Untitled Web Page



**Comissió d'Indústria, Comerç i Turisme realitzada el dia 19 d'abril de 2005.
Comença la reunió a les 10 hores i 37 minuts.
Presidix l'Il·lustre Diputada Senyora Amparo Sancho Vicente.
Reunió número 6.**

***Presa en consideració de la Proposició no de llei sobre la dinamització dels sectors industrials valencians, presentada pel GP Socialista (RE número 12.
933).***

**La senyora presidenta:**

 

Buenos días.

En primer lugar, la señora secretaria comprobará la existencia de quórum.
Cuando quiera.

 

*(La senyora secretària comprova l'existència de quòrum)*

Gracias.

El primer punto del orden del día es la lectura y aprobación, en su caso, del acta de la reunión anterior.
Sus señorías disponen del acta de la sesión anterior.
Si no hay ningún inconveniente, se da por aprobada por unanimidad.
¿Hay algún inconveniente?
No.
Pues se da por aprobada por unanimidad.

Tal como se establece en el orden del día empezamos por las proposiciones no de ley.
El punto primero es el punto 11: toma en consideración de la Proposición no de ley sobre dinamización de los sectores industriales valencianos, presentada por el Grupo Parlamentario Socialista.
El número es 12.
933.
Para su defensa tiene la palabra la señora Marco.
Cuando quiera.

 

**La senyora Marco Gual:**

Gracias, señora presidenta.

Señorías.

La industria constituye uno de los sectores más importantes en la actividad productiva de la economía de la Comunidad Valenciana, tanto por el valor de su producción como por el número de empleos directos e indirectos que genera.
Se trata de un sector dinámico y competitivo en el entorno nacional e internacional.
A pesar de ello, en los últimos meses y en los últimos años, se han venido produciendo una serie de situaciones críticas que afectan a determinados sectores industriales de nuestra Comunidad, como el sector del textil, el sector del calzado y el mueble especialmente, y que suelen acabar con expedientes de regulación de empleo que terminan, en el mejor de los casos, en una reducción de la plantilla o bien en el cierre total de las empresas.

Las causas de esta situación cabe buscarlas en una disminución de la demanda debida a la desaceleración económica, en la excesiva atomización de las empresas del sector, lo que incide especialmente en su estructura de costes y también en la creciente presencia en los mercados de productos procedentes de nuevos países emergentes, como China, India o determinados países del norte de África.
Sin duda, un elemento clave en la competitividad del sector industrial valenciano es contar con toda una serie de inversiones, servicios y actividades de promoción, que son imprescindibles para el desarrollo de la actividad industrial.
Sin embargo, todas ellas redundarán en una mayor competitividad si se realizan bajo una perspectiva de conjunto, de una forma ordenada y teniendo en cuenta las características básicas de nuestra industria y de nuestro territorio.

Por ello, el Grupo Parlamentario Socialista propone toda una serie de medidas tendentes a la ordenación y promoción de la actividad industrial, basadas en el impulso de las infraestructuras, la creación y dotación de suelo industrial, la cooperación empresarial, la potenciación de las exportaciones, el desarrollo de nuevas actividades y la promoción de iniciativas empresariales.
No cabe la menor duda que las infraestructuras son necesarias para un determinado nivel de desarrollo económico.
No son, mi mucho menos, una condición suficiente, ya que se deben dar otras muchas condiciones complementarias, pero son una condición necesaria para la comunicación entre sectores, poblaciones, proveedores y mercados.

En una comunidad, como la nuestra, en la que mayor parte de las exportaciones se realiza por carretera, las infraestructuras son básicas, al igual que el desarrollo de la logística es fundamental para la mejora de la competitividad de nuestras empresas.
Por ello, consideramos que la Generalitat Valenciana debe impulsar infraestructuras, dado que son uno de los principales factores determinantes del desarrollo empresarial, por lo que es necesario avanzar en su mejora y crecimiento sostenible por razones de equidad y de cohesión territorial.

La conselleria, a través del Sepiva, debe elaborar un programa integral de suelo industrial, promocionando nuevo suelo, rehabilitando el existente y otorgando una visión integral a la nueva localización espacial de la actividad, para favorecer la implantación de pymes y de empresas de base tecnológica sobre todo.
En este sentido es necesario crear suelo industrial bajo criterios de actividad económica, ordenada y sostenible.
En un país moderno y acorde con los parámetros de crecimiento que deben imperar en el siglo XXI no cabe la ubicación de polígonos industriales por doquier, sin criterios de sostenibilidad, situados junto a zonas residenciales o zonas de valor ecológico, sin medios de transporte públicos o lejos de las infraestructuras de transporte, que es lo que está sucediendo actualmente en nuestra comunidad.

En este sentido, la conselleria debe ser valiente y afrontar los retos que un país culto y próspero debería asumir, el de una economía respetuosa con el territorio, con sus habitantes, con su cultura y con su medio ambiente.
Por lo que también debería, mediante el Plan de adaptación e infraestructuras medioambientales en polígonos industriales, llevar a cabo la modernización de infraestructuras en parques industriales, a través de la mejora de polígonos industriales y la dotación de servicios necesarios de carácter urbanístico, tecnológico, energético, medioambiental, que son sistemas de gestión medioambiental en zonas industriales.

Por otro lado, el tejido empresarial de la Comunidad Valenciana está formado por empresas de reducido tamaño, lo que se conoce como pymes, lo que supone un inconveniente a la hora de acceder a los beneficios de las economías de escala y, por ende, a las posibilidades de competir o de ser eficientes en costes, en aspectos tales como negociar favorablemente con proveedores y compradores de productos.
Por ello, y con el fin de intentar paliar, en la medida de lo posible esta desventaja competitividad, la conselleria, a través del Impiva, debe fomentar la cooperación interempresarial en todas las fases del proceso de fabricación y de distribución para mejorar la eficiencia empresarial.

La capacidad exportadora de la economía valenciana ha constituido una pieza clave en nuestro crecimiento.
Su propensión, superior a la de la economía española, empieza a variar.
Desde algunos años, la pérdida relativa de peso en el conjunto de las exportaciones españolas que vienen registrando las exportaciones valencianas constituye un hecho incuestionable.
La mayor propensión exportadora de la economía valenciana con respecto a la española comienza a reducirse en los últimos años, pasando del 14,37% de 1985 al 12,08% del año 2003, en porcentaje de exportaciones de la Comunidad Valenciana sobre el total nacional.
Ello, unido a la dificultad que tienen nuestras empresas a la hora de exportar medidas o tamaño y a la cultura empresarial de las mismas, hace necesario que la conselleria, a través del Ivex y de la línea de apoyo y promoción de productos de la Comunidad Valenciana, elabore un programa de promoción de la exportación, junto con las cámaras de comercio de la Comunidad Valenciana, para potenciar la cultura, potenciar la cultura exportadora de las empresas y la formación de especialistas y expertos.

La industria valenciana es de carácter tradicional, siendo, por tanto, empresas de bajo contenido tecnológico y muy sensibles ante cambios del mercado en el que trabajaban.
Algo que en los últimos tiempos hemos estado viviendo en la Comunidad Valenciana, sobre todo en las comarcas de monocultivo industrial en las que se ha destruido empleo, siendo especialmente grave esta situación en algunas poblaciones, como Onteniente, donde el desempleo aumentó un 8,3% en 2003, Crevillente con un aumento del desempleo del 15,6% y Elda con un 17,4%.
Por ello, y con el fin de paliar en la medida de lo posible esta situación, la Conselleria a través del Impiva debe impulsar la promoción de actuaciones que ayuden a facilitar el desarrollo de nuevas actividades importantes por sus potencialidades económicas y de empleo.

Por último, la administración tiene la obligación de facilitar la tarea, facilitar el cumplimiento de los deberes a las empresas.
Por lo que es necesario que la conselleria simplifique al máximo la gestión administrativa en la promoción de iniciativas empresariales.
Esta es una reivindicación constante de las asociaciones empresariales y que sí depende única y exclusivamente de la administración autonómica.
Entendemos que todas estas medidas son fundamentales para facilitar que esa destrucción de empleo que se está produciendo últimamente en nuestra comunidad desaparezca, que nuestra comunidad en lugar de ir hacia detrás vaya hacia delante, que es hacia donde debe de ir.

Nada más y muchas gracias.

 

**La senyora presidenta:**

Muchas gracias, señora Marco.

Por el Grupo Parlamentario la Entesa tiene la palabra la señora Pérez.
Cuando quiera.

 

**La senyora Pérez i Martí:**

Gràcies, senyora presidenta.

Senyories, fa un any, poc més o menys, aquesta proposta de resolució haguera estat una aportació molt important per reconduir la situació agreujada que sofreix la indústria tradicional valenciana.
En estos moments, el grau d'agreujament és superior, per tant havem perdut l'oportunitat de començar a treballar abans, encara que les xifres d'ocupació en el sector industrial siguen, segons el Govern Valencià, superiors en comparació amb altres sectors de l'economia valenciana.

Quan aquest govern es refereix a les empreses no pot basar-se exclusivament en el sector immobiliari, encara que el mateix siga un dels millors motors del desenvolupament valencià o del desenvolupament general dintre de l'economia.
A hores d'ara, mesclats en el mercat lliure, marca lògicament de la globalització, en acords per motius d'estat amb tercer països, per l'adopció de productes que en els mateixos es fabriquen, els plantejaments i les actuacions deuen ser diferents amb tota lògica mitjançant els estudis necessaris per un desenvolupament econòmic modern, que a més marque el contrapunt necessari entre els acords exteriors i les necessitats interiors.

En el sector tèxtil, no havent arribat al màxim de la crisi, no s'ha d'oblidar que des de fa dos anys venim parlant de la mateixa, però si no es busca un contrapés de desaparició.
.
.
o siga, si no es busca un contrapés a la situació actual del tèxtil, la desaparició del sector tèxtil, un sector tradicional, va a desaparéixer del País Valencià i lògicament no tornarem a gaudir d'aquest producte.

En el calcer l'evidència de la destrucció és més clara.
I sembla ser que una de les solucions, les últimes solucions que han aparegut en premsa i en diaris d'economia és revisar els sous de treballadors i de treballadores, o siga tornar al segle XIX, sense cap tipus de complex, la qual cosa em preocupa greument.
Aquestos sectors, senyories, han estat exportant a molts països entre ells l'Orient Mitjà.
I la crisi, vulguem o no, comença a detectar-se arrel de la invasió a l'Iraq, ja que el boicot als productes valencians va ser el detonant més eminent.

Per altre costat, és evident que les noves reestructuracions mundials condueixen a esta situació que travessa actualment el País Valencià.
Però, com que des d'Esquerra Unida creem en la promoció de l'activitat industrial, i vostés coneixen els meus plantejament al respecte, estem d'acord amb l'impuls de les infrastructures, l'elaboració d'un programa integral de sòl industrial nou, així com la rehabilitació de polígons en les seues infrastructures ­d'això parlarem a continuació en una proposta de resolució nova- la modernització de les infrastructures dels parcs tecnològics al País Valencià, el promoure per mig de l'Impiva la cooperació interempresarial.
Creem en la simplificació de la gestió administrativa per a la promoció d'iniciatives empresarials, com no?
I és per totes aquelles coses per les que, en nom d'Esquerra Unida-l'Entesa al País Valencià, recolzarem la proposta de resolució presentada pel Partit Socialista.

Gràcies, senyora presidenta.

 

**La senyora presidenta:**

Muchas gracias, señora Pérez.

Por el Grupo Parlamentario Popular tiene la palabra el señor Mundo.
Cuando quiera.

 

**El senyor Mundo Alberto:**

Gràcies, senyora presidenta.

Senyores i senyors diputats.

Estem davant d'una proposició no de llei que ens parla de la dimensió dels sectors industrials a través d'una sèrie de propostes, propostes enumerades en la intervenció de la senyora Marco, en primer lloc, sobre el tema del que són les infrastructures del sòl industrial.
I parlarem, com bé deia la senyora Pérez, després en una proposta de resolució que va posterior a la mateixa.

Nosaltres, des del Partit Popular, pensem que s'està realitzant una política adequada quan al que és el Sepiva, quan el que és la promoció de polígons industrials en la nostra comunitat autònoma.
Per una part, l'empresa Sepiva promou una sèrie de projectes, que estan en construcció i altres àrees de sòl que en este moment estan planificades per a portar-se a terme, per a poder atraure nous inversors, perquè puguen al mateix temps poder sortir de dintre de les ciutats xicotetes empreses que puguen arribar en eixos polígons industrials a consolidar eixa necessitat que representa eixes noves possibilitat que li donen i li brinden en noves àrees industrials que estan creant-se en la nostra Comunitat.
El Sepiva participa en una vintena de projectes en este moment de distinta envergadura, des de polígons ­com deia abans­ locals, polígons en els quals es preveu dotacions de sòl per a possibles indústries grans que puguen vindre a la nostra.
.
.
i que en este moment estan venint a la nostra comunitat, suma en total uns vint milions de metres quadrats de superfície, entre els quals cap destacar tant el parc empresarial Joan Carles I a Almussafes, com el parc de Sagunt i el parc de Castelló, els quals es troben en moments de posada en marxa.

Estos projectes.
.
.
a més de tot això, que el Sepiva està iniciant, n'hi ha un pla que s'ha presentat molt recentment per a la promoció de sòl industrial en la nostra comunitat, en el qual se presentava.
.
.
és un pla que es denomina la creació *(inintel·ligible)* Isis per a iniciatives de sòl per a indústries i serveis, per a crear nous sòls en la nostra comunitat, nous sòls que puguen acudir noves iniciatives empresarials, i per fer un estudi exhaustiu en la construcció de nous parcs científics, espais d'innovació a la Comunitat Valenciana.

A més de tot això, des de fa ja uns anys s'està portant una política de donar unes línies d'actuació de subvencions, al que són els polígons industrials de competència o de creació municipal, i altres polígons industrials, per a poder, juntament en iniciatives municipals poder modernitzar les infrastructures que en este moment havien quedat obsoletes, i per les necessitats puguen desenrotllar-se d'una forma molt més positiva.
I per tant, en política de parcs industrials del Sepiva, i per la política de noves ajudes per al foment i per a la consolidació de nous parcs industrials, s'està portant, jo pense, una política adequada de cara a consolidar eixos parcs industrials o eixos parcs empresarials en llocs adequats, juntament en les infrastructures.

No cal oblidar que les infrastructures són vitals per al desenrotllament de les mateixes, i tenim infrastructures com l'autovia de la Plana, per exemple, en la zona de Castelló, que ha fet possible d'alguna forma lligar tot el que són les zones industrials de la nostra província.
I que d'alguna forma contribuixen, com no, a la ubicació dels llocs idonis d'estes zones industrials, i que puguen ser molt més atraients per a tota la indústria i per al que puga tindre.

Després, el foment i la cooperació empresarial i la promoció de noves activitats industrials, no tots sabem que les pymes són indústries xicotetes que necessiten d'un programa de règim interempresarial de cooperació, per a que fomenten els acords de cooperació interempresarial de caràcter productiu, comercial o inversió conjunta, que se promouen des de la propietat en conjunt de les avantatges i sinergies generals en els processos de cooperació.

Vol dir que des de l'Ivex està incloent un pla d'internacionalització de les empreses, en les quals puga ajudar, i ho hem sentit en repetides ocasions estos últims dies en intervencions que ha hagut en el ple d'esta cambra; en les quals se li dóna la importància que està donant este govern per a la exteriorització de l'Ivex en nous mercats, en noves zones, l'ampliació del que representa també tot el que des de l'Ivex podem tindre nous mercats en els quals poguérem nosaltres tindre la nostra presència.
I al mateix temps facilitar, com no, fórmules de comerç associat per a millorar el desenrotllament competitiu del que són les nostres xicotetes empreses.

Per una altra part el Pla d'internacionalització de les empreses, a través del Piev 2001-2007, que s'ha elaborat junt en el consell de cambres, trace unes línies estratègiques de la política que està conselleria està portant a cap per mig de programes, actuacions, serveis i activitats desenrotllats per l'Ivex, que disposa per a crear empreses a la Comunitat Valenciana en el desenrotllament dels seus processos d'internalització.
És una de les facetes importants també de les quals considerem que la nostra conselleria s'està demanant per a facilitar la labor d'estes pymes de la nostra comunitat.

Al mateix temps estàvem parlant abans de sectors tradicionals en problemes, que en estos moments s'està treballant i s'ha firmant ja uns convenis de col·laboració en associacions representatives de sectors econòmics valencians com agroalimentari, el ceràmic, el tèxtil, confecció-calçat, components joguet, mobles, maquinària i transformats de metall, principals en la nostra exportació.
Convenis de col·laboració a través de l'Ivex, per a poder buscar fórmules d'actuació conjuntes, en pro de la promoció exterior dels nostres productes per a facilitar i traure fórmules innovadores de promoció dels nostres productes.

També per la simplificació i la gestió administrativa de les iniciatives empresarials, és un dels punts que abans la senyora Pérez estava indicant; és una de les coses que la Conselleria d'Empresa, Universitat i Ciència, esta nova conselleria que aglutina el que és l'empresa, la universitat i la ciència, tot conjunt en una mateixa conselleria.
El motiu de la seua creació ha sigut la pionera en processos d'agilització i simplificació administrativa, en la creació i implantació dels projectes Martin i Gustavo, tant en la seua vessant d'automatització de rutines, acollint les tecnologies més innovadores en cada moment, com la d'eliminació de traves i incomoditats a l'administrat.
Tasques que en alguns dels casos s'ha extés a la resta de l'administració de la Generalitat.

Avui el ciutadà es pot dirigir directament a la pàgina de la conselleria per a treballar en uns serveis interactius i informar-se, accedir als registres públics, presentar sol·licituds, sol·licitar acreditacions, etc.
Per la seua part, l'Impiva, ha portat a cap una àmplia labor de simplificació i la tramitació administrativa, simplificant els seus processos de gestió de programes, obrint la possibilitat d'utilitzar els mitjans telemàtics.
Els quatres centres europeus d'empreses innovadores d'Alcoi, Elche, Castelló i Paterna, acullen punts d'assessorament i inici de la tramitació per a la creació d'empreses acollides a la forma jurídica de societat limitada, nova empresa, posada en marxa el passat any, i que permet la creació d'una nova empresa en un termini récord de quaranta-vuit hores.

Per tant, són tota una sèrie de mesures que pense que han incidit directament en el que és la dinamització dels sectors industrials de la nostra comunitat.
I, com bé deia en tota la meua exposició, pense que són mesures importants de cara a aconseguir que la nostra comunitat seguisca treballant en el camp de la indústria, potenciant els nous mercats, potenciant i ajudant a les xicotetes empreses i creant les infrastructures adequades.
I per tant, estem treballant en eixa línia i anem a rebutjar la seua proposició no de llei.

 

**La senyora presidenta:**

 

Muchas gracias, señor Mundo.

Para réplica, tiene la palabra la señora Marco.

 

**La senyora Marco Gual:**

 

Gracias, señora presidente.

Bueno, en primer lugar agradecer al Grup de l'Entesa su apoyo a la proposición no de ley, porque entendemos, estamos yo creo que los dos grupos parlamentarios preocupados por el futuro de nuestra comunidad.

No puedo coincidir con las palabras del señor Mundo, porque, bueno, pues realmente a mí cada vez que le oigo, pues me recuerda una frase.
Esa frase de este expresidente de nuestro país llamado señor Aznar, aquello de España va bien, España va bien.
Yo no sé realmente para quién va bien, porque aquí ya no es Comunidad Valenciana va bien, aquí es la Comunidad Valenciana va fenomenal en las palabras del señor Camps, el molt honorable.

Yo no sé para quién irá fenomenal, porque si con todo lo que ustedes están haciendo se están perdiendo puestos de trabajo, se están cerrando empresas.
Los empresarios se quejan de la falta de sensibilidad hacia sus iniciativas.
Se quejan de que los trámites administrativos son complejos, muy complicados para poder abrir empresas.
Se quejan de la falta de ayuda.
Se quejan los alumnos que terminan en las facultades, de saber dónde tienen que ir y cómo tienen que abrir una empresa.
Si la gente se queja y las empresas cierran y hay cada vez más desempleo en los sectores industriales tradicionales, yo no sé para quién va bien, para quién va fenomenal esta comunidad.
Porque para mí no va fenomenal.
Y los datos lo dicen.

Mire, usted nos ha hablado de polígonos industriales, que veinte millones de metros cuadrados, y bueno, pues sí que es verdad que usted ha hablado de varios parques.
Mire, el parc Sagunt quiero recordarle que este parc no se haría si no fuera porque el cincuenta por cien del capital es del Estado, el Estado y en este caso del gobierno socialista en Madrid.

En cuanto al parc Castelló, quiero también recordarle, me parece que se ha tenido que poner la señora Cristina Santamarina de acuerdo con los propietarios, para que los propios propietarios del terreno sean los promotores del suelo industrial.
Porque he de recordarle que el nivel de ejecución de los presupuestos de la antigua Conselleria de Industria, Comercio y Turismo, hoy de Empresa, Universidad y Ciencia, es uno de los más bajos, uno de los más bajos de todas las consellerias.
Lo que es la ejecución del presupuesto.
La única partida que ustedes ejecutan al cien por cien es la de gasto de personal y porque no la pueden evitar, no pueden evitar ejecutar menos.

En cuanto al polígono, también le quiero recordar algo que me dijeron el otro día un empresario de Castellón, llevan diez años intentando hacer un polígono industrial en Almazora, eh, diez años, se dice pronto, los diez años que ustedes están gobernando.
Y daba lo mismo el color del gobierno, no había forma de avanzar en el polígono industrial de Almazora.

Y también le quiero recordar que en cuanto lo que son servicios públicos hice una encuesta, la hice yo, no son datos, la hice yo aleatoriamente preguntando a determinados municipios de Valencia, y era aleatorio.
Y en ninguno de los casos habían servicios públicos de transporte para acceder a los polígonos industriales.
Yo no sé para quién la economía o va bien el suelo industrial en la Comunidad Valenciana.

También me ha hablado usted de ayudas a polígonos industriales.
La verdad es que esto es un poco fariseo, porque hace poco leí en la prensa que el señor Barrachina, a lo mejor usted lo conoce, ¿no?
, un diputado del grupo parlamentario en Madrid, y que estuvo aquí, autonómico; tuvo la desfachatez de decir en la prensa que los incumplimientos del Partido Socialista a nivel nacional, que no apoyaban un polígono industrial en Jérica.
Un polígono industrial que el partido socialista en Madrid no apoyaba un polígono industrial en Jérica.
Y lo ponía como un incumplimiento del partido socialista en un año de gobierno Zapatero.

Le he de recordar que en las enmiendas de los presupuestos 2004 y 2005 que he presentado enmiendas para que se haga un polígono industrial en Jérica.
Y han sido ustedes, el Grupo Parlamentario Popular aquí en las Cortes Valencianas los que han votado en contra de este polígono industrial.

En cuanto a lo que son infraestructuras, grandes infraestructuras le quiero recordar que en la cumbre empresarial de Peñíscola, el molt honorable señor Camps, las únicas promesas de inversiones que pudo decir allí delante de todos los empresarios de la Comunidad Valenciana, fueron infraestructuras que son inversiones de carácter nacional, que provienen del Estado.

En cuanto a lo que es el Plan de internacionalización del Ivex, dice que es verdad que el gobierno de la Generalitat Valenciana le da mucha importancia a la exportación.
La verdad es que sí que le da importancia, pero no para lo que le debería de dar importancia, que es para ayudar a las empresas valencianas a exportar, abrir nuevos mercados y abrir nuevos nichos de mercado en lo que son mercados maduros.
No.
Sí que es verdad que le da importancia, pero le da importancia para que determinadas personas cercanas tengan un puesto de trabajo y además muy bien remunerado.
Porque he de recordarle el caso del Ivex y Tabares y Lagier, ¿verdad?
Ahí sí que.
.
.

 

**La senyora presidenta:**

 

Vaya finalizando, señora Marco, por favor.

 

**La senyora Marco Gual:**

 

Gracias, señora presidenta.
Termino enseguida.
El Ivex y el señor Julio Iglesias, este magnífico señor que cobró no sé cuántos millones libres de impuestos pagados con los impuestos de todos los valencianos y en paraísos fiscales.
Le quiero recordar también el caso de Ivex Méjico, y el caso de Ivex Marruecos que también tendremos la oportunidad de debatir aquí cuando el señor conseller venga a esta comisión.

Y luego, por último, me habla usted de convenios con otros sectores para la promoción.
La verdad es que a ustedes lo que sí que les gusta es firmar convenios.
Mucha publicidad, mucha propaganda.
Todo son titulares.
Vamos a invertir, vamos a invertir, vamos a invertir.
Vamos a hacer convenios.
Y la verdad es que el famoso Plan industrial del señor Nieto, ni se le ve ni se le espera, y ahora me parece que ha contratado a dos consultoras o tres, no sé cuántas, y no sé por cuánto dinero.
.
.

 

**La senyora presidenta:**

 

Señora Marco, por favor.
.
.

 

**La senyora Marco Gual:**

 

.
.
.
y mientras tanto las exportaciones bajan, las importaciones suben, y la tasa de cobertura es la más baja de toda la historia, sobre todo ha ido en caída libre en los ochos últimos años de los diez que ustedes gobiernan la Comunidad Valenciana.

Muchas gracias.

 

**La senyora presidenta:**

 

Gracias, señora Marco.

Para réplica, tiene la palabra el señor Mundo.

 

**El senyor Mundo Alberto:**

 

Gràcies, senyora presidenta.

Senyora Marco.

Vosté me diu en la seua rèplica que està preocupada, perquè pensa que mos pareixem en el discurs al que l'expresidència d'Aznar parlava que quan España va bien.
Que repetisc.
.
.
jo pense que estem vivint en comunitats diferents.
Vosté està veient una visió de la Comunitat Valenciana totalment diferent a la que estem veient nosaltres, des de l'òptica d'una comunitat que som pioners a España en molts sentits.
No en el sentit de l'atur ni en el sentit d'altres paràmetres importants de l'economia.
Tanmateix nosaltres cada vegada que parlem que la Comunitat Valenciana està creixent en empreses, vosté se'n va a fets molt puntuals de percentatges que si aquí ha passat açò, que aquest sector té eixa problemàtica.

Però no està parlant que nosaltres en estos dos anys que portem governant la comunitat, estem creixent més del compromís que teníem en un principi de llocs de treball que s'han creat en la nostra comunitat.
Que cada dia s'estan creant, analitzant el número de llocs de treball que s'han creat a la Comunitat Valenciana, 250.
000 llocs de treball nous a la Comunitat Valenciana estos dos últims anys.
Vol dir que estem en una comunitat viva, i en una comunitat que està fent les coses bé, perquè, al contrari, no estaria al lloc on està, però desgraciadament ens trobem amb moltes problemàtiques que vosté ha volgut en este moment desvirtuar actuacions.
Jo penso que actuacions com és el tema del Parc de Sagunt, dient que és una actuació que va al 50% per l'Estat, igual que en les infrastructures, que acaben de firmar un conveni d'infrastructures també per a fer moltes infrastructures que les farà l'Estat i les farà la Generalitat.
Som solidaris en totes les coses i hem de fer-les conjuntament, hem de fer-les conjuntament, i vore que quan nosaltres també reclamem certes inversions per a la nostra comunitat les demanem perquè considerem que són necessàries i vitals per a la nostra comunitat.

Per tant, nosaltres pensem que és una obligació de tots participar, de fer les coses i tirar-les endavant, però nosaltres estem fent les coses i sembrant les coses perquè funcionen i perquè les coses vagen bé.

Se n'ha anat a fets ­als polígons i al tema d'infrastructures­ molt puntuals, que si el polígon de Jérica, que si el senyor Barrachina ­que el conec perfectament al senyor Barrachina­, està parlant del polígon industrial de Jérica.
.
.
Jo li diré que he sigut molts anys alcalde i una de les reivindicacions que l'alcalde de la ciutat.
.
.
, tots demanem dos coses: que facen el polígon industrial ­la majoria dels alcaldes­ i que facen una residència de majors.
Són dos de les coses que quasi tots els alcaldes, i, sobretot, en molts pobles estan demanant.

Jo pense que les coses s'han de fer d'una forma que es puga distribuir d'una manera equitativa en molts més llocs, no dic que el de Jérica no faça falta, jo no em referisc a això, sinó que realment quan es planifique es planifique d'una forma que es puga vore on, de quina manera i com es planifiquen tota eixa sèrie d'inversions que, indubtablement, són importantíssimes per a qualsevol població en la qual van col·locades.

Per tant, jo pense que ­repetisc­ els projectes que hi ha en el Sepiva de polígons industrials són molt importants, hi ha molts metres quadrats, durant este any 2005, doncs, s'han iniciat obres a Tibi, a Xixona, a Utiel i s'han ficat en marxa polígons industrials en Alcalà, a Monòver, a Carcaixent, a Canals, a Siete Aguas, a Moixent, a Anna.
.
.
Vull dir que hi ha una sèrie de projectes que s'estan realitzant, s'estan fent a la Comunitat Valenciana i demostren el nivell i la importància que li ha donat des de la conselleria estos anys a la implantació d'eixa xarxa de polígons industrials importants per al desenrotllament del que és la indústria a la nostra comunitat.
Jo recorde polígons industrials, i també li vaig a donar un exemple del meu poble quan, en un principi, deien que eixe polígon el farien i el seu partit va dir que en quatre anys la única cosa que creixeria són malves, que no tindríem ni una indústria.
Els invite, doncs, als polígons industrials, que en estos moments els fa falta infrastructures d'accessos encara, hi ha coses però no són urgents, hi ha coses per anar treballant, però, vull dir que totes les coses no estan fetes.
Continuarem treballant en eixa línia i aconseguirem que la xarxa que estem fent industrial a la nostra Comunitat Valenciana siga viva, important i que puga donar solució a les visions de futur que des de la conselleria s'estan donant.
La creació d'eixes oficines Isis ens donarà un estudi exhaustiu de noves necessitats per a implantar nous polígons industrials a la comunitat.

Referent a l'Ivex.
L'Ivex, ja li hem dit moltes vegades la importància que des del Grup Popular i el president Camps li està donant al que són les oficines d'Ivex a l'estranger, que continuaran creant-se noves oficines Ivex, no per col·locar la gent sinó per donar-li faena a les empreses, buscar nous mercats emergents que puguen d'alguna forma ajudar i consolidar a la indústria nostra de la Comunitat Valenciana i, com no, a ser referent ­una altra vegada­ a la Comunitat Valenciana del que representem en el mercat internacional com una comunitat industrial, que és del que estem parlant en este moment, recordats.
.
.

 

**La senyora presidenta:**

 

Vaya finalizando.

 

**El senyor Mundo Alberto:**

 

.
.
.
per altres actuacions.

Moltes gràcies.

 

**La senyora presidenta:**

 

Muchas gracias, señor Mundo.

Finalizado el debate, pasamos a votación.
¿Votos a favor de la propuesta?
7.
¿Votos en contra?
8.
¿Abstenciones?
No hay.
Por 7 votos a favor, 8 en contra, queda rechazada la propuesta.

 

 

***Presa en consideració de la Proposició no de llei sobre la realització d'un estudi exhaustiu sobre el mapa de polígons industrials, presentada pel GP Esquerra Unida-Els Verds-EsquerraValenciana: Entesa (RE número 13.
447).***

 

 

**La senyora presidenta:**

 

De conformidad con el acuerdo al que han llegado los portavoces de los distintos grupos parlamentarios, vamos a hacer una alteración en el orden del día y el punto que ahora corresponde es: Toma en consideración de la Proposición no de ley sobre realización de un estudio exhaustivo sobre el mapa de polígonos industriales, presentada por el Grupo Parlamentario Esquerra Unida-Els Verds-Esquerra Valenciana: l'Entesa.
El número de registro es el 13.
447.

Tiene la palabra la señora Pérez.
Cuando quiera.

 

 

**La senyora Pérez i Martí:**

 

Gràcies, senyora presidenta.

Senyories, jo recorde quan vam entrar en democràcia i quan d'una forma molt generalitzada es parlava als municipis i es deia: "Vostés han de tindre molts projectes preparats i en el calaix per a dur endavant i desenvolupar d'una forma moderna la nostra comunitat".

A l'any 1992 n'hi hagué un *boom*, dintre de totes estes situacions, al meu parer injustificat sobre la indústria i les empreses, perquè les mateixes ja eren existents al País Valencià, tenien una marca de garantia i de qualitat davant altres mercats a l'estranger, que es deia en aquella època, i que, per tant, jo considerava que aquest plantejament era injustificat.
Però, el mateix ens va conduir al fet que els municipis del País Valencià volgueren comptar amb un polígon industrial.
El motiu era evident: el grau de benestar de les famílies valencianes passava ­i passa en l'actualitat­ per tenir un lloc de treball estable i remunerat els 365 dies de l'any.
Aquesta situació solament es donava a la indústria i es dóna hui en dia sense cap dubte.
Al mateix temps, les universitats començaven a comptar amb noves titulacions que feien factible que els nostres estudiants comptaren amb llocs de treballs ben remunerats, que tinguérem noves empreses, que la creativitat en la indústria fóra una realitat i que poguérem exportar i vendre en l'interior altres coses que mai havíem tingut.

Per tant, la indústria era eixa gallina ­jo dic­ dels ous d'or que tothom volia tenir per ­com he dit abans­ gaudir d'un millor benestar.
Ara bé, com que tot municipi gran, mitjà i xicotet comença a crear en varis anys polígons industrials, ens trobem en la tessitura que molts estan infrautilitzats, que moltes empreses decideixen botar-se les normes que el govern, mitjançant el que els mapes de polígons estableix, i amb el que les empreses volen, on els dóna la gana, on és més del seu propi interés i no d'un interés general.
Comptem amb un cas de fa uns anys, que vaig a exposar-lo sense que ningú se senta oferit pel que vaig a contar, perquè em vaig negar en aquell moment a dur-lo com a debat a les Corts Valencianes, però, com que ja està tot solucionat, m'agradaria exposar-lo.

Miren, senyories, vaig a contar-los un cas que el vaig viure, que conec als propietaris de l'empresa i valoren, valoren el que han realitzat.
Fa uns anys, com dic, una empresa anomenada Cartonajes Bernabeu un bon dia decideix establir-se en el municipi de l'Olleria, i, a més, d'alt d'una muntanya que arreplegava unes quantes desenes d'hectàrees de terra, totes dedicades al cultiu, i que estaven actives, o siga, els llauradors, bé de l'Olleria o bé del poble del costat, majoritàriament del poble del costat, eren els propietaris d'aquestes terres.
Bé, la muntanyeta, com queda al costat de l'autovia que condueix des de la Vall d'Albaida fins a l'Alcoià-Comtat, era excel·lent perquè és un lloc estratègic per a qualsevol empresa perquè tinga una entrada i eixida de camions i siga factible.
.
.
, vaja!
, que no hi hagen més problemes dels que normalment hui en dia i en alguns polígons tenim.

Bé, la sol·licitud la fa Cartonajes Bernabeu a l'ajuntament de l'Olleria, l'alcalde de l'Olleria era amic personal d'este senyor, i l'alcalde, per via d'interés comunitari, li concedeix el permís per a realitzar la construcció d'esta empresa, quan al municipi de l'Olleria existeixen en estos moments dos polígons industrials totalment infrautilitzats.
Amb este motiu, l'única cosa que comporta és la destrucció de naus per no estar ocupades, fanals, presa d'aigua.
.
.
, i es converteix en un femater incontrolat sobre el que ningú vol dir res, perquè tots volien tindre eixos polígons industrials, però haguera estat bé oferir eixos polígons industrials en lloc de destruir altres zones.
La necessitat del municipi i la necessitat de la indústria en esta situació no era la mateixa.

Aquest cas, que no és la meua intenció ­conforme els he dit abans­ aprofundir en ell, ja que a pesar de les.
.
.
*(toses.
inintel·ligible)* propietaris de la terra, que ara ocupa l'esmentada empresa, són expropiats, és un exemple del que passa bastant aviat per culpa de no comptar amb un mapa viable de necessitat per part del sector industrial i per la deixadesa que en el seu dia va tenir la conselleria amb falta de sensibilitat per a donar contestació a estes necessitats que demanava la indústria.

En una de les propostes de resolució abans debatuda, l'anterior, hem tractat esta situació encara que d'una forma poc concreta, però al cap i a la fi em sembla que un dels punts es basen concretament en la proposta que ara els presente.

En estos moments i a la comarca de la Vall d'Albaida, per citar-ne una i perquè abans he parlat de l'Olleria, que és part de la Vall d'Albaida, a mi m'agradaria que tots vostés se situaren en el municipi d'Ontinyent.
Allí no queda ni un pam de terra per a poder situar noves empreses, noves empreses que, per exemple, marquen el contrapés en la pèrdua d'indústries dedicades al tèxtil, perquè allò majoritàriament és industrial i majoritàriament dedicat al tèxtil, però, a més, les que hi ha situades no poden créixer més.
Este és el cas de Cartonajes Bernabeu, empresa a la qual vaig tindre el gust de visitar i seure'm amb el senyor Bernabeu pare, que és el propietari, amb el senyor Bernabeu fill, que és el director de l'empresa.

De la mateixa forma que el cas exposat, són vàries les comarques que compten amb el problema per al seu correcte desenvolupament industrial, i tot per culpa de no tenir un mapa de vertebració industrial que done contestació a les necessitats reals de la indústria valenciana.

És per aquest motiu i per la necessitat que existeix, davant de la importància que té la indústria i a on la situem, pel que presentem la proposta de resolució per a la seva aprovació, senyories, ja que són molts els polígons infrautilitzats i, a més, existeix un mapa al respecte de l'època del conseller Diego Such, començat a estudiar per sol·licitud en una proposta de resolució en l'any 1996 i presentat en estes Corts en l'any 1998, però un mapa que marcava la necessitat que en aquell moment.
.
.
, o siga, els polígons que teníem en aquell moment, però no marcava les necessitats o com havíem de desenvolupar eixos polígons, com els havíem de donar vida, com havíem de vertebrar les infrastructures necessàries, etcètera.
Des d'aquell moment fins a les hores molts d'ells estan destruïts.

Per tot açò, considere la conveniència de realitzar, en el temps i forma que s'estime per part de la conselleria, un estudi sobre els polígons infrautilitzats de la nostra comunitat per dotar-los de vida i donar contestació a totes aquelles empreses, noves empreses que es volen instal·lar al País Valencià i que seria convenient que s'indicara per part del govern en quins polígons o en quines zones industrials haurien de situar-se sense fer malbé, ni molt menys, el medi ambient conforme s'ha fet fins a les hores.

Gràcies, senyora presidenta.

 

**La senyora presidenta:**

 

Muchas gracias, señora Pérez.

En nombre del Grupo Parlamentario Socialista, tiene la palabra la señora Gay.
Cuando quiera.

 

**La senyora Gay Bódalo:**

 

Gracias, señora presidenta.

Bueno, como ha dicho la señora Pérez, esta proposición no de ley está íntimamente relacionada con la primera, que el Grupo Popular acaba de rechazar.
El Grupo Socialista va a prestar su apoyo a esta proposición no de ley porque entendemos que la planificación de estas infraestructuras, que son fundamentales para el desarrollo adecuado de la actividad económica, es esencial, sobre todo en los momentos actuales en los que los índices de productividad de la Comunidad Valenciana no son demasiados favorables y en los que los sectores tradicionales de la industria valenciana, a pesar del Consell, están inmersos en una crisis cuya resolución es necesaria apoyar con políticas industriales que en los últimos años han brillado por su ausencia.

Esta situación de crisis o de recesión del sector requiere tomar medidas concretas y con carácter de urgencia que permitan dinamizar el desarrollo económico de los sectores industriales de la Comunidad Valenciana.
Y una de las medidas concretas a adoptar es precisamente el impulso de las infraestructuras como uno de los factores determinantes del desarrollo industrial, impulso dirigido a la mejora de los polígonos existentes, haciéndolos compatibles con la sostenibilidad y llevando a cabo su modernización, dotándolos de los servicios necesarios de carácter urbanístico, tecnológico, energético y medioambiental.
La medida también debe contemplar el crecimiento del suelo industrial, el aumento de la oferta del suelo industrial, atendiendo a razones de equidad y de cohesión territorial.

Estas medidas de impulso, sin embargo, tienen que atender para ser eficaces a una planificación previa, a un programa de creación de suelo industrial, de acuerdo con los criterios de actividad económica ordenada y sostenible y que favorezca la implantación de pequeñas y medianas empresas de base tecnológica.
El conseller Peralta y el señor Mundo se han referido a ello en una comparecencia en el año 2003, que anunciaba la puesta en marcha de un plan de promoción de parques empresariales e industriales con un nuevo modelo de parque de tramitación y titularidad autonómica, que produciría alrededor de 20 millones de metros cuadrados con una inversión de nada menos que unos 10.
800 millones de euros.
Sin embargo, esto se ha quedado en el anuncio porque, desde luego, las inversiones millonarias no han existido.
Y además es urgente para un adecuado desarrollo económico acometer inversiones en la creación de suelo industrial.

Y no solo lo decimos nosotros.
Ayer mismo, el día 18 de abril, el señor Antonio Lis, director de Valencian Community Investment, recientemente inaugurada, declara en un periódico: "Nos hace falta mucho más suelo industrial.
Estamos en contacto con Sepiva porque necesitamos más suelo de calidad, con unas prestaciones adecuadas al tipo de inversión o industria que queremos instalar.
Hay que trabajar en la modernización de los parques industriales porque tenemos muchos polígonos industriales, pero a lo mejor esta dispersión no es adecuada".

En definitiva, inversión en la creación de suelo industrial que permita el asentamiento de empresas de interés industrial o tecnológico alto y, además, una planificación adecuada de estas inversiones.

Gracias.

 

**La senyora presidenta:**

 

Muchas gracias, señora Gay.

Por el Grupo Parlamentario Popular, tiene la palabra el señor Martínez.
Cuando quiera.

 

**El senyor Martínez Rodríguez:**

 

Gracias, señora presidenta.

Señora Pérez, vamos a ver si es posible que lleguemos a un acuerdo en este punto, porque es nuestra voluntad que así sea.
Y vamos a ver si es posible el consenso.

He de decirle que la Conselleria de Empresa, Universidad y Ciencia promueve y lleva a cabo proyectos de construcción e infraestructuras de suelo, que facilitan la localización de empresas y contribuyen a mejorar las ya construidas haciéndolas más atractivas mediante la mejora y la modernización de sus instalaciones y la dotación de servicios innovadores, y siempre con la finalidad de que esta oferta de suelo sea un elemento adicional de competitividad para las empresas que allí se instalen.

La conselleria impulsa tanto la oferta de suelo empresarial nuevo como la consolidación del existente, con criterios de oportunidad estratégica y de promoción del desarrollo industrial.
Las actuaciones realizadas se seleccionan en función de los déficit de infraestructuras existentes en cada zona de la comunidad, de las demandas de las empresas instaladas y de sus potenciales, de la adecuación de los polígonos a las exigencias normativas y técnicas de carácter medioambiental, del grado de desarrollo de la actividad industrial y económica de la zona, de la consolidación de dichos polígonos y de la viabilidad de las reformas a realizar en los ya construidos.

Por una parte, la empresa de la Generalitat Valenciana, Promoción Industrial Valenciana, Sepiva, promueve la construcción de áreas industriales a las que se dota de las innovaciones más avanzadas tanto en materia urbanística, medioambiental, de equipamientos comunes y de red viaria como en servicios logísticos y de valor añadido.

Imagino que usted tiene conocimiento de esto al igual que para construir un polígono se precisan una serie de informes técnicos que han de estar en perfecto orden para que dicho polígono sea puesto en marcha.

En los últimos años, Sepiva participa en una veintena de proyectos de distinta envergadura, que algunos ya se han comentado aquí esta mañana tanto por nosotros como por los compañeros que acaban de intervenir hace un momento, y que suman una oferta de unos 20 millones de metros cuadrados para empresas.
Entre ellos cabe destacar el ya mencionado Juan Carlos I, en Almussafes; el también mencionado Parc Sagunt, y el de Castellón.

Por su parte, la conselleria lleva a cabo el Plan de modernización de polígonos industriales que ayuda a la renovación de los polígonos ya construidos por la iniciativa municipal.
Sufraga obras de mejora y adaptación de equipamientos e infraestructuras comunes a las normas vigentes y a las demandas del mercado.
Estos proyectos se realizan mediante convenios de colaboración con los ayuntamientos.
Desde el año 2000 se han apoyado 125 actuaciones en esta materia, que comprenden en conjunto 520.
000 metros cuadrados con ayudas a los ayuntamientos por importe de 13 millones de euros.

La conselleria está revisando el programa de actuaciones del Sepiva, a cuyo objeto social se ha añadido que pueda construir nuevos parques científicos y espacios de innovación en la Comunidad Valenciana con el objeto de que sean instrumento de la Generalitat para crear y diseñar espacios atractivos para la implantación de pequeñas y medianas empresas surgidas con vocación innovadora y tecnológica.

Se ha hablado también esta mañana de iniciativas de suelo para industrias y servicios, Isis, oficina única y especializada para dinamizar la relación entre las entidades locales y la Generalitat en materia de suelo industrial empresarial y de innovación.
Esta entidad tiene como finalidad estimular, ayudar, diseñar, asesorar y simplificar las soluciones, tramitaciones y actuaciones que los ayuntamientos tienen que realizar para ver convertidas en realidad sus iniciativas de generación de suelo productivo.

Nosotros compartimos su inquietud en la materia que hoy pone sobre la mesa y estaríamos en disposición de intentar transaccionar la solicitud que ustedes hacen.
Y pediría un pequeño receso para ver si es posible llegar a un acuerdo.

 

**La senyora presidenta:**

 

Muy bien, señor Martínez.

Pues cinco minutos de receso, a ver si llegamos a un consenso.

Gracias.

 

*(Se suspén la sessió a les 11 hores i 27 minuts)*

*(Es reprén la sessió a les 11 hores i 43 minuts)*

**La senyora presidenta:**

 

*(Inintel·ligible)* .
.
.
por los grupos parlamentarios que sustituye a la proposición no de ley presentada por el Grupo Parlamentario La Entesa, que dice así: "Les Corts Valencianes insten la Conselleria d'Empresa, Universitat i Ciència, perquè en el temps i forma convenients confeccione un estudi sobre el mapa de polígons industrials públics existents a la nostra comunitat, per tal de dotar-los de vida per a la seua utilització i manteniment.
"

Por tanto, sometemos a votación esta propuesta alternativa.
¿Votos a favor?
Vale, pues, por unanimidad de los tres grupos, queda aprobada esta propuesta.

 

 

***Presa en consideració de la Proposició no de llei sobre l'obertura d'una línia específica de suport financer als nous emprenedors i a la creació de noves empreses, presentada pel GP Socialista (RE número 13.
183).***

 

 

**La senyora presidenta:**

 

Seguimos con el orden del día, y de conformidad con el acuerdo que habían quedado los portavoces de los grupos parlamentarios, ahora la proposición no de ley es la toma en consideración de la proposición no de ley sobre apertura de una línea específica de apoyo financiero a los nuevos emprendedores y a la creación de nuevas empresas, presentada por el Grupo Parlamentario Socialista.
El número de registro es 13.
183.

Y para su defensa tiene la palabra la señora Marco.
Cuando quiera.

 

**La senyora Marco Gual:**

 

Gracias, señora presidenta.

Señorías.

El papel que puede desempeñar la economía de la Comunidad Valenciana en la Unión Europea puede tener una gran relevancia, pero para que se haga realidad el conjunto de los agentes económicos deben impulsar una modernización de su estructura productiva.
Es imprescindible avanzar hacia la convergencia en términos reales con el grupo de regiones europeas más avanzadas, del que todavía estamos muy alejados.
Y ello exige un fomento decidido de las actividades de mayor valor añadido para lo cual es imprescindible la colaboración de trabajadores emprendedores y un activo papel de la Generalitat en el apoyo a las pymes valencianas que son el elemento fundamental de su potencial económico.

Revitalizar nuestra economía industrial precisa de la aportación de capitales.
Por un lado, para que los emprendedores sean capaces de incorporar las oportunidades del mercado y de promover la creación de industrias en sectores industriales innovadores.
Y, por otro lado, que los capitales que se aporten sean en condiciones adecuadas o ajustadas al plazo, forma y coste.

Las posibilidades de que esto se produzca de un modo espontáneo son menores en tanto las condiciones de negocios como la construcción y aledaños, negocios alternativos, gocen de buena salud, y en tanto la administración no sea consciente de la necesidad de los mismos.

La situación actual en la Comunidad Valenciana nos indica la necesidad urgente de ser conscientes de esta necesidad y de poner en marcha los mecanismos necesarios para subsanar este déficit de capitales.
Algunos datos conforman la fotografía de la situación de la Comunidad Valenciana en cuanto a financiación, y no son datos puntuales sino que son realidades.

La empresa valenciana se caracteriza por un elevado nivel de endeudamiento y una escasez de fondos propios que estrangula financieramente su futuro económico.
Las empresas valencianas en general y, específicamente, las de nueva creación son vulnerables a los cambios que se producen en su entorno, y presentan un claro déficit en innovación empresarial.

La actividad de los organismos de apoyo a la creación de empresas en la Comunidad Valenciana carece de estrategia o plan de actuación común que favorezca la innovación empresarial y apoye de manera decidida la creación de empresas y su consolidación.

Durante los años 2001, 2002 y 2003 los centros europeos de empresas innovadoras, entidades que pertenecen a la red Impiva, ayudaron a crear algo más de 600 empresas, una media de 200 empresas al año, para lo que recibieron una ayuda por parte del Impiva superior a 4 millones de euros, lo que supone una ratio por empresa de casi 7.
000 euros.
Esta cifra es claramente insuficiente para el potencial emprendedor de la Comunidad Valenciana y no refleja la realidad de lo que sucede en nuestra comunidad, ya que la creación de empresas no se reduce a la actividad que realizan los CEI u otras entidades dirigidas a este fin.
Y han apoyado, los CEI han apoyado la creación de únicamente el 2% de las empresas que se han constituido en la Comunidad Valenciana en el año 2003.

La Comunidad Valenciana es una de las tres comunidades de la zona este de España, junto con Cataluña y Baleares, que registra un menor avance del ritmo de creación de empresas en relación a la media nacional.
La tasa neta, la tasa neta de creación de empresas en la zona del arco mediterráneo fue de un 2,5% en el año 2003, porcentaje sensiblemente inferior a las tasas de la zona centro, con un 4,9%; sur, con un 3,8%, y de las Islas Canarias, con un 3,7%, de acuerdo con el informe La empresa en España, del Servicio de Estudios del Consejo Superior de Cámaras de España.

La inversión del sector de capital riesgo, como vía de financiación empresarial, está muy lejos de alcanzar los niveles considerados óptimos en la Comunidad Valenciana.
A pesar de que la región es la cuarta por su volumen de tejido industrial, que supone el 11% del total y aporta alrededor del 10% del PIB nacional, las operaciones de empresas de capital riesgo solo alcanzan el 2,14%, unos 40,7 millones de euros en el año 2004, muy lejos de lo deseado, que estaría alrededor del 10%.

Por tanto, uno de los principales problemas con los que se encuentran los emprendedores a la hora de abordar nuevas inversiones, inversiones tecnológicas, o incluso iniciar una aventura empresarial, es la falta de financiación adecuada al riesgo ­repito­ adecuada el riesgo que comporta esa nueva aventura.

Ante este problema, es necesario generar nuevos mecanismos de financiación empresarial y potenciar los ya existentes, así como las instituciones públicas.
Del mismo modo, es imprescindible facilitar la creación de nuevas empresas e impulsar los proyectos de empresas de base tecnológica que son las que generan mayor valor añadido y empleo estable a medio y largo plazo.

Así, desde el Grupo Socialista entendemos que el Instituto Valenciano de Finanzas debería de abrir una línea específica de apoyo financiero a la creación de empresas de base tecnológica.
Las consellerias, junto con las asociaciones empresariales, deberían cofinanciar todo un banco de patentes, patentes generadas en la Comunidad Valenciana.

La Generalitat Valenciana debería instar a las entidades bancarias autóctonas, las entidades bancarias valencianas, a la creación de un fondo destinado a capital riesgo y capital semilla.
Capital riesgo fundamentalmente se utiliza en las fases de funcionamiento de las empresas, ayudándoles al acceso al crédito mediante lo que son garantías recíprocas, bonificaciones o *leasing*, también a dotar de recursos propios mediante sistemas de capital riesgo, a la movilización de mercados y de innovación financiera, lo que se llama titulización de activos a las que fundamentalmente las pymes no tienen acceso, y a lo que sería la subvención de proyectos.
Y el capital semilla debería de ir orientado a la generación de nuevas empresas, sobre todo a la financiación de aquellas ideas en las que detrás no hay un capital, en las que el generador de la idea no puede ir a la actividad privada para obtener financiación.

Por otro lado, la Generalitat Valenciana debe potenciar los organismos públicos de financiación de empresas como son el Instituto Valenciano de Finanzas y la Sociedad de Garantías Recíprocas, que últimamente no están muy bien de salud.

El Instituto Valenciano de Finanzas debería también abrir una línea de financiación destinada a apoyar mediante lo que son créditos, lo que se denominan créditos blandos, las iniciativas que generen autoempleo.
También el establecimiento de líneas de financiación a través del Instituto Valenciano de Finanzas y del Impiva, de actuaciones básicas dentro del sector industrial valenciano, como la búsqueda de nuevos mercado internacionales, la incorporación de tecnologías de la información y de las comunicaciones a todo lo que es el proceso de fabricación, la creación de redes de distribución propias, la formación de personal y todos aquellos aspectos que contribuyan al aumento de la productividad y de la competitividad de las empresas valencianas en un mercado global.

Señorías, la colaboración, sin duda, es necesaria de todas las administraciones; *(Remors)* el victimismo, no.

Nada más y muchas gracias.

 

**La senyora presidenta:**

 

Muchas gracias, señora Marco.

Por el Grupo Parlamentario l'Entesa, tiene la palabra la señora Pérez.

 

**La senyora Pérez i Martí:**

 

Gràcies, senyora presidenta.

Senyories, una de les característiques de les valencianes i dels valencians és que, segons diuen, som molt emprenedors i que decaiguem ni a la primera, ni a la segona ni a la tercera vegada en els fracassos que puguem tindre.
Això és bo.

Però aquesta forma de ser, emprenedors, és difícil en estos moments si eres dona i si eres jove.
Si eres dona i si eres jove, lògicament, la banca et demana per a emprendre qualsevol tipus d'empresa molts avals, a més de projectes.
Quan es dirigixen a l'Impiva, el mateix Impiva busca una seguretat sobre les empreses noves, que, a més, l'han de donar o bé les caixes d'estalvi o bé la banca privada.
I este segon pas és molt difícil, és difícil de superar.

I, per últim, els proveïdors, davant de joves, dones i nous emprenedors, solen vendre els productes més cars i, a més, els han de cobrar en el mateix moment que els servixen.

O siga, tot un seguit de problemes per a avançar en qualsevol tipus de creació d'empresa.
Així que els emprenedors i emprenedores, a hores d'ara, com vostés poden comprovar, ho tenen bastant magre.
És difícil per a ells.

Si pel contrari, i per donar noves solucions al sistema empresarial valencià davant els nous reptes, es considera necessari assumir nous productes en fabricació, tant per al consum interior com per a l'exterior, és necessari buscar fórmules que faciliten i dinamitzen a les i els joves emprenedors.
Per a tal fi, deuen facilitar-se les ajudes i, en contrapartida, valorar la importància del que s'estima va a ser el producte, si és més convenient o no.
Així, doncs, estarà el País Valencià preparant per a nous reptes a l'inici d'aquest mil·lenni.

Sol·licitar que l'Institut Valencià de Finances tinga una línia específica de suport financer per a la creació d'empreses amb base tecnològica, jo ho estime possible.
Que la Conselleria d'Economia i la Conselleria d'Empresa, junt a les associacions empresarials, creen un banc de patents cofinançades, és, sense cap dubte, positiu.
Que la Conselleria d'Empresa realitze davant les entitats bancàries, privades o caixes, actuacions per a crear un fons destinat a capital de risc i capital llavor és necessari.
Que la Conselleria d'Economia potencie els organismes públics, com l'Institut Valencià de Finances i la Societat de Garanties Recíproques, és adequat a la proposta que el Partit Socialista ha presentat avui.
Que l'institut Valencià de Finances tinga una línia de crèdit considerada crèdit moll per a aquelles iniciatives que generen ocupació estable és una garantia de futur.
I que l'Impiva, per a la creació d'empreses amb incorporació de noves tecnologies ­formació, xarxes de distribució i la resta­, establisca línies de finançament al si de sectors industrials valencians és una prima de futur, i per això s'ha d'apostar.

Per aquestes raons, Esquerra Unida-l'Entesa, donarà suport a la proposta presentada.

Gràcies, senyora presidenta.

 

**La senyora presidenta:**

 

Muchas gracias, señora Pérez.

En nombre del Grupo Parlamentario Popular, tiene la palabra el señor Castejón.
Cuando quiera.

 

**El senyor Castejón Chaler:**

 

Gràcies, senyora presidenta.

Senyores, senyors diputats.

Senyora Marco, la proposició no de llei que avui ens presenten, com li dia, té uns quants apartats, encara que si intentem resumir-ho, penso que un sol objectiu.
L'objectiu és el finançament de les noves empreses o el suport financer dels nous emprenedors.

Fa uns mesos ­crec que era en aquesta mateixa sala­ escoltàvem el senyor conseller, Justo Nieto, en el moment de presentar-nos els pressupostos de la seua conselleria, i ja ens va avançar que del pressupost del seu departament, de 672 milions d'euros, per a portar precisament a terme la política industrial del Consell en este any 2005, comptava amb una partida precisament de 76,6 milions d'euros.
I ho tenia per a uns objectius molt clars.
Entre estos objectius estava precisament el de reactivar i aprofundir en els programes d'innovació tecnològica en el teixit empresarial.
Naturalment, això suposa la millora de la competitivitat del teixit productiu i també promoure l'aparició de noves activitats emergents, que seria d'alguna manera el tema de fons que avui ens ocupa.

Però de la seua exposició, senyora Marco, i de la redacció de la seua proposta, jo vull entendre que hem de centrar-nos concretament en el que és el finançament de la creació de noves empreses.
A nivell estatal, ara se m'ocorre el paper que podria exercir en este tema l'ICO, l'Institut de Crèdit Oficial, en la seua línia de finançament i atenció preferent de suport a les empreses amb projectes d'innovació tecnològica.

Però, naturalment, el que ens interessa és centrar-nos en el que és la Comunitat Valenciana.
Naturalment, no és nou d'ara que un dels majors problemes, si no el major, de les empreses a l'hora de realitzar els seus projectes d'inversió és, naturalment, l'obtenció del finançament, sobretot a llarg termini, en condicions adequades.

Vostés saben perfectament que l'Institut Valencià de Finances es va crear amb l'objectiu d'afavorir precisament el finançament de projectes d'inversió en actius fixos i per a propiciar l'adequat equilibri financer a mitjà i llarg termini, i amb, naturalment, l'objectiu de fomentar i encoratjar els necessaris equipaments que incrementaren la productivitat i la competitivitat i, en definitiva, el desenrotllament econòmic i social de la Comunitat Valenciana, sense oblidar-se de la creació d'ocupació.

Bé.
Este objectiu es complix perquè des de l'Institut Valencià de Finances s'ha desenrotllat un model de finançament autonòmic, l'objectiu del qual és precisament la provisió de finançament al sector privat.
I això ho fa perquè cobrisca les seues necessitats.
I ho està fent bàsicament, actualment, de dos formes: amb la concessió de crèdits a favor de les empreses privades i amb la participació i suport a altres societats que faciliten el finançament a les empreses privades.

Per tant, el que vostés sol·liciten de l'Institut Valencià de Finances ja s'està duent a terme.

L'Institut Valencià de Finances, directament o de forma indirecta, a través de la seua empresa participada, com vosté dia, en la Societat de Garantia Recíproca de la Comunitat Valenciana, ja està oferint a les empreses valencianes un ample ventall de possibilitats de finançament, tant en forma de préstecs com *leasings*, *rentings*, descomptes comercials.
Fonamentalment això ho fa a llarg termini.
El destí del finançament està dirigit, en el cas de l'Institut Valencià de Finances, a l'execució de projectes d'inversió en actius fixos i, complementàriament, en el cas de la Societat de Garantia Recíproca, també a la reestructuració de passius, circulant, etcètera.

Per tant, l'actuació de l'IVF té un caràcter complementari a les entitats financeres, oferint suports crediticis que, pel seu horitzó temporal en el llarg termini, no solen ser aportats de manera habitual.

És ben cert, i així cal reconéixer-ho, senyor Marco, que avui per avui no hi ha una línia específica de suport financer per a la creació en exclusiva d'empreses de base tecnològica, perquè considerem, i esta és una opinió compartida pels qui diàriament hi treballen a l'Institut Valencià de Finances, que des del punt de vist operatiu no es considera necessari, i s'ha vist, i s'ha vist, precisament la necessitat real de crear esta línia específica, perquè amb l'estructura actual s'estan cobrint les necessitats de finançament que presenten els usuaris.
I els beneficiaris del servici poden avui per avui, perfectament, que poden ser, naturalment, els nous emprenedors, o les pimes de qualsevol activitat industrial, comercial o de servicis, i per a qualsevol finalitat viable, incloent, naturalment, les noves empreses amb base tecnològica, que inclús augmente l'autoocupació.

Per una altra banda, també l'Impiva disposa de dos programes que van en la mateixa direcció.
Per una part, el programa de creació d'empreses de base tecnològica, que facilita la posada en marxa de noves empreses que exploten resultats de projectes d'I+D o que siguen conseqüència de transferència i tecnologia de forma exclusiva amb centres d'investigació.
L'altre programa és el d'innovació i modernització tecnològica en microempreses.

Un altre apartat de la seua proposició no de llei, que fa referència concretament a la Conselleria d'Hisenda i Treball, cal dir-li que actualment el servici d'informació i propietat industrial de l'Impiva realitza, per a qualsevol ciutadà o empresa que ho sol·licite, la recerca de patents, elaborant llistats inclús a la carta, segons les condicions assenyales pel sol·licitant, i aplicant-li també les tarifes establertes per l'organització espanyola de patents i marques.

A este respecte, senyora Marco, també ha de saber que alguns instituts tecnològics elaboren butlletins en què seleccionen patents que poden resultar d'interés per a les seues empreses associades i, naturalment, també per als nous emprenedors.

Igualment, l'Oficina Espanyola de Patents i Marques disposa d'una base de dades accessibles, inclús des de la pàgina web, a la qual es pot accedir gratuïtament a la totalitat de les patents publicades a Espanya i a la majoria de països.
La consulta és molt senzilla i en ella s'inclouen instruccions per a la localització de documents, entre els qual es poden localitzar fàcilment les patents presentades des de la Comunitat Valenciana.

Així mateix, en l'apartat f) de la seua proposta, vostés fan la proposició que l'Impiva, a fi de crear nous mercats internacionals, incorporant tecnologies de la informació i de les comunicacions, crear xarxes de distribució, formar al personal, etcètera, diu que establiran línies de finançament d'actuacions bàsiques dins del sector industrial valencià.

Perquè ha de saber, i de fet ho sap, actualment l'Impiva ja compta amb diversos instruments amb què es recolzen les accions que ara vostés mateixos proposen.
Per una part, és el cas del programa d'innovació i modernització tecnològica en microempreses, que recolza especialment la incorporació de tecnologies o sistemes de gestió enfocats a la millora de productes o processos.

Des de l'Impiva es va a continuar usant el desenrotllant d'iniciatives empresarials que valoren els coneixement tecnològics, especialment quan això puga contribuir a elevar i millorar la gestió de la tecnologia en el conjunt del sistema productiu de la Comunitat Valenciana.

Per això, l'Impiva disposa del seu programa de desenrotllament tecnològic i del programa de suport a la creació d'empreses de base tecnològica, així com una xarxa de centres europeus d'empreses innovadores, ubicats a Paterna, Alcoi, Elx i a Castelló, que precisament la passada setmana feia un curs per a cercar els nous emprenedors tècniques inclús per a poder accedir a fons de finançament.

Per una altra banda, el programa de la societat de la informació, que pretén impulsar la integració de les pimes en la societat de la informació, a fi de millorar la seua competitivitat a través de projectes destinats i promoguts per organismes intermedis.

I, per últim, el programa de formació i especialització dels recursos humans i la seua adequació a les necessitats d'innovació de les empreses industrials i que es fa en un triple via.
Concretament, el programa de formació en la indústria i formació per a emprenedors, que conté tant activitats formatives promogudes pels instituts tecnològics, els centres europeus d'empreses innovadores, com per les associacions de caràcter industrials.
La segona branca, el programa de formació a mesura de les empreses.
I la darrera branca, el programa d'alta especialització en tecnologies industrials.

Com veu, des del Govern Valencià som perfectament conscients del moment en què ens trobem.
No manquem d'estratègies, com vosté diu, sinó que les tenim perfectament activades, i pensem que donat que s'està actuant degudament, no podem donar suport a la seua proposició no de llei.

Moltes gràcies.

 

**La senyora presidenta:**

 

Muchas gracias, señor Castejón.

Para réplica, tiene la palabra la señora Marco.

 

**La senyora Marco Gual:**

 

Gracias, señora presidenta.

Señor Castejón, no me esperaba otra cosa del Grupo Parlamentario Popular: el no a una proposición no de ley que yo creo que es bastante lógica.
He dado bastantes datos de las necesidades de financiación que tienen las empresas valencianas, sobre todo las pymes.
Y he de recordarle que el 99% de las empresas que están ubicadas en la Comunidad Valenciana son pymes.
El tamaño dificulta muchísimo el acceso a la financiación.

No sé si me ha entendido bien o no.
Yo no solamente hablo de financiación de nuevas ideas, sino que estoy hablando de dos tipos de financiación.
En primer lugar, si queremos que nuestra industria tenga un futuro, si la industria valenciana queremos que tenga futuro, tenemos que empezar a buscar nuevos sectores, no solamente los tradicionales, que los tradicionales hay que apoyarlos y potenciarlos, y seguir ayudándoles en las tareas, que es la competencia de otros países y ser competitivos en este mercado global, sino aparte tenemos que buscar toda una serie de sectores de valor añadido, de lo que son base tecnológica, para que puedan recoger todo lo que son los empleos destruidos en los sectores industriales tradicionales, si es que queremos tener futuro.

Otra cosa es que no queramos tener un futuro industrial y queramos ser solamente una comunidad de servicios, como propone el señor González Pons.
Eso es otra cosa, que queramos saber qué modelo de Comunidad Valenciana queremos.

En primer lugar, tendríamos que buscar toda una serie de financiación que fuera en la línea de estos nuevos sectores de valor añadido.
Y también en la línea de nuevos emprendedores, de todas aquellas personas que tienen una idea, pero que no tienen un patrimonio y no pueden acudir al sector privado de financiación porque no se les da la financiación, porque los requisitos para obtener un préstamo, un crédito, en el sector privado son muy elevados.

Y, por otro lado, sí que pido todo lo que sea una línea de financiación que apoye a las empresas ya existentes y con graves carencias en lo que sería su pasivo empresarial.
Y no son extrañas porque.
.
.
Bueno, estas líneas de financiación no son extrañas, porque el pasado lunes, 31 de mayo de 2004, el año pasado, el periódico *Mediterráneo* decía que ya hay empresas de la provincia de Castellón, empresas bastante consolidadas, que acuden a servicios de capital riesgo porque tienen dificultades en el pasivo, porque no pueden acceder a determinados productos financieros, que son productos financieros innovadores, como es la titulización de activos, los *swaps*, los *fraps*, las opciones, la absorción, etcétera, y a las que solamente pueden acudir las grandes empresas y, además, muchas veces consorciadas en grandes multinacionales de carácter internacional, normalmente ubicadas en Estados Unidos.

Y le digo que estas empresas, que ya son empresas consolidadas, son, por ejemplo, Esmalglass, AC Hoteles, Marie-Claire, Azulet, Peñíscola.
.
.
No estoy hablando de marcianos, sino de empresas ubicadas en nuestra comunidad y que sí que acuden a estos servicios de capital riesgo.

También le voy a comentar que es el mercado financiero valenciano, que no es extraño ni es diferente del mercado financiero nacional, tiene dos tipos de sectores en financiación: la financiación vía privada, vía lo que son los bancos, las cajas de ahorros, según sentencia del Tribunal Constitucional de 1988, de 22 de marzo, dice que son instituciones atípicas, pero, bueno, podríamos ponerlas aquí, en el sector privado; y las cajas rurales y lo que sería el sector público.

El sector público puede hace siempre una función de complementariedad del sector privado.
Donde el sector privado no llega debe de llegar el sector público, y el sector público, el Instituto Valenciano de Finanzas en la Comunidad Valenciana y la Sociedad de Garantías Recíprocas, deben de intentar compensar esas deficiencias que tiene el sector privado.
¿Y esas deficiencias dónde van?
Pues, donde le decía yo anteriormente: cuando un licenciado termina la carrera y tiene una idea, va al banco y el banco le pide, primero, la idea, y, segundo, qué es lo que tiene, qué patrimonio tiene.

Cuando uno no tiene patrimonio, aunque tenga ideas, si no tiene financiación, no puede poner en marcha una empresa, y ahí es donde debe de actuar el Instituto Valenciano de Finanzas y la Sociedad de Garantías Recíprocas, y hoy por hoy, las condiciones de acceso a determinadas líneas de crédito del Instituto y de la Sociedad son.
.
.
, en los requerimientos, son exactamente los mismos que en la banca privada, con lo cual, volvemos a tener un agujero y no tenemos un futuro para determinadas ideas de nuestros licenciados y de las personas que quieren ser emprendedoras en esta Comunidad Valenciana.

No estoy hablando de ninguna cosa extraña, y usted me dice que el Gobierno Valenciano está haciendo los deberes, que ya lo tiene todo planeado, ya lo tiene todo ideado, que, bueno, somos maravillosos, extraordinarios y fantásticos, y, sin embargo, el martes 12 de abril del 2005, un titular de *Expansión* dice que la empresa valenciana pide más inversión de capital riesgo, y le he de recordar que en la comunidad solamente hay dos empresas de capital riesgo y una tercera que todavía no tiene la aprobación de la Comisión Nacional del Mercado de Valores.

Y, también, recordando otro título.
.
.

 

**La senyora presidenta:**

Vaya finalizando, señor Marco, por favor.

**La senyora Marco Gual:**

.
.
.
*Cinco Días*, el lunes 19 de julio del 2004 decía que el capital riesgo es clave de futuro en la actividad empresarial.

Creo que nuestra propuesta es una propuesta sensata, creo que es una propuesta en la línea de los vacíos que existen.
Solamente intentamos, en esa línea que decía el señor Mundo, colaborar y ayudar por que esta comunidad tenga un futuro industrial y para eso hemos presentado esta proposición no de ley.
Lamentamos mucho que ustedes no tengan esa visión de futuro de la industria valenciana que tenemos nosotros.

Nada más y muchas gracias.

**La senyora presidenta:**

Muchas gracias, señora Marco.

Señor Castejón, tiene usted la palabra.

**El senyor Castejón Chaler:**

Gràcies, senyora presidenta.

Bé, per la meua part, doncs, d'una banda, m'he de reafirmar novament en les mateixes explicacions que he donat abans, perquè no s'ha ficat en cap moment en dubte l'important paper que avui per avui juga l'Institut Valencià de Finances, ni els diversos instruments que té l'Impiva per a recolzar aquestes accions que vostés proposen en la seua proposició no de llei.

Jo penso que, al marge dels titulars, no es pot ficar en dubte que avui per avui el Govern Valencià, doncs, tinga una decidida aposta per la nostra comunitat i perquè la nostra comunitat funcione com a incubadora i desenrotllament de qualsevol iniciativa, qualsevol projecte, les majors oportunitats de qualsevol emprenedor, una aposta decidida tant a les empreses no nates, com a aquelles que estan encara en funcionament, i, en definitiva, doncs, un suport major si cal a tots els emprenedors que aspiren a tindre unes empreses pròsperes.

I jo, per resumir-ho, diria quines són les accions que avui per avui s'estan portant a terme per part del Govern Valencià i les resumiria en quatre apartats molt clars, com a resum de la intervenció anterior.

Per una part, des de l'Impiva, i amb l'Institut Valencià de Finances, s'està demostrant que s'està treballant en la captació de capital risc a través, precisament, del Banc Europeu d'Inversions; també s'està estructurant el Noemi, les noves oportunitats empresarials mitjançant la investigació, i se fa com una estructura de suport integrada en els projectes de parcs científics com a instrument de suport als emprenedors; també, igualment, avui per avui s'està portant a terme com a mesura d'innovació dels parcs empresarials i en els parcs científics, la construcció d'innovadores incubadores d'empreses; i ja per últim, per finalitzar, doncs, dintre el projecte de parcs científics, sap vosté que es van a construir 10.
000 metres quadrats d'incubadores en les cinc universitats, cada incubadora, doncs, uns 2.
000 metres quadrats, que també, voldran o no voldran, doncs, és un suport al tema, als nous emprenedors, que mos porten avui.

Per tant, com veu, el Govern Valencià, efectivament, està fent els seus deures i, per tant, aquesta proposició no de llei que vostés presenten, pensem que no pertoca.

Moltes gràcies.

**La senyora presidenta:**

Muchas gracias, señor Castejón.

Finalizado el debate, pasamos a votación.
¿Votos a favor de la propuesta?
7.
¿Votos en contra?
8.
¿Abstenciones?
Ninguna.
Por tanto, por 7 votos a favor, 8 en contra, queda rechazada la proposición no de ley.

 

 

 

***Presa en consideració de la Proposició no de llei sobre la construcció d'un balneari a Navaixes, presentada pel GP Socialista (RE número 14.
451).***

 

 

**La senyora presidenta:**

 

El punto siguiente del orden del día es: toma en consideración de la Proposición no de ley sobre la construcción de un balneario en Navajas presentada por el Grupo Parlamentario Socialista.
El número de registro es 14.
451.
Para su defensa tiene la palabra el señor Tomás.

**El senyor Polo Poveda:**

El Grupo Parlamentario Socialista solicita el apoyo de todos los diputados de esta comisión para que las Cortes Valencianas insten al Consell, a través de la Conselleria de Turismo, a realizar las actuaciones pertinentes y se consignen los recursos presupuestarios necesarios para la construcción de un balneario en el municipio de Navajas que aproveche todos los recursos hídricos con valor terapéutico que existen en el municipio y fomentar esta localidad como producto de turismo de salud.

Los baños y termas, que hoy asimilamos con la denominación de balnearios, provienen desde muy antiguo.
Las estancias más antiguas dedicadas exclusivamente al baño halladas hasta el momento, se encuentran en la ciudad de India llamada Mohenjo-daro, cuya fecha es alrededor del 2000 antes de Cristo.
También han aparecido restos de instalaciones de este tipo en la isla griega de Creta, en las ciudades reales de Egipto y, especialmente, en numerosísimas ciudades romanas.

La limpieza con agua se asoció inicialmente a numerosas prácticas religiosas, pero es en época griega primero y después romana cuando los baños se convierten en un complicado ritual de cuidados corporales que incluía la práctica de ejercicio, masajes con aceites especiales, una sucesión de baños a diferentes temperaturas, la limpieza a fondo de la piel y, al final, un nuevo ungüento con cremas y otros afeites, por lo que estos centros pasaron a cumplir, además de funciones sociales, una función íntimamente ligada con la salud, ya que las curas termales se emplearon para combatir enfermedades, cultivar el bienestar y la belleza personal.

En la edad media se abandonaron las costumbres romanas, con lo que la utilización de baños y termas se perdió casi por completo en el mundo occidental.
En los siglos XVIII y XIX, gracias a la recuperación de la cultura clásica, es cuando se generalizó la costumbre higienista de tomar aguas en las fuentes medicinales.
Por ello, balnearios como Bath en Inglaterra, Vichy en Francia o La Toja en España, se convirtieron grandes complejos turísticos que además de las fuentes termales ofrecían hoteles de lujo, tiendas, salas de comercio, casinos, etcétera.

Tras la decadencia de los balnearios en nuestro país, desde hace unos años la oferta de balnearios ha surgido con fuerza.
Se han ido complementando con diferentes tipos de actividades turísticas y de ocio, basando su atracción en la combinación del binomio salud-turismo, o turismo-salud, que ha pasado de ser una fórmula de interés creciente porque el descanso y el bienestar físico son argumentos poderosísimos para los movimientos turísticos actuales.

Hoy los balnearios son un lugar idóneo no solo para mejorar la salud física, sino también para combatir la ansiedad, el cansancio de la vida diaria y los problemas que genera la ajetreada vida urbana.
Por estos motivos, el balneario ha dejado de ser un establecimiento para personas mayores y es frecuentado cada día más por más gente de todas las edades, compartiendo las curas de salud con el ocio, el esparcimiento y la diversión.

Existen numerosos balnearios en nuestra geografía.
En concreto, en la provincia de Castellón destacan los de Benicàssim, Oropesa del Mar y el centro termal de Montanejos, que, inaugurado en 1997, es uno de los más modernos de Europa.

Así, Montanejos, con su balneario, ofrece una perfecta combinación de turismo de salud y naturaleza, pues su situación dentro de la comarca del Alto Mijares le permite realizar otras actividades lúdicas y de aventura relacionadas con la montaña.

En el municipio de Navajas, sus ciudadanos, desde hace años, vienen demandando la construcción de un balneario.
Navajas es un municipio del sudoeste de la provincia de Castellón, situado en el centro de la comarca del Alto Palancia, con una altitud de 363 metros de altura sobre el nivel del mar, a una distancia de 58 kilómetros de la capital, de Castellón y a 60 kilómetros de Valencia; se puede acceder por carretera, a través de la autovía Mudéjar, y por la línea de ferrocarril Valencia - Zaragoza, disponiendo la localidad de estación propia.
Cuenta la población con cerca de 600 habitantes y su actividad económica se centra en el sector servicios y la construcción.

Los elementos que envuelven su núcleo urbano son magníficos.
A ambos lados, los parques de la sierra de Espadán y la sierra Calderona; a los pies de la ciudad las aguas del río Palancia.
Situación privilegiada que ofrece a sus visitantes un clima único y unos parajes de asombrosa belleza natural que le hicieron ser pionera de turismo.
De hecho, en el casco urbano existe una amplia zona residencial que ha sido lugar de veraneo desde el final del siglo XVIII, como lo prueban las majestuosas villas con cuidados jardines.

Navajas dispone, lo decíamos, de esplendorosos parajes, entre los que podemos destacar el manantial de la Esperanza, Altomira, Salto de la Novia, el pantano del Regajo y numerosísimas fuentes como la de Nuestra Señora de la Salud, de la Peña, del Lugar, la Bañola, de Rafael, del Cañar, del Curso y un largo etcétera.
Pero, sobre todo, destacan por su importancia las aguas declaradas en el año 1993 como minero-medicinales de las fuentes de Mosén Miguel y la de los Baños.

La primera de ellas se conoce con el nombre de fuente de Mosén Miguel, pues fue descubierta por el sacerdote Miguel Aucejo en el año 1812.
Sus aguas son muy estimadas para la curación de enfermedades de la orina.
A temperatura ambiente de 27 grados, el agua surge a 19,5 grados.

La otra, conocida como la fuente de Baños, tiene unas aguas estimadísimas por sus propiedades curativas desde el siglo XVIII, siendo sus aplicaciones terapéuticas para el tubo digestivo y el aparato urinario.

Estas son, pues, brevemente explicadas, las razones que avalan la petición que proponemos, teniendo en cuenta, además, que la construcción de este balneario ya ha sido prometida en reiteradas ocasiones desde 1995, sin que hoy, tras diez años de gobierno del Partido Popular, todavía no veamos paseando por las calles de esta población a los clientes de tan añorado edificio termal.

En la actualidad, no conocemos de existencia de compromisos firmados con el Ayuntamiento de Navajas ni existen partidas económicas en el presupuesto de la Generalitat para el año 2005.
Por esos motivos, solicitamos el apoyo de todos los grupos políticos con representación en estas Cortes, para instar a la Conselleria de Turismo a que realice las acciones pertinentes y consigne los recursos económicos necesarios para la construcción de este balneario.

Nada más y muchas gracias.

**La senyora presidenta:**

Muchas gracias, señor Polo, y discúlpeme antes, que le he cambiado el apellido *(riu)*.

Por el Grupo Parlamentario Entesa, tiene la palabra la senyora Pérez.

**La senyora Pérez i Martí:**

Gràcies, senyora presidenta.

Senyor Polo, li he d'exposar que jo no conec.
.
.
, amb sinceritat, no conec Navaixes de la forma que vosté l'acaba d'exposar.
M'ha semblat un lloc paradisíac, un lloc al qual me'n deuria anar dos mesos a descansar.
.
.
, és de veritat, sobretot en la seua magnífica intervenció, quan ha parlat dels balnearis, m'he sentit dintre d'un balneari, això és d'agrair en una comissió d'indústria, una rama que depén de l'economia i que mos estressa a tots i a totes.

Jo, a banda d'esta broma, espere que me la disculpe, tinc un xicotet problema: mire, jo no solc acceptar res, si no tinc tota la informació damunt de la meua taula, i tinc dubtes de la forma en què es poguera realitzar allí un balneari, tot i que, com vosté sap i també els presents, una de les meues línies d'actuació està en poder-los donar contingut turístic a les comarques de l'interior per oxigenar una mica tot el que significa la costa, i que balnearis en fan falta i que això és una cultura molt bonica, la pràctica de visita dels balnearis, és una cultura molt bonica, però a mi em falten dades.

Per tant, jo, sense que vosté crega que estic en contra d'açò, jo estic a favor del que vosté va a proposar, però a falta de dades concretes, espere que vosté me disculpe, però jo me vaig a abstindre en esta proposta de resolució, esperant que això de Navaixes siga una realitat, però no m'atrevixc a acceptar la proposta així, pel que li he exposat, per falta de dades.

Gràcies, senyora presidenta.

**La senyora presidenta:**

Muchas gracias, señora Pérez.

Por el Grupo Parlamentario Popular, tiene la palabra la señora Salvador.

**La senyora Salvador Moliner:**

Moltes gràcies, senyora presidenta.

Sobre la proposició no de llei que mos ha presentat, vaig a dir que un dels pilars bàsics de la política turística del Govern Valencià és la diversificació del producte turístic aprofitant l'alt potencial de modalitats turístiques que es troben en una fase expansiva i de desenvolupament accelerat, com és el cas del turisme de salut.

L'Agència Valenciana del Turisme treballa en la línia de millorar la qualitat de l'oferta valenciana així com d'enriquir-la i de diversificar-la amb la incorporació de productes nous.

Des d'este plantejament, s'han anat desenrotllant diverses actuacions encaminades a potenciar un producte turístic amb un elevat potencial com a desestacionalizador de la temporada turística com és el turisme de salut.

L'Agència Valenciana del Turisme ha apostat per la promoció d'esta modalitat turística a través d'eixe incentiu de la diversificació i, concretament, entre 1997 i 2003 s'ha donat suport a la creació i qualificació d'establiments de turisme de salut a través de Pla d'incentius preferents.
Este programa té per objectiu la creació i modernització d'establiments termals i altres que per la seua oferta específica en matèria de turisme de salut, com són els centres d'hidroteràpia i talassoteràpia, responen a les motivacions i necessitats determinades per la demanda turística.

Entre les accions més importants relatives a este tipus de producte turístic desenvolupats per l'Agència, es troba, com abans ha nomenat el senyor Polo, la creació del centre d'hidroteràpia de Montanejos, construït per l'Agència Valenciana de Turisme, inaugurat el 1997, i que consta d'un pressupost total d'1.
883.
068,38 euros.

Este centre ha tingut un efecte espectacular per al municipi de Montanejos, mostrant la idoneïtat de la iniciativa, que ha redundat en el desenvolupament econòmic, demogràfic i social de la població, i ha suposat la desestacionalització turística del municipi enclavat en l'Alt Millars.

Per una altra part, s'ha recolzat la comercialització d'este producte a través d'accions de promoció específiques, portant l'oferta de la Comunitat Valenciana a fires especialitzades en el sector, a més de l'edició d'un catàleg de turisme de salut per part d'esta comunitat.

Pel que es refereix ja en concret a la iniciativa de crear un centre termal a Navaixes, des de l'Agència Valenciana de Turisme s'ha prestat tot el recolzament que el projecte, presentat des de l'Ajuntament de Navaixes i amb el recolzament també de la Diputació de Castelló, mitjançant el seu patronat de turisme, han presentat per a potenciar este tipus de turisme en el municipi amb la creació d'un centre termal.
No obstant, en este moment s'està esperant que el municipi finalitze els tràmits necessaris perquè recaiga en ell la titularitat de les aigües.
La concessió administrativa d'aprofitament de les aigües està en tràmit de resolució i ha de recaure en l'ajuntament per a poder continuar amb el projecte.

Des del punt de vista de la Conselleria de Turisme, Navaixes consta, com també ha indicat el senyor Polo, i en això estic totalment d'acord amb ell, les característiques idònies per a la creació d'un balneari amb una oferta d'allotjament turístic integrat.
El municipi reunix totes les característiques que asseguren la viabilitat necessària per a la creació d'una instal·lació amb eixa mena de tipologia.
La riquesa dels seus atractius, recursos naturals, la bona accessibilitat, faran que este balneari, que està també prou ben comunicat i amb una tradició turística del municipi pel que fa referència a les seues aigües com a principal senya d'identitat i, sobretot, per l'existència de l'aigua mineromedicinal amb reconeguts valors terapèutics, fa que este projecte tinga unes expectatives d'èxit molt grans.

Però, tot i l'anteriorment referit, que va unit a una demanda creixent que ultrapassa les capacitats del balneari actual que encara coneixem, fa que un producte en plena expansió, com és el termal, puga estar dins de les línies que la conselleria porta avant i que la seua Direcció General d'Interior té indicis de recolzar.

Senyors, els anem a votar que no a la seua proposició no de llei, però no perquè no estiguéssem d'acord amb això, sinó perquè realment este govern ha estat fent totes les actuacions i s'està menejant tot el que s'ha de menejar perquè este balneari es construïsca finalment.
I per això els anem a dir que no.

Moltes gràcies.

 

**La senyora presidenta:**

Muchas gracias, señora Salvador.

Para réplica, tiene la palabra el señor Polo.

 

**El senyor Polo Poveda:**

Gracias, presidenta.

Señora Pérez, yo, la verdad, es que la invitaré personalmente a que venga a Navajas, y me comprometo a enseñarle el municipio, y verá usted que efectivamente es un sitio.
.
.
en fin, un paraíso.
Un paraíso en el que se debía de enclavar este balneario.
Porque este balneario lo que haría fundamentalmente es potenciar todo un turismo.
.
.
Bueno, yo le he dicho que está a unos 50 o 60 kilómetros de Valencia, entonces es una comarca de interior, es un municipio de interior, es un municipio pequeño, y, por lo tanto, su fuente fundamental, digamos, de financiación, de vida, de economía, es el sector servicios, porque van muchos valencianos, no ahora, sino durante ya los últimos dos o tres siglos a esa ciudad a disfrutar y a descansar.
Y, por lo tanto, reúne todas las condiciones perfectas para ese desarrollo turístico que estamos pidiendo para las zonas de interior.
Ese balneario supondría un revulsivo, como lo ha sido el de Montanejos para la zona del Mijares, pues sería un revulsivo muy importante para la comarca del Alto Palancia.
Y especialmente para el municipio de Navajas.

Hay una contradicción tremenda entre lo que acaba de exponer la señora Salvador, argumentando la importancia que tiene para la Generalitat, para la Agencia Valenciana de Turismo, el apoyo a los balnearios como una fuente de motor turística, y que luego, después de haber estado prácticamente toda su intervención apoyando los beneficios de estas iniciativas, negar, y yo creo que negar una cuestión importante para el pueblo de Navajas.
Porque al pueblo de Navajas el Partido Popular, no sólo el local, sino también el autonómico, ha estado durante los últimos diez años prometiendo a los ciudadanos que se va a construir el balneario.
Y, por lo tanto, una iniciativa que está pidiendo precisamente que se hagan las acciones pertinentes y que se pongan los recursos económicos necesarios para que eso sea una realidad para los ciudadanos de Navajas, pues la verdad es que resulta jocoso y además una contradicción tremenda para el Partido Popular.

Yo, cuando llegue a Navajas, que llegaré me imagino que después de comer, cuando los ciudadanos de Navajas me pregunten si esta propuesta, que tiene todas las bendiciones, por lo menos desde el punto de vista abstracto, de las necesidades que todo el mundo coincidimos que tiene esa localidad y que esa iniciativa podía ser importante, pues les voy a tener que decir que no ha sido apoyada por el Partido Popular, que es el que tiene la responsabilidad de poner los dineros necesarios para la construcción.

Yo le tengo que decir que esa excusa que usted ha empleado de decir que todavía falta la concesión del agua por parte del ayuntamiento, la verdad es que es una excusa.
Porque es cierto, porque había que remontarse un poquito, que en el año 1991 una empresa, Meridies, obtiene la concesión.
Pero esa concesión tiene un plazo, lógicamente, de explotación.
Ese plazo ha caducado, y caducó en el año 2002.
Y desde el año 2002, lógicamente, se ha puesto otra vez la concesión, y el Ayuntamiento de Navajas no la ha solicitado.
Por lo tanto, desde luego lo que sí que se ve es que por parte del ayuntamiento no hay un impulso necesario para conseguir la concesión de las aguas y, por lo tanto, tener ya cumplidos los requisitos que pide la Generalitat para empezar el balneario.
Por lo tanto, es una falta o una diligencia por parte del equipo de gobierno del Ayuntamiento de Navajas por no haber rescatado u obtenido esa concesión de las aguas mineromedicinales que existen en el término.

Yo, para finalizar, la verdad, es que al final lo que es realidad es que ni el Ayuntamiento de Navajas, que dice y que promete a sus ciudadanos que va a construir el balneario; ni la Generalitat, que también lo dice cada vez que son elecciones, pero luego, cada vez que tiene ocasión de poder apoyar cualquier tipo de iniciativa, provenga de quien provenga, en este caso del Grupo Socialista, pero podía haber propuesta de cualquier otro grupo, la administración no está a la altura de las circunstancias, no da una respuesta satisfactoria y, por lo tanto, engaña una vez más a los ciudadanos de Navajas, que ven como sus iniciativas, como sus, digamos, expectativas de futuro se ven coartadas con una política regresiva que el Partido Popular está aplicando a la comarca del Alto Palancia, y especialmente en el municipio de Navajas.

Nada más y muchas gracias.

 

**La senyora presidenta:**

Muchas gracias, señor Polo.

Para réplica, tiene la palabra, la señora Pérez.

 

**La senyora Pérez i Martí:**

Gràcies, senyora presidenta.

Senyor Polo, li havia jo anunciat que m'anava a abstenir perquè a mi em faltaven dades per a saber si el que anava a fer era el més correcte o no.
Bé, les dades me les han donat vostés en el seu debat, tant el Partit Socialista com el Partit Popular quan han fet la seua intervenció.

A mi em sembla que si l'ajuntament en un moment determinat presenta un projecte a la conselleria per a la creació d'un balneari, la conselleria mateixa accepta eixe estudi, i a més a més l'ajuntament complix amb tots aquells requisits que la conselleria li diu que ha de rectificar, cosa que jo no tenia damunt la meua taula, i per això dubtava la situació, em fa rectificar el meu vot i els vull anunciar que vaig a votar a favor.
A favor pel que he dit també en un principi, perquè estic a favor del desenvolupament de les comarques de l'interior.
Però, afortunadament, en este cas, mira per on, m'han donat vostés totes aquelles dades que a mi em faltaven.

Moltes gràcies, senyora presidenta.

 

**La senyora presidenta:**

Muchas gracias, señora Pérez.

Para réplica, tiene la palabra la señora Salvador.

 

**La senyora Salvador Moliner:**

Moltes gràcies, senyora presidenta.

Senyora Pérez, jo li vull dir que més a favor que mosatros del turisme d'interior.
.
.
i sobretot jo, que sóc d'una comarca d'interior, això sí que li ho puc assegurar.

Mire, senyor Polo, si no em sembla haver escoltat malament, vosté ha dit que l'Ajuntament de Navaixes no ha demanat la concessió de la.
.
.
Està una mica equivocat.
La resolució de la concessió de l'aprofitament de les aigües a l'empresa Meridies SA es va resoldre al 2002, i a març de 2003, data en què va finalitzar la concessió a Meridies, es va convocar per part de la Conselleria d'Indústria un concurs públic per a l'adjudicació de la concessió.
I en maig l'Ajuntament de Navaixes ho va sol·licitar.
Vull dir que l'ajuntament sí ha sol·licitat la concessió de l'aprofitament de les aigües.
Ahí vosté està equivocat.

En l'actualitat el procediment, que va ser paralitzat per la mateixa empresa perquè va presentar un recurs contenciós administratiu.
.
.
Senyora Pérez, jo també li ho dic a vosté moltes vegades: mosatros podem tindre una idea, però resulta que la mateixa burocràcia i el mateix procediment administratiu mos paralitza, i eixe ha sigut un tema que ha retardat, ha retardat moltíssim la concessió.
En l'actualitat el procediment està pendent de la realització d'informació pública i de resolució de tres informes: un per part de la Conselleria de Sanitat, vinculant per tractar-se d'aigües minenomedicinals; un altre de la Confederació Hidrogràfica del Xúquer, i un altre és un informe de la Conselleria d'Empresa, Universitat i Ciència referit al tema.
Aleshores, estic esperant que en una data molt curta es puga ja concedir l'aprofitament de les aigües a l'ajuntament.
I llavors, com ja en data 23 de novembre de 2004 l'ajuntament va entregar a la conselleria el projecte bàsic de construcció del balneari, que és el primer pas perquè este desitjat balneari es puga fer, se puga a terme ja la construcció del balneari.

Per tant, este govern, com li estic demostrant, sí fa les coses, senyora Pérez, sí fa les coses, i tenim dates, i jo, si vol, li les puc passar perquè veja que açò està, espero ja, en dates molt pròximes a realitzar-se.
Aleshores, per això els anem a votar que no, perquè estem fent tot el que podem.
Mos falten uns informes, però, quan estiguen, recau la concessió a l'ajuntament.
I com ja l'ajuntament ha presentat eixe projecte bàsic, i per part també, ja no només de conselleria, sinó de la diputació per mitjà del Patronat de Turisme de Castelló, han pressupostat, dins de la partida 46.
220, 60.
000 euros destinats a subvencionar el que és el balneari de Navaixes, doncs, dins d'ahí les despeses necessàries es podran ja pagar, i només estiga la concessió i la titularitat de les aigües recaiga en l'ajuntament, ja construirem el desitjat balneari.

Moltíssimes gràcies.
*(S'interromp la gravació)*

 

**La senyora presidenta:**

Muchas gracias, señora Salvador.

La señora Pérez me pide el turno de palabra *per al·lusions*.
Y sólo un minuto.

 

**La senyora Pérez i Martí:**

Gràcies, senyora presidenta.
I seré breu.

Mire, senyora diputada, a banda que vostés m'havien aclarit la postura que havia de prendre determinadament, jo m'anava a abstenir perquè, estant a favor, em faltaven dades.
Les dades me les han donat vostés.

Però és que llegint la proposta de resolució no hi ha cap motiu.
És a dir, jo veig que la proposta no diu: "bé, en tres mesos retrà compte de com estan les coses".
Això no significa res.
Quan tot el món està d'acord, el millor és parar una comissió, aplegar a un acord, vore de quina forma se mira en profunditat per a.
.
.
tal.
Però si no.
.
.
Jo, de veritat, no m'agarre a mal el que vosté m'ha dit, de veritat, perquè també és un aclariment més.
Però considere que és una proposta que, estant vostés a favor, conforme estan, de la creació d'eixe balneari, doncs s'havia d'haver acceptat

Gràcies, senyora presidenta.

 

**La senyora presidenta:**

Muchas gracias, señora Pérez.

Y continuando con la aclaración, ¿quiere usted decir algo, señora Salvador?
*(Remors)*

Bueno, pues muchas gracias.

Finalizado el debate, ¿votos a favor de la propuesta?
7 votos a favor.
¿Votos en contra?
8 votos.
Por 7 votos a favor y 8 en contra, queda rechazada la proposición no de ley.
*(S'interromp la gravació)*

***Presa en consideració de la Proposició no de llei sobre la dinamització de tots els sectors industrials mitjançant la creació, el conreu, la consolidació i l'adquisició de capital tecnològic, presentada pel GP Socialista (RE número 13.
326).***

**La senyora presidenta:**

Siguiente punto del orden del día, toma en consideración de la Proposición no de ley sobre dinamización de todos los sectores industriales mediante la creación, el cultivo, la consolidación y la adquisición de capital tecnológico, presentada por el Grupo Parlamentario Socialista, número de registro 13.
326.

Para su defensa, tiene la palabra la señora Marco.

 

**La senyora Marco Gual:**

 

Gracias, señora presidenta.

Señorías.

La variable clave a considerar a la hora de analizar posibilidades de crecimiento futuro de cualquier economía es la productividad sectorial de las actividades que la conforman, la productividad.
Si estas son mayoritariamente tecnológicamente progresivas, sus aumentos tenderán a asegurar una tasa de expansión del producto elevada en el largo plazo.
Por el contrario, si en su composición dominan las tecnológicamente estancadas, de baja productividad, el ritmo de crecimiento futuro se verá comprometido.

A la vista de la información disponible, la economía valenciana refleja una estructura productiva más próxima a la segunda que a la primera de las situaciones mencionadas.

En el actual contexto internacional, la baja productividad de las actividades dominantes de la economía valenciana permite considerarlas tecnológicamente estancadas, lo cual induce a mantener que ello está en la base de su progresiva pérdida de competitividad.

La menor productividad de la economía española en relación con las más avanzadas de la Unión Europea es un hecho bien constatado.
Pero al mismo tiempo, las cifras del INE muestran que el valor añadido bruto por puesto de trabajo es en la economía valenciana un 8,8% inferior a la media española, y está muy lejos de comunidades autónomas como, entre otras, el País Vasco y Cataluña, con un 13,3 y un 20,5% respectivamente.

No es el único rasgo a destacar.
La productividad valenciana está por debajo de la media española tanto en la agricultura, en la industria como en los servicios.
Pero es en la industria donde la diferencia es mayor, un 15% respecto a la media española, un 20,7 y 23,8% respecto de Cataluña y del País Vasco.

Y todavía más preocupante es su tasa de crecimiento, un 15% por debajo del nada brillante promedio español.
Por tanto, no solo la productividad valenciana es inferior sino que su ritmo de aumento está siendo también menor a la media nacional.

Y fundamental para aumentar la productividad y, por tanto, la competitividad, es invertir en investigación.
Así ocurre también con la inversión destinada a la investigación.
En efecto, tras ocho años de gobierno del Partido Popular en el estado español, la situación de la innovación en España está muy alejada de lo que podría considerarse un mínimo vital, capaz de asegurar la competitividad a largo y a medio plazo de nuestras pymes.

Esta situación se agrava cuando expertos y organismos de prestigio coinciden en la gran importancia de la innovación y la investigación como factor absolutamente clave de la competitividad.
El Consejo Europeo de Barcelona, en su crucial reunión celebrada en marzo del 2002, tomó una histórica decisión que consistía en marcarse un objetivo de inversión en I+D+I del 3% del PIB para el año 2010, teniendo en cuenta que la media europea en ese momento se situaba en un 1,9% del PIB.
La magnitud de la intención manifestada podría considerarse como un importante y ambicioso objetivo.

Según consta en el informe *Tecnología e Innovación en España*, informe Cotec 2003, en 1988 los gastos de I+D+I representaban el 0,72% del PIB español; en el 2001, el 0,96%; en el 2002, un 1,03%.
Y sin embargo, la Comunidad Valenciana siempre se ha situado por debajo de esta media nacional.
Este crecimiento se explica en parte por el crecimiento del gasto en I+D ejecutado en el sector público, que ha pasado del 0,31% del PIB en 1988 al 0,45 en el 2001, si bien también el gasto ejecutado en las empresas ha crecido del 0,41% en 1988 al 0,51% en el 2001.
Sin embargo, este esfuerzo no ha sido suficiente para permitir a España acercarse significativamente a la Unión Europea y a la Ocde, ni en la materia de recursos dedicados a I+D+I ni en resultados.

La afirmación final de Cotec es bastante clara y contundente.
Partiendo de una situación mucho peor, era evidente que el esfuerzo a realizar por parte del Gobierno español debía ser mucho mayor si se pretendía situar a nuestro tejido productivo, compuesto de forma abrumadora por pymes, y no ha llegado ni siquiera a la media europea, situación todavía peor en la Comunidad Valenciana, que, como bien he dicho, nuestro gasto en I+D+I es inferior a la media nacional.

Pueden aducirse razones como que los empresarios españoles tienen una mayor o menor consideración hacia la innovación como elemento esencial de competitividad, pero como se recoge en el informe Cotec, el 94,4% de los expertos consultados otorgaban importancia al problema que representa el papel insuficiente de las políticas de apoyo a la investigación, desarrollo tecnológico e innovación en las actuaciones prioritarias de las administraciones públicas.
Un 43,8% de los mismos opinaba incluso que se daba una tendencia a la baja en la disponibilidad de fondos públicos para el fomento de I+D+I.

Siguiendo con el informe elaborado por la Fundación Cotec a partir de datos del INE, gran parte de los gastos de las empresas relacionadas con actividades innovadoras corresponde a la adquisición de maquinaria y equipos, un 36,73%, mientras que un 41,4% correspondían a gastos totales de I+D.
Un porcentaje relativamente bajo estaba relacionado con el diseño y el lanzamiento de productos.
Sin embargo, sin ninguna duda, no son cifras de un país avanzado.

Por lo que respecta a la distribución territorial de los gastos de I+D la situación no puede ser más desoladora.
No se han aplicado políticas compensatorias eficaces en la distribución del gasto público por parte de quien tenía esa responsabilidad, lo que ha provocado fuertes desequilibrios que para nada favorecen la tan necesaria generalización y extensión del factor de la innovación.
El factor que favorece claramente la innovación en las pymes es el uso intensivo de las tecnologías de la información y de la comunicación.
Y en este sentido, el retraso en su uso por parte de las empresas españolas, y muy en particular de las pymes, es muy considerable comparado con otros países de la Ocde, es del orden de 10-11 puntos por debajo de la media occidental.

Todo ello a pesar de los planes lanzados a bombo y platillo antes desde el gobierno central y que continúan lanzándose aquí, como hemos visto toda la mañana, desde la Generalitat Valenciana, a pesar de que el gasto en I+D+I está por debajo de la media española y el esfuerzo en I+D de las empresas valencianas sobre el PIB regional es uno de los más bajos, situándose en un 0,19%, siendo los sextos por la cola.

Por ello, es necesario que a lo largo de los próximos años se refuercen las acciones para generar conocimientos científicos y técnicos y propiciar las transferencias al sector productivo para la conversión en nuevos productos, procesos o servicios a través de la innovación empresarial.

Para ello los socialistas consideramos necesario que la Generalitat Valenciana establezca un mapa científico y tecnológico de la Comunidad Valenciana que permita conocer, por sectores industriales y por la ubicación de la innovación tecnológica e industrial, las necesidades de innovación, las fortalezas y debilidades, el posicionamiento competitivo respecto al resto de España y el posicionamiento competitivo de nuestra comunidad con respecto al resto de la Unión Europea.

También es necesario elevar la dotación en I+D+I en los presupuestos de la Generalitat Valenciana que nos permita alcanzar ese deseado objetivo del 3% del PIB en el año 2010.
No hay que olvidar que el Consejo Europeo en Lisboa y también en Barcelona estableció ese objetivo como crucial si queremos ser la economía basada en el conocimiento más competitiva del mundo.

La conselleria y el Impiva deben fomentar mediante convocatorias específicas la participación de las empresas en programas de I+D+I, proyectos de cooperación y transferencia de tecnología y que los resultados obtenidos sean difundidos en el sector.

La conselleria también debe impulsar la continua renovación de los medios materiales a disposición del personal cualificado, las empresas y las entidades que realicen tareas de I+D+I.

El Impiva debe impulsar mediante convocatorias específicas la innovación y ampliar la base tecnológica empresarial, apoyando el desarrollo de proyectos de investigación, innovación y desarrollo de iniciativas empresariales basadas en la aplicación de nuevos conocimientos tecnológicos y en el avance de lo que se llama TIC, tecnologías de la información y la comunicación.

Potenciar los Ceei, los centros europeos de empresas innovadoras, para impulsar el proceso innovador en las empresas mediante una mayor oferta de servicios de información, servicios de formación y asesoramiento a emprendedores, con la finalidad de reforzar la capacidad empresarial de la Comunidad Valenciana.

Reforzar también el potencial humano, es fundamental, potencial humano en innovación mediante convocatorias específicas para posibilitar la incorporación de investigadores y tecnólogos a las empresas.
Al fin y al cabo, en la era del conocimiento es el potencial humano el que debe de realizar la transferencia de esos conocimientos adquiridos.

Fomentar mediante convocatorias específicas las redes de transferencia de tecnología, de forma que los resultados de I+D+I valencianos puedan vincularse a la actividad económica y social, al igual que es necesario impulsar financieramente la red de institutos tecnológicos, tan abandonados en estos diez años de gobierno del Partido Popular.

Sin duda, si bien es importante la financiación, si bien son importantes las infraestructuras, si bien es importante la formación, sin lugar a dudas la inversión en I+D+I, en investigación, desarrollo e innovación, y en el personal, en los recursos que la generan y la transmiten, es fundamental si queremos ser una economía con futuro, una economía competitiva en Europa.

Nada más y muchas gracias.

 

**La senyora presidenta:**

 

Muchas gracias, señora Marco.

Para su defensa, tiene la palabra por el Grupo Parlamentario la Entesa la señora Pérez.

 

**La senyora Pérez i Martí:**

 

Gràcies, senyora presidenta.

El 27 d'abril del 2004 el debat d'aquesta proposta, l'altre any que se va presentar, havera estat molt positiva perquè ens havera servit per a unes línies d'actuació concretes i anunciades al pressupost de la Generalitat Valenciana, sobretot en tot el que fa referència a la política industrial.
Jo, llegint la proposta de resolució, recordava les esmenes que vaig presentar a política industrial per les quals canviava la problemàtica aplicant realment la problemàtica que teníem al País Valencià: una, la globalització; altra, el preu de l'euro i el preu del dòlar; així com la manca d'infraestructures i de noves tecnologies.
Els objectius bàsics que, per tant, eren uns altres dels que ací s'exposaven, i les principals línies d'actuació que, si més no, estic conforme en tota l'exposició que acaba de fer la senyora Marco, perquè són unes línies d'actuació imprescindibles per eradicar la problemàtica, que encara que el Govern no la vullga reconéixer, és la que hi ha i la que tenim, i la que des de ja fa temps venim anunciant.

Per això dia jo: si açò ho havérem defensat eixe dia, probablement estic convençuda que l'actual conseller, amb un altre tarannà més acomodat a la realitat industrial existent al País Valencià, s'havera pogut fer ressò de la importància d'avançar en esta matèria.

Per eixe motiu, i considerant que és important, si més no, per a aplicar-se en estos moments i per a tindre's en compte per als pressupostos del 2006, que dintre de molt poc ja anem a tindre'ls, Esquerra Unida-L'Entesa va a recolzar sense cap dubte aquesta proposta de resolució.

Gràcies.

 

**La senyora presidenta:**

 

Muchas gracias, señora Pérez.

Por el Grupo Parlamentario Popular, tiene la palabra el señor Mundo.

 

**El senyor Mundo Alberto:**

 

Gràcies, senyora presidenta.

Senyora Marco.
Mire, la seua proposta, com bé dia la senyora Pérez, és una proposta de l'any passati va dirigida a la Conselleria d'Indústria, Comerç i Turisme i la de Cultura i Educació, perquè aleshores tenia competència, *(soroll per raons tècniques)* quan als temes del que eren les universitats.
I, per tant, la fusió de les dos conselleries d'alguna forma ha previst el que totes eixes competències siguen pròpies única i exclusivament de la Conselleria d'Empresa, Universitat i Ciència, que és la que ens ocupa en este moment.
I amb el canvi de conseller moltes de les coses que a la millor s'han parlar aquí s'han pres ja en marxa.
I, per tant, jo vaig ara a tractar d'establir com és el moment que estem ara i quina és la situació que hi ha establida.

La Conselleria d'Empresa, Universitat i Ciència disposa d'uns instruments que estableixen les estratègies per al seu desenrotllament i comptem amb els mecanismes de seguiment de l'evolució que es plasma en informes periòdics, dels quals les informaré ara més endavant.
En este sentit, i per aprofundir en el coneixement de l'estat de l'I+D+I de la Comunitat Valenciana, la Conselleria d'Empresa, Universitat i Ciència va a elaborar un mapa científic i tecnològic de la Comunitat.
És una de les seues propostes que vosté em feia en este moment.
Esta tarea la realitzarà la futura agència d'avaluació, acreditació i prospectiva.

La mateixa creació d'esta conselleria respon a aquest fi: integrar baix una sola direcció política totes les accions de l'administració valenciana en els àmbits del pla i coordinar les actuacions dels diferents actors privats i públics, siga qual siga la seua naturalesa i la seua dependència, que porten a cap sobre I+D+I en el territori de la Comunitat en benefici de la competitivitat del teixit productiu i de l'augment d'ocupació i la seua qualificació.
Amb tot això no és aliena l'adscripció de la competència sobre universitats i formació superior, com deia abans, a esta Conselleria amb l'objecte d'apropar estes incidències i el desenrotllo de la tarea científica a investigadors a les necessitats de l'entramat empresarial.

La Generalitat Valenciana compta amb un Pla valencià d'investigació científica, desenrotllo tecnològic i innovació 2001/2006, com a instrument principal de la política científica i tecnològica del govern valencià, la finalitat del qual és aconseguir al final d'este pla, en 2006, que es destine el 2% del PIB regional a estes activitats.
Indubtablement després, en 2010, hem d'arribar a eixe 3% que vosté abans deia.
L'elaboració del nou pla definirà este objectiu a criteri del govern valencià.

El Pla valencià d'investigacions científiques, desenrotllo tecnològic i innovació partix del concepte de ciència, tecnologia i empresa, tot en un, que integra en un conjunt d'interrelacions la participació de tots els agents implicats, universitats, centres i instituts científics, tecnològics, empreses i administracions públiques.
El pla valencià es converteix en el pla director des d'una visió de conjunt integradora de les accions a desenrotllar de cada de les parts.
En ell es destaca la importància del foment de l'I+D+I i s'identifiquen actuacions prioritàries, estratègiques pel desenrotllament de la cultura empresarial i la socioeconomia valenciana.

Per la seua part, el consell consultiu de la investigació i desenrotllo de Presidència de la Generalitat elabora anualment un informe en el que analitza la situació de la investigació, el desenrotllo i la innovació tecnològica de la Comunitat Valenciana.
I reflecteix les necessitats i demandes dels diferents àmbits privats i públics en estes matèries.

Per últim, la conselleria ha subscrit un conveni marc de col·laboració en la xarxa d'instituts tecnològics de la Comunitat Valenciana, el Redit, per la ficada en marxa del Pla d'observatoris de mercat i tecnològics, 2004/2007, en els sectors productius de la Comunitat Valenciana.
Estes entitats tenen per objecte la recerca i oferiment d'informació i elaboració d'indicadors descriptius i analítics sobre sectors industrials respectius i els seus mercats.
En esta informació les empreses i els sectors implicats podran adoptar estratègies i implantar plans de negoci individuals o agrupats que milloren la seua posició competitiva en els mercats internacionals.

Respecte a la participació d'empreses en el programa d'I+D+I, la conselleria ha realitzat dos noves convocatòries amb este fi en l'àmbit de la promoció, la cooperació i la transferència de tecnologies que vénen a sumar-se a les convocatòries que realitza anualment l'Impiva.
L'Impiva disposa de programes i mesures, com bé vosté també al·ludia anteriorment, d'I+D+I que es realitzen principalment a través de la xarxa d'instituts tecnològics aprofitant la seua proximitat i coneixement en els sectors industrials valencians.

Estes accions les podríem resumir en vàries d'elles, com és: una acció que és el recolzament a projectes d'empresarials d'I+D+I, el programa de desenrotllo tecnològic, que recolza la generació i desenrotllo de coneixements tecnològics que tinguen per objecte aconseguir productes o processos productius amb especificacions o propietats tècniques diferenciades amb respecte a les existents; el recolzament a la creació d'empreses amb base tecnològica; recolzament a la creació o posta en marxa de noves empreses en la Comunitat Valenciana que exploten els resultats de projectes d'investigació i desenrotllo realitzats per la pròpia empresa o siguen acords de referència de tecnologia de forma exclusiva en centres tecnològics públics o privats; la potenciació d'infrastructures d'innovació, instituts tecnològics i centres europeus d'empreses innovadores.
El programa d'investigació i desenrotllo recolza la capacitat científica i tècnica d'instituts tecnològics sectorials del Redit, mitjançant el finançament d'activitats d'I+D+I, la incorporació i la formació de personal tècnic i científic d'alt nivell, les inversions en infrastructures, equipaments o la transferència de resultats i investigacions dels instituts.

La qualificació de recursos humans ­parlava també de recursos humans- convoca l'Impiva beques d'especialització professional superiors amb una durada de 1.
500 hores formatives que es desenrotllen en instituts tecnològics, en centres europeus d'empreses innovadores i en diversos centres de gestió de la innovació i informació, disseny i moda.
Es destina a joves recent titulats que busquen especialitzar-se en aspectes tecnològics de gestió empresarial o dissenys aplicables als principals sectors industrials de la nostra comunitat.

Transferència de tecnologia.
L'Impiva ha ficat en marxa recentment el programa d'alta especialització en tecnologies industrials, dirigit a fomentar la transferència de tecnologia a les empreses i sectors a través de la participació en activitats d'I+D+I a escala internacional, com a potenciar los recursos humans valencians en l'àmbit de la innovació i l'accés a programes nacionals i europeus.

L'Impiva, en el marc del seu protocol subscrit entre la Generalitat Valenciana i el Ministeri de Ciència i Tecnologia, el passat més de febrer, disposa de convenis amb diferents organismes nacionals com l'empresa nacional d'investigació, l'objecte de la qual és facilitar l'accés de les empreses valencianes a programes tecnològics d'àmbit nacional i europeu, així com l'instrument de finançament de la innovació.
I augmentar el finançament, és un altre dels aspectes importants que està seguint a terme el que és la conselleria, augmentar el finançament de la xarxa d'instituts tecnològics.
En este sentit Redit està estudiant la forma que permetra establir un sistema estable de finançament dels instituts tecnològics que les propocione fons precisos per elevar les seus prestacions i la qualitat de la seua oferta al teixit empresarial de la comunitat.

Per tant, sobre la xarxa de parcs científics i tecnològics de la comunitat, el que és la Generalitat està en la promoció dels parcs científics en les cinc universitats valencianes, a través d'una modificació d'objecte social de l'entitat Seguretat i Promoció Industrial, Sepiva, per a promoure, executar, gestionar i coordinar infrastructures i investigacions, desenrotllo i innovació, parcs i instituts científics i tecnològics i centres empresarials de desenrotllo i innovació tecnològica, a l'igual que per adquirir i preparar sòl per a les instal·lacions, ubicació i creació d'espais innovadors com a instruments d'aproximació entre la gent del sistema valencià de ciència, tecnologia i empresa i la ficada en marxa d'un grup de treball per a la ficada en marxa d'una xarxa de parcs científics de la Comunitat Valenciana, universitat i empresaris.

Per tant, jo pense, quan sentia la seua argumentació, senyora Marco, anteriorment, que nosaltres des de la Generalitat hem dirigit una sèrie d'instruments en esta nova Conselleria d'Empresa, Universitat i Ciència que fan capaços que quan a tecnologia, quan a investigació, desenrotllo i innovació estiguéssem amb uns objectius clars d'inversió i de poder apostar per una millora de la nostra indústria.
Per tant, jo crec que els objectius estan clars per part d'este govern i, en conseqüència, votarem en contra de la seua proposta de resolució.

 

**La senyora presidenta:**

Muchas gracias, señor Mundo.

Para réplica, tiene la palabra la señora Marco.

 

**La senyora Marco Gual:**

Gracias, señora presidenta.

No podía esperar otra cosa.
Después de oír a la señora Salvador y al señor Castejón y al señor Mundo, la señora de interior, que defiende el interior y se nos rebota en contra de cualquier iniciativa que vaya a favor del interior, el desarrollo de las comarcas de interior, como es el balneario de Navajas y en su momento la base militar del Toro.
Y después de oír al señor Castejón y al señor Mundo, que ellos son los más defensores de la industria valenciana y la industria está como está, en este caso de la ciencia y de la tecnología, que, bueno, modestamente algo sé, muy poco, pero algo sé.
Pues, bueno, la verdad es que no me podía esperar otra cosa.

Señor Mundo, solamente le voy a decir que ustedes solucionan los problemas de las I+D+I simplemente con organismos, pero no los de las I+D+I sino cualquier problema ustedes lo solucionan con un titular, con una fotografía, con una inauguración y con nada más.
El crear una conselleria, que una empresa con todo lo que es, universidad y ciencia, es positivo.
Pero la cuestión no es crear solamente la conselleria, la cuestión es ejecutar las políticas, la cuestión es saber qué políticas tenemos que hacer y ejecutarlas.
Y no solamente ejecutarlas sino tener presupuesto para poder hacer políticas.
Y me parece que le he de recordar que estamos, gracias, a ustedes, gracias al gobierno del Partido Popular, en un 11% del PIB de endeudamiento.
La Comunidad más endeudada por encima, multiplicando por dos, la media nacional de endeudamiento.
Sin financiación, sin financiación, sin presupuesto podemos hacer pocas políticas de I+D+I.

 

Igual que, bueno, me ha comentado que van a hacer ese plan de ciencia y tecnología la Agencia valenciana, creo recordar que ha dicho, de acreditación y prospectiva, parece.
Pues, también, en este sentido, le he de recordar a usted que me parece que debatimos aquí, en las Cortes Valencianas, que ustedes generaron aquella agencia valenciana de ciencia y tecnología como un instrumento electoral, que luego lo hicieron desaparecer, la mato el señor Font de Mora, volvió a resurgir, como si fuera el Guadiana, y la volvieron a matar ustedes en la Ley de acompañamiento de los presupuestos del año 2004.

Le recordaría otra vez que generan otra nueva Agencia valenciana de acreción y prospectiva con el mismo objetivo, que era la coordinación de las políticas de I+D+I, de investigación, desarrollo e innovación.
¿Y para qué?
Simplemente para hacer una fotografía más de que parece que avanzamos, cuando realmente no estamos avanzando nada.
Es decir, fotografías vacías de contenido, vacías de presupuestos.

Me ha dicho usted que piensan ustedes alcanzar un 2% del PIB en el año 2006.
Bueno, lo primero que me gustaría saber, que ustedes me contestara es: ¿del presupuesto inicial, ese presupuesto ficticio que constantemente estamos debatiendo aquí o del presupuesto realmente ejecutado por la Generalitat Valenciana?
¿Cuándo vamos a alcanzarlo del inicial o del ejecutado?
Y, además, la segunda pregunta sería: ¿Cree usted que es posible, razonablemente, que si en el año 2003 no alcanzamos el 1% del PIB en gasto en I+D+I podemos en tres años llegar al 2% de gasto en I+D+I?
Solamente es una duda que tengo, y creo que es una duda razonable, sobre todo teniendo en cuenta que en el presupuesto del año 2004, creo recordar que el señor Gerardo Camps anunció 800 millones de gasto en aquel presupuesto de gasto en I+D+I, 800 millones de euros.
Yo rastreé todos los presupuestos de todas las consellerias que tenía que ver gastos de I+D+I o que tenía que ver con investigación, desarrollo e innovación, y solo encontré 100, solo encontré 100 millones.

Y con respecto a los gastos, al tema de la inversión y al tema del presupuesto, he de recordarle que no hace mucho ha salido un titular en el que me parece que han sido ustedes los que han bajado a 35 las becas de los jóvenes investigadores.
Yo no sé sinceramente cómo creen que van a llegar a ese 2% del PIB, cómo creen que esta comunidad se va a desarrollar si las becas ustedes las están reduciendo a la mitad en dos años.
Es fundamental tener investigadores, investigadores en condiciones necesarias para poder llevar a cabo políticas de I+D+I y poder realizar la transferencia de tecnología a los sectores industriales.
De nada sirven edificios de mucha inversión, edificios con todos los componentes que usted quiera, si no tienen personal adecuado, si no los llenan de contenido.
Y el contenido son los investigadores, son las personas que investigan, las personas que provienen de la universidad y que son las que generan esos conocimientos que se tienen que transferir.

He de recordarle que, bueno, la verdad es que es gracioso también escuchar en ustedes todas las políticas de I+D+I, cuando realmente me parece que son ustedes los que hablaban de I+D+I que era investigación, desarrollo e información, creo que son declaraciones del señor Font de Mora o también del señor Justo Nieto.
Cuando ustedes hicieron desparecer la Agencia valenciana de ciencia y tecnología me acuerdo de un artículo de prensa, de opinión, del señor Justo Nieto, cuando era rector de la Universidad Politécnica de Valencia, que hablaba de que ustedes lo que hacían era I+D+I+F, +F, es decir investigación, desarrollo, innovación y fantasía.
Ya veremos si el señor Justo Nieto no sigue siendo el que genere esas políticas fantasiosas en I+D+I.

Y, bueno, en cuanto a parques científico tecnológicos, pues me alegro que ustedes lleven a cabo esa iniciativa de cinco parques científico y tecnológicos en las cinco universidades valencianas, me alegro.
.
.

 

**La senyora presidenta:**

Vaya finalizando, señora Marco, por favor.

 

**La senyora Marco Gual:**

Sí, voy terminando, señora presidenta.

.
.
.
Lo que no tengo muy claro es ese modelo de generación de suelo científico tecnológico a través del Sepiva, más bien parece suelo industrial para financiación de lo que sea, que no parques científicos tecnológicos.

Nada más y muchas gracias.

**La senyora presidenta:**

Muchas gracias, señora Marco.

Para réplica tiene la palabra el señor Mundo.
*(Se sent la interferència d'un programa de ràdio)*

 

**El senyor Mundo Alberto:**

 

Jo el que demanava la paraula era per l'al·lusió que havia fet anteriorment a Navaixes.
*(Se sent la interferència)* Jo dic que és un tema que he contestat jo, perquè també vull contestar-li.
.
.

 

**La senyora presidenta:**

 

Perdone, señor Mundo, pero lo que usted prefiera, porque también tiene la palabra para.
.
.
*(Interferència)*

 

**El senyor Mundo Alberto:**

 

No, me refiero que aquí la señora Marco nos ha mezclado.
.
.
todo lo que son las proposiciones no de ley, les ha mesclat totes juntes, *(interferència)* perquè diu que en part nosaltres recolzem una proposta.
.
.

Jo crec que s'han donat poderoses raons perquè vostés no han demostrat perfectament.
.
.
*(Se sent la interferència)* vostés estan fent una proposta que l'únic que presenten en eixa proposta és utilitzar-la després en el poble de Navaixes.
Li ho ha dit clar el senyor Polo quan ha intervingut, ha dit que ara anirà al poble de Navaixes a dir-los a la gent que el Partit Popular, que nosaltres votarem en contra el que és una proposta de resolució.

I penso que eixa és la forma habitual que mos tenen acostumats, senyora Marco.
Mos tenen acostumats a fer eixes polítiques de marcar uns seus posicionaments de fum sempre*,* de crítiques minimitzades a punts concrets que no tenen en contingut global en la seua exposició, i mos tracten a nosaltres que nosaltres som experts en buscar titulars.

Jo crec que els experts en buscar titulars han sigut sempre vostés.
Titulars de premsa buits i caducs.
I a més, buits de contingut que fan que l'opinió pública arribe les seues propostes totalment errònies d'una visió de la nostra Comunitat Valenciana.

I nosaltres li diem, i continuem dient-li, que des de la Conselleria d'Empresa, Universitat i Ciència, s'està fent polítiques d'apropament d'introducció del que és en les universitats per a la investigació.
I no dubte que el Sepiva tindrà eixos llocs adequats per a poder treballar les nostres universitats en el que representa al tema de l'I+D+I, en eixos espais per a poder actuar.

A les universitats s'està treballant seriosament en eixe sentit.
Les solucions i la creació d'eixa Agència d'Avaluació i Acreditació i Prospectiva, penso que tirarà endavant eixe mapa científic i tecnològic a la Comunitat Valenciana.

Vosté diu que el senyor Font de Mora primer el va crear, després el va eliminar i després l'ha fet.
Jo crec que el senyor Nieto, des d'un principi ha tingut.
.
.
*(Se sent la interferència)* Donem-li eixa confiança al que és una idea clara i concisa, que vostés també ho especifiquen en la seua proposta, i no dubte que nosaltres la tirarem endavant.
I si no se'ns reclamarà d'aquí a l'any 2006 si no s'ha ficat eixe dos per cent del PIB per a I+D+I.

Si no *(inintel·ligible)* el dos per cent, però el dos per cent vorem com ho conten, perquè vostés també són molt experts de fer els números i de buscar dintre unes partides.
.
.
El senyor Gerardo Camps *(Se sent la interferència)* diu que n'hi havia vuit-cents milions i vosté sols n'ha trobat cent.
Aleshores es veu que també n'hi ha moltes formes de sumar les coses i vore el que fiquem a un lloc i el que fiquem en un altre.
I segons com mos interesse, donar la seua forma d'entendre i vore les coses.
I jo crec que vostés també tiren molt per al seu cantó, per a tractar de desvirtuar la vertadera acció de govern que en eixe sentit està desenrotllant el partit popular.

Per tant, nosaltres.
.
.
i també pot anar vosté a dir que li hem rebutjat una altra nova proposta, estem fent la tasca s'està fent bé, repeteixo el que han dit abans els meus dos companys.
Nosaltres no votem en contra les seues propostes, perquè en part d'algunes de contingut no poguéssem estar d'acord.
Estem d'acord en algun contingut.

Però realment s'està realitzant per part de la Generalitat i per tant, pensem que nosaltres hem de continuar en la línia que estem avançant I anem a rebutjar, com no, la seua proposta de resolució, la proposta de llei que presenta en este apartat.

**La senyora presidenta:**

 

Muchas gracias, señor Mundo.

Finalizado el debate pasamos a votación.
¿Votos a favor de la propuesta?
7.
¿Votos en contra?
8.
¿Abstenciones?
Ninguna.
Por 7 votos a favor, 8 en contra, queda rechazada la proposición no de ley.

 

*(Se sent la interferència d'un programa de ràdio)*

 

 

 

***Presa en consideració de la Proposició no de llei sobre la paralització de l'expedient de regulació del grup Sàez-Merino (Lois), presentada pel GP Esquerra Unida-Els Verds-E.
Valenciana: Entesa (RE núm.
15.
116).***

 

 

**La senyora presidenta:**

 

El siguiente punto del orden del día es el punto 16: toma en consideración de la Proposición no de ley sobre la paralización del expediente de regulación del grupo Sáez Merino-Lois, presentada por el grupo Esquerra Unida-els Verds-Esquerra Valenciana-l'Entesa; número de registro 15.
116.
Para su defensa, tiene la palabra la señora Pérez.

 

**La senyora Pérez i Martí:**

 

No, no hace falta.
Sí, simplemente que esta propuesta de resolución la vamos a retirar, porque es una propuesta de resolución presentada concretament en octubre del 2004.
En el mes de novembre es va aplegar a un acord sobre l'expedient de regulació que demanava l'empresa Sáez y Merino, *(Se sent la interferència)* expedient que va ser acceptat pels sindicats i pel Govern Valencià, i que per tant en estos moments no té cap tipus de trellat entrar a debat en la proposta.

Gràcies.

 

 

***Presa en consideració de la Proposició no de llei sobre la revisió del Pla eòlic de la Comunitat Valenciana, presentada pel GP Esquerra Unida-Els Verds-Esquerra Valenciana: Entesa (RE número 15.
272).***

 

**La senyora presidenta:**

 

Muchas gracias, señora Pérez.

 

*(Se sent la interferència del programa de ràdio)*

 

Punto 17 del orden del día: toma en consideración de la Proposición no de ley sobre la revisión del Plan eólico de la Comunidad Valenciana, presentada por el Grupo Parlamentario Esquerra Unida-els Verds-Esquerra Valenciana-l'Entesa; registro número 15.
272.
Para su defensa, tiene la palabra el señor Arnal.
Cuando quiera.

 

**El senyor Arnal i Ibáñez:**

 

Molt bon dia.

Amb aquesta iniciativa pretenem reclamar al Govern Valencià, que faça una revisió del Pla eòlic valencià aprovat en el seu moment ja fa un temps.
Vull deixar ben clar que no pretenem de cap manera aturar el desplegament de l'energia eòlica al País Valencià, i que no pretenem entrebancar ni retardar la seua implantació.
Únicament volem que esta reclamada necessària i inevitable instal·lació i potenciació de l'energia eòlica es faça bé Des del primer moment que es faça bé, de la millor manera possible.

I pensem de manera raonada i argumentada, com ara explicaré, *(se sent la interferència d'un programa de ràdio)* que aquest Pla eòlic actual no és bo, té enormes deficiències i per això demanem que urgentment es millore.
I ens sentim molt recolzats en la nostra apreciació pel recent informe, per exemple, del Síndic de Greuges donant-nos la raó a molts aspectes en frases textuals on, bo, veuran en boca d'una persona que en principi està distanciada de postures polítiques concretes com compartixen moltes de les coses que diré.

I no pense admetre que ningú vulga acusar-me d'animadversió contra l'energia eòlica.
No seria ni cert ni ètic de cap de les maneres.
Jo no sé on estaria el senyor conseller d'infrastructures fa deu o vint anys.
No sé què pensaria ni què afirmaria ell fa eixe temps sobre esta energia, però sé molt bé el que deien molts polítics destacats del seu partit i grans empreses energètiques que ara diuen, que ara diuen que defensen l'energia eòlica.

I sé el que deien els col·lectius ecologistes, jo mateix, el que déiem i el que reclamàvem fa deu, fa vint anys.
Nosaltres des de fa molt de temps venim reclamant el desplegament de totes les energies alternatives netes i renovables.
Entre les quals està l'eòlica, no és l'única.

I recorde molt bé el que ens deien certs polítics del PP i certs empresaris que ara semblen els abanderats de l'energia eòlica.
Però no encara de la solar, mira per on.
I recorde que deien que l'energia eòlica era, i me'n recorde molt bé, era cosa d'utòpics, de gent desinformada i marginal.
Un poquet més i quasi ens diuen delinqüents per defensar esta energia eòlica que ells fiaven per a ací cent anys o més o ja veurem quan.
I sempre en uns nivells marginals, raquítics, infinitesimals.
Ahí estan els documents, no vaig a avorrir-los, però n'hi ha gran documentació escrita al respecte que consten eixe tipus d'afirmacions.

I ara, a penes deu anys d'algunes d'aquestes declaracions imprudents, insensates, demagògiques, profundament equivocades, i d'açò s'hauria de prendre nota, hauríem de prendre nota molts i molt especialment el Govern Valencià, resulta que aquells senyors són ara els qui estan tancant suculents negocis gràcies a l'energia eòlica.
Home!
Són els que van a embutxacar-se grans quantitats de diners gràcies a una energia marginal i utòpica.

M'alegre per ells, però almenys podrien donar les gràcies als qui han lluitat per a fer possible açò, enfrontant-se a la seua ceguesa i falta de perspectives realistes de futur, que fa només deu anys, torne a dir, tenien.
Podrien estos senyors reconéixer el seu profund error, i podrien estar més alerta per no tornar a repetir errors com una casa com en aquest cas una vegada més.

I vull acabar d'explicar per què és necessari reformar aquest pla, i per què no s'hauria d'argumentar en contra de fer-ho per cap motiu d'optimització econòmica o temporal.
Miren, me'n recorde perfectament, de menut, com ma mare me deia moltes voltes: "mira, allò barat acaba sent car".
I tenia molta raó, i això ho he pogut comprovar com imagine que tots vostés en la seua vida, que si busquen les sabates més barates de totes les possibles, és possible que al poc de temps s'hagen trencat i hagen de tornar a comprar-ne.
Amb la qual cosa resulta que perden temps i perden diners, i resulta que allò que era barat al principi, per buscar optimitzar ahí només l'aspecte econòmic, acaba sent car.

I en temes temporals també tenim frases d'estes que podrien vindre al tall.
Per exemple, quan es diu que *no hay atajo sin trabajo*, o si volen, *no por más madrugar amanece más temprano*.
En definitiva, tot açò què vol dir?
Açò vol dir estes frases de la saviesa popular mos recorden que les coses s'han de fer bé, amb totes les fases necessàries, amb totes les etapes, sense voler cremar etapes, amb tots els estudis, amb totes les cauteles i amb tots els informes pertinents.

I si les coses es fan mal, amb excuses del tipus que siga, que és més barat, que és més ràpid, al final acaba costant més, i la factura arriba a ser més cara.
Jo crec que açò ja ho hem vist molts exemples.
I en temes ambientals açò és especialment pertinent, perquè en temes ambientals la multiplicitat d'aspectes a considerar, i les implicacions moltes voltes imprevistes que se deriven dels fets, i la irreversibilitat de molts d'aquests impactes obligarien a tindre açò molt, molt, molt en compte.

En fi, ja estem veient que aquest pla, que podria haver comptat amb el recolzament unànime de tots els grups polítics i de tots els elements de la societat i de tots els sectors, podria haver comptat en eixe recolzament unànime.
Perquè torne a dir, tots defensem les energies alternatives, entre elles la solar, doncs bo, està servint al contrari.

Vull recordar que aquell pla quan va ser exposat públicament, va rebre importants al·legacions de sectors molt destacats que estan fortament vinculats, tant en la defensa del medi ambient i del territori, com en la defensa dels habitants de les comarques d'interior i del medi rural.
Estic parlant de sindicats com Comissions Obreres; de col·lectius ecologistes com Acció Ecologista Agró, o Ecologistes en Acció; d'entitats vinculades al món rural, com la Plataforma Rural del País Valencià, o la Unió de Llauradors i Ramaders, o el Centre Excursionista de València, entre moltes altres entitats, més grans, més menudes, arrelades al món rural, cooperatives, entitats menudes i per no mencionar determinats ajuntaments que també van al·legar.

Tot un conjunt d'organitzacions que continuen reclamant la implantació de l'energia eòlica.
Vull remarcar-ho, i també de les altres energies alternatives que aquest govern del PP oblida de manera molt inapropiada.
I al mateix temps també reclamen, clar, la defensa del territori i la millora de les condicions socioeconòmiques del món rural.
*(Se sent la interferència del programa de ràdio)*

 

Que nosaltres, no oblidem, senyors del PP, no ho oblidem en absolut, hi som defensors.
Recorde açò, i faig esment, perquè no vull que se tornen a emprar des del seu grup arguments desqualificadors demagògics, com vostés fan moltes ocasions en aquesta casa.
I la darrera ocasió la vam tindre que suportar la setmana passada parlant d'un altre tema.
Afirmacions que insistisc, són gratuïtes i falses quan es pretén que el meu grup està encabotat en la defensa del medi ambient, com ho està, però que no ens importa res la situació de desenvolupament social i econòmic de la població.
Açò darrer, evidentment és fals.

Ho desmentiré cada volta que es diga o que s'insinue, o que es deixe dir de manera així subliminar, i ho rebatiré en contundència amb arguments i dades.
Ací i on calga.
Perquè em pareix molt important deixar les coses clares.

Si totes les entitats, tornant al tema que estàvem parlant abans, si totes estes entitats que he mencionat estaven demanant millores del pla eòlic, i ara reclamen, com nosaltres estem reclamant ara ací la revisió del pla.
Torne a dir, no és per dificultar la implantació d'esta necessària i importantíssima energia, ni per a entrebancar el desenvolupament rural; per favor, espere que a ningú se li ocórrega pensar açò.

És just pel contrari.
És perquè este pla que estem ara demanant la revisió no és respectuós amb el medi ambient, i no significa, tot el contrari, no significa millorar el desenvolupament rural.

I quan parlem de desenvolupament parlem d'una cosa més seriosa i més profunda que unes almoines, que moltes voltes són unes almoines que arriben com a contrapartida per a tapar les boques a unes persones, per a callar descontents.
I que després generen gravàmens i impactes que durant molts anys molts anys, alguns duraran sempre perquè no tindran remei.
I això sí que és una pèrdua de capital, del capital natural que és font de capital també econòmic i social per a les comarques d'interior.

Els parcs eòlics poden suposar beneficis, per suposat, si es fan bé.
Però poden generar greus impactes si es fan malament.

I resumiré els principals motius d'argumentació pel qual està clar que este pla eòlic no està basat en sòlids arguments objectius i científics, i no està construït des del consens i el diàleg.
Cau per la base.
Ho explique ara.

En primer lloc, no està inserit en un pla previ més ampli energètic valencià, que no existix.
Aquest pla és necessari, este pla marc que establisca objectius generals energètics, que establisca per al País Valencià uns objectius temporalitzats en relació a l'energia.
I és clar, no tolere el creixement exponencial, continuat, any darrere any de l'energia.
Açò no és viable, és insostenible i, a més, contradiu les pròpies declaracions que es fan de l'estratègia de sostenibilitat, etcètera, i qualsevol criteri de sostenibilitat internacional.

Este pla marc hauria també d'estimular, preveu estimular totes les energies alternatives, totes, no una i endavant, de manera que, a voltes es desequilibri i, aleshores, clar, si només es pensa obtindre energia alternativa només d'un sector, evidentment es desequilibra el conjunt.
Hauria de considerar totes les energies alternatives, tenint en compte la potencialitat de cada comarca o cada zona valenciana, i molt especialment la solar que, insistisc, està molt endarrerida, i que també estimule, potencie i maximitxe l'estalvi, l'eficiència, en definitiva, la sostenibilitat energètica.
Eixe pla no existeix.
I, aleshores, este pla sectorial s'inserta en l'aire, no dintre d'eixe pla necessari on hauria de trobar la seua acollida.

En segon lloc, no està fonamentat, i açò és molt i molt greu, en un previ mapa eòlic valencià.
És que no tenim un mapa del vent que fa al País Valencià, no el tenim, que presente les mesures objectives científiques de la velocitat del vent en el conjunt de la geografia valenciana i que permeta.
.
.
, tenim el mapa amb totes les mesures del vent, i, aleshores, de manera objectiva, sense influències econòmiques o polítiques o de cap mena, es puga dir que ací fa vent i ací no en fa.
Eixe mapa no existeix.
Sabem que hi ha mesures particulars que han fet determinades empreses, però les tenen guardades en un calaix i, sens dubte, públiques no s'han fet i, naturalment, no ho ha fet l'administració o no compta amb la salvaguarda i la vigilància d'entitats científiques de prestigi o, simplement, de confiança, és a dir, la universitat.
No existeix això i, a més, és que no figura en el Pla eòlic de manera increïble, de manera que quan allí en el pla, en un paràgraf es diu de forma arbitrària i injustificada, el pla diu que: "no existeix suficient recurs eòlic en tota la meitat més costanera del País Valencià", en més de la meitat del territori valencià, en una sola frase es despatxa i diu: "ací no fa prou de vent".
I açò ho justifica amb què?
No ho justifica.
Ho diu ahí.
Ens ho hem de creure, fer un acte de fe i dir: bo, doncs, ho creem.

Estan les mesures?
Està el mapa?
Està la bibliografia, almenys, per a dir: "no està ací però figura, mire la pàgina web, o mire este llibre, o consulte"?
És que no existeix la més mínima justificació, només diu: "ací no fa prou de vent".
S'ho creu o no.

Punt número 3.
Com a conseqüència d'aquesta decisió arbitrària ­com acabe de dir­ totalment injustificada i no recolzada de manera objectiva i científica, no es consideren altres ubicacions a més de les comarques d'interior.
Açò obliga que es vulguen embotir tots els parcs eòlics en una zona sensible, amb grans valors i que, per tant, com ha d'acumular tota esta gran quantitat d'instal·lacions, els impactes no poden més que ser molt elevats.
En les comarques d'interior, només en les comarques d'interior, no tenim ací mitjans audiovisuals perquè ho puguen vore, però jo sé que tinc tots els plans, mapes i més, i, bo, en este mapeta que es pot veure per ací es veuen en groc totes les àrees eòliques, que totes corresponen a àrees d'interior, i tota la meitat, només la meitat del litoral, doncs, va a quedar exclosa.

Per tant, d'esta manera hem perdut la possibilitat també de considerar zones litorals o semilitorals, que en totes no farà vent però en alguna sí ­dic jo­, almenys, hem de saber-ho.
I no es considera altres espais més antropitzats, o siga, més degradats ja per l'acció humana on l'impacte visual i ambiental d'estes instal·lacions siga menor i on s'exclou també tota la plataforma continental valenciana, és a dir, la zona de mar pròxima a la costa, on es poden instal·lar parcs eòlics, és més, ara curiosament està debatent-se un parc eòlic prop de Vinaròs que curiosament s'ha fet fora de planificació.
Però, açò, com s'entén?
És absurd.
Tenim un pla determinat i, després, s'inclou ara fora, fora de pla una instal·lació que podia ser molt interessant, però, com és que està fora de planificació?

Esta opció litoral, esta opció marina, he de recordar-los que és una realitat creixent en països dels més avançats, com ara Anglaterra, Dinamarca, Irlanda, Alemanya, Estats Units, en el mateix Estat espanyol, en diferents comunitats autònomes, i no es va a considerar en el pla de cap manera!
I n'hi ha diverses modalitats possibles que senzillament s'han deixat fora.

Un altre motiu seriós és que no s'ha contemplat el soterrament de les línies elèctriques d'evacuació, que saben que són les línies que condueixen l'electricitat des de les torres a la connexió a la xarxa, almenys quan travessen àrees forestals.
Açò sí que ho considerava el primer avantprojecte de Pla eòlic, al qual es van presentar les al·legacions, però en el definitiu es va eliminar.
Tinc per ací els dos plans, me'ls vaig llegir el dos i els tinc en ma casa fotocopiats els dos.
He de recordar que estes línies elèctriques tenen un enorme impacte paisatgístic, també en relació a la fauna i la flora i també pel risc d'incendi que generen, torne a dir, quan passen persones forestals.
Aquest és un impacte evitable i que s'ha d'evitar, s'ha d'evitar i no valen excuses de caire econòmic que hem de posar en la balança.
O és que estes instal·lacions, precisament, d'energies alternatives no es fan en defensa del medi ambient?
No es diu això?

També s'haurien d'incloure els impactes que generen les vies d'accés perquè mentre que el pla ­este que estem diem­ és molt minuciós i a voltes dius: fins quin nivell arriben!
, on es posaran els olis de les màquines quan treballen?
, doncs, molt minuciós pel que fa a la instal·lació del que són els aparells en si mateix de les torres, no ho és en les vies d'accés.
I he de recordar que algunes vies d'accés, especialment les fases d'obra, perquè resulta que en la fase d'obra poden obrir-se d'una dimensió molt gran, d'una amplitud molt gran, encara que després el pla prescriu que després han de tornar a ser de 4 metres d'amplada, però en la fase de construcció poden tindre moltíssimes i, aleshores, tenir un impacte molt ambiental sobre la fauna i la vegetació que no està adequadament considerat.
Tot açò necessita més rigor.

En cinqué lloc.
No presenta suficients garanties ambientals.
A més del que he dit, ho demostra també l'afecció a més de 300 Monts d'utilitat pública, a més de 15 zones LIC, llocs d'interés comunitari segons la Directiva europea d'hàbitats, i a diferents zones Ibas que ja els tribunals europeus de Luxemburg han demostrat que tenen el mateix valor que les zones Zepa, que sí que s'exclouen d'este pla.

I, finalment, i per acabar, perquè veig que estic ja quasi fora de temps, he de recordar que en este pla, en la seua generació no ha existit diàleg ni consens amb les entitats socials implicades: ajuntaments, sindicats, col·lectius ecologistes, etcètera, que, torne a dir, almenys moltíssimes d'estes entitats van quedar fora i així ho van reclamar i ho van exposar en les al·legacions presentades.

Per tots estos motius, reclamem la urgent revisió d'aquest Pla eòlic valencià.

Moltes gràcies.

 

**La senyora presidenta:**

 

Muchas gracias, señor Arnal.

Por el Grupo Parlamentario Socialista, tiene la palabra la señora Gay.

 

**La senyora Gay Bódalo:**

 

Gracias, señora presidenta.

Bueno, desde el Grupo Socialista vamos a apoyar esta proposición no de ley, además de por las razones medioambientales expuestas por el señor Arnal, porque entendemos que es necesario que se llegue a acuerdos con los colectivos ciudadanos, con las empresas adjudicatarias, con las poblaciones afectadas y con los ayuntamientos donde se tienen que ubicar los parques.
*(Se sent la interferència del programa de ràdio)*

 

El conseller de Infraestructuras en el año 2004 decía, acerca del Plan eólico, que "éste iba a beneficiar a los municipios donde se instalaran los parques, no sólo mediante la creación de empleo, sino que a esto habría que sumarle los ingresos que por ocupación y arrendamiento de los terrenos en que se ubicaran los parques y los importantes ingresos económicos que podrán obtener los ayuntamientos vía impuestos".
Decía el conseller, además, que "se ha introducido la exigencia de que el desarrollo de los parques sirvan para el impulso de la economía local, con compromisos de adquirir bienes y servicios a los proveedores del municipio y otras actuaciones".

Pero, parece ser que los beneficios son muy inferiores en muchos casos a los perjuicios de la instalación de los parques eólicos que se llevan a cabo en determinadas zonas.
Por poner un ejemplo, en la comarca de la zona de Alcoy se han presentado más de 14.
000 alegaciones en contra de la ubicación concreta de los parques previstos en las zonas 14 y 15, e, incluso, el Síndic de Greuges ­al que ha hecho referencia el señor Arnal también­ se ha pronunciado sobre esta polémica señalando la conveniencia de buscar soluciones y ubicaciones alternativas, dado el impacto económico negativo que produciría la implantación de los parques eólicos donde están planteados, en una comarca básicamente destinada al turismo interior.

Pero, ésta, además, no es la única zona donde hay problemas.
Ya desde hace tiempo los ayuntamientos de la comarca de Els Ports denunciaban los intentos de marginación de las corporaciones locales, de los ayuntamientos, por parte de la Generalitat, y planteaban algunas reivindicaciones, algunas reivindicaciones que, además, no son nada extraordinarias puesto que aparecen como determinaciones, como disposiciones normativas en el Plan eólico, como son la exigencia de que se respetasen los convenios firmados entre las empresas adjudicatarias y los ayuntamientos, la exigencia de que el fondo de compensación que la Generalitat formalice, en base a los recursos de las empresas, se distribuya de acuerdo con criterios objetivos y con la participación de los ayuntamientos, o la petición de que las empresas auxiliares o las compensaciones derivadas del Plan eólico se instalen en la comarca donde se instalen los parques.
*(Se sent la interferència)* 

 

Sin embargo, a día de hoy, los convenios firmados con los ayuntamientos no se respetan, el fondo de compensación se ha establecido sin la participación de los municipios, y lo que más preocupa es que no van a ser los ayuntamientos los que determinen cómo aplicar esos recursos.
En la zona 2, con tres parques, las compensaciones se van a asignar a las consellerias de Cultura, Infraestructuras y Territorio, además de la Agencia Valenciana de la Energía, que van a ser las encargadas de realizar las inversiones sin la participación de los municipios interesados.

En definitiva, la implantación de fuentes de energía alternativas, limpias y renovables es absolutamente esencial, pero esta implantación requiere diálogo y consenso entre todas las partes afectadas a fin de evitar la confrontación e intentar minimizar los impactos económicos y medioambientales donde se puedan producir.

Muchas gracias.

 

**La senyora presidenta:**

 

Muchas gracias, señora Gay.

Por el Grupo Parlamentario Popular, tiene la palabra el señor Mundo.

 

**El senyor Mundo Alberto:**

Moltes gràcies, senyora presidenta.

*(Interferències)*

 

Senyor Arnal, jo no dubte, ni en la meua intervenció vaig a dubtar en cap moment, que vosté vulga anar en esta proposta contra els parcs eòlics ni que siga una persona que vaja en contra de les energies renovables, com és l'eòlica, o la solar, o altres energies.
Jo pense que en el món en què vivim i com estem en l'actualitat tots hem de fer esforços importants de cara, doncs, a aconseguir que estes noves energies el més prompte possible siguen una realitat i que, dins de les nostres comunitats, dins del lloc on vivim, puguen tindre suficients capacitats ­d'estes energies­ que disminuïsquen la necessitat d'altres productes que d'alguna forma tots sabem que fan possible la millor qualitat de vida dels nostres ciutadans.

Per tant, en eixe respecte, nosaltres, des de la Generalitat Valenciana es va a redactar un pla eòlic de la Comunitat Valenciana, en eixe pla eòlic, els proponents, o siga, vosté en este moment ens fa una proposta d'una revisió d'eixe pla eòlic adduint falta, inclús, dins del procés que ha hagut de diàleg entre els diferents col·lectius per aconseguir que eixe pla eòlic siga el més ampli consensuat.
Jo pense, i ho tinc entés d'esta forma, que es va traure eixe pla eòlic, va tindre una exposició pública durant un període d'un mes, propi del que és qualsevol tràmit en un projecte d'este tipus, es va ampliar eixa exposició durant 15 dies més, i, després, s'han hagut de redactar plans eòlics de cadascuna de les zones, de les 65 zones que composen la totalitat d'eixe Pla eòlic general, d'eixe pla marc.

En eixos plans especials de cada una de les zones han sigut sotmesos tots a informació pública, informació pública per part de tota la gent que ha volgut sotmetre les seues al·legacions i aportar les seues propostes i, a més, en eixa nova exposició pública ­vol dir que va haver una primera al pla general, després ha hagut plans sectorials de cada una de les zones- es dóna el tràmit als ajuntaments perquè es pronuncien sobre els plans especials del seu conjunt i en cada un dels parcs eòlics que estan en el terme municipal; si té varis parcs eòlics en el terme.
.
.
, perquè a l'ajuntament puguen aportar les seues propostes i les seues al·legacions al respecte, al que ha hagut moltes modificacions d'eixos plans especials quan van sorgir, recollint l'intens procés que ha hagut de consulta, en el qual s'han recollit moltes d'eixes al·legacions que dèiem.

Per tant, demanar en este moment una revisió per a recollir noves al·legacions jo pense que no procedeix perquè, a més de tot això, no suposaria.
.
.
, sempre, sempre pot suposar una mica de millora recollir o no una al·legació, però sobre el tema jo crec que mai es tanca una porta perquè es puga tindre una millora, però suposaria, això sí, un retard en molt del que representa la posada en marxa d'eixe Pla eòlic de la Comunitat Valenciana.
De fet, per establir les millores ubicades en els plans eòlic es van determinant, en primer lloc, aquelles que presentàvem millors condicions meteorològiques per a posteriorment eliminar els emplaçaments que podrien presentar problemes medi ambientals o estaven pròxims a la població, o siga que una de les condicions que va tindre per part dels tècnics va ser eixa.

El que sí suposaria l'aprovació està proposició ­que vosté ens està fent ara­ són les importants dilacions en l'execució del Pla eòlic, que impedirien l'objectiu d'iniciar les obres este mateix any i tenir executades en el 2007 el 80% del pla.
En l'actualitat este Pla eòlic es troba ja en fase molt avançada: 3 de les 65 zones ­que abans li deia­ ja compten amb l'aprovació definitiva; unes altres 5 en l'aprovació provisional; i de la resta, totes, excepte una, ja han superat la fase d'informació pública, vol dir que encara no estan aprovades, estan en tramitació.
Tots coneixem el que és este Pla eòlic.
Jo pense que les xifres del que en eixe Pla eòlic es pot obtindre, tant d'inversió com de producció d'energia elèctrica, que supose un estalvi important en el consum d'altres productes, com el petroli o altres productes energètics, que realment preocupen més quant al que evite l'emissió a l'atmosfera de moltes tones de CO2 i que aconseguirem a través d'ell condicions mediambientals més favorables, que a part de tot això són inversions importants quant al que és personal, llocs de treball que puguen produir la seua posada en marxa, i quant al que represente capítols d'inversions que suposen una inversió directa induïda de més de 2.
000 milions d'euros durant la construcció de totes, el que representa este pla eòlic a la nostra comunitat.

Vosté ha fet una al·lusió que tampoc no ha tingut temps, no s'ha tingut en compte altres projectes com els parcs dins de la mar, els parcs que d'alguna forma en este moment en la província de Castelló, i ho vivim directament perquè està en Vinaròs, Benicarló, bàsicament més en Vinaròs que en Benicarló, una proposta d'una construcció d'un parc dins del mar, com tot, està en eixe procés, en eixe procés que per part de tot els col·lectius manifesten el seu rebuig en este moment però, sobretot, per part dels pescadors, no al parc eòlic, perquè jo crec que aquí ningú dels que estem aquí rebutgem un pla eòlic i energia eòlica en la Comunitat Valenciana, però sí que quant al tema del que representa per a perjuí per a la pesca o per a col·lectius, altres col·lectius, el que representa eixa construcció de torres eòliques d'una alta potencia molt més gran que les que estem parlant en este moments i que, d'alguna forma, molts d'ells estan en països escandinaus, sobretot, que és a on despunten, on n'hi han més parcs d'este tipus, inclús dins dels mateixos ports de les mateixes ciutats n'hi han emplaçats molins d'este tipus per a produir energia elèctrica.

Per tant, és un tema que en este moment està en una fase d'estudi.
No s'ha fet ninguna valoració d'impacte ambiental ni res, però són concessions que no pertanyen tampoc al que és la conselleria; són concessions del ministeri i, per tant, en este moment no.
.
.
, ha segut un parlar de refilada ja que vosté també ho ha anomenat en el seu parlament que, nosaltres, per descomptat, i una de les preocupacions principals que teníem era la ubicació del soterrament de les línies que puguen sortir per a la seua connexió a la xarxa general pels problemes que tot això pot causar.

Per tant, nosaltres pensem que en este moment les informacions públiques han segut les adequades.
S'ha donat coneixement als ajuntaments afectats sobre estos; s'han fet moltes modificacions sobretot en alguns d'ells d'allunyament i d'anul·lació d'algunes de les zones pròximes a la població i, en definitiva, jo pense que s'ha tingut la suficient delicadesa quant al tema per a poder ficar en marxa ja d'una forma definitiva este pla eòlic que com ­repetixo­ tenim tres actuacions previstes ja per a començar enguany, perquè estan aprovades definitivament, i altres que estan encara en tràmit d'aprovació que puguen ser una realitat els pròxims anys.

 

**La senyora presidenta:**

 

Muchas gracias, señor Mundo.

Para réplica, tiene la palabra el señor Arnal.

 

**El senyor Arnal i Ibáñez:**

 

Moltes gràcies.

Senyor Mundo, jo li agraïsc el seu to mesurat i concret, i en eixe to de diàleg vull referir-me exactament als arguments que vosté ha dit per insistir que és necessari esta revisió que jo estic demanant, perquè els seus arguments, com vorà vosté, poden rebatre's fàcilment.

En primer lloc, vosté diu que la falta de diàleg va estar compensada perquè se va fer el tràmit d'exposició pública pertinent d'un mes, quinze dies, que després se va allargar.
He de dir-li que l'exposició pública no és suficient procés de diàleg, sobretot si se vol aconseguir un ampli consens i se vol aconseguir tindre, com a aliats en contra de com a confrontants, amplis sectors de la societat.
Quan u vol realment aconseguir eixe consens no espera a tindre ja el pla tancat i acabat per a després anar i que se puguen només presentar les al·legacions amb poquet de temps, sempre amb poquet de temps, perquè els documents.
.
.
Vosté no sé si l'ha mirat, eixe pla; sap que té una quantitat de volums molt grans i una quantitat de plànols enormes i que sap vosté les grans dificultats que va generar a petits ajuntaments, que eren molts els afectats, ajuntaments de molts poquets habitants, de molts poquets recursos que tenen moltes grans dificultats per poder consultar tota la documentació, consultar després amb algun tècnic, amb algun advocat i tindre conseqüències.

Francament, el debat de què mosatros estem parlant, el consens que mosatros estem proposant és molt més ampli que la mera exposició pública.
Repense-s'ho, i jo pense que si volen de veritat un diàleg i volem afavorir el consens ha de ser una cosa més generosa, més àmplia.

Després, diu que ja s'han incorporat moltes de les al·legacions, moltes de les coses que se demanen.
No és cert.
S'han acceptat només detallets mínims, de poca índole, de traslladar una cosa, efectivament, a voltes una torre uns metres, que algun impacte, no diré jo, que no haja fet, però són moltes coses de menor entitat.

Jo vaig estar en el procés d'al·legacions i vaig estar assessorant.
Vam tindre contacte amb moltes entitats, sé les respostes que van haver i sé que moltes de les respostes.
.
.
, van admetre moltes coses de detall, certament, però les substancials no.
I açò és un tema que hem de posar damunt la taula, encara que supose un retard.

He de dir també que hi ha hagut també retard per causes no imputables a tot açò, al consens, al diàleg, a la participació i a l'estudi a fons, derivats de negociacions de tipus polític, econòmic i d'altra banda, que no obstant vostés han deixat passar sense menejar-se massa.
I això és un fet que la premsa sí que se fea ressò i ahí no els ha preocupat eixe retard.
Però el pitjor és que si les coses se fan mal ­ja ho he dit abans­, el retard serà molt major, perquè vindran recursos, vindran problemes, vindran al·legacions d'uns i d'altres, vindran recursos en altres instàncies i a la millor se fa molt més llarg del que pensàvem si tinguérem un bon consens.

Vosté diu també que açò evitarà un consum de petroli i les conseqüents emissions de CO2.
No és cert, no necessàriament, perquè si no va acompanyat d'altres mesures que frenen el consum major d'energies fòssils tindrem les dues coses, com passarà.
O siga, lamentablement, com que açò no va inserit, com he dit jo abans, dintre d'eixe pla més ampli que analitze el conjunt de la gestió energètica passaran les dues coses: tindrem parc eòlics però seguirà creixent l'emissió de gasos d'efecte hivernacle perquè seguirà creixent el consum d'energies fòssils.
Vosté dirà: "Menys del que haguera pogut créixer".
Home, clar, però eixa no és l'opció única; n'hi ha més opcions.
És disminuir de veritat el consum real d'energies fòssils que seguixen en augment al País Valencià.

Respecte a l'ocupació, com vosté sap perfectament, els mateixos llocs de treball se poden generar ací o allà.
Això no varia i fer-ho bé simplement pot inclús ajudar a millorar l'impacte socioeconòmic més raonable.

I és molt important revisar este pla perquè si el donem ja per tancat i congelat no ho solucionarà, com vosté diu, els plans sectorials que vénen.
D'acord, ara en cada una de les zones se fa un pla que permeta entrar amb més detalls i fer al·legacions.
Estic d'acord amb vosté.
Però vosté comprendrà també que com n'hi ha un retall de partida enorme que és que este pla el que ha fet és d'entrada ja, mitja, mitja extensió valenciana ­per dir mitja, és en realitat més­ d'entrada l'exclou sense justificació, el pecat original és tan gran que difícilment.
.
.
Clar, i si arribem a la conclusió que una determinada zona en cap lloc és possible?
Aleshores, a on el posem?
Què fem amb ell?
No tenim opció alternativa, cosa que haguérem pogut ­i per això demanem eixa revisió­ considerar també la resta del territori i també la zona litoral que, naturalment, vosté diu: "És que allí també se pot fer mal".
Evidentment, se pot fer mal en qualsevol lloc.
Del que es tracta és de no fer-ho mal en ningun lloc.
I n'hi han possibilitats.
Clar, si s'instal·la davant d'una població, si s'instal·la damunt de la praderia de posidònia, si s'instal·la en una zona d'interferència en vies de pesca, clar que sí!
Però és que n'hi han possibilitats de no fer-ho aixina!
És que aixina està passant en mig món!
I aixina serà possible, però necessitem fer les coses ben fetes.

I, sobretot ­torne a dir­ no es pot admetre un pla de cap de les maneres.
I açò no ho pot modificar ni salvar ni de cap manera corregir els plans més menudets derivats perquè no tenim el mapa eòlic, el mapa de mesuraments de vent objectius basats en dades universitàries, científiques, serioses.
No el tenim.
Aleshores, com podem objectivar el que estem afirmant, si està basat en dades que cauen, que no tenen seriositat científica?
N'hi ha molt a revisar ahí.
I, torne a dir, si s'afecta zones com les LIC alguna cosa està passant malament.

 

**La senyora presidenta:**

 

Muchas gracias, señor Arnal.

Para réplica tiene la palabra el señor Mundo.

 

**El senyor Mundo Alberto:**

 

Gràcies, senyora presidenta.

Senyor Arnal, jo no li dic que la falta de diàleg siga compensada amb l'exposició pública ­han segut les seues primeres paraules.
S'ha fet una exposició pública.
Jo li dic que s'ha fet una exposició pública d'este i que en eixa exposició pública automàticament n'hi ha hagut unes al·legacions, unes al·legacions que després, com bé vosté reconeixia en els plans sectorials dels 65 sectors que componen este pla eòlic, s'ha anat, jo pense que en eixos nous períodes d'informació pública i amb el que ha segut donar als ajuntaments no tot el pla, perquè molts ajuntaments petits, menuts que diem, el que els afecta és el que és propi, el que és d'ells, el d'allí al costat; estarà en tot, en la ubicació, en els accessos, en temes compensatoris que poden tindre els ajuntaments.
Moltes d'eixes coses que, indubtablement, són el que els preocupa realment, perquè quan vam dir el pla eòlic, immediatament van eixir els ajuntaments preguntant què mos representa això a nosaltres.
O siga que, no pensant tampoc ni en les altres condicions de què parlàvem, climatològiques, dels vents.
Tots volien els seus parcs eòlics en les seues poblacions perquè això els representava d'alguna forma alguns ingressos per a pal·liar certes mancances que tenien els ajuntaments o possibilitats.
Després me dirà: "D'un signe o d'un altre signe".
No, jo no parle d'això.
De tots els signes polítics han anat en eixe sentit.

Per tant, en eixa nova redacció dels plans sectorials pense jo que ahí s'ha pogut profunditzar i fer moltes al·legacions importants i me consta.
.
.
, no els conec personalment molts d'ells perquè me consta que molts d'ells han fet una revisió profunda, inclús algunes zones que han tingut una modificació important respecte a la proposta del pla eòlic inicial.

El pla eòlic naix d'una redacció tècnica.
Indubtablement, això no ho confecciona ni el polític de torn, de fer una redacció tècnica, que està basat en uns informes, en una informació d'unes condicions mediambientals, d'un impacte que pot tindre a cada una de les zones ­per alguna cosa ha de dur el seu estudi d'impacte ambiental­ i, al mateix temps, un estudi dels vents que tenien en cada zona, almenys han de tindre l'estudi dels vents que poden tindre cada una de les zones.
Però jo li he de dir que normalment ningú que haja concorregut a tindre unes zones adjudicades d'este pla eòlic general, ningú concorre a ficar en un lloc molinets de vent en un lloc on no faça vent, no bufe el vent.
Indubtablement, tots abans de ficar una proposició i de gastar-se uns diners en un lloc tenen comprovacions no tan sols de les que puguen tindre efectes dins de l'estudi o de les que puguen haver amb alguna informació, sinó se fan els seus contrastos i informació perquè ­li ho he de dir­ en la de Vinaròs, que està en este moment en estudi, n'hi han instal·lats de fa més de tres o quatre mesos una central meteorològica per a saber la intensitat dels vents i calcular-ho tot, per part de la mateixa empresa que vol fer un projecte, perquè indubtablement no anirà a ficar diners al lloc on no bufe el vent.
I anirà a ficar-los en les condicions adequades i ha de saber realment si aquella inversió és real o no és real.

Per tant, eixes mancances que pot tindre a què vosté al·ludia estan contingudes dins d'ell i, en definitiva, és important que se posen en marxa eixes 65 zones, com dic, n'hi han 3 de concloses, altres que han passat ja, estan aprovades definitivament, són 8, i la resta estan en tràmits ja d'acabar la informació pública i aprovació definitiva, que farà possible que es fiquen en marxa ja eixes zones.

Tot pla, com totes les coses, sabem que en un moment determinat té la seua revisió, que n'hi haurà zones que en un moment determinat se puguen anar incloent perquè tinguen més necessitats.
Jo crec que tota cosa no està mai tancada, no està mai tancada que mai se puga modificar o que puga n'hi haver un altre lloc.
Penso que les coses de l'estudi final, les conclusions finals que puguen n'hi haver, n'hi haurà una valoració del que represente en tot el que han segut les actuacions previstes i que, en definitiva, al final mos trobarem que la Comunitat Valenciana puga tindre en marxa un ambiciós pla eòlic que, com vosté dia i diu, no elimine altres emissions de CO2 perquè no n'hi han altres.
.
.
Jo pense que quan la producció d'energia eòlica tinga ja una importància, i quan tinguéssem altres produccions d'energia eòlica per altres motius, per altres procediments importants que tots sabem, d'alguna forma eixes centrals tèrmiques baixaran en la seua producció, deuen baixar la seua producció de treball i tindre energies hidràuliques o energies, com no, solars.
Penso que és un tema important per a la nostra comunitat i que s'ha de seguir avançant en eixos temes.

Per tant, jo pense que està en marxa el projecte.
Per la part del grup nostre anem a votar en contra de la seua proposta.

 

**La senyora presidenta:**

 

Muchas gracias, señor Mundo.

Pasamos a votación.
¿Votos a favor de la propuesta?
6.
¿Votos en contra?
8.
Por 6 votos a favor y 8 en contra queda rechazada la propuesta.

Finalizado el debate, s'alça la sessió.

 

 

 

*(S'alça la reunió a les 13 hores i 50 minuts)*