RTVV%2020231218HTML.html





Comissió de Radiotelevisió Valenciana i de l'Espai Audiovisual realitzada el dia 18 de desembre de 2023.
Comença la reunió a les 10 hores i 36 minuts.
Presideix la diputada senyora Dolores Roch Cazorla.
Reunió número 3.

La senyora presidenta:

Buenos días.

Bienvenidos a todos.

Y vamos a iniciar la primera comisión de esta legislatura de la Comisión de Radiotelevisión Valenciana y los Medios Audiovisuales.

En primer lugar, dará lectura la secretaria de las personas que estamos aquí para ver si tenemos el cuórum para comenzar.
Gracias.

(La secretària en funcions passa llista per tal de comprovar si hi ha quòrum)

La senyora presidenta:

Gracias, señora secretaria.

Ahora, a continuación, daremos lectura y aprobación del acta de la sesión anterior.
Si hay alguna cosa que añadir.
¿La damos por aprobada?
Muy bien.

Elecció de la secretària o del secretari de la comissió

La senyora presidenta:

En segundo lugar, pasamos a la elección de la secretaria de la comisión.

La secretaria Rosa Peris hará las funciones en primer lugar y procederemos a la elección de la secretaria, que se iniciará mediante la lectura nominativa para proceder a la votación.

Cuando quiera.

(La secretària en funcions crida per ordre alfabètic les diputades i els diputats perquè depositen la papereta en l'urna)

(La presidenta fa l'escrutini)

La senyora presidenta:

Una vez hecho el escrutinio de la urna, damos por aprobada la candidatura de Silvia Gómez Rey, que pasará a formar parte de esta mesa como secretaria de la comisión.

Y, en este momento, producimos el cambio de…, damos las gracias a Rosa Peris que nos ha acompañado en este proceso y damos la bienvenida a Silvia Gómez Rey.

Una vez constituida la Mesa, comenzamos el primer punto del orden del día… (Veus)

Compareixença del president del Consell Rector de la Corporació Valenciana de Mitjans de Comunicació, senyor Miquel Francés i Domènec, per a informar de les pressions rebudes per professionals de la informació per part de la germana del vicepresident primer de la Generalitat Valenciana i conseller de Cultura i Esport, senyora Esther Barrera Simó, amb l'objectiu d'evitar la cobertura informativa de les seues incompatibilitats, sol·licitada pel Grup Parlamentari Compromís (RE número 1.
284), a la qual s'acumula la sol·licitada pel Grup Parlamentari Socialista per a explicar i informar de l'intent d'intimidació a la plantilla d'informatius de la germana del vicepresident primer de la Generalitat Valenciana i conseller de Cultura i Esport, senyora Esther Barrera Simó, treballadora de l'empresa, i de les mesures sancionadores aprovades (RE número 1.
213)

La senyora presidenta:

Procedemos a la acumulación de los puntos 3 y 4, al tratarse de la misma cuestión en ambas comparecencias.

La comparecencia es del presidente del Consejo Rector de la Corporación Valenciana de Medios de Comunicación para informar de las presiones recibidas por profesionales de la información por parte de la hermana del vicepresidente primero y conseller de Cultura y Deporte, Vicente Barrera, con el objetivo de evitar la cobertura informativa de sus incompatibilidades, solicitada por el Grupo Parlamentario Compromís, y la comparecencia del presidente del Consejo Rector de la Corporación Valenciana de Medios de Comunicación para explicar e informar del intento de intimidación a la plantilla de informativos de la hermana del vicepresidente primero de la Generalitat valenciana y conseller de Cultura y Deporte, Vicente Barrera, trabajadora de la empresa, y de las medidas sancionadoras aprobadas, solicitada por el Grupo Parlamentario Socialista.

El señor Miquel Francés tiene la palabra en estos momentos.
Gracias.

El senyor president del Consell Rector de la Corporació Valenciana de Mitjans de Comunicació:

Moltes gràcies.

Bon dia.

Bon dia, senyors i senyores diputats i diputades.

Comparec hui en esta primera sessió de la comissió davant de vostés per a donar una informació molt concreta sobre un incident també molt particular que es va produir ja fa un temps, es va produir el 5 de setembre, a la redacció de notícies d'À Punt.

Afortunadament, no va tindre més conseqüències.
Va ser un incident molt puntual i aïllat, on tant el Consell Rector com la Direcció d'À Punt vam actuar de seguida.

Els conte un poc el decalatge, el procediment, tot el procés que va ocórrer en molt poquet de temps, perquè va ser molt poquet de temps.

Com vostés saben, el 5 de setembre una treballadora es va dirigir a la persona responsable de l'edició de Les notícies del migdia per demanar la retirada de l'escaleta d'una notícia.
Eixa notícia, en concret, estava referida al vicepresident primer del Consell, del qual esta persona és familiar.

Davant del fet, l'equip de l'informatiu no va permetre que este incident afectara el contingut del previst en el guió i en l'escaleta, i la notícia es va emetre tal qual estava prevista a l'escaleta.

I a continuació…, estem parlant de Les notícies del migdia d'eixe dia 5 de setembre.
A l'endemà de matí, aquesta persona a primera hora…, esta persona es va presentar sense demanar ninguna visita prèvia, ni res de res…, es va presentar directament davant de la responsable de recursos humans de la corporació.
I es va presentar per a demanar disculpes.
Ho va fer de manera verbal i ho va fer de manera escrita posteriorment.
I cite exactament el que de manera verbal va dir, que havia estat una equivocació, que va ser un moment d'estos que tenim malament i tal, que ho va fer malament, que de manera inapropiada va dir tota una sèrie d'expressions i coses totalment desafortunades, i que la perdonaren.

En aquest sentit, estes disculpes es va fer fefaents també per escrit.
I no sols ho va dir a la responsable de recursos humans, sinó que també va fer que es fera constar de cara de l'empresa a les persones afectades i, en este cas, a la persona…, l'editora de l'informatiu.
Per tant, eixes disculpes el mateix dia es van produir.

Atesa esta situació, atesa esta situació, que ja d'alguna manera esta persona en concret havia actuat i, després, automàticament, de seguida, va repensar i va dir: «Ho he fet malament».
Després d'això, l'empresa, amb la conformitat d'un membre del comité d'empresa, acordaren un document, en seguida, eh?
, a través del qual se sancionava… Clar, perquè tenim un reglament, i ara ho explique, un reglament… Òbviament, tots els serveis públics de la Generalitat han de tindre este tipus de…, davant d'este tipus d'actuacions.
On es feia constar la disculpa de la treballadora, on feia constar que allò era un comportament no acceptable i que no s'anava a tornar a repetir, etcètera, etcètera.
Per tant, se li va obrir un expedient sancionador en seguida.

Per tant, els mecanismes de la corporació d'alguna manera són suficients com per a salvaguardar aquest tipus d'actuacions professionals.
I els treballadors en concret dels informatius, els professionals dels informatius, van funcionar correctament, perquè s'aplica el règim disciplinari de l'acord que la corporació té pactat amb els sindicats i que tot el servei públic valencià el té també en un acord amb la Generalitat.
En eixe acord, en eixe sentit, les sancions d'este tipus estan en un article, que és el 21.
6, i es considera falta lleu, es considera falta lleu, i diu així: «Es considera falta lleu els maltractaments de paraula i les faltes de respecte i consideració a la resta de personal».
Per tant, és eixa falta lleu la que es va acordar, doncs, d'alguna manera tindre-ho en compte.

Per tant, ahí va quedar el tema, el consell dels informatius també va fer un comunicat davant de la situació, també el consell rector, en el seu moment, i la direcció, van fer un comunicat públic que es coneix, no?
, que va anar per als treballadors, com no pot ser d'altra manera, com per als mitjans, i els mitjans en el seu dia es van fer ressò.

Bé, eixa és la situació, i jo vullguera concloure diguent que, vull fer constar que els professionals de la corporació i de la SAMC en este cas han actuat amb absoluta independència, amb un objectiu molt clar d'oferir a l'audiència uns informatius plurals, rigorosos, com així ho certifiquen tots els informes del consell d'informatius, el consell de la ciutadania, etcètera.

D'aquesta manera, la redacció i tot el departament d'informatius disposa de procediments i garanties per poder actuar amb llibertat i estan protegits pels reglaments interns de funcionament; podem fer ús de diferents vies de denúncia, en cas que es produïsca un cas d'aquest tipus d'incidències, on es fica algun entrebanc en l'exercici de lliure expressió, i, en este cas, de les mateixes tasques dels professionals del periodisme.

Per tant, el tema va quedar molt clar.
En cap moment ni el consell d'informatiu, ni la direcció, va rebre cap pressió, cap ingerència externa d'ordre polític o de qualsevol tipus, això queda clar i queda clar en els documents que vam fer, i, en definitiva, ha sigut un incident que, afortunadament, va estar tancat molt ràpidament en un parell de dies i que se li aplica a la treballadora aquesta normativa laboral de sanció lleu.

Fins ahí els puc dir, poden preguntar-me més detalls, per a això estem ací, en la compareixença, però, afortunadament, va ser un fet puntual, puntual, que no va tindre més importància.

Bé, està clar que tenim uns mecanismes que es van posar en marxa i vam actuar de seguida, com no pot ser d'altra manera.
Jo pense que és així, vaja!
, no perquè fos esta persona un familiar d'una persona assenyalada, no?
, pense que això ho han de fer sempre que passe, siga qui siga.
I això és el que hem fet.

Bé, quede a la disposició de vostés.

Moltes gràcies.

La senyora presidenta:

Muchas gracias, señor Francés.

A continuación, en el bloque de la primera intervención, tiene la palabra el Grupo Parlamentario Compromís.

Y, si no me equivoco, es Nathalie Torres la portavoz, por un periodo de seis minutos.

La senyor Torres Garcia:

Gràcies, presidenta.

Senyor Francés, gràcies i benvingut ací, a Les Corts.

Bé, esta compareixença s'hauria d'haver produït fa dos mesos, tal com disposa l'article 47, de la Llei del servei públic de radiodifusió i televisió, però el Partit Popular i Vox, doncs, encara no havien decidit quan fixar la primera reunió d'esta comissió, i, al final, l'han convocada per avui dia 18 de desembre in extremis, perquè falta res, pocs dies perquè acabe este període de sessions.

Ha donat vosté compte puntual dels fets que van succeir al mes de setembre i pel qual li vam preguntar nosaltres; també ho va fer, de la mateixa manera que ho ha fet ací, per escrit, a una servidora, perquè jo també li vaig preguntar per escrit sobre este afer que esperem que no es torne a produir, encara que, la veritat, coneixent els antecedents del Partit Popular, pel que fa a la Radiotelevisió Valenciana, doncs, fe, el que es diu fe, nosaltres en tenim ben poca.

De fet, i aprofitant que el tenim ací, senyor Francés, també al director general que compareixerà després, doncs, a mi m'agradaria que, com a màxim responsable de la radiotelevisió pública, ens explicara què està passant en el programa radiofònic El rall, on segons els autors i membres de la secció El dolcet pal café, han patit censura per part del nou coordinador del programa, Salvador Gómez, una denúncia de la qual s'ha fet ressò, fins i tot, la unió de periodistes que vincula este i altres casos de censura i d'interferències en els continguts d'este programa, des de l'arribada d'este senyor.

Quin va ser el tema que va incomodar tant el senyor Gómez, doncs, pareix ser que els comentaris en clau d'humor sobre el tancament de Canal 9, que ha complit ara, com tots sabem, deu anys.
Tampoc sembla que al senyor Gómez li agrade que es parle de memòria històrica o d'Escola Valenciana, per exemple.

Aleshores, jo crec que este és, precisament, este, Les Corts Valencianes, és el lloc on donar explicacions sobre un fet tan lamentable, i, per tant, ja n'anirien dos.
Per això, la poca fe que li acabe de dir que tenim en esta etapa que afronta la Radiotelevisió Valenciana sota el gobierno de los mejores.

He de dir-li, també, senyor Francés, que es va trobar a faltar algun programa que abordara aquell vergonyós tancament, del qual s'han complit deu anys, no per res sinó perquè, si recordant fets que no s'haurien de repetir, encara passa que entropessem dues vegades en la mateixa pedra, doncs, imagine's vosté sense recordar-los el que podem arribar a oblidar.

I, per això, crec que és del tot punt imprescindible recordar que vam tindre el vergonyós honor de ser, juntament amb Grècia, ¿se'n recorden en quina situació estava Grècia, en aquell moment?
, doncs, les dues úniques televisions públiques sacrificades en la pira de l'austeritat, una austeritat que només va ser tal per a les classes treballadores, que van patir i molt les retallades socials, mentre ací la classe política dirigent continuava de festa.
Però, la nostra televisió no ha cregut convenient recordar aquell episodi, i a mi m'agradaria saber com és que de tota la graella no hi ha hagut ni un xicotet raconet per a parlar d'aquell episodi, del qual no ens hauríem d'oblidar tan fàcilment.

En un altre ordre de coses, senyor Francés, m'agradaria també saber com afronta la ràdio i televisió pública el nou exercici pressupostari, tenint en compte que a través d'una esmena del Partit Popular i de Vox, doncs, s'han minorat uns diners del capítol I, que és el capítol de personal, que aniran a parar al capítol II, que és el capítol de despeses, i tots sabem que els comptes de la ràdio i televisió doncs són comptes ja molt justos, molt ajustats.
Li he de dir que sobre eixos comptes jo mateixa li vaig preguntar a la consellera d'hisenda, com a responsable d'elaborar els pressupostos de la Generalitat, li vaig preguntar pel Contracte programa i el futur immediat de la radiotelevisió, però la consellera em va dir que no era competència seua la radiotelevisió, i és cert, però els comptes de la Generalitat sí que són competència seua i no ens va aclarir res.

Doncs, aleshores, m'agradaria…, bé, no sé, potser vosté vol compartir amb nosaltres les seues inquietuds sobre el futur més immediat, sobre el Contracte programa que finalitza al gener, encara que pot ser prorrogat, eh!
, i més ara que el govern de la Generalitat té en el Consell, doncs, membres d'un partit que directament vol tancar la Radiotelevisió Valenciana, és a dir, liquidar un servei públic d'informació i comunicació en la nostra llengua que, d'acord amb l'exercici del nostre autogovern, tenim dret les valencianes i els valencians.

La senyora presidenta:

Señora Torres, vaya finalizando su intervención.

Gracias.

La senyora Torres Garcia:

I, després, ja, en la segona part, o en la segona intervenció, li preguntaré sobre els processos selectius que també estan pendents.

Moltíssimes gràcies, senyor Francés.

Gràcies, presidenta.

La senyor presidenta:

Gracias, señora Peris.

Ahora tiene el uso de la palabra, durante seis minutos, el Grupo Parlamentario Socialista, y la portavoz será Alicia Andújar.

Cuando quiera.

La senyora Andújar Durá:

Muchas gracias, presidenta.

Señor Francés, gracias por explicarnos las circunstancias y consecuencias del bochornoso suceso ocurrido en la redacción de informativos de À Punt el pasado mes de septiembre, cuando una trabajadora, casualmente familiar del vicepresidente y conseller de cultura, intento evitar que el informativo recogiera una noticia cuyo protagonista era el vicepresidente mencionado.

La importancia de la incidencia no es, por supuesto, el contenido de la noticia, pretendidamente censurada, sino el hecho mismo de intentar, sin tener ninguna competencia para ello, alterar el trabajo de las compañeras y compañeros del departamento de informativos en un claro intento de censura informativa.

Nos consta, tal y como ustedes hicieron público en el comunicado conjunto con la dirección de la sociedad, que desde la puesta en marcha de la nueva televisión y radio públicas, tras el cierre perpetrado por el Partido Popular en 2013 de Canal 9, es la primera ocasión en la que se encontraron con un intento de control y censura en nuestro medio de comunicación.
Y me gustaría resaltar este hecho porque desde el grupo Socialista hemos trabajado intensamente, desde el primer momento, para defender la no intromisión política en el trabajo de las profesionales y los profesionales de À Punt.

Costó mucho volver a dotar a los valencianos y valencianas de un medio de comunicación propio, público, y de calidad, un medio de comunicación de los valencianos y en valenciano, un medio en el que los profesionales fueran los que libremente, y desde la objetividad que para ello se requiere, elaboraran, editaran y emitieran las informaciones que ellos, y nada más que ellos, consideraran relevantes.

Al Botànic nadie le ayudó en ese empeño, pero lo sacamos adelante como prioridad política que era y cumpliendo con la palabra dada por el president Puig, cuando el Consell del Partido Popular de Fabra envió, por otra parte, a Paco Telefunken a desconectar las emisiones con el argumento simple de que en una época de crisis las prioridades no permitían su continuidad.

En esta comisión estamos los representantes políticos elegidos por la ciudadanía y tenemos la labor fundamental de velar por el cumplimiento de la ley.

Desde el Grupo Socialista consideramos que este suceso, ocurrido el pasado mes de septiembre, no puede quedar en una simple anécdota.
Ustedes cumplen con su cometido estableciendo las sanciones pertinentes, y nosotros debemos estar vigilantes para que nunca más se repita, porque no es solo un hecho puntual.

Si no queda claro que al funcionamiento de À Punt le es exigible la mayor de las cautelas respecto de este episodio, nos encontraremos con que sea el primero de otros muchos, y esto, señor Francés, lo hemos vivido.
Las censuras, las amenazas, y las intromisiones en el trabajo de los profesionales de Canal 9 eran constantes con los gobiernos de Zaplana, Camps y Fabra, y ya sabemos cómo acabó aquello.

El Botànic aprobó una ley, la Ley del servicio público de radiodifusión y televisión de ámbito autonómico de titularidad de la Generalitat, y puso en marcha À Punt para dotar a las valencianas y valencianos de la radio y televisión pública, de calidad y en valenciano, y para que fuera el motor de empuje de la industria audiovisual valenciana, y no vamos a permitir que este nuevo Consell del Partido Popular y la ultraderecha de Vox ponga de nuevo en marcha sus actitudes censoras y manipuladoras.

Muchas gracias.

La senyora presidenta:

Gracias, señora Andújar.

Ahora tiene la palabra el Grupo Parlamentario Vox, con la intervención de Joaquín María Alés, durante un periodo de tres minutos.

El senyor Alés Estrella:

Gracias, presidenta.

Buenos días a todos.

Encantando, señor Francés, muchas gracias por estar aquí.

Yo, la verdad es que, bueno, pues lamento mucho, lamento mucho que le hayan engañado, que le hayan traído aquí para hablar de un tema concreto y la compañera de Compromís se haya ido por los cerros de Úbeda engañándole a usted y engañando a sus compañeros, porque la solicitud de comparecencia se solicitó para un tema muy concreto, no para cinco o seis, como le vengan en gana.
Esto es una comisión parlamentaria formal y, como tal, debe respetarse.

Dicho esto, yo, la verdad es que hay varias cosas que no acabo de entender en torno a esta comparecencia.
No acabo de entender que se convoque al presidente del consejo para exponer un asunto interno de la empresa, una actuación personal de una trabajadora privada, tal y como fue calificado por la propia empresa, fue una actuación personal de una trabajadora privada; actuación personal por la que la propia trabajadora pidió disculpas, tanto verbales como por escrito, como ha sido ratificado hoy, y actuación personal por la cual fue amonestada, aplicándose los procedimientos internos de la empresa previstos para tal caso.

Entonces, no sé muy bien qué hacemos aquí, cuando estoy seguro que el presidente pues tendría asuntos efectivamente mucho más interesantes y sobre todo mucho más relevantes, para realizar el futuro de la Radiotelevisión Valenciana y medios en internet, tal y como demuestra por ejemplo la comparecencia posterior del director general, comparecencia solicitada por Vox, en la que el señor Costa pues viene a informarnos sobre la marcha general del servicio público, los proyectos y vectores sobre los que se basará el futuro de nuestra televisión.
Porque para eso estamos aquí, para analizar el futuro de À Punt, para analizar las posibilidades de consolidación de un servicio público.

Por lo tanto, como ya he dicho, no encuentro ningún sentido a esta solicitud de comparecencia, como tampoco le encontré en su momento ningún sentido a la noticia.

¿El señor Barrera era administrador de varias sociedades?
Sí.
¿Debía el señor Barrera desvincularse de su condición de administrador?
Sí.
Cuando salta la noticia ¿estaba el señor Barrera en tiempo y forma de desvincularse de su condición de administrador?
Sí, como así lo hizo.
Por lo tanto, jamás existió ninguna situación de incompatibilidad, ni de hecho ni de derecho, ni entendí la noticia, ni entendí la polémica ni entiendo el motivo de la solicitud de la comparecencia más allá de la mala fe política de algunos.

No compartimos, por lo tanto, el motivo de la comparecencia y consideramos que lo que estamos protagonizando hoy, aquí, en este momento, es una mala utilización de los recursos públicos.
Estamos utilizando una comisión parlamentaria formal para bailarle el agua al Partido Socialista y a Compromís, y dar forma a este teatrillo político para tratar de alargar artificialmente una polémica que nunca debió existir y que en todo caso se circunscribe a una actuación personal…

La senyora presidenta:

Vaya finalizando, señor Alés.

El senyor Alés Estrella:

…de una persona privada, correctamente gestionada por la empresa.

Hoy, señorías del Partido Socialista y Compromís, demuestran ustedes que no creen en la televisión pública como servicio a la ciudadanía, sino como un instrumento político al servicio de sus partidos y al que utilizar según su conveniencia.
Siempre fue así y sigue siendo así.

Muchas gracias.

La senyora presidenta:

Muchas gracias, señor Alés.

Tiene el turno de palabra el Grupo Parlamentario Popular, durante tres minutos.
José Juan Zaplana, cuando quiera.
(Veus) ¡Ah!
, el señor Lecha.
Perdón.

El senyor Lecha Tena:

Molt bon dia, senyor Francés.
Benvingut a esta comissió.

Avui és el primer dia per a molts, m'incloc en eixa condició.

Bé, vosté avui ha pogut assistir al que tal volta es podria qualificar com a filibusterisme polític.
El citen a esta compareixença d'esta comissió per a explicar d'unes qüestions que, al nostre parer, no tenen la qualificació suficient com perquè estiguem avui reunits.
Que una de les compareixents li ha dit que a penes 10 segons, dels 6 minuts que ha tingut, la qual cosa és tota una declaració d'intencions.
No hay tema.
Com bé ha dit vosté en la seua primera explicació, açò ha sigut un incident particular, no va a tindre ningun tipus de conseqüència, però sí que, entenem nosaltres, que sí que és una declaració d'intencions de què és el que volen els partits polítics que estan representats en esta cambra avui, de com volen que siga el tracte dels temes que portem a esta comissió.

Si se dona compte en l'ordre del dia de la comissió d'avui el primer punt era l'elecció de la secretaria, una secretaria d'un dels partits que avui han demanat la seua compareixença ací.
I després tenim dos temes que són: esta situació particular d'una treballadora, que, si vosté no me corregix, crec que era treballadora de l'empresa molt abans de que el seu germà passara a tindre qualsevol tipus de responsabilitat política, per tant, no hi ha tema; i altres dos partits polítics o altres grups polítics que tenen molt d'interés en conéixer quina és la situació de temes tan importants com per exemple és el Contracte programa, que després parlarem al respecte.
Per tant, una declaració d'intencions.

Una declaració d'intencions que ve precedida d'una afirmació molt taxant, que un altre dels partits que li han demanat la seua compareixença va utilitzar a penes uns dies després de conéixer esta situació, que és que el PSPV ha qualificat de vergonyós l'intent de manipulació per part de Carlos Mazón en la radiotelevisió pública valenciana.
Anem a vore si som capaços d'entendre tot açò que ens estan dient ací i que avui ha sigut també posat de manifest.

Jo crec que la Radiotelevisió Valenciana té molts reptes per davant, com vosté va dir en la seua primera intervenció en esta cambra, ara farà sis mesos.
Des del Grup Parlamentari Popular el que li volem dir, el que li volem traslladar és tota aquella col·laboració que puga necessitar, enteniment, assentar-nos a parlar.
I sí que m'agradaria dos qüestions que vosté va fer referència en aquella ocasió, que era el preservar en tot moment la legalitat.
Vosté és una persona que es qualificava com a gestora, que havia estat desenvolupant altres funcions quant a la captació d'ajudes, subvencions i demés.

Jo li vull fer dos preguntes molt particulars.

La senyora presidenta:

Vaya finalizando, señor Lecha.

El senyor Lecha Tena:

La primera.
Vosté considera que totes aquelles licitacions que es trauen des de la Radiotelevisió Valenciana han tindre tota la seguretat jurídica que mereixen?
Ho dic perquè s'ha conegut, i no sé si s'ha obert algun tipus d'expedient informatiu al respecte, com sí que se va fer en esta ocasió, en què una sèrie d'empreses van tindre informació privilegiada dins de la seua casa abans que es produiria una licitació.
I m'agradaria si sobre este assumpte en particular la casa ha obert algun expedient.

La senyora presidenta:

Finalitze, per favor.

El senyor Lecha Tena:

Moltes gràcies.

El senyor president del Consell Rector de la Corporació Valenciana de Mitjans de Comunicació:

Bé, vaig a contestar un poc el conjunt, ordenant les parts.
Entenc que, bé, les diferents preguntes, qüestions, aclariments que vostés han plantejat són totalment correctes, no?
, senyora Torres.
Comencem per eixe ordre.

Ens parla de la incidència jo l'he explicada, afortunadament, afortunadament ja no li hem donat més importància.
He remarcat al final que eixe manual que hem utilitzat i utilitzarem sempre, perquè tenim una carta ahí, passe el que passe, qualsevol treballador.
És més, acabem de reforçar-nos també un protocol de qüestions més personals i demés, que acabem de d'elaborar i s'ha aprovat també, per tindre totes les garanties els treballadors, la gent que treballa i fa la televisió dels valencians.

Pel que fa al tema del Rall, com saben vostés, i els s'explique, és que és un espai que està conveniat amb la xarxa d'emissores municipals valencianes i que actua amb absoluta independència.
Els podem ensenyar el conveni, aplegat el moment, i si ens ho demanen, si ens ho sol·liciten.
Totalment la xarxa actua i té un conveni renovable, està vigent, actua, esta és una producció associada que va més enllà del que és coproduccions i demés, una coproducció associada, on fa un programa radiofònic que elabora la xarxa i que es connecta en la ràdio puntualment.

Bé, segons diu clarament el conveni, nosaltres no actuem en l'elaboració de les escaletes, és responsabilitat de la direcció.
En eixe sentit, hem estat també parlant, per diversos motius, perquè el secretari de l'actual xarxa la setmana passada ha estat als informatius també, els convidats de El matí han parlat amb ell, és totalment competència d'ells, i del fet que va passar puntualment, i en som coneixedors, i és un problema que…, no és que vullga llevar-me l'espart de l'ala, no?
No, simplement és que hi ha unes competències, en este cas que és la federació, i la federació en les escaletes del temps de la ràdio va estar en una entrevista més llarga i no va donar temps.
Que a partir d'ahí se facen interpretacions i tal, és la xarxa la responsable.
Igual la xarxa acaba emetent un comunicat, ella està mirant les seues coses perquè no passe, vol professionalitzar més tal, però no vaig a parlar en nom de la xarxa, això és la xarxa qui els ho ha de dir.
Però nosaltres hem parlat amb totes les parts perquè això no es produïsca una altra vegada i puga tenir interpretacions que no venen al cas.
Fins ahí li puc dir.

Pel que fa al tancament de la televisió, Canal 9.
Bé, ha passat un temps, vull dir, no tenim per què no fer res.
Sí que s'ha donat una cobertura puntual com tocava, i aixina es va dir als noticiaris i altres programes puntuals, però en esta ocasió, i això el director li podrà més detall després, no ho hagut en ningun moment una connivència, una relació directa que ja «ara no ha passat res» i tal, sinó que tots som conscients.

Jo me'n recorde perfectament, d'aquella nit, també estava allí, com molts valencians, i estava aleshores a la universitat i hem tocava estar perquè em dolia, no?
, i vaig estar després en reencesa.
I tots hem estat en això i ens agradaria que mai més no torne a passar anar en companyia dels grecs.
Se'n recordeu en Grècia també en aquella època va fer fallida.
Bé, ho deixem ahí, a banda.

Hem de traure sempre, d'este tipus de coses, coses en positiu.
I bé, ja va fent-se el temps que el dol poc a poc hem anat deixant-lo.
Però, en fi, això no vol dir que ara ja no ha passat res.
Sí i si cal fer més endavant, quan toque, en alguna (inintel·ligible) … alguna cosa, tal, doncs s'hauria de fer.

Bé, més qüestions.
Del tema dels comptes podem parlar-ne després més extensament.
Sí, efectivament, a nosaltres, ens ha costat enguany tancar el pressupost del 2024, el Contracte programa, com heu dit diferents membres de diferents partits.
Tenim un any difícil, tenim un Contracte programa que realment acabava ja, però que, quan vaig entrar d'alguna manera un poc em vaig encabotar que el Contracte programa havia de continuar, i això va ser una de les coses que jo davant d'aquella administració que ara ha eixit hem vaig ficar on tocava, vaig dir: o hi ha contracte programa o no, o no anem endavant.
Perquè el contracte programa és el goteró, és el suero diari, és la necessitat.
Bé, afortunadament es va firmar, van fer una pròrroga perquè sempre es fa, en la majoria dels casos es fa una pròrroga.
Si en l'últim moment cal es fa una pròrroga d'un any.
A nosaltres ens agradaria ja, i de fet, la comissió mixta de seguiment del Contracte programa ja han elegit els membres perquè des d'ací este any la posem en funcionament, la posem en funcionament.

Vostés són conscients, hem de fer feina, hem vingut per a treballar, eh?
.
Les conjuntures polítiques estan ahí, hem d'estar «per damunt de».
Els que som gestors d'un servei públic hem de saber estar per damunt d'eixes conjuntures polítiques i hem de prestar eixe servei.

Per tant, estem a disposició de vostés perquè el contracte programa que ha de vindre més endavant estiga ahí.
I nosaltres ara, realment, si de cas, després parlarem més de temes.
Ens ha costat, encara que tinguem el mateix pressupost, si els carreguem, que ara ens hem posat l'IVA, realment tenim una taxa d'11 milions menys, onze i mig, que hem hagut de repartir, fer tal, no?
.

Estem ahí, estem en eixe tema.
I anem a intentar…, però no entre en el tema de l'IVA perquè seria molt més llarg i m'agradaria explicar-lo més en detall.
Després també, en este cas, el director els pot comentar alguna cosa.
O siga, realment ara estem en eixa tessitura.

I poques coses més podia dir-li.
Jo pense que al final ha quedat més o menys clar.
Estem a la vostra disposició i qualsevol sol·licitud escrita o de compareixença estem disposats a vindre, o a contestar-los o demanar-nos qualsevol informació que els faça falta.

Bé, després estava el senyor Andújar?
Molt bé.
Jo entenc que la incidència ha sigut, pot tindre interpretacions, però, bé, nosaltres el que hem fet és estar «per damunt de» d'eixes interpretacions.
Per tant, automàticament ja heu vist que en dos dies vam solucionar el problema.
Tenim mecanismes, hem reforçat els mecanismes en un protocol ara més d'altres tipus d'assetjament personal i demés que no teníem i que ara ja tenim també.

És a dir, hem de treballar en eixa línia perquè això no ocórrega, eh?
, perquè això no ocórrega.
Totalment d'acord.
Jo entenc que l'esforç del seu grup parlamentari dels socialistes haja sigut un esforç en els anys que han passat, és així, és així.
Però, bé, la situació la vam resoldre enseguida i no li vam donar la importància, més que la que tenia.
I, és més, en este cas, la persona va col·laborar molt estretament.
Va ser ella la que se va avançar, eh?
; va ser ella la que se va avançar.

Pel que fa al senyor Lecha, bé, coincidisc totalment amb això que me comentava de la incidència.
No volem… Passem pàgina perquè és qui era?
No.
Siga qui siga, actuarem de la mateixa manera.
No tinc res més a dir i estic totalment d'acord amb això que comentava.

I, pel que fa al tema de les licitacions, tenim una lupa jurídica amb la qual revisem totes les qüestions que puguen sorgir davant de qualsevol ingerència, una denúncia, un recurs, etcètera, etcètera.
Jo soc responsable, com la direcció, però, en este cas, en la majoria limitacions és la presidència que…, tal; i jo, fins a hores d'ara, no hem detectat que hi haguera una anomalia o ja un recurs i tal.
Si vostés tenen algun cas en concret per a…, tal, ens el demanen, ens el sol·liciten, els el donem per escrit…, tal.
Estem a la seua disposició.
Efectivament, si hi ha hagut o s'ha incorregut en algun error, això s'ha d'esmenar, no cap dubte, ha de ser així, sí o sí.

Més qüestions -i ja per acabar-, era…, no sé qui més quedava.
(Veus) Alés, sí, senyor Alés.
Bé, no tinc… gran a dir-li.
Vosté ho ha dit, (veus) vosté ho ha dit, vosté ho ha dit; no he d'afegir més coses.
L'incident és un incident que no hauria de ser normal, que no hauria de ser habitual i, de fet, és així, no havia passat abans, no ha passat després, ha passat després per un moment molt determinat d'una persona que, després, se'n va adonar que… I no anem a donar-li més importància.
Això sí, els mecanismes els tenim -ja els he dit- i els mecanismes els hem reforçat per eixos assetjaments personals, hui en dia de gènere i altres, que tenim ja uns protocols específics per a això.
No li done més importància.

Doncs, no res més.

Moltes gràcies.

La senyora presidenta:

Gracias, señor Francés.

En un segundo bloque de intervenciones, tiene la palabra, en primer lugar, por un periodo de tres minutos, el grupo Compromís, con la señora Nathalie Torres Garcia.

Cuando quiera.

La senyora Torres Garcia:

Gràcies, presidenta.

Bé, a mi la veritat és que no deixen de sorprendre'm els comentaris d'alguns membres d'esta comissió, en este cas, valorant o avaluant el contingut de la meua intervenció.
Clar, si jo també fora nova en estes Corts, doncs, podria sentir-me al·ludida i podria pensar: ai!
, no estic fent-ho bé.
Però és que ja són quatre anys i ací les hem vistes de tots els colors, que parlàvem d'abocament d'aigües fecals en les platges i acabàvem parlant de Catalunya, sense solució de continuïtat.
Per tant, doncs, no sé per què se senten tan ofesos perquè jo haja volgut ampliar el contingut de la meua intervenció a temes que van més enllà del fet puntual.
Que ja ho he dit al principi de la meua intervenció, és que jo vaig demanar la compareixença del president de la corporació el dia 12 de setembre i estem a 18 de desembre; mentrestant, han passat coses, entre les quals una llei de mesures, una llei de pressupostos…, han passat coses i este és el lloc on al president de la corporació li podem plantejar preguntes.
Perquè si alguna cosa deixa molt clara la llei i, després, els altres elements, instruments normatius en què es basa el funcionament de la nostra ràdio i televisió públiques, és, precisament, el control que ha d'exercir esta comissió.
És que eixa és la nostra faena.

Jo crec que a vosté crec que no li he faltat en absolut, en cap moment, al respecte.
Em pareix molt bé l'explicació que ha donat, perquè és la que em va traslladar a mi per escrit, perquè jo també vaig formular pregunta escrita.
Sí que pense, per contra, que es tracta d'un fet, per molt que siga puntual, que és un fet que no s'hauria de tornar a repetir.
Sol·licitarem el conveni al qual vosté ha al·ludit, en referència al programa El rall, el sol·licitarem també, perquè eixa és faena també nostra, entra dins de les nostres competències com a grups parlamentaris per a exercir el treball que tenim encomanat, que és el de control.
Perquè pense també, president, que la corporació, de la qual vosté és president, sobretot ha de vetllar per la pluralitat d'eixa televisió, d'eixa ràdio públiques.
I, per això, les meues preguntes han anat més enllà.

Celebre que ja estiguen treballant vostés en eixa comissió mixta per al contracte programa.
Això vol dir que estan vostés pràcticament avançant-se un poc als esdeveniments, la qual cosa em pareix molt bé, és de ser previsors.

La senyora presidenta:

Señora Torres, vaya finalizando su intervención.

La senyora Torres Garcia:

I, en definitiva, li agraïsc la seua compareixença i agraïsc que no haja defugit absolutament cap pregunta.

Moltíssimes gràcies, president.

La senyora presidenta:

Gracias, señora Torres.

Tiene la palabra el Grupo Parlamentario Socialista, la señora Andújar.

Cuando quiera.

La senyora Andújar Durá:

Sí.
Muchas gracias, presidenta.

Por parte del Grupo Parlamentario Socialista, celebramos que se pusiera en marcha, según nos ha informado en esta comisión, el procedimiento correspondiente y no solamente eso, sino que hayamos sido capaces de dotarnos de los recursos necesarios precisamente para evitar la manipulación informativa a la que, desgraciadamente, nos tenía acostumbrados la televisión pública cuando estaba en manos del Partido Popular.

Era nuestra responsabilidad denunciar esta situación, un hecho que claramente implicaba una falta de transparencia manifiesta en la situación que afectaba al vicepresidente y conseller de cultura, el señor Barrera.
Y no solamente le afectaba a él, quiero decir, una situación de falta de transparencia por no haberse aportado las declaraciones de bienes de más de veinticinco miembros del consell y que únicamente, cuando se denunciaron, fue cuando estas irregularidades fueron corrigiéndose.
Por tanto, no deben de sorprenderse, señorías del Partido Popular y Vox, de que estemos atentos, que esta es, desde luego, la labor que nos han encomendado los ciudadanos.

Y lo que sí que tenemos claro es que queremos seguir teniendo una televisión pública de calidad, una televisión pública que nos permita a los valencianos y valencianas conocer aquellas cuestiones que afectan realmente a la Comunitat Valenciana y no sufrir la manipulación informativa, insisto, que se sufría cuando esta televisión estaba controlada por el Partido Popular y cuando se convirtió en una herramienta de propaganda.
Y yo creo que aquí todos podemos acordarnos cómo era imposible conocer, a través de los informativos de Canal 9, cuáles eran los…, pues, bueno, la corrupción, en definitiva, del Partido Popular; tenía uno que recurrir a otros medios de comunicación que no fueran el propio, la propia televisión pública de la Comunitat Valenciana.

Y, por tanto, insistimos, esta cuestión se ha tratado de un hecho puntual, al que se le ha dado solución, pero desde luego que vamos a estar atentos para evitar cualquier intento de control, cualquier intento de censura y cualquier intento de utilización de la televisión pública de los valencianos y valencianas como instrumento de propaganda del PP-Vox.

Muchas gracias.

La senyora presidenta:

Gracias, señor Andújar.

Tiene la palabra el Grupo Parlamentario Vox, el señor Alés.

Cuando quiera.

El senyor Alés Estrella:

Gracias, presidenta.

Bueno, la señora Nathalie Torres ha estado dos minutos, de tres… Está…, no tengo el tiempo bien puesto, ¿no?

La senyora presidenta:

No, no.
Perdón.

Ahora sí.
Ya.

El senyor Alés Estrella:

Gracias, presidenta.

La señora Torres ha estado dos minutos, de tres, justificando por qué ha ampliado el tema de la convocatoria.
Bueno, pues, excusatio non petita, accusatio manifesta.

A mí… Realmente yo lo digo porque es que… Yo es mi primera comisión de radiotelevisión valenciana y medios audiovisuales.
Es un campo que me parece apasionante, estoy interesadísimo; pero también es verdad que lo tengo todo por aprender.
De hecho, luego, sí que tengo toda una serie de cuestiones para plantearle al señor Costa, porque quiero y necesito aprender mucho.
Entonces, si a mí me dicen: oiga, va a venir el presidente del consejo rector para hablar de esto, pues, yo venía a hablar de este asunto, de esta incidencia, no venía a hablar de otras cuestiones.
Y, entonces, me sabe mal desaprovechar los recursos públicos en una comparecencia en una comisión parlamentaria formal.

Dicho esto, en fin, pues, después de escuchar todas las intervenciones, pues, nos reiteramos en lo dicho.
Tal y como dijo la propia empresa, fue una actuación personal, de una persona privada, que protestó por las vías no adecuadas, protestó por las vías no adecuadas, presentó disculpas, fue amonestada y no tiene más recorrido, no tiene más recorrido, salvo aquellos que actúen de acuerdo o sobre la base de la mala fe política, el teatrillo político y quieran alargar la polémica de forma artificial.

Yo creo que vale la pena centrarnos en los retos a los que nos enfrentamos, en los retos que tiene este servicio público fundamental, porque no son fáciles, porque estamos ante un contexto bien complicado.

Así que, pues, encantado de haberle conocido y espero que, en la siguiente comparecencia, pues, le pueda preguntar cosas mucho más interesantes.

Gracias.

La senyora presidenta:

Gracias, señor Alés.

Tiene el uso de la palabra el Grupo Parlamentario Popular, el señor Lecha.

El senyor Lecha Tena:

Sí, muchas gracias.

President, també vosté perquè prenga consciència del funcionament d'estes reunions de les comissions, són els grups parlamentaris els que tenen la potestat de decidir quins són els seus punts que decidixen portar ací.
Per tant, ací no hi ha ninguna intencionalitat que este siga l'ordre del dia, més enllà que cada grup ha sigut el que ha tingut la possibilitat de demanar quins són els punts que se tractaven ací.

Vosté ha comentat: «No hemos detectado nada».
Bé, a vore, és de veres.
Al que m'estic referint jo…, estic parlant de la licitació dels serveis de recursos audiovisuals de la societat anònima, que se van licitar en l'any 2019, les famoses corresponsalies, que han sigut d'actualitat informativa justament esta setmana i de les quals jo li demanaria que prengueren consciència, que investigaren, més que res perquè estem parlant d'una condemna, que és una condemna que s'ha produït a un càrtel -això de la paraula càrtel no és que ho utilitze jo per una intencionalitat política, és la qualificació jurídica que se li ha donat- un càrtel d'empreses que van pactar uns preus.
La qüestió està que eixes empreses disposaven d'informació privilegiada del concurs, amb caràcter previ a la publicació d'eixe concurs.
Per tant, eixa informació només ha pogut eixir del lloc on se va establir o preparar la licitació, que és dins de la mateixa casa.

Dona la circumstància que les empreses que van ser agraciades d'eixa informació, que finalment va acabar redundant en el fet que se'ls adjudicarà eixes corresponsalies, són tres empreses: una és Comunicacions dels Ports, una altra és Canal Maestrat i Kriol Produccions i l'altra Visualiza.
Dona la circumstància que una d'elles està gestionada i dirigida pel que era el germà del molt honorable president de la Generalitat i que dona la circumstància que això no ha suscitat ninguna alarma, ja que deia la companya del Partit Socialista: «estarem atents», quina llàstima que durant estos quatre anys no han estat gens atents, perquè d'açò s'ha estat parlant moltíssim i era una cosa que sí que afectava a la gestió dels diners públics.

I ha parlat de la gestió, des del punt de vista mediàtic.
He de dir-li que eixa corresponsalia va, des del meu punt de vista, prou regular.
Fixe's vosté, este cap de setmana s'ha celebrat a Morella un congrés nacional de ramaderia extensiva.
Estava À Punt cobrint-lo?
No.
Què se considera que és d'interés general, un congrés d'estes característiques o…

La senyora presidenta:

Vaya finalizando, señor Lecha.

El senyor Lecha Tena:

…qualsevol altra cosa?

Per tant, el que sí que li demanaria és que, sobre esta qüestió, estiguera també atent, que mirara i que investigara.

Moltes gràcies.

La senyora presidenta:

Gracias, señor Lecha.

Tiene el uso de la palabra el señor Miquel Francés.

El senyor president del Consell Rector de la Corporació Valenciana de Mitjans de Comunicació:

Bé, moltes gràcies a tots i a totes per la contestació davant de la primera intervenció meua.

Pense que coincidim en moltes coses, majoritàriament.
Pense que hem de veure'ns més sovint i estem per a això, és a dir, quan detecten qualsevol cosa o qualsevol funcionament que no siga l'adient o que creguen que no s'ajusta a les pautes, no?
, de reglament i tal, ens poden fer pregunta escrita, ens poden demanar informes concrets, com ara Jesús Lecha ens comentava, no?
, vosté… el tema de tal, mirarem, intentarem anar ahí, encara que estem parlant d'un temps que està un poc llunyà, hum?
, però, en fi, en qualsevol cas, intentarem que aquest tipus de coses, si es pot fer algo, es pot fer, però, si no, que aquest tipus de coses no es repetisquen.

Poques coses més tinc que dir-los, perquè pense que tenim plenes coincidències en gran mesura, no?
Així és que, moltes gràcies i a la seua disposició.

La senyora presidenta:

Gracias, señor Miquel Francés.

Con esta última intervención finalizamos su comparecencia aquí, en la comisión, en las Cortes Valencianas, agradeciéndole su colaboración, su intervención y la aclaración de todos los puntos que los distintos grupos parlamentarios han tenido a bien en hacer.

Nada, hacemos un…, despedimos al señor Miquel Francés, hacemos un receso de dos minutos, si os parece bien, ¿sí?
, vale, perfecto, y en dos minutos, tres, retomamos la sesión.

Gracias.

(Se suspén la reunió durant uns minuts)

La senyora presidenta:

Buenos días de nuevo, reiniciamos la sesión de la comisión.

Compareixença del director general de la Societat Anònima de Mitjans de Comunicació de la Comunitat Valenciana, senyor Alfred Costa i Folgado, per a informar sobre l'execució del Contracte programa, sol·licitada pel Grup Parlamentari Vox Cortes Valencianas (RE número 3.
003)

La senyora presidenta:

En primer…, en este segundo bloque tenemos la comparecencia del director general de la Sociedad Anónima de Medios de Comunicación de la Comunidad Valenciana para informar sobre la ejecución del Contrato programa, solicitada por el Grupo Parlamentario Vox Cortes Valencianas.

El compareciente, lo tenemos aquí, bienvenido, señor Alfred Costa, y tiene su tiempo de intervención cuando quiera.

El senyor director general de la Societat Anònima de Mitjans de Comunicació de la Comunitat Valenciana:

Molt bé, bon dia.

Saludar els i les membres d'esta comissió, en particular, a les persones que s'incorporen per primera vegada; agrair a la comissió l'oportunitat d'explicar el grau de compliment del Contracte programa que, com saben, detalla els objectius que s'han de complir i que desenvolupen els existents al Mandat marc i a la llei de creació.

Estem treballant amb honestedat, amb criteris de pluralisme i independència, això sí, sempre dins del camp acotat per la Llei 2/2015, del 29 de desembre, per la Llei 6/2016, del 15 de juliol, el reglament orgànic del consell rector, el Contracte programa, el Mandat marc, el Reglament orgànic i de funcionament del consell de la ciutadania, el Llibre d'estil, el Reglament del consell d'informatius, el Codi de conducta sobre activitats comercials i publicitàries, la Carta de valors per als continguts infantils i juvenils, el Codi d'autoregulació d'À Punt per a la defensa dels drets del menor, el «no» conveni dels treballadors, la relació de llocs de treball, la llei de funció pública, la Llei de contractes del sector públic i tota l'arquitectura legislativa a la qual està sotmés este servei cada vegada que cal prendre una decisió, decisions que, en molts casos, i en tractar-se d'un mitjà de comunicació, s'han d'adoptar de manera rapidíssima i decidida.
I amb tot açò juguem, de moment.

Vaja per davant que el Contracte programa regula una tele i una ràdio que emeten una programació que es veuen o escolten, més o menys, regula criteris aplicats en la selecció de programes o continguts informatius, però també regula sobre una tele que no es veu, una tele que invertix, aquella que destina una part important dels recursos i del seu pressupost a impulsar el sector estratègic audiovisual de la Comunitat Valenciana.

La paradoxa entre la tele que emet i la tele que invertix provoca moltes distorsions i molts debats, que han de treballar-se per separat, alguns financers, altres sobre els continguts, allò que anomenem què és el que vol vore la gent, i que no sempre van lligades.
On vull arribar?
Que moltes vegades algunes inversions o alguns continguts, que la llei inclou com a obligatoris, no sempre caminen en la mateixa direcció.

Com saben, la fiscalització del compliment d'eixos ítems no és una tasca de la direcció general, així que ací podria haver acabat la meua participació en esta comissió, però amb l'interés de complir amb la major transparència i explicar amb responsabilitat tot el que s'ha avançat, passe a detallar, i si no tenen inconvenient, l'ordre propi del Contracte programa.

La primera diu garantir una informació plural i de qualitat.
Com bé saben, no existix cap denúncia per part de cap òrgan fiscalitzador que poguera posar en dubte el compliment d'este objectiu, ni interns, com el consell d'informatius, que avala l'exercici periodístic de la casa, ni externs.
Tant és així que, de manera preventiva, no estant signat el Contracte programa, no estant signat, es va sol·licitar al consell de l'audiovisual, que és l'òrgan competent, que demanara a una consultora externa un informe que avale el pluralisme del tractament informatiu durant els dos períodes electorals viscuts recentment.
Lògicament, el Consell de l'Audiovisual a la Comunitat Valenciana farà l'informe complet de la resta per als anys 2022 i 2023.

En el punt de promoure l'ús i difusió del valencià, només alguns detalls que, per no ser més repetits, semblen coneguts.
À Punt dedica a l'any un milió i mig d'euros en doblatge, subtitulació i audiodescripció de cinema i sèries estrangeres.
Enguany s'ha proposat un increment del 20Â % fins al milió huit-cents mil euros.
Per tant, la xifra està molt per damunt del 5Â % que marca la pròpia llei.
De la mateixa manera, s'han superat els percentatges d'emissió de continguts en valencià previstos per a l'any 2021, 2022 i 2023, com ara contaré, però en el 2023, per exemple, ha superat els trenta-dos milions d'euros.

També disposem d'una investigació amb la universitat politècnica per robotitzar i automatitzar en valencià la subtitulació i audiodescripció de la programació.
I, en paral·lel, estem desenvolupant un futur avatar per millorar les hores de llenguatge de signes per a la població sorda.
Tenim actiu un web, un portal, digital d'aprenentatge en valencià, Apunts de llengua, en col·laboració amb la direcció de política lingüística, on els usuaris de qualsevol edat i tots els docents disposen de materials d'àudio i vídeo segmentats de la pròpia programació i altres produïts ad hoc per a nivells educatius.

Seguim programant en la tele concerts de grups valencians, documentals relacionats amb creadors de la Comunitat Valenciana i ampliem els nostres propòsits amb l'estrena, el passat dilluns 11 de desembre al web, d'una secció destinada al pòdcast en valencià.

Pel que fa a la promoció d'igualtat entre homes i dones, no hem tingut tampoc cap denúncia, ni retret per part del consell informatiu, el consell de la ciutadania, on, saben, estan representats els col·lectius feministes, ni la comissió d'igualtat interna de la corporació.

No s'han fomentat continguts sexistes.
Més bé, al contrari, s'ha treballat per generar productes audiovisuals que ens permeten debatre i reflexionar sobre estes qüestions amb veus expertes.
Un exemple no llunyà pot ser la docusèrie Generación porno, emesa dilluns a la nit, per denunciar el contingut de contingut porno entre els més joves i un posterior debat.

D'igual manera, s'han executat programacions especials en dies significatius i, a més, treballem perquè la diversitat afectiva i nous models de relacions afectives estiguen també reconegudes.
Igual alguns pensen que no, però igual no ho veuen.
En la mateixa L'Alqueria Blanca, on algunes de les trames han posat el focus en eixe sentit: hem fet alcaldessa una dona, hem fet empresàries dos dones i hem viscut recentment una relació afectiva entre dues dones.

Ací, com en altres ítems, apliquem dos màximes: una, À Punt és una tele amb més premis que audiència, pràcticament cada setmana recollim un guardó per la nostra acció per a donar visibilitat a sectors i col·lectius socials que de no ser per À Punt no tindrien cap opció mediàtica, i parle de promoció artística, musical, creativa, esportiva, solidària, social o mediambiental.
De què si no la voluntat de seguir al València Basquet pel seu periple d'Europa?
O per què si no haver signat l'acord i el conveni per a tindre a tots els equips de la Federació Valenciana de Futbol?
Els equips infantils, com saben, i les lligues femenines també, que estan patrocinades per À Punt.
I dos, si tots els que parlen d'À Punt la veren, igual tindríem una quota de pantalla del 10Â %.

Pel que fa a la diversitat i la cohesió social.
No només venim complint el punt 4 del Contracte programa des del punt de vista d'atenció a les persones amb diversitat auditiva o visual, complint amb les hores de programació subtitulades o les deu hores que marca la llei de la llengua de signes.
Més enllà dels espais de notícies, hem dedicat programació especial amb motiu jornades significatives i reivindicatives d'estos col·lectius i hem invertit, per exemple, en programes com 400, un producte televisiu cent per cent servei públic, on es tracten setmanalment temes de calat social, independentment del resultat d'audiència, que imagine posarem en solfa més avant, hem renovat una segona temporada per poder parlar de malalties rares silenciades o d'addiccions.

Pel que fa a garantir l'accés a grups polítics i socials significatius, saben vostés que ara mateix s'ha posat en marxa una comissió de treball mixta entre el consell de la ciutadania i el consell rector per reglamentar el dret d'accés.
Mentrestant, la nostra millor garantia són els informes semestrals del consell de la ciutadania, on saben que la radiotelevisió pública ve obtenint bones valoracions semestralment.

Respecte a potenciar la indústria audiovisual.
Cal destacar dos vessants.
Respecte al Contracte programa, el compromís d'emissió en hores del 35Â % de produccions independents valencianes van ser del 43,7Â % en l'any 2021 i 46,34Â % en l'any 2022, per tant, huit i onze punts respectivament, per damunt del que marca el Contracte programa.

Ah!
I per resoldre algunes suspicàcies.
Este és el percentatge real de produccions amb CIF valencià.
No hem sumat la part proporcional de coproduccions que alguns programes tenen amb empreses de fora de la Comunitat Valenciana.
I tampoc hem sumat les hores de programació que generen les empreses de doblatge, que també és un sector audiovisual, veritat?

Volguera afegir un detall no menor sobre la reflexió abans incorporada de la tele que no es veu, aquella en què la llei obliga a destinar un 6Â % dels ingressos d'explotació en finançament anticipat.
À Punt hauria d'invertir el 6Â % dels ingressos de públic, ara en 3 milions d'euros.
Per tant, hauria d'invertir 180.
000 euros a l'any.
Saben quina és la partida destinada anualment a coproduccions i drets d'antena?
Més d'un milió i mig d'euros.
I en este apartat residix molta de la tele que no es veu, la tele que invertix en productes destinats a festivals, potenciació de nous creadors, promoció de curtmetratges, documentals i grans productes cinematogràfics.

I ara hi haurà qui dirà: «Ja, però és que haurien d'interpretar el 6Â % del total del pressupost».
Dels 70 milions, el 6Â %, 4,2 milions.
¿Saben quina és la inversió total feta si sumem a la convocatòria d'ajudes el pressupost destinat en produccions de ficció pròpia i coproduccions amb altres cadenes i plataformes?
4,3 milions.

A fi d'esta reflexió, este mateix apartat del contracte programa parla d'establir ponts de col·laboració amb altres operadors perquè la inversió aportada pels fons valencians tinga capacitat d'expansió.

Ara mateix tenim en marxa huit coproduccions, de les quals quatre són amb Televisió Espanyola, amb qui hem arribat a un acord veritablement exitós, fruit del treball de negociació dels equips directius d'À Punt i que esperem mantindre en el temps, vista la repercussió econòmica que estan tenint ací a la Comunitat Valenciana.
Són produccions rodades ací, amb equips d'ací i talent valencià.
Atraure eixes inversions lògicament és una raó prioritària.

Parla el Contracte programa també de fomentar una gestió racional dels horaris.
Molt d'acord, molt d'acord amb la filosofia, però molt difícil de digerir quan som els únics que les complixen.
Segurament no veuen regularment per falta de temps ni esta ni cap altra cadena, però ja els avance jo que cap de les cadenes generalistes nacionals privades ho fan.
Perquè són privades, diran vostés.
Bé, a eixa estratègia acaba de sumar-se Televisió Espanyola.
Però, bé, això, les autonòmiques públiques no ho faran.
Diguem-ne que també.
I ara mateix quasi la meitat d'elles, curiosament les que tenen millors índexs d'audiència, estan lluitant en eixa franja tan competitiva de les 22 hores, i comencen el prime time a les 23.

I tampoc els vaig a ocultar que, mentres nosaltres regulem estes ofertes horàries i la resta no ho fa, la gent continua consumint televisió fins a les dos de la matinada, i l'aportació en audiència al total del dia és molt alta.
Al voltant d'un milió de valencians i valencianes consumixen la tele entre les 23 i la una i mitja de la matinada.
A eixes hores l'oferta d'À Punt habitualment són redifusions per motius purament pressupostaris.

Respecte al punt 9, la protecció de la infància i la joventut.
En este àmbit, la reglamentació actua per acció i omissió.
És a dir, seguim apostant per continguts que promouen els valors entre els més menuts i vigilem que els continguts entre les 6 i les 22 hores no incomplisquen cap normativa.

Pare una miqueta atenció al punt 4, que diu: «La corporació i les societats hauran d'estimular l'existència de canals continguts, especialment orientats al públic infantil.
Així mateix, han de fer un disseny de programes que estimulen un ús saludable de la televisió i incentivar l'activitat dels menors».
És per això, punt 1, que les setmanes de Nadal, com es fa entre vacances escolars, s'emetrà programació infantil matinal de set a una i mitja del migdia, a més d'una programació especial on els més menuts seran els protagonistes.
I punt 2, atents a la part que menciona estimular l'existència de canals orientats a eixe públic, també entenem el compromís d'anar a trobar-nos amb ells, amb els més menuts, allà on estan de veritat, el món digital.
És per això que estem reconduint el nostre esforç pressupostari i creatiu al creixement del nostre univers infantil, La colla, en aquelles plataformes on major consum fan.
A Youtube ja tenim més de cinquanta mil subscriptors i hem convertit les cançons de les Feretes, les nostres titelles, en productes top al rànquing.
Però també ho són a les places, als carrers dels pobles o en Expojove i Exponadal a València i a Alacant, on formarem part de l'oferta lúdica estos Nadals.

I ens trobem amb ells al Twitch, on esta setmana passada férem la final del FesTalent, un concurs on buscaven els i les millors artistes en moltes disciplines, en dansa, cant o música.
I ens trobarem amb ells també a TikÂ Tok o a Instagram, amb l'Squad, eixe espai on els més joves adults, per no dir-los adolescents, compartixen inquietuds i vivències i donen resposta a les seues grans qüestions vitals.

I ens trobem al web i les app, on ara mateix ens seguixen més de quinze mil socis.
En este camí és on volem posar en valor el manteniment per part de la conselleria d'educació d'una línia nominativa que permeta el creixement d'estos continguts infantils sobre els que el Contracte programa posa tanta atenció.

Al punt 11, sobre impulsar la cooperació amb operadors de ràdio i televisió amb llicència per a la Comunitat Valenciana, saben, senyories, que amb la federació valenciana i la xarxa d'emissores es va posar en marxa el programa El rall, del qual s'ha parlat ací, per donar veu al municipalisme.
Ara mateix, estem estudiant la possibilitat d'incrementar eixa col·laboració, no només estudiant l'ampliació d'hores i continguts del mateix programa, com la incorporació de més productes de la xarxa a l'oferta d'À Punt, programes, com ara, amb temàtiques com la pilota valenciana, el futbol base, la música de bandes o programes esportius de caràcter més local.

I respecte a les televisions locals, mantenim vincles constants, bé siga en retransmissions de caràcter cultural, festiu i institucional.
Així ho fem en les grans cites del calendari festiu de la comunitat.
També, en l'àmbit esportiu.
Més complicat, perquè, com saben, ara mateix en quasi totes les lligues els drets televisius està en mans d'un operador o intermediari.
O en la creació de continguts audiovisuals, com ara els documentals dels centenaris dels clubs de futbol, com l'Hèrcules, l'Elx o el Villarreal.

Ens agradaria explorar nous models de relació i col·laboració i, per què no dir-ho, de negoci on també les televisions locals pogueren ser partners estratègics, però tampoc els oculte, senyories, que alguns aspectes de la llei no ho posen fàcil, i la llei de contractació pública, tampoc.

Respecte als principis de responsabilitat social i govern responsable.
En este apartat, parlar per un costat d'estabilitat laboral i remuneració digna i suficient.
Supose… serà objecte d'altra compareixença, però caldria anar apuntant ací la complexitat d'abordar els processos d'estabilització via oposicions, processos que, tot i la lentitud, no s'han detingut.
I, d'altra banda, la necessitat d'un conveni laboral que permeta l'empresa disposar d'unes regles de joc per al compliment del servei.
Regles de joc que han d'anar encaminades a facilitar i agilitzar les dinàmiques de treball tan particulars i peculiars com les d'una empresa de comunicació.
Mentre això arriba, seguim fent tots els esforços de negociació amb els actors socials per millorar el clima laboral.

I d'altre costat, l'obligació de garantir les condicions dignes a la contractació externa.
En eixe camí, À Punt ha incorporat a cada contracte de nova producció un increment del 9Â % en el capítol I, el que va destinat a les nòmines dels treballadors del sector extern, del sector privat, dins la forqueta pactada per cada categoria.
Per si això algú no ho entén, vol dir que la mateixa programació de l'any passat costà vora un 10Â % més, el que amb un pressupost congelat implica que la producció es reduirà, només amb l'aplicació d'esta norma, un 10 %.
Per si no clar que el 2023 ja hem produït un 10Â % menys de continguts, i això ocorrerà també en el 2024 només perquè eixos programes valen més diners.
Faig estes aportacions, perquè entenem la importància de negociar un futur contracte programa que no entre en contradiccions internes.

Respecte a l'execució del pressupost consolidat, que és l'altre punt, dir que al 2021 l'execució fou del 112,76Â % i al 2022 del 115,68Â %.

El punt quart, que és l'aportació amb càrrec als pressupostos de la Generalitat, com sabeu, és la clau de volta d'esta clàusula, la interpretació que es pot fer al voltant del marge entre el 0,6 i el 0,3.
Ací, lògicament, són l'executiu i el legislador els qui hauran de valorar la interpretació de la norma, però és ben fàcil.
El 2022 i el 2023 es va fer una aportació extraordinària de 12 milions d'euros al sector audiovisual valencià.
Els grups parlamentaris que van sol·licitar informe detallat d'esta inversió, el van rebre i, en tancar el 2023, poden demanar-lo i se'ls ajuntarà eixe mateix informe per a detectar que eixos 12 milions han anat a parar al sector audiovisual privat valencià, i no a cap altra partida.

Apuntar ací només que eixa aportació de 12 milions no arriba tampoc en estos anys la seua corresponent aportació de l'IVA.
Per tant, els 2,5 milions d'IVA que corresponen a esta aportació s'han hagut de pagar religiosament del mateix pressupost de la cadena i s'han sumat a les pèrdues en el balanç anual, ja que el pressupost no ha materialitzat en cap moment eixa aportació d'onze milions i mig.

Si això no es resol al 2024, lògicament la despesa real d'esta partida, que sí que està inclosa en la llei de pressupostos, no serà de 12; serà de 9 i mig, perquè haurem d'assumir eixe 21…, eixos dos i mig els haurem d'autoabsorbir.

Sobre la cinquena clàusula, inversions i immobilitzat.
Destacar que la comissió…, que en el 2021 i el 2022 s'han executat favorablement els pressupostos, però en el qualitatiu cal destacar la nombrosa quantitat de recursos destinats al manteniment de l'edifici -que, com saben, no és propietat de la corporació- i que, per tant, reduïxen d'inversions destinades a renovar l'equipament tecnològic.
Mentres cobrim les goteres de l'edifici, millorem els elements de seguretat laboral i ens ocupem de la sostenibilitat energètica, hem aconseguit equipar l'estudi 2 per a estalviar en programes d'entreteniment; l'estudi 3, el d'informatius que coneixen vostés, per a convertir-lo en un dels més avançats, i hem posat en marxa un estudi polivalent de ràdio i televisió per fer més eficient la nostra programació.

Per a enguany teníem prevista una partida per a millorar, renovar i obrir una nova delegació d'Alacant, un objectiu que haurem de posposar per al 2024 en funció dels recursos i les necessitats.

Sobre els objectius de despesa, complim tot el que és relatiu al capítol I, de despeses de personal, observant sempre no superar la regla del terç i fem esforços molt dolorosos per contindre les despeses en serveis exteriors i gestió corrent, però estaria bé que valoràrem entre totes i tots què suposa això també tenint una doble institució on la corporació també li contrafactura l'IVA a la mercantil.

Voldria fer un xicotet apunt.
En este apartat apareix el compromís de fer els pagaments a proveïdors de manera regular i per baix dels 30 dies, evitant així que les productores hagen de recórrer a finançament extern amb despeses afegides amb el risc d'endeutar-se.
Així ho fem pràcticament durant tot l'any, fins que arriba al mes de novembre.
Per què?
Perquè de l'aportació global de despesa que tenim, per valor de 5,5 milions al mes aproximadament, com a data 1 de gener de cada any no se'ns ha ingressat els 11 milions de l'IVA, els més ràpids ja hauran deduït que 5,5, més 5,5, fan que al mes de novembre falten eixos 11.
I, per tant, se tensiona la tresoreria fins al punt que hem de començar a discriminar els pagaments.
Vaja per davant que es prioritzen els pagaments a les empreses valencianes.

Sense l'aportació extra i material de l'IVA, que sí s'ha fet usant diferents fórmules a la resta dels governs autonòmics a les seues televisions, l'única eixida és proveir eixos 11 milions.
Així i tot, hem complit els objectius d'inversió en continguts.
El Contracte programa diu que el pressupost d'inversions ha de ser per al 2021, de 23,6 milions, hem tocat els 25,6; el 2022 havia de ser del 31,6, hem tocat els 33,6; i al 2023 havia de passar dels 32 milions, i ho farem.
També demana que el pressupost d'inversions en producció i coproduccions supere el 24Â %, a l'any 2021 tocarem el 36Â %; i, en l'any 2022, el 39Â %.

Respecte a les hores de programació que ens obliga el Contracte programa, passe a detallar molt ràpidament que en l'any 2021, en la ràdio, l'exigència eren 2.
080 hores, i vam fer 2.
678 en informació i informació esportiva, i 4.
235 en cultural, divulgativa, entreteniment i musical, i vam fer 4.
286; per tant, complit.
A l'any 2022, l'exigència eren 2.
080 en informatius i esportius, i vam fer 2.
561, i de caràcter divulgatiu, entreteniment, cultural o musical, 4.
235, i vam fer 4.
338; per tant, es va complir.

I pel que fa a la televisió, en l'any 2021 les exigències eren 1.
300 hores, i vam fer 1.
582 en informació i esportiva, i pel que fa a cultura, divulgació, entreteniment i musicals, 3.
200, vam fer 3.
208, i en ficció i documentals 1.
150, i vam fer 1.
712; per tant, estos objectius complits en el 2021.
I pel que fa el 2022, també en este cas complix els tres paràmetres.

Sé que estic fora de temps, així que aniré ràpid.

La clàusula 11 diu: «Proporció del finançament de l'impuls a la producció».
Ja hem explicat en la clàusula sisena, sobre la inversió en produccions, que estem per damunt del 6Â % legal, i vull felicitar des d'esta trona els equips de programes i programació de la cadena, els d'informatius i esports, i els del tecnològic, pel treball fet en el compliment dels punts anteriors.
Els de màrqueting i publicitat diran: i per què a nosaltres no?
Perquè és que la clàusula 12 parla de criteris de publicitat, i ací és on vull fer palés el treball que han fet estos anys.

Quan es va redactar este Contracte programa, les previsions de creixement del mercat publicitari estaven en un 15Â % interanual, és per això que es va fixar eixe indicador en la redacció del Contracte programa, però els resultats, afortunadament, han sigut veritablement satisfactoris.
Saben vostés que tenim, tot i algunes modificacions negociades amb el consell rector, un dels codis deontològics publicitaris més estrictes d'Espanya i part de la resta del món.
Amb tots els entrebancs interns i externs tancàrem 2022 amb 3 milions d'euros d'ingressos, un 33Â % per damunt de l'estimat, un 43Â % respecte de l'any 2021, quan el mercat finalment creixia només un 10Â % i no el 15Â % que anunciaven els headhunters.

En este mes de desembre, en un any amb poques alegries al mercat publicitari, podem garantir que consolidarem els 3 milions també en el 2023, superant en un 25Â % la previsió del Contracte programa, i creixent al voltant del 2,2Â %, respecte el 2022, quan la mitjana nacional d'inversió està caient al voltant del 2,5Â %.

No els oculte que les televisions públiques autonòmiques mantenen oberta la via judicial del perjudici milionari que provoca el duopoli dels dos grans grups televisius privats, afavorits encara més per la nova llei de l'audiovisual que allibera encara més el mercat.
Mentre, al si de la nostra corporació debatíem possibles flexibilitzacions en el tractament de la publicitat, o estudiem fórmules per a l'entorn digital, molt més agressiu comercialment que el televisiu, ens preparem per a l'anunciada defunció dels IRP, que, per si no ho saben, és l'instrument que marca l'èxit o fracàs de les campanyes publicitàries per culpa de la cada volta més posada en dubte fiabilitat de les medicions tradicionals d'audiència.
En este apartat m'agradaria fer, també, en veu alta una reflexió sobre l'origen dels ingressos publicitaris, per tancar un debat que crec que no existix, i, cas d'existir, ja els dic jo que seríem objecte d'observació per part d'alguns grups mediàtics.

Dels 3 milions d'ingressos d'explotació només uns dos-cents mil euros provenen de la publicitat institucional, fruit d'acords particulars per accions concretes i no com hauria de ser del repartiment lògic o racional aplicable a ítems objectius, com ara cobertura, reach, que és el que anomenem l'abast, o els impactes en milers.
Si s'aplicara eixa lògica, À punt rebria una quantitat molt major de publicitat institucional, per això la nostra relació amb conselleries, ajuntaments, diputacions, i fundacions, és respectuosa, però no pot ser innocent, especialment quan se'ns compara amb altres televisions autonòmiques on no tots juguem amb la mateixa lliga, altres cadenes autonòmiques obtenen fins al 30Â % dels ingressos en este concepte; nosaltres no arribem al 7 o 8Â %.
No obstant això, ens hem situat en facturació per davant de cadenes tan potents com Aragó, o Castella-la Manxa, i estem apropant-nos al grup de televisions històriques, como Telemadrid o TVG.

I ara, sí, vull felicitar els equips de comercial i màrqueting pels objectius aconseguits.
M'agradaria que ens quedàrem amb una xifra: À Punt haguera tancat el 2022 amb beneficis d'1,6 milions d'euros en el balanç comptable, si no es vera afectada per la doble facturació amb la corporació i la no aportació concretada de l'IVA durant l'any anterior.

La clàusula 13 parla d'indicadors de qualitat i quantitatius d'audiència.
Com saben, l'objectiu era assolir un 4Â %, i el 2022 vam tancar amb un 3,1, xifra que aspirem a consolidar enguany.

Com suposem, este punt generava molt de debat, i després supose que entre les participacions que farem també s'obrirà, vaig a ajudar-los a posar-nos en context amb un paral·lelisme fàcil d'entendre.

Recentment, hem viscut dos convocatòries electorals on les empreses enquestadores han format part del debat públic ideològic, polític i empresarial, veritat?
; de fet, han format part del debat ideològic i es posa en dubte la seua fiabilitat cada vegada que són convocats a les urnes.

Miren, perquè tinguen una miqueta el paisatge amb el qual ens enfrontem, a la Comunitat Valenciana ara mateix estem auditats per 430 llars, cases, vivendes, amb audímetres.
Això són 1.
026 persones que representen 5,2 milions de valencians i valencianes, curiós; curiós perquè Euskadi, Canàries, o Castella-la Manxa, també tenen 430 audímetres.
I què vol dir això?
Bé, que estes tres comunitats, cap d'elles supera els 2,1 milions d'habitants, i nosaltres som 5,2.

I eixos aparells es canvien sovint?
I tant!
Al mes de setembre es va produir una renovació important.
En eixe panell hi havia, a la primavera d'enguany, 60 llars, 60 famílies que seguien À Punt.
Això què vol dir?
El que anomenem tècnicament heavy users, és a dir, que passen un 66Â % del seu temps per esta cadena.
Al setembre, este canvi va fer que, per cansament, antiguitat, per un mal ús dels audímetres, han substituït estes famílies per altres, i ara hem comptabilitzat només 39.

I això com afecta directament, per exemple, a L'Alqueria Blanca ?
Doncs, ningú entén que en tira diària una producció, els tres últims capítols, l'antepenúltim tinga un 7,1Â %; el penúltim tinga un 7Â %; i, l'últim, un 3,8Â %.
Deu ser l'única sèrie on la gent no s'espera al final!
Què els passa a programes on hi ha molt de seguiment com Zoom?
Doncs, que programes que estaven amb un 7,8Â % d'audiència estan en un 3,7Â %.
Què passa amb un producte com Valencians al món?
Producte que estava amb un 6,2Â %, està en un 2,9Â %.

La lògica televisiva diu que cal ser conservadors i apostar per allò que veritablement agrada la gent, i així ho férem; sèries i programes que a la primavera feien un 6Â %, o un 7Â %, de quota de pantalla, ara no passen de l'1,5Â %.
La lògica televisiva competitiva també diu que no ens podem quedar quiets llepant-nos les ferides, així que internament hem posat ja damunt la taula alguns projectes per fer canvis en la ràdio i en la tele, a partir del mes de març, esperant que espenten el consum i ajuden a reposicionar-nos.

I externament, ¿com pensa superar l'empresa que audita l'audiència la pèrdua de fiabilitat que tots els actors del mercat coincidixen en assenyalar?
Diu: «Amb noves tecnologies que incorporen els consums digitals a les medicions».
I per a quan serà això?
, perquè igual ja és massa tard.
Com que no podem esperar, nosaltres hem contractat un sistema de medicions paral·lels, disposem ara mateix d'un panell de Smart TV, de televisions intel·ligents, monitoritzades, gràcies a l'acceptació de les cookies que fan vostés com a usuaris i usuàries, vora 500.
000 d'un total de 990.
000 televisions intel·ligents.
I quins són els resultats?
Disposem, almenys, de patrons de comportament que, curiosament, s'assemblen molt a l'autèntic consum que fan en televisió els usuaris.
Donarem la batalla fins l'últim moment, i espere que no siga per aplicació de l'article 21 de la llei de creació que contempla el cessament del director general per defunció.

I si el model està hibridant, com ataquen l'audiència digital?
À Punt compta, ara mateix, amb més de 850.
000 seguidors des de Facebook, amb un perfil de 35-54 anys.
Fins i tot en TikÂ Tok, que no és una de les nostres plataformes més fortes, estem guanyant amb el públic més complex, més infidel, i més volàtil, que és el jove.
Si posem estes xifres en context, som el segon canal de Forta, la Federació de Televisions Autonòmiques, pel que fa a seguidors i engagement, molt per damunt de cadenes com Canal Sur o Telemadrid.

Hem llançant projectes per al públic infantil, com hem parlat abans, i el directe ara mateix i els programes a la carta està creixent un 25Â % dels últims dotze mesos, amb més de 139 milions de minuts consumits.
Sèries com L'Alqueria Blanca, per exemple, ha crescut un 50Â % en l'ecosistema digital a la carta.
A més, este any que acaba hem batut dos rècords en audiència digital.
El primer, en Falles; diran vostés: «Lògic».
I, el segon, la nit electoral amb més de cent mil usuaris consultant la nostra web.

I vaig tancant, presidenta, per no abusar del temps.

Ja hem complit amb el Contracte programa, però… ¿estem satisfets?
Ens hem plantejat si este és el Contracte programa que necessita la Radiotelevisió Valenciana per poder convertir À Punt en el mitjan de comunicació amb rendibilitat que contribuïsca al bé comú, a la consideració social, cultural i política positiva, que derive en la seua sostenibilitat, pel que fa al mateix temps puge en audiència, tinga un vincle emocional estable amb els valencians i les valencianes i ens posicione, de veritat, com un instrument sòlid.
Si la resposta majoritària entre vostés és no, ara és el moment de ser valents i replantejar-nos totes les qüestions legislatives, pressupostàries, problemes de gestió, recursos humans, limitacions publicitàries, estructura, finançament, continguts, productivitat, i de tants i tants altres problemes que són fruit de l'acord que demanem que prenguen vostés per a ajudar-nos.

El passat 8 de març vaig comparéixer en esta comissió per presentar les línies mestres d'un projecte per al trienni 2023-2026.
Ja vaig subratllar de les fortaleses i debilitats de l'empresa i també de l'entorn mediàtic, social i jurídic.
Ja hem complit cinc anys d'emissió, per a alguns serà molt; per altres serà poc, segon com ho mirem, i potser el que servia al 2018 siga ara un obstacle per a aconseguir una major penetració social per als nostres mitjans.

Necessitem una modificació legislativa que ens permeta ser més àgils i versàtils; sol·licitem canvis en l'estructura que afavorisquen l'estalvi de recursos i energies; suggerim una modificació de la gestió de personal per a adaptar-la a la realitat diària d'un mitjà de comunicació, un pressupost que assegure la viabilitat del servei i una estratègia de marca que siga cent per cent representativa de la Comunitat Valenciana.

Volem amb este Contracte programa rendibilitat econòmica i social, per això està compareixença ens brinda l'oportunitat de reflexionar junts i aprofitar l'inici d'este nou cicle, del que esta comissió serà protagonista perquè vostés, que tenen la potestat de legislar, ens ajuden a tots a fer una nova televisió.

Una de les qüestions més cridaneres és la profusió normativa a la que estem sotmesos, a vegades difícil de comprendre i quasi sempre impossible d'abastar.
La simplificació normativa d'una manera raonable i pràctica, i sobretot que intente afavorir la tasca dels treballadors a l'hora d'interpretar-la, seria fonamental.

També vaig demanar en el seu moment, i ho reitere hui, la meua opinió favorable a la creació d'una única entitat; permetria simplificar la gestió, evitar distorsions i controvèrsies, superar les duplicitats, i, fins i tot, propiciar un estalvi de costos o impostos derivats de l'activitat de la doble institució.
I no es una recomanació capritxosa o interessada, la conselleria d'hisenda i la Sindicatura de Comptes la fa la cada any des del 2018, o la Direcció General del Sector Públic i Patrimoni, en el seu últim informe del 15 de desembre de 2021.

La societat anònima de mitjans és l'única prestadora del servei.
La creació d'una única entitat amb un administrador o administradora única permetria simplificar la gestió i evitar distorsions i controvèrsies en l'àmbit laboral i en l'àmbit empresarial, però també en la interlocució amb els agents institucionals i socials, com el Consell, amb el qual hem acordat este Contracte programa o el futur, Les Corts i el Consell de l'Audiovisual de la comunitat.
Independentment de la figura finalment escollida, i sense perjudici de les funcions de control del legislador i del consell d'administració, l'opció d'una direcció general executiva amb funcions de CEO funciona en el model francés i podria ser una bona resposta als entrebancs.

Altra qüestió és la necessitat d'agilitar la gestió dels recursos humans.
La singularitat en matèria laboral d'una empresa de comunicació, amb perfils laborals en constant adaptació i l'obligació de ser ràpids a la resposta informativa, s'ha d'afrontar amb eficiència garantint l'atracció i retenció de talent, i no al contrari, que és el que patim.
Introduïm nous perfils professionals estratègics i executius que lideren nou formats, llenguatges, canals, escenaris i hàbits de consum.

Precisament, en l'apartat dedicat a la corporació valenciana de mitjans, del Estudio sobre la organización de la innovación en los medios públicos europeos y autonómicos, que la Forta i la Universitat de Santiago de Compostela van desenvolupar, subratlla: «La dificultad esencial de este modelo es que tiene que aplicar el procedimiento de contratación laboral y administrativa de la Función Pública a una corporación que gestiona las 24 horas del día, los 365 días del año.
La lentitud de los procesos administrativos fricciona continuamente con la exigencia de flexibilidad de la innovación constante y continuada».
Però, s'ho creuen vostés o no, la major eventualitat en una empresa amb més de cinc anys de funcionament és la inexistència d'una ferramenta bàsica en l'àmbit empresarial, aquella que permet adaptar les condicions del treball a les especials característiques del servei aportant garanties al personal i flexibilitat a l'empresa.
Això és un conveni col·lectiu.
Els assegure que no ha sigut per falta d'interés ni per la part social ni l'empresarial.
Tres anys després de subscriure un preacord han sobrat entrebancs administratius, fiscalitzadors i, per què no?
, algun prejudici.

A hores d'ara, també és imprescindible en un mitjà de comunicació amb funcionament 24/7 poder garantir amb rapidesa les substitucions produïdes per baixes de malaltia, vacances, reserves, permisos, excedències o qualsevol altra eventualitat que tensiona al límit l'estructura fins al punt d'haver estat en perill l'emissió d'algun informatiu.
I amb una LRT que no permet l'agilitat ni la fluïdesa d'un mitjà que va nàixer…, com es deia, líquid?
Que categories germanes no puguen creuar-se, que les hores extraordinàries per substituir-se internament siguen voluntàries, com marca l'Estatut dels treballadors, i que l'article 8.
5 de la llei permeta contractar amb tercers la producció i l'edició de determinats continguts o programes, a més de qualsevol servei audiovisual, amb l'excepció dels continguts informatius, fa pensar que ho tenia més fàcil el Genovés quan li prohibien fer el bot de braç o tirar la pilota a la llotja.
Ja, si de cas, confiem que, en cas de malaltia d'algun dels treballadors, siga un constipat lleuger o, en cas d'un esdeveniment informatiu, siga un incendi curtet.

No es pot funcionar com una administració pública i demanar resultats d'una empresa privada, volem prestar un servei públic de qualitat i rigor informatiu i els entrebancs i garanties que establix la llei de vegades caminen en direcció contrària.

Tots som conscients de la lenta i farragosa maquinària de la contractació pública que, a més, aplicada de manera hipergarantista i hiperrestrictiva, en el cas d'À Punt -parlarem d'això, també- porta camí d'ofegar-la entre expedients.
Si anem, per exemple, a arreglar les goteres de les cobertes del centre de producció de Burjassot, necessitem una mitjana de quatre a sis mesos, una vegada publicat.
I depenent del tipus d'expedient, un requeriment de documentació, una vegada adjudicat, en el qual podem enumerar fins a catorze tipus de documents jurídics imprescindibles per a poder formalitzar el contracte -no els avorrisc amb els catorze-.
Però és que, si en lloc d'arreglar les goteres, volem que ens cedisquen de manera gratuïta un curtmetratge, un documental o unes imatges el llistat potser s'acurte de dos a tres requisits, però no molt més.
Açò fa que l'associació, la fundació, l'entitat, l'empresa o l'autònom que estava disposat a cedir-nos gratuïtament les imatges, el documental o el curtmetratge, tire la tovallola desmoralitzat davant el calvari lent i tediós de documents que li estem demanant.
Una falta d'eficiència que avorta projectes per a un mitjà que demana agilitat en els canvis de programació per competir obertament.

Els assegure que esta direcció general és la primera interessada en complir el Mandat marc i el Contracte programa, però des d'ací els demane ferramentes per a que les xicotetes i mitjanes empreses puguen accedir al mercat audiovisual amb les mateixes garanties i oportunitats que els grans productors.

A la nostra comunitat tenim grans professionals amb talent i idees, ací hi ha gent que els representa; a la nostra comunitat tenim grans professionals, ens felicitem si la simplificació dels procediments, que sembla serà d'aplicació en altres entorns, es trasllada també a l'estratègic sector audiovisual.

Com que tots voldrem estar la nit de Nadal en casa, vaig a concloure per si soc jo qui ho posa més difícil.
Potser la llei de creació, que recollia totes les sensibilitats d'aquell moment, estiga en condicions de ser millorada amb l'experiència d'estos cinc anys.
Potser el Mandat marc caducat ens oferisca l'oportunitat de reduir l'articulat.
I potser, tots dos documents permeten la negociació d'un futur, no llunyà, contracte programa més pragmàtic a l'hora d'afrontar els reptes immediats del sector.

Som una televisió molt jove amb un potencial molt important.
Cinc anys és suficient per a avaluar quines són les limitacions de la llei original i que podrien estar ara limitant el creiximent.
Sense perdre de vista la vehiculació i promoció de la nostra llengua i la riquesa de la seua diversitat de nord a sud de la Comunitat Valenciana o, com alguns diuen en la meua casa, el territori, eixe lloc on conviuen moltes sensibilitats i de les quals hem de ser un reflex com a televisió.

Tot i que és una tranquil·litat, repetisc, saber que la llei permet al director general la llibertat de poder cessar, segons l'article 24, per renúncia expressa o per defunció -i confie que aquesta segona opció no estiga contemplada ni per acció ni per omissió- vull valorar que la fusió de les entitats portarà el seu temps, però també cabria la possibilitat de poder recuperar per exemple certa capacitat de contractació de la direcció general, que ara mateix està topada en 150.
000 euros segons figura en l'escriptura de constitució de la SAMC per acord del Consell Rector en temps molt pretèrits a l'actual gestió.

Sense voler restar cap capacitat de fiscalització, el mandat marc i el contracte programa a negociar podrien ajudar en la redacció a interpretar algunes de les funcions, ara mateix, diluïdes o aparentment compartides entre les dos entitats.

I acabe, si des del primer moment el model de creació no va convéncer o satisfer per complet, segurament, cap dels grups parlamentaris -prova d'això fou la posada en marxa d'una comissió per a estudiar la reforma-, ¿no creuen vostés, i és una pregunta retòrica, que ha arribat el moment de negociar raonablement, tots els grups parlamentaris, quin és el servei públic de comunicació que demanen els valencians i les valencianes més enllà dels interessos particulars?
Estic convençut que les seues capacitats i aptituds per a la negociació estan més que garantides.
Només fa falta certa voluntat.
Estem convençuts que encertarem eixa nova redacció i no haurem de recórrer al xat GPT.

Gràcies.

La senyora presidenta:

Gràcies, senyor Costa extensa intervención pero a la vez muy, muy, técnica.
(Rient)

El senyor director general de la Societat Anònima de Mitjans de Comunicació de la Comunitat Valenciana:

Ya…, no era mi intención.

La senyora presidenta:

Sí…, no.

El primer bloque de intervenciones.
Tiene la palabra el Grupo Parlamentario Vox por un total de seis minutos.

El senyor Alés Estrella:

Gracias, presidenta.

Señorías.

Director general, señor Costa, muchas gracias por comparecer.
Yo soy Joaquín Alés, soy diputado de Vox.
Como decía antes, es mi primera comisión.
Le tengo que decir que me parece un campo apasionante, pero que lo tengo todo por aprender.

Me había preparado toda una serie de cuestiones.
Lo cierto es que ha analizado ya varias de ellas, con lo cual voy a ir discriminando.
Discúlpeme si técnicamente, pues, quizá, hay alguna que no planteo del modo exactamente correcto.

La primera cuestión que me gustaría analizar, quedará más general, si podría profundizar sobre la dualidad existente entre la condición de servicio público y la necesaria búsqueda de aumento de las audiencias.
¿No?
Entiendo que Radiotelevisión Valenciana no puede lanzarse a la búsqueda de la audiencia como una mercantil privada pero, sin embargo, esas cuotas de audiencia sí que son un factor determinante para lograr mayores ingresos por explotación, ¿no?
, que al final entiendo que ese es el objetivo que todos buscamos, ¿no?

En segundo lugar, entiendo que van haciendo camino en la consolidación de esas mayores cuotas de audiencia, aunque también, leyendo o la información que yo he podido ir recabando, tengo la sensación de que hay como picos de audiencia, consolidación del prime time, hay programas que funcionan muy bien, producciones, como la L'Alqueria Blanca, Atrapan si pots, Valencianos por el mundo, L'hora fosca -me encanta L'hora fosca-.
Yo le quería preguntar por qué vías vislumbran ustedes para para consolidar, digamos, esas mayores cuotas de forma regular.

Bueno, le preguntaba también por la atracción del público infantil y juvenil, aunque ya más o menos lo ha tratado, y sobre todo sí que me interesa también cómo está la situación con respecto al público mayor de sesenta y cinco años.
Claro, me imagino que son una franja de edad que consumen la televisión de forma más más tradicional.

Con respecto a esos sistemas de monitoreo de las smart TV, he creído entender que ya tienen resultados, ¿no?
Pues eso, si pudiera, si pudiera aclararnos si estos resultados han sido positivos y, en fin, qué se espera en el futuro.

También le preguntaba efectivamente por las retransmisiones de fútbol de categorías inferiores.
Lógicamente, la primera división es algo carísimo, pero ¿cómo están funcionando las retransmisiones de los clubes de categorías inferiores?
, masculinos y femeninos, por supuesto.

Cuando he empezado a estudiar el cuerpo normativo, ¿no?
, que orbita alrededor de ese servicio público, pues he observado que aparece en varias ocasiones la necesidad simple de la imparcialidad en el tratamiento informativo.
Imparcialidad en el tratamiento informativo que abarcará, imagino, pues a las propias noticias como a los documentales… Entonces, yo le pregunto: ¿cree usted que se alcanza debidamente esas exigencias de imparcialidad y neutralidad exigibles a todo el servicio público?
Aquí entramos en un campo…, en arenas de sensibilidades.
Yo sí que le puedo decir que desde el punto de vista… -y no estoy hablando de verdades absolutas, estoy hablando de percepciones-.
La percepción en el espectro conservador de la sociedad valenciana, es decir, alrededor de la mitad de la población, la percepción que se tiene es que la Radiotelevisión Valenciana no es imparcial, es la percepción que se tiene.
Me imagino lógicamente que sería muy interesante poder penetrar en esas capas poblacionales que hoy en día quizá no ven la televisión o que la perciben como no imparcial.

Volviendo al cuerpo normativo, también he interpretado que no existe ninguna cortapisa legal a la emisión de productos en castellano o por lo menos es lo que yo he entendido.
No hay ningún problema con la emisión de productos en castellano.
Teniendo en cuenta que la realidad sociolingüística de nuestra comunidad es la de una comunidad mayoritariamente castellanoparlante, al margen del imperativo legal que tienen ustedes con la promoción y uso del valenciano, ¿cree que emitir o difundir más productos en castellano podría ayudar a atraer a nuevos potenciales espectadores y oyentes?

En relación tanto a la cuestión de la imparcialidad como a la cuestión de las lenguas, el Contrato programa, en el objetivo 5, menciona unos informes trimestrales de análisis de la pluralidad política y social.
Dos preguntas: ¿se están elaborando regularmente desde 2019?
, y quién o qué órgano los elabora.

Y, finalmente, una última cuestión, yo creo que quizá la más relevante porque he visto cómo ha insistido en su intervención.
Yo, cuando me nombraron portavoz de esa comisión, lo primero que hice fue entrar a estudiar el cuerpo normativo.
Usted antes lo ha hablado, de la arquitectura jurídica, ¿no?
, que órbita en torno a todas las suturas de radiotelevisión, y yo la sensación que tengo es la de una hiperregulación mastodóntica, mastodóntica.
Entonces, efectivamente, ya no le voy a lanzar la pregunta, sino que lo que le voy a lanzar es nuestra disposición a efectivamente trabajar como parlamentarios, en nuestra labor legislativa, para modificar lo que sea necesario y dotarles, a ustedes, de la agilidad, de la eficiencia, de la capacidad resolutoria necesaria para alcanzar los objetivos que le vienen marcados por el propio cuerpo normativo y para alcanzar, lógicamente, una mayor eficiencia de cara a esas audiencias.

Cuente con nosotros y lógicamente estaremos a su disposición y dispuestos a escuchar a las personas que más saben de esto.

Muchas gracias.

La senyora presidenta:

Gracias, señor Alés.

Tiene la palabra el Grupo Parlamentario Compromís, Maria Josep Amigó.
Cuando quiera.

La senyora Amigó Laguarda:

Moltes gràcies, presidenta.

Moltes gràcies, senyor Costa.
Benvingut ací, a Les Corts, la seua casa.

Bé, vosté sap que per a Compromís és molt important l'existència d'un servei audiovisual públic, que a més és per mandat estatutari, així ho recull l'article 56, que per a nosaltres ha sigut sempre clau, així ha sigut sempre, com nosaltres hem sigut moltes vegades crítics i també autocrítics, així li ho han manifestat els companys i les companyes que ens han precedit en l'anterior comissió, en l'anterior legislatura.
En esta legislatura, estem la meua companya Nathalie Torres i jo ací, i ho farem sempre també per a fer propostes en positiu, perquè nosaltres creguem que és absolutament imprescindible que existisca una televisió pública, com en este cas és À Punt i, a més, continuarem reivindicant-ho perquè tinga els majors recursos possibles, perquè siga possible.

Vosté ha fet referència als entrebancs de la llei.
Crec que tots som conscients que la radiotelevisió pública ha posat de cenyir-se a la legislació, com no pot ser d'una altra manera, i que, evidentment, la llei de contractes ens obliga també a tots i a totes, perquè, senyor Costa, crec que no podem oblidar d'on venim el passat de Canal 9 no està llunyà, fa deu anys que vam patir el seu tancament, i crec que tots sabem per què va nàixer À Punt en estes condicions.

Ha explicat vosté com està l'actual Contracte programa.
Abans hem parlat amb el president del Consell Rector sobre la possibilitat, si ja s'està treballant en el nou contracte programa, perquè este, encara que sabem que es pot prorrogar, perquè així està permés, sí que és cert que venç l'1 de gener del 2024, i sí que volíem saber, perquè ens ha dit que ja s'ha creat eixa comissió mixta, si vosté ens pot avançar un poc com estan treballant per tal de vore quin serà el proper contracte programa.

Però nosaltres, des d'aquest punt, quan li vull dir que volíem ser positius, el que volíem dir-li és que pensem que cal fer un…, repensar un poc els continguts en la programació per tal que À Punt funcione un poc millor.
Crec que cal fer una aposta per continguts més innovadors, més arriscats, nous formats, que tampoc cal inventar res, sabem que tot està inventat, i a la millor sols cal pegar una miradeta, a allò que tenim al voltant en les televisions públiques i per tant intentar ser-nos nosaltres així un poquet més valents.

Formats per exemple antics, com el magazín per exemple de la vesprada, vosté sap senyor Costa, igual que jo, que no estan funcionant.
Per tant, caldria a la millor fixar-se, com vosté ha dit, per exemple, en aquelles coses més innovadores: el canal de podcast, per exemple, El piset està funcionant molt bé.

Nosaltres considerem, amb vosté, que cal reforçar el contingut infantil i juvenil perquè estan funcionant molt bé i, per suposat, sobretot senyor Costa, crec que cal ficar especial èmfasi en reforçar els informatius, el temps també de l'oratge, perquè sabem que això enganxa molt a la nostra audiència, informació més en clau valenciana, amb òptica pròpia de proximitat, però també que els formats siguen més moderns.
Pensem que això és necessari, estem molt per davall, i vosté ho sap, de les audiències en informatius d'altres televisions públiques autonòmiques, i ahí caldrà que ens reforcem.

No cal que fem telefem per a pujar l'audiència.
Som absolutament conscients que per a d'això ja estan les televisions privades i nosaltres no cal que entrem ahí i que tenim en compte que tenim experiències…

La senyora presidenta:

Vaya finalizando, señora Amigó.

La senyora Amigó Laguarda:

…que han sigut positives i cal…

El que li volia preguntar també, senyor Costa -després, en la segona part, continuarem parlant-, és per a quan el segon canal de ràdio, que vosté sap que va ser el motiu perquè Compromís renovara la confiança en vosté, com a director general.
Ens agradaria saber…, que ens poguera respondre a este tema.

La senyora presidenta:

Muchas gracias, señora Amigó.

Tiene la palabra, por el Grupo Parlamentario Socialista, la señora Andújar.

Cuando quiera.

La senyora Andújar Durá:

Muchas gracias, presidenta.

Gràcies, senyor Costa, per les seues explicacions.
Jo crec que ha segut molt aclaridor de quina és la situació que té la televisió pública valenciana a dia de hui.

Jo volia fer-li unes preguntes, encara que tot ha quedat jo crec que…, però per a aprofundir un poquet més.
La clàusula tercera d'objectius especifica, en el seu punt 1, que l'oferta de programes d'informació ha de tindre un paper central en el conjunt de la programació i la informació de proximitat deu tindre també una presència rellevant, amb l'objectiu de promoure la cohesió social i territorial de la nostra comunitat.
Sabem de la importància dels convenis amb els mitjans locals i comarcals per a abastar eixe objectiu.
Però ¿creu vosté que, si s'ampliara encara més eixa cobertura territorialitzada i no sols pels informatius, aconseguiríem, a més de promoure eixa cohesió social i territorial, incrementar els nivells d'audiència?
¿Creu fonamental que el radiooient i televident es senta representat i reconegut, en el més a prop, perquè el seguiment d'À Punt s'incremente?

Li faig una altra pregunta, també, respecte dels pressupostos.
¿Creu vosté que, amb el pressupost de l'actual Consell per a l'any 2024, aconseguirà complir amb totes les exigències del Contracte programa?
I, per si vosté no ho sap, l'informe que des del grup Socialista hem presentat algunes esmenes que repercutixen directament; una d'elles és per assegurar el compromís del Consell de fer front a les obligacions tributàries, en cas que durant l'any 2024 isca la sentència respecte del pagament de l'IVA de les televisions.
¿Pensa vosté que, sense eixe compromís, À Punt vora minvada la seua capacitat de creixement?

I també una altra pregunta, per acabar.
Un dels objectius d'À Punt, tal com marca la llei, ha de servir de motor per a la indústria audiovisual.
¿Pensa vosté que són suficient les quantitats assignades en el Contracte programa d'un mínim de 24Â % de la despesa anual per a la producció i coproducció i un mínim del 5Â % del total de les inversions en continguts al doblatge d'obres i continguts audiovisuals?

Moltes gràcies.

La senyora presidenta:

Gracias, señora Andújar.

Tiene ahora la palabra el Grupo Parlamentario Popular, el señor Zaplana.

Cuando quiera.

El senyor Zaplana López:

Muy buenas.

Gracias, presidenta.

Gracias, señor Costa, por su tremenda sinceridad.
Porque ya veníamos preocupados en este ámbito, pero lo que ha dibujado usted es un desastre, un desastre, lo cual nos preocupa todavía más.
Porque siempre nos lo ha parecido, pero en sus palabras y en su intervención nos ha dejado ciertamente preocupados.

Mire, iniciaba usted su intervención con la hipertrofia legislativa que lleva este medio de comunicación.
Hablaba de la Ley 1/2006, de la 12/2015, de la 6/2016, del Mandato marco, del Contrato programa, del libro de estil, de la Carta de valores de los contenidos infantiles, del Código de regulación para la defensa de los derechos del menor, del Código de conducta de la actividad comercial y publicitaria, del Consejo Rector, del Consejo de Informativos, del Consejo de la Ciudadanía y de sus tres reglamentos, que marcan todas las condiciones que usted tiene que asumir a la hora de elaborar sus contenidos.

Luego, es verdad que usted no tiene la responsabilidad del Contrato programa, pero el interés de que usted nos cuente su visión sobre el Contrato programa es que su opinión es muy importante porque, al final, es el ejecutor, el que le dan todas las condiciones para que a usted luego le saquemos los colores o no de si cumple o no cumple las condiciones del Contrato programa, del que usted no participa.
Un Contrato programa que quiero recordar que cubría el tiempo 2021-2023, pero que se aprobó en mayo del 2023, a falta de seis meses para su ejecución y 16 días para las elecciones; que se firmó el día 22 de mayo la firma de la resolución, seis días antes de las elecciones, pero que se firmó definitivamente, tal y como recoge el Contrato programa, casi un mes después de las elecciones, en fecha 20 de junio del 2023, lo que supone que este Contrato programa, que debería ser un pacto de objetivos, es un pacto realizado a posteriori.
Con lo cual, las condiciones de los años anteriores de audiencias y de objetivos económicos de financiación se supone que estarían cubiertos porque se hicieron a posteriori de tener los datos reales, entiendo yo.

A todo esto, usted tiene las condiciones que marca el Contrato programa de que tiene que subtitular el 90Â % de la programación, diez horas en lengua de signos, diez horas semanales de audiodescripción, el 35Â % del tiempo de emisión debe de ser sobre obras audiovisuales y cinematográficas de productores valencianos independientes y producción original en valenciano, el 51Â % tiene que ser, de emisión anual, entre obras europeas y el 10Â % de obras de productores europeos independientes realizadas en los últimos cinco años, tiene que usted hacer una inversión en producción del 24Â %, una información de… y de deportes y de información del 24Â % de los contenidos, entretenimiento, cultura y divulgación un 53Â %, la ficción y el documental un 23Â %, tiene usted que hacer un mínimo de 70Â % de producción propia y propia externalizada y un máximo del 30Â % de cuotas de producción ajena.
Igual la causa de disolución de usted fue que, al final, fallece.
Si usted llega a cumplir con todos los objetivos que el Contrato programa, que la ley y que toda la hipertrofia legislativa que se elaboró…

La senyora presidenta:

Vaya finalizando, señor Zaplana.

El senyor Zaplana López:

…-termino presidenta- en el anterior gobierno, si usted cumpliera, ¡chapó!
, sería usted un supermán.

Pero, señor Costa, usted nos decía hace unos momentos -termino, presidenta-: és el moment de ser valentes, és el moment de tindre una nova televisió.
Y yo le digo a usted, yo cojo su dardo, creemos que hay que hacer…, el momento de ser valientes.
Pero, de todo esto, ¿qué es lo que hay que eliminar, señor Costa?
Porque nosotros podemos hacer una modificación de la ley, pero…

La senyora presidenta:

Vaya finalizando.

El senyor Zaplana López:

…el llibre d'estil, la organización, esto es de ustedes, esto es de ustedes, de las dos, de la corporación y de la sociedad anónima.
¿Qué hay que suprimir para que, al final, como usted decía -y termino, presidenta-, una tele que no se ve -así empezaba usted su intervención?
Una tele que, al final, no se ve, no sé si es por temas de audiencia o porque al final la conclusión de la gente es que no le gusta lo que estamos emitiendo.

La senyora presidenta:

Gracias, señor Zaplana.

Tiene la palabra ahora, por un tiempo indeterminado, el señor Costa.

El senyor director general de la Societat Anònima de Mitjans de Comunicació de la Comunitat Valenciana:

Bueno, intentaré ser también breve.

Bé, senyor Alés, no sempre podem encaixar (inoïble, el compareixent intervé sense micròfon) … on fem un exercici etnològic, etnogràfic, de conèixer-nos com a poble, d'enorgullir-nos de les nostres coses, és el cas de Tresors amb història.
Ha tingut recorregut?
Miren, la setmana passada va a fer un 4 i esta setmana ha fet 0,5; no m'ho crec, no m'ho crec, o siga, no m'ho crec.
És veritat que el dissabte jugava el València, segurament.
Ja comence a creure-m'ho un poc, però no del tot, val?

O tenim el compromís d'acostar-nos a entorns de caràcter social, sanitari, educatiu.
Molt bé, per això fem un programa, com 400, on intentem -els 400 són els músculs que necessita la cara de les persones per a somriure, que jo recomane practicar-ho molt a sovint-…, on li posem un somriure a molts dels drames que viuen els valencians i les valencianes.
Per a nosaltres és un producte de premi.
Però no podem esperar que públic mainstream, és a dir, que tot el món, segons quin dia de programació, entre a consumir un producte d'este calat, perquè requerix un compromís per part de l'usuari, per part del televident.
Per tant, és molt complicat.
Això que parla vosté de les pujades i baixades té a vore amb això.
Nosaltres som la cadena amb major volatilitat de tota Espanya, per què?
Bé, doncs, segurament perquè el que ens estan mesurant…, no som la cadena, diga'm, que major representativitat té el panell amb el qual treballem.

Estic convençut que hem d'atraure el públic infantil i juvenil.
És el nostre objectiu.
Anem a invertir… De fet, la conselleria d'educació renova una línia nominativa per a incrementar la trobada amb els més menuts en l'entorn digital, que és on estan.
Ells no coneixem les pantalles de quaranta polsades; coneixen les dotze, quinze, ahí és on estan ells i ahí hem d'anar a buscar-los i protegir-los.
És a dir, hem d'ensenyar-los, alfabetitzar-los digitalment, perquè això tampoc és… Anem a estar en això.

I, quan vosté pregunta, i què passa amb els majors de sixanta-cinc anys?
Jo recorde la primera volta que vaig desembarcar ací que, amb la meua exposició, em van acusar d'anar a buscar un públic envellit.
Miren, d'entrada, esta és la clau de les televisions autonòmiques que, ara mateix, estan fent un 15.
I jo no dic que açò siga bo o roí.
Jo sempre expose els fets, no faig valoracions dels fets.

I vosté em pregunta: i on estan les persones majors de sixanta-cinc?
Jo no sé si l'orgull valencià està representat en les telenovel·les turques.
És a dir, les cadenes que més han crescut a la Comunitat Valenciana en els últims tres anys són aquelles cadenes secundàries que emeten telenovel·les d'origen turc.
Puc deixar-me bigot i patilles, eh?
Però entenc que ni és veritat que no els agrada un magazine de vesprades, que alguns qualifiquen d'envellit i jo qualifique de servei públic, perquè dedica hui cinc minuts a la dansa, demà cinc minuts a la Muixeranga d'Algemesí, despús-demà una trobada amb bandes de música, no entenc que siga un producte envellit.
Me n'he anat al contracte programa i he llegit què cal potenciar.

Per això, si hi ha una trobada, lamente que no poguérem estar, a la millor, en la trobada de ramaders del nord de Castelló, però, si no hem anat en informatius, estos espais poden cobrir molt fàcilment i d'una manera molt còmoda, no això, sinó el fet que per alguns, segurament, potser envellir la programació que entren dos vaques en el plató i un ramader ens explique les complicacions que té ara mateix.
Però és que nosaltres només posem el focus en els informatius.
La graella de vint-i-quatre hores; és a dir, caben continguts en les vint-i-quatres hores.

Pel que fa als smart TV, i per no fer-ho molt llarg, realment hi ha un panell de 990.
000 -això diuen els venedors de televisions- connectades a una IP, a internet -les que no estan connectades, no tenim el retorn i, si no accepten les cookies, sabem que estan, però no podem monitoritzar-les.

En què guanyem?
En el fet que un programa, com el de la vesprada, detectem que el dilluns té un nombre d'espectadors, el dimarts també, el dimecres també, el dijous també i el divendres també.
Jo no puc dir-li a vosté quina quota de pantalla paral·lela té eixe nombre de milers d'smart TV connectades.
Smart TV connectades és que, quan tu passes per À Punt, s'encén una llumeneta i sé que estàs ahí i, quan te'n vas, s'apaga la teua llum; tan senzill com això.

Què passa?
Que eixa volatilitat fa que, si a nosaltres les smart TV ens diuen que eixe consum per les vesprades és regular, el que no pot ser és que un dia aparega un 4 i un altre dia un 0,2, perquè a mi me diu que han entrat les mateixes persones que consumixen en minuts.
Però estem parlant de qüestions molt tècniques que, segurament, la intel·ligència artificial acabarà arreglant.
Com acabarà arreglant el tema de l'idioma.
Perquè, possiblement, qualsevol dia vindrà ací un avatar i es dirigirà a vosté en l'idioma que vosté decidisca, val?
Perquè em fa una pregunta que és si jo trobe algunes (inintel·ligible) …

El que diu la llei, de veritat, és que la televisió pública i la ràdio pública poden emetre qualsevol contingut que haja sigut rodat originalment en castellà, sí?
Però el món audiovisual és molt complex.
És a dir, nosaltres, quan fem una coproducció amb un tercer, de vegades es roda en castellà; ja ens agradaria a nosaltres que ens veneren la versió en castellà, però no sempre la venen.
Per tant, comprem la versió en valencià.
I, de vegades, trobem doblades pel·lícules d'actors en castellà.
No sé si està vosté referint-se a això.
Però això no ho marca la radiotelevisió ni ho marca la mateixa corporació; això ho marca la venda dels drets, la venda dels drets.
I insitisc que això que està vosté preguntant la llei el que diu és que es poden emetre en castellà els continguts originalment rodats en castellà, per si algú no ho sap -li posem així les cometes.

I per què parle jo d'agilitat en estos casos?
Li pose un exemple: si tinguérem l'agilitat de poder adquirir segons quins continguts, no ens passaria que, malauradament, la nostra direcció de programació programa un documental i una pel·lícula de Concha Velasco una nit de divendres, sense saber que eixa nit va a morir.
Malauradament, ho vàrem encertar.
Si esta tele tinguera l'agilitat necessària, haguera pogut comprar el documental i la pel·lícula per a l'endemà.
Si jo he d'entrar en tot eixe territori jurídic per a comprar una pel·lícula per a l'endemà, ja li dic jo que estic celebrant, malauradament, perquè ha sigut una gran pèrdua, el seu cinqué aniversari.
Això és el que vull dir jo.
Vull dir, que la tele té unes necessitats de programació, amb immediatesa, que altres entorns de l'administració no demanen.

Segurament, en un gran hospital de referència com La Fe, el grossor dels llançols per al departament d'oncologia són ics, i això s'ha taxat o està regulat en algun tipo de llei sanitària, però ja parlarem d'ací tres anys quan se renove o canvie la llei, i en el nostre cas demà hem d'emetre un informatiu…, a més, tenim unes necessitats immediates que, de vegades, tenen a vore amb altres coses com la gestió de recursos humans que ho dificulta.

Respecte als anàlisis trimestrals… La llei diu que la fiscalització per al pluralisme social i polític està en mans del Consell de l'Audiovisual de la Comunitat Valenciana, que no estava creat fins fa molt poc, de tal manera que la pròpia corporació es va encarregar de manera voluntària per portar endavant la contractació d'eixos informes de pluralisme, que estan a la seua disposició, com dia vosté, crec que fins l'any 2019, 2020… Com que el Contracte programa no estava signat, entenc que el consell de l'audiovisual i el consell rector valoraren que era difícil que una empresa es posara a executar una fiscalització sobre un text que no existia.

Independentment d'això, i per la voluntat que no se malinterprete, jo vaig traslladar al consell rector que traslladara al consell de l'audiovisual l'oportunitat en un any amb doble convocatòria electoral que es fera l'informe.
Eixe informe està elaborant-se ara mateix…, per interés de tots, perquè, a lo millor, un mes de setembre hem tingut una derivada estranya on alguna persona ha segut protagonista d'un esdeveniment informatiu o noticiós i ha ocupat més minuts… Però ocupar més minuts en la tele no vol dir ocupar-los per a bé, de vegades vol dir ocupar-los per a mal.
I això, en els informes de pluralisme no apareix detallat.

És a dir, que interpretem de veritat les dades quines són, perquè pensem: la gràfica només te diu quants minuts ha aparegut eixa persona, però no te diu si per a bé o per a mal… Val?
Entonces, en breu, confie que en el temps més prudent, tindrem eixe informe de la consultora externa i estarà a la seua disposició per a que puguen comprovar quin ha segut el grau d'aparició dels diferents sectors polítics, socials o culturals.

Efectivament, s'hauria de fer trimestralment, però com no hi havia…, en un espai especialment sensible com unes convocatòries electorals, al maig i al juliol, vaig ser jo el que va demanar al consell rector que, per favor, elevara eixa consulta, per a poder vindre a Les Corts hui, si haguera pogut ser, millor, amb la resposta, en este cas, del senyor Alés.

A la senyora Amigó, gràcies, i convidar-la a compartir ací, en esta comissió, tot el que tenim, però nosaltres mateixos ens lliguem les mans, perquè em demana que complim la llei de contractació i totes les normatives, i eixe segon canal de ràdio que jo vaig demanar, vaig haver d'obrir les tres o quatre portes que s'han d'obrir prèviament, perquè ho demana la llei, que és: demana-li al consell de l'audiovisual que vaja gestionant una freqüència; el consell de l'audiovisual ho gestionarà via la secretaria estatal de telecomunicacions, que, com saben, amb la formació del nou govern, s'haurà assentat fa deu dies en la seua primera taula.
És a dir, que si té un expedient relatiu ad açò, ara mateix, entrarà en procés de tramitació.
Mentrestant, nosaltres ens hem d'ocupar de que en el capítol VI d'inversions de l'any que ve hi haja, per fer una primera onada, dos o tres repetidors… Ja li avance jo que eixos repetidors estan al voltant dels cinquanta mil euros cada repetidor.
Per tant, haurem d'elegir on els posem.
Pensaran vostés: «on majoritàriament s'escolte eixa ràdio», no anem a posar-ho en un entorn poblacionalment, digam, més perjudicat.
Eixa inversió, ara mateix, no sé si està confirmada, però ja li dic jo que, amb l'elaboració dels pressupostos, està, però amb el resultat dels pressupostos, no sé si estarà.

I el meu compromís ací…, amb el meu compromís ací, va ser si…, i parle com l'audiència o el creiximent dels sectors productius estratègics valencians, tot depén dels diners que podem dedicar-li a estes coses.
Però que sàpiga que, independentment que tingam diners, el procediment farragós que té la concessió d'un segon canal, és complicat, llarg i tediós.

Crec que ja li he contestat al respecte de què considerem nosaltres continguts innovadors i arriscats.
Clar que els fem… El Tresors amb història és una proesa, és un atreviment televisiu, que és ajuntar a gent d'una comarca per a que explique, a través d'objectes, quina és la nostra història, i sentir-nos part, no?
, d'un univers col·lectiu.
És un atreviment, això no ho fa ningú i, damunt, després, eixos objectes els porta de manera itinerant per tota la Comunitat Valenciana com un espai museístic… Ho dic perquè alguns consideren que no fem una tele amb una pessigada cultural.
Si un programa d'estes característiques no té una pessigada cultural, ja em diran vostés quina en té… Nosaltres hem posat en marxa el 400, que té un compromís social claríssim… Tan lluny com fa molt poquet, TV3 comprava el Tresors amb història… Bueno, ens hem d'enorgullir que altres televisions es fixen en nosaltres, com nosaltres ens fixem també en el que fan elles, perquè per això existix una federació, per a compartir sinèrgies i…, i interessos.

Jo soc, com vosté, partidari de reforçar els informatius i l'oratge, però ací també, i supose que era objecte de…, de més debats, no li vaig a insistir massa, però és un dels objectius que intentem posar en marxa, que és un producte relacionat amb el canvi climàtic liderat pels nostres equips de meteoròlegs… Però no perquè entengam…, i és veritat que una cadena com la nostra, que viu moltíssim, per exemple, dels fenòmens de les pluges, no hem tingut un octubre plujós, la nostra és una tele a on tradicionalment la gent acudix per conéixer…, segurament perquè portem un llaurador dins tots, per saber què passarà demà, si allò que he plantat anirà bé o no, o perquè ho tenim en l'ADN.
Però és un dels objectius que és millorar i incrementar els coneixements, no meteorològics, sinó del canvi climàtic, a través del coneixement dels nostres meteoròlegs.
¡Ojalá!

I vosté dirà: «I per què no ho fas?
»… Perquè estic intentant que me quadren internament tots els recursos humans i tècnics que necessite per ad això.
Perquè per a fer segons què, he de renunciar a segons què… I la llei és molt estricta a l'hora d'ajuntar uns treballadors d'unes categories amb uns altres, barrejar treballadors de dins i de fora… Com això és molt delicat, i és un espai molt sensible en el que tots estem molt motivats i compromesos, no és fàcil…, i dic «no és fàcil» des del punt de vista immediat, és a dir, què ens agradaria?
, que jo poguera comprometre'm amb vostés que el 8 de gener, en passar els reis mags, ens deixaren ses majestats un programa de meteorologia de quaranta-cinc minuts tots els dies.
Estem treballant en això, però no li'l puc prometre el 8 de gener.
Entén el què vull dir?

Senyora Andújar, sí, jo trobe que les televisions locals i comarcals han de formar part de l'ecosistema d'una televisió pública com la nostra.
El que passa, i he insistit en un parell d'apunts, que les exigències de caràcter jurídic, econòmic, i parle d'avals comptables, garanties tècniques, solvència econòmica, d'estes xicotetes pimes, no sempre és fàcil, perquè estes xicotetes pimes, a poquet que demà no paguen una factura a l'Agència Tributària per oblit, despús-demà tenen la impossibilitat de treballar amb un òrgan…, una administració pública.
A mi què m'agradaria?
Hum, poder ajudar-les en això.
I hem fet molts passos.
Algunes de les plataformes de productors entenc que agraïxen que hem arribat a un conveni amb l'SGR, per la qual, només amb la presentació del contracte ja se'ls fa el descompte del paper.
O agrairan que s'haja demanat al consell rector que tinguen en compte que la pujada de tipus d'interès bancaris del mercat privat fa que nosaltres, que no podem endeutar-nos, sí almenys contemplem la possibilitat de que alguna part de les despeses financeres estiga en el contracte… Estem a favor d'ajudar des d'eixe punt de vista al sector audiovisual.

I, després, li recorde que n'hi ha una part en la llei que delimita moltíssim l'aportació que poden fer… Quan jo dia lo de les licitacions, me referisc a que, com vosté sap, i algú ha parlat ha parlat ací de corresponsalies, nosaltres disposem de l'ajuda d'algunes empreses que en les seues comarques ens subministren recursos audiovisuals, val?
Què passa?
Que moltes de les televisions comarcals, per la complexitat d'accedir a eixe tipo de licitacions, ni tansevol se presenten…, no formen part… O siga, quan se trau la licitació, ni tansevol se presenten… Per què?
Bueno, perquè algunes segurament no tindran interés i altres perquè a lo millor no podem complir les nostres exigències.
Per això dic jo que caldria valorar, en la redacció d'estes coses, com estem deixant fora de camp a molts actors del propi sector.
Sí?

Sobre les obligacions tributàries de la sentència… El punt 4, que ve després, ja ho he explicat… Efectivament, hem de ser el motor de la indústria i ho hem demostrat superant els percentatges que marca el Contracte programa.
Però una de les qüestions claus és l'obligació tributària de l'IVA.
I jo sé que li podia tornar la pilota al president de la corporació, com ha fet ell, però…, però per a que tots ho tinguem clar i tanquem una miqueta este debat: el tenis encara no forma part de la nostra graella televisiva.
Hi ha un xicotet espai d'interpretació sobre açò.
És a dir, que hi haja en la llei de pressupostos un article com el 52 implica que, lògicament, si arriba una sentència, assumirem el deute.

Saben vostés, i jo els faig un paisatge molt ràpid, sense voler ser molt exhaustiu, que abans del canvi de criteri de l'Agència Tributària, en el pressupost de la radiotelevisió es recuperava l'IVA devengat dels anys anteriors, IVA que jo pague, IVA que em retorna com a ingrés… És a dir, se compta amb l'aportació de La Generalitat més l'IVA… En un moment donat, s'interpreta que amb l'article 52 eixe IVA també retorna… No, perquè l'Agència Tributària des de l'any 2021, que canvia de criteri, diu «ja no te'l torne».
Dius, molt bé, per tant, l'any següent tens l'aportació de la Generalitat valenciana… i prou.
És a dir, en l'ingrés pressupostari, en el top pressupostari de despesa no està l'IVA.
Això què vol dir?
Que portem dos anys absorbint la despesa de l'IVA.
I com l'has absorbit?
Amb dos raons: una, perquè n'hi havia una directiva que permetia a les mercantils públiques europees no entrar en causa de dissolució, amb motiu del covid, amb motiu de la guerra d'Ucraïna, legislació europea, i això ens va permetre a nosaltres portar eixe IVA al balanç -parle de qüestions comptables-, a pèrdues.
Val?

Això no vol dir que estem satisfets, això vol dir que l'única manera de mantindre el compliment d'este Contracte programa era validar això.
De fet, cap dels dos anys anteriors, i entenem que este tampoc, l'informe de la intervenció de La Generalitat no farà l'observació de si estem o no en causa de dissolució, perquè no existix la causa de dissolució.

Ara bé, per què s'ha produït este debat d'interpretació de cara al 2024?
Perquè eixa moratòria mor el 31 de desembre, per això el consell rector interpreta que, no existint la moratòria, s'haurà de materialitzar l'ingrés dels 11 milions.
I com a mi m'agrada, en la mesura que siga possible, ser pedagògic, per això he explicat en el Contracte programa que altres governs ho han fet amb diferents fórmules, algunes d'elles la subvenció reintegrable.
Què és la subvenció reintegrable?
Jo te deixe els diners, i el dia que la justícia diga «té raó la televisió», tornaran a la Generalitat; i si la justícia diu «no, no té la televisió la raó», ja està pagada a l'Agència Tributària, perquè, això sí, li dic jo que trimestralment l'Agència Tributària rep el pagament… Religiosament, Val?

Entonces, sé que és complex, però és que estan canviant les regles de joc contínuament, i fins ara nosaltres internament, de manera comptable, podíem resoldre, des del punt de vista patrimonial, el tancament del balanç.
Per això he insistit, que curiós que l'any passat la mercantil haguera tancat amb un milió coma sis euros de benefici, però el balanç comptable final diu que entre el que li ha de facturar i la corporació i el pagament de l'IVA del que ha de fer part, te'n vas a… 11 menys 1,5, ja tenen vostés el resultat d'eixe balanç.
Sé que és complex, eh?
, però, al final, com l'arquitectura jurídica tributària és tan complexa, hem de fer tots estos…, tots estos malabars.

I volia una miqueta explicar-ho, perquè és que en molts entorns ens diuen és que no entenem què vol dir això de l'article 52… Pues, que nosaltres interpretàvem estos dos últims anys que l'article 52 venia acompanyat d'un aprovisionament de l'IVA, pensat en pagar l'IVA, i ja vorem què diuen els jutges, perquè mentres esperes que diga algo el jutge la tele ha de fer front el dia 1 de gener ja a la seua primera factura amb IVA… Si no està ingressat, perquè l'Agencia Tributària t'ha dit que no t'ho va a tornar, però tu t'ho has gastat, i no s'ingressa en altre concepte, està claríssim que el dia 1 de gener ja saps que al novembre vindran els problemes de tresoreria.
Val?

Sé que és complicat, sé que és complicat, però hem de ser conscients tots de la complexitat d'açò.
I…, no sé si li he respost, senyora Andújar, a tot.

I, senyor Zaplana, jo realment no he dit que el corpus legal siga hiperunflat.
El que dic és que per a una tele jove, xicoteta, que intenta implantar-se, no li ajuda, i que algunes coses que en el 2018 segurament eren molt raonables… Per això quan parlava de…, de cara al conveni, per què no el tenim?
, i jo dia, bueno, pues, per raons de caràcter administratiu, jurídic, de política laboral i de prejudicis… Perquè sobre esta casa encara pesa… una hipoteca reputacional, que a la millor socialment està resolta, però en alguns entorns encara se la culpabilitza de moltes coses.
De fet, ací acaba de pronunciar la nostra diputada, la senyora Amigó, telefem.
Jo crec que en estos últims cinc anys no hem posat en escena… (Veus) Sí, ho dia per això.

Sí, però és veritat que eixa presumpció o, com dia el senyor Salas, no?
, això que sona que és imparcial, doncs igual, sona que, a poquet que tu deixes córrer eixe animalet, acabarà fent telefem.
Però per què estos perjudicis sobre la cadena?
Si hem demostrat caminant que no hem atacat cap d'estos productes.
Seria molt fàcil, eh?
Vull dir, que eixe és el camí més ràpid, però no és el que hem engegat.

Aleshores, és veritat que jo crec que hi ha una part del corpus jurídic que complica moltíssim a una mercantil.
És jo, quan parle d'estes coses, parle des del punt de vista mercantil.
Sé que la corporació té altres condicionants, però a una mercantil l'estem fent volen jugar la Champions i a mi m'agradaria ser el Girona.
Però és que el Girona juga onze contra onze i si l'àrbitre ajuda una miqueta, guanyaré el partit.
Però és que estem eixint a jugar sis contra onze.
Això és el que vull que entenguem.
La complexitat per a una mercantil de voler competir, amb totes eixes obligacions que explicava vosté i voler marcar tots eixos gols.
Realment, complex.
Qui acaba pagant-ho?
L'audiència.
I jo volguera pensar que no és per motius netament interns.
No vull pensar que és que els valencians preferixen les telenovel·les turques a una telenovel·la com L'Alqueria, que ja ha vist vosté quin és el seguiment que li han fet.
De veritat, és eixe el seguiment que li estan fent?
O això és el que diuen eixes ferramentes?
M'agradaria posar en dubte algunes coses en esta sala.

I quan jo parlava de la televisió que no es veu, jo parlava de la quantitat de diners que invertix la mercantil en la tele que no es veu, és a dir, en aquells productes on enviem als Goya pel·lícules amb nous i noves creadores que tornaran a ser vistos en la tele, si tot va bé, d'ací tres anys.
Per això hi ha una part en el Contracte programa d'execució pressupostària, que no té a vore amb el que s'abona, sinó amb el que es compromet de cara al futur.
És a dir, quan jo estic invertint en produccions ara mateix que no estan fetes, són pelis que s'acabaran de tancar financerament l'any que ve i que segurament es rodaran d'ací dos anys.
Però jo tinc un contracte signat.
A mi, el que m'obliga el Contracte programa és a, tots eixos diners, invertir-los en la tele que no es veu.
Sí?
Això és que jo volia dir.

Ara, si jo interprete el que vosté me convida a que interprete de «i què fem perquè esta tele que diuen que no es veu millore?
» Jo crec que hi ha ferramentes ací que jo he exposat i que tenen a vore amb certa agilitat interna per a comportar-nos com una televisió competitiva, i que si demà l'informatiu, pel que siga, s'ha posat malalt un operador de so, no estiga en jaque l'emissió d'eixe informatiu.
Perquè segurament els operadors de so eixe cap de setmana tenen l'agenda ja tancada, tenen famílies, volen conciliar, i no volen fer hores extraordinàries, perquè són voluntàries, segons l'Estatut dels treballadors.
Ja, però ¿en quina situació queda la mercantil quan eixa vesprada eixe operador de so cau malalt i l'ha de substituir?
És que estes són les batalles d'un divendres a les 19:30.
I vosté dirà: «El primer, el servei públic».
I jo li diré: li garantisc que hi haurà informatius, encara que em caiga una denúncia.
Perquè no entendrien els valencians que no hi haguera un informatiu.
Espere que no em denuncie ningú.

No sé si he contestat totes les preguntes.
(Veus)

Sí, si no hi ha una altra pregunta… (Veus) Sí, lo sé.

La senyora presidenta:

Gracias, señor Costa.

En este segundo bloque de intervenciones, tiene la palabra el Grupo Parlamentario Compromís, por un tiempo de tres minutos, la señora Amigó.

Pregunto: ¿quieren ustedes hacer un segundo turno de intervenciones?
(Veus)

Grupo Parlamentario Vox, sí.

Grupo Popular, sí.
(Se sent una veu que diu: «Yo, sí»)

Grupo Compromís…

A ver, en función del orden, sería: Vox, Partido Popular, Compromís y PSOE.
(Veus) No, Vox, Compromís, PSOE y PP.
Gracias, lo tenía mal apuntado yo.
Gracias por la aclaración.

Empezamos.
El primer…, Grupo Parlamentario Vox.
Si no me equivoco, son tres minutos ahora, ¿verdad?
Vale.

El senyor Alés Estrella:

Muchas gracias, presidenta.

Yo, simplemente, a modo de conclusión, muchas gracias por todas sus explicaciones.
Realmente parece, como digo, un campo muy interesante en el que tengo muchísimo por aprender.

Me quedo con el mensaje de necesidades de cambios estructurales, necesidades de cambios legislativos.
Ha hablado, señor Costa, de una nueva televisión, una nueva televisión que ha de ser más ágil, una nueva televisión que ha de ser más competitiva.

Nosotros, desde el grupo Vox consideramos que, efectivamente, debe ser así, y no solo eso, sino que estamos en el momento propicio.
Estamos en el momento propicio de, guiados lógicamente por aquellos que más saben, llevar a cabo las modificaciones legislativas necesarias, modificando en adición o en erradicación de determinadas legislaciones que puedan ser anquilosantes para la agilidad de la radiotelevisión valenciana.
Esa es nuestra intención en colaboración con todos los partidos políticos, o no, lógicamente.

Entonces, simplemente estamos a su entera disposición para proseguir en esa vía de nueva estructura, de nueva legislación de nueva televisión.

Gracias.

La senyora presidenta:

Gracias, señor Alés.

Tiene la palabra el Grupo Parlamentario Compromís.

Señora Amigó.

La senyora Amigó Laguarda:

El temps, presidenta.

Moltes gràcies, presidenta.

Moltíssimes gràcies per les seues respostes, senyor Costa.

La veritat és que m'ha preocupat, m'ha preocupat escoltar el Partit Popular quan ha volgut fer vore que la radiotelevisió pública valenciana és un desastre.
Li ho dic perquè tindrà vosté faena ahí en rebatre eixe desig del Partit Popular que la nostra televisió siga un desastre, tenint en compte que varen ser ells els que van tancar Canal 9, i no ens agradaria haver de tornar a passar per ahí i que haguérem de tornar a tancar la nostra televisió pública.

Així que jo l'anime que…, sempre el nostre recolzament, ja li he dit que les nostres propostes, encara que moltes vegades puguen ser crítiques, seran sempre positives, anirem sempre en eixe camí per tal que la nostra televisió continue sent un referent per a l'ús social del valencià, per a promoure la nostra cultura, la nostra llengua, com no pot ser d'una altra manera.

I quan jo li dia que apostàrem per producte més innovador, més arriscat, tenint en compte les coses que han funcionat, vosté ho ha dit també, ha dit alguns programes que han funcionat.
Sabem que ha funcionat molt Valencians al món, L'hora fosca, Zoom i, per exemple, la ficció com La mort de Guillem.
Vosté sap que va tindre un alt índex d'audiència.
Reforçar allò que està funcionant ja, com els informatius, com el tema de L'oratge.
Tant de bo poguérem tindre 45 minuts de L'oratge, que sabem que als valencians i les valencianes els interessa moltíssim.
I a això és al que l'anime; l'anime a seguir treballant en eixa línia… Els nostres esports, també és molt important, l'esport femení.
Totes aquelles coses que sabem que funcionen, seguir reforçant-les i, per descomptat, no es deixen caure en el parany que la televisió pública és un desastre.

Vosté ha manifestat la seua preocupació pel tema de les audiències, i vosté ho ha dit, igual s'hauria de repensar el model de medició d'estes audiències i s'hauria de tindre en compte que no és possible que un dia tingam una audiència d'un 7Â % i un altre dia, d'un 0,3Â %, que això és perquè falla alguna cosa, i si falla ahí, doncs, fiquem ahí una miqueta d'èmfasi, fem el possible perquè el sistema de medició de les audiències siga una altre; si és possible, a través de les smart TV doncs a través de les smart TV, i seguim treballant per tal que la producció pròpia avance i tindre una radiotelevisió pública que mereixem tots els valencians i valencianes, i que abrace la realitat de tot el nostre territori.

Moltes gràcies.

La senyora presidenta:

Gracias, señora Amigó.

Tiene la palabra el Grupo Parlamentario PSOE con la señora Andújar.

Cuando quiera.

La senyora Andújar Durá:

Moltes gràcies, senyora presidenta.

Senyor Costa, jo, després de sentir-lo este matí, he de felicitar-lo perquè realment està fent vosté una tasca prou complicada al front de la televisió amb els mitjans i recursos amb què compta, i ha sigut molt aclaridor escoltar el seu esforç per a garantir el dret dels valencians i les valencianes a tindre una televisió pública lliure, lliure i en valencià.

També jo crec que és responsabilitat de tots.
Hem de treballar per a eliminar totes eixes dificultats amb les quals vosté es troba cada dia, i és responsabilitat de tots i totes treballar per a mantindre la nostra televisió, sobretot perquè el que queda molt clar és que hi ha una part d'eixe sector conservador, com s'han autodenominat, que sembla que està més ocupat en fer caure la nostra televisió que en treballar per a garantir eixe dret que tenim els valencians i les valencianes.

I, sobretot, molt important la nostra televisió per a promoure la cultura valenciana, per a garantir que tots els valencians i valencianes puguen conéixer la cultura que hi ha a cada racó de la nostra comunitat.
I sobretot és molt important recolzar la nostra televisió pública per a promoure l'ús del valencià.
I ja no a soles per a promoure l'ús del valencià, sinó perquè els valencians i valencianes, aquells el sector conservador que no parle o que no coneix el valencià, segons les seues pròpies paraules, no faça el ridícul, com van fer fa uns dies ací en esta casa, quan una representant del grup Vox va confondre la paraula nombre, com si fora el nombre, doncs no, amb «nom», i demanava explicacions perquè hi havia un grup parlamentari que estava reclamant el nombre de los técnicos de no sé què, que això vulnerava la llei de protecció de dades.
Perquè això no torne a passar en esta casa és necessari dotar dels mitjans necessaris perquè la televisió puga continuar en la seua tasca i puga continuar promovent el valencià i que tots tinguen accés i el coneguen.

Moltes gràcies.

La senyora presidenta:

Gracias, señora Andújar.

Tiene ahora la palabra el Grupo Parlamentario Popular.
Señor Zaplana, cuando quiera.

El senyor Zaplana López:

Gracias, señor Costa, por las aclaraciones.

Mire, yo creo que aquí hay personas que interpretan las cosas como les viene en gana o como se ajusta a su discurso.
Yo creo que aquí nadie ha hablado de dejar caer nada.
Hemos hecho una descripción de las dificultades que tiene usted para…, dentro de un contrato programa y un marco jurídico que tiene una serie de condicionantes, para luego poder exigirle a usted una serie de respuesta a través de estas cuestiones.

Mire, este es el Contrato programa que está en vigor y que la cláusula del Contrato programa dice que va a estar en vigor a partir del día 1, porque se prorroga automáticamente en tanto en cuanto no haya uno nuevo.

Este Contrato programa está en este formato porque no está publicado en el DOGV.
El anterior, sí.
El 18, sí, pero el 21 no se llegó…, la precipitación electoral no llegó ni a publicarse en el DOGV el contrato.
El documento que manejamos no es un documento oficial.
Es un documento off the record.
No tiene usted la culpa, pero en este documento, que es la realidad, habla que para el presupuesto del 2023, que se supone que es para el 2024 también, las aportaciones…, porque esto es compromiso de los dos lados, las aportaciones del gobierno valenciano serían de 70,9 millones de euros.
Esto es lo que figura en el Contrato programa.
Las aportaciones del presidente Mazón en los presupuestos para próximo año son de 84,8.
Es decir, hay un ingreso de 14 millones más de lo que estaba previsto en el Contrato programa que se hizo en el mes de febrero.
Con lo cual, dejar caer no es la voluntad de este gobierno.

La segunda cuestión que quería plantearle es que en esa parte donde el gobierno aporta usted también se compromete.
Claro, se compromete a dos cuestiones.
Una cuestión es la financiación y la otra, el tema de audiencia.
Ya ha dicho usted la dificultad de entender la audiencia…, bienvenida, ¿no?
Tenemos dos empresas: GECA, que hacen los análisis, y Cator… ¿Es Cator?
(Se sent una veu que diu: «Kantar») Kantar, que es la que dispone los audímetros.
Esas dos empresas son las que… tal.
Vamos al smart TV, pero realmente dices: ¿cómo lo hacemos?
¿Cuál es la audiencia?
¿Cómo se mide?
Porque, claro, mi duda, después de toda esta intervención, es cuánta gente nos ve, cómo vamos a medir esto.
Tenemos dos empresas contratadas por la corporación, pero no nos sirve ninguna.
Vamos a utilizar otro medio, pero realmente dices: ahora mismo ¿cuánta gente nos ve?
Porque es un objetivo que hay que poner en el próximo contrato programa, y tendríamos que saberlo.

Y luego me ha gustado lo de jugar a la pilota con el consejo…, perdón, con el Consejo Rector.
Pero yo también…, igual a la pilota no solamente con ellos, sino con otros grupos políticos.

Mire, cuando hablamos de desastre, hablamos de desastre porque ustedes, las personas que están dentro de la organización de la radiotelevisión valenciana, llevan desde el 2018, ustedes y los anteriores, diciendo que había que meterle mano a la fusión de las dos empresas.
Hoy usted lo ha repetido dos o tres veces.
¿Por qué en seis años no se ha hecho nada, desde el 2018?
¿Por qué en seis años no se ha hecho nada?
Termino, presidenta.

Usted nos hablaba de la posibilidad de que el director general se vincule como un CEO, eliminar la corporación o no, pero ¿por qué en tres años no se han hecho las oposiciones?
¿Por qué en ocho años no se ha conseguido hacer un convenio colectivo?

La senyora presidenta:

Vaya finalizando, señor Zaplana.

El senyor Zaplana López:

Mire, usted hablaba de 24/7, y yo le digo, la sanidad valenciana trabaja 24/7, y tiene guardias localizadas y formas de localizar gente para que usted pueda tranquilamente emitir el fin de semana, si se le cae un operador, seguir emitiendo los informativos.

La senyora presidenta:

Finalice ya, por favor.

El senyor Zaplana López:

¿Por qué nadie del gobierno valenciano en los últimos años ha atendido las demandas reales que tenía…

La senyora presidenta:

Finalice, por favor.

El senyor Zaplana López:

…el medio de comunicación?

Muchas gracias.

La senyora presidenta:

Gracias, señor Zaplana.

Por favor, nos ceñimos a los tiempos.
Gracias.

Tiene ahora la palabra, por tiempo indeterminado, creo, el señor Costa.

Gracias.

El senyor director general de la Societat Anònima de Mitjans de Comunicació de la Comunitat Valenciana:

Seré muy rápido.

Agrair les paraules al senyor Alés.
Crec que no li he contestat a la primera de les qüestions en el primer torn, que era la imparcialitat.
Nosaltres sí tenim una manera de nassejar això, i és que si ningú, si cap dels grups està satisfet amb els informatius d'À Punt, alguna cosa bé estem fent.
Val?

Respecte a productes innovadors, m'estava recordant ara, perquè és veritat que posem el focus en la cultura, i nosaltres estrenarem en breu -ho anuncie ací- una docusèrie on un dels nostres pilotaris… vaig a dir bons però també més mediàtics, com es Sacha, ha visitat Nova York, per trobar-se a Nova York en un entorn de pilota, i la pilota no és la que juguem nosaltres, lògicament, allí juguen altres modalitats, però vestim d'entreteniment el descobriment d'un jove valencià a Manhattan, on, mira, en un paretó juguen al frontó.
Però no estem parlant d'això, vull dir, segurament alguns diran: doncs, no parla tant de pilota com ens agradaria; igual parla massa de pilota i el que hauríem de fer és acostar-nos a eixa realitat del jove que descobrix noves realitats.

Però és que mentre fem això, també hem de posar en marxa a la millor una docusèrie per fer un homenatge als crooners valencians que en 1970 van liderar les vendes, i a la millor no cantaven en valencià però són els nostres.
Vull dir, hem de combinar eixe punt en el que fem un viatge a la nostàlgia i fem un viatge cap endavant; en eixes combinacions no podem posar en el mateix perol totes les necessitats perquè, lògicament, no existixen totes les necessitats.

Aleshores, compte amb nosaltres, amb tot l'equip perquè això estarà protegit i cobert, protegit i cobert, perquè forma part de la nostra manera d'entendre la innovació en televisió i els projectes… Estava recordant-me ara de Crònica mèdica, que és un producte que és un atreviment; ens hem col·lat per a agrair la sanitat pública tot el que ha fet en temps molt complexos, en una primera temporada, en el covid; i la segona temporada hem atacat transplantaments, malalts coronaris… Per què?
Perquè entenem que això està dins de cadascuna de les cases on estan mirant la tele, tots estem afectats sí o sí per alguna d'estes realitats.
Per a mi això és fer valenciania també, això per a mi és fer valenciania.
Vull dir, n'hi ha una part de rendibilitat social del que s'emet per la tele o s'escolta per la ràdio.

A la senyora Andújar agrair-li les seus paraules i confiar que sí, que continuarem apostant, perquè ho diu el Contracte programa també, perquè ho diu la llei, i perquè entenem que és la nostra raó de ser, la proximitat ha de parlar-te de la cultura valenciana tal i com tu l'entens, amb les teues pròpies paraules, si no, seria un artifici, seria un artifici.

I, bé, el senyor Zaplana em convida que isca de la meua zona de confort, entenc, no?
, quan em diu que estic protegit perquè totes les normatives no em deixen actuar.
Jo li dic a vosté que, igual que la sanitat té regulades algunes ferramentes perquè no hi haja cap departament d'urgències sense un metge, m'agradaria en algun moment que la llei es combinara amb la RPT i m'ajudara per tal que jo tinguera en urgències sempre algú que me garantira que vaig a tindre un divendres a la nit un informatiu.
És a dir, per què la sanitat, que és un servei essencial, com ho és l'educació, té -diguem-ne- eixa manera d'entendre que això és fonamental i bàsic, i a la millor en el nostre cas no hem parat a pensar que també és un servei públic?
Perquè, segurament, m'agradaria tindre personal per a acudir al nord de Castelló, però també m'agradaria poder acudir al mateix temps a dos incendis un 15 d'agost, que és el que vàrem patir l'última ocasió, dos incendis un 15 d'agost, que, com vostés comprendran, les redaccions dels mitjans de comunicació, parle per la nostra, però parle per les redaccions germanes de la Comunitat Valenciana, estan baix mínims.

Aleshores, hem d'entendre que si s'ha de cobrir el servei bàsic públic d'informació respecte d'això, necessitem les ferramentes per a posar en marxa la maquinària, i això no sempre és fàcil.
Però ja li dic jo que este és només un dels elements, almenys per a garantir el servei públic.
A partir d'ahí, com fer-lo millor?
Jo eixiré de la meua zona de confort com isc cada matí, com isc cada matí, tractant de demostrar que el projecte encara té molta vida.

Gràcies.

La senyora presidenta:

Gracias, señor Costa.

Nada, agradecerle su colaboración y participación en esta comisión y esperamos verlo en otra ocasión.

El senyor director general de la Societat Anònima de Mitjans de Comunicació de la Comunitat Valenciana:

I bon Nadal a totes i tots.

(Se suspén la reunió durant uns minuts)

La senyora presidenta:

Cuando quieran empezamos.

Gracias.

Compareixença del secretari autonòmic del Gabinet del President i Comunicació, senyor José Manuel Cuenca Ais, sobre el seguiment del Contracte programa de la Corporació Valenciana de Mitjans de Comunicació, sol·licitada pel Grup Parlamentari Popular (RE número 3.
052, amb correcció d'errades RE número 3.
066)

La senyora presidenta:

Comparece ahora el secretario autonómico del Gabinete del Presidente y Comunicación sobre el seguimiento del Contrato programa de la Corporación Valenciana de Medios de Comunicación, solicitada por el Grupo Parlamentario Popular.

Tiene la palabra el señor José Manuel Cuenca, por un tiempo indeterminado.

Gracias.

El senyor secretari autonòmic del Gabinet del President i Comunicació:

Gracias, señora presidenta.

Señorías, buenas tardes.

Como bien apuntaba la presidenta, comparezco a petición del Grupo Parlamentario Popular para informar sobre el seguimiento del Contrato programa de la Corporación Valenciana de Medios de Comunicación, y lo hago sobre a base de lo dispuesto en el artículo 10 del Decreto 112/2023, del 25 de julio, del Consell, en el que se atribuyen las competencias en materia de política informativa y de comunicación institucional de la Generalitat a la secretaría autonómica bajo mi responsabilidad, y en virtud de lo dispuesto en el artículo 11, donde se atribuye específicamente la facultad para efectuar el seguimiento del Contrato programa, que rige el día a día de la radio y televisión pública valenciana, a la Dirección General de Comunicación y Promoción Institucional, que depende también directamente de la secretaría autonómica que dirijo.

Estas Cortes no solo son las legítimas depositarias del legado histórico del antiguo Reino de Valencia, estas Cortes son parte esencial del edificio institucional que los valencianos nos dimos tras cuarenta años de dictadura y que nos han permitido no solo alcanzar el autogobierno, sino prosperar en paz, concordia y libertad.
Y por eso quiero expresar toda mi consideración y respeto a la importancia de la labor que a sus señorías les encomienda nuestro Estatut, mostrando, por supuesto, mi total predisposición para comparecer ante esta cámara y ante esta comisión cada vez que ustedes así lo consideren.

Señorías, me consta que esta es una de las comisiones parlamentarias que con mayor intensidad ha trabajado en los últimos años, un trabajo que merece un justo reconocimiento y que quisiera poner en valor ofreciéndoles al mismo tiempo capacidad de trabajo, voluntad de diálogo y política de mano tendida para trabajar con un único objetivo: mejorar el servicio público de radiodifusión y televisión de la Generalitat para consolidar una presencia activa del servicio público en el complejo panorama audiovisual en el que nos encontramos y para lograr que éste sirva para tirar del carro del sector audiovisual valenciano, generando empleo, valor añadido, a la par que para ofrecer un servicio público de cercanía que proteja nuestra rica historia y nuestro patrimonio cultural y que sirva también para promocionar el uso de nuestra lengua, el valenciano.

Hago mío ante todos ustedes el compromiso que en reiteradas ocasiones ha manifestado el presidente Mazón, cuando insiste en la necesidad de gobernar para todas y todos los valencianos sin distinción y por igual, compromiso que asumo ante ustedes y que les anticipo cumpliré a rajatabla sin mayor consideración que la de servir al interés general.

Señorías, entrando ya en materia, recordar que el artículo 6 la Ley 6/2016, de 15 de julio, del servicio público de radiodifusión y televisión de ámbito autonómico, titularidad de la Generalitat, dispone que los objetivos generales de función de servicio público y las líneas estratégicas que han de alcanzarse en la prestación del servicio público se concentrarán en un mandato marco que Les Corts aprobarán por mayoría de 3/5 y que debería revisarse cada seis años.
Asimismo, el citado artículo dispone que los objetivos generales y de programación previstos en el Mandato marco se desarrollarán de una manera precisa a través de un contrato programa que deberán suscribir el Consell y la corporación y del que se dará cuenta a Les Corts.

Señorías, como todos ustedes saben, el Mandato marco fue aprobado por estas Cortes el 9 de febrero de 2017.
Por tanto, su contenido debería haber sido revisado antes de finalizar el plazo de seis años al que se refiere la ley.
Queda pendiente, en consecuencia, esta tarea.
Y yo quiero ser muy respetuoso con la separación de poderes, y desde luego no cometeré el error de decirle a sus señorías qué es lo que tienen que hacer en esa cuestión.

Lo que sí diré, y es que si ustedes así lo consideran y deciden iniciar los trabajos necesarios para revisar dicho mandato, el gobierno valenciano estará muy atento a las conclusiones a las que lleguen sus señorías, que incorporaríamos al contenido del Contrato programa cuanto a los trabajos para su reformulación den su inicio.
Dicho contrato tenía una vigencia de tres años sin posibilidad de prórroga.

También saben ustedes que el 11 de diciembre de 2020 el consejo rector de la corporación valenciana de medios aprobó una propuesta de contrato que nunca contó con el respaldo del Consell presidido por Ximo Puig, sin que nunca hayamos sabido cuál ha sido la razón y el por qué.
Lo cierto es que el pasado 8 de mayo la Dirección General de Relaciones con Les Corts remitió a esta cámara, para su conocimiento, el acuerdo alcanzado entre el Consell y la corporación, por el que se aprobaban los 12 objetivos específicos que debe desarrollar la corporación en el ejercicio de la función de servicio público que tiene encomendada.
Y lo cierto también es que, según dispone la cláusula segunda del contrato, aprobada en el tiempo de descuento de la presente legislatura, tendrá una vigencia de tres años, a contar desde el 1 de enero de 2021 o, lo que es lo mismo, a partir del 1 de enero, es decir, en apenas 13 días la vigencia de dicho Contrato programa caducará generando una situación no deseable sobre la que consideramos necesario actuar.

Y por cuanto el artículo 44 de la citada ley dice que el contrato programa será suscrito por el Consell y la corporación.
A tal fin la corporación presentará previamente para su discusión una propuesta de contrato programa.

Deseo aprovechar esta comparecencia, señorías, para expresar públicamente, y a pesar de que el Contrato programa permite la prórroga de sus cláusulas, que el gobierno valenciano vería con buenos ojos que empiecen a abordar la redacción de un nuevo contrato.
El nuevo contrato en este escenario que debemos abordar entendemos que podría basarse en los siguientes cinco principios.

El primero, que el gobierno valenciano considera el servicio público de radiodifusión y televisión como servicio público irrenunciable, que protegerá y defenderá como una herramienta más de nuestro autogobierno.

En segundo lugar, que el gobierno valenciano considera que la radio y la televisión pública no pueden cumplir con la función de servicio público que tienen encomendada si no cuenta con un elevado nivel de aceptación, reconocimiento e implantación entre valencianos y valencianas.

Tercero, que el gobierno valenciano considera que los medios de comunicación públicos son un instrumento fundamental al servicio de la vertebración territorial de nuestra comunidad, así como una herramienta de protección de nuestro rico patrimonio cultural y lingüístico.

En cuarto lugar, el gobierno valenciano considera que el servicio público de televisión debe servir como palanca para la definitiva consolidación del sector audiovisual de la Comunidad Valenciana, que queremos sea fuerte, sólido y capaz de generar empleo y prosperidad.

Y, en quinto lugar, el gobierno valenciano está dispuesto a asumir los compromisos presupuestarios necesarios para consolidar el servicio público, entendiendo que dicho proceso debe producirse de forma acompasada con la mejor consecución de los objetivos fijados en el Contrato programa.

Comenzando por el primero de los puntos, quisiera dejar bien claro que nuestro punto de partida es considerar, y vuelvo a reiterarlo, como irrenunciable el mantenimiento del servicio público de radiodifusión y televisión de titularidad pública.
Y no solo eso, quiero manifestar con voz alta y clara, para que no quepa lugar para la duda, que el gobierno valenciano apoya a la televisión y radio pública valenciana, y lo va a seguir apoyando.
Quiero dejar bien claro que apoyamos el servicio público que presta y lo vamos a defender.
Lo protegeremos con los recursos presupuestarios suficientes para que pueda cumplir con los objetivos de servicio público que se le marquen en ese nuevo contrato programa.

Però, senyories, si la pregunta és si volen una televisió pública de proximitat, la resposta del Consell serà sempre «sí».
Si ens pregunten si volem una televisió pública capaç de posar en valor el sector audiovisual, la resposta tornarà a ser que sí.
I volem una televisió pública capaç d'aprofitar les oportunitats que oferixen les actuals plataformes audiovisuals?
La resposta és que sí, i serà sempre «sí» en tots els mesos.

Per això volem una televisió pública que tinga presència i un índex d'audiència que li permeta complir els seus objectius.
No volem una televisió invisible ni una televisió que els valencians no senten com a pròpia.
No s'ho mereixen els valencians ni tampoc els grans professionals que hi ha hui en la casa, en À Punt.

Lo que nos piden, lo que se merecen es superar esta situación, que me atrevo a calificar de empate infinito, que nosotros hemos venido a romper.
No nos vamos a conformar con empatar este partido condenando a la televisión y a la radio pública a la inanición.
No volem una televisió que no es veja.

Hay dos formas de entender la promoción del valenciano: una inclusiva y otra exclusiva.
¿Qué modelo es el mejor?
¿Una televisión que llegue a 100.
000 personas y vean una parte en valenciano?
¿O una televisión que vean 1.
000 y todo en valenciano?
Yo creo que será mucho mejor que la vean el mayor número de ciudadanos.

Hemos venido con un mandato claro de las urnas que nos exigen ser ambiciosos en la defensa de todos los servicios públicos, incluido éste.
Empate no, señorías, ambición, servicios públicos de calidad, eso es lo que queremos.

Señorías, he querido comenzar manifestando el compromiso del gobierno valenciano con el mantenimiento, sostenimiento y defensa de los medios de comunicación de titularidad pública para que no quede ninguna duda al respecto.
Pero también quiero decir que con esto no basta.

El segundo de los pilares sobre los que el gobierno valenciano considera que debe sostenerse el servicio público de radiodifusión y televisión es el de lograr una adecuada implantación y, por tanto, unas audiencias acordes con la importancia de la función que tienen encomendada.

Señorías, À Punt es la cadena pública de televisión menos vista de cuantas cadenas autonómicas se emiten en nuestro país.
Podemos si quieren disfrazar las cifras, podemos buscar excusas o poner paños calientes, pero la realidad es que À Punt mantuvo una audiencia media anual en el 2022 del 3Â % de share, siendo, como digo, la televisión pública menos vista, por detrás de televisiones autonómicas de Cataluña, País Vasco, Andalucía, Asturias, Madrid, Castilla-la Mancha, Canarias, Extremadura, Baleares y Murcia.
Y lo mismo está sucediendo en 2023.
À Punt es la última.

Este dato contrasta de manera significativa con la calidad de los profesionales que conforman en À Punt.
No és possible això, és incoherent, en la qualitat del planter de treballadors i de professionals que hi ha en À Punt.
Elles i ells no són, ni de lluny, els últims quant a talent, professionalitat i compromís, ni de lluny.
Al contrari, són i han de ser cada dia més la base de les coses ben fetes.
Busquem les responsabilitats del mal resultat, per tant, més amunt i no li tirem la culpa a altres.

Como venía diciendo, À Punt cerró el 2022 con el 3Â % de share, y este año À Punt se mantiene en cuotas de audiencia aún peores, con apenas el 2,5Â % de share en los meses de octubre y noviembre.

Señorías, se mire como se mire, À Punt está muy lejos de cumplir, no solo el objetivo de audiencia, sino que está muy lejos ser la televisión de todas y todos los que vivimos en la Comunitat Valenciana.
Y, por tanto, estamos muy lejos de alcanzar los objetivos que el Contrato programa marca para el servicio público de radiodifusión valenciano.
Y, por tanto, señorías, creo que nos engañamos si no reconocemos que algo se ha estado haciendo mal en estos últimos años.
A partir de aquí podemos conformarnos con esta situación de estancamiento a la que se ha llevado a la televisión pública valenciana o ponernos manos a la obra.

Hay que recuperar el papel de referencia social y de afecto que siempre tuvo la televisión pública valenciana y que ha perdido.
Hay que poner el foco en el valor de la proximidad, que es único y exclusivo de nuestra televisión.
Nadie puede competir con nosotros en temas, en coberturas de proximidad.

Y el gobierno del presidente Mazón les propone ponernos manos a la obra y hacerlo con ambición.
Entre un cadáver exquisito y un producto honesto preferimos lo segundo.
Entre un pacto de mínimos y una televisión intrascendente siempre elegiremos el pacto.

Señorías, el compromiso con el mantenimiento del servicio público era el primero de los pilares sobre los que el gobierno valenciano considera que deben levantarse los muros maestros del servicio público de radio y televisión.
Y lograr unos niveles de implantación suficientes el segundo.

El tercero de los pilares sobre los que se debe asentar el nuevo contrato es el de contribuir eficazmente a la vertebración territorial de nuestra comunidad.

Señorías, los datos demuestran que À Punt tiene un menor nivel de implantación en las provincias de Alicante y Castellón en relación con la provincia de Valencia, lo cual tiene que ver, entre otras cuestiones, con la utilización en exclusiva de una de las dos lenguas cooficiales de nuestra comunidad.
Debemos ser muy conscientes de que ello implica alejar de nuestra parrilla a un elevadísimo número de ciudadanos y, por tanto, renunciar explícitamente a incorporar a un número muy considerable de usuarios del servicio que en la actualidad dan la espalda a la televisión pública.
No puede haber brechas de rechazo en nuestra televisión ni en nuestra radio.
La lengua no se puede convertir en una brecha estructural, rígida e intransitable, y ahora lo es.
Una situación incompatible, a mi entender, con la función de servicio público que tiene encomendada la radio y la televisión pública.

Señorías, À Punt es el medio preferido por los valencianos -fíjense, hay estudios que lo dicen- para informarse de la noticia de la Comunidad Valenciana.
Sin embargo, cualquiera que analice los datos de audiencia de À Punt podrá apreciar que las personas que quedan fuera del visionado son en un porcentaje muy elevado personas que no hablan o no entienden nuestra lengua y que, por tanto, se sienten expulsados de este servicio público, lo cual escapa a toda lógica.

Señorías, Alicante no es solo la provincia donde À Punt cuenta con menos televidentes habituales, Alicante es també la província on hi ha un major nombre de ciutadans que manifesten que no veuen mai À Punt.
Y creo que ustedes coincidirán conmigo al considerar que esta situación no puede prolongarse más, es una anomalía.

Algo parecido sucede también con buena parte de los televidentes mayores de 60 años, donde la televisión autonómica debe lograr una mayor implantación; y entre los jóvenes y estudiantes, a los que tampoco logramos llegar como deberíamos.

Señorías, se da la paradoja de que las personas que son usuarias del servicio público de radio y televisión lo valoran muy positivamente, lo cual es una gran fortaleza.
Sin embargo, aquellos que no ven la valoran muy negativamente, lo cual es una enorme debilidad desde la que no se puede ganar el futuro.

Deberíamos, por tanto, señorías, ser capaces de solucionar esta dicotomía aprovechando las fortalezas, al mismo tiempo que somos capaces de corregir las debilidades.
Si la situación de la radio y la televisión pública valenciana es crítica por cuanto se refiere al nivel de implantación entre valencianos y valencianas, no lo es menos si nos atenemos al balance que pueda presentar como motor del sector audiovisual valenciano.
¿Porque nos hemos planteado medir, no ya la audiencia, sino la finalidad que cumple?
¿Por qué no se evalúa el grado de penetración del valenciano derivado de la implementación de À Punt?
¿Alguien sabe si es efectivo?

Como saben sus señorías, la Conselleria de Innovación, Industria, Comercio y Turismo y las productoras audiovisuales valencianas celebraron unas jornadas conjuntas en las que se analizaba el presente y futuro del sector audiovisual valenciano.
En dichas jornadas se pusieron de manifiesto algunos datos que me atrevo a calificar como preocupantes, y solo me voy a referir a unos pocos.
A la pregunta de si el cine en valenciano que se realiza en la actualidad está mirando a lo que demanda el público, el 65Â % de los profesionales contestó que no.
A la pregunta de cómo valora el grado de comunicación, colaboración entre las distintas empresas y entidades públicas del sector audiovisual de la Comunidad Valenciana, el 59Â % de los profesionales respondieron que muy desfavorablemente.
Esto no lo dice este gobierno, esto lo dicen los profesionales.

Señorías, insisto en que los datos que acabo de darles no son de nuestra cosecha.
Los datos reflejan el sentir y la realidad de un sector que tenía sus esperanzas puestas en el papel dinamizador que la radiotelevisión pública debería haber desempeñado y que la realidad demuestra que no lo ha hecho.
Señorías, vuelvo a reiterarles la oferta de diálogo y la política de mano tendida que les he trasladado para que, entre todos, podamos revertir esta situación.

Los profesionales nos aconsejan mejorar la eficacia de las ayudas públicas que conceden las distintas administraciones y en este gobierno nos vamos a poner a ello, a revisarlo.
Los profesionales nos aconsejan reducir la distancia existente entre las demandas del público y la oferta audiovisual existente.
Los profesionales nos están reclamando una hoja de ruta y un plan estratégico sectorial común.
También nos aconsejan favorecer el surgimiento de empresas con el suficiente músculo financiero como para poder acometer grandes producciones.

Señorías, hagámoslo, pongámonos a trabajar, revisemos las líneas de ayudas que al sector audiovisual se le conceden desde la conselleria de cultura, por ejemplo, para fomentar la escritura y el desarrollo de guiones, para la realización de festivales y cinefórums, para apoyar la exhibición en las salas de cines y para la producción de obras audiovisuales.
Revisémoslos todos, trabajemos, arremanguémonos, actuemos, simplifiquemos los trámites, pongámoselo fácil a las empresas y emprendedores y hagamos lo mismo con todas las ayudas que concede la Generalitat y el resto de administraciones públicas y hagámoslo dialogando, alcanzando acuerdos, caminando de la mano del sector.
Aprovechemos el enorme potencial de la Comunidad Valenciana que aprecia el sector y al que, hasta el momento, tan poco rendimiento se le ha sacado.
Saquemos partido a la televisión pública valenciana, reforzando su papel como palanca del sector audiovisual valenciano.

Señorías, al gobierno valenciano no le gusta poner el carro por delante de los bueyes.
Con mucha humildad, señorías, les pido que no nos obcequemos en buscar culpables y busquemos soluciones.
Les ruego que tengamos altura de miras y busquemos consenso, más allá de eslóganes y pancartas, las pancartas no van a salvar a la televisión pública -lo reitero, las pancartas no-.
No nos obcequemos en buscar culpables.
Busquemos, desde ya, soluciones.

Si nada cambia, si no emprendemos acciones encaminadas a recuperar el prestigio social de À Punt, À Punt será invisible porque, sin acciones concretas, como las emprendidas por el presidente Mazón para que À Punt pueda pagar el IVA, la corporación correría el riesgo de entrar en una situación muy desagradable.

Propusimos que el municipalismo tuviera voz y eso fue tildado poco menos como de intervencionismo.
No queremos que se malinterprete nada y retiramos la enmienda.
Pero también la televisión pública se aleja cada vez más de la ciudadanía que la sustenta con sus impuestos.
Una cadena pública, a quien sus legítimos dueños no les importa si emite o no, es un servicio público prescindible.
Les reitero mi voluntad y, por lo tanto, la del gobierno valenciano para caminar de la mano y lograr, codo a codo, con el sector audiovisual, con los profesionales y con su criterio, los mejores resultados posibles en la evaluación de À Punt como servicio público.

Si nada cambia, señorías, los contratos que queden de À Punt deberían servir para generar una industria valenciana del audiovisual, seguirán en manos de las grandes productoras de Madrid o Barcelona quienes, para justificarse, darán las migajas de esos contratos a las pequeñas o medianas productoras valencianas.
Así ha ocurrido en los últimos años y así seguirá, si no ponemos remedio, y eso que me consta que la actual dirección general de Alfred Costa combate y trabaja diariamente para evitar eso.

Generemos una industria potente y competitiva, exportamos talento fuera de la Comunidad Valenciana a raudales, generemos industria y retengamos el talento.
Tenemos la Ciudad de la Luz, tenemos decenas de televisiones locales, más de un centenar de pequeñas productoras.
Hagamos de À Punt el hilo que ayuda a hilvanar una industria que sirva como su televisión pública a quienes las sustentan con sus impuestos.

Como gobierno, estamos dispuestos a asumir mayores compromisos presupuestarios, repito, estamos dispuestos a asumir mayores compromisos presupuestarios, tal y como demanda el sector y a pesar de la infrafinanciación que padecemos y de que el gobierno del señor Sánchez sigue condenándonos a encabezar el pelotón en cola en materia de financiación.

Señorías, el sector público instrumental ha vivido, en los años pasados, una explosión de gasto sin control y contratación a dedo absolutamente desmedida y desconocida.
Como todos ustedes conocen, de forma lineal, el presupuesto del sector público instrumental se ha recortado en un 10Â %.
Pues, bien, no ha sido el caso de À Punt y no es casualidad, es fruto del compromiso inequívoco del president con la televisión pública y con los objetivos a los que esta persigue.
El presupuesto de 2024, como todos ustedes saben, ha subido en À Punt.

Aun así y a pesar de ello, estamos dispuestos a asumir nuevos compromisos de inversión, pero siempre que el servicio de radiodifusión y televisión valenciana sirva para tirar del carro del sector audiovisual, siempre que sirva para generar empleo, para defender lo nuestro y siempre que discurra en paralelo a una mayor implantación entre los valencianos y valencianas.
Creo que este es el camino, señorías, y no a la inversa.

Señorías, es sobre la base de estos cinco principios sobre la que el gobierno valenciano considera que deberíamos darle una pensada al servicio público de radiodifusión y televisión de los que es titular la Generalitat Valenciana, ahora que parece que vamos a comenzar a trabajar en un nuevo contrato programa.

Creo que es ese contexto de trabajo y de diálogo el más adecuado para concretar cómo vamos a mejorar los contenidos que ofertan la radio y la televisión pública, abundando en el incremento de la variedad y la calidad de los contenidos ofertados, para que ambas parrillas se adecuen mejor a los gustos y preferencia de los valencianos y valencianas, que esas parrillas las tienen que hacer los profesionales -por supuesto, aquí nadie pueda pensar que estoy tratando de entrometerme en ello.

Debemos concretar cómo reflejar mejor en ambas parrillas la diversidad territorial de la Comunidad Valenciana para lograr mejorar los índices de audiencia y el nivel de aceptación que tienen la radio y la televisión pública en las provincias de Alicante y Castellón y, así, terminar con la brecha territorial existente en la actualidad.

Debemos concretar cómo introducir formatos innovadores y atractivos para el público infantil y juvenil, contando con una parrilla expansiva, que refleje los intereses de la audiencia.

Debemos concretar cómo vamos a seguir utilizando la radio y la televisión pública valenciana para fomentar el conocimiento y el uso del valenciano, acercando nuestra lengua a todos los rincones de nuestra comunidad, pero reflejando también la pluralidad lingüística de nuestra tierra y sin excluir a nadie y mucho menos a aquellos valencianos y valencianas castellanoparlantes.

Debemos concretar cómo mejorar la cobertura de la actualidad local y, por tanto, la cercanía y la proximidad del medio a la realidad municipal y comarcal más cercana de los valencianos y valencianas.

Debemos concretar cómo convertir À Punt en una eficaz lanzadera del sector audiovisual y siendo capaz de liderar la producción de series y contenidos que tengan cabida en las nuevas plataformas televisivas y aprovechando las sinergias con la Ciudad de la Luz para crear en la comunitat un traveling cinematográfico valenciano.

Debemos concretar cómo simplificar la maraña normativa que impide al servicio público de radiotelevisión funcionar eficazmente y ello sin descuidar ninguna de las garantías existentes en la actualidad y, además, siguiendo las recomendaciones de la Sindicatura de Cuentas y los informes jurídicos emitidos.

Señorías, conviene recordar que simplificar la complicada y prolija normativa reguladora del servicio público ha sido -y lo acaban de escuchar- una petición constante de los responsables de la sociedad y de la corporación en sus comparecencias ante esta cámara y sobre la que convendría comenzar a reflexionar todos juntos.

Concluyo mi intervención reiterándoles el compromiso del gobierno con la radio y la televisión públicas, agradeciendo a sus señorías la atención prestada y recordando que un nuevo contrato programa para un mejor servicio público de radiotelevisión que redunde en un servicio mucho más inclusivo, que sirva para relanzar al sector audiovisual, que vertebre a la comunidad, que no sea excluyente, que responda a la compleja realidad de un sector tan dinámico como este y que lo haga en la defensa y la libertad del patrimonio histórico, cultural y lingüístico de la Comunidad Valenciana.

La senyora presidenta:

Gracias, señor Cuenca, por su intervención.

A continuación, en el primer bloque, tiene la palabra, por el Grupo Parlamentario Popular, el señor Zaplana.
Dispone de seis minutos.

Cuando quiera.

El senyor Zaplana López:

Gracias, presidenta.

Muchas gracias, señor Cuenca y bienvenido a esta comisión.

Le agradezco las palabras, primero, que ha dirigido a estos diputados y al trabajo de los anteriores compañeros, en mi caso, de mi grupo parlamentario, en el trabajo que han hecho en esta comisión en los últimos años.

En segundo lugar, quiero felicitarle por el buen diagnóstico que ha realizado usted, siendo positivo y trasladando las grandes fortalezas que tiene nuestra comunidad y que tiene las posibilidades que tiene para desarrollar la radiotelevisión valenciana y, además, que usted no haya ido con paños húmedos.
Usted se ha comprometido, compromisos económicos; cosas que otros, en otras ocasiones, no se ha escuchado en esta comisión.
Pero, además, compromisos económicos que son reales, que son reales, porque usted mismo, en este Contrato programa -del que ahora hablaré-, usted tenía un compromiso para el 2024, para el próximo año, de un compromiso de tener que poner 70,9 millones de euros, como he citado con anterioridad, en la anterior intervención.

Usted se ha comprometido este año, a través de los presupuestos que ha elaborado el gobierno del señor Mazón, a más de catorce millones de lo que, en teoría, usted está comprometido por la firma de este Contrato programa que firmaron otros, que firmaron otros de una manera precipitada, precipitada, y lo he intentado describir antes, porque este Contrato programa que, en teoría, tenía vigencia del 2021 al 2023, se elaboró en el 2023; un Contrato programa que es un compendio de objetivos y compromisos que va a realizar tanto el gobierno valenciano como la propia radiotelevisión valenciana, se hace a falta de seis meses de que finalice el mismo, con una vigencia de tres años.
No lo entiende nadie.

¿Por qué ese retraso?
¿Por qué se aprueba el 12 de mayo del 2023, a dieciséis días de las elecciones?
¿Por qué se firma la resolución el 22 de mayo, a seis días de las elecciones?
¿Por qué se firma definitivamente el 20 de junio del 2023, casi un mes después de esas elecciones?
Y es un documento que no se publica en el DOGV, no existe; igual que el anterior, el del 2018-2020, sí que está publicado en el DOGV, este no, lo buscas en el DOGV… Nunca el gobierno valenciano del señor Puig publicó este documento para que todos los ciudadanos pudieran verlo.
Exclusivamente se puede acceder a través de los buscadores o a través de la página web de la corporación.
Sorprendente, sorprendente.

Pero, bueno, en esto usted ha adquirido, hoy, aquí, compromisos presupuestarios sin ningún tipo de dudas, por los que dejan caer que tenemos interés, desde algunos partidos políticos, de hacer desaparecer la televisión; nada más lejos de la realidad.

Luego hablaba usted de los compromisos, porque usted ha adquirido compromisos, pero también la radiotelevisión valenciana o la corporación o la sociedad anónima -el lío este que haya aquí montado- tiene también que cumplir unos compromisos, fundamentalmente dos: un tema de financiación, que hemos visto que ustedes sí que adquieren ese modelo de financiación, pero, según lo que dice el Contrato programa, además de la compensación de la GVA, también tiene que financiarse la Radiotelevisión Valenciana por comercialización de publicidad, por ingresos de otras actividades comerciales y mercantiles, por servicio, cesión o venta de contenidos audiovisuales, por otros, con plataformas, como compañías telefónicas, con operadores de internet o con recursos provenientes del patrimonio; no solamente ustedes son los que mantienen exclusivamente la financiación, tiene que haber compromisos por la otra parte.

Y, luego, la otra parte importante son las audiencias.
Hemos tenido una disertación, en la intervención anterior del director general, sobre si las audiencias se pueden medir, no se pueden medir, los cambios en las audiencias.
Pero, mire, yo le voy a hacer una relación: el lunes tuvimos un 2,1, el martes un 1,9, el miércoles un 2,4, el sábado un 1,4 y el domingo 1,8 de audiencia; esas son las audiencias de la semana pasada de radiotelevisión, que estarán bien medias o no, yo no lo sé, pero tenemos dos empresas contratadas para que lo midan y una de ellas, el director de GECA, el pasado 28 de noviembre, en la penúltima reunión del Consejo Rector, apostó, como usted bien decía, por decir que…, decía que «hem de fer coses que siguen menys generalistes i que vagen a un públic en concret; no es tracta de fer sols informatius, sinó de fer coses relacionades amb la proximitat», un concepto que usted ha insistido y del que yo le agradezco que insista porque hoy también se ha puesto en cuestión esa función de las emisoras de proximidad, estas televisiones y radios de proximidad, que es una gran red de colaboración, los problemas administrativos y burocráticos que decía el director general que se encuentra a la hora de poder trabajar con ellos.

Y es que tenemos una necesidad, que también lo pone en el Contrato programa, de una coproducción de radios y televisiones de ámbito local y comarcal y un convenio entre la sociedad anónima y la Federación Valenciana de Municipios y Provincias, que tiene que desarrollar el potencial de todos esos medios de comunicación, también locales.
Y, bueno, pues, el director general nos dice que tiene unos problemas administrativos y burocráticos y que habrá que resolver de alguna manera.

La apuesta por el sector audiovisual, me ha encantado, me ha encantado que usted sea tan firme en esto, porque algunos maliciosamente en las últimas semanas, mes, han intentado cargar tintas contra este sector.
Nada más lejos de la realidad, conforme usted ha hecho.

Y, cosas por hacer.
Mire, yo cojo el reto que usted nos dice que nosotros tenemos que tomar las riendas en el Mandato marco, en determinadas cuestiones que esta comisión tiene que plantear si los grupos parlamentarios…, el mío particularmente se va a tomar muy en serio las palabras que tanto el director general como usted ha trasladado hoy.

Pero, mire, hay muchas cosas por hacer y se han dejado aquí claras -termino, presidenta-, porque durante este tiempo no se han tomado decisiones, que es tomar decisiones.
Porque, mire, esta es la organización de la corporación de medios de comunicación, y esta es la de la sociedad anónima.
(El diputat mostra dos fulls impresos) Todo este es el organigrama logístico que tenemos en las dos corporaciones.
Ya en el 2018 el presidente decía que había que fusionar las dos corporaciones, como una de las medidas necesarias, pero el Botànic choca por la fusión de las sociedades de À Punt, no sabemos muy bien por qué… En estos ocho años no se ha hecho convenio colectivo, se ha aprobado una regla de un tercio para las…, para el personal, y no se han sacado las oposiciones en los últimos tres años y, encima,…

La senyora presidenta:

Vaya finalizando, señor Zaplana.

El senyor Zaplana López:

…esa reforma legal que todo el mundo ha pedido, nadie ha hecho.

Miren, nosotros…, me encanta esa reflexión que usted ha hecho de no buscar culpables, sino buscar soluciones.
Vamos a intentar recuperar el liderazgo de este medio de comunicación, vamos a convertirlo en referente, vamos a trabajar y vamos a hacer acción, acción en la toma de decisiones que, con valentía, hay que hacer, y no como otros, que se han escondido durante todo este período.

Muchas gracias, señor Cuenca.

La senyora presidenta:

Gracias, señor Zaplana.

El siguiente… (veus) No, yo tengo este orden: Popular, Compromís, PSOE y Vox, ¿correcto, señora letrada?
(Veus) Repito, para cualquier aclaración, la intervención, el turno de intervenciones, en primer lugar ha hablado el Partido Popular; en segundo, habrá el grupo…, el Grupo Parlamentario Compromís; en tercer lugar, el Grupo Parlamentario Socialista; y en cuarto lugar, el Grupo Parlamentario Vox, que cerrará esta intervención.

Tiene la palabra ahora el Grupo Parlamentario Compromís, durante tres minutos, la señora la señora Natalia…, eh, la señora Torres.

La senyora Torres Garcia:

Gràcies, presidenta.

Benvingut a Les Corts, senyor Cuenca.

Bé, doncs, ha segut vosté certament vehement en la seua exposició, i és cert que ens hem de posar a treballar tots, però, bé, ací cadascú de nosaltres té unes obligacions, l'obligació del Consell és arribar a un bon contracte programa, ara, quan es posaran a elaborar-lo en companyia del consell rector de la corporació, eixes ajudes de que ha parlat vosté, que les veig molt ben enfocades, la veritat, per a afavorir el sector audiovisual, és també faena del Consell, i faena d'estes Corts és fer seguiment de tots…, del resultat de tots eixos treballs, i el mandat, el mandat sí que és faena d'estes Corts.

Jo…, algunes coses no m'han quedat molt clares.
Vostés ha segut molt clar en l'exposició, però no ha concretat, no ha detallat com vol dur a terme totes eixes coses per a assolir els objectius que sí que els ha deixat vosté molt clars.
Em preocupa una miqueta, la veritat, que vosté aposte per fomentar el coneixement i l'ús del valencià, que és una de les competències que també té vosté delegades, com a secretari autonòmic de la presidència i de comunicació, eixe ús del valencià en els mitjans de comunicació, però al mateix moment, doncs, qüestione que la llengua vehicular d'À Punt siga el valencià quan hi ha, no sé, més de vint cadenes generalistes o no generalistes, o temàtiques, únicament en castellà.

Vosté ha estat present crec que gran part de la intervenció del director general, hi ha algunes qüestions…, i del president de la corporació.
El president ha parlat d'eixa comissió mixta… A mi m'agradaria, bé, no sé si vosté ens pot avançar alguna cosa més al respecte d'eixa comissió mixta.

El director general de la societat ha dit que el nou contracte programa hauria de ser més pragmàtic… No sé si vosté té ja alguna idea elaborada sobre eixa…, eixe pragmatisme d'eixe nou contracte programa.
I també ha parlat de la necessitat de fusionar en un únic ens la corporació i la societat, com ja ha apuntat el portaveu del Partit Popular, que pareix que sempre estiga enfadat, el senyor Zaplana.
(Veus) Bé, doncs, a mi m'agradaria lligar estos dos temes, eixe…, eixa…, eixe pragmatisme i eixa…, eixa possible fusió, amb un concepte que també crec que ha quedat clar al llarg del matí i és eixe «hipertròfia -com han dit alguns- normativa», que és a la qual s'ha de cenyir la radiotelevisió valenciana pública per a funcionar.

Jo…, a mi…, bueno, crec que ens…

La senyora presidenta:

Vaya finalizando, señora Torres.

La senyora Torres Garcia:

…ens resulta -crec que uns quaranta segons més- sembla un poc…

La senyora presidenta:

No se preocupe, el tiempo lo fijo yo.

La senyora Torres Garcia:

…contradictori parlar de la fusió i de simplificar la normativa, (veus) i a mi, doncs, m'agradaria saber com creu vosté, com a responsable en el govern, de com s'hauria de produir eixa simplificació normativa per a que continuara donant-se el servei amb plenes garanties jurídiques.
Això, de moment.

Gràcies, presidenta.

La senyora presidenta:

Muchas gracias, señora Torres.

(Inoïble) … parlamentario socialista durante tres minutos, la senyora Andújar.

La senyora Andújar Durá:

Muchas gracias, señora presidenta.

Señor Cuenca, gracias por su intervención.

Nos congratula que haya puesto usted tanto énfasis en la defensa de Radiotelevisión Valenciana como un servicio público e irrenunciable, pero no le hemos escuchado ninguna mención a que se garantice la independencia y la libertad del medio y que no se utilice como un instrumento de propaganda similar al que hizo el Partido Popular con la extinta Canal 9, que cuando ya no le servía para sus intereses y para tapar los casos de corrupción, optaron por cerrarla.

En cualquier caso, yo quisiera que nos aclarara usted algunas cuestiones, que entendemos que quedan pendientes y por eso le formularé algunas preguntas.

¿Han formado ustedes ya la comisión mixta Generalitat-corporación para el seguimiento del cumplimiento del Contrato programa, tal como se establece en la cláusula 15 del Contrato programa?
¿Quiénes son las personas nombradas por parte del Consell para formar parte de esa comisión mixta?
¿Van a prorrogar ustedes el actual Contrato programa o van a elaborar uno nuevo?
Si es el caso de que vayan a elaborar uno nuevo, ¿qué novedades piensan incorporar?
¿Piensa usted que los principios establecidos sobre los contenidos de la publicidad son acertados o aboga por cambiarlos?

Señor Cuenca, ¿cree usted en los medios de comunicación públicos o comparte la opinión de sus socios de la ultraderecha que defienden el cierre de À Punt?

Muchas gracias.

La senyora presidenta:

Gracias, señora Andújar.

Tiene el turno de palabra el grupo parlamentario… Paro, paro, sí.
(Veus) Tiene…, perdona, el Grupo Parlamentario Vox, señor Alés.
Tiene la palabra.

El senyor Alés Estrella:

Gracias.

Hola, señor Cuenca, buenas tardes.
Encantado de recibirles.

Bueno, pues, lo cierto es que después de escucharle a usted y escuchar al señor Costa, existen varios puntos de coincidencia que son absolutamente cruciales.
Ambos han hablado de la necesidad de cambios, cambios estructurales y cambios legislativos para lograr una nueva televisión, «una nueva televisión», eso han sido las palabras textuales del señor Costa, una nueva televisión más ágil y más competitiva, una televisión incluyente y no excluyente por motivo lingüístico, una televisión imparcial y neutral que no genere rechazo por su instrumentalización política, una televisión, en definitiva, que sea un servicio público eficaz, capaz de generar riqueza tangible e intangible.

Desde Vox coincidimos en que esto no es lo que tenemos hoy en día.
Tenemos una radiotelevisión invisible e intrascendente, como ha dicho usted, coincidimos plenamente, con los niveles de audiencia más bajos de todas las autonómicas y que excluye a la mayoría de la población de nuestra comunidad que es castellanohablante o castellanoparlante.

Una televisión que no logra remontar sus índices de audiencia y que genera rechazo en sectores conservadores de la población valenciana.
Es decir, en la mitad de la población valenciana, mal que le pese a algunos.

Desde Vox, señor Cuenca, creemos que es un buen momento para acabar con una hiperlegislación mastodóntica que produce atrofia en nuestra radiotelevisión y que, a la postre, se traduce en un peor servicio, menores ingresos por explotación y mayor dependencia, por lo tanto, de la financiación pública.

Es el momento, desde Vox tendemos la mano a los partidos de la oposición para lograr unos cambios legislativos y estructurales que tengan carácter estable, porque cuanto mayor consenso tengan, pues, mayor estabilidad ostentarán.
Animo, por lo tanto, a los partidos de la oposición a dialogar, a parlamentar, porque los cambios que nos sugiere el propio director general van a acabar llegando sí o sí.

Con respecto a las acusaciones de politización de la televisión que vienen de la época de no sé cuándo, yo creo que…, que es que los señores de la izquierda tienen la fea costumbre de ver la paja en el ojo ajeno, pero no ven la viga en el suyo, porque yo recuerdo perfectamente a Podemos y Compromís echarle en cara al señor Puig que utilizaba a À Punt como su medio de autopromoción.
También tuvieron sucesivos líos con respecto a los informes de pluralidad.
Es decir, los propios miembros del gobierno botánico se acusaban entre ellos de estar utilizando a À Punt como un instrumento político.

Desde luego, esto no va a ser así, les tendemos la mano, como hemos demostrado retirando las enmiendas que podríamos haber aprobado, para dialogar, para parlamentar,…

La senyora presidenta:

Vaya terminando, señor Alés.

El senyor Alés Estrella:

…para llevar esos cambios legislativos y estructurales de la manera más consensuada y estable posible.

Gracias.

La senyora presidenta:

Gracias, señor Alés.

Tiene ahora la palabra el señor Cuenca.
Cuando quiera.

El senyor secretari autonòmic del Gabinet del President i Comunicació:

Gracias, presidenta.

Les agradezco a sus señorías las consideraciones que han tenido a bien formular en el…, en el uso de la palabra y, por supuesto, también cada una de las observaciones y comentarios que…, que han…, que han… Yo, en mi primera intervención, la verdad es que he utilizado un tono mucho más argumentativo que discursivo.
La señora Andújar yo creo que no ha seguido mucho mi…, mi intervención, porque creo que he sido bastante…, bastante claro y bastante profuso en la idea de lo que no queremos, ¿eh?

Yo le quiero recordar, además, que no se equivoque, porque este modelo no es el nuestro… Estamos analizando el suyo, ¿eh?
, no ha habido tiempo material para podernos sentar a todas estas cuestiones que usted me pregunta de si ya está constituida la Comisión Mixta.
La señora Torres también me pregunta por algunas cuestiones…, y yo…, la tele la van a hacer los profesionales, y me vendrá…, vendrán con una propuesta de contrato programa los profesionales, y analizaremos… Yo no les voy a decir a los profesionales la televisión que hay que hacer.
Esto no funciona así.

Yo entiendo que a lo largo de estos años la televisión que nació con el Botánico, nadie llamaba para decirles lo que tenían que hacer, (veus) con lo cual eso quiero dejarlo ahí meridianamente claro aquí… Yo creo que son dos términos…, es una línea roja del presidente Mazón en el presente y en el futuro.

Entonces, yo, con todo el respeto, señora Torres, yo no le puedo decir hacia donde camina.
Yo, en función de este análisis que hemos hecho aquí, entre todos, el valenciano a mí no me molesta, ¿eh?
Vosté sap que jo el parle… I, lo que estic dient és que la nostra llengua és excloent en una part important de ciutadans de la Comunitat Valenciana, i que un servei públic tenim que treballar per a atraure'ls, perquè és cert que n'hi ha una xicoteta part de gent que el seguix, perquè parlen valencià, perquè realment tenen…, senten propietat la seua televisió, però n'hi ha molta que no.
Jo crec que tenim… ¿Jo per què parle de proximitat, de…, d'informació local i comarcal, per què parle de la televisió de la Ribera, parle la de…, de Castelló o parle de moltíssimes?
Perquè tots els caps de setmana passen moltíssimes coses d'àmbit cultural, gastronòmic, a la nostra comunitat…, i podrien ser els conductors d'eixa informació des de les xicotetes televisions, podrien estar produint per a À Punt… I el territori, la gent, sentiria com a molt més pròxima la seua televisió.

És que nosaltres no tenim que competir a les nou amb Vicente Vallés… Això ens sobra.
A lo millor fins a…, dintre del que jo no vaig a dir, el que n'hi ha que fer, a la millor està funcionant millor el migdia dels informatius, perquè és les dos de la vesprada i no xoca i no competix amb els generalistes.
A la millor, si en compte de les nou fora a les huit i mitja, probablement, si fem primera mitja hora sencera d'informació de la nostra comunitat, només amb això funcionaria millor i pujaria el share.

Amb tot el carinyo, vosté s'imagina que en Ademús, en Oriola, en molts llocs, si li tirem una pel·lícula de vaquers de John Wayne en valencià davant d'un informatiu, el d'Ademús ens llevarà, no aplegarà a l'informatiu.
Trellat, sentit comú.
És al respecte de la llengua el que jo li plantege.
A mi no em molesta.
Tot el contrari, hem d'impulsar la nostra llengua.
Clar que és un vector fonamental.
Este govern no ve a carregar-se el valencià ni a deixar-lo de promocionar, senyora Torres, de veritat.
I en la televisió, menys.
És una senya d'identitat nostra.

Jo per això sí que volia…, i sobretot, que tinga clar el concepte, perquè igual abans sí que estava passant, que nosaltres no els diem als professionals de la tele què han de fer ni els diem als grups polítics si cal fer algunes reformes legislatives.
No.

El senyor Zaplana…, el sector audiovisual.
Sí, yo creo que, a pesar de que exponencialment el señor Costa nos ha trasladado que hay un esfuerzo, una inquietud, una apuesta, creo que todavía es corta.
Creo que es pequeña y creo que muchísimas de las ayudas que las administraciones prestamos, señora Torres, se han de revisar.
Hem de mirar si estem fent-les al lloc correctament.

I la Ciutat de la Llum és una oportunitat.
I, per tant, jo crec que cal acabar hui, i era el meu propòsit, en la idea que fora les mil famílies que estan al voltant del sector audiovisual valencià, els tinguen preocupats perquè este govern vinga a carregar-se l'audiovisual.
No, ve a projectar-lo.

Jo pense que si comencem a deixar de buscar culpables i busquem conjuntament les solucions, serà la legislatura on el sector audiovisual i la nostra radiotelevisió valenciana tindrà per fi l'impuls que al llarg d'estos anys no s'ha produït.
La televisió ara mateixa era invisible, perquè exclou molts valencians.
I l'oferta de diàleg… l'oferta de mano tendida és meridiana, absoluta, claríssima, perquè al voltant d'estos tres o quatre últims mesos, home, només amb les notícies que ens aplegaven era tot lo contrari.
Jo crec, senyora Andújar, que ja és tornar enrere en l'època vosté me parla, que tal i que qual… Si en algun moment aquella televisió va baixant les seues xifres, com esta no puja és perquè a voltes un poquet de sesgo i de falta de neutralitat penalitza els mitjans públics, perquè la gent no és bova.
La gent escolta i veu, i trau les seues conclusions.
Amb la qual cosa, jo crec que estem davant una oportunitat.
És l'oportunitat de la televisió pública i de la radiotelevisió pública valenciana.

I després, crec que ens sumem a eixa del galimatias o el lío que hi ha amb la corporació, la societat mercantil… No té pinta que siga, després d'escoltar el senyor Costa, una cosa molt funcional i molt flexible.
Dona problemes.
No permet una legislació correcta.

Per la meua part…

La senyora presidenta:

Gracias, señor Cuenca, por su intervención.

¿Damos por finalizada la sesión?

Vosté, també?
(Veus) No?

El grup Popular renuncia a la seua participació.

Aleshores, el Grup Parlamentari Compromís.
Parlarà durant trenta minuts la senyora… (Se sent una veu que diu: «Tres minuts») Ui!
Perdó, perdó… perdó.
Tres minuts.
Rectifique la meua errada.
Tres minuts, per favor.

El senyor Torres Garcia:

Gràcies, presidenta.

Senyor Cuenca, jo crec que per a defensar vosté amb tanta vehemència que vostés no van a dir com ha de ser la televisió, jo crec que ha quedat prou clar com voldran vostés que siga esta televisió.

I tenint en compte això que li acabe de dir, sí que m'agradaria que m'explicara si la tònica d'esta nova televisió que vosté ha defensat amb tanta passió, si la tònica pel que fa a la publicitat institucional serà destinar diners a publicitar desdejunis informatius del president amb el logotip d'À Punt en mitjans de Madrid, com ja està passant.
M'agradaria saber si eixa serà la tònica.
O si açò ha sigut un fet puntual, perquè pareix ser que fa un temps cap ací són fets puntuals, el que està passant en la televisió valenciana.

Diu que a vosté no li molesta el valencià.
Cap sociolingüista del món compraria el seu discurs per a fomentar el valencià de la manera com pretén fer-ho vosté, a través de la televisió pública valenciana.

També m'agradaria que m'aclarira, perquè vosté està decidit a apostar.
Este govern està dient vosté que està decidit a apostar d'una manera ferma pel sector audiovisual.
I jo no tinc per què dubtar de les seues paraules, almenys ara al principi de la legislatura.
Ja començarem a caminar.
Però, clar, em xoca una miqueta això amb el fet que enguany, per exemple, ja no hi haja ajudes de l'Ivace al sector audiovisual.
Em xoca, val?
Perquè vosté ha insistit molt en el caràcter del sector audiovisual com a sector productiu, i jo subscric absolutament el que ha dit sobre eixe aspecte, que és un sector importantíssim, que és un sector de valor afegit, que és un sector que crea llocs de treball.
Per tant, això, amb el fet que l'Ivace ja no destine unes ajudes a este sector, a mi…, com a mínim, acceptarà que és un poc contradictori, però segur que vosté ara m'ho explica i jo ho entenc, segur.

Vaig acabant.
També m'agradaria dir-li, el Mandat marc és una tasca, és un… Som Les Corts, som els grups parlamentaris qui hem d'arribar a un acord sobre eixe Mandat marc que després li passem a la corporació, i també el Consell ha de vetlar perquè eixe Mandat marc es complisca.

I, clar, en eixe Mandat marc hi ha coses realment importants, molt importants, com la igualtat entre homes i dones, l'erradicació de la cultura masclista, la incorporació de la perspectiva de gènere, la diversitat i la cohesió social, la no discriminació del col·lectiu LGTBI.
No seré més exhaustiva.
Jo lamente dir-li, secretari autonòmic, que amb els socis de govern que tenen complir al cent per cent amb això serà una miqueta complicat.

Gràcies, presidenta.

La senyora presidenta:

Gracias, señora Torres.

Tiene el uso de la palabra la señora Andújar, por el Grupo Parlamentario Socialista.

La senyora Andújar Durá:

Moltes gràcies.

Senyor Cuenca, jo crec que després del matí que portem hui ací, en les intervencions que hem tingut, la seua y també la del director general Alfred Costa, jo crec que ens ha quedat un poquet clar que recolzar la televisió pública dels valencians és una qüestió que és competència de tots els que crec que en este moment estem ací.

Jo tinc molt clar que per la part del Grup Parlamentari Socialista se va a apostar d'una manera molt clara per eixa continuïtat, però a mi em preocupa que vosté…, em dona la impressió després d'haver-lo sentit que vosté pensa guanyar audiència llevant la promoció…, o llevant la utilització de l'ús del valencià.
I eixa és la sensació que…, jo no sé si eixa ha segut la seua voluntat, però és la impressió que dona.

Vosté ha qüestionat que és una televisió… dirigida a la província de València, quan a Castelló jo crec que quasi es parla més valencià, inclús no sé si m'atreviria a dir que a la província de València.
Per tant, l'únic que li demane és que jo crec que és una televisió que va nàixer també en eixe fi, en el de promoure la cultura dels valencians i de promoure també l'ús, i ja no tan sols l'ús, almenys que eixa part de valencians que no coneixen el valencià tinguen l'oportunitat d'aprendre, però això no s'aconseguix llevant contingut en valencià.
No sé, això serà ja qüestió que…, però no llevant.
No guanyarem audiència…, perquè jo també, d'una altra banda, hi ha un sector conservador per ahí que, quan li diuen «À Punt», diu: «Yo eso no lo veo», i és una qüestió sectària.
Eixa negativa és una negativa ideològica.
Per què no la veuen?
Si no coneixen ni els programes que es fan.

Jo no sé quina serà la solució, però jo crec que el compromís de tots els que estem ací crec que ha quedat molt clar.

Moltes gràcies.

La senyora presidenta:

Tiene la palabra el señor Cuenca.

El senyor secretari autonòmic del Gabinet del President i Comunicació:

Senyora Andújar, jo no he dit «llevar» en ningun moment.

I me feia una pregunta en la compareixença…, en la primera intervenció em feia una pregunta que…, por qué no nos hemos planteado medir, no la audiencia, sino la finalidad que se cumple y por qué no durante estos años se ha tenido una herramienta de evaluación del grado de penetración del valenciano con su implementación al cien por cien en À Punt, que hubiera estado bien haber hecho algún estudio de esa naturaleza.

Yo lo que le digo es que hay un montón de clientes fuera, que son 5.
200.
000 valencianos, y que hay un 30Â % a lo mejor, un elevadísimo número de ciudadanos que no hablan el valenciano, y que los contenidos que…, probablemente al cien por cien en valenciano les representan una barrera para ver su televisión, televisión que pagan.
Es decir, en la provincia de Alicante no es la cuestión, es el hecho de ni plantearte no ir a verla.
En Castellón también hay zonas.
Y, oiga, en la ciudad yo recuerdo un dato del último debate electoral de candidatos a la alcaldía de Valencia, que hubo dos debates, uno en Televisión Española y otro en À Punt, mírese usted las cifras de audiencia.
El de Televisión Española estuvo por encima del de À Punt.
Pues lo mejor… a lo mejor tiene que ver algo con la percepción de que muchos valencianos en la ciudad de Valencia no tienen sintonizado o no tienen esa amabilidad hacia la que es, y debe ser, su primera televisión.

Entonces, en ese sentido, yo lo único que quiero decirle, y por un poco… dentro de esta línea de mano tendida, pero tratando de ser hoy aquí contundente, dejando las cosas claras, porque a mí cuando ustedes empiezan con esa cuestión de volver al pasado, de la manipulación… Mire, señorías, no se equivoquen.
Este modelo que tenemos encima de la mesa no es el nuestro; es el suyo.
Y no somos lo mismo.
Quiero decir, esto no pasa porque yo, como secretario autonómico, responsable de la comunicación de la Generalitat y como presidente del Consejo Rector…, o sea, que nuestro modelo no pasa por nombrar el secretario autonómico al frente del Consejo Rector de la corporación, ¿vale?
Es decir, este es el modelo de Sánchez que ha sido capaz de parasitar la Agencia EFE nombrando a su secretario de estado presidente de la agencia de noticias.
Es que me lleva usted ahí y yo no quiero ir ahí, señora Andújar, pero tengo hoy que dejarle las cosas claras para que no busquemos culpables y, conjuntamente, busquemos soluciones.
Vamos a sacar todas estas cosas de la pantalla.
Caminemos juntos.
Si creo que tenemos todos la idea de que queremos una radiotelevisión pública distinta a la de ahora, en cuanto a su notoriedad.

¿Cuántas veces usted se va a tomar café por las mañanas y le cuentan que ha sucedido algo notable en nuestra televisión pública?
Dígamelo.
No.
Quiero decir, egoístamente como gobierno ¿qué le podría decir?
Oiga, que no se vea.
El que no se vea no me afecta.
No, no se trata de eso.
Se trata de que tiene que ser el eje transversal por el que en la vertebración informativa de la Comunidad Valenciana contribuyamos todos al liderazgo.
Tiene que ir todo por ahí.
El futuro es el audiovisual y tenemos que trabajar en eso.

Señora Torres, no me hable del Ivace, porque le tengo que hablar del sector público instrumental.
Y si le hablo del sector público instrumental, como usted comprenderá, no son buenas las noticias.
Le he dicho que precisamente se ha sacado a À Punt de ese recorte del 10Â %, y se ha cometido en el resto del sector público instrumental de la Comunidad Valenciana.
El Ivace está ahí.
Me está usted reclamando 200.
000 euros cuando hemos subido el presupuesto este año 1.
800.
000 de la tele.
No entremos ahí, no entremos ahí porque tampoco somos iguales, y quiero ser, de verdad, lo más constructivo posible en el día de hoy.

Con lo cual, ya te digo, si queda alguna cuestión más o algún dato que quieren, pues no tendré ningún inconveniente en pasárselo por escrito a la presidenta, pero, ¡vamos!
, lo digo porque creo que lo fundamental de las cuestiones que usted me ha planteado… Es que no quiero convertir esto en un debate embarrado, es que está por encima el objetivo que tenemos todos.
No vale la pena, no vale la pena.

I l'afirmació sobre que esta és legislatura on la radiotelevisió pública valenciana tindrà l'impuls que fins ara no ha tingut, és un compromís absolut del president Mazón i de tot el seu govern.

I no es preocupe!
Hi ha hagut campanya de violència de gènere, no?
¡Está usted preocupada!
Vosté tranquil·la per la igualtat, LGTBI… Tot això, com fins ara, continuarà amb els continguts informatius com toque, que nosaltres no anem a cridar allí enfront, que està el senyor Costa, a dir-li: no pots fer informació d'astò.

Estiga tranquil·la, que este govern no té biaix polític en eixes qüestions tan importants.
Li ho dic de veres.
Confie en mi!
Vosté aplegarà un moment que em dirà: tenies raó, José Manuel.

Bé, gràcies, en qualsevol cas, i… (Veus)

La senyora presidenta:

Agradecer la comparecencia del señor Francés, del señor Costa, del señor Cuenca, y también a los grupos parlamentarios las aportaciones recibidas durante esta comisión, el tono y las formas.

Se levanta la sesión.

(S'alça la reunió a les 14 hores i 36 minuts)