DS-046HTML.html





Ple de les Corts Valencianes realitzat el dia 15 d'octubre de 2020.
Comença la sessió a les 10 hores i 5 minuts.
Presideix el president de les Corts Valencianes, senyor Enric Morera i Català.
Sessió plenària número 25.
Segona i darrera reunió.

El senyor president de les Corts Valencianes:

(Inoïble) … mitjans gràfics.

Molt bon dia, senyories.
Anem a continuar el nostre treball d'esta sessió de Ple, és la número 25 de la present legislatura.
Senyories, es reprèn la sessió.

(El president colpeja amb la maceta)

Compareixença del president del Consell per a respondre les preguntes d'interès general per a la Comunitat Valenciana, formulades pels grups parlamentaris

El senyor president de les Corts Valencianes:

Passem al punt huité, l'anterior punt 7, que és compareixença del president del Consell per a respondre a les preguntes d'interés general per a la Comunitat Valenciana formulades pels grups parlamentaris.

Coneixen vostés el procediment, articulat en el nostre article 173, i sense més dilacions done la paraula a la síndica del Grup Parlamentari Popular la il·lustre diputada Isabel Bonig.

La senyora Bonig Trigueros:

Gràcies, senyor president.

Senyor Puig, senyors consellers.

En primer lugar, quisiera manifestar el apoyo de mi partido, el Partido Popular de la Comunitat Valenciana, al estado de derecho y a la independencia del Poder Judicial.
(Aplaudiments) Manifestarnos en contra de la reforma del Consejo General del Poder Judicial por ser anticonstitucional y por no ser propia de estados democráticos.

Mire, al final las actuaciones -como no lo hace usted, pues, lo tengo que defender yo, ¿no?
- todas las actuaciones, incluso las bravas actuaciones, de su gobierno en la justicia salen a la luz.
Sí, señora Bravo, al final todo se sabe.
(Aplaudiments)

Mire, «El peor elemento de crispación -sí, sí- y de falta de concordia es que haya comunidades autónomas con una financiación mucho más beneficiosa que otras».
Eso lo decía usted.
Mientras tanto, ahora el señor Sánchez, el gobierno del Partido Socialista y de Podemos, están negociando los fondos europeos y los presupuestos en una mesa bilateral con separatistas, con comunistas, con Bildu y amigos de terroristas, mientras estamos esperando que usted defienda lo que corresponde a los valencianos.
Antes se le rompía la voz, se le rompió la voz, pero contra Mariano Rajoy y el PP; antes montaban pollos y antes se colocaban detrás de la pancarta.
Ahora, sumisión total.

Por eso le pregunto, señor Puig, ¿cuándo cree usted que el gobierno del señor Sánchez materializará el cambio del modelo de financiación?

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Una vegada formulada la pregunta per part de la síndica del Grup Parlamentari Popular passarem a… (Veus) Els recorde que les repreguntes podran ser formulades des de l'escó, inclús asseguts si es troben més còmodes.

I sempre hem d'agrair als serveis de la cambra, als serveis de neteja, perquè procuren l'estat de seguretat.
Moltes gràcies.

Té la paraula el president del Consell per respondre a la pregunta que s'acaba de formular.

El senyor president del Consell:

Moltes gràcies, president.

I, en primer lloc, molt bon dia a totes i a tots.

Agrair-li el debat que ha fet la Mesa per tal de que tots puguem i totes puguem estar ja ací.
Per tant, desitjar-los el millor a tots vostés i a les seues famílies en este moment.

El Govern d'Espanya, senyora Bonig, el govern actual d'Espanya, ha estat el primer que ha reconegut formalment l'infrafinançament als valencians i que ja, en este temps, ha donat passes en una direcció correcta i beneficiosa per a la Generalitat i per a la Comunitat Valenciana.

D'una banda ha ofert, en estos moments, els recursos econòmics i l'oxigen financer per tal que, finalment, almenys en este trànsit, poguérem estar en la millor de les situacions possibles.
I ho hem estat, mai havia passat allò que ha passat en estos moments de tindre fonts suplementàries a les ordinàries.

En qualsevol cas, això és suficient?
Per suposat que no.
Este govern continuarà reivindicant, com ha fet sempre, la necessitat d'un finançament just i un finançament estable amb suficiència financera per a la Comunitat Valenciana.

El que va passar l'altre dia al consell de política fiscal és un pas endavant, però hi ha que anar molt més enllà.
I, en qualsevol cas, li he de dir que perquè hi haja eixe canvi estructural es necessita necessàriament un acord del Congrés dels Diputats.
Jo el que li demanaria és que el PP no continue bloquejant també este acord, (aplaudiments) que no el continue bloquejant.

I, de moment, hi ha un avanç molt important que s'ha produït i és l'avanç de eliminar la regla fiscal per a estos períodes.
El dimarts es votarà, què votarà el Partit Popular?
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, president.

Continuarem amb la pregunta de control, ara…, ara, continuarà formulant la pregunta la síndica del Grup Parlamentari Popular a la qual done en este acte la paraula.

La senyora Bonig Trigueros:

Gracias, señor presidente.

Señor Puig, le pedimos, simplemente, que haga lo mismo que le pedía y le pida al señor Sánchez lo mismo que al señor Rajoy, un cambio del modelo de financiación, ya, y no parches, lo mismo.
(Aplaudiments) De hecho, algunas de las pancartas que ustedes utilizaban, probablemente las tengan escondidas, guardadas, en la sede, sáquenlas, sáquenlas.

Mire, ustedes y sus socios hicieron presidente al señor Sánchez con un compromiso, cambiar el modelo de financiación en ocho meses.
Y han pasado los ocho meses y ¿cómo estamos?
Pues, seguimos igual, sin cambiar el modelo de financiación y, además, sin el fondo de nivelación.
¿Va a ser usted, señor Puig, decisivo?
¿Van a ser ustedes, los de Compromís, señora Oltra, decisivos?
¿Y los socios de Podemos?

Mire, porque ¿saben ustedes para qué necesitamos dinero?
Necesitamos dinero, señor Puig, para hacer más PCR, que somos la comunidad que menos PCR hace; necesitamos dinero para atender para reforzar la atención primaria y proteger a nuestro personal sanitario; para acabar con las listas de espera en sanidad, que son horrorosas y escandalosas; para pagar la dependencia y reforzar la atención en los centros de mayores; para ayudar a la hostelería, la restauración, a los pymes, a los autónomos, ampliando las líneas de crédito del ICO con las suyas, con las del IVF, y dándoles plazos de carencia de dos años.

Necesitamos ese dinero para ayudar a dos de cada tres autónomos que ustedes han dejado en la estacada, (aplaudiments) 84.
000 autónomos sin dinero que se mueren y que el síndic defiende y está investigando.
Necesitamos apoyar a los MIR, ¿sabe usted qué les ofrece a los MIR?
Una subida salarial a los 2.
640 MIR, a gente preparada, la mejor, la generación más preparada, 2 millones de euros, 40 euros mensuales.
Solo su hermano se ha llevado, en cinco años, 2 millones de euros.
¡Qué vergüenza, señor Puig!
(Aplaudiments)

Necesitamos atender a los 1.
342.
000 valencianos que están en riesgo de pobreza y exclusión social.
Mire, necesitamos más dinero, señor Puig, claro que lo necesitamos, pero también necesitamos no despilfarrar el poco dinero que tenemos, es una cuestión de prioridades políticas, es una cuestión de principios, de moral y de ética.

¿Sabe usted, señor Puig, cuántas…, se podría ayudar a cuántas pymes, pequeña y mediana empresa, al ocio nocturno, a la restauración, al mundo de las fiestas, a la ganadería, a la agricultura,(aplaudiments) a las familias vulnerables que no pueden comer y hacen colas de espera en las ONG o en Cáritas y la Iglesia Católica, sabe usted, con los 20 millones que se va a gastar usted y su gobierno en asesores, con los 2 millones que le ha dado a su hermano, con los 724 millones que ha ampliado el sector público valenciano con enchufados, con el deute de la televisió pública À Punt, 100 millones en dos años y que no ve nadie?

Señor Puig, ¿puede usted dormir tranquilo sabiendo que los valencianos cada vez sufren más y van a sufrir más y usted y los 330 intocables del Consell no han renunciado ni a uno solo de sus privilegios?
(Aplaudiments) Usted, socialista, obrero y de izquierdas.
Lo que es la izquierda, no generan riqueza, sino que viven de la riqueza que generan otros.

Señor Puig, tiene el apoyo del Partido Popular.
(Veus) Si usted para pactar estos presupuestos y para muchas más cosas, para reclamar una financiación, si quiere blindar los servicios públicos, acepte la mano tendida del PP y blindemos por ley el presupuesto de la sanidad pública.
(Aplaudiments) Si usted habla de colaboración público-privada, el PP también defiende el modelo.

Y para acabar, señor Puig, explíqueme, ¿qué criterio sigue su gobierno sin técnicos sanitarios o políticos para defender la colaboración pública, sí, según sean algunas empresas, y hablar de privatizaciones si son otras empresas?
¿Qué criterios?
¿Por qué en unos casos sí y en otros no?
Porque si ustedes están a favor de todo lo público, nosotros lo podríamos entender.
Nosotros defendemos, no a las empresas, el modelo.

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies.

La senyora Bonig Trigueros:

Y si no me responde, quizás, presidente, la respuesta esté en este auto del Juzgado de Instrucción 21 de enero del 2018.
Aquí está la verdad.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Per a respondre a la pregunta plantejada, té la paraula el president del Consell.

Quan vosté vullga, president.

El senyor president del Consell:

Moltes gràcies, president.

Moltes gràcies, senyora Bonig.

Realment cada al·lusió que vosté fa a un acord ve precedida d'una desqualificació global de tot, (aplaudiments) de les persones, de…, per tant, realment, és poc creïble, sincerament, qualsevol…

Però, en qualsevol cas, li vull dir una cosa.
Mire, estigues tranquil·la, el sistema públic de salut valencià està absolutament blindat, no necessite cap llei.
Perquè, sap el què passa?
Que només en estos anys hem augmentat més de mil milions la inversió en sanitat a la Comunitat Valenciana.
(Aplaudiments) Per tant, estiga tranquil·la.

I respecte a la qüestió de fons, és, efectivament, el que vosté diu, és una qüestió de model.
Nosaltres no estem en contra de les empreses -ho estem demostrant, clarament- no és això.
El problema és que el model que vostés van fer és un model fracassat, que vostés ja en el seu moment van tindre molts problemes, si no pregunte-li-ho a l'exconseller que va demanar també a una altra concessionària.
Per què?
Quin és el problema?
És que eixe, el model PP, és un model fracassat i de privatització de la sanitat.
I això no ho anem a consentir.
(Aplaudiments)

I, mire, pot fer tones i tones de demagògia, però en això dels eventuals que són el gran problema del pressupost de la Generalitat.
Jo li dic, simplement, que actue en conseqüència, només la presidència de la Junta d'Andalusia té més eventuals que tot el govern valencià.
(Aplaudiments) Imagine's, comence.

I no vaig a parlar-li d'eixa comunitat que té vosté com a exemple, eixa presidenta que és el gran exemple, el gran valor del Partit Popular.
262, és a dir, 3 vegades més que la Comunitat Valenciana.
Per tant, on està el problema?
(Aplaudiments) Actuen en conseqüència, actuen en conseqüència.

Mire, nosaltres, efectivament, en estos moments estem preocupats, sobretot, i ocupats, sobretot, en allò que és fonamental que és l'intentar superar la pandèmia.
I, per això, la Comunitat Valenciana està en una millor situació que altres, sobretot per l'esforç dels professionals d'atenció primària i pels professionals de salut pública.

Però, també, perquè des de la direcció política de la Generalitat s'ha actuat tenint en compte als assessors científics i tenint en compte als professionals.
I, en eixe sentit, anem a continuar.
Quan la Comunitat de Madrid tenia 200 rastrejadors, nosaltres teníem ja més de mil.
I li anuncie avui que, a més a més, anem a contractar 260 rastrejadors més, (aplaudiments) perquè és ara el moment d'aturar la pandèmia.

I també li puc dir que demà el Consell aprovarà el programa d'autoconcert en els CIPS d'atenció primària, que és una vella reivindicació de l'atenció primària i anem a continuar per superar una situació que sabem que és molt difícil en atenció primària.

I pel demès, en allò que venia la pregunta, que no ha formulat en absolut, li tinc que dir que el govern valencià, ara i sempre, defensarà el sistema de finançament que es mereixen els valencians.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies.

Continuarem ara en la pregunta de control.
Té la paraula l'il·lustre diputat José Juan Zaplana.

El senyor Zaplana López:

Señor presidente, el 28 de febrero pusieron en marcha el teléfono 04243891.
Según la consellera, este dispositivo comenzó con cuatro puestos de trabajo que fueron ampliándose hasta veinte, veinte puestos para cinco millones.

Muchas personas fallecieron esperando esa llamada.
¿Qué hacen ahora con el teléfono de la desesperanza?
Privatizarlo.
2.
684.
000 euros para cuatro meses, por emergencia, sin licitación, sin concurso y a dedo.

PCR, ustedes dicen que podemos hacer 15.
000 pruebas al día.
Los últimos meses estamos haciendo 8.
000, y estamos 48 puntos por debajo de la media nacional.
¿Cómo lo ha solucionado?
Privatizándolo.
4.
840.
000, por emergencia, sin licitación, sin concurso y a dedo.

¿Cómo se supervisa el control de calidad del material sanitario de protección que han comprado ustedes en China?
Privatizándolo.
36.
000 para seis meses, por emergencia, sin licitación, sin concurso y a dedo.

Plan de choque.
Asistencia en el COVID.
¿Quién está privatizando la sanidad, señor Puig?
La está usted entregando a la privada a dedo, señor Puig.
¿Podría aclararme su concepto de público-privado?
¿Podría aclararme si los trabajadores de Torrevieja van a incorporarse a una empresa pública, señor Puig?
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

La pregunta que s'ha formulat serà contestada per l'honorable consellera de sanitat.
Té vosté la paraula, consellera.

La senyora consellera de Sanitat Universal i Salut Pública:

Mire, señor diputado, este gobierno siempre ha contado con la colaboración de la sanidad privada cuando ha sido necesario y cuando no hemos podido llegar a poder atender todas las necesidades.

Pero usted no confunda la colaboración con la sanidad privada con ceder la gestión pública a una empresa privada (aplaudiments).
Porque hoy hay dos…

El senyor president de les Corts Valencianes:

Senyories.

La senyora consellera de Sanitat Universal i Salut Pública:

…modelos muy distintos.
El modelo que usted defiende es que los beneficios que se obtienen van a parar al accionariado de la empresa privada.
(Remors i aplaudiments) Y los beneficios de la sanidad pública van a la salud de los valencianos y valencianas.
(Aplaudiments)

De todas formas, si usted quiere conocer verdaderamente la verdad del modelo del Partido Popular, lo hace la sentencia Gürtel.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies.

Senyories, escoltarem la pregunta que formula la síndica adjunta del Grup Parlamentari Popular.

La senyora Ortiz Vilella:

Muchas gracias, señor presidente.

Señora Barceló, de cobrar dividendos le pregunta al señor Puig el periódico Levante (aplaudiments).
¿Sabe de lo que le voy a hablar, verdad, señor Puig?

El senyor president de les Corts Valencianes:

Senyories.

La senyora Ortiz Vilella:

¿O alguien cree en esa bancada que me voy a callar por que salgan algunas informaciones todos los miércoles periódicamente?
Eso es que no me conocen.

Sus hermanos se presentaron en 2019 con tres empresas: Comunicación Mas Mut y Lamp Telecom a una subvención financiada con fondos europeos.
Para justificar las subvenciones, sus hermanos presentan tres facturas proforma, 312.
000 euros, ni uno ni dos.

Señor Puig, ¿sabe qué empresa emite las tres facturas?
Kriol.
¿Quién es Kriol?
La empresa de los socios de sus hermanos, que decían que se iban a forrar cuando usted llegara a la Generalitat.
Es la misma trama de siempre, 312.
000 euros justificados por sus hermanos con facturas de sus socios.

Señor Puig, le anuncio que el Partido Popular va a llevar a la Oficina Europea de Lucha contra el Fraude en Bruselas, la Olaf, estas subvenciones y las que le relaté en el Pleno anterior, por tratarse de fondos europeos.
Queremos que se investigue.

Y, por todo ello, le pregunto: ¿piensa usted que a estas alturas alguien cree que usted no sabe nada de todo esto?

¿Cree usted que esta es la mejor carta de presentación de la comunidad para recibir fondos europeos?

Espero que alguien sea valiente en la bancada azul y me conteste a lo que acabo de preguntar.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Li contestarà l'honorable conseller d'Hisenda i Model Econòmic.

El senyor conseller d'Hisenda i Model Econòmic:

Com ja li he dit moltes vegades, arriba un moment que ja no indigna.
No crec que siga poca vergonya quan el Partit Popular parla de temes que afecten la corrupció.

Li vaig dir l'altre dia, i vosté ho va manipular, me pareix d'una tendresa política que el Partit Popular, (inintel·ligible) … política, que plantege estos temes.
Perquè ací estem parlant d'unes empreses que van a uns concurs públics i que està supervisat perfectament per l'administració.

I si no s'ha fet per alguna cosa, se corregirà.
El problema és quan una diputada planteja un tema [quan acaba de ser sentenciada pel tribunal perquè paguen quatre milions i mig]] \*(aplaudiments).
Com és possible?
Tornaria, senyories, al vell lema, no?
Quina poca vergonya.

Quina poca vergonya, perquè ací volen foradar durant cinc anys sobre una cosa que resulta que no han trobat res, que el mateix fiscal diu que estan manipulant tot el procediment, perquè és una acusació particular del Partit Popular.

I ara, quan resulta que els ciutadans d'Oriola han de pagar quatre milions i mig, ella mira cap a un altre lloc, parlant del nord del país.
Vinga, va!
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Senyoria, per a què demana vosté la paraula?

La senyora Ortiz Vilella:

Me acaban de imputar un delito, y es falso.
(Remors)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Senyoria… Senyories, per favor.
Senyories.
Senyoria, senyoria, senyoria, jo he escoltat… Senyora Eva Ortiz, no té vosté la paraula.
Que no té vosté la paraula.

Que he escoltat amb molta atenció, com faig sempre, però encara més, la resposta del conseller Vicent Soler, i de cap de les maneres incidix en l'article 70 del nostre reglament.
No l'ha imputat a vosté de res.
(Remors i veus)

Senyoria, he escoltat perfectament el que ha dit Vicent Soler i no l'ha acusat en cap moment de la… Ha dit que hi ha hagut una sentència… Val, moltes gràcies, però no afecta a vosté l'article 70.
(Remors)

He escoltat perfectament… Senyories, anem a continuar… (Veus) Senyoria, ja li conteste jo.
Senyora Ortiz… Moltes gràcies, moltes gràcies, senyoria.
Moltes gràcies.
Moltes gràcies, senyoria.
(Veus)

Senyories, per favor, anem a continuar la sessió de control, ara en la pregunta que formula el síndic del grup… (Veus) Senyories, per favor, escoltarem amb silenci la pregunta que va a formular el senyor Cantó.

Senyories, per favor.
Senyories, per favor, escoltarem la pregunta que formula, en nom del Grup Parlamentari Ciudadanos, el síndic il·lustre diputat senyor Toni Cantó.
Quan vosté vullga, senyoria.
(Veus)

Senyoria, per favor.
Escoltarem la pregunta que formula el síndic del Grup Parlamentari Ciudadanos.
Quan vosté vullga, senyoria.

El senyor Cantó García del Moral:

Señor Puig, ¿piensa subir los impuestos a la clase media y trabajadora valenciana?
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies.

Li contestarà el president del Consell.

El senyor president del Consell:

President.

Muchas gracias, señor Cantó.

Ni lo hemos hecho nunca ni lo haremos.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies.

Continuarem amb la formulació de la pregunta per part del síndic del Grup Ciudadanos al president del Consell, des del faristol.
Té vosté la paraula, senyor Cantó, per a concretar la pregunta.
Quan vosté vullga, senyoria.

El senyor Cantó García del Moral:

Por supuesto que lo han hecho, señor Puig.
Lo que quiero saber es si van a volver a hacerlo.
No sabemos cuál es su propuesta.
Sí que sabemos cuál es la propuesta de sus socios.

Compromís nos sorprendió hace días, vimos que a usted también, con su propuesta respecto a los presupuestos, en mitad de una crisis dramática.
Su propuesta era més impostos.

No hablaba de cómo adelgazar la administración valenciana.
Ayer leíamos cómo el presupuesto para entes y empresas que dependen de la Generalitat se ha incrementado en 700 millones desde que gobiernan ustedes.
700 millones.

Ustedes, por ponerlo en situación, han dedicado 1.
000 a combatir la pandemia.
600 los han dedicado a sanidad.
Para los autónomos, dedicaron 57 millones que se agotaron en una hora, 57 millones frente a 700.
Acaban de tumbar una propuesta para ayudar a los autónomos.

En la comunidad que ustedes construyen, señor Puig, sale a cuenta ser un alto cargo del PSOE, de Compromís o de Podemos, pero no sale a cuenta ser autónomo.
Pero para eso, para lo de adelgazar la administración, no habló Compromís.
Habló de més impostos.

Tampoco hablaron de incentivos fiscales, no, més impostos.
Son ustedes más de palo que de zanahoria.
No presentaron plan alguno para modernizar la economía valenciana.
No, més impostos.

La medida de Compromís de subir los impuestos a aquellos que cobran más de 140 o 175.
000 euros es un señuelo inútil, señor Puig, usted lo sabe.
Recaudó, con esa medida, en el 2017, 11 millones de euros.
¿Qué va a hacer con esa cantidad?

Su gasto en altos cargos y asesores es de 53 millones de euros.
No le llega ni para pagar el sueldo a sus enchufados, señor Puig.
Además, aquellos que ganan esas cantidades lo tienen fácil, cambiarán de comunidad autónoma, y nosotros perderemos recaudación.

¿Por qué no bajarles los impuestos para que vengan de otras comunidades autónomas?
No, més impostos.
¿Quiénes acabarán pagando sus impuestos al azúcar?
No lo harán los diputados del PSOE, de Compromís o de Podemos, que cobran el triple que la media, o el cuádruple que la media de la Comunidad Valenciana.

No, lo pagarán los trabajadores valencianos.
¿Quiénes pagarán sus impuestos a los centros comerciales?
Los autónomos, que ya pasan…

El senyor president de les Corts Valencianes:

Senyories, per favor.

El senyor Cantó García del Moral:

…grandísimas dificultades para pagar el alquiler de esos locales, cuando no han tenido que abandonarlos ya, y que tendrán que trasladar ese gasto a los compradores, para poder cuadrar sus cuentas.
Es decir, lo pagarán los trabajadores valencianos.

¿Qué conseguirá su tasa turística?
Destrozará todo un sector que ya está pasando grandísimas dificultades y del que depende en gran medida la economía valenciana.

Señor Puig, sabemos cuál es la postura de sus socios, més impostos.
Queremos conocer la suya.
Ya somos la comunidad que grava más a las rentas altas, con diferencias de hasta 1.
500 euros al año respecto a otras comunidades gobernadas también por socialistas, como Castilla-La Mancha, o hasta 2.
000 euros, como Baleares.

En el caso de transmisión de un inmueble no destinado a vivienda de 450.
000 euros, se pagan ya 45.
000 euros, 45.
000, señorías, frente a 27.
000 euros que se pagan en Navarra o en Madrid, una diferencia de 18.
000 euros.

Por una renta de 16.
000 euros anuales, se pagan aquí 1.
000.
En Murcia, 906.
En Madrid, 864.
En Castilla y León, 887.
Conclusión: donde cogobierna Ciudadanos se paga bastante menos.
(Aplaudiments)

Somos una de las comunidades que más cobra por transmisiones patrimoniales.
Exprimimos a los valencianos, con el doble impuesto de donaciones, con el de sucesiones.
Señor Puig, usted deja de reivindicar una financiación autonómica justa y decide exprimir más a los valencianos.

No aprieta al poderoso, no aprieta al señor Sánchez.
Aprieta a los valencianos.
Y lo hace sin llevar a cabo ni un solo sacrificio.
Ya le he dicho a menudo que debe cambiar de socios y tanto mi partido como el Partido Popular se ha ofrecido para apoyar una gestión más centrada.

Señores socialistas, a menudo ustedes han deslizado la idea de que tienen que gobernar con el nacionalismo, con el populismo, con el extremismo o incluso con Bildu, porque no tienen otra opción.

Pues bien, ayer nuestra coalición Navarra Suma ofreció su abstención gratis para que ustedes no pactaran sus presupuestos con los proetarras de Bildu.
Gratis, señor Puig, a cambio de nada.
Ustedes declinaron la oferta.

Y mire, hoy le hago yo la misma oferta aquí.
No suba los impuestos a los valencianos.
Iguálelos a la media española y tendrá el apoyo de Ciudadanos.
Gratis.
Porque nos preocupan los valencianos.

Y déjeme acabar transmitiéndole mi preocupación: no está diciendo usted ni mu ante el vergonzante reparto de la justicia.
Por cierto, bienvenido al PP a esa preocupación.

En segundo lugar, compara usted a la Comunidad de Madrid con el procés catalán.
Ha pasado usted de hablar de competencia a hablar de dumping y ahora de golpismo.
No enfrente a los españoles, señor Puig.
(Remors)

Y, en tercer lugar, he escuchado al señor Lambán o al señor García-Page apoyar a nuestro rey.
Usted no ha dicho ni una sola palabra.
Muchos valencianos, la mayoría, lo hemos echado en falta.
Señor Puig repita conmigo «¡Viva el rey!
» Y no siga radicalizándose.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyor Cantó.

Una vegada formulada la pregunta, escoltarem la resposta pel president del Consell.

Té la paraula el president del Consell, molt honorable Ximo Puig.

Quan vosté vullga, president, té la paraula.

El senyor president del Consell:

Moltes gràcies, president.

Muchas gracias, señor Cantó.

La línea que sigue este gobierno respecto a la fiscalidad es claramente un doble principio, fundamentalmente.
En principio, la progresividad fiscal y la lucha contra el fraude.
Son las dos cuestiones que impregnaron la primera reforma que hicimos en la legislatura anterior, que significó que un millón y medio de valencianos pagaran menos impuestos y que 60.
000 pagaran más impuestos.
Y esa es la línea que se va a continuar.

Por cierto, que ayer un organismo nada sospechoso, como el FMI, dijo claramente que había que subir los impuestos a los que más tienen.
Lo dijo el FMI.
(Aplaudiments) Y esa es la realidad que habrá que ir implementando en función también del escenario económico, que ahora, como usted ha dicho y que yo coincido, es un escenario extraordinariamente complicado.

Y lo que ha hecho este gobierno, además de intentar ayudar a las empresas, lo ha hecho a través de dar la mayor subvención que se ha dado en España a las pymes, la mayor.
Insuficiente, pero la mayor que ha dado una comunidad autónoma.
Y lo hemos intentado hacer -también lo vamos a hacer ahora- con su ayuda inicialmente, además con el tema del bono turístico, para ayudar a las empresas turísticas y vamos a continuar haciéndolo.
Claro que sí, esa es la voluntad.
Pero hay unos principios que son fundamentales para nosotros, que son los principios de la justicia social y eso significa progresividad en la imposición.

Respecto a esta progresividad, también es verdad que vamos a ver en el futuro cómo se puede ir avanzando.
Y, en ese sentido, creo que es el camino que tendríamos que recorrer juntos.
Pero vamos a recorrer ya en este anteproyecto de ley de acompañamiento que ha aprobado el gobierno valenciano en el que va a ver deducciones fiscales para las familias residentes en municipios de riesgo de despoblación, va a haber también ayuda a las víctimas de violencia género, va a haber también ayudas a los trabajadores afectados por ERTO y va a haber también ayudas a las empresas que han hecho donación de material sanitario.
Este es un primer… un primer aterrizaje en esta nueva situación que tenemos, que es extraordinariamente compleja.

Afortunadamente, gracias a que el año que viene tendremos los mismos recursos que este año, es decir, que tendremos 3.
300 millones de euros, que si no hubiera habido el cambio que ha habido en la política del gobierno, no hubiéramos tenido, pues gracias a eso podremos continuar haciendo lo que le corresponde a un gobierno progresista, que lo que quiere es avanzar en la justicia social.

Desde la perspectiva de la eficiencia, también tenemos que trabajar.
Lo hemos hecho, pero tenemos que ir más allá.
Hay que decir que hemos firmado ya 11 acuerdos marco, se han ahorrado 30 millones de euros, vamos a aprovechar al máximo los recursos europeos, lo estamos haciendo ahora, por ejemplo, en relación a Europa.
Sabe que en Europa estábamos proscritos y ahora tenemos una buena relación.
Teníamos más de diez expedientes abiertos, ahora hay una buena relación.
Y, en ese sentido, nos ha permitido que…, asuma una parte importante de los gastos de la pandemia en la reprogramación de fondos que hemos tenido: 280 millones del gasto sanitario serán financiados íntegramente por Europa.
Y eso nos va a permitir…, financiar con eso lo que han sido la compra de material, el gasto de personal, etcétera.

Pero ahora es verdad, es tiempo de ser cada vez más eficientes.
Es tiempo de intentar buscar la máxima capacidad de con los recursos que tenemos, sacar el máximo rédito.

Y claro que tenemos un plan de recuperación.
Lo presenté aquí en el debate del estado de la comunidad y lo vamos a continuar, colaborando con todos aquellos que quieran colaborar de verdad.
Nosotros estamos dispuestos a trabajar en esa dimensión.

Yo no quiero enfrentar en absoluto a ninguna comunidad con otra.
Mire, yo podría decirle respecto a ese magma que permanentemente está circulando respecto a los altos cargos, que, por ejemplo, el vicepresidente de su partido en la Comunidad de Madrid cobra casi el doble que la vicepresidenta del gobierno valenciano y, por supuesto, mucho más que el presidente.
Quiero decir que hay que actuar con un mínimo de coherencia y, si ustedes quieren acabar con los altos cargos, empiecen por allá donde están gobernando.
(Aplaudiments)

Y la reforma fiscal de Ayuso… la reforma fiscal de Ayuso significa que el el madrileño que gana 16.
000 euros deja de pagar 22 y el madrileño que gana más de 300.
000 deja de ganar 1.
400.
O sea, esa es la gran progresividad fiscal.

Y, desde luego, yo ya digo, yo no quiero confrontar en absoluto con las comunidades autónomas.
Lo único que digo es que para que haya cohesión en España es fundamental que no haya dumping fiscal.
Eso es fundamental.
Y también le digo que cuando alguien dice que Madrid es España y España es Madrid, ¿nosotros qué somos, Madrid este?
(Aplaudiments) Pues mire, hasta ahí hemos llegado.

Y que ayer… y que ayer oigamos que lo mejor de España está en Madrid, pues… ¿Eso no es nacionalismo?
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies.
 

Escoltarem la pregunta que formula l'il·lustre diputat Fernando Llopis.

Quan vosté vullga, senyoria.

El senyor Llopis Pascual: 

Gràcies, president.

Bon dia.

Hace escasos días nos levantamos con el titular que decía «À Punt reaviva los fantasmas de Canal 9 al rebasar su gasto».
Se hablaba de casi 70 millones de euros en pérdidas.
La noticia era del 6 de octubre de este año, pero podía ser de cualquiera de los últimos meses.

No son pocos los problemas de À Punt.
Sin embargo, el presidente del consejo rector reconocía en esta cámara que la ley que regula los medios de comunicación valenciano es uno de los principales lastres.

Entre otras cosas, esa ley impide que el presupuesto de la corporación y de la sociedad anónima se contemplen de forma consolidada con la problemática que esto supone.

Desde Ciudadanos solicitamos hace ya un año realizar los pasos para modificar la ley, pero el apoyo de los grupos que sustentan al Botànic solo se demostró en forma de voto, porque en realidad lo único que hacen es bloquear ese trabajo.
No sé si es por incapacidad o porque trabajan menos que algún grupo en época de presupuestos.

La pregunta es: ¿considera el gobierno valenciano que los grupos que sustentan al Botànic deben dejar de bloquear la modificación de la ley de los servicios audiovisuales valencianos?
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Li contestarà l'honorable conseller d'Hisenda i Model Econòmic.
Senyor Soler, quan vosté vullga.
   

El senyor conseller d'Hisenda i Model Econòmic:

No deixa de ser una pregunta interessant.
Però he de dir-los una cosa.
(Veus) No, he de dir-los una cosa.
La llei constitutiva de l'ens va eixir d'ací.
Fou una proposició de llei, no fou un projecte de llei.
I això genera moltes vegades… genera moltes vegades incorreccions, etcètera, perquè no passa per a on normalment passen els projectes de llei.

¿Que nosaltres…, el Botànic vullga canviar les coses per a millorar-les?
Naturalment.
Totes les lleis.
Totes les lleis.
No li obsessiona esta, totes les lleis.
Acabem de… (Veus) La llei de la funció pública.
És que clar, m'ho fica molt fàcil, ¡caram!
La llei de la funció pública.
Anem a vore, totes les lleis.
(Aplaudiments) Per tant, senyoria, per suposat.

I nosaltres, a més, no volem que la llei contradiga a la realitat.
La realitat és viva i si eixa realitat cal adequar-la amb el tema normatiu, se farà naturalment.
Només faltava.

I una de les coses que tal vegada en aquella proposició de llei va plantejar és que a la millor eixos dos ens, dos ens diferents, amb la consolidació, significa que moltes de les vegades deutes teòrics que portarien alguna revisió de la pròpia gestió d'una de les dos entitats se podria arreglar.
Per tant, per ahí mos podem trobar.
Naturalment, només faltava.
(Aplaudiments)  

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies.

Pregunta que formula l'il·lustre diputat Toni Woodward.

El senyor Woodward Poch:

Buenos días.

Justicia social y económica.
Mire, mientras el conseller Soler intenta hacernos creer que los valencianos hemos ganado con el nuevo fiasco de la financiación anunciado por el Gobierno de Sánchez, otros, por el contrario, mi grupo, pensamos que hemos vuelto a perder otro año más y se nos vuelve a dar la espalda y nos sigue situando como la comunidad peor financiada de todas.

Ahora el nuevo mantra -acabamos de escucharlo- es que el PSPV echa la culpa al Congreso de los Diputados.

Mire, ni ajuste por peso poblacional, ni déficit asimétrico, ni déficit diferenciado, ni fondo de nivelación, ni recursos adicionales como mínimo para igualarnos a la media de los españoles y, para postre, los fondos europeos para desarrollar los famosos 410 programas fantasma que seguimos sin conocer del president están en el aire.

Señor president, si Compromís -su socio preferente del Botànic- cumple su promesa de no apoyar los presupuestos generales del estado por no incluir ese fondo de nivelación para la Comunidad Valenciana, como así ha certificado la ministra Montoro, ¿va a romper el pacto del Botànic?
Nosotros le tendemos la mano.

Pero ¿cómo se explica también que continuamos siendo la comunidad peor financiada?

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Senyor conseller, li demane que intente dirigir-se al micro.
Ja sé que és difícil, però… per a aconseguir una bona audició.
Té vosté la paraula, senyor conseller.

El senyor conseller d'Hisenda i Model Econòmic:

Moltes gràcies, president.

L'article 156 de la Constitució parla de dos principis per al finançament autonòmic: el principi de suficiència i el principi d'equitat.

Per raó de la pandèmia i, afortunadament, el Govern d'Espanya ho ha entés bé, eixe caràcter extraordinari de la pandèmia se projectarà també sobre l'any 2021…, ha significat que el principi de suficiència se va a resoldre perquè ha augmentat… hem preservat els diners que teníem de l'any 2020.
No se té el compte el cicle econòmic, perquè la caiguda de l'economia és més del 10 % i se preveu el pressupost ha de créixer l'1,6 %.
Tot això són supòsits que fa el Govern d'Espanya per a intentar que ahí no hi haja ni una sola retallada.

Però és veritat el que diu vosté.
Els problemes estructurals no són només de suficiència.
Són també d'equitat.
I continua sent la comunitat autònoma valenciana la pitjor finançada d'Espanya.
I, per tant, ja estem pel bon camí, perquè els socis de vostés que estan allà, de Galícia o de Castella i Lleó, on estan vostés, són els principals enemics que en el fons COVID es projectara una solució que estiguera vinculada a la taxa per capita.
 O, per exemple, en estos 13.
000 milions que estem treballant perquè s'adeqüen a les necessitats reals de la gent, que són la població, estem treballant i anem a tindre la mateixa posició de comunitats autònomes on estan vostés.

Per tant, atenció el que estem diguent, perquè resulta que, com ha dit molt bé crec que el president, resulta que quan parlem d'unes coses ací, ens oblidem allà.

En este moment, estem pel bon camí perquè amb el fons COVID van canviar les coses i amb el fons de 13.
000 milions estem treballant amb el ministeri perquè hi haja un repartiment que tinga a vore amb la lògica de la població.
Ho aconseguirem?
No aconseguirem?
Són 17 comunitats autònomes, moltes d'elles on estan vostés que estan en contra…

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies.

El senyor conseller d'Hisenda i Model Econòmic:

…d'eixa solució.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, conseller.

Continuarem la sessió de control.
Ara, amb la pregunta que formula el síndic del Grup Parlamentari Compromís, l'il·lustre diputat Fran Ferri.

Quan vosté vullga, senyoria.

El senyor Ferri Fayos:

Moltes gràcies, president.

Senyor president, el passat dilluns a la ciutat de València el món semblava estar al revés.
Els nazis passejaven pels carrers, pels nostres barris i els veïns i les veïnes estaven tancats a les seues cases.
Els feixistes, sense cap problema, fent apologia de l'assassinat de Guillem Agulló, i els demòcrates, retinguts, identificats i, fins i tot, detinguts.
 

Per això voldria començar la meua intervenció fent un reconeixement públic, important, a la gran resposta democràtica dels veïns i veïnes del barri de Benimaclet.
(Aplaudiments)

Una resposta cívica davant l'odi dels nazis, però també volem fer una crida a tots els poder públics perquè el que va passar el dilluns passat mai més torne a passar.
Mai més nazis en els nostres barris i mai més nazis en els nostres carrers.
(Aplaudiments)

I ara, sí, senyor president, hui des de Compromís volem saber, com valora el Consell que el Ministeri d'Hisenda no haja acceptat la proposta valenciana d'un fons d'anivellament que compense l'infrafinançament dels valencians i valencianes?

I li faig esta pregunta amb la sorpresa, que últimament observe, de que quan des de Compromís li fem alguna pregunta, des d'alguns s'interpreta com una tensió o un trencament, paraules, jo crec, que massa grosses des del meu punt de vista.
I em sol vindre al cap una paròdia de Las Meninas -un grup, no és de Las Meninas antigues- que es va fer viral fa un parell d'anys on la infanta Margarida li deia a Velázquez: Tenemos que inventarnos dramas.

Estarem d'acord, senyor president, en què el veritable drama no el vivim ací a les Corts cada dijous quan jo li faig a vosté una pregunta sinó que el viuen els valencians i valencianes en esta crisi social, econòmica i climàtica.
El drama el viuen els treballadors i treballadores que tenen por de perdre la seua faena, que no entenen que estan en l'atur i que no en troben.
El drama el viuen les persones malaltes cròniques que tenen por de que se sature el sistema de salut públic.
El drama el viuen el xicotet comerç que veu com les vendes no es recuperen o els joves que veuen cada vegada més lluny la seua emancipació.

El drama el viuen tants valencians i valencianes amb estos moments d'incertesa i desesperació.
I eixos mateixos valencians i valencianes el que li demanen als poders públics, precisament, és que peguem un pas al front, que donem certeses, que donen seguretat, que donen tranquil·litat, i en eixa línia és la que treballa el govern del Botànic.

Per això, és una gran notícia el pas que es va anunciar este dimarts d'anunciar la recuperació del departament de sanitat de Torrevella.
Enhorabona consellera, enhorabona Consell, per donar esta notícia i per posar de manifest que la sanitat és un dret i que no pot ser mai un negoci.
(Aplaudiments)

És el moment, senyor president, d'enfortir els serveis públics, clar que sí, perquè són la garantia de donar certeses i seguretat a les persones.
La certesa de que, per molt greu que siga la crisi, els nostres xiquets i xiquetes continuaran tenint aules dignes; que, per molt greu que siga la crisi, hi haurà una metgessa que t'atenga encara que no tingues la butxaca plena de diners; la certesa de que, si et van mal les coses, tindràs una renda valenciana que t'ajudarà en eixe moment.

Però, com ja hem dit altres vegades, este govern treballa amb una mà nugada a l'esquena i és per la falta de finançament, ens falten recursos per garantir els drets de la ciutadania.
Per això, des de Compromís, volem centrar el debat no només en com repartim la despesa sinó també en com s'augmenten les ingressos i ahí tenim el debat que s'ha obert sobre els ingressos i els impostos.

Per cert, també parla d'això -vam parlar la setmana passada, continuarem parlant d'això, hui ha parlat el senyor Cantó- també parla l'FMI, ja ho ha dit vosté.
Precisament, l'FMI el que diu és que s'han de pujar els impostos als més rics, que és precisament el contrari del que estan fent en Madrid el Partit Popular i Ciudadanos, (aplaudiments) que, a més, no contracten metges ni personal sanitari.

Doncs, mire, li diré una cosa, li diré una cosa a la dreta, no és el nostre model, no ens faran vostés madrilenys en eixe aspecte, no ens faran madrilenys.
(Aplaudiments)

Però també necessitem una reforma urgent del sistema de finançament i no ens quedem en l'abstracte.
Estem parlant de si volem millors escoles i més professors, estem parlant de més inversió en centres de salut i en metgesses, parlem de si volem més prestacions socials o més suport a les empreses, més suport als autònoms.

Per això, la comissió mixta de les Corts i el Consell van assumir la proposta de Joan Baldoví al Congrés, la d'un fons d'anivellament, que realment el que és, és un fons d'igualtat.
Un fons que garantiria, com a mínim, que els valencians i les valencianes tinguem els mateixos ingressos que la mitjana de l'estat, ni més ni menys.
Això es igualtat, és que només estem demanant igualtat.

En el Consell de Política Fiscal i Financera, el conseller va defensar molt bé eixa proposta de fons d'anivellament, però no va obtindré, malauradament, el suport del govern central.
Si no es crea eixe fons d'igualtat, no només s'estarà incomplint un acord unànim d'estes Corts, no només s'estarà incomplint un acord d'investidura a Madrid amb Compromís; s'està incomplint amb els valencians i les valencianes.

I, si això passa, no tenim ningun dubte de que este govern, el govern del Botànic, estarà al costat de les escoles, dels centres de salut, de les empreses, dels autònoms, de les persones dependents.
Estem convençuts d'això perquè estem convençuts de que, per a este Consell, lleialtat mai vol dir submissió.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyor Ferri.

Una vegada formulada la pregunta pel síndic del Grup Parlamentari Compromís, escoltarem la resposta per part del president del Consell.

Li done ja la paraula al molt honorable president.

El senyor president del Consell:

Moltes gràcies, president.

Moltes gràcies, senyor Ferri.

Li agraïsc, com sempre, la seua pregunta i el seu to, com sempre, i el seu tarannà personal.

Crec que malgrat diferents apreciacions -que les poden hi haver i les hauran, afortunadament, perquè som defensors de la diversitat i de la pluralitat- jo crec que el Consell de Política Fiscal i Financera canvià completament l'escenari financer d'excepcionalitat per al 2020-2021.

En concret, l'any 2021 la Generalitat disposarà d'un finançament rècord que, si tenim en compte el dèficit autoritzat, arribarà als 13.
800 milions, una xifra 4,1% més que enguany, malgrat la caiguda d'ingressos pressupostaris.
Per primera vegada, el Govern d'Espanya ja no veu en les autonomies unes administracions que gasten, quan no malbaraten, diners públics sinó que són responsables perquè són corresponsables de l'estat del benestar i, sobretot, de tres pilars de l'estat del benestar: la sanitat, l'educació i la protecció social, que són les comunitats autònomes qui les gestionen.

Per tant, el debat sobre la insuficiència financera és un debat fonamental a l'hora de plantejar el que ha de ser el futur del país, no ja només perquè ens capfiquem nosaltres de que tenim una situació difícil sinó que realment eixa és la gran qüestió.
I, en eixe sentit, és veritat que el govern ha posat damunt de la taula una proposta que garantix recursos extraordinaris i que per nosaltres, en este cas, com ha vingut sent des de la pandèmia, ens beneficia.

La Comunitat Valenciana, en este sentit, guanyarà 3.
300 milions i això va a servir, precisament, per allò que diu vosté, per fer unes polítiques en favor de les persones, que és el que estem fent.
I això significarà que front al paradigma de les retallades de la crisi anterior ara hi ha el paradigma de la defensa de l'estat social, i eixa és la qüestió.

I eixos 3.
300 milions vénen dels 942 corresponents als lliuraments a compte que no es veuran afectats per la crisi malgrat la caiguda d'ingressos, els 1.
234 milions de transferència extraordinària i 1.
121 milions d'increment del dèficit autoritzat.
Estos recursos addicionals inclouen l'equivalent dels diners que hem rebut ja este any pel fons COVID no reemborsable

Mai hem tingut un fons extraordinari amb diners que hagen arribat al marge del sistema de finançament, això ens ha permés donar resposta a les necessitats de les ciutadanes i de les empreses.
Un fons no reemborsable que, per primer vegada, s'ha distribuït bàsicament per la població, no com volien altres comunitats autònomes -com abans ha fet referència el conseller.

Per tant, comença a hi haver un poc de llum al final del túnel, un tracte diferencial.
Però, efectivament, hi ha que anar a allò estructural i en això hi ha que anar treballant i, per això, necessitem una majoria suficient en les Corts Espanyoles, en el Congrés dels Diputats, per tal de donar el canvi que és absolutament imprescindible.

Mentrestant no arribe, el que és evident és que el govern valencià no va a retallar i el govern valencià va a continuar avançant en l'estat social, va a continuar.
I això sí que li ho puc garantir amb tota claredat.

Per tant, sí que hi hagut un canvi de posició, hi ha que ser honestos, és aixina.
Primer, nosaltres, al començament de la pandèmia vam demanar liquiditat avançada i es va produir, vam tindre i hem tingut este any 3.
000 milions en liquiditat per fer baixar el període mitjà de pagament a 27 dies, és la xifra més positiva que hem tingut.

En segon lloc, demanàrem un fons especial i es va aprovar el fons no reemborsable, del qual rebrem més de 1.
450, amb els 72, més de 1.
500 milions d'euros.
En tercer lloc, plantejàrem eixe Plan Marshall que finalment ha estat realitat i la comunitat autònoma va participar, com altres del país, va participar directament en esta qüestió.
Ja tenim eixos 400 projectes i més que es poden fer d'acord, també, amb la cooperació publico-privada i en altres àmbits.

En quart, exigírem també oxigen financer per al 2021 i rebrem els mateixos recursos com a mínim -rebrem més, però com a mínim rebrem això-.
Vull dir-li que…, vull anunciar, a més, que el plan Ria, que anirà directament a les comunitats autònomes, significarà entre nosaltres prop de 1.
000 milions d'euros.
Per tant, això també ens ajudarà a fer possible que l'estat de benestar estiga cada vegada més potent i, al mateix temps, facilitar el creixement de l'economia, que és fonamental, l'ocupació, que és bàsica.

És cert que hem d'afinar, gastar bé i ràpidament -tal com diu la Unió Europea- ho hem de fer amb la màxima eficiència.
I, sobretot, que servisquen per a reformes estructurals de digitalització, de sostenibilitat, que són fonamentals.

Ahir l'FMI deia el que hem dit vosté i jo abans, però, a més a més, també hi havia un informe d'Intermón Oxfam que és molt important i és que es produix amb la crisi una nova divergència, una nova desigualtat i això és el que hem de combatre ací en la Comunitat Valenciana.

Gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies.

Continuarem amb la sessió de control.
Ara escoltarem la pregunta que formula el síndic adjunt del Grup Parlamentari Vox Comunidad Valenciana, l'il·lustre diputat José María Llanos.
(Veus)

Senyor…

El senyor Llanos Pitarch:

Gracias, señor presidente.

Señor president, ¿qué poder de negociación tiene la Comunidad Valenciana en España tras el último Consejo de Política Fiscal y Financiera?

Gracias.

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Li contestarà el president del Consell.

El senyor president del Consell:

Moltes gràcies, president.

Muchas gracias, señor Llanos.

La verdad es que me sorprende un poco, desde su perspectiva, hablar en este planteamiento.
Porque un partido que nace y vive de la recentralización, no entiendo yo cómo plantea usted esta dinámica.

Pero, en cualquier caso, la Comunitat Valenciana -como he explicado en la anterior intervención- ha avanzado sustancialmente para mejorar el estado social en la Comunidad Valenciana.
Así hemos trabajado y así continuaremos trabajando.
No sé a qué se refiere cuando habla de ese poder de negociación, yo creo que el poder de negociación es defender el interés general de los valencianos.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies.

Continuarem amb la pregunta que formularà l'il·lustre diputat José María Llanos en nom del Grup Parlamentari Vox Comunidad Valenciana.

Quan vosté vullga, senyoria.

El senyor Llanos Pitarch:

Gracias, señor presidente.

Viva el Rey y viva la división de poderes y la independencia del Poder Judicial frente al manejo vergonzante e ilegal del PSOE y Podemos, que también gobiernan en la Comunidad Valenciana.
(Aplaudiments)

Señor Puig, usted puede hacer demagogia e ir siempre a los mismos mantras, como dije, pero nosotros defendemos aquí a los valencianos, porque estamos aquí, y en donde estuviéramos en cada momento defenderíamos a los valencianos.

Mire, con las ganas que teníamos de que se reuniera el Consejo de Política Fiscal y Financiera para desbloquear la injustificada situación de paralización de la financiación autonómica, por fin se reúne y vaya, nuestro gozo en un pozo.

Esta claro que el señor Soler siempre está contento, le digan sí, no, todo depende, veremos, luego o le doy con la puerta en las narices, él siempre está contento.
Pero ¿usted está contento, señor Puig?
Pues hoy, parece que sí, que está muy contento.
Sus socios parece que no.
En el Congreso, Compromís le está amenazando, no sé si con la boca pequeña, de no aprobar los presupuestos si la ministra Montero no nos concede la nivelación horizontal y/o el déficit asimétrico.

Pero los valencianos tampoco estamos contentos, desde luego nosotros no lo estamos y los ciudadanos tampoco.
Está claro que el actual sistema de financiación genera un reparto desigual y arbitrario de recursos entre regiones, por cierto, buenísima razón para cambiar el modelo autonómico.
Pero, bueno, estando así las cosas, haga usted algo por los valencianos, señor Puig.

Mire, desde Vox defendemos la regla de presupuestos en base 0, es lo lógico, lo razonable, lo que tiene que hacer un buen gestor.
Es más, lo que tiene que hacer cualquier gestor.

Las familias cuentan con unos ingresos, con un presupuesto, y solo pueden gastar, como máximo, hasta el máximo o hasta el límite de esos ingresos con los que cuentan.
Por eso, la Generalitat no puede gastar más de lo que ingresa, y que sea real.

No esos 1.
300 millones ficticios que siempre contamos, porque nos deben, pero nunca llegan, pero los ponemos a ver si podemos incrementar el porcentaje de déficit.

En fin, pero bueno, nos encontramos en una situación excepcional, extraordinaria, efectivamente, a la que nos han arrastrado, por cierto, la incompetencia del gobierno central y de su propio gobierno.

Y, como los valencianos no tienen la culpa de esa mala gestión, hace falta flexibilizar las normas generales de gasto y de déficit para hacer frente a los gastos extraordinarios derivados de la pandemia.

Con control, no a lo loco, es decir, un gasto temporal, no a perpetuidad, un gasto limitado, un gasto estricto, dirigido a lo necesario: salvar vidas y empleos.
Y desde luego, limitado también, es decir, que no supere un razonable techo de gasto.

Mire, desde Vox reconocemos la infrafinanciación de la comunidad respecto de otras comunidades privilegiadas, bien por mercedes de sus gobiernos, bien por favores del pacto constituyente, bien porque no se tuviera en cuenta, por el error en el modo de computar la demografía de nuestra comunidad.

Pero lo cierto es que sus amigos del gobierno de España no le han escuchado para nada.
Le han dicho que ya hablaremos más adelante.
Eso sí, recibiremos lo mismo que en 2020.
¿Y qué va a hacer?
¿Ocultar que su amigo Sánchez le ha dado con la puerta en las narices?
¿Gastar igualmente lo que no tenemos?

Ya lo ha sumado, 3.
300, ya ha sumado los 1.
300.
¿Subir más los impuestos, porque alguien tiene que pagar su mala gestión y el desprecio de Sánchez?
¿Y cuenta usted con la ayuda de Europa?
Porque, como pronto, llegará a mediados del año que viene, y muy probablemente a finales del año que 2021.

Pero, señor Puig, las familias están teniendo problemas para comer y para subsistir hoy.
¿Qué harán durante un año esperando?
Y luego, veremos las condiciones, porque esa es otra, viendo lo que dice Berlín y lo que dice el Fondo Monetario Internacional sobre España.

Pero hay más, señor Puig, y después del 2021 y el 2022, ¿qué vamos a hacer?
¿Y el 2023?
Porque habrá que devolver lo prestado, o parte, si es que nos lo prestan, evidentemente.

Mire, señor Puig, los ciudadanos están llorando, pensando que no tienen nada que hacer.
Y lo que es mucho más grave, pensando que no tienen nada que perder y que se hunden sin remisión económica y moralmente.

El señor Soler, el conseller, decía que hemos ganado tiempo.
Hemos ganado un año en precario total, diría yo, porque la excepcionalidad de 2020 sale la 2021.
Y dice: «Es verdad que los problemas estructurales continúan, pero hay más tiempo para resolverlos».
Como si fuera un parchís que podemos dejar la partida a mitad.

El tiempo lo tendrán ustedes, porque esto es la supervivencia de los valencianos y de nuestra economía.
No vale eso de todo para más adelante, señor Puig.
Me dice: «Se mantienen los anticipos a cuenta de 2020 y se flexibiliza el déficit al 2,2».
Muy bien.

Entonces, si era tan positivo, ¿por qué no llevaban esa promesa?
¿Quizá porque es una mala excusa, frente a ninguna buena argumentación?

Ustedes hablaban de 6.
000 millones de euros del fondo de nivelación, y se conforman, si los tenemos, con 2.
000 millones.
Desde luego, nunca ha sido más oportuna aquella frase, señor Puig, de «líbrame, señor, de mis amigos, porque de mis enemigos me libro yo».

Está claro, y concluyo, señor presidente, señor Puig, ya ha respondido a nuestra pregunta: no tiene usted ningún poder de negociación en España con su amigo Sánchez.
¿Pero quién lo paga?
Como siempre, los valencianos.

Así, señor Puig, por el bien de los valencianos sería mejor que se marchara.
Su gestión y la del señor Sánchez…

El senyor president de les Corts Valencianes:

Gràcies.

El senyor Llanos Pitarch:

…nos están llevando a la ruina económica.

Gracias (Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Contestarà a la pregunta formulada al president del Consell.
Quan vosté vullga, president, té vosté la paraula.

El senyor president del Consell:

Moltes gràcies, president.

Muchas gracias, señor Llanos.

En primer lugar, quiero decirle que, si lo que nos preocupa son las personas, si lo que nos preocupa es si vamos a tener mayor o mejor asistencia sanitaria o más o mejores profesores, o más protección social, yo le garantizo que el año que viene la Comunidad Valenciana continuará avanzando en la dirección correcta de más protección social, de más educación y de más sanidad.
(Aplaudiments)

Esa es la cuestión.
Es cierto que hay un problema estructural en este país, y a mí me gustaría que ese discurso de hoy, simplemente, mire, lo trasladara a sus altas autoridades.
Simplemente.
Porque con eso ya avanzaríamos un poquito.
Incluso que usted dijera que la Comunitat Valenciana está infrafinanciada.

Si eso en algún momento lo dice Vox en Madrid, pues realmente, oye, incluso podemos empezar a hablar de que haya algún tipo de posibilidad de consenso para llegar a ese nuevo modelo.

La realidad de los hechos es que no es así.
La realidad de los hechos es que ustedes están por la recentralización, que ustedes, lo que quieren es acabar con el estado de las autonomías.
Y por tanto, esto es exhibir simplemente aquello que no se pretende en absoluto.

En este sentido, yo lo que le digo es que lo que hemos ido trabajando en este tiempo es precisamente para que se fuera convergiendo.
¿Cuál es el problema fundamental?
El problema fundamental no es tanto el ingreso, que el ingreso es un problema grave, pero sobre todo el problema fundamental es que tenemos que converger en cuanto al gasto.

Y en estos años se ha producido una convergencia clara en lo que es el gasto social en la Comunitat Valenciana, en algún caso muy importante.
En el caso de protección social, sobre todo, porque estábamos los últimos de los últimos.
Y aún no estamos en la media.

Pero en sanidad ya estamos en la media y en educación estamos en la media.
Y esa es la cuestión fundamental, que tenemos que ir avanzando en la convergencia, como mínimo del gasto medio.

Pero hay otro problema también, y es la suficiencia.
Y ahí hay una cuestión de estado.
Porque, cuando hablamos de financiación, estamos hablando también de modelo de estado.
Y lo que es evidente es que necesitamos mayor federalización y necesitamos también mayor cooperación entre las instituciones autonómicas y el estado.

Y es necesario que se garantice la suficiencia financiera.
Los estudios recientes dicen que en el año 2016, con perspectiva y tal, hablábamos de 16.
000 millones de euros que tenía todo el sistema autonómico de déficit.
Y en el caso valenciano, pues es peor porque tenemos infrafinanciación.

Por tanto, hay que atender toda esta cuestión, si queremos mantener el estado del bienestar.

Usted hace referencia a Europa.
Claro que Europa tiene exigencias, por supuesto, faltaría más.
Y nosotros estamos de acuerdo con que haya condicionalidad.
Y nosotros, además, estamos alineados en esos tres grandes objetivos, que no sé si usted compartirá.
Esto seguro de que desde luego sus aliados en Europa no los comparten.

Que es sostenibilidad, digitalización y residencia.
O sea, más estado social.
Ya sé que ustedes no están en eso, pero nosotros estamos alineados con el proyecto y queremos que se puedan conseguir el máximo de recursos posibles, tanto aquellos que son de carácter general como los competitivos.

Para ello, estamos preparando, desde todas las consellerias se está trabajando también con actores privados para intentar movilizar el máximo de recursos posibles.
Porque efectivamente, ahora es el momento del gasto público.
Lo dice todo el mundo, lo dice el FMI, no lo dice nadie, digamos, de extrema radicalidad, tal… Bueno, extrema radicalidad… Dejémoslo estar.

Digo, la cuestión, en definitiva, es que ahora es el momento del gasto público, necesitamos por tanto movilizar el máximo de recursos, y también necesitamos hacerlo de la manera más eficiente.
Por supuesto que sí.

Le tengo que decir que la situación en la Comunitat Valenciana, en términos generales, desde luego, no sé usted cómo lo ve, lo ve muy mal, ya lo sé, usted lo ve muy mal.
Pero la realidad es que tan mal, tan mal como usted lo ve no está.

Porque, si usted aquí lo ve negro, ¿en Madrid cómo lo ve?
¿Negro, negro?
¿Negro, negro?
¿Negro, negro, negrísimo?
(Aplaudiments)

Mire, yo lo que le quiero decir es que nosotros estamos por la lealtad reivindicativa.
Vamos a reivindicar todo aquello que sea necesario para los valencianos.

Pero, ¿sabe usted cómo no se consigue mejor financiación?
¿Sabe usted cómo no se consigue mejorar la situación del país?
A golpe de claxon y apropiándose de la bandera.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies.

Continuarem amb les preguntes.
Senyoria, té vosté la paraula, senyora Criado.

La senyora Criado Gonzálbez:

Señor Puig, la política es la actividad de los que gobiernan o aspirar a gobernar los asuntos que afectan a una sociedad.
¿Sabe usted realmente lo que afecta a los valencianos?
El género no les importa.
En el listado del Síndico de Agravios ocupa el puesto treinta de los treinta y dos que hay en preocupaciones.

Sin embargo, gran parte del presupuesto se dedica al género.
Lo que sí que les preocupa son las pensiones, la economía, la sanidad y la educación.
Pero, ¿sabe qué?

El senyor president de les Corts Valencianes:

Senyories.

La senyora Criado Gonzálbez:

Que sin niños no hay nada de esto.
Sin niños, un país muere.
8.
600 niños son eliminados cada año en la Comunidad Valenciana, sin ni siquiera haber nacido.
Las defunciones son, por otro lado, superiores a los nacimientos, 44.
000 frente a 37.
000.

Señor Puig, ¿no cree que es más importante impulsar políticas de natalidad, ya que estamos por debajo del umbral mínimo de nacimientos…

El senyor president de les Corts Valencianes:

Senyories.

La senyora Criado Gonzálbez:

…que tirar el dinero de los valencianos en su ideario político de género?
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Senyories, escoltarem la resposta a la pregunta que s'acaba de formular.
Quan vosté vullga, vicepresidenta.

La senyora vicepresidenta i consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives:

Gràcies, senyor president.

Senyora diputada, en primer lloc, vull felicitar a totes les dones de l'àmbit rural perquè hui és el Dia Internacional de les Dones Rurals (aplaudiments).

I mire, el que jo li puc dir és que este Consell seguirà treballant en la seua agenda feminista.
Seguirà en l'eix del pacte del Botànic II, que parla precisament de feminitzar la societat per a fer eixes coses que vosté no li atribuïx al gènere.

Però mire, si la gent està preocupada pels salaris, també ho està per la bretxa salarial que afecta les dones.
Si està preocupada per les pensions, també ho està perquè les pensions de les dones són més baixes que la dels hòmens.

Si està preocupada, i per descomptat ho està, per la violència, està preocupada per la violència de gènere (aplaudiments), perquè esta és una societat decent.
Esta és un societat decent, que no vol que a les dones se les mate.

I, si vostés estan fora d'açò, és que estan fora de la democràcia, senyoria.
Perquè ací n'hi ha un pacte de totes les forces democràtiques, del pacte valencià contra la violència de gènere i masclista, i els que no estan ahí, que són vostés, estan fora de la democràcia.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Senyories, escoltarem la pregunta de l'il·lustre diputat David García.
Quan vosté vullga, senyoria.

El senyor García Gomis:

Muchas gracias, presidente.

Hoy es el aniversario del nacimiento del escritor y guionista por excelencia sobre la mafia, don Mario Puzo.
Y en homenaje a él, le hago esta pregunta al presidente del consejo, aunque no sé si debería referirme a usted como el Padrino.

Porque ahora mismo la guardia civil está investigando, como una trama mafiosa, sus ayudas a su hermano.
Mi pregunta es: ¿quién caerá antes, su hermano o usted?
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Li contestarà la vicepresidenta del Consell.
Escoltarem en silenci la resposta.
Senyories.
Podem escoltar en silenci la resposta?
(Remors) Senyories, per favor.
Senyories, per favor.
Quan vosté vullga, vicepresidenta.

La senyora vicepresidenta i consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives:

Bé, jo crec que açò que vosté acaba de fer, escolte, és un signe d'esperança.
Perquè me fa la impressió que vosté ha preguntat per literatura, i està molt bé.
(Aplaudiments)

Que l'extrema dreta se preocupe per la literatura i per llegir més llibres que no brandir tantes banderes i tants pals, que al final comença un a exhibir banderes i acaba obrint-li el cap amb el pal al que no pensa com ell.

Per tant, benvinguts siguen vostés a la cultura.
Per descomptat, és un gran llibre i Mario Puzo un gran escriptor.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies.

Continuarem amb la sessió de control, ara amb la pregunta que en nom del Grup Parlamentari Unides-Podem farà la síndica del grup, la il·lustre diputada Naiara Davó.

Quan vosté vullga, senyoria.

La senyora Davó Bernabeu:

Gràcies, president.

Bon dia, senyories.

Bon dia, president.

Viva el rey, porque creo en el republicanismo de verdad, porque es lo más progresista y revolucionario.
Gora el rey.
El rey más republicano.

Cuando la única forma de defender a la monarquía es siendo republicano es porque la monarquía es historia y la república es el futuro de este país.
(Aplaudiments) I ho sabem tots.

I per esta raó ser monàrquic convençut ja és impossible.
És que el vídeo sembla que siga la postulació de Felip VI a la nova república.
I seria legítim.
Seria una opció legítima.
Però per a ser libres i iguales, haurem de ser totes libres i iguales per a poder decidir el nostre cap d'estat i el nostre model d'estat.

I resulta, president, que portem massa anys entre dos tensions.
Una tensió centralista, liderada pel PP, per Ciudadanos, i ara Vox, amb capital a Madrid, on ara Ayuso dibuixa un bloc madrileny amb el rei i la cúpula judicial contra la resta d'Espanya.
Un bloc de togues i imposicions contra la democràcia i, sobretot, contra la pluralitat territorial.

I, per l'altra banda, tenim la tensió unilateralista de Catalunya.
Dos tensions que han xocat frontalment i que han demostrat certa impotència a l'hora de poder transformar Espanya.

I entre eixes dos tensions està naixent la via valenciana.
Les valencianes i els valencians moltes vegada encara ens costa… creure'ns, adonar-nos de la nostra pròpia potencialitat política per transformar aquest país.

És normal, perquè vint anys del Partit Popular han deixat marca en la moral del nostre poble.
Però des del 2015 tenim País Valencià i estem treballant durament per alçar de nou aquest territori i estem demostrant, a més, un lideratge capaç de conduir a la nostra comunitat cap a la referencialitat en drets, en oportunitats i en llibertats en el conjunt d'Espanya.

Però, per altra banda, també portem massa anys plantejant una lluita ciutadana i institucional per un finançament just, perquè sabem que és necessari per a continuar avançant en el nostre camí.

Els governs centrals han pogut fer més i els hem de continuar exigint més i que revertisquen l'agravi històric del nostre infrafinançament.
No podem oblidar tampoc que les reformes progressives que s'han fet del sistema de finançament s'han fet exclusivament per a aplicar l'austeritat.

Però el problema de fons, enmig d'una realitat que demana major cogovernança, és el disseny institucional sorgit de la Constitució de 1978 i la seua plasmació territorial.
Perquè l'infrafinançament valencià respon més al final a una arquitectura institucional fallida en el seu desenvolupament que un govern en particular.

I això significa que l'estat de les autonomies s'està esgotant i que la monarquia està lluny de generar consensos i de restituir-los.
I, per tant, o repensem entre totes el conjunt d'Espanya o no tindrem més Espanya.

President, va defensar vosté fa poc ací en tribuna un nou federalisme valencià i nosaltres estem d'acord.
Però pensem que la pregunta és si és possible un federalisme democràtic en el marc d'una monarquia borbònica, centralista i obsoleta, que hui, a més, s'ha situat de part de tots els fronts que s'han obert: el territorial, el de la regeneració i l'ideològic.
I és una monarquia que, a més, defensa i ha vingut defensant els vells interessos de les elits econòmiques madrilenyes fronts els sectors econòmics de les perifèries.

Per això, li preguntem president, si considera que la Comunitat Valenciana ha de liderar un nou impuls federal i republicà que ens permeta reforçar el nostre autogovern i continuar millorant la vida de les valencianes i els valencians.
Perquè massa temps hem estat abocades a eixe valencianisme folklòric, del levante feliz que ens situa en l'imaginari subordinat de Madrid, eixe Madrid est.

I davant d'eixe valencianisme folklòric, des d'Unides Podem anem a defensar un valencianisme democràtic i republicà.
Un valencianisme polític que beu del millor de la nostra terra, que comença i es remunta a les eleccions municipals del segle XIX, on vam guanyar les principals alcaldies, que es nodrix de Blasco Ibáñez, federal i republicà, i també de Miguel Hernández.

I l'enquesta del passat dilluns ens deixa una tasca clara.
Una tasca clara per a aquest govern i per a aquesta terra.
Existix una alternativa republicana valenciana i nosaltres hem de ser capaços de fer créixer eixa majoria per a assolir més quotes d'autogovern i un protagonisme democràtic a Espanya, al conjunt d'Espanya i liderar i ser capaços de liderar eixa cohesió territorial i social que necessitem.
Mirant al futur des de la regeneració institucional completa, fent del republicanisme l'aposta decidida per resoldre els dos reptes més importants que tenim com a poble, la desigualtat i el centralisme.

Per tant, fem un pas endavant i liderem des de la nostra terra un impuls federal i republicà.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

La pregunta serà contestada pel president del Consell.

Li done ja la paraula, president, perquè puga respondre.

El senyor president del Consell:

Moltes gràcies, president.

Moltes gràcies, senyora Davó.

Jo crec que allò que ens unix, i que vosté i jo podem compartir clarament, és que els valors fonamentals de la democràcia són allò que hem de defensar per damunt de tot.
 

La convivència és allò que determina finalment que una societat es puga desenvolupar o no.
La convivència és el valor fonamental.
La convivència, el respecte, l'educació, tot això és fonamental.
És una qüestió bàsica perquè la societat funcione adequadament.

I és veritat que en estos moments estem vivint moments d'una gran tensió, amb un conjunt de crisis tan greus com les quals estem patint per la pandèmia…, fa que hi hagen situacions tan terribles com aquelles que hem vist… sortosament encara molt reduïdes, però que cal atendre, atendre amb contundència com les que vam vore el cap de setmana passada.

Perquè és veritat que el fanatisme al final genera ruptura en la convivència.
I la ruptura en la convivència i la fractura de la convivència és el que mai se pot permetre ni mai se pot aspirar a defensar des de la política.

Des d'eixa perspectiva, jo crec que és ben cert que molts dels valors republicans estan presents en la Constitució.
La llibertat, la igualtat, la fraternitat són valors republicans que estan al si de la Constitució.
Són valors absolutament vigents…, vells valors absolutament vigents.

I, en eixe sentit, crec que s'ha d'anar aprofundint en el que és una societat avançada que garantisca tots els drets fonamentals, perquè les persones puguen tindre…, més enllà del que són les característiques personals, que puguen desenvolupar el seu projecte lliure de vida.

Nosaltres, des de la Comunitat Valenciana, ací el que hem de generar sobretot és seguretat, confiança per la convivència i hem de fer tot allò que siga possible per unir els valencians.
Eixe és un element fonamental.
Hem d'intentar unir els valencians en este moment.
I això no vol dir, en absolut, que cada u pot mantindre -per descomptat, només faltaria- les seues idees, els seus principis.
Només faltaria.
Però en estos moments és fonamental intentar unir, no separar.
Intentar no confrontar.
Donar seguretat i confiança als ciutadans.

I en el plànol de les institucions, les institucions estan per a cooperar, no per a confrontar.
Nosaltres hem seguit en este temps una aliança efectiva amb els ajuntaments i les diputacions més enllà de qualsevol condició ideològica i, sobretot, hem buscat també que això passara en el Govern d'Espanya i passara en altres comunitats autònomes.
Perquè les institucions, repetisc, no estan a confrontar.
Estan per a cooperar.

I és cert que utilitzar les institucions, com s'ha fet en altres àmbits, com un espai de confrontació en un moment tan dramàtic com este, la veritat és que és absolutament rebutjable.
I això genera desafecció i genera fanatisme i genera… això, l'embogiment de demostracions com les que vam viure malauradament el cap de setmana.

La partidització no pot ser la solució en les institucions, perquè acaba fent un dissolvent de l'afecció democràtica.
I, per tant, en eixe sentit crec que hem de buscar cohesió social i cohesió territorial en un marc de la màxima cohesió possible, en totes les diferències, perquè el que està clar és que no podem anar a una societat en la qual uns són els bons i els altres són roïns.
El maniqueisme no funciona.
El maniqueisme no ajuda.
El maniqueisme no supera un estadi social avançat.
Per tant, des d'eixa perspectiva crec que nosaltres el que hem de liderar, sobretot des de la Comunitat Valenciana, és precisament eixos valors als quals al·ludia, eixos valors que són els valors que han fet avançar més que mai a la societat, els valors de la Il·lustració, els valors republicans, eixos valors de la raó.
Eixos valors de la ciència.
Això crec que és el que nosaltres ara hem de liderar.

I en Espanya evidentment que n'hi ha en estos moments una pulsió centralista molt gran… Intentar lluitar contra això i combatre-ho amb idees i amb raons.

Hem vist ara precisament que el país més centralista d'Europa ha assumit que la centralització no és la millor solució per a la lluita contra la pandèmia.
Per tant, jo crec que en estos moments del que es tracta fonamentalment és d'establir espais de cooperació, de coordinació i establir, sobretot, també, la confiança en les institucions.

En estos moments, les institucions han de revigoritzar-se, han de ser el garant de la convivència.
I ahí crec que tots hem de donar també la nostra millor versió.
Perquè no es tracta d'imposar una posició.
Se tracta d'intentar fer possible la convivència.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)     

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies.

Senyories, amb esta resposta, hem culminat el punt número 8 de l'ordre del dia.
Agraïm al Consell la seua presència.

I ara passaríem al punt 9 -anterior punt 8-, que són les preguntes de control al Consell.
Coneixen vostés el procediment.
I sense més dilació passarem a la primera pregunta d'este nou punt, que és la pregunta 432, que formula la il·lustre diputada Cristina Gabarda Ortín, en nom Grup Parlamentari Ciudadanos, a la vicepresidenta del Consell i consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives sobre les mesures en les residències de majors davant possibles rebrots de COVID.

Quan vosté vullga, senyoria.

Preguntes

La senyora Gabarda Ortín:

Gràcies, president.

Permítanme, aunque a algunos se les pongan los pelos como escarpias, iniciar mi intervención citando otra vez la frase del papa Francisco: «Una sociedad que no cuida a sus mayores no tiene futuro para sus jóvenes».

Ustedes han tenido que gestionar las residencias de mayores durante la pandemia.
Una tarea que no es fácil, se lo reconozco.
Del mismo modo que ustedes deberían de reconocer que no han estado a la altura.

La primera ola de la pandemia sesgó 564 vidas en nuestras residencias y desde Ciudadanos propusimos la creación de una comisión de investigación, modificado a instancia suya a estudio, para analizar la gestión y evitar así más muertes en la segunda ola, que todos los científicos decían que iba a llegar y, efectivamente, ha llegado.

Pues bien, estamos en octubre.
La segunda ola ha llegado, como esperábamos, y más agravada por coincidir con enfermedades virales como la gripe u otras que ocurren durante esta época del año.
33 fallecidos al menos, en residencias en esta segunda ola.
Desde que comenzó esta pesadilla, 597 mayores han perdido la vida en residencias de nuestra comunidad como consecuencia del COVID.
597 de nuestros mayores que no volverán a abrazar a sus parejas, a sus hijos, a sus nietos.

Coincidirán conmigo en que este no es un buen balance de gestión, y no solo por los números sabemos que ha sido nefasta, sino también por otros episodios.
Les diré alguno: el Hospital General de Valencia ha devuelto a la residencia a dos ancianos con demencia contagiados de COVID-19 que habían sido enviados sin el virus desde una residencia de la tercera edad de Valencia.
8 de octubre de 2020, uno de cada tres nuevos casos de COVID-19 registrado en las últimas 24 horas se contabilizó en un centro de mayores, según los datos de la conselleria de sanidad.

Señora Oltra, la complicada situación en la que se encuentra la atención primaria en la comunidad está empezando a repercutir en el sector de las residencias, de forma que los centros de mayores se están encontrando cada vez con más dificultades para que los usuarios sean bien atendidos.
Se lo están diciendo desde Aerte.
A esos a los que acusa de que se preocupan solo de enriquecerse.

Usted no ha escuchado al sector y, desde Ciudadanos, nos gustaría saber, ¿qué medidas adicionales está tomando el Consell en las residencias de mayores ante los posibles rebrotes que se prevén para este otoño y que ya han comenzado?

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Li contestarà la vicepresidenta del Consell, en este cas des de l'escó.
Doncs, té vosté la paraula, vicepresidenta.

La senyora vicepresidenta del Consell i consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives:

Gràcies, senyor president.

Gràcies, senyora Gabarda, per la pregunta.

Eh, 607, crec que es important mantindre la xifra al dia del que ens ha…, hem de ser respectuosos amb la realitat.

Les mesures que hem implementat i que seguirem implementant impliquen previndre, protegir i atendre a les persones i col·lectius afectats per l'expansió del virus, entre ells, òbviament, les persones majors; mantindre la prestació dels serveis de manera íntegra; donar una resposta adequada a les noves situacions de vulnerabilitat i evitar que l'emergència sanitària siga també una emergència social, tant per a les persones com per a les entitats i empreses.

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, vicepresidenta.

Continuarem amb la concreció de la pregunta.

Quan vosté vullga, senyoria.

La senyora Gabarda Ortín:

Gràcies, president.

Señorías, ya sabemos que ustedes están más preocupados de reventar la colaboración público-privada que en dar mejor servicio a los ciudadanos y a nuestros mayores.
Y ya se lo dijo la sindicatura, que ha ratificado que la colaboración público-privada en el sector de los servicios sociales permite dar un mejor servicio y a muchas más personas.
Abandonen su hostilidad y gestionen.

Y, me voy a adelantar, me voy a adelantar, porque el cuento de Madrid ya canta mucho.
Ustedes me van a venir con que Madrid, Ciudadanos, el gobierno, las residencias, la gestión de las residencias; Ciudadanos fue el primero en denunciar el tema de las residencias y en apoyar la creación de una comisión de investigación para aclarar el tema.
Aquí seguimos esperando, tres meses después de haberla propuesto desde Ciudadanos; pero, además, ustedes la modificaron a estudio y sigue sin crearse.

Vamos a hablar de más cosas.
De mayo a septiembre de 2020 las solicitudes de dependencia han bajado un 37 % con respecto a 2019 y, sin embargo, las listas de espera en dependencia han aumentado un 18,6 %.
Las plazas residenciales han pasado de 8.
976 a 11.
436, ¿de dónde salen las 4.
000 plazas que ustedes nos cuentan?
Ni con la cuenta de la vieja salen, señorías.

En atención temprana los niños han dejado de recibir las terapias durante la pandemia y la lista de espera da vértigo, se ha quintuplicado desde el inicio de la pandemia…

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

La senyora Gabarda Ortín:

Y espero que no me contesten a todo esto supercaligrafilísticoespialidoso, como me acaban de contestar, que es lo que decía Mary Poppins cuando no tenía nada que decir.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Li contestarà la vicepresidenta del Consell.

Quan vosté vullga, vicepresidenta.

La senyora vicepresidenta del Consell i consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives:

Sí.
Gràcies, senyor president.

Senyora diputada, mire, açò és una sessió de control al govern, les coses que vostés tinguen ací en les Corts i l'autoorganització, ja s'ho apanyen vostés ací.

Jo li vaig a respondre i també vaig a respondre en la comparativa amb Madrid, on, per cert, Ciudadanos portava el tema de les residències.
I no ho vaig a fer perquè jo crec que les comparatives d'estes qüestions són odioses i, per descomptat, no va amb el meu estil.
(Aplaudiments)

El que li diré és el que hem fet ací.
Mire, la resolució del 17 de d'agost d'actuació en residències de persones majors, dependents, centres de dia, habitatges tutelats i CEAM establia la realització de PCR a les persones treballadores que s'incorporaren al lloc de treball per primera volta o que tornaren de permisos, vacances o situacions assimilables.

Es manté un registre d'entrada a les persones proveïdores i a personal extern.
Una disposició d'aïllament, per part del centre, a un percentatge entre el 10 % i el 1 5% de les persones residents.
Se suspenen les visites quan la situació epidemiològica aixina ho exigix.
Es realitza PCR a les persones que sol·liciten el seu ingrés o reingrés en les fases 2 i 3.
I la garantia de contacte amb familiars i persones properes a través de mitjans telemàtics i, en el seu defecte, informació puntual a la família.

A més, els plans de contingència que havien de presentar, els han presentat 306 residències.
15 centres residencials no l'han presentat, tots ells privats, per cert, que òbviament s'exposen a una sanció a l'empara del Decret Llei 12/2020.

Mire, totes estes mesures han permés que el número de centres residencials amb casos confirmats de COVID haja passat de 57, el 10 de setembre -la data de la seua pregunta- a 27, el 13 d'octubre, un descens de més de la mitat.
Açò és la veritat, açò són les dades, i estes coses s'han de tractar amb rigor, senyora diputada.

Mentre les persones amb positiu en la població general han augmentat un 175% des de juliol, en el cas dels centres residencials eixe increment ha sigut 8 vegades inferior, 8 vegades inferior.
Actualment es troben sota vigilància 6 centres: 1 a la província de Castelló, 1 a la província d'Alacant i 4 a la província de València.

Respecte al que vosté parla del sector.
Per a mi el sector és tot, per a vosté el sector només són les empreses, per a mi el sector també són els treballadors i treballadores, també és la part pública, són els propis residents.
El sector és tot, però per a vosté el sector només són les empreses.
Molt bé, doncs, vinga, anem a les empreses i també a les entitats del tercer sector que, com no són lucratives, es veu que vosté també s'ha oblidat d'elles.

Estem ja confeccionant el decret d'ajudes de 10,9 milions d'euros, de les quals, com a mínim, el 50 % ha d'anar destinat a compensar l'esforç de personal, substitucions i gratificar als i les professionals; 15 % serà per a material inventariable i la resta per a material fungible del sobreesforç que han fet, efectivament, les entitats gestores, ja siguen lucratives o no, durant la pandèmia.

Es reforça mitjançant el pla de xoc, amb 29 professionals i 12 noves persones en inspecció.
A partir de l'any que ve equipararem salarialment a tot el personal sanitari dels centres sociosanitaris de la Conselleria d'Igualtat i Polítiques Inclusives, 56 metges i metgesses i 184 infermers i infermeres.

I tot això, a més, amb independència del pla d'infraestructures -que sap vosté també- que estem ultimant per implantar eixe nou model residencial que puga donar una millor resposta, més amable, centrada en la persona.

Respecte a les altres qüestions que no afecten a l'àmbit residencial, que era la pregunta, dir-li, senyora diputada, jo crec que vosté ha de manejar les dades com són.
La Comunitat Valenciana és l'única comunitat que ha augmentat un 10 % les persones amb prestació o serveis en situació de dependència, l'única que ha augmentat un 10 %, de tota Espanya.
Mentre que el conjunt d'Espanya baixa un 0,3 %, Madrid baixa un 6 % en beneficiaris en dependència, la Comunitat Valenciana puja un 10 %, val?
I, a més, som, junt a Canàries, l'única comunitat que ha pujat les sol·licituds durant la pandèmia perquè els funcionaris i funcionàries han seguit treballar per donar resposta a la gent en situació de risc.
(Aplaudiments) (Veus)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, vicepresidenta.

La següent pregunta és la número 436, que formula l'il·lustre diputat Vicente Arques Cortés al conseller d'Hisenda i Model Econòmic.

Té vosté la paraula, senyoria.

El senyor Arques Cortés:

Gràcies, president.

Todos conocemos la importancia del turismo para nuestra economía, en términos de PIB, de empleo, de recaudación de impuestos y de gasto público, y el papel que jugó durante la pasada crisis para la recuperación económica.
Por eso resulta especialmente grave el impacto que esta pandemia está teniendo sobre el mismo, sobre el turismo.
Entre junio del 2015 y febrero del 2020, es decir los últimos cinco años, el turismo ha sido fundamental para el progreso de la Comunidad Valenciana, hemos crecido un 54 %, pasando de 6,2 millones a 9,6 millones de turistas extranjeros.

En 2019 la Comunidad Valenciana recibió 29 millones de turistas, que realizaron un total de 179 millones de pernoctaciones y un gasto de más de 13.
000 millones de euros.
Y el inicio de 2020, para la Comunidad Valenciana, siguió siendo favorable, en el acumulado a 29 de febrero, nos encontrábamos entre las comunidades autónomas con mejores expectativas turísticas para este 2020, gracias a la evolución de nuestros destinos urbanos y desestacionalización de la demanda de las vacaciones.
En los dos primeros meses de 2020, el número de turistas extranjeros con destino principal en la Comunidad Valenciana creció un 10% y los turistas provenientes de Reino Unido, en especial, un 16 %.

Además, el empleo turístico, según la media de afiliados a la Seguridad Social en las ramas de hostelería y agencias de viajes, empezó en 2020 con un incremento, hasta febrero, del 4,9 % interanual, pero, sin embargo, el COVID alteró esta irrupción.

La OMT, la Organización Mundial del Turismo, estimaba al comienzo de la crisis sanitaria que, a nivel mundial, el turismo internacional podría disminuir en el conjunto del 2020 entre el 60 % y el 80 % en comparación al 2019.
En la Comunidad Valenciana el impacto del COVID se ha traducido en la supresión y restricción del flujo de visitantes internacionales, con el descenso histórico del 69% en el número de turistas, entre marzo y agosto, lo que significa 4,6 millones de turistas menos con respecto a 2019.

En términos de impacto económico, se ha producido un descenso de gasto medio por viaje de los turistas en un 8,7 %, produciéndose, por lo tanto, un descenso del gasto de 4.
600 millones.
Sin embargo, aunque la situación que ha provocado el COVID para el sector turístico ha sido enorme, los datos de la Comunidad Valenciana son mejores que en el conjunto de España y otras comunidades con una dependencia al turismo similar a la nuestra.

Sabemos que desde el Consell se está trabajando para mitigar los efectos de la pandemia que la pandemia está teniendo sobre el sector.
Pero hay que seguir trabajando y, por ello, le preguntamos al Consell, sobre ¿qué medidas se están llevando a cabo para favorecer el mantenimiento de la actividad empresarial y la competitividad de las pequeñas y medianas empresas turísticas de nuestra Comunidad Valenciana que han sido afectadas por la crisis provocada por el COVID 2019?

Gràcies.
(Aplaudiments)

(Ocupa la presidència la vicepresidenta primera de les Corts Valencianes, senyora María José Salvador Rubert)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Per donar resposta a la pregunta formulada, té la paraula l'honorable conseller d'hisenda.

Un moment, senyoria.
Quan vullga, senyoria.

El senyor conseller d'Hisenda i Model Econòmic:

Moltes gràcies, presidenta.

Moltes gràcies, senyor Arques.

Efectivament, la incidència de la COVID-19 ha suposat un canvi dramàtic de l'escenari turístic en tot el món amb conseqüències molt dures en els territoris on el sector té molta importància, és el cas valencià.

Com vosté mateix ha deixat constància, l'evolució tan positiva que havia experimentat el sector turístic valencià durant els últims anys i els primers mesos d'enguany, tot això, es va vore truncat amb l'aparició d'una pandèmia amb uns efectes en l'economia que cap govern o institució era capaç de preveure.

Així ho reflectixen les estimacions de l'Organització Mundial del Turisme a nivell mundial i la previsió de caiguda de l'activitat turística en la comunitat entorn del -com ha dit vosté molt bé- 60 % al 70 %, respecte al 2019.
Per això, per eixe motiu, la promoció del turisme ha sigut i és, ara més que mai, un dels objectius bàsics i permanents de la política econòmica d'este Consell.

Fixe's vosté, entre l'any 2015 i 2020, el pressupost de la Generalitat per a promocionar la comunitat com a destí turístic, a modernitzar i incrementar la productivitat del sector i a desenvolupar un model turístic sostenible, va créixer un 210 %, 210 %.

Des del moment en què es va declarar la pandèmia, apareixent les primeres restriccions de mobilitat, des del Consell començarem a treballar per impulsar la recuperació de l'activitat i per ajudar a les empreses del sector a superar els efectes d'esta crisi.

I ho férem amb mesures com: els plans de contingència vinculats als diferents programes de l'entitat Turisme Comunitat Valenciana per adequar els serveis a oferir pel sector als nous requeriments del turista postCOVID-19; els més de 70 cursos d'especialització, en els quals han participat més de 17.
000 persones; el protocol d'actuació amb les diferents destinacions de la xarxa de destinacions turístiques intel·ligents per analitzar els efectes de la crisi i planificar el seu reposicionament en els mercats turístics o -cal dir-ho també- la reorientació de les diferents campanyes de comunicació i promoció on line, reforçant el posicionament de l'oferta turística valenciana en internet.

Des del Consell s'ha posat en marxa un pla estructurat en diversos eixos per avançar cap a una sòlida recuperació turística.
Primer eix, Programa Comunitat Valenciana Destí Segur durant el COVID-19, posat en marxa a primers de maig amb guies per a establiments, un manual d'especificacions tècniques de recomanacions a les platges de la comunitat amb una inversió de 10 milions per instal·lacions i renovació d'equipaments i dotació higiènic-sanitàries i lúdiques.

Un segon eix per a la recuperació del teixit empresarial, l'ocupació i les destinacions, gestionant les ajudes convocades per a l'any 2020 dirigides a entitats locals i a empreses i associacions per a millorar la competitivitat -com vosté ha assenyalat adequadament- dels destins turístics, amb 10 milions.

Amb una nova línia d'ajudes a persones treballadores en règim autònom i petites i mitjanes empreses al sector turístic, afectades per la crisi de la COVID-19, regulades pel Decret 48/2020, del 17 d'abril, dotada amb 6,5  milions d'euros.

Un tercer eix de posicionament mediterrani en viu i segur, i generació de demanda turística, amb la posada en marxa del pla de màrqueting turístic, amb un pressupost de 16,2 milions, per a reforçar la imatge de la Comunitat Valenciana, com a designació segura i sostenible.

Una campanya en mitjans de comunicació sobre les mesures de seguretat a implementar en el sector turístic, amb motiu de la pandèmia.

La campanya en xarxes socials «Somnia el Mediterrani en viu», per a reforçar la motivació dels visitants per a viatjar a la Comunitat Valenciana.

I finalment, com va anunciar el president en l'últim debat de política general, s'està ultimant el projecte de decret del Consell per a l'aplicació del programa bo-viatge Comunitat Valenciana, del qual podrà beneficiar-se qualsevol persona empadronada en un municipi de la Comunitat Valenciana, i s'aplicarà a estades mínimes de dos dies en establiments turístics de la comunitat adherits al programa.

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Vaja finalitzant, senyoria.

El senyor conseller d'Hisenda i Model Econòmic:

En fi, senyoria, crec que queda clara, amb totes estes mesures, l'absoluta implicació del Consell per a impulsar la demanda i la recuperació de l'activitat turística i per a ajudar les empreses del sector a superar els efectes d'esta crisi.

Moltíssimes gràcies.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Passem a la pregunta número 32, formulada pel diputat Alfredo Castelló, del Grup Parlamentari Popular, al vicepresident segon i conseller d'Habitatge i Arquitectura Bioclimàtica sobre els habitatges del parc públic.
Quan vullga, senyoria.

El senyor Castelló Sáez:

Muchas gracias, presidenta.

Mire, en 2015, con 6.
000 millones menos de los que ustedes tienen ahora, el gobierno del Partido Popular dejó cien viviendas vacías menos de las que ustedes tienen ahora del parque público.
Y tenía 506 viviendas ocupadas ilegalmente.
Hoy ustedes tienen el triple, casi mil cuatrocientas viviendas ocupadas.

Usted, con el tema este de la ocupación nunca sabemos por dónde va.
En el mes de febrero dijo en comisión que no se podía echar de las casas a la gente que las ocupa de forma irregular y que había que ponderar.

En el mes de junio dijo que tolerancia cero, y que hay que ser contundente con este tipo de hechos.
Insistió en ese mes hablando de que se vulneran los derechos de las personas registradas en la lista de demandantes.
Creo que ahí tenía usted razón.

Y luego, volvió a decir que la política de vivienda no puede ser taxativa y que hay que desocupar.
Es decir, usted, un día es el doctor Jekyll y el otro es míster Hyde.
Usted, un día parece un facha, como nos dirían a nosotros, y otro día es el más fiel de los podemitas.
Por eso, le digo que qué va a hacer con el tema este.

¿Hoy cómo se ha levantado usted?
¿Como Martínez, el facha, o como Dalmau, el bolivariano?

Gracias.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Per a donar resposta a la pregunta formulada, té la paraula l'honorable conseller vicepresident segon.

El senyor vicepresident segon i conseller d'Habitatge i Arquitectura Bioclimàtica:

Moltes gràcies, senyora presidenta.

Senyor Castelló, vosté sap segurament millor que ningú que estem fent un gran esforç en recuperar habitatges per a posar-los a disposició de les persones.
I hem recuperat més de 540 habitatges des que vam començar a treballar per a garantir este dret a totes les valencianes i els valencians.
I ho repetiré: més de 540 habitatges.

I el següent pas és intensificar el ritme de reparacions perquè els habitatges reunisquen unes condicions d'habitabilitat dignes, que són les que mereix el poble valencià.

En eixe sentit, hem augmentat el pressupost destinat per a actuacions de manteniment i conservació ordinàries, on s'inclouen les reparacions d'habitatges buits i habitatges a regularitzar.

Done's compte, el govern del Botànic invertirà entre 2020 i 2021 una quantitat pròxima als 17 milions d'euros, 17 milions d'euros en dos objectius clars.
Per una part, disminuir el temps que passa entre la recuperació de l'habitatge i l'adjudicació.
I, en segon lloc, assegurar que els habitatges no tornen a ser ocupats irregularment.

Mire, senyor Castelló, esta problemàtica ve de lluny.
Vosté, que porta tota la vida en el PP, ho sap perfectament.
El parc públic d'habitatges i la gent que viu en ell van ser oblidats durant més de vint anys, que és el temps que vostés van governar.

I, si vosté vol parlar de xifres, parlem de xifres.
I el convide, perquè puga comparar unes xifres amb les nostres, que responga quant va invertir la senyora Isabel Bonig en manteniment i conservació del parc públic quan estava amb la competència de polítiques d'habitatge (aplaudiments).
Quant va invertir?
Diga-m'ho, senyor Castelló.

Moltes gràcies.

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Per a continuar en la formulació de la pregunta, té la paraula el senyor Castelló.
Mantenim silenci, senyories.
Senyor Castelló, quan vullga.

El senyor Castelló Sáez:

Gracias por su pregunta, señor diputado.

Le contestaré que nosotros invertimos en el parque público tres veces más que ustedes al año, esos son los datos del conseller Soler (aplaudiments).
Tres veces más que ustedes al año.

Ustedes tienen hoy 6.
000 millones de euros más.
Dese cuenta lo importante que es.
Hablemos de cifras.
Siguen teniendo 25.
000 familias en lista de espera o inscritas para recibir una vivienda.

Hablemos de cifras.
Dice usted que han recuperado 100 viviendas al año, 500.
¿Es así, conseller, lo que usted ha dicho?
Ese ha sido el dato, ¿no?
Bueno, pues usted me acaba de contestar a una pregunta escrita, que resulta que en los seis primeros meses de su mandato, 110 fueron ocupadas.

Es decir, ustedes al año recuperan 100 viviendas pierden 200.
Enhorabuena, conseller, va por el buen camino.
(Aplaudiments)

Pero es que, cuando usted habla tanto de cómo están aumentando el parque público, de verdad, a uno le da la risa.
Mire, otra respuesta que me ha dado usted.
Yo cito cosas que me da el señor Soler y cosas que me da usted.

Segundo semestre del 2019, el derecho a tanteo y retracto, señorías, qué importancia, cómo está aumentando el parque público con el decreto del PP, no con el suyo, con el nuestro, con el que hicimos nosotros.

En 2019, el Consell tenía 40 millones de euros para adquirir vivienda pública.
Pues me acaba de decir por escrito que hubo en esos seis primeros meses 635 viviendas que dejó pasar, 635 viviendas en las que él firmó una resolución de renuncia.

Ahí la tiene, conseller, no me diga que no.
Solicitud de documentación número 4.
718.
Usted, con 40 millones de euros, los recortó del presupuesto y no ejerció el derecho de tanteo y retracto de 635 viviendas en seis meses.
(Aplaudiments) Con 40 millones de euros.

Pero es que, además, este conseller tiene como herencia del PP, gracias señor diputado, 250.
000 metros cuadrados de suelo residencial donde puede ejecutar aproximadamente unas 4.
000 viviendas.
¿Sabe cuánto ha hecho de eso, conseller?
Nada.
Con 6.
000 millones de euros más que el último gobierno del PP.
Menos lecciones, conseller.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Per a continuar donant resposta a la pregunta formulada, té la paraula l'honorable conseller.

El senyor vicepresident segon i conseller d'Habitatge i Arquitectura Bioclimàtica:

Bé, senyor Castelló, com veig que vosté no ha contestat a la pregunta que li he formulat (rialles), jo li ho diré, jo li ho diré, no es preocupe, no es preocupe, jo li ho diré.

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Senyories.

El senyor vicepresident segon i conseller d'Habitatge i Arquitectura Bioclimàtica:

No es pose nerviós, jo li ho diré.

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Senyories, per favor, mantinguen silenci.

El senyor vicepresident segon i conseller d'Habitatge i Arquitectura Bioclimàtica:

El Partit Popular va invertir en una legislatura sencera poc menys de quatre milions…

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Senyories.

El senyor vicepresident segon i conseller d'Habitatge i Arquitectura Bioclimàtica:

…d'euros per a mantindre el parc públic.
Quatre milions d'euros.

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Senyories.

El senyor vicepresident segon i conseller d'Habitatge i Arquitectura Bioclimàtica:

Sap quant porta el govern del Botànic invertits?
Fixe's vosté, quan acabe l'any 2021, haurem invertit més de 43 milions d'euros.
(Aplaudiments) Hem multiplicat per deu la xifra del Partit Popular, per deu.
No estem parlant del coronavirus en Madrid.

Li tractaré d'il·lustrar la diferència entre vostés i nosaltres, amb un exemple molt clar, que espere que li servisca per a entendre davant de quins interessos vostés estan responent.

Mentres vostés van invertir poc més d'un milió d'euros a l'any perquè la gent visquera al parc públic, estaven pagant set milions i mig d'euros a un banc per la desastrosa gestió del forat del circuit de la Fórmula 1.
Veu vosté la diferència?
Un milió d'euros perquè la gent visca…

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Senyoria.

El senyor vicepresident segon i conseller d'Habitatge i Arquitectura Bioclimàtica:

…set milions i mig per a la Fórmula 1.
Açò és de vergonya, senyor Castelló (aplaudiments), açò és de vergonya.

I, senyoria, està molt bé que tant vosté como el partit al qual representa tracten de traure rèdit polític de totes estes coses, però sense molt èxit, tot cal dir-ho.
Però vaig a plantejar-los una cosa respecte al tanteig, que realment va a sorprendre'ls.

Diuen vostés: «No existe una relación entre las graves consecuencias de la crisis de la COVID-19 y la necesaria protección de la salud con la regulación de los derechos para ampliar el parque público de vivienda».

Açò, pot pensar que el que estan diguent és que no hi ha relació entre la crisi sanitària i que la gent tinga cases.
Vosté pot pensar que açò és una faula.
Jo també ho pensava, quan m'ho van passar.
Són els seus arguments en el recurs d'inconstitucionalitat que han presentat contra el tanteig i el retracte.

És a dir, açò que vostés han dit, que és una barbaritat, estan vostés mantenint-ho davant del Tribunal Constitucional, per cert, en un recurs firmat pel senyor Alberto Fabra, que és senador per decisió d'este parlament, i està col·locant pals en les rodes perquè els valencians no tinguen parc públic.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera:

Gràcies, senyoria.

Continuem en la pregunta número 63, formulada per la diputada Elisa Díaz, del Grup Parlamentari Popular, al Consell sobre la variant de Pedralba, que serà substanciada per la consellera d'Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica.

M'agradaria que ses senyories mantingueren silenci i que no haguérem d'estar cridant per a poder continuar en el Ple.

Senyora Díaz, quan vosté vullga, té la paraula.

La senyora Díaz González:

 

Gracias, señora presidenta.

Febrero de 2016.
La señora Oltra, vicepresidenta del Consell del Botànic, en un acuerdo enmarcado en gobernar para las personas, dijo: «¿Por qué está justificada esta urgencia?
Está justificada básicamente por motivos de seguridad viaria, ya que este tramo de carretera discurre a través de la población, y sus características geométricas y el elevado tránsito de vehículos pesados genera una situación continua de peligrosidad y molestias a los vecinos de la población.

»Con esta actuación, lo que se pretende es evitar estas molestias, reducir la inseguridad vial y limitar los problemas de contaminación acústica y atmosférica».

Dicho esto, ustedes paralizan la variante sur de Pedralba y por fin nos vemos con esta gran noticia el pasado agosto de este mismo año.
Se lo digo porque la pregunta que yo le presento fue hace un año, y evidentemente han pasado cosas desde entonces.

Así que vamos a actualizar.
En agosto, vía libre para la variante sur de Pedralba que sacará el tráfico pesado del centro.

Mire, yo, cuando vi esta noticia, me sorprendió bastante porque en la comisión de julio de obras públicas los grupos parlamentarios que sustentan al Consell negaban en rotundo que la variante sur de Pedralba se fuera a ejecutar en algún momento.
Y la verdad es que nos sorprendió que saliera adelante.

Y nos alegramos, nos alegramos por ello.
Por eso, también, lo que me gustaría preguntarle, después de que se paralice de nuevo, que eso ya sí que no nos sorprendió, de que admitieran ese recurso de alzada de una plataforma ecologista de Compromís, cuando no cabía recurso, porque la prórroga de la vía era un acto firme, nos gustaría que nos dijera qué argumento legal, jurídico ha utilizado para paralizar de nuevo la variante sur de Pedralba, para suspender la declaración de impacto ambiental, señora consellera.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Per a donar resposta a la pregunta formulada, té la paraula l'honorable consellera.
Quan vullga, senyoria.

La senyora consellera d'Agricultura, Medi Ambient, Canvi Climàtic i Desenvolupament Rural:

Gràcies.

Senyora diputada, la seua pregunta no era eixa.
I, si la va registrar fa un any, fa un any que la podria haver canviat, si volia canviar la pregunta.

I per això, vosté, que diu: «¿Van a corroborar la vigencia de la declaración de la urgente ocupación respecto a la variante sur de Pedralba?
», jo li contestaré a la seua pregunta per respecte a vosté mateixa (aplaudiments) que podria…

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Senyoria.

La senyora consellera d'Agricultura, Medi Ambient, Canvi Climàtic i Desenvolupament Rural:

…i ha tingut un any per a fer una operació de cinc minuts, que és canviar la preguntar la pregunta i registrar-la ací, en les Corts, i és que «una cosa que está vigente ni se corrobora ni no se corrobora.
Está vigente».
I això és la contestació que jo li faig.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Per a continuar en la formulació de la pregunta, té la paraula la il·lustre diputada.

La senyora Díaz González:

Es lógico que usted no me quiera contestar, porque no tiene ni un solo argumento legal jurídico para paralizar…, para suspender la declaración de impacto ambiental.
Ni uno solo.

Estuvieron reunidos hace poco tiempo tanto la alcaldesa de Pedralba con personal de su conselleria.
No había ni un solo informe técnico que avalara la suspensión.
Ni uno solo.

La alcaldesa de Pedralba le ha pedido que argumente legalmente, jurídicamente esa suspensión.
Y ustedes no han podido.
Usted no ha podido ahora contestarme.
No quiere contestarme, porque no tiene contestación, señora consellera.

Mire, sabe que en los tribunales la batalla está ganada.
La variante sur de Pedralba antes o después se hará.
Y se hará por las personas.
Pero, mientras tanto, a mí me gustaría que me contestara: ¿cuándo van a levantar la suspensión ilegal de la declaración de impacto ambiental?

¿Cuándo va a permitir que los vecinos de Pedralba dejen de sufrir que pasen accidentes, como el que le muestro, que este ha pasado después de poner los semáforos?
Es decir, cuando colocan los semáforos no se soluciona el problema.
El problema sigue existiendo.

¿Cuándo va a permitir que los vecinos de Pedralba dejen de sufrir el tráfico pesado, la inseguridad, la contaminación acústica y la contaminación atmosférica, que se supone que tanto les preocupa a ustedes?

¿Cuándo va a permitir, al fin y al cabo, señora consellera, que los vecinos de Pedralba, que los vecinos de los municipios de alrededor que también sufren esta suspensión, que los usuarios de esa carretera…, cuándo va a permitir que todas esas personas dejen de sufrir su sectarismo?
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Per a continuar donant resposta formulada, té la paraula l'honorable consellera.

La senyora consellera d'Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica:

Probablement, del més sorprenent de tot, és que vostés totes les accions que estan diguent, en tot cas, les han fetes governs actuals.

De sobte, eixa carretera està col·lapsada.
De sobte, eixa carretera és un perill per als veïns i veïnes.
De sobte, hi ha una empresa vitivinícola en la zona.
De sobte, els veïns porten anys reivindicant… (Veus)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Senyories.

La senyora consellera d'Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica:

Vostés van estar 20 anys en el govern…

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Senyories.

La senyora consellera d'Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica:

…i no van plantejar absolutament res.
No van plantejar absolutament res.

De fet… (remors)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

¡Senyories!

La senyora consellera d'Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica:

…de fet, li dic una cosa… li vaig a dir una cosa…

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Un moment… un moment, honorable consellera.

La senyora consellera d'Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica:

No van plantejar ninguna mesura.

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Mantinguen silenci.

La senyora consellera d'Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica:

L'única cosa que van fer és encarregar un informe on s'analitzaven les variants… I li vaig a dir una cosa que vostés van fer, que vostés van fer.
Estudiant les variants, van estudiar quatre pel nord -que no passem pel parc natural-, quatre pel sud, i la conclusió del govern del Partit Popular era descartar les quatre alternatives de carretera, que no passaven pel parc, per qüestions econòmiques.

I, mire, jo soc la consellera de medi ambient.
¿Vosté ho entén?
Soc la consellera de medi ambient.
No soc la consellera d'obres públiques, no soc la consellera d'hisenda.
He de vetlar pels interessos també del nostre entorn natural.
(Veus, aplaudiments)  

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Senyories.

La senyora consellera d'Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica:

I a vosté si això no li queda clar…

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Senyora Díaz.

La senyora consellera d'Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica:

…li hauria de preguntar a un altre conseller.
I jo, a diferència… (veus) 

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Senyora Díaz, per favor.
Mantinga silenci.

La senyora consellera d'Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica:

…dels consellers que hi havia de medi ambient del Partit Popular, en volta d'avantposar els interessos urbanístics als mediambientals, he de posar interessos mediambientals sobre la taula i he d'analitzar per principi de prudència…, (veus) he d'analitzar per principi de prudència les conseqüències…

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Senyora consellera… senyora consellera, un moment.
Senyora consellera, un moment.

Mantinguen silenci.
Està en l'ús de la paraula l'honorable consellera.
És molt desagradable que l'estiguen permanent interrompent.
Aixina que, per favor, mantinguen silenci i respecten els torns de paraula.
És molt complicat, amb mascareta i amb els micros, poder seguir este debat.
Aixina que, per favor, silenci.
Ara i en totes les intervencions que hi ha hagen després, ja ho indique.
(Aplaudiments)

Quan vullga, senyoria.

La senyora consellera d'Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica:

Gràcies.

Jo crec que vosté podrà entendre que la meua obligació i les meues competències són analitzar l'impacte ambiental dels projectes.

I jo li dic que, per principi de prudència i davant d'una circumstància recorreguda amb arguments…

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Senyories.

La senyora consellera d'Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica:

…que s'han tingut en compte per a donar audiència i, com vosté ha dit, és que esta conselleria s'ha reunit amb l'ajuntament, és que esta conselleria s'ha reunit amb la diputació i volem que s'argumente exactament si esta pròrroga està conforme o no al que s'ha de respectar per normativa.
I pel principi de prudència s'ha tingut en compte uns arguments i se li ha demanat a la diputació que ens diga exactament si el contenciós ha afectat al temps en el qual estava la via vigent.

I per tant… (veus)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Senyoria.

La senyora consellera d'Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica:

 

…ja no hi ha més, principi de prudència i la valoració exacta sobre els impactes ambientals que puga tindre una carretera en el Parc Natural del Túria.

¿Vosté entén… vosté entén… (veus)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Senyoria.

La senyora consellera d'Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica:

…que si jo no aplique en principi de prudència, podem tindre, com ha passat en altres ocasions de mans d'irresponsables en la conselleria de medi ambient, conseqüències «irreversibles» davant d'un entorn natural nada…, vaja,  como si fuera cualquier cosa, que és el Parc Natural del Túria?

¿Vosté pensa que jo no he d'analitzar en les meues competències i en la meua obligació l'impacte ambiental sobre una infraestructura que pot ser irreversible?

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Senyoria… senyora Díaz, mantinga silenci.
No vull cridar-la a l'ordre.

La senyora consellera d'Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica:

I li dic més.
Torne a demanar a tots vostés, a la diputació que, si hi ha una alternativa que no passa pel parc natural i, per tant, no té clarament ninguna afecció ambiental, perquè lògicament ni el toca ni el roza, que els principis econòmics no s'interposen a la seguretat, a les necessitats de Pedralba, però també a les necessitats del Parc Natural del Túria.

Gràcies.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Passem a la pregunta… (Veus)

Quan ses senyories vullguen mantindre silenci.
Crec que en l'escoleta del meu fill són més respectuosos els xiquets de dos anys en el manteniment i el respecte del que està passant en esta cambra.
(Aplaudiments)

Passem a la pregunta 232, que formularà el diputat Rubén Ibáñez, del Grup Parlamentari Popular, al conseller d'Hisenda i Model Econòmic sobre el canvi de model de finançament.

Quan vullga, senyoria.

El senyor Ibáñez Bordonau:

Gracias, presidenta.

Señor Soler, buenos días.

Hay algunas fechas señaladas en el calendario y una de ellas es cuando usted presenta los presupuestos.
Todo el mundo espera si va a obrar la magia a que habitualmente nos tiene acostumbrados y aparecerán esos 1.
325 millones ficticios, que solo usted conoce de esa invención.

Lo cierto es que usted eso lo hace todos los años.
Y todos los años, también de forma cotidiana, el Ministerio de Hacienda y la Sindicatura de Cuentas le dice que usted no lo puede hacer.
Pero esas normas para usted no valen.

Usted nos dice que esto es una reivindicación política.
Y yo le pregunto por esas reivindicaciones ciudadanas de aquellos que están en la lista de espera de sanidad, de aquellos que no cobran la dependencia, de aquellos que no cobran la renta garantizada, de aquellas 25.
000 familias que están esperando una vivienda, las personas que están en ERTE y que no cobran, las pymes y los autónomos a los que el conseller reconoció que se les debían 220 millones, ¿para esos usted no tiene reivindicación, señor Soler?
¿Solo tiene reivindicaciones políticas?

Lo cierto es que usted tiene un récord, y es que, de cuatro ejercicios cerrados, en dos de ellos ha tenido que recortar el presupuesto.

Y, por tanto, yo le pregunto: ¿por qué medios ha reclamado el Consell en los últimos cinco presupuestos los 1.
325 millones que ha incluido como cambio del modelo de financiación y cuál ha sido la respuesta del Gobierno de España?

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Per a donar resposta a la pregunta, té la paraula l'honorable conseller d'hisenda.

Quan vullga, senyoria.

El senyor conseller d'Hisenda i Model Econòmic:

Gràcies, presidenta.

Gràcies, senyor Ibáñez.

Ho hem reclamat de la manera més contundent i explícita possible, posant-los als pressupostos -vosté mateix ho ha reconegut-; incloent-los en tots els PEF que ha redactat este govern, incloent el del 2018-2019; reclamant-los al carrer en una manifestació multitudinària, a la qual el PP, per cert, no va anar; demanant mesures compensatòries d'infrafinançament per escrit, que a vosté mateix se li remetre còpia de l'última carta que se li va entregar a la ministra d'Hisenda en este sentit.

Perquè els 1.
325 milions és la nostra reivindicació permanent en tots els fòrums, allà on anem, en el Consejo de Política Fiscal y Financiera, en el ministeri, i mai no hem comptat amb la comprensió i el suport del Partit Popular, ni tan sols del Partit Popular valencià.

Perquè me fa moltíssima gràcia quan vosté posa el dilema entre reivindicació ciutadana i reivindicació dels afectats per la sanitat o l'educació.
Anem a vore, ¿com se paguen els mestres que hem hagut d'incloure?
¿Com se paguen els metges, els sanitaris…?
¿Cau del cel?
¿Com està això?

Si és una reivindicació ciutadana, senyor Ibáñez, és perquè és una reivindicació a favor de poder reduir les llistes d'espera, és per a poder fer polítiques educatives, per a fer polítiques socials, perquè, aixina i tot, i vosté ho sap millor que ningú, gràcies a això, hem pogut tindre una despesa real que estava al 5% de la mitjana espanyola a l'any 2015 i ara estem pràcticament a dècimes de la mitjana espanyola.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Per a continuar amb la formulació de la pregunta, té la paraula l'il·lustre diputat.

El senyor Ibáñez Bordonau:

Muchas gracias, presidenta.

Señor Soler, usted no lo reclama en el PEF.
No mienta.
No mienta.
 Usted lo reclama en el PEF cuando pone el inicial.
Pero cuando extrapola al cierre, ¿sabe lo que pone?
Cero.
¿Sabe lo que pone la casilla del primer trimestre?
Cero.
(Aplaudiments) ¿En el segundo trimestre?
Cero.
¿En el tercer trimestre?
Cero.
¿Y en el cuarto trimestre?
Cero.
Porque ustedes lo ponen el 1 de enero y lo quitan el 2 de enero.
Esa es la diferencia.
(Aplaudiments)

La segunda cuestión que usted ha dicho que lo reivindica ha sido en una manifestación.
Debe quedar muy lejana aquella.
Yo ya les advertí que ustedes empezaron montando un pollo y acabarían haciendo el pavo.
Y es lo que han hecho.
(Rialles) Ustedes han hecho el pavo en esta materia.
(Aplaudiments)

La tercera que me dice es en el Consejo de Política Fiscal y Financiera.
Mire, señor Soler, a pesar de usted, he tenido acceso a las actas del Consejo de Política Fiscal y Financiera y le puedo asegurar que usted no ha reclamado los 1.
300 millones en (inintel·ligible) …

Es más, señor Soler, yo recuerdo que, después de la moción de censura, el mes siguiente, el mes de agosto -la moción de censura fue en julio del 2018-, hubo un consejo de política fiscal.
Usted se acordará, porque nos relató las dificultades que tuvo para hacerlo telemáticamente desde aquel ordenador de Morella -no sé si se acuerda-, (veus) que venía precedido de un voto «abstención» de la Comunidad Valenciana, presionado por sus socios, pero que usted mes de agosto se quiso desquitar de ese.

Y para ello usted nos contó que había reclamado la deuda de la Marina, la dependencia, el pago del IVA… Bueno, lo de siempre.
Usted nos contó todo eso.

Mire, estos son los dos mails que usted le mandó al Ministerio de Hacienda, los dos.
Uno fue a las 10:50 y el otro, a las 12:47.
La diferencia sustancial es que en el de las 10:50 dijo aquello de «mi voto en este punto» y el de las 12:47 era el sentido del voto de la Comunidad Valenciana.
Porque, claro, usted representa a la Comunidad Valenciana.

Pero le voy a decir qué es lo que decía ahí.
Usted decía que iban a votar favorablemente porque había una flexibilización del techo de déficit, que era insuficiente, pero que también habían notado… -textualmente- «notado mejora en el sistema de financiación».
Oiga, en un mes que habían llegado los socialistas ¿usted ya había notado una mejora en el sistema de financiación?
Usted lo que no tiene es vergüenza, señor Soler.
(Aplaudiments)

Y, mire, yo le digo: usted no ha reclamado nunca los 1.
325 en ningún consejo de política fiscal.
Es más, le voy a decir: la última acta que hay acceso a ella, que es la de 7 de febrero del 2020, que es la anterior a la última reunión que ha habido…

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Vaja finalitzant, senyoria.

El senyor Ibáñez Bordonau:

…en el punto 4, donde se trató precisamente el informe de valoración de los aspectos estructurales del sistema de financiación, usted ni habló, señor Soler.
(Veus) Ni habló.
Hablaron Ceuta, Melilla, Baleares, Madrid.
Y usted, callado.
(Veus) 

Señor Soler, deje ya de poner 1.
325…

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

El senyor Ibáñez Bordonau:

…millones ficticios, porque su ficción son derechos de los valencianos.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor conseller d'Hisenda i Model Econòmic:

Vosté, que ha mostrat durant cinc anys la manera més subtil i no tan subtil de tergiversar les coses, sabrà que en eixe punt, no, però en el punt anterior jo vaig reivindicar dèficit asimètric (inintel·ligible) … (Aplaudiments)

Per tant, estem farts a esta banda de l'hemicicle que vosté ho tergiverse tot, perquè és important que els valencians sàpiguen quin és el paper del seu conseller d'hisenda en el Consejo de Política Fiscal y Financiera.
Fins i tot, votant en contra les directives del seu partit.
Cosa que vostés no han fet en la vida.
(Aplaudiments)

Per què?
Per què…?
Xe, senyora Bonig, per favor, (veus) estic parlant amb el senyor Ibáñez.

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Senyories.
Senyor conseller.
(Veus) (Se sent una veu que diu: «Es que no para» «Es un no parar»)

Senyories.

Senyories, mantinguen silenci.
Mantinguen silenci, senyories.

El senyor conseller d'Hisenda i Model Econòmic:

Sense anar més lluny, en l'últim Consell de Política Fiscal i Financera -és com ho acaba de dir no sé qui- és que vaig demanar, fins i tot, el fons d'anivellament, perquè és la meua obligació, perquè és el que jo crec, perquè hi ha un problema estructural d'asimetria.

És veritat, que vàrem guanyar la suficiència però no vàrem guanyar la lògica de l'equitat.
I en això estem treballant, pels 13.
000 milions, com vàrem treballar en el fons COVID, (veus) perquè el que es fa és treballar per a millorar les coses.

Li dic una cosa.
Vosté, no és conscient del que diu, eh?
Perquè si jo llevara 1.
325 milions, ¿com podria fer en el pressupost de despesa, amb eixos 1.
325 que ens dona coherència comptable, per a poder arribar a la despesa per càpita mitjana espanyola?
Com ho podria fer?
No podria fer-ho.
Per tant, vosté, quan vol que jo lleve 1.
325 milions, vol dir que lleve diners a la sanitat, que lleve diners a l'educació, (aplaudiments) que lleve diners a la política social, que lleve…, d'això està parlant vosté, d'això està parlant vosté.
És que…, és que és un embolic conceptual.
Vull dir, si no està en el pressupost d'ingressos…, (veus) que està en el pressupost d'ingressos…

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Senyoria.

El senyor conseller d'Hisenda i Model Econòmic:

…que es vota ací, en esta cambra sobirana, vota el pressupost d'ingressos, els 1.
325 milions, que és qui mana, (veus) jo puc gastar i eixa és la situació de facto.
Que tot i que en el Consejo de Política Fiscal y Financiera no s'accepta el dèficit asimètric, de facto… (Veus)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Senyories.

El senyor conseller d'Hisenda i Model Econòmic:

Xe, ara és el senyor Castelló (Rialles) Ací igual, ací la Bonig o el senyor Castelló.
(Veus)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Senyor conseller continue vosté…

El senyor conseller d'Hisenda i Model Econòmic:

Home, per favor.

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

…que ja està la presidència per a indicar (inoïble) …

El senyor conseller d'Hisenda i Model Econòmic:

Com dia vosté molt bé, presidenta, pareix una escola de xiquets açò.

Bé, és que és increïble, eh.

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Senyoria, finalitze la resposta al senyor diputat.

El senyor conseller d'Hisenda i Model Econòmic:

En definitiva, una reivindicació ciutadana és una reivindicació per a la millor sanitat que pugam, per a la millor educació que pugam, per al millor servei social que pugam.
I, aixina i tot, després de 5 anys ens hem acostat a la despesa per càpita, que és l'objectiu d'este govern, que la despesa per càpita s'acoste a la mitjana perquè és el nostre dret dels valencians.
I l'única manera de fer-ho és plantejant de facto un dèficit asimètric i, ja, que es quede lliure.
Els seus amics de Galicia, els seus amics de Castilla-León, etcètera s'oposen de manera rotunda en el Consejo de Política Fiscal y Financiera.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyor conseller.

Passem a la pregunta 415, formulada pel diputat Fernando Llopis, del Grup Parlamentari Ciudadanos, a la consellera d'Innovació, Universitat, Ciència i Societat Digitalsobre el finançament de les universitats.
(Veus)

El senyor Llopis Pascual:

Moltes gràcies.

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Quan vullga, senyoria.

El senyor Llopis Pascual:

Gràcies, presidenta, (inintel·ligible) …

Bon dia, consellera.

Inteligencia artificial, Big Data, redes neuronales, 5G, todo esto y mucho más se ha relacionado con su conselleria.
No me sorprendió cuando me dijeron que ya se la conocía como la conselleria del mañana, pero resultó que no, que la llamaban, a la conselleria que usted dirige, la conselleria del mañana porque lo dejan todo para mañana.
Su lema parece ser: Para qué hacerlo hoy, si lo puedo hacer mañana o pasado mañana.

Y es así.
Día tras día, los proyectos de los que usted habló aquí, en esta Cortes, en septiembre de 2019, parecen perdidos u olvidados.
Las universidades tienen que poder garantizar la continuidad de sus proyectos y planificar de forma estratégica sus acciones en ámbitos como el de la investigación, la docencia y la transferencia del conocimiento.
Las universidades llevan mucho tiempo -entre otros, el tiempo que gobernaba Marzà- esperando una estabilidad que les permita actuar con previsión a largo plazo y nos debemos volcar en esta justa reivindicación.

«Necesitamos un marco de financiación estable y plurianual para el sistema público de las universidades valencianas».
¿Le suena?
¿Le suena?
Todo menos lo de Marzà, que solamente lo insinuó, lo dijo usted aquí el 19 de septiembre de 2019.

Me permito añadir algo que usted también dijo, abro comillas: «En el mes de octubre se impulsará un grupo de trabajo en el que estarán representados todos los sectores implicados y comenzará a elaborar un documento inicial que presentaremos a primeros de año -me imagino que 2020-» Cierro comillas.
O sea, que a principios de 2020 tendríamos un documento inicial para definir el modelo de financiación de las universidades.

Si comprobamos el grado de cumplimiento de sus propuestas, a un año vista, el resultado no puede ser más desalentador.
A día…, un año después de que usted lo dijera, no había ni borrador y el grupo de trabajo solo se había reunido una vez -usted dijo que eran dos trimestrales- de ocho, solamente una.
Es normal que la llamen a la suya la conselleria del mañana, todo es procrastinación, no hay visión para las universidades, no hay posibilidades de las universidades para planificar a medio y largo plazo, más en este momento donde se necesita dar más apoyo a la investigación e innovación.

La pregunta es muy sencilla.
¿Cuándo tiene previsto tener aprobado el modelo de financiación plurianual para las universidades valencianas?
Puede contestarme, hoy o mañana.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Per donar resposta a la pregunta formulada, té la paraula l'honorable consellera d'innovació.
(Veus)

Quan vullga, senyoria.

La senyora consellera d'Innovació, Universitats, Ciència i Societat Digital:

Señor Llopis, por supuesto voy a contestarle hoy porque mañana, pues, no estaremos ni usted ni yo aquí y, por lo tanto, sería bastante complicado que le pudiera contestar mañana.
(Aplaudiments)

Le agradezco también que haya concretado al final de su intervención la pregunta porque, la verdad, con tanta divagación me ha costado un poco saber exactamente qué es lo que me estaba usted preguntando.
Menos mal que lo tenía escrito y por lo menos, pues bueno, ya tengo más claro exactamente a qué es lo que se refiere.

Vamos en relación con la pregunta objeto de mi intervención, que es la previsión de cuándo tendrá la conselleria un nuevo modelo de financiación para las universidades públicas de la Comunidad Valenciana.
Y, efectivamente -como ya conoce- el pasado mes de febrero se constituyó la mesa de personas expertas para la elaboración de la propuesta.
Confiamos, le contesto concretamente, confiamos en disponer de un borrador para los primeros meses del 2021.

La puesta en marcha de la mesa de expertos, pues, ha tenido una gran actividad, sobra decir la situación de pandemia mundial en la que nos encontramos, entiendo que no es ninguna excusa, pero es la realidad, es lo que hemos tenido.
Y, efectivamente, el realizar un nuevo modelo de financiación para las universidades públicas de la Comunidad Valenciana es una prioridad en una emergencia, era algo urgente e importante.
Pero es cierto que, como tantas cosas importantes y urgentes, se han tenido que dejar relegadas porque había algo que nos ha sobrepasado a todos y esa es la realidad.

Le puedo decir que, a día de hoy, la mesa de expertos se ha adaptado al nuevo sistema de trabajo -igual que hemos hecho todos los demás- en los que la inmensa mayoría de reuniones ahora no pueden ser presenciales, son en formato virtual, lo cual favorece, en cierta medida, que se pueda hacer con mayor frecuencia y así ha sido.
Usted ha hecho referencia a una frecuencia, que se ha incrementado.
En la actualidad se están haciendo reuniones cada 10 días, de hecho, ya se han hecho tres sesiones de trabajo: el 21 de septiembre, el 1 de octubre y el 13 de octubre.
O sea, que hemos tenido, en breve, tres reuniones y están trabajando, como digo, intensamente.

Así que, es muy probable que en el primer trimestre del 2021 tengamos ya presente un borrador encima de la mesa sobre el que poder hablar.
Borrador que, lógicamente, se tiene que circular entre todos los agentes implicados y que, además, tiene que contar con tres premisas que son muy importantes: la primera, es que tiene que ser un plan plurianual; la segunda, es que tiene que ser incentivador y, por supuesto, la última, es que tiene que ser un plan de consenso.

Como le digo, está trabajando muy intensamente esa mesa de expertos.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Per continuar amb la formulació de la pregunta, té la paraula l'il·lustre diputat.
(Veus)

Quan vullga, senyoria.

El senyor Llopis Pascual:

Quan vosté vullga, senyora vicepresidenta.

Me ha dejado preocupado, señora consellera, porque hace un año dijo que lo tendríamos de aquí a un año y ahora dice que es muy probable que lo tengamos de aquí a un año.
Pues, ya, pues, la garantía que me da…

Después, a sus expertos de innovación que han tardado un año en descubrir las videoconferencias, me produce cierto temor.
Cierto temor, porque dices, bueno, no sé.
(Aplaudiments) Mire, hay una leyenda urbana que dice que en la conselleria que usted ahora dirige queda un lema, en alguna puerta, que decía algo así como: Con Marzà en educación todo lo que no sea de lingüística e inmersión debe ir para el cajón.

Yo quiero que usted no siga su ejemplo, porque ahora mismo necesitamos, cuando más que nunca, la innovación.
Pero la excusa del COVID no me vale, porque las universidades esperaban su apoyo en los protocolos para gestionar la vuelta al cole y no lo hicieron, tuvieron que hacerlo ellas solas, las universidades.

Del mapa de titulaciones, ¿qué se sabe?
No se sabe nada.
No puede ser la conselleria del mañana, del vuelva usted mañana, de ya lo haremos otro día, no puede ser.
Tienen ustedes que hacer y analizar las acciones prioritarias y a mí, sinceramente, no me vale.

¿Va a ser muy probable que no tengamos ese borrador?
Porque un borrador, después se tendrá que consensuar.
Pero, por lo menos, podría comprometerse aquí, no muy probable, que tengamos ese borrador.
Yo lo que le pido es, quiero que usted se comprometa aquí que ese borrador lo tendremos aquí.
Después lo consensuaremos, pero por lo menos comprométase usted a traer el borrador el año que viene.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Per continuar donant resposta a la pregunta, té la paraula l'honorable consellera.
(Inintel·ligible) … Quan vosté vullga.

La senyora consellera d'Innovació, Universitats, Ciència i Societat Digital:

Señor Llopis, coincido en que el plan de financiación de las universidades es una reivindicación justa, que para nosotros es prioritaria y que lo tendremos en el menor tiempo posible.

Las sesiones de trabajo, como le digo, están siendo muy intensas.
De las realizadas en septiembre y octubre, lo que le puedo adelantar, algunas de las cuestiones que básicamente se han puesto sobre la mesa, son: en primer lugar, la importancia de establecer un horizonte temporal en el plan plurianual lo suficientemente amplio para garantizar la seguridad y sostenibilidad financiera de nuestras universidades.

En segundo lugar, que somos conscientes de la importancia de la suficiencia financiera.
Pero queremos ir más allá de los costes estructurales, incorporando al plan plurianual de financiación incentivos que también tengan en cuenta los resultados.

Además, en tal sentido, la calidad de la docencia y la investigación, junto con un nivel adecuado de transferencia de conocimiento, permitirán atraer recursos humanos, del alumnado, de PDI, de investigadores y financieros, público y privados, para conseguir que nuestras universidades públicas sean aún más competitivas internacionalmente.

Y, qué duda cabe, que la docencia de calidad mejora la empleabilidad de los egresados y su alta inserción laboral.
Y, esto, junto a un sistema de investigación de excelencia constituyen los dos factores clave tanto para la atracción de talento y otras vías de ingreso en las universidades -usted y yo lo sabemos- además de como un instrumento decisivo para el crecimiento social y económico.

Y, sí que quisiera hacer referencia, muy rápidamente, a lo que comenta de que no hemos interactuado coordinados con las universidades públicas en los protocolos de actuación.
Simplemente, quisiera enseñar la noticia, la entrevista a la rectora de la Universidad de Granada, donde, precisamente pone en valor la gran coordinación que ha habido en la Comunidad Valenciana con el brote COVID que hemos tenido en el colegio Galileo Galilei, donde pone en valor la coordinación de Universidad Politécnica de Valencia y la Generalitat, no como ha ocurrido allí en la Junta de Andalucía, donde ya sabe usted que el consejero de Universidades es de Ciudadanos, Rogelio Velasco.

Nada más, señorías.
(Aplaudiments)

La senyora consellera d'Innovació, Universitats, Ciència i Societat Digital:

Gracias, señoría.

Passem a la pregunta 453, formulada per la diputada María Quiles del Grup Parlamentari Ciudadanos a la consellera de Sanitat Universal i Salut Pública sobre els recursos de la Conselleria de Sanitat Universal i Salut Pública per fer front a la segona onada de COVID-19.

Quan vullga, senyoria.

La senyora Quiles Bailén:

Gracias, presidenta.

En primer lugar, me gustaría lamentar el fallecimiento esta semana de otro profesional sanitario en nuestra comunidad.
Se trata de un enfermero que, tras cuarenta días luchando contra la COVID en la UCI, pues, no ha logrado vencerlo.
Desde aquí trasladarle mi más profundo pésame a la familia, a los amigos y, por supuesto, a todo el colectivo.
(Aplaudiments)

Y, mire, señora Barceló, un colectivo que se enfrentó a esta pandemia desconocida sin material, sin medios, sin medios humanos, sin protección, mientras que desde esta conselleria se les acusaba de contagiarse en sus vacaciones, en sus viajes y en su vida social.
3.
312 sanitarios se contagiaron desde que empezó la pandemia.

Y fíjense, que pasara al principio sería comprensible, pero a día de hoy, señora consellera, a los profesionales sanitarios les sigue llegando material, voy a dejarlo en de dudosa calidad.
Y, si no, pregunten qué ha pasado en el Hospital de Vinaroz.

Y yo, pues fíjese, pienso en mi hija, que acaba de empezar a estudiar medicina.
Pienso en la hija, en María, la hija de mi compañera Mamen, que acaba de terminar.

Y pienso qué tipo de material me gustaría que llevasen, porque es mi hija, su hija, la hija, los maridos y los hermanos de todos los que están trabajando para salvar nuestras vidas.
Y no les estamos protegiendo, consellera.

Señora consellera, batas chinas, cuando tenemos una fantástica industria textil que está agonizando.
Y fíjense, también recuerdo una reunión con los MIR, porque nosotros sí nos reunimos con ellos, y decían: «¿Sabes cuál es el problema, María?
Que saben que al final nosotros cederemos.
Cederemos porque nuestra obligación y nuestra vocación es salvar vidas por encima de todo».

Qué pena que ellos tengan clara cuál es su obligación y su vocación y nosotras no, señora consellera.
(Aplaudiments)

Señora consellera, dijo usted hace unos días que estamos preparados para una segunda ola.
Falta de personal en los hospitales y los centros de salud.
Caos en atención primaria.
Estamos en la cola en tasas de PCR.
Listas de espera multiplicadas.

Por eso hoy, y usted dice que estamos preparados, le quiero preguntar: ¿considera que se está contando con todos los recursos disponibles para llevar a cabo una gestión óptima ante esta segunda ola de contagios que se está produciendo en nuestra comunidad?

¿Hemos aprendido de nuestros errores, señora consellera?
¿Estamos escuchando a los sanitarios, señora consellera?

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Per a donar resposta a la pregunta formulada, té la paraula l'honorable consellera de sanitat.

La senyora consellera de Sanitat Universal i Salut Pública:

Pues, mire, señora diputada, voy a permitirle que tome usted asiento, sí estamos preparados.
Y lo he explicado en muchas ocasiones en esta cámara.
Probablemente usted nunca ha hecho ninguna pregunta de sanidad.
Hoy le ha dado paso la señora Giraldo a su intervención.

La señora Giraldo sí que me ha preguntado en varias ocasiones, y además comparecí en estas Cortes en la Diputación Permanente para explicar cómo estábamos preparados para la segunda ola.

Y efectivamente, a mí me preocupa exactamente lo mismo que a usted le pueda preocupar, exactamente lo mismo.
Es más, me preocupa mucho más porque soy responsable y titular de una cartera que es muy importante y que debe proteger a todos los valencianos y valencianas y a todos los sanitarios.

Y sí, estamos preparados.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Per a continuar en la formulació de la pregunta, té la paraula la il·lustre diputada.
Quan vullga, senyoria.

La senyora Quiles Bailén:

Señora consellera, los MIR llevan más de 90 días en huelga.
De hecho, han necesitado una parada en los tribunales y una PNL de Ciudadanos para que se sienten a negociar sensatamente.

La atención primaria en la comunidad es un auténtico caos.
Sobre la comisionada para la transformación de la atención primaria, es que no quiero ni hablar, porque la medida estrella del Consell ha nacido estrellada.

Se ha convertido en una asesora, y no sé si es que ustedes tenían miedo del parón que se avecinaba con los médicos o es que usted no quería que nadie le hiciese sombra.
Pero, ¿nos puede aclarar quién se va a encargar entonces de esa necesaria transformación de la atención primaria?

El señor Puig nos hablaba hace unos días de fortalecer la colaboración público-privada.
Olé.
Y dos días después, usted, que también dijo que pensaba contar con todos los recursos, piensa que la mejor manera es eliminar la colaboración del Hospital de Torrevieja.
Gracias por la parte que me toca y que le toca a mi comarca.

Mientras que en la Ribera, un claro ejemplo de cómo funcionan ustedes con las reversiones, todos los días tenemos parones en el hospital pidiendo mejores medios y pidiendo condiciones laborales que no llegan.
Espero que con las de Torrevieja se lo tomen un poquito más en serio.
(Aplaudiments)

Por último, los profesionales de farmacia comunitaria.
Estuvieron al pie del cañón, señorías.
La consellera sabe que cuenta con un total de 2.
400 establecimientos de farmacia y más de seis mil farmacéuticos que se han puesto a su disposición, a nuestra disposición.

No son establecimientos sanitarios, pero ¿por qué no cuenta con ellos para la dispensación de medicamentos en domicilios?
¿Por qué?
¿Por qué no se apoya en los farmacéuticos para el rastreo de contagios?

Yo solo le pido una cosa, de verdad, ya es un ruego: utilice todos los recursos de los que pueda disponer.
Los vamos a necesitar, consellera.
Públicos, privados.
Escuche, escuche a nuestros sanitarios, escuche a los MIR, escuche al colegio de médicos, a la atención primaria.

Escuche a la oposición, consellera, porque le puedo asegurar que va a encontrar más lealtad en nosotros y más sentido de estado que en muchos de sus socios de gobierno.

Gracias.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Per a continuar donant resposta a la pregunta formulada.
Esperem que la diputada arribe al seu escó.

La senyora consellera de Sanitat Universal i Salut Pública:

Por aclararle una puntuación que ha hecho usted respecto de farmacia, al decir que no contamos.
Mire, precisamente los colegios farmacéuticos fueron una pieza fundamental durante el estado de alarma.

Y además, una iniciativa que apoyó esta conselleria y colocó y puso un call center para que pudieran todos los pacientes llamar para poder ser atendidos en sus domicilios por parte de los farmacéuticos.
Por tanto, esa colaboración ha existido siempre.

Igual que existe la colaboración público-privada.
No le voy a repetir lo que ya he contestado en la repregunta.
Ustedes tienen que intentar aclararse de qué es la sanidad privada y qué es una concesión, porque creo que tienen alguna confusión.

Espero que nos les pase como al Partido Popular, que al final confunden todos los intereses, los públicos y los privados, y no sabemos al final qué estamos apoyando.

Mire, usted me preguntaba si estamos preparados.
Claro que estamos preparados.
Y yo le voy a decir cómo estamos preparados.

Mire, desde el inicio de la pandemia hemos incrementado el personal sanitario en un 16 %.
Y hoy, aquí, en esta cámara, digo y lo repetiré que no tenemos ni personal médico ni enfermeras en las bolsas.
Están agotadas.

No hay paro, porque está todo el mundo ahora mismo trabajando para la sanidad pública.
(Aplaudiments) Eso es lo que hemos hecho.

Hemos hecho más de diez mil contratos durante toda la pandemia.
Ya saben ustedes que 7.
500 contratos se prorrogan el 30 de noviembre, los contratos COVID se van a prorrogar seis meses más.

Los médicos de atención primaria, a partir del viernes, que se aprobará por parte del ple del Consell lo que nos solicitó el foro de atención primaria, que era que se pudieran abrir con personal voluntario para poder llevar a cabo también sus agendas por la tarde, también se aprobará con el acuerdo de la mesa sectorial de los sindicatos.

Como les digo, hablamos con todos, con todos.
Con los foros, con los sindicatos, con las sociedades científicos, y con todos, estén donde estén.

Hemos conformado un equipo de atención de 1.
390 rastreadores.
Ya ha escuchado usted al presidente, ha anunciado que vamos a incorporar 260 rastreadores más.

Hemos contado también con el ejército, y en estos momentos disponemos de 150 rastreadores del ejército, que están ubicados en la provincia de Alicante y en la provincia de Valencia, y que hacen el rastreo de todo aquello que le traslada salud pública, para el rastreo de todos los contactos de un caso estrecho social, en el ámbito social.

Por tanto, se está haciendo un trabajo inmenso, de todos, porque hablamos con todos, señoría.
Y además, he de decirle que hemos seguido invirtiendo, en material y en infraestructuras, y que tenemos en el almacén logístico de Feria Valencia todo un depósito de material para poder atender las necesidades de nuestro personal sanitario.

Claro que nos preocupa, no solo porque, como usted dice, si hemos aprendido.
Hemos aprendido de todo.
Hemos aprendido también cómo se puede romper un mercado.
Hemos aprendido también cómo nos pueden cerrar fronteras.
Hemos aprendido también y hemos colaborado con las empresas valencianas, que han hecho un gran esfuerzo.

Y por eso, nosotros no hemos entrado en el acuerdo general del ministerio, para que también puedan concursar las empresas valencianas y podamos darles y compensar el esfuerzo, en un concurso evidentemente abierto (aplaudiments) y transparente, con el material que necesitamos.

Mire, hemos duplicado la capacidad hospitalaria hasta 19.
000 camas.
Hemos aumentado las plazas UCI hasta 1.
200.
Hemos comprado 462 respiradores más.
Nosotros no llegamos nunca a los límites que tuvo Madrid, no llegamos nunca.

Las UCI llegaron a estar ocupadas en torno a un 45 %.
Y aun así, hemos comprado 462 respiradores.

Y cuando quiera, podemos seguir debatiendo, porque ya no me queda tiempo.

Gracias.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gracias, señoría.

(Inoïble per raons tècniques) … al conseller d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball sobre innovació per a la millora de l'aprofitament energètic i l'ús d'energies renovables.

Ara.

La senyora Mas Mas:

Gràcies, presidenta.

Bon dia, senyories.

Membres del Consell.

Afortunadament l'emergència climàtica i la preocupació pel medi ambient i el futur del nostre planeta comencen a estar en el centre de la política mundial.
Igual que va començar a estar en la política valenciana, amb l'arribada del govern del Botànic en l'any 2015.

Enrere queden els temps negacionistes per part de governs del Partit Popular, que ni tan sols reconeixien l'existència d'aquesta problemàtica.

De fet, la seua aversió per aquesta qüestió va arribar  a tal punt que aprovaren mesures com l'impost al sol, en l'any 2015, que d'alguna manera generaven, a través d'eixa animadversió, mitjançant eixes fonts renovables, fets que produiren de fet un desincentiu, tant en l'ús com en la producció d'este tipus de tecnologia.

Però deixant a un costat este passat fosc, l'emergència climàtica no només s'ha convertit en una prioritat botànica, sinó que compta amb el suport consensuat de gran part d'esta cambra, a través del pacte de reconstrucció que signàrem este estiu en el mes d'agost.

La prioritat per l'adopció de polítiques de sostenibilitat és una realitat, i el Botànic, per fortuna, amb una moderada experiència en la seua aplicació i alhora també ha aconseguit sortejar els obstacles que alguns partits polítics ens posaren en la seua execució.

Recordem com de qüestionada ha estat una mesura importantíssima, com per exemple la construcció de carrils bici en algunes ciutats i la importància que veiem que han tingut, sobretot en esta època de pandèmia per a garantir el trànsit i la mobilitat.

El canvi de l'eficiència energètica, estic segura que no només ha arribat per a quedar-se, sinó per a créixer i per a potenciar-se.
I és per això que necessitem incentius per a la producció i per a l'ús de les energies renovables.

Aquests últims mesos hem vist com també des de les instàncies europees han rebut un impuls, en eixos fons de reconstrucció europeus, orientats a una guia de l'economia, de transformació dels nostres sectors productius cap a la sostenibilitat.

I per això, des del Grup Parlamentari Compromís tenim clar i entenem que no podria ser d'una altra manera, ja que volem millorar el present del nostre planeta i garantir eixe futur.

És per això, conseller, que ens agradaria conéixer quines són les polítiques que recentment estan desenvolupant vostés en la conselleria.

També ens agradaria saber de les que vosté ja ha posat en marxa en els últims anys, si veu que n'hi ha una evolució favorable.

I sobretot, i per últim, voldria que ens concretara quins projectes de futur té prevista la conselleria per tal de fiançar este camí i ampliar aquesta línia.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Per a donar resposta a la pregunta, té la paraula l'honorable conseller d'economia.
Quan vullga, senyoria.

El senyor conseller d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball:

Gràcies, presidenta.

Gràcies, senyora diputada, per la pregunta.

I, en efecte, context actual, davant l'emergència climàtica, com vosté ha dit, i que no posa en dubte ja ningú, com també la crisi econòmica derivada de la pandèmia de la COVID-19, crec que és evident que hem d'accelerar les accions per a facilitar la transició energètica, com una oportunitat de desenvolupament sostenible.

Amb dues fites clares: 2030-2050.
I la conselleria d'economia sostenible i l'Ivace, des de la passada legislatura, com vosté també demanda, i a pesar d'un marc normatiu estatal desfavorable, com vosté també ha fet palés, hem promogut la transició cap a una economia descarbonitzada, obrint camí amb determinació i llums llargues.

Així, l'eficiència energètica, el foment de les energies renovables i l'autoconsum són els pilars del pla d'energia sostenible de la Comunitat Valenciana 2016-2020, que constitueix la nostra eina estratègica per a la reorientació de la política energètica, junt a l'Estratègia valenciana de canvi climàtic i energia 2030, alineada amb els eixos d'actuació de la Unió Europea.

En la mateixa línia, i també vosté ha fet menció, tenim l'acord social Alcem-nos, que entre les seues línies estratègiques està l'impuls d'una transició energètica justa, i la descarbonització de l'economia.
Pràcticament la totalitat de les forces democràtiques d'aquesta sala han donat el seu vistiplau.

Puc dir-li que la nostra aposta ferma i decidida per les energies renovables i l'eficiència energètica s'evidencia en diferents fets i actuacions.
I vaig a enumerar-ne algunes.

Ajudes i incentius que intensifiquen el seu ús en tots els sectors, recolzant les empreses per reduir els seus costos energètics.
Mirant el pressupost, 2014, 6,3 milions d'euros; 2020, 18,1 milions d'euros, és a dir, un 187 % més.

Facilitant i impulsant la seua implantació a través de la simplificació de procediments administratius de concessió i la fixació de terminis clars, tenint en aquest cas com a punt d'inflexió el recent decret llei d'energies renovables de 7 d'agost del present any.

Fomentant també la innovació en aquest sector.
Un clar exemple és la creació de la càtedra de transició energètica amb la Universitat Politècnica de València per a l'impuls dels coneixements sobre la viabilitat de la bioenergia com a font renovable.

Amb la reformulació del pla eòlic, amb la finalitat de facilitar la reactivació i la implantació sostenible en el nostre territori d'aquest tipus d'energia.

També, amb el suport a la cogeneració per la seua contribució a la reducció de costos energètics, millora de l'autosuficiència en generació elèctrica i compliment d'objectius mediambientals amb ajudes, però ara estem acabant el pla d'impuls a la cogeneració Horitzó 2030.

A més a més, amb les ajudes per a la instal·lació d'infraestructures de recàrrega per a vehicles elèctrics, fonamentalment de tipus ràpid i semiràpid d'ús públic, que permeta desenvolupar la xarxa de carregadors al llarg del nostre territori que es preveu en el pla d'impuls del vehicle elèctric i desplegament de la infraestructura de recàrrega a la Comunitat Valenciana.
Ja hem fet moltes inversions, perquè des de 2017 aquests punts estan posant-se per tot el nostre territori.

I, com a novetat, li puc avançar que estem treballant en el pla estratègic de comunitats locals d'energia, que es traduirà en la democratització de l'energia i en oportunitats d'ocupació en l'àmbit local.
Sense anar més lluny, al 65% set projectes del nostre territori han obtingut les primeres ajudes i anem a seguir treballant en aquesta línia perquè creem en l'energia distribuïda i de proximitat.
Pensem que no hem de perdre ni un mínim recurs.

Com ja li he dit, la transició energètica és un pas necessari per tal d'avançar cap a una economia més verda i més sostenible.
Un compromís de tota la societat, però que des del Consell estem impulsant de forma jo diria que molt decidida.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Continuem amb la pregunta número 215, formulada en este cas pel diputat David García, en representació del Grup Parlamentari Vox Comunidad Valenciana, a la consellera de Participació, Transparència, Cooperació i Qualitat Democràtica sobre el concepte de transparència.

El senyor García Gomis:

Muchas gracias.

Quiero que se dé por formulada la pregunta, por favor.
Muchas gracias.

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Dóna per formulada la pregunta.
Per tant, quan vullga, honorable consellera, pot donar resposta a la mateixa.

La senyora consellera de Participació, Transparència, Cooperació i Qualitat Democràtica:

No vaig a explicar-li el que és per a mi la transparència, sinó que vaig a explicar-li el que és la definició de transparència.

La transparència és la qualitat de ser transparent.
És la cosa clara, evident, que no presenta cap ambigüitat i que no amaga res.

Si m'ho permet i per curiositat, el que m'agradaria a mi saber és què és per a vosté la transparència.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Per a continuar amb la formulació de la pregunta, té la paraula l'il·lustre diputat.
Crec que vol fer-ho des de la trona.

Disculpe, amb les mascaretes és que molt complicat.

Quan vullga.

El senyor García Gomis:

En un año y medio ya soy conseller.
No me hacen preguntas.

Muchas gracias, presidenta.

Señora Rosa Pérez Garijo, es usted el miembro peor valorado de este gobierno por la ciudadanía.
Enhorabuena.

Consejera, ¿por qué no la cree nadie cuando habla?
¿Por qué al escucharla sabemos que nos está mintiendo?
Cuando usted habla de transparencia, escuchamos lo que queremos escuchar en alguien en quien recae la responsabilidad de la transparencia de este Consell.
Pero luego… luego viene la verdad, que en su discurso dice una cosa y las acciones del Consell dicen otras.

Usted forma parte del gobierno y del partido que lo sujeta, con lo cual usted avala a ese gobierno, su gestión y sus acciones.
Es cómplice.

Un gobierno que tiene un compromiso con los ciudadanos y lo están incumpliendo.
Están demostrando que la transparencia no va con ustedes y las comisiones de investigación, mucho menos.
Ni una sola comisión de investigación presentada por la oposición ha sido aprobada.
Todo un ejemplo de transparencia.

Se equivoca si piensa que basta con subir datos a una web.
La transparencia es también una filosofía de trabajo, una filosofía de gestión, una filosofía de cómo dar ejemplo, de que se viene a velar por los intereses de la ciudadanía y no a velar por los suyos.
(Aplaudiments)

Tiene que ser sobre todo cuando hablamos del dinero público, del dinero de todos, ese que sale de los impuestos que pagan las familias españolas, que lo están pasando tan mal en estos momentos y que ustedes han abandonado.

La transparencia implica ser claros, concisos, sin dobles lecturas y, sobre todo, cumplir esta máxima: el que nada debe nada teme.
(Aplaudiments) Y ustedes tienen mucho miedo, igual porque hay algo que tienen que ocultar y la transparencia real les delataría.

Usted me puede contar que desde su conselleria hacen todo lo posible para que la ciudadanía acceda a esos datos, pero luego me saca lo que tendría que ser un proyecto de ley como una proposición de ley, y se salta todos los trámites y todos los controles que tendría si fuese tramitado como un proyecto de ley, incluido ese que a usted le llena la boca y que da nombre a su conselleria, la participación ciudadana.

Y todo eso, ¿para qué?
¿Para que Vox no se siente en un consejo?
Menudos demócratas de pacotilla están ustedes hechos.
(Aplaudiments) Las dos caras de Rosa Pérez Garijo y el Botánico, lo que dicen y lo que hacen.
Tienen mucho miedo.
 

Sinceramente, el Botánico no es ejemplo de transparencia y usted es pura fachada.
¿Hasta cuándo está dispuesta a seguir siendo la cabeza de turco de Compromís y de PSOE?
¿Hasta cuándo va a seguir como consellera cuando ni sus compañeros de Consell cuentan con usted y a la mínima la señora Oltra la pone en su sitio?

¿Ve cómo tenía razón cuando dije que usted es una consellera florero y que la tienen ahí solamente para que su partido dé al botoncito que ellos digan?
¿Considera un ejemplo de transparencia al Botánico?
Y no me sea como lo que hacen otros, empiecen a ser responsables, que llevan cinco años gobernando.

¿Considera que el Botánico es transparente?
¿Es transparente cuando no quiso investigar las ayudas del hermano de Ximo Puig, hoy considerado una trama por la Guardia Civil y la investiga como tal?
(Aplaudiments)

Y, ¿cuando no quieren investigar el caso de la menor que salpica directamente a la señora Oltra es transparencia?
¿Es transparencia cuando no dejan investigar que hay detrás de Fisabio y de La Fe?
¿Es transparencia con el caso The Guardian, el IVF, los ordenadores de sanidad, los contratos durante la pandemia?
¿Es transparencia que Ximo Puig y su publicidad institucional se salten a su conselleria?

Solo una última pregunta: ¿se irá con honor o agachará la cabeza?
Se agarrará a su poltrona y a su cargo aunque sus compañeras no la quieren a su lado y la ciudadanía, tampoco.

Señora consellera, dimita, tire de la manta y váyase con la cabeza alta, ahora que aún puede.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Per a donar resposta, té la paraula l'honorable consellera.

¿Ho vol fer des de la trona?

Quan vullga, consellera.

La senyora consellera de Participació, Transparència, Cooperació i Qualitat Democràtica:

El senyor García ja ens té molt acostumats a fer preguntes que no són de la meua competència o a interpretar com a transparència i competències de transparència el que a ell li ve en gana.

Mire, ja que ha fet vosté al·lusió a la llei de transparència, el que devia saber és quines són les competències de transparència i què és la transparència com a tal.

Primer, la tasca que fem de publicitat activa.
Les obligacions de publicitat activa es troben en el portal de transparència.
Ja li ho he dit moltes vegades.
Mire-les vosté i vorà com està tot allí reflectit, que, a més…, molta, molta més informació de la que marca la llei, perquè a nosaltres ens agrada anar molt més enllà del que diu la llei que hem de complir en transparència.

Segon, el dret a accés a la informació.
També ho fica la llei de transparència.
Procediment pel qual qualsevol ciutadà pot accedir a qualsevol informació que vullga de l'Administració.
No, com abans, que no la tenien ni tan sols els diputats i les diputades.

El consell de transparència, que és un òrgan amb autonomia pròpia per a garantir el dret a l'Administració.
I també fomentem la transparència a la resta d'administracions.

Mire, senyor García, per molt que vosté tire de verborrea i de discurs, este govern està molt compromés amb la transparència.
Nosaltres volem la transparència.
Per a nosaltres és un mecanisme fonamental.
Nosaltres volem, espentem la ciutadania que vullguen saber tot el que fa este govern, perquè volem que estiguen informats.
Perquè, si estan informats, els partits com el seu no els podran enganyar, que és al que els tenen acostumats.
(Aplaudiments)

I li agradarà o no, però esta conselleria i este govern del Botànic és avantguarda en la creació del portal de dades obertes, que no sé si vosté sabrà el que és.

L'índex Dyntra, per molt que vosté diga de transparència i no li agrade, diu que la Generalitat valenciana és la primera comunitat autónoma en transparència.
En transparència.
Mire vosté l'índex.
(Aplaudiments) Li agrade o no li agrade el gràfic.
Generalitat valenciana, comunitat autónoma.
El nostre portal de transparència ha rebut des de gener més de mig milió de visites, quasi 2.
000 visites diàries.

I, per favor, vosté no confonga el ser transparents o ser la consellera de transparència en que jo siga fiscal.
Jo, a la millor, quan deixe de ser diputada i consellera, m'apunte a la carrera fiscal i, aleshores, soc fiscal.
Però vostés no confonguen funcions.
 

I després diu vosté de donar exemple.
Jo crec que vosté i el seu partit els del poquets indicats per a demanar exemple a la resta.
Perquè  per a exemple el del seu partit, que diu que el líder de Vox en València cobrà durant huit anys d'un «chiringuito del PP cerrado por corrupción».
(Aplaudiments)

Ací en este govern… ací en este govern se podran fer les coses, a la millor, millor del que les fem.
Jo pense que hem de millorar i nosaltres cada u en la seua conselleria intenta fer les coses d'una manera millor per millorar, perquè nosaltres governem per a la ciutadania.
Però el que vosté no a trobar és el que hem trobat durant molts anys, que és corrupció.
(Aplaudiments)

(Ocupa la presidència el president de les Corts Valencianes, senyor Enric Morera i Català)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, consellera.

Passarem a la següent pregunta de control, la que formula l'il·lustre diputat José Luis Aguirre, en nom del Grup Parlamentari Vox Comunidad Valenciana, a l'honorable conselleria d'Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica.

El senyor Aguirre Larrauri:

Gracias, presidente.

Señora consellera, el alga roja, el Rugulopterix okamura, es un alga asiática invasora originaria del Pacífico nordoccidental, concretamente de China, Corea y Japón.

Apareció desde 2015 en arribazones en las costas del Estrecho de Gibraltar.
Tiene una alta tasa de crecimiento y rápida expansión en el Mediterráneo.
Se deposita en los fondos marinos formando una alfombra que tapona todas las cuevas, fondos rocosos donde se esconden los peces y hace ahí su vida durante el sistema larvario, por lo que dicha alfombra impide vivir a otras especies, como los erizos, anémonas, pepinos de mar, lapas, etcétera y con esto desplaza a los peces y va creando un desierto donde solo el alga está presente.

¿Qué gestiones ha realizado la conselleria individualmente o en conjunción con el gobierno de la nación para evitar controlar el avance del Rugulopterix okamurae en el Mediterráneo?

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyor Aguirre.

Li contestarà la consellera.

A vore si aconseguim tindre una bona audició.

La senyora consellera d'Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica:

Gràcies, senyor president.

Señor Aguirre, usted ha explicado la procedencia, también donde se ha localizado y donde está presente actualmente.
Lógicamente, en la costa Valenciana, en nuestro medio marino no está presente actualmente, como usted sabe.
Hacemos ese seguimiento respecto a la incidencia que está teniendo en las comunidades afectadas y, de hecho, usted sabe que el ministerio de transición ecológica está en contacto directo con estas administraciones y, además, ha iniciado el expediente para declararlo especie invasora, que activaría medidas tanto de control, prevención e incluso de erradicación.

Así que, de momento, también, según las predicciones encargadas a la Universidad de Málaga al experto biólogo que está desarrollando toda la parte técnica para poder declararlo especie invasora, los modelos predictivos hacen pensar que nosotros no tenemos tantas posibilidades, dijéramos, de tener la presencia de esta especie, porque usted ha indicado muy bien, que el entorno donde se mueven, la parte rocosa, no está tan presente en nuestras costas.

Con lo cual, esperemos que tengan sus frutos estas conversaciones que se están teniendo con los afectados.
Además, que ya se culmine -porque ha estado, dijéramos, dilatándose por la cuestión de la pandemia- el que se incluya como especie invasora.
Ahí se tratarán las medidas de control, seguimiento y erradicación que, en todo caso, serán posibles implementaciones que hagamos si tuviéramos esta presencia que, ya digo, a día de hoy -con tranquilidad también del mundo de la pesca que le afecta muchísimo- no está presente en nuestras costas.

Gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, consellera.

Senyor Aguirre, per acabar de formular la pregunta de control.

Quan vosté vullga, senyoria.

El senyor Aguirre Larrauri:

Gracias, señor presidente.

No debe de caberle duda de que ya está aquí, porque sus amigos de Ecologistas en Acción, en su catálogo de playas valencianas con bandera negra por contaminación, indican como uno de los motivos la gestión ineficaz sobre el alga invasora Rugulopterix okamurae.

Parece claro que el alga entró con el agua de lastre de los buques, que viene cargada de larvas de diferentes especies exóticas, y que en el Mediterráneo encuentra un magnífico caldo de cultivo, extendiéndose a partir del estrecho.
Esto crea un problema para el ecosistema de las zonas que invade, que de momento no sabemos hasta dónde puede llegar esta especie que, siendo un alga característica, efectivamente, de suelo rocosos, ya hay diversas noticias de que se ha encontrado en zonas arenosas compitiendo en lugares donde están fijadas praderas de posidonia.

En los mares interiores de la Comunidad Valenciana el alga está presente, pero todavía no es grave el problema.
Pero, efectivamente, entendemos que hay que evitar que llegue a más, aprendiendo de lo que está pasando en las costas de Cádiz, Málaga, Granada y Almería, en estas zonas, donde ya es un problema, a los pescadores se les llenan los aparejos de algas.

Así el alga roja está devastando el ecosistema marino en los sitios a los que llega y afecta seriamente a sectores de nuestro país como el pesquero y el turístico.
Sin embargo, pese a las constantes denuncias de organizaciones del sector y pese a que se tiene conocimiento de la invasión de esta alga desde 2015, las administraciones públicas españolas no han prestado ni atención ni las soluciones adecuadas al problema que ahora invade nuestro mar Mediterráneo.

El gobierno de la nación anunció en septiembre de 2019 que incluiría el Rugulopterix okamurae en el catálogo de especies exóticas invasoras, pero todavía no lo ha hecho.
La inclusión en este catálogo permitiría, efectivamente, el uso de recursos específicos para combatirla.
El mar Mediterráneo presenta una elevada y generalizada predisposición como zona medioambientalmente muy favorable para la especie y tiene, por tanto, elevado potencial para albergarla, como indica el acreditado estudio publicado en Algas, boletín de la Sociedad Española de Ficología, por Don Antonio Román Muñoz y otros.

Señora consellera, urge instar al gobierno en ese sentido.
Pero ¿qué podemos hacer nosotros mientras tanto?
Parece que el trámite de la declaración de especies exóticas invasoras está en marcha.
Mientras va cubriendo los lentos trámites, el gobierno autonómico podría empezar por poner en marcha las medidas urgentes establecidas en el artículo 9 del Real Decreto 630/2013, de 2 de agosto, por el que se aprueba el Catálogo español de especies exóticas invasoras, y mientras se declara esta especie así, para lo que tenemos plenas competencias.

Se ha comprobado que el alga se cría en aguas interiores de la costa, en plena competencia de la administración autonómica.
El alga solo se fija al fondo entre profundidades de 0 y 45 metros.
Por lo que nos cuentan los investigadores, al llegar los ribazones a la playa, por haberse desprendido de su raíz, mezclada con diferentes larvas y huevos de otras especies, al subir las temperaturas con el calor del sol comienza una putrefacción llenándose de insectos y mal olor, convirtiendo toda el área de la playa en un reclamo para atraer cientos de miles de insectos, tan molestos para los bañistas y vecinos.

Por lo que urge eliminarlas cuanto antes por el daño que hace al turismo y que supone una verdadera ruina en la pesca artesanal y litoral, como ya está pasando en Andalucía, evidentemente, con el debido tratamiento basado en el tratado de buenas prácticas y evitando, por tanto, sus deshechos en vertederos.

El gobierno autonómico es plenamente competente para prevenir y gestionar esta catástrofe al tratarse de aguas interiores.
Señora Mollá, ¿podría ser esto una negligencia o una dejación de funciones?
¿Es esto lo que llaman transición ecológica?
Luchemos por conservar el medio ambiente, pero en serio, por favor.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyor Aguirre.

Li contestarà la honorable consellera d'agricultura i desenvolupament rural.
A tal fi li donem ja la paraula.

La senyora consellera d'Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica:

Gràcies.

El senyor president de les Corts Valencianes:

Quan vosté vullga, senyoria.

La senyora consellera d'Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica:

Gracias.

A ver, señor Aguirre, yo creo que…, y, usted, coincidirá conmigo que hay que aplicar el principio de prudencia porque es un alga, además, que se camufla muy bien y entonces puede no distinguirse con facilidad.
Yo no podré decir un 100%, igual que usted, rotundo de que no tenemos alga Rugulopterix okamurae en nuestras costas, pero estoy prácticamente convencida.

No solo porque…, incluso, aunque usted ha hablado de un informe de Ecologistas en Acción, usted ha dicho dos cosas que son importantes: quien primero identifica es porque lo sufre, que es el mundo de la pesca.
Y tenemos un gran mundo de la pesca que no nos ha trasladado, no nos ha reportado, a nosotros, a las autoridades, que hayan encontrado esta alga.

En segundo lugar, porque generan residuos -usted lo está diciendo-.
De hecho, las playas andaluzas se han visto altamente afectadas y, por contra, usted pone de manifiesto algo que es muy interesante y que nosotros, tanto para esto como cualquier alga muerta, dijéramos, que llega a la playa, que saben ustedes que muchas veces se genera algún tipo de polémicas sobre su limpieza, queremos gestionar como recurso.

De hecho, esta alga, los expertos dicen que una vez ya, dijéramos, muerta, ya en putrefacción, puede incluso revertir en el mundo agrario haciendo un tratamiento de agrocompostaje.
No hemos tenido ni residuos de esta alga, no hemos tenido ni avisos del mundo pesquero, no hemos tenido ningún aviso de nuestros profesionales de medio natural, que se afirma que nosotros no tenemos hoy identificada Rugulopterix okamurae en nuestra costa.

Y hay un problema, lógicamente, en otras comunidades que se creó esta comisión para trabajar con el ministerio y para dar pie…, y usted ha mencionado al profesor Román, que es quien está haciendo todo el seguimiento necesario para que este expediente técnico esté argumentado y, por tanto, pueda incluirse esta especie como especie invasora.

Según el profesor Román, de la Universidad de Málaga, en sus predicciones sobre el comportamiento que puede tener esta especie, lo que se nos dice es que directamente nuestra costa no tiene, dijéramos, las cualidades idóneas para que esta alga se expanda de una manera agresiva.
Pero -como digo, y yo aplicando el principio de prudencia y usted también- entendemos que nuestra administración tiene que estar atenta a ese grupo de trabajo entre comunidades autónomas y ministerio.

Tenemos que estar atentos para impulsar el que se haga el seguimiento para que se incluya como especie invasora, que se ha visto, dijéramos, paralizado por la situación de pandemia, con lo cual el ministerio lo tiene que retomar de una manera ágil.
Y, lógicamente, cuando se declara especie invasora hay unos protocolos de seguimiento, control y erradicación que tendremos que aplicar nosotros en el caso de identificarlos.

Así que, yo, creo que, con total normalidad, pues, bueno, podemos tratar esta situación y estoy convencida que por intereses propios del mundo pesquero de nuestro medio marino estaremos en plena sintonía para atajar esta situación.

Gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Passarem ara a la pregunta número 425, és la penúltima, i que l'il·lustre diputat David García formula a la honorable consellera de sanitat universal.
La dona per formulada.

Jo no sé si s'ha de llegir?
El senyor David García la dona per formulada.
És la pregunta: «¿Piensa la conselleria de sanidad mantener activo el hospital de campaña de Alicante a pesar de incumplir la normativa vigente en materia de salud laboral, en concreto la Ley 31/1995 de prevención de riesgos laborales?
» Li respon la honorable consellera.

Quan vosté vullga, consellera.

La senyora consellera de Sanitat Universal i Salut Pública:

Gracias, presidente.

Pues, sí, seguirá el funcionamiento pleno del hospital de campaña de Alicante porque cumple, además, todas las normativas en materia de seguridad.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, consellera.

Té la paraula l'il·lustre diputat David García.
Des del faristol?
Sí?

Quan vosté vullga.

El senyor García Gomis:

Muchas gracias, señor presidente.

Debería estar prohibido mentir en sede parlamentaria, como ha hecho la señora Garijo y acaba de hacer la señora Barceló.

Señora Barceló, sigo sin entender cómo sigue usted al frente de la conselleria de sanidad.
Señorías, lo de los hospitales de campaña ha sido una mentira y un engaño continuo desde su anuncio por el presidente Ximo Puig.
Había que hacer las cosas al estilo botánico, es decir, tarde, mal y despilfarrando.

Ninguno de sus más de ciento veinte asesores le dijo que hay que copiar lo que funciona.
5 millones de euros en asesores al año, ¿para qué?
¿Para lavar la imagen y el patrocinio del señor Ximo Puig?
Es una vergüenza como despilfarran el dinero de todas las familias españolas.

Pero hagamos la cronología de esta gran estafa, porque hay que llamarlo estafa.
19 de marzo, Ximo Puig anuncia 3 hospitales de campaña para dentro de 15 días.
En menos de veinticuatro horas, la señora Bravo, le enmienda la plana al muy honorable y nos dice que en 15 días solamente estarán la mitad de las camas, el resto en 30 días.
Tres días después, la misma consejera firmaba el contrato con la empresa adjudicataria, pero con 4 meses para la ejecución.
En menos de cinco días, la señora Bravo, enmienda al presidente y se autoenmienda y, de remate, se lo adjudicamos a una empresa con un capital inicial de 3.
000 euros y de reciente creación y le damos un contrato de 9 millones de euros.

Y usted, señora Barceló, ¿qué decía a todo esto?
Sin saber la evolución, sin saber cuándo iba a durar esto, pone unas carpas provisionales que encima no contemplaban una durabilidad por si las fuésemos a necesitar ahora.
Pero, claro, usted dirá, ya, señor García, la situación apremiaba.
Claro, y por eso hacemos un contrato para tenerlo en cuatro meses.

Pero, usted, encima, insiste y saca pecho.
Usted que no ha hecho nada, que no ha cumplido con su obligación y lo que ha hecho, lo ha hecho mal.
Usted, que conserva su puesto gracias a los sanitarios, a los que abandonó a su suerte y a los que llegó a culpar y a los que sus disculpas ya no les sirven.
Además, sus disculpas no salvan vidas, lo hace la gestión y nuestros sanitarios.
Y su gestión se ha demostrado nefasta: Mayor número de sanitarios contagiados de toda España, por eso Ximo Puig ha intervenido su conselleria.
Agache, agache la cabeza.

Sus carpas provisionales nunca han llegado a ser usadas para lo que fueron proyectadas.
Cuando peor estábamos, cuando la curva estaba en su pico más alto, los valencianos sin PCR, sin rastreadores, sin medios para nuestros sanitarios y sus carpas, ni estaban ni se la esperan.

Pero, claro, ahora hablarán de Madrid, para lo que les interesa; para copiar el sistema de hospitales de campaña, para eso no miraron a Madrid.
Cuando Madrid estaba desmontando sus hospitales de campaña los nuestros seguían sin estar operativos y ahora los usan para hacer pruebas o para CIE improvisados.
9 millones para unas carpas que se inundan, no reúnen las condiciones y nunca se han usado para lo que se contrataron, 9 millones.
9 millones de todos los valencianos tirado al sumidero, como siempre hace el Botánico.

Entre usted, la señora Bravo y el señor Ximo Puig, está la pelota.
¿Quién se hará responsable?
¿Quién va a dar un paso al frente y dimitir por su mala gestión?
¿Quién de ustedes tres asumirá la chapuza de los tres hospitales de campaña que nos han costado, repito, 9 millones de euros que ahora tanta falta nos hace para salvar a las familias españolas?

Dimita.
Dimita usted, antes de seguir poniendo en riesgo las vidas de más personas y de más sanitarios.
Dimita usted, porque es la vergüenza de este Consell.
Dimita usted, porque así, por lo menos, podrá irse sin tener que esconderla bajo tierra.

Señora Barceló, por dignidad y por responsabilidad, dimita.
Y el nivel de PCR, señora, estamos por debajo de Melilla.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Té la paraula, contestarà la honorable consellera de salut universal.

Quan vosté vullga, consellera.

La senyora consellera de Sanitat Universal i Salut Pública:

Señor diputado, yo creo que a usted lo único que le interesaba era subir a la tribuna y lanzar toda esa cantidad de improperios y de falsedades como le gusta hacer.
(Aplaudiments)

Y casi, casi, casi, tirando un poco de ironía, diría que es que le encanta el video y le encanta verse en los videos, porque la semana pasada ya me preguntó otra vez por los hospitales de campaña y por la inmigración.
Y yo ya le respondí.

Pero voy a contestarle a su pregunta.
Usted me preguntaba si los hospitales de campaña reúnen todas las medidas de seguridad laboral y de seguridad de salud, sí señor, sí las reúne.
Y ¿sabe a lo que hemos dedicado los hospitales de campaña?
A atender las necesidades sanitarias, en concreto, de la provincia de Alicante.

Mire, allí se han llevado a cabo muchas actuaciones y se las voy a decir.
Se llevó a cabo el estudio de seroprevalencia indicado por el Ministerio de Sanidad, además, en tres fases, que es como se articuló.
Durante los meses de junio y julio, abrimos dos consultas médicas de revisión para que más de 300 personas que habían sufrido la enfermedad pudieran ser revisadas y examinadas por los médicos especialistas para llevar un seguimiento continuo de la neumonía que habían sufrido.

Se han establecido muestras de PCR de la COVID-19 a pacientes quirúrgicos con tratamientos inmunosupresores.
A tal efecto, además, se han habilitado dos zonas de espera; 4 espacios de extracciones para la toma de muestras, en los que se ha trabajado según la demanda y las necesidades que tenía la ciudadanía alicantina, en horarios de mañana y también de tarde.

También ha tenido lugar en este espacio la toma de muestras de PCR con el apoyo de los equipos de atención primaria del departamento y la muestra de cuerpos de seguridad del estado derivados por salud pública.
También se ha atendido ahí a los cuerpos y fuerzas de seguridad del estado.

Y también, atendiendo al protocolo de justicia y administraciones públicas, se han habilitado en el hospital de campaña espacios para las personas migrantes que precisaban aislamiento por haber sido contacto estrecho en el viaje en la patera.

Por tanto, señor diputado, el hospital, que reúne todas las condiciones, que reúne, además, toda y cumple toda la normativa, tiene, además, una estructura con distintas áreas: tiene un control de admisión, un control de enfermería, hospitalización, almacén, lencería.
Está dotado de equipamiento clínico: carros de parada, carros de cura, desfibrilador, equipamiento informático y mobiliario general.
La zona de hospitalización, además, está dotada con 242 camas.

Si usted cree que no es útil este hospital y que no cumple las condiciones, creo que se ha equivocado, como diputado, (aplaudiments) al defender aquí cuestiones que nada tienen que ver con el papel que cumple el hospital de campaña.
Será solo para su publicidad.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Senyories, passarem a la última pregunta.
I amb esta última pregunta finalitzaríem este punt i passaríem a les votacions.

Els demane als síndics que, en acabar el ple, ens reunirem per a tramitar una comissió parlamentària que està sol·licitada.
Ací mateix, perquè és només una.

Passarem a la pregunta número 448 que formula la il·lustre diputada Estefanía Blanes al conseller d'Hisenda i Model Econòmic.

Senyora Blanes, pot vosté usar el faristol.

La senyora Blanes León:

És que des d'allí no veig al conseller.
Disculpa.

El senyor president de les Corts Valencianes:

Quan vosté vullga, senyoria.

La senyora Blanes León:

Moltes gràcies.

Bon dia, senyor conseller.

Bé, el cert és que front al que molts voldrien, que seria liquidar la nostra radiotelevisió pública, nosaltres, evidentment, creiem i molt en el que ja la pròpia llei contempla que és que és un servei públic audiovisual de titularitat de la Generalitat i és un servei essencial d'interés econòmic general necessari per a la vertebració i la cohesió territorial de la Comunitat Valenciana, com també per al manteniment de la nostra identitat com a poble, la nostra cultura i la nostra llengua.

I que té com a objecte satisfer la necessitat d'informació, cultura, educació, entreteniment dels ciutadans i la societat de la comunitat.
Per a nosaltres és fonamental i per açò, també, la pròpia llei en el seu article 38 fa que per garantir aquest servei, bé, es consignen eixos pressupostos que anualment des de la Generalitat el que fa és compensar entre eixe 0,3 % i 0,6 % del pressupost i que actualment està al voltant dels 56 milions.

El que passa és que, ja en maig de 2019, es va fer una modificació de la llei, que va ser a proposta del Grup de Ciudadanos, en la qual es limitava el cost en el capítol I que no podia sobrepassar del terç del pressupost total per al personal.
I açò ja se sabia des del principi que anava a comportar, doncs, problemes en la plantilla que és necessària precisament per garantir eixe servei.

Ja en la llei d'acompanyament de 2019 es va tindre que fer una moratòria per poder donar solució a eixes possibles dificultats de plantilla, però acabem a final d'any amb aquesta moratòria i ja l'informe de la Direcció General de Pressupostos, de fet, va instar al propi consell de radiotelevisió perquè l'oferta pública d'ocupació s'ajustara, precisament, a este límit, perquè és tal com ens marca la llei.

Aquest límit del terç, parlant d'eixos 56 milions d'euros, estaria al voltant dels 19 milions d'euros, però actualment el cost de la plantilla que tenen a dia de hui està al voltant dels 22 milions d'euros.
Per tant, hi ha una manca de 3 milions d'euros, que ja els sindicats xifraven en el seu moment que rondaria al voltant de cent persones les que podrien ser afectades, però que aquesta mateixa setmana al publicar-se les OPE s'ha vist que açò queda reduït en 113 persones menys, ja que s'ha tret una oferta de 376 places de les 489 que a final de 2019 estaven en plantilla.

I, per tant, des d'Unides Podem, des del meu grup parlamentari, ens preocupa i molt, sobretot, la situació laboral en què es troben els treballadors i treballadores de la casa.
Però també ens preocupa i molt les conseqüències que pot tindre quant a la qualitat del servei, perquè pot suposar un excés d'externalització de serveis.
I no sols perquè creiem que és la millor manera de garantir un servei de qualitat, plural i independent, és la gestió pública, que açò no lleva, evidentment, la necessitat de la col·laboració amb el sector audiovisual del nostre territori i també, evidentment, per a la producció aliena.

Però en l'article 26 de la mateixa llei diu que la corporació no pot cedir a tercers la producció ni l'edició dels programes informatius.
I ahí és on nosaltres veiem que pot haver una distorsió, una discrepància, en el compliment del màxim del terç i en la necessitat de personal que ha de ser des de la casa per tal de garantir eixa pluralitat.

Per tant, li formulem la pregunta de ¿quines solucions pensa el Consell per poder donar resposta a eixa necessitat que es produirà a partir de final d'any?

Moltíssimes gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Li contestarà l'honorable conseller.

El senyor conseller d'Hisenda i Model Econòmic:

Moltes gràcies, president.

En primer lloc, li demanaria permís per aclarir una imprecisió que este matí he fet respecte a la senyora Ortiz.
La senyora Ortiz mai no ha segut condemnada pels 4 o 5 milions que, sí, la corporació municipal d'Oriola tindrà que pagar a Agrupaser per haver fet una decisió en la qual sí que va participar la senyora Ortiz, però que ella no és la condemnada.
La condemnada, òbviament, això és obvi, és la corporació.

Però és important exposar d'esta manera perquè el que hi ha hagut és una imprecisió en la literalitat del que jo he dit i ara, en seu parlamentària, davant de tots vostés, ho aclarisc.
Evidentment, és la corporació d'Oriola i no la senyora Ortiz.
(Aplaudiments)

El senyor vicepresident segon de les Corts Valencianes:

Li tindràs que donar la paraula…

El senyor president de les Corts Valencianes:

Senyor Bellver, calmes vosté (rialles) i escolta… Ara, ara, ara després li… Ha hagut una al·lusió directa, ha hagut una al·lusió directa, (veus) i en acabar la seua resposta li donaré la paraula.

Senyor Soler, continue vosté, responga vosté.

El senyor conseller d'Hisenda i Model Econòmic:

Senyora Blanes.
En primer lloc, vull començar recordant la importància que va tindre l'aprovació per estes Corts de la Llei 6/2015, de 15 de juliol, del servei públic de radiodifusió i televisió d'àmbit autonòmic de titularitat de la Generalitat.
Perquè la seua aprovació va culminar el procés de recuperació d'uns mitjans de comunicació públics i en valencià després d'una època fosca, molt fosca, de gestió desastrosa per part dels anteriors governs del Partit Popular, de la que fou l'extinta Canal 9.

Esta llei es va elaborar a partir dels treballs de la Comissió parlamentària de Radiotelevisió Valenciana i de l'Espai Audiovisual, després d'escoltar a representats d'usuaris dels mitjans audiovisuals, als extreballadors de l'antiga radiotelevisió valenciana, als empresaris del sector audiovisual i de les tecnologies d'informació i la comunicació, a les universitats i a nombroses persones expertes en el sector.

I fruit d'eixe estudi i reflexió en esta comissió parlamentària, la proposició de llei, que es va debatre i finalment aprovar sense cap en vot en contra en aquestes Corts, va crear la Corporació Valenciana de Mitjans de Comunicació.

Eixa llei, però, estableix, segons es va aprovar a la seua disposició addicional octava, que la limitació de la despesa en el capítol I del pressupost del Consell, establida en l'article 36 de la llei, no s'aplica durant la vigència del primer contracte programa.
Un contracte programa que es va signar el 8 de juny del 2018 i que d'acord amb la seua clàusula segona té una vigència que finalitza dins de 8 mesos, és a dir, al juny del 2021.

És, per tant, la regulació en vigor ara mateix la que, com no pot ser d'altra manera, el Consell ha de complir.
Ara bé, es tracta d'una situació que es podria modificar per la via d'una revisió normativa, sent esta una de les qüestions que va plantejar en crear al febrer d'enguany una subcomissió d'estudi en el si de la Comissió de Radiotelevisió Valenciana i de l'Espai Audiovisual, de les Corts, que vosté presidix.

No es tracta, per tant, d'un debat econòmic o pressupostari sinó d'un debat sobre el model, com ha dit vosté.
Del model que es vol de televisió i de ràdio pública valenciana que s'ha de dur a terme al si d'estes Corts, perquè li repetisc, senyoria, per ara esta és la llei que es va aprovar per estes Corts i la que està en vigor.

Insistisc, no es tracta d'un tema dels pressupostos d'un any, ni tan sols d'un debat pressupostari o de rendibilitat econòmica, perquè els pressupostos i la subvenció que la corporació rep de la Generalitat tenen caràcter anual, mentre que el personal ha de comptar amb una previsió a llarg termini.

Es tracta d'un debat de model, en què tal volta hem de participar tots.
Tot això sense perjudici de la necessitat de concretat alguna fórmula que impedisca un creixement desproporcionat de la despesa del capítol I per no repetir errades passades, que vosté coneix molt bé.

En qualsevol cas, el que resulta inqüestionable és la necessitat de continuar donant suport a un servei públic essencial, per diversos motius: per la qüestió territorial, per vertebrar la Comunitat Valenciana -per cosir, com diria el president- per al manteniment de la nostra identitat, la nostra cultura i la nostra llengua, que resulta fonamental per a la conformació d'una opinió pública plural i responsable en televisió també de proximitat.

Un servei que adquirix, a més, una rellevància especial en la situació de crisi sanitària que estem vivint, que suposa un estímul per a la participació ciutadana en els afers públics i que ha de servir de motor del sector audiovisual i la indústria cultural i creativa valenciana.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, conseller.

Bé, el conseller ha aclarit uns termes que ha proferit en la sessió de control i ha al·ludit directament a la diputada Eva Ortiz i, per tant, li vaig a donar, com al·lusions, dos minuts perquè puga exposar el que considere oportú.
(Veus)

Un segon, un segon.

Senyoria.

La senyora Ortiz Vilella:

No agoto los dos minutos, para que vea que yo no juego sucio.

Muchas gracias, señor presidente.

Si hubiera tenido la oportunidad antes de que usted me hubiera dado la palabra, seguramente no hubiéramos tenido que llegar a poner una denuncia en el juzgado hace 5 minutos contra el señor Soler, para que se hubiera podido retractar y no hacerlo más tarde de haber puesto y publicado en todos los medios de comunicación que iba a emprender acciones legales.
Porque me ha parecido no solo una falta de respeto sino, además, un insulto y acusarme de un delito que nunca he cometido.

Por tanto, le agradezco al señor Soler…, que cierto es que mete la pata con frecuencia con esta diputada, luego me pide perdón, pero con cariño; sin ternura, pero con cariño.
Le digo que es mejor no meter la pata y así no nos tendremos que pedir perdón en ninguna ocasión más.

Cuando alguien de su grupo le pase una información sobre esta diputada, que se lo explique bien.
Porque si no se lo explica bien, mete usted la pata y yo luego le tengo que poner una querella por derecho al honor.
No he estado, en ningún caso, condenada.
Ni lo estoy por nada, porque no podría estar aquí sentada, señor Soler.
(Se sent una veu que diu: «Investigada, investigada») eso es de cajón.

No he estado nunca investigada, ni he acudido a declarar ni como imputada ni como testigo en las causas de las basuras de Orihuela.
Otros de su grupo parlamentario y otros de su grupo en Orihuela sí lo han estado y sí han ido a declarar.
Algún día hablaremos de eso.

Por tanto, vuelvo a repetir, la única concejal que advirtió de ilegalidad antes de ese voto fue esta diputada.
Consta en las actas de ese pleno, así como en el juzgado, que llevó una causa que ha sido archivada.

A partir de aquí, me parece muy bien que todos los miércoles monten este circo por yo si el jueves hago una pregunta al presidente.

Les anuncio que voy a seguir haciendo preguntas al presidente, que voy a seguir llevando cosas al juzgado que me aparezcan irregulares y que, a partir de aquí, estoy en mi derecho de no ser ni amenazada, ni perseguida, ni vapuleada.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Senyories, com vostés saben, jo no puc entrar en debats que se formulen i, de vegades, me provoca certa indefensió per part d'alguna de les seues senyories quan m'al·ludixen a mi directament.

Però en este cas vull explicar que la decisió que he pres de no donar-li la paraula és correcta, perquè el senyor Soler en cap moment li ha atribuït a vosté la comissió de cap delicte.
Hi ha un vídeo i ho pot vore.

El senyor Soler ha dit que vosté ha estat sentenciada.
I una sentència, que entenc que se referia a l'Ajuntament d'Orihuela quan vosté era regidora, no li atribuïx a vosté la comissió de cap delicte.
I per això jo no li he donat la paraula.
I vull explicar-ho perquè quede en acta.
(Veus) No ha dit que vosté…, no ha dit el senyor conseller que vosté ha estat condemnada -punt.

I dit això… (veus) i, al mateix temps, afig que em puc equivocar… i que em puc equivocar en l'aplicació del reglament, però en este cas no ha hagut error.

Senyories, anem a passar a votació.
Anem a votar… anem a votar, senyories… (Veus)

Senyories… senyories, per favor.

Senyor… senyor… senyor Muñoz.
Senyor Muñoz, senyor Muñoz.

Senyories, anem a passar a votació.
Els informe que s'han expressat 8 vots telemàtics i la resta, presencials, que se van a expressar en esta votació.

Votarem, senyories, el punt 2 -anterior 1-, que és el debat a la totalitat del Projecte de llei, de la Generalitat, de la funció pública valenciana.
Votarem ara l'esmena a la totalitat presentada pel Grup Parlamentari Popular.
Senyories, comença la votació.
40 vots favorables que, sumats als 5, formen un total de 45; 48 vots contraris que, sumats als 3, formen un total de 51; 0 abstencions.
Queda rebutjada l'esmena a la totalitat.
(Algú diu: «Hi ha dos diputades que diuen que no») 

Com procedim en altres ocasions, els vots que no s'han expressat no influïxen en la quantitat de la votació.
Estan avisats…, estan seguint la votació els serveis tècnics, per tant, anem a continuar i vorem si realment continua l'errada dels equips o què pot haver passat.

Votarem ara l'esmena a la totalitat presentada pel Grup Parlamentari Ciudadanos.
Esmena a la totalitat, registre d'entrada número 23.
399.
Senyories, comença la votació.
42 vots favorables que, sumats als 5, fan 47 vots favorables; 48 vots contraris que, sumats als 3, fan un total de 51 vots contraris.
Per tant, queda rebutjada l'esmena a la totalitat.

Votarem ara, senyories, l'esmena a la totalitat presentada pel Grup Parlamentari Vox Comunidad Valenciana, registre d'entrada número 23.
422.
Senyories, comença la votació.
42 vots favorables que, sumats als 5, fan un total de 47 vots favorables; 48 vots contraris que, sumats als 3, fan un total de 51 vots contraris.
Per tant, queda rebutjada l'esmena a la totalitat i, per tant, continua la tramitació del projecte de llei.
(Aplaudiments)

Votem ara, senyories, el punt tercer, que és debat a la totalitat del Projecte de llei, de la Generalitat, sobre informació geogràfica i de l'Institut Geogràfic Valencià.
Votem ara l'esmena a la totalitat presentada pel Grup Parlamentari Popular.
Senyories, comença la votació.
42 vots favorables que, sumats als 5, fan un total de 47 vots favorables; 48 vots contraris que, sumats als 3, fan un total de 51 vots contraris.
Queda rebutjada l'esmena a la totalitat.

Votem ara l'esmena a la totalitat… (Veus) Senyories, el gobierno… (Veus) Senyories, la Mesa es va reunir ahir i va acordar la sol·licitud d'acord amb la resolució de presidència aprovada per tots els grups parlamentaris i de forma unànime.
Per tant, senyoria… (Veus)

Senyoria, ací n'hi han tres… Senyories… Jo crec que…

Senyor Mata, ¿per a què demana vosté la paraula?
¿Per a què demana vosté la paraula, senyoria?

El senyor Mata Gómez:

Mire, des d'ahí han dit que estem falsificant, estem… Açò comença a ser intolerable.
Els síndics… els síndics que estiguérem i la Mesa de les Corts diguérem que la precaució màxima que hi ha entre tots és ser flexibles en la votació.
Hi ha un diputat que està volant; un altre… (Remors)

El senyor president de les Corts Valencianes:

¡Senyor Mata!

El senyor Mata Gómez:

¿Y tú qué sabes (inoïble) … expertos o con quien está?
Y la Mesa lo ha decidido.

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyor Mata.

El senyor Mata Gómez:

¡Ya está bien!
¡Ya está bien, hombre!

El senyor president de les Corts Valencianes:

¡Senyories!
¡Senyories!
Els torne a repetir que la Junta de Síndics del passat dimarts va conéixer l'aprovació, per unanimitat, de la resolució per a afavorir la situació del vot telemàtic, incorporant els punts que unànimement es van dotar.
(Veus)

La Mesa reunida el passat dimarts va validar…, -perdó- abans d'este ple, el dimecres, va validar totes les sol·licituds que hi havien.
Per tant, està tot conforme i d'acord amb… I ja està bé.

Anem a continuar votant.
Esmena a la totalitat presentada pel Grup Parlamentari Vox, registre d'entrada 22.
894.
Senyories, comença la votació.
42 vots favorables que, sumats als 5, fan un total de 47 vots favorables; 48 vots en contra que, sumats als 3, fan un total de 51 vots en contra.
Per tant, queda rebutjada l'esmena a la totalitat del Grup Parlamentari Vox.

Passarem, senyories, al punt quart -anterior tercer-: presa en consideració de la Proposició de llei de modificació de la Llei 5/2014, d'ordenació del territori i urbanisme i paisatge de la Comunitat Valenciana, que ha presentat el Grup Parlamentari Popular, registre d'entrada 16.
365 i criteri de Consell 18.
500.
Senyories, comença la votació.
42 vots favorables que, sumats als 5, fan un total de 47 vots favorables; 48 vots en contra que, sumats als 3, fan un total de 51 vots en contra.
Queda rebutjada la presa en consideració de la proposició de llei.

Passem al punt quint de l'ordre del dia -anterior quart-, que és la presa en consideració de la Proposició de llei de conciliació de la vida familiar i laboral per a l'eliminació de la bretxa salarial a la Comunitat Valenciana, presentada pel Grup Parlamentari Popular, registre d'entrada número 20.
944, criteri del Consell 22.
632.
Senyories, comença la votació.
34 vots a favor que, sumats als 3, fan un total de 37 vots favorables; 56 vots en contra que, sumats als 5, fan un total de 61 vots en contra.
Queda rebutjada la iniciativa.

Passem al punt 6 de l'ordre del dia, que és la presa en consideració de la Proposta de reforma del Reglament de les Corts Valencianes sobre la publicació de les despeses dels grups parlamentaris, presentada pel Grup Parlamentari Ciudadanos, registre d'entrada 6.
488.
Senyories, comença la votació.
34 vots favorables que, sumats als 3, fan un total de 37 vots favorables; 56 vots en contra que, sumats als 5, fan un total de 61 vots en contra.
Queda rebutjada la iniciativa parlamentària.

I passem, senyories, a l'últim punt de l'ordre del dia quant a votacions, que és la presa en consideració de la Proposta de reforma del reglament per la qual es modifiquen els articles 135 i 136 del reglament, presentada pel Grup Parlamentari Vox, registre d'entrada 20.
468.
Senyories, comença la votació.
8 vots favorables que, sumats als 2, fan un total de 10; 48 vots en contra que, sumats als 3, fan un total de 51; 34 abstencions que, sumats als 3, fan un total de 37 abstencions.
Per tant, queda rebutjada la iniciativa parlamentària.

Senyories, amb esta última votació finalitzem el nostre ple.
Per tant, han fet vostés un bon treball.

És closa la sessió.
(El senyor president colpeja amb la maceta)

(S'alça la sessió a les 13 hores i 48 minuts)

\* ExpressiÃ³ retirada per la PresidÃ¨ncia, per ResoluciÃ³ de 28 d’octubre de 2020, en compliment de l’article 105.
3 de l’RCV.