debía de tener responsabilidades con respecto a todo esto que ha ocurrido?
Porque es que no me cabe la menor duda de que usted velará por el cumplimiento de esta resolución y velará por el cumplimiento de la ley y que no se produzcan más irregularidades, pero es que esto ha pasado, esto ha pasado y no lo podemos pasar por alto, y aquí nadie ha asumido responsabilidades.

Con lo cual, yo creo que el que usted venga aquí y que ponga negro sobre blanco si alguien debiera de asumir responsabilidades, pues, para nosotros es importante.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias, señora Marco.

Es ahora el turno de palabra de la portavoz del Grupo Unides Podem.

La senyora Blanes León:

Gràcies, president.

Gràcies de nou, senyor Costa.

Molt breu, perquè jo crec que ha explicat prou detalladament, però sí que m'agradaria preguntar-li perquè es fa menció que, en aquell moment, quan es van fer aquestes contractacions no existia l'RLT ni tampoc n'hi havia borses de treball.
Entenc que d'alguna manera es justificaria la urgència, no sé si hi ha algun tipus de document que justificara aquesta urgència perquè ens parlen que estos contractes menors, que després van passar a ser personal laboral, no sé si això és així o no és cert el que s'ha publicat també en premsa, i que l'agència antifrau veu indicis de laboralitat en aquesta prestació de serveis.
M'agradaria si pot aclarir-nos açò, i, sobretot, també, perquè l'agència antifrau menciona que hauria d'haver-se esperat a la convocatòria d'aquestes borses.

A mi m'agradaria preguntar-li a vosté, sé que no estava en la gestió, però preguntar-li si era possible esperar precisament a la convocatòria d'aquestes borses, o, per tal de posar en marxa la nova corporació i la nova radiotelevisió pública hi havia eixa urgència d'ocupar aquests llocs de treball precisament per a això, per a posar-ho en marxa, per a poder crear totes aquestes borses i per a començar a treballar en la posada en marxa de la radiotelevisió pública.

Ja està.
Res més.

Gràcies.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies, senyora Blanes.

Senyor Pascual, és el seu torn, el portaveu del Grupo Vox Comunidad Valenciana.

El senyor Pascual Pérez:

Muchas gracias, señor presidente.

Señor Costa, hola, de nuevo.

Bueno, quede por delante que usted fue nombrado director general el 9 de marzo del año 2020, por lo que parte de todo este embrollo fue bajo la presidencia de Enrique Soriano y de la anulada directora general Empar Marco, no estaba usted.
Pero sí que es muy indicativo para nosotros cómo se ha utilizado la cadena pública que nos cuesta 80 millones de euros todos los años, facturaciones intermedias de por medio, para colocar y enchufar a determinadas personas.
Aún habrá alguien que se crea eso de que «ser amigo de» es un principio a añadir a los de mérito y capacidad; otro ejemplo más, como digo, de la corrupción del tripartito Botánico.

Bueno, en cualquier caso, las conclusiones, y esto ya no es prensa, las conclusiones del informe de la Agencia Valenciana Antifraude emitidas el 3 de diciembre del año 2021, y ahí usted sí que era director general, constataban las siguientes irregularidades: primera, que no se ha cubierto de forma definitiva los puestos de trabajo de jefe de servicio de fiscalización y secretario del Consejo Rector; que con respecto a la cobertura provisional del puesto de trabajo de secretario del Consejo Rector se ha superado el límite temporal establecido en seis meses; que en el nombramiento del director de contenidos y programación no se han cumplido los principios de publicidad, mérito, capacidad e igualdad; irregularidades también en varios expedientes con cuestiones como urgencia sin motivación, retrasos en los términos de ejecución del contrato sin exigir penalidades contractuales, contratos sin concurrencia real de tres licitadores, contratos sin solvencia técnica acreditada antes de la propia formalización del contrato, y deficiencias en los pliegos, y, también, como se ha comentado, irregularidades en cuanto a contratos menores.

La Agencia Valenciana Antifraude acredita que hubo nueve contratos ligeramente inferiores a los 6.
000 euros, que es el límite establecido por la normativa para que no sea exigible la concurrencia de tres ofertas y así poder adjudicar a dedo estos contratos; por cierto, los nueve de 5.
995 euros.

Y, luego, indica una cuestión que creo que es muy ilustrativa del chiringuito que ustedes tienen ahí montado, que es que, tiempo después de adjudicar estos contratos, los adjudicatarios fueron contratados como personal laboral y que en los contratos anteriores se observa como el objeto de muchos de ellos son similares y coincidentes con las funciones previstas en las relaciones del puesto de trabajo de la entidad, donde la Agencia Valenciana Antifraude renuncia y no acepta las alegaciones por parte de À Punt, que se deberían haber esperado a la convocatoria de las bolsas de trabajo porque los contratos de servicio no pueden encubrir una relación laboral.
Eso lo dice la Agencia Valenciana Antifraude.

Termino.
A mi grupo parlamentario esto, señor Costa, nos parece de una profunda gravedad y una más del área de gestión y administración laboral a añadir a todos esos excesos económicos y a las manipulaciones que se realizan desde la cadena pública y que desde Vox venimos denunciando de forma reiterada.

Muchas gracias.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias, señor Pascual.

Es el turno de palabra de la portavoz del Grupo Ciudadanos.

Señora Merino, cuando quiera.

La senyora Merino Peña:

Gracias, presidente.

Bueno, yo también era partidaria de finalizar hoy aquí las comparecencias más que nada porque intuía que estando tan claro el informe, que todo lo hemos visto, y si de lo que lees ahí llegas a las conclusiones de que hay unas recomendaciones, de que no hay unas ilegalidades sino unas irregularidades que por supuesto nos preocupan, bueno, pues es cuestión de que aquí todos debatamos sobre ese tema pero no sé yo si nos encontraremos con alguna novedad.

A mí me preocupa la cara que estaba poniendo el señor Costa de estupefacción cuando la señora Marcos le está hablando de una serie de preguntas o solicitudes de documentación sobre las que no ha recibido respuesta.
Me preocupa, aunque no me sorprende, porque no es ni la primera vez ni la segunda ni será la última en que las respuestas del Consell, no solamente en este ámbito sino en muchos otros, deja mucho que desear.
Pero, bueno, sí que espero que luego nos aclare un poco lo que la señora Marcos le ha comentado.

Al final, lo que aquí creo que tenemos que remarcar es que existe una agencia antifraude, existe una comisión en este caso que estamos fiscalizando y controlando que este tipo de cosas no vuelvan a ocurrir, porque, lamentablemente, aquí la televisión pública, que nosotros fuimos partidarios de esa operación, pero eso sí, con unos requisitos técnicos, y de eficacia y eficiencia, que es lo que siempre intentamos que no se pierda, esta televisión pública nació con un lastre, y ese lastre, lamentablemente, es todo lo que ocurrió en su día con la antigua Canal 9, ¿no?
, es una pena, pero así fue.
Entonces, yo creo que ante el menor atisbo de que se estén haciendo cosas irregulares en el tema de contratación de personal o en el tema de contratos menores o mayores, o lo que sea, pues es algo que tenemos que estar muy pendientes.
Y por eso creo que está bien que existan este tipo de mecanismos de control.
Y más allá de creer destruirlo todo, pues sí que se puede controlar, fiscalizar e intentar mejorar las cosas.

Al final, bueno, como digo en esta resolución de cosas ocurridas en años en que usted no estaba, se habla de conductas irregulares, sí son términos que no nos gustan, los que se barajan en esta resolución, en este informe de la agencia antifraude.
Yo creo que hay que ser especialmente pulcro, y escrupuloso y exigente en todo lo referente a la contratación de personal, sea o no alto directivo, o sea, en todos los ámbitos, ¿no?
Y como dicen las recomendaciones de la agencia, tienen que ser procesos públicos, transparentes y cumplir con los principios de igualdad, de publicidad, de mérito y capacidad siempre, aunque no haya nadie que lo denuncie, creo que desde dentro es como tienen que funcionar las instituciones.

Entonces, ya ha comentado en su exposición que sí están, se han cumplido las recomendaciones.
Yo quiero que me confirme que esas recomendaciones que decía se cumplen todas.
Y si usted tiene alguna constancia, espero que no, de que se pueda estar realizando algún tipo de irregularidad, aunque no sea ilegalidad, que se están tomando más bien todas las medidas para que este tipo de formas de trabajar, o de contratar o de funcionar en las instituciones públicas no vuelvan a suceder.
Porque yo creo que bastante tiene la tele pública, como digo, con el lastre con el que nació para que además sigamos teniendo pues este tipo de noticias o de informes de una agencia que se dedica a luchar contra el fraude.

Muchas gracias.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias, señora Merino.

Es el turno de palabra de la portavoz del grupo Compromís.
Senyora Àlvaro, quan vullga.

La senyora Àlvaro Cerezo:

Gràcies.

I gràcies també, senyor Costa, perquè amb la convocatòria dels llocs, i com totes sabem i s'ha explicat se subsana allò que antifrau estava demanant, les queixes han sigut respostes a la pròpia antifrau.
Això sí, bocabadats ens hem quedat algunes, algunes, en escoltar de la proposant d'esta compareixença, que ara li explicaré jo el per què li he demanat a vosté que vinga, la veritat.
(Veus)

El senyor vicepresident:

Señora Marco (inintel·ligible) …

La senyora Àlvaro Cerezo:

…jo ja no puc ni intervindré, perquè evidentment, i aquí s'ha reconegut, a vosté l'han fet vindre per una pataleta i no per una queixa més que resolta, que era l'objecte de la convocatòria.

Aleshores, jo la veritat, la queixa està resolta.
En això hem coincidit tots i totes fins ara.
No és objecte d'esta compareixença.
Què vol que li diga?
(Veus) Doncs sí, mire, sí que li vaig algo, sí que li vaig a dir algo, ja que estem, li pregunte.
Escolte, això dels 80 milions, no havíem quedat que eren 70 milions o menys de 70 milions?
És que, la veritat no recorde jo ja què vaig votar?
Perquè això es va votar ací, en estes Corts, no?
A mi els 80 no me sonen!
Però si vosté m'ho explica, però allò que les fakes news i els mantres, sap?
Perquè una mentirà, encara que se diga vint vegades, continua sent una mentida.
Així que, aprofitant que s'ha fet una compareixença sense objecte, doncs jo voldria que m'explicara de nou això dels 80 milions.

Moltíssimes gràcies.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies, senyora Àlvaro.

Senyora Caballero, portaveu del grup Socialista, té tres minuts ara.

La senyora Caballero Hueso:

Gràcies, president.

Bé, senyor Costa, gràcies per fer-nos un resum del que diu l'Informe de l'Agència Valenciana Antifrau, que, bé, és un poquet llarg, però, bé, cadascú se prepara les compareixences com pot, i el que toca és llegir-s'ho abans de demanar una compareixença.

Però vaig a començar pel final.
Nosaltres també ens alegrem que n'hi haja una Agència Valenciana Antifrau.
I, remarque, eixa Agència Valenciana Antifrau se va crear per una llei de 2016, este Consell, el Consell del Botànic, i me crida l'atenció que just ara, m'alegra per una banda que el PP utilitze els instruments que se donen perquè no es produïsca corrupció, però en els 20 anys que governaren mai s'adonà que igual si creaven algo no s'anava a produir tot allò que es va produir.

I bé, podem fer una altra volta un resum, però és que dóna igual.
Jo crec que la petició de compareixença simplement és per a deixar caure el dubte, deixar caure el dubte i que tots som iguals.
I açò, jo, com a grup Socialista, no vaig a permetre-ho.

En l'informe de l'agència antifrau queda claret.
I crec que vosté ho ha dit diverses voltes, no s'ha apreciat l'existència de frau o corrupció, però se'ns demana, se demana, assumir responsabilitats sobre una situació en què vosté no era director general, eixa la primera.
Aleshores, com li han preguntat si va a assumir responsabilitats, malgrat que la justícia arxivara les denúncies, li pregunte jo: va a assumir vosté responsabilitats sobre les bases de contractar personal en Canal 9?
O va assumir o va demanar explicacions, li puc demanar explicacions sobre que Canal 9 no informara en el seu moment de cap dels regals dels trages al president Camps, o del accident del metro, o de l'assetjament sexual a treballadores?
Va donar vosté, va demanar responsabilitats o va demanar explicacions de coses que passaren en el mitjà públic de tots els valencians?

Gràcies.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies, senyora Caballero.

Senyor Costa, a vore si contesta totes les qüestions.

El senyor director general de la Societat Anònima de Mitjans de Comunicació de la Comunitat Valenciana:

Molt ràpides, molt ràpides.
Ja sabia jo que algun dia arribaria que me preguntarien què feia jo aquell novembre del 1963 que van matar a Kennedy, no?
Però bé.
(Veus) Sí, de totes maneres, per resumir-ho una miqueta en este torn i fer-ho molt ràpid.

L'única preocupació que a mi m'assalta és que la diputada Marcos haja demanat una documentació, jo no sóc conscient que ha demanat una documentació, no sé a qui l'ha remés, també és veritat que és important saber a qui es remet la informació, perquè moltes vegades eixe òrgan no té les funcions per a respondre-les.
Clar, ho dic perquè està parlant vosté, com ha parlat del senyor Pascual, de contractes que porten la barra 17, que és l'any d'execució d'eixos contractes, que jo no estava ni en Burjassot.
O siga, ja no és que estava en la tele i puc dir-los, doncs trobe que sí que hi havia certa…, és que seria especular, i este entorn el que em demana és la major concreció possible de la informació.
Per tant, no puc aportar eixa informació, val, i desconec quins són els raonaments pels quals això es va executar.

Sí que és veritat, i en defensa d'eixes persones que poden estar incloses en una investigació d'estes característiques, a les borses de treball s'accedix, lògicament, per mèrits.
És a dir, que si eixes persones entraren és perquè aportaren la documentació necessària per poder formar part d'eixes borses de treball, que quede clar que no hi ha cap vinculació laboral directa, immediata, no n'hi ha una connexió elèctrica directa entre efecte i causa, val?

Després, clar, em pregunta pel cap de servei i el secretari del Consell Rector.
Repetisc, és que me llancen a mi preguntes, sí, sí, però que la responsabilitat de posar això en una RPT no és ni del Consell Rector, i estes persones s'incorporen com a staff depenent del Consell Rector una volta estan nomenades per la funció pública.
És que de nou jo puc donar-los poques explicacions.
(Veus) Sí, però per què m'ho pregunten a mi aleshores?
(Veus) Perquè estic ací, bé, doncs val.
(Rialles) Tampoc és que jo irradie simpatia per a respondre les coses.
Però jo sí que vull que estes comissions siguen suficientment garantistes perquè tinguen la informació.
A mi només me preocupa que hi haja una sol·licitud d'informació i no li haja arribat, això és l'única cosa que em pot preocupar, i m'agradaria que me la remetera perquè no quede eixe fum que estem fent les coses malament.
És que a la millor no s'ha demanat a l'entorn que li pot donar la resposta.
No ho sé, ara m'ho dirà vosté, si és tan amable.

I sobre estos temes, ja els dic, sobre la urgència dels contractes, sobre la no negociació d'eixos contractes.
Jo he baixat al detall i són activitats de negociació pròpies de la contractació pública, no se fa un retret sobre si això està bé o mal fet, s'estan demanant informacions sobre suposats, suposats, comportaments irregulars.
I la conclusió és la que és.
On més volen arribar és que té molt poc recorregut.
És que no puc aportar-los més informació perquè no la tinc.
I vol vosté que jo demane responsabilitats?

El senyor vicepresident:

Ha acabat.

El senyor director general de la Societat Anònima de Mitjans de Comunicació de la Comunitat Valenciana:

Sí, crec que sí.

El senyor vicepresident:

Qui vol fer rèplica?

Algú més?
En principi, té el torn de la paraula la portaveu del grup Popular, senyora Marcos, quan vullga.

La senyora Marcos Puig:

Gracias, señor presidente.

La documentación supuestamente me responde la señora Mar Iglesias y no corresponde con lo que yo le he preguntado.
Me remite a una documentación que no me aporta, pero, bueno, supongo que será un error.
Y luego, los expedientes que yo le he pedido en concrete me remite a dos que no son ni de la época a la que hace referencia el informe de la agencia antifraude.
Mi grupo parlamentario ha presentado un escrito para que se nos responda.

Yo le he dicho que le he llamado a usted por eso mismo, porque la señora Mar Iglesias respalda esas contrataciones, y estaba en aquel momento, y usted no…

El senyor vicepresident:

(Inoïble)

La senyora Marcos Puig:

…y sé lo que me va a contestar.

Y, en segundo lugar, porque no me contesta a la documentación que como diputada le he pedido.
Ya está, simple.

Yo le pregunto a usted: ¿cree que alguien debería de asumir -que estaba en aquella época-, debería asumir responsabilidades por la contratación irregular, tal y como dice la agencia antifraude?
¿O tenemos que dejar pasar estas cosas?
Porque si usted cree que nadie tiene que asumir responsabilidades de lo que ocurrió, y así lo constata la agencia antifraude y la Sindicatura de Cuentas, entiendo que usted a lo mejor en un futuro deja pasar por alto estas cuestiones también, no las considera importantes.
Si nadie tiene que asumir responsabilidades por irregularidades cometidas en el pasado, oiga, entonces ustedes un poco, déjeme que le ponga en tela de juicio sus actuaciones, si cree que nadie tiene responsabilidades y que esto lo deberíamos de pasar por alto y que esto no es nada importante como para que alguien venga aquí y de explicaciones.

Oiga, no, porque también es importante las resoluciones judiciales y que hay una directora general, antecesora de usted, que la justicia dijo que su contratación, o sea, su nombramiento fue irregular, y eso tiene que tener unas consecuencias.
Se marchó antes, está claro.
Pero, oiga, es que hay cosas que, aunque las sentencias judiciales no acrediten que hubo irregularidades, pero sí que hay una agencia antifraude que dice que no se atendió a los principios de mérito y capacidad, que no hubo transparencia.
Oiga, es que esto es grave.
Y alguien debería asumir responsabilidades, insisto.
Oiga, si no es usted, que no es usted, porque no estaba, claramente, desde luego tampoco soy yo como diputada, que lo estoy poniendo negro sobre blanco, no es la agencia antifraude, no es la señora María Iglesias, no es nadie del consejo rector, ¿nadie debe asumir responsabilidades por nombramientos e irregularidades, por contrataciones irregulares?
¿Nadie?

Oiga, entonces ustedes ¿qué pasa?
¿Que pueden hacer lo que les dé la gana, cuando les dé la gana y aquí nadie les puede decir nada y los malos somos los diputados de esta comisión que solicitamos que se den explicaciones?
Oiga, es que esto no puede volver a pasar.

Por eso, yo le pregunto: ¿cree usted que alguien debería asumir responsabilidades por contrataciones irregulares?
No le estoy diciendo a usted, oiga, le estoy diciendo si lo considera usted lo suficientemente importante.
Porque si no lo considera usted lo suficientemente importante y lo deja pasar, corremos el riesgo de que usted también cometa los mismos errores, que creo que usted no quiere cometer y nosotros tampoco queremos que usted los cometa.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias, señora Marcos.

Ara té tres minuts, senyor Costa.

El senyor director general de la Societat Anònima de Mitjans de Comunicació de la Comunitat Valenciana:

Pues, es que yo solo puedo remitirme a los hechos, porque me han preguntado por un convenio de TDT que yo llevo tratando de ejecutar desde hace un par de años sin tenerlo.
Me están ustedes poniendo en duda si yo autorizando o blanqueando presuntas, porque bien deja claro la agencia tributaria que no hay ni fraude ni corrupción, yo puedo caer en la tentación de eso.
Yo es que solo me puedo remitir a que durante mi gestión también, también, se pusieron en duda los nombramientos del director de comunicación, de la directora de informativos, del director tecnológico y el mío propio, y el mío propio, y hasta febrero de 2022 no ha llegado el oficio final desestimando, en el caso el recurso contra mí sobre los otros dos directivos, no hubo ninguna alegación, y sobre el único que hubo una alegación se desestimó.

Pues yo no le puedo explicar que yo asumo la responsabilidad, es que están en mis manos.
Yo creo que somos todos suficientemente adultos para en sede parlamentaria saber que igual lanzándole la pregunta a quien corresponda, porque las responsabilidades las asume uno por su gestión, pues alguien en primera persona se enmienda a sí mismo o a sí misma.
Pero yo no puedo hablar de terceros sobre esta cuestión, especialmente cuando no estaba, no tengo toda la información.

El senyor vicepresident:

Ha finalitzat?

El senyor director general de la Societat Anònima de Mitjans de Comunicació de la Comunitat Valenciana:

Jo crec que sí.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies.

Compareixença del director general de la Societat Anònima de Mitjans de Comunicació de la Comunitat Valenciana, senyor Alfred Costa i Folgado, per a informar sobre les últimes actuacions dutes a terme per la Inspecció Provincial de Treball i Seguretat Social de València en la Societat Anònima de Mitjans de Comunicació i les mesures que ha posat en marxa el seu departament per a donar solució a les qüestions plantejades, sol·licitada pel Grup Parlamentari Unides Podem (RE número 54.
758)

El senyor vicepresident:

Passarem al punt sisé i últim: compareixença del director general de la Societat Anònima de Mitjans de Comunicació per a informar sobre les últimes actuacions dutes a terme per la Inspecció Provincial de Treball i Seguretat Social de València en la Societat Anònima de Mitjans de Comunicació i les mesures que ha posat en marxa el seu departament per a donar solució a les qüestions plantejades, sol·licitada pel Grup Parlamentari Unides Podem.
Quan vullga, senyor Costa.

El senyor director general de la Societat Anònima de Mitjans de Comunicació de la Comunitat Valenciana:

Molt bé.
Doncs, en resposta a esta sol·licitud, en els últims mesos la direcció general ha respost en diverses ocasions, davant la Comissió de radiotelevisió i l'espai audiovisual de les Corts, a preguntes relacionades amb la cobertura temporal d'alguns perfils professionals.

Esta compareixença ens brinda també una nova oportunitat d'abordar un dels problemes que acompanya a la societat des de l'inici de les emissions: la dificultat de complir els objectius de programació que ens marca el contracte programa amb uns recursos humans limitats i una RLT que necessita adequar-se a les necessitats reals de la programació, especialment en categories laborals tècniques.

Abans de detallar la informació concreta que ens sol·licita el grup parlamentari, és necessari explicar breument el marc normatiu de les relacions laborals de la societat.
I seré molt ràpid.
Al 2017, amb la voluntat d'iniciar el procés de contractació de treballadors que havien de posar en marxa els nous mitjans, la corporació va firmar, amb les seccions sindicals més representatives en l'àmbit del sector públic de la comunitat, un acord de matèries concretes que regulava els aspectes més bàsics de les relacions laborals: jornada i horaris.

Este acord es va donar a firmar als treballadors, juntament amb el contracte de treball, com a mínim marc regulador de les relacions laborals, a l'espera de la celebració, lògicament, d'eleccions sindicals, aprovació del conveni col·lectiu.
Este acord no compta amb l'informe preceptiu de les direccions generals, ni del sector públic ni de pressupostos, i és per això que s'ha declarat nul de ple dret.

Una vegada celebrades les eleccions sindicals i constituït el comité d'empresa, les parts comencen a negociar un conveni col·lectiu durant l'any 2019-2020, tot i que amb interrupcions, i es va arribar a un preacord que es va signar desembre del 2020, però que va ser desestimat al juliol del 2021 per estes mateixes direccions generals, la de sector públic i la d'hisenda.

El fet és que, més de quatre anys després de les primeres contractacions, ni la corporació ni la societat disposen ara mateix d'un conveni col·lectiu, que és l'instrument bàsic de relacions laborals, com tots sabem.
Qüestions fonamentals com l'ingrés i la promoció de personal o les categories professionals necessiten d'este marc jurídic per a poder ser regulades, per no parlar d'aspectes rellevants en una empresa de comunicació que presta un servei públic tots els dies de l'any, com la jornada laboral, els horaris o els complements retributius.
Això ha donat peu a diverses denúncies, per part del comité d'empresa de la societat, davant la inspecció provincial de treball.
I passe a detallar-ne algunes.

La de la jornada de 36,25 hores del grup A, és una denúncia que es presenta a Castelló, València, Alacant i Madrid.
L'acord de matèries concretes recull tres classes de jornada: la de 38,45; 37,30; 36,25.
No obstant això, en els contractes de treball només s'estipulaven jornades de 37,30 i 38,45, en funció del complement específic.
El comité d'empresa presenta una denúncia perquè s'aplique la jornada de 36,25 al grup A, que no realitza treball a torns, tal com està en l'acord de matèries concretes.
La inspecció de treball també considera que s'ha d'aplicar la jornada de 36,25, argumentant que, tot i que l'acord de matèries és nul, està contractualitzat, perquè ja repetisc que, tot i que no estava acceptat, està en els contractes dels treballadors.
L'empresa complix i comunica als afectats la nova jornada de 36,25 hores.
Inspecció no imposa sanció, com requeria el comité d'empresa en el seu escrit de denúncia.

Vull subratllar que els mateixos comités d'empresa de la corporació i la societat, en el comunicat sobre esta resolució, vinculen l'origen d'esta denunciat a la falta d'un conveni col·lectiu i -pose en negreta- descarten la mala fe de l'empresa.
En aquest, els sindicats i l'empresa havien pactat un horari de trenta-set hores i mitja per al conjunt de la plantilla, a fi de resoldre la injustícia que patixen els grups B i C que, com saben, cobren menys, però treballen més hores, segons eixes hores estipulades en origen, quan s'articula la relació laboral dins de l'empresa.
Com a conclusió, valoren vostés eixa baixada, multiplicada pel nombre de treballadors, això què suposa ara mateix i el fet que eixos treballadors han de recuperar les hores fetes durant el 2022 en un quadrant de lliurances de sis dies.
Eixa és la conseqüència.

En prevenció de riscos laborals, també tenim una denúncia en la delegació de Castelló.
La inspecció requerix documentació i no hi ha cap requeriment ni alçament d'acte d'infracció, com sol·licitava el comité.

Hi ha altra denúncia del servei de prevenció sobre el control de l'estudi 2 i l'estudi 4.
La inspecció requerix la documentació i no hi ha cap alçament d'acta d'infracció, com sol·licitava el comité.

Hi ha altra denúncia per incompliment de les normes dels estatuts dels treballadors, per realitzar funcions diferents a les categories contractades.
La inspecció requerix la documentació i no alça acta d'infracció, com sol·licitava el comité.

Hi ha una denúncia del comité d'empresa a la inspecció de València per incompliment de les condicions retributives, concretament per no abonar el complement de treball a torns a una determinada categoria.
De nou, la inspecció requerix documentació, però ja no es donen els condicionants per a pagar el compliment de treball a torns.

La denúncia del comité per establir serveis mínims en les vagues convocades el 28 d'octubre i el 30 de novembre s'interposa en les tres delegacions, excepte en la de Madrid.
La inspecció de treball diu no entra a valorar els serveis mínims perquè no és competència seua.

I, per últim, la denúncia del comité d'empresa per cessió il·legal de treballadors.
En octubre de 2021, el comité d'empresa denuncia la cessió il·legal de treballadors, dels operadors de càmera d'una empresa externa, per operar al programa A la Ventura.
La inspecció va requerir la documentació, tant a l'empresa adjudicatària del contracte com a la societat, va realitzar dos visites presencials i es va entrevistar amb els treballadors i estem a l'espera de la resolució ara mateix.

Per acabar, vull remarcar, una vegada més, la singularitat en matèria laboral d'una empresa de comunicació que genera perfils de treballs que s'han d'adaptar als canvis continus propis de la nostra activitat.
Precisament, en l'apartat dedicat a la nostra corporació, en un estudi que es diu «Estudio sobre la organización de la innovación en los medios audiovisuales públicos autonómicos y europeos», que han elaborat la FORTA i la Universitat de Santiago de Compostel·la, se subratlla eixa mateixa idea: «La dificultad esencial del modelo, en general, es que tiene que aplicar el procedimiento de contratación laboral y administrativa de la función pública a una corporación que gestiona 24 horas al día, 365 días al año.
La lentitud de los procesos administrativos fricciona constantemente con la exigencia de flexibilidad de la innovación constante y continua que requiere una mercantil».

Hem dit en altres ocasions que maximitzem la plantilla de què disposem i només busquen fora recursos humans que l'actual RLT no ens proporciona o quan les borses de treball, elaborades fa més de quatre anys, estan exhaurides.
Les decisions que sotmetem a l'aprovació del Consell Rector respecten escrupolosament les limitacions, condicions i garanties recollides en el marc normatiu que ens és d'aplicació.

Esta direcció general manté un diàleg continu i constructiu amb la part social, tot i respectant les competències que en matèria laboral corresponen al Consell Rector, amb qui compartim la idea, lògicament, que una plantilla estable i competitiva és vital per a l'enfortiment dels nostres mitjans.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies, senyor Costa.

La portaveu d'Unides Podem té sis minuts per a fer la interpel·lació al director general.

La senyora Blanes León:

Sí, moltes gràcies, president.

Jo crec que el tema de les inspeccions és normal que, de manera periòdica i tal, hi haja diferents inspeccions i, com bé vosté ha dit, moltes d'elles han acabat que ni s'ha alçat acta ni cap tipus d'actuació.
I a mi m'agradaria centrar-me en estes dos últimes que ha comentat.

Una, és el tema de la cessió o l'externalització de determinats serveis, que ho hem parlat ací molt.
I nosaltres compartim que és evident i així va demostrant-se dia a dia que hi ha una falta de personal i això ho hem dit nosaltres des del principi.
Al final, està ocorrent, no?
, que complir amb eixa regla del terç i complir la llei en els apartats que diu que els serveis informatius i serveis estructurals no poden ser externalitzats i no poden ser cedits a empreses externes, al final, acaba sent una contradicció i en alguna cosa deixem de complir.
Per tant, nosaltres… Crec que ve emparat per la normativa que el tema del terç no cal complir-lo, perquè està en una moratòria aprovada ací, a les Corts.
Per tant, jo crec que la decisió és clara per on s'ha de tirar.

Però sí que m'agradaria centrar-me, precisament, en açò, en els serveis, en els contractes de subministraments i serveis.
Perquè, com vosté sap, estem parlant que hi ha una sèrie de contractacions en què, per exemple, el lot quart és de suport tècnic, en concret, sols parla de personal.
I, per tant, açò sí que volia preguntar-li-ho, perquè sí que ens preocupa que aquest lot vaja exclusivament a personal, quan vosté sap que no pot ser així.
Es pot externalitzar la contractació del servei dels subministraments, però no de l'externalització de personal i, sobretot, perquè, com bé li dic, entra en eixa contradicció perquè, si des de la direcció de producció d'informatius es requerix precisament a eixos treballadors en concret per a fer tasques d'operació de càmeres o de qualsevol altre tipus de serveis, dins dels mateixos informatius o dels serveis informatius, com són directament els informatius o, com vosté ha dit, el d'A la Ventura, pensem i entenem -i, per això, li preguntem- que entra en incompliment de la normativa.
I per què?
Perquè l'article 16 de la Llei de contractes del sector públic requereix, precisament, que aporten algun tipus de subministrament de productes o de béns i, en este cas, aquest lot en concret l'únic que aporta són treballadors i treballadores.

I, a més, en l'informe de justificació de les necessitats de, precisament, aquest lot, el que diu és que serà de suport, en concret, a esdeveniments culturals, esportius i festius.
Entenem que és una cosa, doncs, com a molt puntual i que, potser, no responga en este cas el requeriment d'aquestos treballadors per a este tipus de programes.

I, bé, després, també entenem que, segons l'estatut de treballadors i treballadores, en l'article 43.
5, el que diu és que és una cessió il·legal de treballadors.
I, per tant, voldríem preguntar-li… El problema està en el fet que encara no s'ha tancat.
Supose que la inspecció de treball, doncs, ja ens dirà, no?
Però, bé, jo li pregunte a vosté que com ho considera i si açò ho han fet perquè ho veuen justificat d'alguna altra manera.
Per tant…

I, després, com bé li deia, la mateixa llei de la radiotelevisió prohibeix la contractació a tercers en la producció, en l'edició i en qualsevol servei d'audiovisual de continguts informatius.
I, per això, li preguntem si veu que està justificada, sobretot perquè sí que existeixen unes borses de treball en les quals sí que hi ha treballadors i treballadores d'aquest sector.
I, per això, volem preguntar-li si és cert que existeixen aquestes borses de treball, si hi ha disponibilitat de personal que puga cobrir aquests llocs de treball, perquè en la RLT diu que hi ha 40 llocs de càmeres-muntadors i 45 de periodistes ENG.
Per tant, si això és cert o no és cert i si es pot cobrir des d'aquest.

I, després, quant a la qüestió de la vaga.
La vaga del 28 d'octubre estava prevista per a qualsevol treballador o treballadora, amb qualsevol tipus de relació laboral que tinga amb la l'administració pública i, per tant, entenem que els treballadors de la corporació i de la SAMC tenien eixe dret de vaga.

A més, en la resolució de la direcció general de treball, de la conselleria d'economia sostenible, ahí sí que marcava quins havien de ser eixos serveis mínims que s'havien de complir.
Eixos serveis, pel que deia aquesta resolució, venien sols limitats al servei d'informatius, que és el que podia entrar en contradicció en el dret a la informació i el dret a la vaga i, per tant, és on calia regular-ho i, per tant, que el 50 % del personal d'informatius havia d'estar per a poder treballar.
Però, segons ens consta i segons ens ha arribat, açò no es va complir perquè es va contemplar la totalitat de la plantilla, inclús no sols les persones que tenien torn el dia de la vaga, sinó inclús els que fan els caps de setmana, etcètera, etcètera.
I, sobretot també, perquè si, al final, parlem que, segons determinats programes no es consideren informatius, però, a l'hora de donar o no la capacitat de poder tindre accés a la vaga al cent per cent i no en la limitació com a informatius, sí que se'ls contempla, doncs, jo crec que caldria definir programes que puguen donar informació, com puguen ser A la Ventura o altres mitjans informatius, es consideren informatius o no es consideren informatius?
Perquè, si per a l'externalització no es consideren informatius, però, després, per a donar-los o no el dret a poder acollir-se (sona un timbre) al seu dret com a vaga, sí que es dona, doncs, crec que entra en contradicció.
Si ens ho pot aclarir.

Gràcies.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies, senyora Blanes.

Si el portaveu de Vox no vol intervindre, és el torn de paraula de la portaveu del grup Ciudadanos.

La senyora Merino Peña:

Sí, bueno, brevemente, porque realmente estábamos un poco expectantes para saber a qué se refería esta comparecencia que es solicitada por Unidas Podemos.
De hecho, el compareciente ha desglosado, pues, todas las inspecciones de la inspección provincial de trabajo que se han ido realizando en los últimos tiempos, porque supongo que tampoco sabía muy bien…, no lo sé, o sí.
En nuestro caso, no.
Y, bueno, ya por lo que he visto, ahora no recuerdo todas las que he ido nombrando, pero de muy diferente casuística y en todas, menos esta última que está a la espera, ha sido resoluciones en las que se dice que no hay ilegalidades ni irregularidades, ¿no?
, me ha parecido entender, en las referentes a incumplimiento de retribuciones, en la de los horarios…, bueno, todas las que ha nombrado.
Y esta última de la cesión ilegal de trabajadores, que es la que está en espera, bueno, pues, yo espero que se resuelva favorablemente y que se esté cumpliendo…, pero, bueno, en esta ocasión y siempre con la normativa que ampara los derechos de los trabajadores, ¿no?

Yo entiendo que el partido que solicita la comparecencia está muy preocupado por esos aspectos del cumplimiento de la ley.
Y me gustaría que el cumplimiento de la ley les preocupara a todos los partidos en toda medida, es decir, todas las leyes en todos los puntos y siempre, no solamente a trozos y según intereses diferentes.

Entonces, simplemente remarcar que, por supuesto, si hay alguna mala praxis o alguna irregularidad, en este caso o en los que puedan venir -que ojalá no sean muchos o no sea ninguno, mejor-, pues, por supuesto, que se termine con ello y que para eso están los organismos de inspección.
Lo ideal sería que siempre fueran resoluciones a favor, que no detectaran irregularidades y menos en algo tan sensible como son los derechos de los trabajadores.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias, señora Merino.

És el torn de paraula del portaveu de Compromís.

Senyor Nadal, quan vullga.

El senyor Nadal Sendra:

Moltes gràcies, senyor president.

Moltes gràcies, senyor Costa, per l'explicació que ha fet sobre este punt.

Bé, trobem interessant que, si va hi havent… La faena dels sindicats és denunciar a inspecció aquelles coses que no vegen que és del seu grat o que pensen que no està bé i la seua faena és donar-nos explicacions, conforme ha fet, no té més.

Jo, simplement, ja que estem parlant de temes laborals, i sap vosté que li he preguntat en altres ocasions sobre temes laborals, aprofite per a preguntar-li sobre algunes coses que a nosaltres, com a diputats i com a representants del poble, ens arriben de treballadors que estan en la cadena o al voltant de la cadena, no?
, i que…, més que res per a fer-li-ho arribar, si bé sé que segurament vosté no tindrà resposta de tot açò, perquè evidentment voltes segurament no passaran de ser rumors.
Però jo veig que és important que el director de la cadena estes coses les sàpia.

La primera és si vostés tenen coneixement que hi han caps…, ens diuen cap de departament d'À Punt cobrant hores extra que s'autoritzen ells mateixos.
És possible que això passe?
Se suposa que els caps no poden generar hores extra.
És possible que això estiga passant en altres departaments que no són exactament els seus, però sí que estiguen cobrant-los?
És possible que hi hagen caps de departaments que cobren un plus d'altres departaments?
Li ho deixe damunt de la taula.

Després també…, perquè, clar, jo…, corregisca'm si m'equivoque, però em sembla que tots els casos que ha dit vosté es tracta de treballadors o de denúncies que tenen a vore, diguem-ne, amb el hardware de la cadena, no?
O siga, en la cadena, i no en la producció externa.
I ja sap, perquè ja li ho havíem preguntat en altres ocasions, la preocupació que tenim des del meu grup pels drets laborals dels treballadors de les produccions externes, que ens arriba molta gent parlant-nos, perquè com vam fer la llei ja ens vam preocupar de posar a la llei que no calia externalitzar per a abaratir els costos laborals.
I, per tant, la situació laboral i els drets laborals dels treballadors externs hauria de ser la mateixa que la dels treballadors interns.

Ja ens han arribat històricament moltes notícies que això no és aixina.
Ja no tant pel sou, que sol estar…, sinó per altres condicions de viatge… i altres condicions de treball.
Preguntar-li en este cas si ha hagut alguna denúncia dels propis sindicats en este tema, si ha hagut alguna inspecció laboral pel que fa als treballadors de productores externes i preguntar-li també, que ara mateix no recorde si ja li ho vaig preguntar, si li ho vaig dir fa temps, si sap vosté de l'intent de casos de falsos autònoms treballant per a productores externes que treballen per a À Punt.
Simplement, això.

I també preguntar-li si ha hagut o creu vosté que ha hagut denúncies dels sindicats o inspeccions referit a tot el camp laboral de les productores externes que treballen per a À Punt.

Moltes gràcies.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies, senyor Nadal.

És el torn de paraula del portaveu del Grup Parlamentari Popular.
Senyor Martínez, quan vullga.

El senyor Martínez Fuentes:

Gràcies, president.

Parlàvem d'incompliments, sobretot de l'incompliment del contracte programa en intervencions anteriors, i ara vorem també una sèrie d'incompliments.

La veritat és que en esta intervenció se parlava d'unes denúncies per part de…, demanava la compareixença Unides Podem, per part d'unes denúncies a la inspecció de treball, que no sabíem tampoc exactament a quines es referia, per això hem estat escoltant.
Però sí que és cert que no són noves.
Al 2018 ja van haver problemes per l'equiparació salarial respecte del personal tècnic de la corporació que cobrava 180 euros més en aquell moment que el personal tècnic de la mercantil.

Va arribar en aquell moment hisenda, perquè pareix ser que Empar Marco, que era la que en aquell moment estava com a directora general, va dir que se pagava, però va vindre hisenda, que és una altra pota del Botànic…, per un costat, Compromís, Empar Marco; per l'altre costat, va vindre hisenda i va dir que no, que no se pagava.
Per què?
Perquè havia d'haver un conveni.
Conveni que en estos moments no hi ha, encara no hi ha.

La veritat és que en una relació laboral és important que hi haja un conveni, qüestió que no hi ha en estos moments.
Per això li dic: senyor Costa, en quin moment estem ara en eixes relacions?
Perquè, clar, moltes d'estes qüestions que s'estan plantejant, de turnicitat, de plusos, etcètera, etcètera, estarien regulades en un conveni les condicions laborals, i ahí tindríem la resposta.
Però, en estos moments, la veritat és que no.
Després de tots els informes que van haver-hi en el seu dia desfavorables, perquè ja hi havia un conveni que s'havia pactat, se va arribar una altra vegada a hisenda i va dir que no, que no era legal eixe conveni que se plantejava.
Per tant, senyor Costa, m'agradaria que mos diguera exactament en quin moment estem.

I després, també, i parlant de temes laborals i de personal, explique'ns com està tot el tema d'oposicions, terminis, nombre de places, perquè a eixe voltant de nombre total de places també hi ha hagut certa polèmica del nombre total.

En definitiva, i ja com a resum, i vaig acabant, dels temes de personal À Punt està en un moment d'standby perquè seguix jo diria en un estat… -si me permet dir-ho- en un estat catatònic perquè seguix sense resoldre's, per un costat, el contracte programa; per un altre costat, la direcció del Consell Rector que se va cobrir de forma polèmica, i per un altre costat, no hi ha un conveni ni oposicions a la vista.
Per tant, m'agradaria que de totes estes qüestions, que són temes de personal, aprofitant que estem parlant de personal, que ens donara resposta.

Moltes gràcies.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies, senyor Martínez.

Té la paraula la portaveu del grup Socialista.
Senyora Caballero, quan vullga.

La senyora Caballero Hueso:

Gràcies, president.

Gràcies una altra volta, senyor director general, senyor Costa.

Jo crec que no ha lugar a reprotxar res després de sentir tot el resum de les inspeccions, perquè no hi ha cap penalització, almenys de les que tenim les resolucions.
Està bé que els sindicats estiguen a l'abast de tot el que passa i que qualsevol cosa que pensen que no s'està produint, o que s'està produint fora de la legalitat, tinguen la ferramenta per a la denúncia.
Estem pendents de l'última, que parla de cessió il·legal de treballadors.

Ací, a mi m'agradaria ressaltar diverses coses que vosté també ha dit, i la primera de totes és la singularitat del treball dels treballadors i treballadores, que és veritat que s'està maximitzant la plantilla de la qual se disposa, inclús en moments de vacances, per a fer realment una bona programació i per a tirar endavant i reforçar el mitjà públic.

És veritat que estem pendents encara d'eixe conveni col·lectiu del qual parlava el portaveu del PP.
Jo crec que no es pot continuar treballant en eixe acord de matèries concretes que es firmà al principi, i ahí sempre l'ogre sempre és hisenda, o siga, el sector públic i el pressupost.
Però jo crec que, si l'ogre no fora hisenda, se ficaria damunt la taula que ningú controla les coses, amb la qual cosa l'ogre no és que siga hisenda, és que hisenda…, sector públic i pressupostos ha de vigilar també que tot això es complisca.

Jo tinc dos preguntes.
Amb en el nou contracte programa, ¿s'avança alguna cosa del conveni col·lectiu?
¿Se modifica alguna cosa o s'insta almenys a eixe acord que cal fer en totes les bandes, inclús en hisenda, perquè se firme un conveni col·lectiu?

I la segona és si realment eixes borses de treball…, perquè una cosa és la informació que aplega oficialment i una altra cosa és eixa informació que els treballadors també ens traslladen als portaveus parlamentaris, com representants seus que som, que no és veritat que eixes borses estan esgotades, perquè una cosa són les borses de càmera i una altra cosa són les borses de periodistes.
I hi ha un col·lectiu que no entén que un altre col·lectiu no ha de fer el seu treball.
Aleshores, jo voldria saber si realment les borses de càmera, que és en el cas de l'última inspecció que és l'única que està per resoldre, si eixes borses estan esgotades o no.

Gràcies.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies, senyor Caballero.

Senyor Costa, té vosté el temps que vullga per a contestar els senyors diputats.

El senyor director general de la Societat Anònima de Mitjans de Comunicació de la Comunitat Valenciana:

Dia que igual no és de manera ordenada, però aixina anem tancant capítols.

Efectivament, jo sí que he informat que de totes les inspeccions que ha fet la inspecció de treball, hi ha dos: una, la de 36,25 hores que hem d'assumir nosaltres, que va haver una errada d'interpretació i, per tant, com està contractualitzat cal que eixos treballadors recuperen les hores i, per tant, també la part econòmica o pecuniària que corresponga, i l'altra, com bé dia la diputada Estefania Blanes, perquè es va fer una interpretació errònia de quines categories havien de formar part de la primera vaga amb serveis mínims.

Efectivament, es van incloure algunes categories.
Ja es va parlar amb el comité d'empresa que eixa interpretació es negociaria amb ells en la propera situació de vaga.
I que no tot ha sigut casos tancats, sinó que… I, de fet, tant és així, que ara mateix, pel que comentava també el senyor Martínez, eixa diferència salarial entre la corporació i la societat en termes de mateixes categories està judicialitzada.
És que esta és la realitat.
A nosaltres ens haguera agradat resoldre-ho, però ara mateix està judicialitzada.
És el que li puc informar.
I el jutge determinarà quina és l'acció que hem de prendre, igual que va determinar que eixes categories que no tenen turnicitat han d'anar a un horari determinat x, sabent que això implica en una categoria com periodistes, que en són molts, la mancança en hores per al següent any d'aportació a la cadena, per exemple.
És un exemple que pose.

Comence per darrere.
Jo crec que el contracte programa no ha avançat res del conveni col·lectiu perquè jo crec que no és l'entorn jurídic que done protecció a qüestions de caràcter laboral.
Pot ser que parle del número d'hores que s'han d'aportar en terminis d'informació o esports, i se pot traure una regla de tres per a dir: tantes hores, tant de personal.
Se pot fer una interpretació real de quina és la massa laboral de la qual disposa la societat i la corporació per a traure el número d'hores, val?
És molt possible que això sí que es puga destil·lar.

I després em fa vosté una pregunta molt complexa, que és com hibridem algunes categories que tenen funcions, diguem-ne, comunes.
De fet, ací es va retraure en l'última proposta que vam fer de l'RLT i de les oposicions, perquè hi havia tres categories digitals de les quals dos tenien els mateixos requisits i funcions, però tenien diferenciació crec que en el requisit de llengua.
I nosaltres pensàvem que si estaven fent les mateixes funcions, seria lògic que l'RLT les unificara i, per tant, tinguérem un bloc més gran d'experts analistes, el que nosaltres anomenem periodistes digitals.
Amb la qual cosa, primer problema: no és fàcil hibridar en una RLP perquè no ens ho autoritzen.

I després, la part de sensibilitat interna del col·lectiu laboral, que és: operadors periodistes ENG, una, ¿estan qualificats per a eixir a operar com a ENG?
Mire, jo m'incorpore el 9 de març de 2020.
Jo entenc que tots passaren el període de prova en l'any 2018 quan s'incorporaren.
Si no estan fent eixes operacions, caldrà pensar per què.
I, dos, ¿estan disposats en el comité d'empresa ha acceptar eixa realitat que hem compartit i que han explicitat que companys que estan en altres categories puguen operar ENG, és a dir, càmeres?
Esta és una altra realitat.
És que nosaltres no podem estructurar d'una manera tan estricta les categories, perquè això vol dir que la realitat fa que no pugues després, en situacions d'extrema necessitat, que puguen confluir.

Parle d'extrema necessitat, com explicava la diputada Caballero, a l'estiu.
Hi ha molta gent en eixes borses exhaurides, que és un concepte que a nosaltres ens encanta, perquè no és que estiguen exhaurides perquè no hi ha gent al fons, sinó perquè hi ha gent que per a dos mesos la resposta és: «No vull incorporar-me».
A la millor, té un altre treball de mitjana continuïtat i decidixen no incorporar-se.

No és que estiguen exhaurides perquè s'ha acabat el personal, sinó perquè l'hem acabat i quan hem arribat al final, si la sol·licitud de vacances de periodistes és de dotze, només han respost positivament huit.
Amb la qual cosa ens enfrontarem este estiu…, no serà el cas, esperem que no siga el cas, però l'estiu passat ens van enfrontar a una sol·licitud de substitucions de dotze periodistes i n'arribaren només huit.
La gent se'n va de vacances de l'1 de juny al 30 de setembre i tu tens quatre persones menys per a fer les mateixes hores o nodrir les mateixes hores.
Per tant, cal no confondre les dos coses, però cal posar-les dins de la gestió de recursos humans de la casa, que és que no és tan real com diuen els números.

Ho dia per contestar-li una miqueta a: hi hauria possibilitat de resoldre-ho amb altres categories?
Però és que això…, a la millor el conveni o ara amb l'RLT el fet que algunes funcions siguen comunes permeta hibridar estes feines.
És veritat que en els periodistes digitals amb els sindicats sí que arribàrem a l'acord que dos de les tres -no les tres, almenys dos de les tres- sí que semblava que hi havia possibilitats d'hibridar-les, que això és el que està vosté preguntant-me de: ¿és veritat, com diu, que hi ha 45 persones que podien operar?
Jo estaria encantat que estes 45 persones operaren.
Encantat, val?

Contestant al senyor Martínez.
Sí, efectivament, el conveni seria el que portaria llum a tota esta realitat tan complexa, perquè almenys hauria de dotar-nos…, i esperem que no s'aprove en un conveni propi de la funció pública, perquè estarem tres passos enrere altra vegada.
És a dir, ens van a aplicar modalitats de retribucions que són més pròpies de la funció pública, no d'una mercantil audiovisual, on si jo hui em pose malament, he de portar un company de la vesprada; si això és un dia, s'anomena una cosa, i si són tres dies, s'anomena una altra cosa.
Aleshores, estes realitats que després no es poden compensar, són el dia a dia dels recursos humans d'una empresa com la nostra que té una hora d'informatiu a migdia, una hora per la nit, dos hores d'actualitat, que no és informatiu per és actualitat al final, i tres hores pel matí de ràdio i televisió, això sumant el cap de setmana i ara quan vinguen els processos d'eleccions, debats…, totes estes coses van a sumar, van a sumar.
Per a estos processos que venen ara és per on nosaltres estem intentant resoldre el que comenta la diputada Blanes, a qui ara contestaré.

En quin moment estem?
Ara mateixa ha presentat una RPT expansiva, és a dir, com que ja entenem que ha sigut impossible fusionar les tres categories que afavoririen eixa operativa en el futur, pensant en eixa tele del futur, nosaltres pensàvem que això era bo, però no ens ho han autoritzat; els hem afegit per separat, és a dir, hem llançat la convocatòria completa.
Supose que té la diputada Blanes la informació que hem llançat una RPT completa de quatre-cents quatre treballadors, val?
, que ara mateix estaria complint el terç.
Vull dir, estem fent passos xicotets sempre complint la legalitat, perquè el terç ara mateix té una moratòria fins a desembre de 2023, però ací ja s'ha dit diverses vegades que yo no soy adivino, en este mateix micròfon.
I això és el que vull deixar damunt la taula.

El que estem fent ara és, si ens aproven eixa RPT, tenim unes opos aprovades, com també sabrà la diputada Blanes, que ja es podrien d'alguna manera començar a llançar els processos, és a dir, el que tocaria és negociar amb els sindicats, eixe és el següent pas.
Tot el detall de temaris, calendari i tot açò, una volta es convoquen, la llei ara ens marca un temps, perquè saben que hi ha hagut un pla d'estabilització que a nosaltres només ens ha afectat en sis categories, si no recorde malament, dos experts en xarxes i quatre operadors de so que venien contractats anterior a l'1 de gener de 2018, per tant l'afectació no és molt gran, i això porta un procés de selecció diferent; i l'altre és el procés d'oposicions que ens agradaria accelerar, en la mesura que siga possible, ara que ja tenim més o menys en les portes l'aprovació de l'RPT i de les opos.
Confiem que siga de veritat la definitiva.
Este és l'escenari en què ens estem movent ara mateix.

I per tancar una miqueta dos coses que a mi sí que em semblen importants, una d'elles la que ha portat el diputat Nadal.
M'ho he baixat perquè pensava que segurament seria objecte de debat; en cap cap de cap de departament cap que cobre un extra (rialles), senzillament perquè té una nòmina, i, lògicament, això sí, com a cap de departament sap que assumix el fet que esta vesprada se n'anirà més tard o si hi ha hagut un incendi o tal, doncs, si té una caporalia ha d'assumir que està dins de l'entorn de…, ja les lliurarà, doncs, ha d'assumir quatre o cinc dies seguits d'una situació…

Però, vull que conste això, que cap responsable de departament, subdirector, cap d'edició, està cobrant un extra, i menys que, sobretot m'ha estranyat, està cobrant un extra d'un altre departament.
(Veus) Jo preguntaré, sí, sí, jo preguntaré perquè se'm fa molt estrany a mi que jo pague totes les turnicitats i hores extres, i quan parlem de si el personal de la casa en quina situació laboral està, doncs, jo tinc ací signades les de maig i me'n vaig a tres categories que són les més grans.

Periodista redactor, que és una categoria que inclou al voltant de cent-quaranta persones, jo he pagat 86 hores extres en maig.
Estes hores extres, lògicament, són del que se'n va a Xàtiva a cobrir una notícia però el plenari o la roda de premsa s'ajorna, pensava tornar a les tres, la roda de premsa es fa a la una i mitja, i no se'n va a vindre perquè torne… bé, a la millor en el cap d'algú cap que tu a la una i mitja quan saps que la roda de premsa no es va a fer, doncs, te'n tornes a Burjassot i un altre company teu te substituïx, no seria ni rendible ni eficaç; aleshores, sap que s'ha de quedar i se li paga la dieta o la mitja dieta que correspon perquè ha de quedar-se a dinar, val?
Tant és així que a la millor esta comissió no té la informació, però nosaltres el torn de tècnic de l'informatiu de migdia, que acaba sobre les tres i mitja, quan ja hem donat la informació de l'oratge, hi ha un acord que, si se n'han passa per raons sobrevingudes, doncs, lògicament, aportar a l'equip tècnic el que nosaltres anomenem un xicotet càtering perquè s'han de quedar un temps més, o siga, assumir nosaltres, si no de manera estructural, almenys quan no siga possible, ho dic per això.
Val?

Per tant, ja vegeu que en periodista redactor vuitanta-sis hores; en operador de càmera i muntador, vuitanta hores; ajudants de producció, que també és una categoria important, quaranta-nou hores, quaranta-nou hores entre tots els companys i companyes, eh?
, vull dir que estem parlant de, clar que cobren les hores extres, les que facen, però s'intenta regularitzar perquè açò siga el mínim possible.
Això per una part.

Dos.
Sobre els treballadors de produccions externes.
És veritat que ara s'ha implantat la modalitat, no?
, en la nova llei laboral del fix discontinu, açò ha donat estabilitat als treballadors, és a dir, aquells contractes que ara mateix tenien certa regularitat, és a dir, si els programes mitjanament funcionen, el més normal és que vages renovant-los, els dones una nova oportunitat per a ocupar el seu espai en la franja.
Això fa que estes empreses s'hagen de responsabilitzar que hi ha un nou model de contractació i evitar la precarització, que és el que busquem tots.

En els últims contractes, a més, cosa que no s'havia fet abans per l'increment de preus, hem incorporat als contractes que pugem al Consell Rector un marge de negociació del 9 % l'increment que correspon al marge de negociació de cada categoria, és a dir, ara mateix disposem o posem en mans del Consell Rector l'aprovació que eixos treballadors també vegen repercutida en la seua nòmina mensual l'increment dels preus, i hem incrementat; de fet, els poquets increments pressupostaris que hem tingut en programes venen derivats d'esta situació.

I, després, no sé quines denúncies poden haver-hi ara mateix, doncs, sí, possiblement algun redactor per la seua peculiaritat o funcions fa més quilòmetres dels que deuria.
Jo vull també pensar que hi haurà -diguem-ne- rotacions, que no sempre serà el mateix el que fa…, per molt que siga el millor, i a mi m'agradaria que eixe que fa eixes coses sempre les fera ell però supose que hi haurà rotació.

Però, és important també saber que, més enllà de la precarietat que el Consell Rector de vegades ens fa preguntes d'este detall, es descobrixen en els contractes que a la millor hi ha un operador de càmera que cobra per damunt del seu gap; però és que els que coneguem l'audiovisual sapiguem que hi ha operadors de càmera especialitzats en director de foto, per exemple, i que se'ls contracta exclusivament perquè per a eixe treball eixa persona ho fa molt bé, amb la qual cosa el director del programa i el productor executiu te contracta, clar, doncs, eixe operador de càmera, si el seu gap és este, te dirà: no, mira, jo per eixe preu no treballe perquè el meu estatus creatiu i d'aportació tecnològica a la teua empresa està per damunt.
Amb la qual cosa, el permet negociar també al productor executiu que algunes vegades, mai per baix, sinó per damunt, algunes categories tècniques laborals estables puguen cobrar una miqueta més, perquè si tu vols un bon director de programa però el tens a Madrid i és una valenciana que està liderant un producte i te la vols portar, doncs, a la millor has de fer un esforç pressupostari.
Ahí està la gràcia del productor executiu a l'hora de negociar estes coses.
Entén el diputat Nadal a què em referisc, no?
Val?

I allò dels falsos autònoms, l'única realitat és la realitat que jo he traslladat en esta seu parlamentària algunes vegades.
Hi ha alguns treballadors que treballen per a diferents empreses, amb la qual cosa sol·liciten quan van a ser contractats no ser donats d'alta en la Seguretat Social per a un treball, digam, de curt recorregut o una setmana.
Posem per cas que el contracten perquè és de Castelló i van a rodar a Castelló; ell diu: «No, mira, jo és que estic contractat de huit a tres per esta empresa fent este tipus de tasques, i com amb vosaltres vaig a treballar per la vesprada a mi no m'interessa a la millor estar en el dos règims donat d'alta, com estic donat d'alta com autònom continua facturant-me…» Aleshores, nosaltres intentem que això no ocórrega mai, i, per tant, no són falsos autònoms, són autònoms que demanen que en eixe procés de treball certifiquen que estan donats d'alta en el servei, que la càmera normalment és seua, és a dir, que no hi ha una irregularitat en eixe sentit i, per tant, poden treballar en la productora subcontractats amb factura.

Ho controlem perquè nosaltres tenim en l'últim pagament, com sabeu, a totes les productores, una auditoria; és a dir, entre el 20 i el 25 % de l'últim pagament que se li fa a la productora, és a dir, que va a pèrdues, perquè ja ha fet el desemborsament, és a dir, quan es presenta l'auditoria ja ha fet tot el desemborsament, la garantia de cobrar eixe 20 o 25 % és que certifique els TC2, les factures, totes estes coses.
Val?
Ho dic perquè intentem tindre totes les garanties, si se'ns escapa alguna ens agradaria també saber-la, no siga cosa que si alguna cosa puntual i ens agradaria saber-la.

I ja tanque ací amb el que comentava la diputada Blanes.
En la denúncia, el coneixement que jo tinc, en la denúncia parla que este lot número 4 que està per a operar aparells tècnics en retransmissions i altres situacions culturals, la denúncia el que diu és que en tres dates d'estiu se van utilitzar a mitja jornada, no sé si dos o tres persones d'este lot, per a fer assajos tècnics, és a dir, els programes pilot, que és on s'incorpora tot l'equip per a fer els assajos definitius abans d'encetar el programa, ja se feren amb operadors de càmera i amb operadors tècnics de la casa.
Els assajos tècnics, que la gent no se'n recordarà, van succeir en eixe estiu perquè es va muntar el videoworld de l'estudi 3 que fou en el canvi que van fer de tota l'escenografia, mentre l'informatiu es feia en l'estudi 2, per tant, els operadors de la casa estaven en l'estudi 2 operant l'informatiu, i mentre es feien proves tècniques, és a dir, a vore si el videoworld funciona, si la llum va, mireu les càmeres a veure si…, són càmeres que a més venien a ser robotitzades, en eixos assajos tècnics és probable que eixa gent que està a mitja jornada, quatre hores, s'incloguera eixos dos, tres, quatre dies en l'operativa.
Vull dir, no sé si açò serà finalment objecte d'esta inspecció, com no la tenim sí que coneguem el detall de la denúncia, però no sabem si este detall tindrà recorregut.
Per això vull dir que no m'agradaria ara donar massa informació, més que la que aporta la denuncia, que és la que jo tinc, que és que en un moment puntual en estiu eixos operadors s'incorporen als assajos tècnics.

I, després, em parla de quines mesures anem a prendre per a per a posar-nos en una…, ara sí que fem política ficció.
No sé, jo volia contestar que som conscients de les mancances en categories tècniques, que és un hàndicap inherent a la plantilla des del primer minut, doncs, bé, vaja per davant que, vistes les conclusions de la inspecció de treball sobre les denúncies presentades fins ara i els resultats esmentats en l'informe que jo he passat, seria molt arriscat ara prendre mesures improvisades que desestabilitzarien el compliment del servei públic.
És a dir, quines mesures aneu a prendre ara mateix?
Bé, anem ara de cara a juliol i agost, que afegixen encara major dificultat, i això què ens permetrà?
, doncs, assolir els informatius bàsics, el servei d'informatiu d'estiu, i començar a treballar això aprofitant per a reflexionar de cara a la tardor eixe equilibri que ara mateix una inspecció de treball, de la que no tenim més dades, poguera posar en dubte.

Jo no puc aportar més que això, aprofitar l'estiu per a replantejar-nos si, lògicament, estos recursos estaran o no en disponibilitat i fins on podrem arribar.
Però, bé, ja he dit que serà la inspecció de treball i el calat d'esta la que determine, si escau, quines mesures concretes.
Ara mateix seria molt arriscat, sense tindre l'acta damunt de la taula, dir: «S'ha acabat açò perquè nosaltres hem d'acabar la temporada complint el contracte programa que marca unes hores d'informatius».

No sé si necessita d'alguna informació…

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies.

Per a rèplica, quin grup vol…?

Senyora Blanes.

La senyora Blanes León:

Serà molt breu, simplement per uns aclariments.

He entés que ha negociat i s'accepta per part dels sindicats, de cara a les properes vagues, la negociació, reconsiderar els llocs de treball que sí que es consideren formatius.
És el que he entés, no?
Eixa seria una pregunta que, crec que ho ha dit, però com ho ha llegit així molt per damunt…

El senyor director general de la Societat Anònima de Mitjans de Comunicació de la Comunitat Valenciana:

És així, és així, la direcció de recursos humans ha negociat amb els sindicats reconsiderar algunes categories que en la primera vaga van ser incloses en els serveis mínims.

Disculpe.

La senyora Blanes León:

I, després, ha parlat vosté, precisament, de l'RLT, d'estos quatre-cents quatre llocs de treball que esperem que per fi siguen acceptades i autoritzades per hisenda.
I, simplement, en este lot jo no sé si són tres, quatre o cinc dies, els que siguen, si es consideren que són d'informatius, siga un o siguen deu, en principi, no deuria de ser així, no deuria de passar-se a una empresa externa, si en aquesta RLT entenc que tot açò podria quedar cobert sense haver d'acollir-se a estes externalitzacions.

I, després, simplement dir que dins de la mateixa denúncia a la inspecció de treball, perquè com vosté ho ha mencionat abans que estan judicialitzades i estan en els jutjats el tema de no assimilar les categories i les condicions, sembla ser que en aquest cas també ocorre açò.
No sé si és conscient i, simplement, doncs, li faria eixes tres preguntes.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies, senyora Blanes.

Doncs, ara, senyor Costa, té tres minuts per acabar de contestar a la…

El senyor director general de la Societat Anònima de Mitjans de Comunicació de la Comunitat Valenciana:

No, no, respondre a la diputada Blanes que, efectivament, la direcció de recursos humans va traslladar al comité d'empresa que reconsideraren algunes categories, en cas que hi haguera una proposta de vaga en el futur.
I, efectivament, nosaltres som conscients del que està dient.

Jo, repetisc, a mi del que se m'informa és això, que va ser en el moment d'estiu, durant els assajos, tot l'operatiu en marxa, i que van recórrer només als assajos tècnics, o siga, no va operar cap estudi 2 que és on s'estava fent l'informatiu.

Ja està, és l'única cosa que puc aportar.

El senyor vicepresident:

Doncs, moltes gràcies, senyor Costa.

Moltes gràcies, també, al senyor Iglesias per estar, i al senyor Rostoll, i als diputats que heu fet un bon treball hui, com diu el senyor Morera.

Se tanca la sessió.

(S'alça la reunió a les 15 hores i 19 minuts)