Economia%2020231114HTML.html





Comissió d'Economia, Pressupostos i Hisenda realitzada el dia 14 de novembre de 2023.
Comença la reunió a les 10 hores i 3 minuts.
Presideix el diputat senyor Antoni Francesc Gaspar Ramos.
Reunió número 5/II.

El senyor president:

Estem esperant un segonet, perquè n'hi ha un membre…, se reunixen simultàniament dos comissions i només serà un punt rapidíssim, que era l'elecció de la mesa de l'altra comissió.
En el moment que estiga elegida, vindrà i mamprendre'm la reunió.
(Veus) No, José, José Muñoz… (Veus.
Pausa.
Inoïble per raons tècniques) … demanat els cinc minuts.
(Veus i rialles) No, no era Aitana, no era Aitana.
(Veus.
Pausa)

Compareixença del director de l'Agència de Prevenció i Lluita contra el Frau i la Corrupció de la Comunitat Valenciana, senyor Joan Antoni Llinares Gómez, per a retre compte sobre les investigacions relatives a dos possibles casos d'assetjament sexual en l'Agència de Prevenció i Lluita contra el Frau i la Corrupció de la Comunitat Valenciana, així com dels procediments disciplinaris duts a terme contra dos treballadores amb mesura cautelar de suspensió d'ocupació i sou, sol·licitada pel Grup Parlamentari Popular (RE número 2.
305), cas de l'aprovació del pronunciament previst en l'ordre del dia de la reunió del dia 30 de novembre

El senyor president:

Pues, bé, bon dia.
Anem a començar…, anem a continuar, a reprendre, la sessió d'esta comissió amb el punt número 4, que és la compareixença del director de l'Agència de Prevenció i Lluita contra el Frau i la Corrupció de la Comunitat Valenciana, Joan Llinares, per a retre compte sobre les investigacions relatives a dos possibles casos d'assetjament sexual a l'agència de prevenció, així com dels procediments disciplinaris duts a terme contra dos treballadors amb mesura cautelar de suspensió d'ocupació i sou, sol·licitada pel Grup Parlamentari Popular.

Aixina que, sense més, anem a utilitzar el format que utilitzem en les compareixences.
Tindrà trenta-cinc minuts el director… Li done la benvinguda, benvingut a la comissió…

El senyor director de l'Agència de Prevenció i Lluita contra el Frau i la Corrupció de la Comunitat Valenciana:

Moltes gràcies.

El senyor president:

I li done la paraula.
Quan vullga.

El senyor director de l'Agència de Prevenció i Lluita contra el Frau i la Corrupció de la Comunitat Valenciana:

Moltes gràcies i bon dia, senyories.

En primer lloc, agrair-los que s'haja acceptat la meua petició de compareixença davant de vostés per explicar i donar resposta a estes informacions relacionades amb l'agència valenciana antifrau, que han segut indicades en l'enunciat pel senyor president.

També vullc agrair que es troben presents en els seients destinats al públic representants del comité d'ètica de l'agència, representats per la seua presidenta, la professora i catedràtica…, la senyora Marisa Cuerda, i un dels seus vocals, el jurista Antonio Penadés; també el vicepresident del consell de participació de l'agència, el senyor Rafael Mauri, i de la unitat de resolució de conflictes interns de l'agència, el senyor Anselm Bodoque, que també és delegat de personal, i María José Cervera, la cap de l'àrea d'administració, i part del consell de direcció, la senyora María José, que ja he comentat, Mercé Asensi, Teresa Clemente, directora adjunta, i no està tot el comité de direcció en estos moments ací present, perquè coincidix en que tenen…, estan desenvolupant tasques pròpies del seu càrrec i, en concret, informant de determinades qüestions davant d'instàncies judicials, particularment, informes pericials realitzats per l'agència davant d'un cas de corrupció.

Començaré pel primer punt del que se me demana que informe, investigacions per dos possibles casos d'assetjament sexual.
Per situar el context, hem de remuntar-nos als treballs d'elaboració del primer pla d'igualtat de l'agència, que se va acordar pel consell de direcció a principis de l'exercici 2023.
A tal efecte, es va constituir una comissió negociadora paritària, composta, d'una part, per l'administració de l'agència, i per una altra part, per la representació social dels treballadors de l'agència, i també una representació dels dos sindicats presents en l'agència, que són Comissions Obreres i UGT.

Per guiar en este procediment, l'agència va contractar els serveis d'una empresa especialitzada en la realització d'este tipo de plans d'igualtat, amb l'objecte de que aportara els seus coneixements i experiència, a més d'auxiliar la comissió negociadora en la realització dels treballs que havien de culminar en l'aprovació d'este primer pla d'igualtat de l'agència.

En el transcurs d'estos treballs, l'empresa especialitzada va proposar un model d'enquesta adreçada a tot el personal amb l'objectiu d'elaborar un primer diagnosi en matèria d'igualtat.
Esta enquesta s'havia de d'emplenar de forma individual i anònima per cada persona de les que presten servicis en l'agència, garantint-se el respecte a l'esmentada…, anonimat i garantint també que tot el que es tractés en la comissió negociadora en l'elaboració del pla estaria subjecte a confidencialitat.

En este sentit, tots els membres de la comissió, incloent els assessors sindicals, van signar un document de confidencialitat per a la protecció de totes les dades que anaven a conéixer.
Esta obligació de confidencialitat es va confirmar en el reglament de funcionament de la comissió negociadora, tal com el Real Decret 901/2020, que és el que ho regula, estableix, on, concretament i de forma literal, diu que les persones que integren la comissió negociadora, així com, si escau, les persones expertes que assisteixen, hauran d'observar en tot moment el deure del secret respecte a aquella informació que els haja estat expressament comunicada amb caràcter reservat.

En tot cas, cap tipus de document lliurat per l'empresa a la comissió podrà ser utilitzat fora de l'estricte àmbit d'esta ni per a fins diferents dels que van motivar el seu lliurament.

Fetes estes precisions, es destaca que els continguts i forma de l'enquesta van ser aprovats per la comissió negociadora, i a l'enquesta va respondre pràcticament el cent per cent de la plantilla, 43 de 46 persones que formen en estos moments l'Agència Valenciana Antifrau.

Amb els resultats de l'enquesta i l'entitat col·laboradora va elaborar un esborrany d'informe que es va lliurar el passat 9 de juny als membres de la comissió negociadora.

En este esborrany d'informe va resultar que en tres dels ítems relatius al bloc de preguntes relacionades amb l'apartat 7 de l'enquesta, dedicat a possible assetjament sexual, s'assenyalava que dos companyes, de les 43 persones que van respondre a l'enquesta, manifestaven que en comptades ocasions havien estat objecte de conductes relatives a assetjament sexual o assetjament per raó de sexe.

En concret, en les tres preguntes o ítems, les seues respectives respostes van ser les següents: «Tens constància d'algun cas d'assetjament sexual o per raó de sexe a la plantilla?
» Van respondre que «sí» dos dones i van respondre que «no» 24 dones i 17 homes.
«Valora la freqüència en la qual s'han donat les següents situacions: He rebut missatges amb contingut sexual no desitjat, els remitents dels quals són persones amb les quals treballe».
Van respondre que «mai» 24 persones i 17 homes, van respondre que «en comptades ocasions» dos dones.
El tercer ítem va ser: «He d'observar a disgust fotografies, dibuixos, imatges o acudits de contingut sexual mentres realitze la meua feina?
» Van respondre que «mai» 24 persones i 17 homes i van respondre que «en comptades ocasions» dos dones.

A partir d'este fet es succeïxen els següents.
Primer, el dia 12 de juny d'este any vaig rebre de la responsable d'administració de l'agència esta informació, i vaig donar les ordres perquè, amb caràcter immediat, es duguera a terme l'aplicació de les mesures i els protocols antiassetjament aprovats i vigents a l'agència.

En este sentit, la cap d'administració va entrar en comunicació també amb el servei de prevenció de seguretat i salut laboral extern, i amb la mateixa empresa col·laboradora per a l'elaboració del pla d'igualtat per tal de coordinar actuacions.

Consta en el nostre expedient l'informe de l'empresa col·laboradora especialista en l'elaboració del pla d'igualtat sobre l'assessorament demanat per part de l'agència els dies 12 i 13 de juny, del qual cal destacar les següents manifestacions de part de la professional experta en este àmbit, que sostenia: «Destaca el nivell mínim de gravetat de la situació i que en cap cas es tracta d'una situació diferent de les trobades habituals en els informes diagnòstics a l'ús, sinó més aviat tot el contrari, sobretot tenint en compte que per part de l'agència més del 90Â % de la plantilla ha contestat als formularis online, la qual cosa no és freqüent ni en les organitzacions públiques ni en les privades.
No es considera viable posar esta situació en coneixement de fiscalia.
El nivell d'intervenció s'ha de limitar una vegada detectat l'indicador a informar al personal i recordar l'existència de canals i mitjans per a atendre tal situació per a la seua sensibilització, així com per a formar a la comissió negociadora en esta matèria».

L'altra entitat externa responsable del servici de prevenció i salut laboral va coincidir amb esta professional de l'empresa col·laboradora en la proposta de realitzar les següents actuacions, les que posarem en marxa.

El 13 de juny vaig convocar d'urgència el consell de direcció de l'agència, format pels responsables de cada una de les àrees, per tractar l'assumpte i per considerar-lo des del meu punt de vista d'extrema gravetat en una entitat de naturalesa de l'agència, acordant-se de forma unànime pel consell donar trasllat a tota la plantilla d'estos fets i activar el protocol antiassetjament.

En conseqüència, eixe mateix dia 13 de juny, seguint l'acord adoptat pel consell de direcció, va remetre un correu electrònic a tot el personal, el qual informava d'este assumpte i recordava de l'existència del protocol de prevenció i actuació davant d'assetjament laboral.
Adjunte en esta documentació tots els documents als quals vaig a fer referència i que demane a presidència que s'accepta com una documentació perquè s'integre en la documentació de treball de vostés.

Posat en marxa el protocol de prevenció i actuació davant l'assetjament laboral, es va insistir en la seua insistència com a canal intern de denúncies de l'agència que estava disponible per a tot el personal, que és el canal d'entrada d'informacions relatives a qualsevol tipus d'assetjament, inclòs el sexual, o de conductes contràries al codi ètic de conducta de personal de l'agència.

Així mateix, vaig recordar en aquell escrit a la plantilla que les denúncies podien presentar-se de forma anònima, si bé per a poder actuar era imprescindible identificar la situació, els fets, les persones implicades i descriure tot el que havia pogut ocórrer amb tots els detalls.

També, evidentment, vaig posar el meu despatx a disposició de si alguna persona individualment i de forma confidencial volia comentar-me que haguera passat qualsevol d'estes coses.

Finalment, en l'esmentat correu s'indicava que es necessitava de la col·laboració i implicació de tot el personal de l'agència per atendre amb la màxima immediatesa qualsevol tipus de situació de les recollides en el protocol d'actuació contra l'assetjament, emparant tant els drets de les víctimes com salvaguardant l'honorabilitat de totes les persones que presten serveis en esta agència, i complint-se escrupolosament amb els valors i principis propis d'una institució que va ser creada per a la promoció de l'ètica pública i de la prevenció i lluita contra la corrupció.

Els dies 16 i 19 de juny de 2023, per la persona funcionària de l'agència responsable de sistemes interns d'informació, que és a la vegada la secretària del comité d'ètica, i per les persones delegades de personal, respectivament, també se van remetre escrits per correu electrònic a tot el personal, dirigits…, i posant-se a disposició de qualsevol persona afectada que poguera tindre coneixement de qualsevol fet relacionat amb els presumptes casos d'assetjament.

Igualment, la persona responsable dels sistemes interns d'informació recordava de l'existència d'estos canals interns i externs de denúncia.
Tot això, sense perjudici de poder presentar denúncia davant de les instàncies judicials o del Ministeri Fiscal si així es considerara pels fets que estaven pendents de poder ser explicats.

En data 5 de juliol del 2023, davant de l'absència de denúncies i la inexistència d'informació de fets que pogueren constituir conductes d'assetjament, es va tornar a recordar a tot el personal l'existència dels canals de denúncia i d'informació, als efectes de posar de manifest qualsevol situació relacionada amb possibles casos d'assetjament.
També se va tornar a posar a disposició de qualsevol persona el meu despatx.

Transcorregut un temps sense constar denúncia o informació, els primers dies de setembre d'este any, la cap de l'àrea d'administració i recursos humans i gestió econòmica, a instància de la direcció, va sol·licitar certificats a les persones responsables dels sistemes interns d'informació, la gestora del canal intern de denúncies, així com del director d'anàlisi i investigació, que és el gestor de la bústia externa de denúncies de l'agència, perquè s'acreditara si existien o no existien denúncies relacionades amb este cas.

Estos certificats es van expedir pels respectius responsables, acreditant i fent constar documentalment la inexistència de denúncies en matèria d'assetjament sexual o per raó de sexe.

En data 8 de setembre del 2023 vaig reunir a totes les persones de la plantilla que tenen funcions de cap i coordinació de personal o compten amb personal al seu càrrec -directors d'àrea, caps de serveis, caps d'unitat, etcètera-, sol·licitant de nou la seua col·laboració i pregant que comunicaren si tenien, o havien tingut coneixement o havien rebut alguna denúncia, directament o individualment, per part d'algunes persones de la plantilla, recordant una vegada més que, a part dels canals existents, tant en el meu despatx com en el de la cap de l'àrea d'administració, estàvem a disposició permanentment de qualsevol persona de l'agència que volguera comunicar conductes o comportaments que pogueren estar patint-se en la feina.

Consta en l'expedient la diligència emesa per la cap d'administració, en la qual es deixa constància de la resposta negativa a l'existència de denúncies o informacions relatives a presumptes assetjaments.

Totes les actuacions anteriors van ser traslladades a la Unitat de Resolució de Conflictes de l'Agència -que endavant em dirigiré a ella per les seues sigles, URCA- als efectes d'aplicació del protocol de prevenció i actuació davant l'assetjament laboral pel seu estudi i anàlisi detallat.

L'URCA és un òrgan paritari format pels responsables de l'àrea d'administració i recursos humans, per una representant del comité d'ètica, elegida entre tot el personal, i per un representant dels delegats de personal i de prevenció.

Segons consta en l'acord de l'URCA, reunida en sessió del 26 de setembre d'enguany, en fase d'instrucció de l'expedient i constatant la inexistència de denúncies en matèria d'assetjament sexual i per raó de sexe que s'hagueren presentat durant este temps, ni en els canals corresponents ni davant de les persones delegades de personal, es considerà convenient realitzar encara altres actuacions addicionals, als efectes que la identificació i, si escau, l'adopció de mesures de resolució davant d'una possible situació conflictiva per assetjament, independentment del seu hipotètic nivell de gravetat.
Recordem que l'empresa col·laboradora ja havia informat que les respostes a l'enquesta no reunien cap d'eixa gravetat.

Sobre la base de tot això, l'URCA va acordar la realització de determinades actuacions de prevenció previstes a l'apartat 6 del protocol de prevenció davant l'assetjament laboral, consistents en analitzar la situació per totes les verificacions addicionals que es consideren convenient, de manera que a l'expedient consten les actuacions següents: la realització per part de l'URCA de citacions i compareixences personals adreçades als diferents responsables de les àrees i direccions, així com a persones que ostenten els llocs de cap de servei i unitat amb personal al seu càrrec; sobre si tingueren coneixement dins de l'activitat laboral de la possible existència de conductes constitutives d'assetjament sexual definit conforme a l'apartat 4 de l'esmentat protocol directament o través de qualsevol de les xarxes socials o canals professionals de comunicació, grups de Telegram, Whatsapp, correus electrònics, etcètera.

En concret, prèvia informació expressa sobre el caràcter confidencial dels expedients, es va demanar a les persones compareixents que informaren sobre les qüestions següents: si tenien constància d'algun cas d'assetjament sexual o per raó de sexe en la plantilla al seu càrrec o qualsevol altra persona en l'entorn laboral.
En cas afirmatiu, haurien d'identificar la situació i conducta, així com acreditar amb els mitjans de prova de què disposen, als efectes que l'URCA analitzara el seu encaix o no dins de les esmentades definicions d'assetjament.
Si tenien coneixement entre el personal de l'agència que s'haguera produït en l'entorn laboral presencial o en l'entorn laboral electrònic, siguen xarxes socials, canals, etcètera, etcètera, alguna conducta o situació o remés algun missatge, comentari verbal, escrit, imatge fotogràfica, dibuix, etcètera de contingut sexual.
És a dir, que poguera inicialment ser considerat inclòs en la definició d'assetjament sexual o per raó de sexe en els termes definits en el protocol de prevenció i actuació davant l'assetjament laboral aplicable a l'agència.

L'URCA també es va posar a disposició de la resta del personal de l'agència als efectes que poguera, en cas de considerar-ho oportú i adequat, compartir informació respecte el present expedient amb el següent resultat.

Voluntàriament algunes persones de la plantilla van comparéixer davant l'URCA i van fer diferents manifestacions.
Es va rebre un escrit anònim en data 3 d'octubre del 2023, presentat a través de la bústia interna dirigit a l'URCA en relació amb la contestació de l'enquesta del pla d'igualtat.
En síntesi, la persona que presenta la comunicació manifesta que va contestar responent en comptades ocasions a les següents dues preguntes: «Valora la freqüència amb la qual s'ha donat les següents situacions.
Has rebut missatges amb contingut sexual no desitjat, els remitents dels quals són persones amb qui treballa?
Ha observat a disgust fotografies, dibuixos, imatges, acudits de contingut sexual mentres realitzava la seua feina?
» És una de les dos respostes que es varen fer afirmativament a estes preguntes.

I en consideració a qui diu haver escoltat acudits o comentaris desagradables que segons s'indica en este escrit no són nous i s'escolten de forma més o menys normal en tots els llocs, fins en el Congrés dels Diputats, partits polítics, mitjans de comunicació socials, familiars, i fa èmfasi que no té coneixement de cap cas d'assetjament sexual denunciable, atés que una cosa és escoltar un acudit de mal gust i una altra és que es considere com un assetjament sexual.
«No volia denunciar-ho perquè considerava que no era denunciable», i afig esta persona, no obstant el manifest, que l'ambient de l'agència és respectuós i cordial, sent un lloc on es treballa de forma molt professional i molt a gust.

Analitzades les compareixences del dia 2 i 4 d'octubre i l'escrit del 3 d'octubre, es va concloure el següent per part de l'URCA: «Totes les persones entrevistades a les quals es van efectuar les qüestions indicades anteriorment van respondre negativament respecte si tenien coneixement de conductes tipificades com d'assetjament sexual.
Cap de les persones ha tingut coneixement de l'existència d'assetjament sexual o per raó de sexe en l'àmbit laboral de l'agència.
En algunes compareixences s'ha manifestat la manca de correspondència entre la positiva sensació que tenen treballant a l'agència i les informacions negatives que s'han estat publicant sobre este tema.
Cap de les persones compareixents té coneixement que s'haja produït cap de les actuacions o situacions descrites, ni de cap comportament inapropiat, ni de forma presencial ni a través de mitjans electrònics, grups de Whatsapp, Telegram, etcètera».

S'expressa per algunes de les persones compareixents que la formulació d'algunes de les preguntes de l'enquesta es prestava a interpretació errònia a l'hora de contestar.

En este sentit, es planteja, fins i tot, per una de les compareixences la possibilitat que les persones que han contestat a l'enquesta hagen pogut respondre pensant en l'entorn laboral de procedència, diferent a l'actual a causa de la condició que tots som funcionaris provinents d'altres administracions públiques i que això abasta a tot el personal de l'agència.
Ens referim a experiències que hagueren pogut tindre en anteriors ocupacions, en eixes administracions públiques d'on procedixen.

S'indica per dos persones compareixents del remor o de la possible existència d'alguna imatge o acudit en algun del grups de Whatsapp; si bé, no l'han presenciat i sobre el que no ens consta acreditació.
Una d'estes persones indica que no ha percebut que hi haja cap cas d'assetjament sexual, que algú ha pogut pensar que una altra persona s'haja sentit ofesa per alguna imatge que poguera haver estat remesa per algun grup de Whatsapp.
S'indica per una persona, amb el detall inclòs de la seua compareixença, que en l'entorn laboral, si bé no ha escoltat acudits sexuals pròpiament dits, sí que ha escoltat en alguna ocasió aïllada algun comentari que es podria qualificar de masclista, sexista, o de mal gust, tot i sense donar-li més importància.
No es manifesta ni s'acredita cap fet ni persones concretes en relació amb cap situació que puga ser considerada d'assetjament.

En data 4 d'octubre de 2023, la responsable de l'entitat especialitzada, col·laboradora per a l'elaboració del pla d'igualtat, es va reunir amb els membres de la URC per manifestar-los el següent:

Reitera el que li va indicar a la cap d'administració i a la delegada de personal el dia 12 de juny de 2023, pel que fa a les bones dades de participació i de resultats de l'enquesta efectuada.
En l'àmbit estadístic, i segons la seua experiència, l'agència és l'entitat que millor resultats ha obtingut en comparació amb altres administracions públiques, i més, si escau, en comparació amb altres resultats en les entitats privades.
Però, no s'ha publicat cap d'eixos informes d'altres administracions públiques.
Açò ho he afegit jo, disculpen.

Indica que en l'àmbit metodològic de l'enquesta no es defineix el que s'entén per assetjament laboral, i ho fa de forma conscient i intencionada, ja que el que es pretén és que les persones que participen en l'enquesta expressen la seua percepció subjectiva i personal, que no té per què coincidir amb les definicions legals, siguen del Codi penal, la llei d'igualtat, o els mateixos protocols d'assetjament.

Recorda que les respostes són anònimes i recullen la percepció subjectiva del personal sobre els temes sobre els quals se'ls qüestiona la finalitat de l'enquesta, que és l'elaboració del pla d'igualtat adaptat a l'entitat en concret.

I, en relació amb la matèria objecte de l'expedient, podrà ser, entre altres, una campanya de sensibilització, el que proposa, o una formació sobre la matèria, el que està planificat.

Facilitada per l'empresa assessora, l'enquesta completament analitzada, així com els resultats globalitzades en el seu apartat 7, el que està destinat al possible assetjament sexual, a més de les tres preguntes i respostes afirmatives per part de les dues dones relacionades al principi d'esta exposició i que han donat lloc a l'activació del protocol antiassetjament, també consten altres preguntes o ítems on el cent per cent de les respostes són negatives.
I estos ítems són els següents:

Valore la freqüència amb què s'han donat les següents situacions: he rebut trucades telefòniques amb contingut sexual no desitjat de persones amb les quals treballe?
El cent per cent contesta que mai.

Valore la freqüència amb què s'han donat les següents situacions: m'han fet invitacions de caràcter sexual no desitjat mentre realitze la meua feina?
El cent per cent de la plantilla contesta que mai.

Valore la freqüència amb què s'han donat les següent situacions: m'han suggerit en la meua feina accedir a una sol·licitud de caràcter sexual per rebre un dret o benefici laboral?
El cent per cent de la plantilla contesta que mai.

Valore la freqüència amb què s'han donat les següents situacions: ha estat objecte d'una agressió sexual dins del context laboral?
El cent de les persones enquestades diuen que mai.

Estos ítems no s'han publicat mai i són també reveladors.

També es porta a aquest procediment l'informe de l'entitat externa que ha prestat els serveis de prevenció de salut laboral en l'agència, la qual indica que, en relació amb el programa d'ajuda a l'emprenedor que inclou un servei d'atenció psicològica 24 hores del dia, set dies a la setmana, al llarg del període del tercer trimestre del 2023, s'han produït diverses consultes sense que ninguna tinga a vore amb el tema objecte d'este informe o el seu expedient.

Consta en l'expedient tramitat l'acord de l'URC, de data 6 d'octubre del 2023, pel qual per unanimitat adopta fer la proposta de resolució d'arxiu i finalització de l'expedient de referència, un cop realitzades totes les actuacions oportunes i sense que s'hagen posat de manifest denúncies, ni s'hagen identificat situacions, ni fets, ni persones relacionades amb cap cas d'assetjament sexual o per raó de sexe a la plantilla, en l'agència, en els termes recollits en el mateix protocol de prevenció i actuació davant d'assetjament laboral.

Tant en esta proposta final, com en la tramitació de tot l'expedient, han participat com a membre de la URCA el delegat de personal de l'agència per part de Comissions Obreres, que ha estat present en totes les actuacions dutes a terme, incloses les relatives a les compareixences de les persones de l'agència.
Consta l'acord del consell de direcció, també de data 6 d'octubre, pel qual es compartixen els criteris de la URCA, així com les propostes d'actuació que inclouen la proposta, entre les que figura com a primer punt l'arxiu i finalització de l'expedient.

I amb data 16 d'octubre d'enguany, en la meua condició de director de l'agència i realitzades totes les actuacions que s'han detallat, vaig firmar i ratificar la resolució d'arxiu proposada per part de la URCA, i en idèntics termes descrits en la seua proposta.

Com comprendran, senyories, si no tenim fets concrets, descripció de conductes condemnables, ni autors, ni víctimes, on s'haja produït assetjament, que ha sigut esta atenció a estes qüestions…, si hagueren fets que posaren de manifest l'existència d'un assetjament, no tinguen el menor dubte que esta direcció que els parla haguera pres totes les mesures correctives, donant trasllat al Ministeri Fiscal i a l'autoritat judicial, que són els competents en investigar estes conductes.
I, per descomptat, tinguen la seguretat que la primera acció d'este director i del seu equip haguera estat la de protegir i acompanyar a la víctima o víctimes, d'haver existit estos assetjaments.

Vull ressaltar que en la tramitació de l'expedient d'investigació sobre possible assetjament sexual no ha participat el director que els parla; no ha tingut res a vore en el procediment que s'ha tramitat ni en la seua instrucció, en cap de les atribucions.
S'han portat a cap per part de la Unitat de Resolució de Conflictes de l'Agència, la URCA, que està composta per les persones que ja els hi he indicat.

Per tant, i pel que fa a la finalització d'este expedient, cal aclarir que el director que els parla no arxiva per una decisió discrecional seua, sinó que el que fa és aprovar una proposta que li arriba de forma reglada i de forma impecablement instruïda.

Per a concloure este apartat, m'agradaria dir-los, senyories, que en estos mesos s'han viscut amb un profund sentiment d'indefensió i malestar entre les persones de l'agència la forma en què ha estat tractat un assumpte que requeria una investigació complexa, rigorosa, confidencial i exhaustiva, sobre la qual no s'ha respectat la confidencialitat i ha generat una enorme indefensió a tot el personal de l'agència.

Trencada la confidencialitat i contravenint obligacions legals, la sensació que s'ha transmés és que mai n'hi ha hagut, ni va haver-hi interés en clarificar res, ni se va voler saber res de la veritat, que era tan senzill com esperar al final de la investigació, estar en contacte permanent amb la URCA; ben al contrari, s'han divulgat injúries i falsedats amb el propòsit de destruir la reputació de les persones al servei de l'agència, que és una entitat amb una plantilla petita, on tots i cadascú dels funcionaris que la formen, durant mesos, han hagut de suportar la sospita que eren assetjadors.

Tal vegada un altre propòsit haja estat destruir la mateixa agència.
Com a director, he hagut de suportar difamacions i pressions; no m'ha importat mai, esta càrrega amb el meu càrrec, però qüestionar l'honorabilitat del personal funcionari de l'agència ha sobrepassat tots els límits.

I acabe esta primera part de la meua intervenció.
Ningú, absolutament ningú ha informat o denunciat de cap conducta o fets que pogueren ser constitutius d'assetjament sexual, tal com s'ha demostrat, i així consta al llarg de la instrucció de l'expedient disciplinari.
Si algú té coneixement d'estos fets, és molt senzill: s'ha de presentar una denúncia en les instàncies corresponents.

I, ara, entre en la segona part, sobre els expedients disciplinaris.

Tancat estos capítols del suposat assetjament sexual a l'agència, em centraré en la qüestió dels dos expedients disciplinaris oberts a dos funcionàries per la presumpta extracció d'informació interna de naturalesa confidencial, relacionada amb els treballs d'elaboració del pla d'igualtat de l'agència.

Com a qüestions prèvies, vull remarcar que tot el personal de l'agència és funcionari de carrera procedent de diverses administracions públiques, han accedit voluntàriament a l'agència, a petició pròpia, declarant que estan aptes per a ocupar els llocs de treball als que han volgut accedir, coneixent la naturalesa de l'agència d'òrgan de control i prèvia concurrència als corresponents concursos ordinaris de lliure designació, o també per comissions de serveis.
Des que les persones seleccionades prenen possessió a l'agència estan subjectes al deure de confidencialitat per les normes generals, l'estatut bàsic de l'empleat públic, però també per les normes específiques, la llei de l'agència i altres normes d'aplicació, com el codi ètic, que és d'obligada conducta i preservació dins de l'agència.

Hi ha hagut una persona funcionària, procedent d'un ajuntament, que va accedir a un lloc d'alta responsabilitat, de nivell 28.
50, és lletrada, és una de les notícies que hui, coincident, precisament hui, doncs apareix en els mitjans, i que es queixa perquè, en definitiva, se li demana o exigeix que faça bé la seua feina; porta mesos de baixa, demanant que se li canvie a un lloc més confortable; el que no s'ha produït perquè no ha passat, fins el moment, el reconeixement mèdic previ i preceptiu; va demanar judicialment documentació a l'agència, relativa a la prevenció de riscos laborals i salut en el treball, més de vint-i-un documents que van ser lliurats fa mesos; es queixa també, segons allò publicat, que no s'ha lliurat esta documentació a la representat social, quan ella mateixa és delegada sindical i té en el seu poder tota esta documentació.

No hi ha cap obligació legal de lliurar als altres representants socials esta documentació que obra al jutjat, i, precisament, per preservar les seues dades de caràcter personal.
Esta persona ja havia vist arxivada una pretensió seua per part del comité d'ètica de l'agència.

D'esta manera, quan un funcionari ingressa en l'agència sap que està integrant en una entitat de control i supervisió d'altres administracions públiques, la missió de la qual és la prevenció i lluita contra el frau i la corrupció, i la protecció de les persones que denuncien i informen de conductes reprotxables al si de les administracions públiques.
L'agència no és una administració ordinària, és una entitat especialitzada, i requerix de personal altament qualificat amb voluntat de servei públic que done, a més, exemple, i conscient que el compliment de les seues funcions han de manejar totes les dades, documents sensibles, que legalment tenen l'obligació de protegir.
En l'exercici d'esta funció inspectora, les persones de l'agència tenen la condició d'autoritat pública, i, per això, amb la seua incorporació en l'agència, signen documents sotmetent-se a esta confidencialitat.

A més, i formant part de les polítiques de privacitat des del 2018, tot el personal de l'agència coneix i acata que totes les eines tecnològiques que l'agència posa a la seua disposició es destinen a ser usades exclusivament per a les finalitats autoritzades per l'agència, qui en tot moment pot comprovar este bon ús i correcta gestió d'eixos mitjans utilitzats per la seua persona.

Estos compromisos de confidencialitat són obligatoris i són individuals, també, i es repetixen cada vegada que per qüestions de tasques, projectes determinats, s'ha d'estar manejant informació confidencial.
I tot això sense perjudici del que ja hem comentat, que, en el pla d'igualtat, el reglament de la comissió exigix esta confidencialitat.

Per tant, a més de compromisos de confidencialitat que s'adquirixen en ingressar en l'agència, existeixen altres compromisos especials en funció de treballs i projectes.

En conseqüència, quan vam publicar en un mitjà de comunicació dades d'una enquesta interna que estava subjecta a confidencialitat i comentaris sobre correus electrònics interns, pertanyents a persones funcionàries de l'agència, sense autorització dels seus autors ni de l'agència, no només es van trencar estos deures de confidencialitat sinó que, a més, s'estava atacant el dret de secret de les comunicacions en divulgar sense autorització dels seus autors continguts dels seus correus electrònics.
Estos continguts van ser extrets del sistema de l'agència, i van ser difosos i utilitzats amb finalitats que res tenien a veure amb el destí que en el seu origen tenien.

En conseqüència, i en congruència amb la gravetat d'estos fets, esta direcció que els parla estava obligada a ordenar l'obertura d'un expedient reservat d'investigació nomenant un instructor; no fer-ho significaria impunitat davant d'unes conductes que degraden el rigor amb el que ha de funcionar un ens públic de la naturalesa de l'agència.

És important destacar que inicialment no es van incoar dos expedients disciplinaris contra dues funcionàries, el que es va fer és un expedient reservat d'investigació que va afectar a tota l'agència, incloent al director que els parla, i que tenia per objecte determinar com i per què s'havia extret informació dels seus sistemes interns, informació que era confidencial i havia d'estar protegida.
Instruït este expedient reservat d'investigació pel lletrat instructor, es van obtindre les proves de l'extracció d'informació que s'havien produït a través de dos comptes corporatius, és a dir, propietat de l'agència, utilitzats per dues funcionàries, i es va derivar, a partir d'eixe moment, conclusions i proposta, per part de l'instructor, d'obertura de dos expedients disciplinaris contra eixes persones que, presumptament, havien extret la informació.

He de ressaltar que, constatat per l'instructor que s'havia extret del sistema intern de l'agència informació subjecta a confidencialitat, la direcció de l'agència té l'obligació d'obrir procediments correctius contra les presumptes persones autores per eixos motius, per salvaguardar la informació de l'agència, perquè tenim l'obligació de preservar les dades de totes les persones, siguen denunciants, siguen denunciades, estiguen protegides per part de l'agència i, per descomptat, per a protegir el dret constitucional al secret de les comunicacions.

Vostés, senyories, saben de l'extraordinari zel que des d'esta agència s'ha mantingut respecte a la confidencialitat.
Hem arribat, fins i tot, als tribunals per una interpretació discrepant de l'article 12 del Reglament de Les Corts.
Comprendran, per tant, que, davant del més mínim indici que s'haja produït una filtració d'informació, esta direcció ha de prendre totes estes mesures.

Com a director d'esta agència, tinc l'obligació d'investigar qualsevol incompliment de la legalitat, l'extracció d'informació i la seua filtració ho és.
Si no actuara així, jo mateix estaria incomplint les meues obligacions de màxim responsable d'una entitat anticorrupció, traint el que, en definitiva, diu la Llei 11/2016 i també la confiança que m'ha atorgat esta cambra i la mateixa ciutadania.

Per tant, una vegada es va constatar que s'havia produït esta extracció, es va investigar.
La investigació no se va circumscriure només a la informació que ha aparegut en els mitjans, sinó a tota possible informació que haja pogut ser extreta i que en estos moments estem investigant encara.
Hem de delimitar fins on ha arribat esta fuita d'informació i a quines matèries i continguts afecta i si hi ha més persones involucrades, que la investigació inicial no es va realitzar únicament sobre estes dues persones, la investigació es va realitzar sobre tot el sistema gestionat pel personal de l'agència.

L'instructor de l'expedient reservat d'investigació va arribar a estes conclusions a partir d'un informe pericial que li va ser demanat al cap de servei d'informàtica, atenent que este servici TIC és el que té el control de tota la informació que es gestiona i emmagatzema en els sistemes electrònics de l'agència, que és pràcticament la totalitat de la informació.

El peritatge informàtic practicat ha consistit en un rastreig per tot el sistema de comunicació electrònica de l'agència, centrat en frases i paraules publicades molt concretes que van ser extretes il·legalment.
El rastreig es va realitzar de forma no invasiva, és a dir, en cap cas s'ha entrat en el compte de correu electrònic de ningú, ni en el corporatiu ni en el sindical ni en el personal.
(Veus) El procediment de rastreig ha estat tecnològic i s'ha desenvolupat amb l'auxili de l'empresa Microsoft, que és la companyia proveïdora.

Es van sol·licitar, per tant, mesures cautelars respecte a la primera persona expedientada.
La segona persona expedientada, hi ha un temps de notificació de més d'un mes i mig, atés a les circumstàncies personals que esta persona tenia.
Per tant, eixa distància va ser una mesura de tindre en compte eixa situació personal.

Per la meua part… Vostés hauran d'intentar valorar el perquè està passant, per què ha passat açò.
Des del meu punt de vista, està directament relacionat amb el treball que fa l'agència.
De sobte, i després que l'agència haja presentat determinats informes pericials, haja presentat…, haja desenvolupat determinats expedients que afecten a algun que altre sindicat, de sobte apareix tot açò.
I apareix tot açò.
I ací els deixe tota la documentació perquè tinguen present totes les referències que he fet en un temps que disculpen no haver pogut liquidar en els trenta-cinc minuts que m'han donat, però estic a la seua disposició per a ampliar tot allò que…

El senyor president:

Una observació.
¿La documentació que presenta davant de la comissió, hi ha algun problema que se penge a la bústia de la comissió, per a accés a tots els…, o té alguna informació…?

El senyor director de l'Agència de Prevenció i Lluita contra el Frau i la Corrupció de la Comunitat Valenciana:

Als membres de la comissió, evidentment, no.
Que es faça públic…, hi poden haver dades, sí.
(Veus)

El senyor Pastor Llorens:

Creo que hoy, en la comisión, después de este punto del orden del día, la comparecencia, no hay otro punto, ¿no?
¿Nos emplazamos al 21?

El senyor president:

Sí.

El senyor Pastor Llorens:

Lo digo porque, en los últimos comentarios que ha hecho el director de la agencia antifraude, no sé, me gustaría que especificase alguna cosa, porque mi grupo político es el que ha solicitado su comparecencia hoy aquí y yo creo que podemos perder… No sé si tiene usted algo que aportar en ese sentido, pero he entendido y no he querido entender lo que le he oído.
Es decir, me gustaría que fuese usted un poco más claro de por qué dice que han ocurrido todas estas cuestiones.
No lo sé.
(Veus)

El senyor president:

Vamos a ver…

El senyor Pastor Llorens:

(El diputat parla amb el micròfon desconnectat) … y, entonces, según lo que acabo de oír, mi intervención puede que cambie por completo.
Claro, es que las últimas… He oído una cuestión procedimental y he oído, al final, una parte de presiones y de tal por el expediente… No sé.
(Inoïble) …

El senyor president:

Un momentet.
(Veus) Per favor, per favor.

Era una cuestión previa que hace el señor diputado.
(Veus) Yo entiendo que hemos de seguir con el procedimiento habitual e iremos viendo cómo va evolucionando.

Entonces, ahora lo que voy es a darle la palabra a usted, ahora sí, como grupo, como grupo peticionario de la comparecencia del director, para que haga su exposición también.

Yo creo que vamos a ir viendo cómo va evolucionando y vamos viendo.

El senyor Pastor Llorens:

Sí, sí.

El senyor president:

Un segundito.
Le incorporo el tiempo.

El senyor Pastor Llorens:

Está claro que vamos a ir viendo cómo va a ir evolucionando.
Pero me sorprende muy mucho que precisamente, desde los grupos de la izquierda, una petición que hace el grupo Popular, que es perder en la mañana de hoy, en la mañana de hoy, que venimos precisamente a una comparecencia del director general de la agencia antifraude, a intentar averiguar, esclarecer y poner luz y taquígrafos encima de la mesa de saber qué ha ocurrido… Oiga, yo he oído unas cuestiones al final de la intervención que me gustaría se me clarificasen un poco más, un poco más.
Porque esta mañana, señor Muñoz, hemos venido a esto, no hemos venido a otra cosa.

El senyor president:

Señor diputado, vamos…

El senyor Pastor Llorens:

Y, entonces, considero que es importante, razonable, conveniente y oportuno que se pueda…

El senyor president:

Tomamos nota, pero seguimos con el orden del día…

El senyor Pastor Llorens:

Pues, que tome nota y que conste en…

El senyor president:

…Pero seguimos con el orden del día.
Después de su intervención, habrá más intervenciones y la mesa tiene facultad de habilitar más tiempo.

El senyor Pastor Llorens:

Sí, pero que me ha sorprendido, me ha sorprendido muy mucho que sea desde la izquierda donde dicen que no se habla.

El senyor president:

Eso no procede ahora.

El senyor Pastor Llorens:

Bueno, yo lo he oído, usted lo ha oído y está grabado.

El senyor president:

No procede ahora, no procede ahora.

Vamos a seguir el orden (el senyor Pastor continua parlant)… Vamos a seguir, señor diputado, el orden del día y, después, si hay más cuestiones de las que hay que hablar, la mesa nos reuniremos y decidiremos si…

El senyor Pastor Llorens:

Bien, sin problema.

El senyor president:

Evidentemente que (inintel·ligible) … se articula.

El senyor Pastor Llorens:

Sin problema.

El senyor president:

¿Le doy a iniciar ya, señor diputado?

Ya puede.

El senyor Pastor Llorens:

A cualquier diputado en cualquiera de las comparecencias y en cualquiera de las intervenciones de esta comisión, en esta legislatura, el presidente le ha dado más tiempo del que se le ha concedido hoy al director de la agencia antifraude.
No pasa nada, usted sabrá por qué hace esto y no…

El senyor president:

Señor diputado…

El senyor Pastor Llorens:

En fin, como digo, voy a intervención.

El senyor president:

Señor diputado, un segundito, un segundito, porque ha hecho mención a lo que ha hecho este presidente, que le corresponde la dirección de este debate.

Llevamos ya no sé cuántos días -yo me he perdido ya- de comparecencias.
Me he esperado siempre, me he esperado siempre a que los señores intervinientes, porque lo tengo aquí al lado y llevan toda la numeración de las hojas, que intentaran acabar.

Al señor Linares he intentado…, pero veía que no acababa; por eso, le he llamado la atención.
Pero entra dentro de los márgenes que siempre he dejado a todo el mundo cuando lleva más y veo que está acabando y lo puede ver perfectamente en el acta.

Seguimos.

El senyor Pastor Llorens:

Muy bien.

Muchas gracias, presidente.

Además, yo soy un diputado que intento siempre acatar las órdenes de la mesa y no ponerlas en duda.
Puedo… (Se sent una veu que diu: «Todos, todos.
Somos todos») Pues, ya está, no nos lo tomemos de otra manera.

Pero, como dije hace unos días también en esta misma sala, en la petición…, en la justificación, mejor dicho, por parte de nuestro grupo parlamentario, del grupo Popular, en la justificación de la petición de la comparecencia del director de la agencia antifraude en sede parlamentaria, pues, dije entonces y lo repito hoy que nos llamaba la atención mucho, que no entendíamos y que nos sorprendía que los dos grupos de la izquierda valenciana con representación en Las Cortes Valencianas no hubiesen sido capaces o hubiesen sido, mejor dicho, incapaces de solicitar la comparecencia del director general de la agencia antifraude en Les Cortes.
(Veus) Y dije que nos sorprendía, que no lo entendíamos y que nos llamaba la atención…

Señor Muñoz, déjeme hablar y no se ponga nervioso; déjeme hablar.
(Veus) No, está gesticulando, está interrumpiendo.
(Veus) Si yo estoy tranquilo.
Yo estoy tranquilo.
Hay otros grupos que parece que los que comparecen son ellos.
(Se sent una veu que diu: «Bajo tu prisma sí»)

El senyor president:

Por favor, señor Muñoz.

Vamos a seguir un orden porque, si no, de verdad, se nos irá de las manos.

Usted sabe que no puede interpelar… Estamos con un compareciente y no es necesario interpelar a ningún grupo.

El senyor Pastor Llorens:

No estoy interpelando, estoy…

El senyor president:

Aunque todos sabemos las formas para poder hacer eso, pero no interpelar a ningún grupo porque, si no, al final, empezaremos en un debate entre los grupos, que creo que es innecesario en este momento.

Hay un compareciente.
Creo que también tenemos que respetar al compareciente.
Ha comparecido, ha dado su información y creo que los demás grupos tenemos que obtener, comentar, valorar y reflexionar lo que ha dicho el compareciente y, bueno, si da más información, yo creo que…

El senyor Pastor Llorens:

No, no.

Muchas veces, presidente, lo he dicho siempre en sede parlamentaria, una persona, en este caso un parlamentario, en este caso yo, necesita hacer una serie de introducciones para centrar el debate, para contextualizar las cosas, porque si no, probablemente, lo que vaya a decir después a lo mejor no tiene sentido, ¿no?
Y creo que, desde la mesa, no se tiene que decir al interviniente, en este caso al parlamentario, cómo tiene que estructurar su tiempo y cómo tiene que estructurar (veus)…

El senyor president:

Solo he dicho que «en base al reglamento», si no me equivoco -tengo aquí al letrado-, el reglamento establece que, cuando hay compareciente, comparece y no se interpela al grupo.
Y se lo tengo que decir como presidente.

El senyor Pastor Llorens:

Pues, señor director de la agencia antifraude, quiero decir hoy aquí que me sorprendió muchísimo que hace unas semanas o hace unos días, cuando solicitamos su comparecencia hoy aquí, no lo hubiese hecho uno de los grupos de la izquierda que tiene hoy representación parlamentaria, PSOE o Compromís.
Y digo que nos sorprendió muchísimo aquello y nos llamó la atención aquello, porque lo normal hubiese sido que, aquellos grupos que crearon la entidad que usted dirige, que le nombraron a usted director de la Agencia Valenciana Antifraude, hubiesen sido…, lo normal, digo yo.
Lo normal hubiese sido que esos grupos hubiesen sido quienes se hubiesen tomado interés, quienes hubiesen tomado la delantera y quienes hubiesen solicitado que usted, el director propuesto por ellos de una agencia creada por ellos, viniese aquí cuanto antes a esclarecer qué estaba ocurriendo.
Por eso nos sorprende en primer lugar.
Pero no fue así y fue el Partido Popular quien solicitó en estas Cortes su comparecencia en sede parlamentaria, como digo.

En segundo lugar, también nos sorprende, precisamente, porque los grupos de la izquierda son aquellos -son aquellos- que normalmente más se les llena la boca hablando de acoso, hablando de feminismo, hablando de violencia de género y de tantas otras cosas, pero, casualmente, se les olvida a la hora de solicitar comparecencias que pongan luz, que pongan transparencia, que pongan información sobre la mesa para que todos los valencianos podamos saber exactamente qué está ocurriendo y, sin embargo, no lo hicieron.
Por ese segundo motivo, nos vuelve a sorprender.

Y, a lo mejor, en el fondo, nosotros somos unos ingenuos, desde el Partido Popular, porque, claro, nunca oímos tampoco a nadie del Botànic, ni a PSOE ni a Compromís ni a los que tampoco están hoy aquí, a Podemos, exigir que se retirase una ley que ha provocado en España 1.
205 reducciones de penas y 121 excarcelaciones, (veus) 143 reducción de condenas…

El senyor president:

Per favor.

El senyor Pastor Llorens:

Claro, somos unos ingenuos porque nunca oímos a nadie del Botànic, de los que tanto se les llena la boca de hablar de estas cosas, solicitar que retirasen esa ley.
(Veus) Y, por cierto, Irene Montero, la madre política de esa ley, sigue siendo…

El senyor president:

Un moment, un moment.

El senyor Pastor Llorens:

…hoy, sigue siendo hoy ministra de Igualdad del Gobierno de España, (veus) del gobierno de Pedro Sánchez.
Oiga, y no se pongan así, porque no estoy hablando de amnistía, que podría introducirlo, estoy hablando de las cuestiones que ocupan precisamente a esta comparecencia, (veus) que son dos supuestos casos de acoso sexual a dos funcionarias de una entidad creada por ustedes y hablando un director nombrado por ustedes.
(Veus) Luego, tengan un poco de cordura, de coherencia.

Y repito y reitero que no sé por qué están ustedes tan nerviosos esta mañana hoy aquí, no lo entiendo, no lo entiendo.

El senyor president:

A ver, por favor.
Així no… Anem a vore, així no podem continuar.
(Veus)

Pense que tot el món sabem com va el reglament.
I tampoc este president li va a llevar la paraula a un diputat per llevar-li la paraula.
Cada u és conscient de què està diguent i té un temps, i cada u n'és conscient.
I cada u és responsable de què va a dir.

El president, que jo sàpia, només ha de dir quan se n'ix, quan se xafa ratlla, s'està xafant ratlla, d'advertir.
Però un diputat, en l'exercici de la seua paraula, procedirà o no, i, després, ja forma part del gust de cadascú.
A mi, almenys, m'agrada dirigir-ho així.
No seré jo el qui talle la paraula.

Vosté sap, perfectament, si procedix o no procedix o per què està dient-ho o per què no està dient-ho.
Cada u, si vol fer la intervenció així, que la faça.

També els advertisc, ho faig per a tots, per a una part i una altra.
Quan aplegue el revés, que no se queixe ningú.
M'entenen?
Vull dir, jo soc igual per a tots.
Que no se queixe ningú si després se xafa ratlla per l'altra banda, perquè crec que s'està advertint.

Y ya le doy iniciar.

El senyor Pastor Llorens:

Siempre poner la igualdad para todos, se lo digo porque lo creo y porque es así.
(Inintel·ligible) …, por lo tanto, igualdad.

Como digo, sorprendidos, desde el Partido Popular, porque era un caso que afectaba a una entidad creada por ustedes, porque era un caso del que a ustedes se les llena muchísimo la boca al hablar de él, y porque el balance de su gestión precisamente en estas cuestiones no es para tirar cohetes, no es para relajarse ni para exhibirlo, ¿no?

Yo, respecto a la intervención del director de la agencia, pues, he de decirle que, por lo que he escuchado, y no tengo por qué poner en duda que no sea así, me ha parecido que ustedes han puesto los reglamentos, los protocolos internos, desde el minuto uno en un caso serio, porque, al final, es un caso de supuesto acoso sexual a dos funcionarias de su entidad, que trabajan en la agencia que usted dirige, que, además, han estado esos casos en conocimiento de todo el mundo, porque han estado aireados por los medios de comunicación durante todo el verano, que, por la cronología…, no he podido tomar con detalle todas y cada una de las cuestiones, pero me ha parecido una cronología bastante exhaustiva, la del reglamento y la de las cuestiones internas, medidas internas, protocolos y demás.

Me parece…, ahí poco tengo que decir, si eso es así, no tengo por qué ponerlo en duda, pero sí que tengo que decir también que he oído, textualmente, y a lo mejor…, de esto sí que he tomado nota, he oído que hay intereses… en destruir la agencia, que hay también intereses… en atentar contra el honor…, y he anotado aquí, contra la honorabilidad de la gente y de las personas que dirigen la agencia, y créame que eso me ha generado, a nuestro grupo parlamentario nos ha generado muchas dudas, muchas incógnitas, y no me atrevo a seguir poniendo una coma más o menos en mi intervención, porque creo que eso necesita una clarificación importante.

Que por eso yo quería que la mesa le diese unos minutos para poderlo hacer, porque yo…, en fin, yo, cuando oigo que un director general de una agencia antifraude, de una entidad como la agencia antifraude, dice en sede parlamentaria que el motivo por el que todo esto está ocurriendo en la agencia, por el que todo esto está saliendo en los medios de comunicación, es porque alguien quiere destruir la agencia, es porque alguien quiere atentar contra el honor y contra la honorabilidad de las personas que están en la agencia, que dirigen la agencia, y cuando he oído también, al final de su intervención, que todo esto tiene que ver con las presiones que usted ha recibido sobre informes que usted ha hecho… Bueno, usted, la agencia, personifico en usted, discúlpeme, porque es usted quien representa como director a la Agencia Valenciana Antifraude hoy aquí, en sede parlamentaria, pero cuando escucho que todo esto tiene consecuencia…, y tiene que ver con presiones que usted ha recibido por informes que usted ha elaborado, que la agencia ha elaborado, pues, a mí se me ponen los pelos de punta…, créame, nosotros no hemos creado esta agencia, nosotros no le hemos nombrado a usted director, nosotros no hemos tenido una relación fácil en la anterior legislatura, y lo digo con toda la sinceridad del mundo.

Nosotros le hemos puesto…, le hemos interpuesto a su agencia un montón de recursos ante el TSJ porque considerábamos que su punto de vista sobre el acceso, por ejemplo, a determinados expedientes, a la información que contenían determinados expedientes, no era el nuestro, y hemos actuado de esa manera.
Pero, claro, a mí me pone los pelos de punta que usted diga hoy, en sede parlamentaria, lo que ha dicho… Y he oído el nombre de un sindicato o el nombre…, o que hay un sindicato también por en medio, y a mí me gustaría, señor Llinares, porque, si no, no puedo tomar posición, mi grupo parlamentario no puede tomar clarificación de nada si no sé exactamente a qué se estaba refiriendo, y me gustaría que en la segunda intervención, pues, señor Llinares, fuese usted mucho más claro, más conciso y pudiésemos todos tener… Porque es una cuestión importante, ¿eh?
, es una agencia pública, es una entidad dotada con presupuesto público…

Esto no es un bar, esto es la sede parlamentaria, o sea, esto es el parlamento, esto son las Cortes Valencianas, y yo creo que todo esto debe quedar hoy meridianamente claro, y por eso este grupo parlamentario solicitó su comparecencia.
Por eso precisamente, porque consideramos que es un tema supuesto…, o sea, extremadamente serio, no extremadamente…, es un tema lo suficientemente serio y potente para que se ponga luz y taquígrafos sobre él.

Es decir, en este país si un presidente de una federación de fútbol da un beso mal dado y todo lo que queramos…, (veus) se está seis meses hablando de ello, pero nadie solicita, excepto el Partido Popular, que usted comparezca hoy aquí para hablar de supuestos acosos sexuales ¡en una agencia pública!
, que trabaja, que funciona ¡con dinero público!
…, y dudo yo si el Partido Popular no lo hubiese solicitado, si hoy usted estaría aquí o no o seguiríamos leyendo en los medios de comunicación cosas.

Por lo tanto, considero que es serio, que es importante y que es necesario que esta mañana, en sede parlamentaria, las cosas queden meridianamente claras.

Muchas gracias, presidente.

El senyor president:

Gràcies, senyor Pastor.
Anem a seguir amb els grups.
Senyora Navarro, quan vullga.

La senyora Navarro Casillas:

Moltes gràcies, senyor president.

Moltíssimes gràcies al director de l'agència per la seua compareixença i també per tot el treball d'estos anys.

Jo vaig formar part del diputats que votàrem a favor de la creació de l'agència i me dona ràbia quan se parla de si l'agència els pareix que és…, és nostra, no és nostra, no és que siga nostra, del Botànic, és de tots, del poble valencià i està aprovada per les Corts Valencianes.
Aleshores, és en seu parlamentària, òbviament, on toca, aleshores, és un instrument del que se vàrem dotar per a lluitar contra la corrupció i ha fet molt de treball durant tots estos anys.

Jo crec que tot això no…, sobre, és una qüestió sobre la que no n'hi ha que tindre cap dubte i que hem de deixar al marge de la compareixença…, l'objectiu de la compareixença de hui, que té dos punts molt clars i molt concrets, ¿no?
I, òbviament, jo m'imagine el maldecap que pot haver tingut el director de l'agència quan, en una tramitació del pla d'igualtat, que és una cosa meravellosa…, que és tindre estos plans d'igualtat per a lluitar per tindre més igualtat en l'àmbit del treball, en una situació de discriminació que patim les dones, i sí, contra una discriminació contra la que fa molts anys que lluitem des de l'esquerra, efectivament, i també contra l'assetjament laboral i l'assetjament sexual, sí, és veritat, això ho fem i fiquem els organismes i els instruments necessaris per a fer-ho també contra la corrupció.
Per això impulsàrem la creació d'esta agència, són els treballs que se fan des de l'esquerra per avançar en democràcia i en igualtat… I, bueno, quan se va trobar… les respostes que n'hi havien dos dones que deien que havien rebut en comptades ocasions, pues, havien rebut missatges de contingut sexual i sabien…, i tenien constància de l'existència d'assetjament sexual en l'àmbit.

Aleshores, lògicament, fica en marxa tots els mecanismes com ha explicat, però el que el que està clar és que estes coses són molt complexes, i jo no sé si s'ha arribat a averiguar d'a on venien eixos missatges.
Jo…, lo que no sabem a hores d'ara és si la persona que ha actuat d'eixa manera contínua en l'agència, si…, perquè lo que sabem és que n'hi han dos expedients sancionadors a dos delegades sindicals, però lo que no sabem és si eixe problema que, òbviament, s'investiga, després no sabem…, o siga, com acaba la cosa, si realment continua existint, perquè com a cap del personal que és vosté, el millor que se pot fer és ficar tots els mecanismes en marxa per a erradicar-ho, erradicar eixa problemàtica i saber d'a on ha vingut.

Per altra part tenim la part de…, que tot açò ha arribat als mitjans de comunicació.
Bueno, ahí també li dic una cosa, té tota la nostra solidaritat en el sentit que moltes vegades ixen coses en els mitjans de comunicació que…, que podien…, no sé, que no ens agrada molt, però forma part també de la democràcia i la transparència, i en este cas vosté al·lega a uns articles, com l'article 66, que jo personalment discrepe que siga l'aplicable, perquè s'exigix la confidencialitat al personal, però entenc que la confidencialitat va sobretot en quant al treball que se fa d'investigació, que és molt delicat respecte a l'agència.

Clar, en qualsevol cas, òbviament, no és molt agradable que tot això se veja en els mitjans de comunicació i…, i done una imatge no molt desitjable d'un òrgan tan important que…, que s'ha dotat de tants instruments per a garantir l'ètica en el seu treball.
Perquè, al final, pues, és un òrgan al que mirem tots com un exemple.
Però la realitat és que això pot passar, en els àmbits de treball estes coses passen i el millor és averiguar per què hem arribat a esta situació, quin ambient de treball n'hi ha dins de l'agència i com se pot treballar per a solventar-ho.

Jo estava llegint l'informe que fa precisament el comité d'ètica, i el que diuen és que convé…, recomanen implementar mesures «encaminadas a mejorar las relaciones» interpersonals de l'agència.
Diuen que moltes ja s'han ficat en marxa, ho diu el propi informe del comité, però una de les coses que marca és la necessitat de definir una estratègia de clima laboral i…, en el qual diu que s'ha de donar un paper fonamental a… Bueno, diu: «…cuyo resultado…» Es que vaig canviant del valencià al castellà, perquè està…, tinc el document en castellà… (Rient) Diu: «…cuyos resultados sean monitorizados y puedan ser analizados regularmente».
Clar, si…, recorda, pues, això, els principis i valors propis de l'agència en base als quals vostés treballen en el dia a dia.
Jo vull que…, públicament vull agrair molt, de veritat, tot el treball que fa tot el personal, va costar molt ficar-la en marxa, i ha segut una gran treball durant tots estos anys.

Aleshores, en qualsevol cas, això passa en els…, en els equips de treball, i, òbviament, tots els mitjans necessaris per a millorar eixes relacions interpersonals i que no se donen este tipus d'actuacions en una…, bueno, pues, en…, és absolutament el desitjable, sobretot i, com dic, per lo delicat que és el treball que dia a dia es desenvolupa.

Aleshores, òbviament, el més adequat era el que se va fer, l'espai reservat d'investigació, òbviament, quan n'hi han expedients reservats d'investigació és millor que no se filtre res als mitjans de comunicació… I quan se mos diu que com és possible que no hajam demanat mai esta compareixença, bueno, estiguérem d'acord en que es produira, però sobretot entenem la necessitat del director de l'agència de comparéixer i donar totes estes explicacions que mos ha donat hui i que, des de Compromís, li agraïm.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Gràcies, senyora Navarro.

Seguim amb la intervenció dels grups.
Senyor Muñoz, pel grup Socialista.

El senyor Muñoz Lladró:

Gràcies, president.

Bueno, yo creo que lo importante de esta comparecencia es que sea útil, no ya quién…, más allá de interpelaciones entre grupos y demás, pero que no…, que no…, que no ayudan al trabajo que tenemos que hacer nosotros como parlamentarios, precisamente, de saber qué ha ocurrido en la agencia respecto a la comparecencia que ha hecho el director, y a partir de ahí, pues, yo sí que le voy a hacer una serie de preguntas de manera…, más directas, porque de su comparecencia…, algunas cuestiones que sí que me preocupan y que me gustaría que tuviera a bien aclararnos.

Como ha dicho, esto se divide en dos temas diferentes, aunque llevan, aunque uno trae consecuencia del anterior, ¿no?
El primer tema es el que tiene que ver con el supuesto acoso sexual, que viene recogido después de ese cuestionario, que está dentro del plan de igualdad.
Si no me equivoco, y corríjame si es así, en la propia encuesta, el 50Â % de las personas encuestadas dicen que el nivel de confianza con la agencia para investigar un caso de supuesto acoso sexual es ese porcentaje, es…, bueno, yo creo que…, bajo o bastante bajo, del 50Â %.
Que el 50Â % de los trabajadores de la agencia no confíen en la dirección de la agencia en su conjunto, el comité de dirección, para investigar un caso de este estilo, puede, digamos, darnos los argumentos para entender por qué al final acaba, pues, desde mi punto de vista, como algo que no se ha investigado, parece, de manera…, o no ha podido tener las…, digamos, los suficientes argumentos para poder tener más mayor profundidad… Porque, lo decía la compañera, no sabemos mucho, sinceramente, no sabemos quiénes son las personas que han podido padecer el acoso, no sabemos la persona o las personas que han podido acosar… Por tanto, sí que da la sensación de que hay una laguna ahí que debería ser explicada o, al menos, investigada, con mayor profundidad.

Este 50Â % de confianza, ¿cree que puede tener algo que ver con…, no sé, con esa falta, al final -¿no?
- de conocer mayor los hechos?
Usted hace referencia a un mensaje anónimo que recibe la URCA, que…, bueno, que explica que estos casos pueden pasar en partidos políticos, en diferentes instituciones y demás, pero entiendo que si ese mensaje es anónimo y la denuncia anterior es anónima, ustedes no pueden acreditar que sea…, el autor o la autora de ese mensaje anónimo a la URCA sea una de las dos personas denunciantes.
Entiendo que esto…, ustedes no la han podido…, no la han podido constatar y, por tanto, no sé… Creo que tampoco es una prueba de gran trascendencia.

Y la segunda parte, respecto a los expedientes que se abren por las por las filtraciones, es lo que más me preocupa.
Lo primero, la afirmación que ha hecho usted de una persona que está de baja para ir a un sitio más confortable.
Sinceramente, creo que en esto tendríamos que ser todos un poco más prudentes, porque la sensación que se da cuando se hacen este tipo de afirmaciones tan contundentes respecto a una persona que está de baja es que ese 50Â % de personas que no confían en la agencia para investigar supuestos acosos sexuales o de otro tipo a lo mejor es por el propio ambiente que se está viviendo en la agencia.
Y yo ahí, sinceramente, está afirmación me ha preocupado.

Respecto a la segunda cuestión de la filtración en sí.
Entiendo que lo que ustedes están…, o por lo que han abierto expediente no es porque se esté investigando un posible caso de corrupción o de fraude de una institución ajena a la propia agencia, sino los expedientes se deben a esa filtración por casos que tienen que ver con asuntos de la propia agencia.
¿Esto tendría que tener el mismo grado de confidencialidad que lo que es una investigación externa?
Mi pregunta.
Yo entiendo que no, pero sí que me gustaría que usted lo contestara.

En segundo lugar, y respecto a esta cuestión, ¿ustedes tienen obligación de comunicar a Les Corts Valencianes en el supuesto de que exista un asunto de tal característica como es una cuestión personal pero de supuestos acosos sexuales?
Es decir, la filtración se debería…, si la agencia hubiera cumplido con su responsabilidad de comunicar a Les Corts, esto a lo mejor no se tendría que haber producido nunca, más allá de cuestionar o no esas filtraciones.

Tercero, respecto a la cuestión de los expedientes.
En la investigación interna que ustedes realizan, ¿entrar en el correo de los delegados de personal es adecuado, es legal, no existe una vulneración del derecho de las comunicaciones, sobre todo cuando se trata de una persona que es delegada de personal?

Y, por último, respecto a los expedientes disciplinarios, ustedes, si no me equivoco…, creo que a esto no ha hecho usted en su comparecencia, pero impusieron una cautelar en la que pedían la suspensión de empleo y sueldo para una de las delegadas de personal por seis meses.
Y, si no me equivoco, el TSJ ha tumbado esta cautelar.
Creo que una segunda persona también está dentro del expediente disciplinario en la misma situación, pero no sé si el TSJ…, entiendo que no se ha acabado de aplicar esta sanción y, por tanto, no ha habido posibilidad de pronunciamiento del TSJ, pero sí en la primera situación.

Con toda esta cuestión, y esto desde un grupo que respalda la agencia, que respaldó la creación de la agencia y que creemos que el fin para el que se creó sigue siendo vigente, y evidentemente nosotros estamos de acuerdo con la agencia y con el trabajo que realiza.

Pero hay una preocupación que a mí personalmente me genera todo esto y al partido al que represento, y es que de un inicio en el que hay dos denuncias anónimas sobre un supuesto caso de acoso sexual, que al final no sabemos demasiado sobre esto, lo que ha acabado pasando es que a dos personas delegadas de personal se les ha abierto un expediente de empleo y sueldo por seis meses y en el caso de una de ellas ha sido suspendido por el TSJ.
Algo está fallando y yo no sé si ahí el director de la agencia tiene que hacer una reflexión a este respecto, más allá de las preguntas que le he solicitado.

Gracias.

El senyor president:

Gràcies, senyor Muñoz.

Ara, senyora Ramírez…

La senyora Ramírez Jurado:

Presidente.

Señorías.

Señor Llinares.

Buenos días.

Espero que se sienta cómodo en esta comisión porque ciertamente está siendo difícil.

Lo primero que quiero dejar claro es desde Vox mostramos nuestro respeto, cariño y apoyo a todas las víctimas de acoso sexual laboral, escolar o de cualquier otra índole.
Tolerancia cero con la violencia en todas sus manifestaciones.
La violencia no puede tener cabida en nuestra sociedad.
En Vox, las víctimas siempre encontrarán un aliado para la persecución de la violencia y el endurecimiento de las penas.

Y habiendo dejado claro este punto que me parecía esencial, vamos a ponernos en situación hablando un poco de lo que es el organismo que usted dirige, la Agencia Valenciana Antifraude.

Se creó en noviembre de 2016, como bien ha dicho mi compañero del Partido Popular, a instancias de la oposición actual.
Es un órgano independiente que solo rinde cuentas a las Cortes y que durante el primer semestre del 2023 ha recibido una media de cuarenta y nueve denuncias al mes, el equivalente al año aproximadamente a unas seiscientas.

En el 2018 contaba con un presupuesto de 2.
778.
000 euros; en el 2023, 5.
342.
000 euros, presupuesto duplicado en cinco años; para el 2024 se ha disminuido en un 3,6Â %, unos ciento noventa y tres mil euros.

Forma parte de esas 57 conocidas como agencias de colocación del sector público instrumental, que cuenta con 7.
700 empleados y que nos cuestan a los valencianos 3.
851 millones de euros.
Sí, sí, es que hay que recordarlo porque hoy estamos aquí bajo una demanda y una comparecencia que es importante saber en donde ha ocurrido.
Y sigo, y que estos millones de euros son más que lo que se aplica y lo que se aporta a la conselleria de asuntos sociales.

Y, por otro lado, está considerada como una palanca para fiscalizar a los gobiernos de cualquier signo político, lo cual resulta curioso, al ser sus directivos, como es su caso, puestos a dedo por los partidos del poder, por lo que permítame dudar de la imparcialidad y del rigor.

Se necesita poner orden a esta situación y le anticipo que desde mi partido aspiramos a reorganizar y eficientar-que no luego cambien los conceptos- la agencia antifraude que usted dirige, con el fin de reconducir el presupuesto asignado y el gasto innecesario y evitar duplicidades con la fiscalía.
Operar en el ámbito estrictamente administrativo y, en su caso, como coadyuvante o iniciador de denuncias en el ámbito penal, que es necesario que se sustancien en el procedimiento judicial correspondiente, genera a los valencianos un coste innecesario que hay que eliminar, por lo que espero que para la próxima legislatura esta situación quede resuelta.

Y ahora, para no desviarme del motivo de su comparecencia, indicar que la agencia antifraude no estaba y no está obligada a elaborar un plan de igualdad porque cuenta con menos de cincuenta empleados.
Por lo tanto, la primera pregunta: ¿por qué entonces incurrir en gastos y en un tiempo innecesario?
¿Qué tipo de ambiente se respira en la agencia para que ustedes aleguen que aunque no tienen obligación deciden elaborar un plan y que parte de ese plan es una encuesta anónima para prevenir desigualdades?
¿De qué tipo de desigualdades estamos hablando o se quieren prevenir o identificar?
Porque entiendo que en una pequeña empresa familiar, más o menos con los empleados que tienen, se pueden identificar.
Para ello hay un equipo directivo, hay una unidad de recursos humanos y se habla continuamente del clima laboral.

Y, a la vista de los acontecimientos que usted ha detallado a la perfección, nos preguntamos: su equipo directivo al que incluyo ¿está capacitado para detectar este tipo de problemas y reconducirlos?

Partimos de la base que el perfil de los empleados es un perfil técnico, con formación y con preparación y, por tanto, conocedor de los mecanismos necesarios para denunciar en el ámbito profesional y ante la justicia cualquier acto y de cualquier tipología, siendo de una nula utilidad una encuesta anónima alimentada por el plan de igualdad.
Plan que, como bien sabrán, de las 32.
314 empresas españolas obligadas al mismo desde que entró en vigor la nueva ley del pasado marzo de 2022, solo lo ponen en práctica 7.
889 empresas, un 25Â %, por, datos de marzo de 2023.
¿Maravillosa?
Lo podemos cuestionar.
Imagínense el sentido de dichos planes.

Este tipo de planes, y en particular la encuesta y después de cómo ha acontecido, parecen responder a la necesidad de dar contenido más al ministerio de igualdad, que no lidera ninguna acción ni contiene medidas de calado, y que solo sirve para enfrentar a la sociedad, además de no aportar nada al universo mujer y sus necesidades.

Mire, señor Llinares, desde Vox no vamos a cuestionar la respuesta de las encuestadas, ni tampoco el motivo por el cual han dicho sí o no, o no eran conocedores el resto de compañeros, ni si son ciertas o no, porque para eso está la justicia, que dictaminará en su caso.

Lo que sí que cuestionamos es el sentido de los planes de igualdad en la agencia antifraude cuando por ley no está obligada y era innecesario, y los propios funcionarios cuentan con un canal interno donde acudir en estos casos.

La investigación se ha llevado a cabo bajo criterios de confidencialidad y, si corresponde, se presentará denuncia ante la fiscalía.
Se duplica el tiempo y el coste.
Y ahora surge la pregunta crítica: si la agencia cuenta con un canal interno donde acudir para demandar situaciones comprometidas o que afectan al bienestar de los empleados y a través de ese canal anteriormente no se había recibido ninguna denuncia y tampoco existe por parte de esas dos personas denuncia ante la justicia, ¿qué credibilidad tienen los resultados de una encuesta anónima?

Creo que el asunto hay que tratarlo con mayor rigurosidad y respeto hacia las personas que sufren realmente acoso sexual.
Insisto, desde Vox, respeto, apoyo y condena.

Muchas gracias.

El senyor president:

Gràcies, senyora Ramírez.

Senyor director, té ara quinze minuts.

El senyor director de l'Agència de Prevenció i Lluita contra el Frau i la Corrupció de la Comunitat Valenciana:

Moltes gràcies per les seues qüestions i intentaré contestar-les en el seu conjunt.

En primer lloc, voldria aclarir una certa confusió.
Jo vaig accedir a ser director de l'agència a través de comparéixer davant d'esta comissió en companyia d'altres candidats i a proposta de la societat civil, d'associacions cíviques.
Si a mi m'haguera proposat un partit polític, m'haguera quedat on estava, que estava molt bé.
No soc una persona de partit polític i no ho he sigut mai.
Per tant, això sí que m'agradaria que quedara clar.

I arribant al final del meu mandat, perquè em queden pocs mesos per a complir els set anys del mandat que correspon al director de l'agència, m'agradaria que, de la mateixa manera que es va plantejar el procés pel qual vaig ser elegit, s'intentarà trobar la millor persona possible per a ser la meua successora.
En eixe sentit, no vaig tindre ningun vot en contra.
És a dir, van votar uns partits a favor.
És cert.
Els que se van pronunciar, Ciudadanos, Compromís, Podemos i el Partit Socialista votaren a favor de la meua candidatura, però després la resta dels membres del parlament, el PP, se varen abstindre.
O siga, no vaig tindre ningun vot en contra.

Per tant, això sí que m'agradaria…, perquè per a mi ha sigut la legitimitat per la qual he aguantat els sis anys i mig que porte, eixa legitimitat i el no… anar en contra d'allò que s'esperava que posàrem en marxa.

L'agència, efectivament, ha costat moltíssim.
No s'ho poden ni imaginar.
Les insídies, les dificultats, que si no podíem tindre lloc en espais en les instal·lacions de Les Corts, havíem de buscar lloguer immediatament i el titular: «Deu mil euros al mes!
Açò es…» Miren quines són les persones que feien això, perquè ahí tenen el fil de tot el que passa.
Ha sigut un problema darrere d'un altre problema.

En els llibres de les sessions parlamentàries està què opinava cada u, i ahí tenen: «La agencia es innecesaria».
Uns legítimament, per la raó que siga, però uns altres?
Uns altres que resulta que apareixen com els que crearen l'agència?
Miren els llibres, miren les sessions perquè tot està escrit, tot està ahí, perquè això té relació amb tot el que jo he acabat la meua intervenció.

En principi, el que sí que vull deixar clar perquè no m'ha donat temps, és que s'ha arribat a dir la infàmia que estos dos expedients que s'obrien disciplinaris eren contra dos persones assetjades sexualment.
He arribat a llegir això, que dos persones denunciaven assetjament i el que feia el director de l'agència era expedientar-les.
Esta infàmia l'he arribada a llegir sense que ningú s'immute, sense que ningú diga res.
O que s'obria per raó de les seues funcions com a delegats sindicals.
Una és delegada sindical, l'altra no és res.

I no s'ha entrat per a res en els correus electrònics, ni dels delegats sindicals ni dels de ninguna persona.
No s'ha entrat en ningun correu.
Tenim un sistema electrònic de barrido, en el qual a partir d'unes paraules te diu per on ha circulat eixa informació.
I la informació que se va extraure i se va publicar, eixa informació ha aparegut vinculada a dos comptes, i el que s'ha fet és assenyalar eixos comptes i els titulars que han manejat això.
No s'ha entrat en el correu electrònic de ningú.

Elles sí que han entrat en els correus electrònics dels companys, que han derivat i han extret la seua informació.
Si s'ha vulnerat algun dret fonamental, és el dels funcionaris que veuen que frases seues dels seus correus electrònics apareixen reproduïdes en els diaris.
Això sí que és una vulneració d'un dret fonamental.
Però l'agència no ha entrat en el correu de ningú.
Ha detectat paraules que han eixit i, a partir d'ahí, s'han obert uns expedients que estan en marxa, que tot és presumpte.
A partir de les al·legacions, a partir de tot el que cada u diga, a partir del que els tribunals acaben pronunciant-se, s'acabarà fent.

Efectivament, se va plantejar en el primer dels expedients la mesura cautelar de suspensió d'empleo i part del sou.
És cert.
Què podíem fer?
Una persona que està dins de la casa manejant els ordinadors i accedint a tot el que hi ha per damunt de les taules.
Què podíem fer, si no?
Demanar la suspensió de feina i part del seu sou.

Va instar, i ahí està en marxa, perquè encara no s'acaba de pronunciar el TSJ, un procediment per afectació de drets fonamentals, on ni l'agència considera que s'ha afectat cap dret fonamental, ni la fiscalia que coincidix amb l'agència, considerant que no n'hi ha afectació de drets fonamentals i ha d'anar per un contenciós administratiu ordinari, el que ens hem trobat és el que, bé, la sala va considerar que podia ser desproporcionada i que ja es decidirà en el procediment que corresponga, si correspon la suspensió o no, i vam haver d'alçar eixa suspensió, i està alçada.
Hem complit.
Jo discrepe totalment d'esta decisió però l'estem complint, com no podia ser.

La segona persona no ha tingut en la resolució la suspensió de feina i part del sou, entre altres coses, perquè està de permís.
I, després, també, el que tenim és que voldríem que acabe el procediment d'afectació de drets fonamentals, que en cosa de menys d'un mes haurà acabat, per procedir en la línia que marca el tribunal en el segon expedient.

Però, el que sí que vull deixar clar és que ni té res a vore la seua condició de persones militants d'un sindicat determinat, ni té res a vore que hagen sigut les afectades a nivell sexual.
I, pel que he sentit, ¿me poden dir quina altra actuació, quina altra investigació s'ha de fer per a saber si estes persones que manifesten en l'enquesta i diuen que han sentit estes paraules, que han sentit estes frases…?
Què més hem de fer, després de tot el que jo els he explicat?
Perquè, si es pot fer alguna cosa més… Per a mi, el que es podria fer és anar a la fiscalia i dir: fulanito o menganito han assetjat sexualment a esta persona i l'agència ho denuncia; però, no n'hi ha ni fulanito ni menganito, ni n'hi ha persona assetjada, és que no n'hi ha persona assetjada.
Si vostés em diuen que n'hi ha una persona assetjada, l'acompanyarem al jutjat, l'acompanyarem a la fiscalia, per allò que em diuen que cal aprofundir més, doncs, mirem en tot el que jo els he entregat, que em diguen on podem més…

Després, he escoltat, també, que l'agència és un centre de despesa.
Mire, si miren les nostres memòries, voran la part de l'informe en què indiquem quin és el cost de l'agència i quines són les quantitats econòmiques recuperables a partir de les actuacions de l'agència.
I sí que li dic que serà un mal negoci si volen tancar l'agència, perquè en estos moments estem 1 a 3; per cada euro que costa l'agència, quasi tres euros són els que es recuperen, més els intangibles, eh?
Companys del meu cos que diuen: «Ah!
, doncs, li he dit a l'alcalde que com faça esta burrada, açò anirà a l'agència antifrau», i no ve a l'agència, i no ve.
Per què?
Perquè no s'ha fet la burrada.
És a dir, sense parlar dels intangibles, mirem només ja els tangibles, el que costem i el que aportem.
Això simplement ho demane, i ho poden llegir en les nostres memòries.

Després, sí que vull entrar en la qüestió de fons, és a dir, si l'empresa que ens assessora diu que el resultat de l'agència en matèria d'esta enquesta, d'estos treballs que està fent, és el millor a molta distància de moltes altres entitats públiques, administracions públiques, empreses privades, per què no coneguem allò de les altres empreses i allò de les altres administracions públiques?
Perquè si ens diu, i és una empresa que ha fet sis-cents plans d'igualtat, eh!
, plans d'igualtat que, en al·lusió al que he sentit, sí que tenim l'obligació de fer-lo, primer, perquè totes les administracions públiques, independentment del nombre d'empleats que tinguen, estan obligades; i, segon, perquè la plantilla autoritzada pel parlament, per Les Corts, a l'agència, pot arribar fins a cinquanta-tres persones, cinquanta-tres persones que arribarem en qualsevol moment, ara en som quaranta-set, s'acaba d'incorporar una última funcionària, en som quaranta-set, sense comptar al director.
O siga que, no anàvem a esperar estar en la il·legalitat per a complir un pla que la llei ens obliga.

Per què ha passat tot açò?
Per què havent plans d'igualtat, on sembla que els resultats són terribles, no afloren, no apareixen, però el de l'agència sí, i, a més, amb una insistència?
Jo els deixe eixa insistència, la deixe ací perquè vostés, eh?
, tot el que ha anat eixint i publicant-se sobre el famós pla d'igualtat en l'agència, sobre l'assetjament, sobretot, per què?

I eixa és la qüestió que nosaltres ens hem preguntat, i n'hi ha un moment en què pràcticament dius: ostres!
, l'advocat de les expedientades és el mateix advocat del cas Azud, del senyor Jaime Febrer, i acabàvem de presentar uns informes pericials per part de l'agència, pel que diuen de si duplicitats, amb la fiscalia.
No li ho diga això a un fiscal, perquè els fiscals estan cansats de dir-nos: «¡Ojalá!
, hubierais existido antes», perquè els informes pericials nostres estan portant a bon terme investigacions judicials, que, d'una altra manera, segurament, no acabarien on acabaren.
El primer informe pericial que va presentar l'agència, quan érem molt poqueta gent, que em va tocar a mi anar a defendre'l davant de la sala, bé, doncs, la sentència es va confirmar en els sis anys d'inhabilitació que es demanava per la fiscalia en base a l'informe pericial de la gent.
Per tant, no hi ha cap duplicitat.

El conveni signat amb la Fiscalia General de l'Estat, que està fent que l'agència estiga formant fiscals…; quan ixen de les oposicions no tenen ni idea ni de gestió financera, ni de gestió pressupostària, ni del procediment de despesa, ni de la fiscalització.
L'Agència Valenciana Antifrau està formant els fiscals conforme aproven les oposicions, en el Centre d'Estudis Jurídics a Madrid, van els nostres funcionaris a formar-los.
Per tant, no diguen allò de duplicitats perquè se genera una…

Bé, he dit una qüestió, i és que jo, al llarg d'estos sis anys i mig que porta, ho he dit i ho repetisc, o siga, he suportat de tot, eh?
, de tot.
Evidentment, ho he suportat perquè me toca, perquè vaig acceptar este lloc, perquè tinc una retribució en la qual tinc obligació d'això, i no he fet mai cap… Però, açò últim, l'última campanya, l'última campanya ens eixia totalment de la incomprensió de per què estava passant açò.

I, clar, quan vegem esta coincidència, quan durant estos mesos jo rep visita d'un responsable sindical per a dir-me: «Este expediente lo tienes que archivar, y este expediente lo tienes que archivar», i quan eixe mateix sindicat…, hi ha un expedient d'investigació on apareixen coses molt brutes, i les delegades, les persones expedientades, una delegada i l'altra no delegada, són precisament d'eixe sindicat, doncs, bé, és una especulació, possiblement; però és que la relació, unir unes coses amb les altres…, és que, si no, no m'ho explique.
Una enquesta que no diu només que el que diu, que fem una investigació, des del primer dia que jo tinc coneixement pose en marxa tots els protocols, tots els protocols, els mateixos que té La Generalitat, els posem en marxa, repetim accions i accions, i diguem a la gent, i se fan reunions amb la gent… i açò deriva en tota esta campanya, més la casualitat de hui, eh?
, o siga, la casualitat de hui que apareix la tercera que diu, i que he introduït en el meu informe, que el tenen vostés per escrit ací, de tot.

Eixe sindicat intentà acabar amb l'agència quan jo estava encara sol, plantejant, ni més ni menys, en 2018, una qüestió d'inconstitucionalitat de l'existència de l'agència, una qüestió d'inconstitucionalitat de l'agència.
Eixe sindicat, eixe sindicat, un sindicat que hauria de preocupar-se per les trenta-quatre persones que estan protegides per l'agència, perquè tots són treballadors, són funcionaris i funcionàries, treballadors.

Em poden preguntar: ¿n'hi ha hagut algun sindicat que s'ha preocupat per estos processos de protecció de funcionaris o funcionàries que ho estan passant molt malament en les seues administracions, perquè han denunciat irregularitats o han denunciat…?
Cap!

Mire, a França, el principal actor social que pressionà el govern francés perquè es transposara la directiva de protecció de les persones denunciants, la directiva Whistleblower, que a Espanya s'ha cristal·litzat en la Llei 2, del 2023, els principals actors socials van ser els sindicats.
És normal!
Si és una directiva i unes lleis dirigides a protegir els treballadors que en el seu entorn detecten irregularitats.
Ací no s'han preocupat mai!
En absolut!
L'agència porta des de fa sis anys protegint funcionaris i funcionàries; al revés, molesten, molesta eixa funció protectora que fa l'agència, molesta, i ens consta que molesta.
No ens han preocupat per a res.

O siga, des del meu punt de vista, tot respon, no n'hi ha casualitat, vostés ho saben, en política no n'hi ha cap casualitat, tot respon a qüestions que estan ahí, i l'agència molesta, el seu treball molesta.
Hi ha gent que està molt molesta amb el nostre treball, i en lloc d'acceptar les nostres recomanacions, de plantejar, bé, anem a vore què podem millorar, que és amb el que nosaltres estem col·laborant, doncs, bé, decidixen desprestigiar el personal perquè és la manera en què poder atacar els informes pericials que fem, per poder atacar els informes d'investigació que fem, desprestigiant el personal de l'agència, i incidint-los als que avui tenen la majoria perquè dissolguen l'agència.
Eixe és el final de tot açò.

Se m'ha acabat el temps, podria estar parlant molt més, però el temps té el seu límit.

El senyor president:

Gràcies, senyor Llinares.

Anem a passar, ara, a la part de les rèpliques.
Qui demana la rèplica?
Tots, tots els grups.

Doncs, seria el primer grup…

El senyor Pastor Llorens:

Muchas gracias, presidente.

Yo le querría preguntar al director de la agencia antifraude, al señor Llinares, si me podría incluso contestar con un gesto con la cabeza, he anotado por aquí que uno de los motivos, sí, de los indicios…, ha hablado de que el abogado, he entendido yo, de las supuestas filtradoras de información, es el mismo abogado que el del caso Azud.
¿Se refiere al exsíndico del PSPV de esta casa?
Correcto.

Pues, bueno, yo… (Veus) Sí, me refiero a Manolo Mata.
Pues, bueno, yo creo que, no sé, no sé, pero creo que el sindicato que se ha mencionado esta mañana aquí, que ha ejercido presiones, que ha ejercido lo que hemos oído por parte del director de la agencia antifraude, creo que tiene pocas sospechas de ser sindicato amigo del Partido Popular; creo que el abogado del caso Azud, del empresario Jaime Febrer, de las dos supuestas filtradoras de información, creo que tampoco tiene que ver demasiado su supuesta amistad con el Grupo Parlamentario Popular, creo que el propio empresario aludido tampoco, y lo que sí que veo es que todo apunta a que en este caso puede solo haber un grupo parlamentario, no Compromís, un grupo parlamentario, el PSPV-PSOE, el que está de nuevo en el centro de una supuesta, no sé, por lo que yo he oído, pues…, diría banda, porque lo que se ha oído hoy aquí es de banda de baja estofa, banda de baja estofa, banda de baja estofa.
Porque si lo que se ha dicho hoy aquí, en sede parlamentaria, por parte del director de la agencia antifraude, es cierto, es una banda de baja estofa el Partido Socialista, es una banda de baja estofa[1](#footnote_anchor-1), si lo que se ha dicho aquí, lo que se ha insinuado hoy aquí es así.
Y yo no soy quien tiene que demostrar que no lo es, van a tener que ser otros en demostrar que no lo son.
Y lo digo así de claro.

Y, ¡fíjese!
, lo que me sorprendió al principio de la comisión, que ustedes no querían dar más tiempo, ahora empieza a entenderlo, y lo que me sorprendía hace unos días, cuando ustedes nos solicitaban la comparecencia del director de la agencia antifraude (veus), ya empiezo también a entenderlo.
Claro, porque todo al final en política, como en la vida, como en la vida…, no se ponga nervioso, señor Muñoz, que yo sé que lo que estoy diciendo es duro, pero es que lo que estoy diciendo es un resumen de lo que he oído, no lo ha dicho Fernando Pastor, no lo ha dicho el grupo parlamentario, lo ha dicho el director general de la agencia antifraude, y es duro, es complicado, pero es real, porque lo hemos oído todos hoy aquí.

Y, entonces, esas cuestiones, ¡hombre!
, yo puedo denunciarlas, yo puedo ponerlas sobre la mesa, son otros los que van a tener que demostrar que no son así.
Porque, repito, ni ese sindicato, ni ese empresario, ni ese caso, ni ese abogado, exsíndico de esta casa, tiene nada que ver con el Grupo Parlamentario Popular, solo tiene que ver con un grupo parlamentario, con el PSPV-PSOE.

Y, por lo tanto, no es nosotros sino es a ustedes a quien corresponde… pues eso, intentar aclarar y poner un poquito de tranquilidad, de transparencia, y de aquellos principios y valores que ustedes defendían cuando crearon la agencia antifraude, valor reputacional y todo aquello, ¿se acuerda, señor Muñoz?
Pues, hoy, justo ustedes están…

(Ocupa la presidència la vicepresidenta de la comissió, senyora Noelia Císcar Martínez)

La senyora vicepresidenta:

Señor Pastor, vaya terminando.

El senyor Pastor Llorens:

…en el lado opuesto de todo aquello, de aquellos principios, de aquellos valores que tanto defendían.
Hoy están en la banda de la baja estofa.

Muchas gracias.

El senyor Muñoz Lladró:

Solo por…, no por alusiones, sino por la dignidad del grupo parlamentario, le pido al señor Pastor que retire las palabras de «banda de baja estofa» al Partido Socialista.
Creo que está fuera de lugar y, por tanto, le exijo que retire esas palabras y que no consten en el Diario de Sesiones.

El senyor Pastor Llorens:

Si me dan el turno de palabra…

Es decir, ¿cómo se le puede llamar a un grupo parlamentario que parece salpicado en que su exsíndico…

El senyor Muñoz Lladró:

Señor presidente, yo lo único…

El senyor Pastor Llorens:

No, no, usted me ha…, yo le he respetado.
Usted me ha hecho una petición, ¿no?

El senyor Muñoz Lladró:

No, no.
Yo creo que ya…, estamos aguantando ya mucho y ya está bien, ¿eh?
, (veus) ya está bien, ya está bien.

(Ocupa la presidència el president de la comissió, senyor Antoni Francesc Gaspar Ramos)

El senyor president:

Vicepresidenta, havia acabat la intervenció?
(Se sent una veu que diu: «Claro») I havies demanat una qüestió d'ordre, no?

El senyor Muñoz Lladró:

Que retire las palabras.
Ha llamado al Partido Socialista «banda de baja estofa».

Yo creo que, por cuestión de convivencia, de…

El senyor Pastor Llorens:

Repito y reitero.

El senyor Muñoz Lladró:

Entonces, si ahora va a volver a… No he acabado mi intervención.
(Algú diu demana silenci)… Si ahora va a volver a hacer otro insulto al Partido Socialista y encima riéndose… Podemos entrar en esa dinámica, ¿eh?
, yo no tengo ningún tipo de problema.
Podemos entrar, pero…

El senyor Pastor Llorens:

Yo no me río, porque esto son cosas muy serias, señor Muñoz.
Yo no me río, para nada.
A mí no me entra la risa para nada, para nada.

El senyor president:

Senyor diputat, vosté ha dit que el Partit Socialista és una banda…?
(Se sent una veu que diu: «Sí») Jo no hi estava present, aleshores no he pogut donar-ho… Ho ha dit en eixes paraules?
(Veus)

El senyor Pastor Llorens:

Yo he dicho que, si todo…

El senyor president:

Senyor lletrat, ha dit eixes paraules el senyor diputat?
(El lletrat, amb el micròfon desconnectat, diu: «A ver, en el diario de sesiones constará») Constarà exactament.
(El lletrat continua diguent: «En el diario de sesiones constará lo que han dicho todos los diputados que han intervenido en el debate.
Si se quiere verificar que, efectivamente…»)

El senyor Pastor Llorens:

Yo puedo, si quiere, presidente, hasta matizar.

El senyor president:

Evidentment, això és una al·lusió contra l'honor que està recollida en el reglament, contra l'honor dels parlamentaris o del seu grup.

El senyo Muñoz està dient que ho retire.

El senyor Pastor Llorens:

Yo le digo…

El senyor president:

Sí o no?

El senyor Pastor Llorens:

A mí, que me gusta llegar a acuerdos y dialogar, y se lo digo con toda la sinceridad del mundo, (veus) le digo que puedo que puedo matizar mis palabras porque no es pretensión ni de este portavoz que les habla ni de nadie de mi grupo parlamentario ofender ni faltar al honor ni a la honorabilidad de las personas, no, no lo es.
Y puedo hasta matizar.

Y he dicho que si todo lo que he oído yo hoy aquí en sede parlamentaria, que no lo ha dicho Nando Pastor ni nadie del PP, lo ha dicho el director general de la agencia antifraude, es cierto, pues, hombre, tienen una papeleta complicada el grupo Socialista.

El senyor president:

Pero estábamos en la resolución.

El senyor Pastor Llorens:

Y he dicho…

El senyor president:

Señor diputado, señor diputado… Es que, si no, no acabamos.

¿Retira o no retira, según le ha pedido…?

El senyor Pastor Llorens:

No, las he matizado, las he matizado, que no…

El senyor president:

Y matiz, ¿qué significa?
¿Que no lo ha hecho bien?

El senyor Pastor Llorens:

No, no.
Matizar significa que, como consecuencia…

El senyor president:

Yo interpreto que, con el matiz, está diciendo que…

El senyor Pastor Llorens:

Que no lo he dicho porque me ha venido en estos momentos a la cabeza.
Lo he dicho por lo que he oído y que todos hemos oído en esta sala esta mañana.

El senyor president:

Ya, pero es un insulto.

El senyor Pastor Llorens:

Luego, no lo retiro porque no es un insulto, si esos hechos son ciertos.

El senyor president:

No lo retira.
Muy bien.
(Veus) De acuerdo, no lo retira.

El senyor Pastor Llorens:

Si esos hechos son ciertos, me he quedado corto.

El senyor president:

Señor diputado, ya, yo creo que ya hay bastante.
(Veus)

El señor diputado no retira el insulto al Partido Socialista.
(Veus i se sent una veu que diu: «No pasa nada») No, sí que pasa.
No me gustaría…, a mí no me gusta que haya insultos, ni de unos ni de otros.
Creo que podemos hacer, perfectamente, un debate sin insultos.
Pero, bueno, nos están tocando estos tiempos.
(Veus)

Vamos a ver, ¿quién iba ahora?
(Veus) Señora Navarro.

La senyora Navarro Casillas:

Moltíssimes gràcies, president.

La veritat és que li dic que, per part de Compromís, estem prou indignats per com s'ha dut a terme esta compareixença, o siga, referida a les intervencions de determinats portaveus.
Ens pareix que fer tota una intervenció, a més tenint un compareixent, mirant cap a un altre portaveu de grup parlamentari, la veritat és que demostra, efectivament, que l'objectiu pel qual el Partit Popular va demanar esta compareixença no té res a vore amb garantir el bon funcionament i el bon ambient de treball de l'agència, sinó anar calumniant i insultant a un determinat grup parlamentari.
I això em pareix prou vergonyós.
I, per això, tant de dir que és que, com que no l'han demanat vostés… No, ja sabem per què l'havia demanat vosté, ha quedat molt clar en les intervencions.

I dir una cosa, el treball de l'agència és fonamental.
Jo vull reiterar el meu agraïment i el de tot el grup de Compromís per tot el treball que se fa, efectivament, (sorolls) efectivament, tant quan se recuperen els diners com, per suposat, de tants anys de bon treball de prevenció perquè no se facen determinades actuacions que abans se feien, que abans se feien i va ser imprescindible -imprescindible- la creació de l'agència.
A l'igual que són imprescindibles els plans d'igualtat, que han sigut una eina fonamental per a treballar en la igualtat en l'àmbit empresarial i en l'àmbit de l'administració pública.
Jo recorde, a més, que els plans d'igualtat no estaven en la llei i vaig ser jo mateixa la que va fer una esmena en el Congrés dels Diputats perquè estigueren també com a obligació en les administracions públiques, on hi ha tants treballadors i treballadores que necessitaven també eixa ferramenta.

Aleshores, moltes gràcies per haver-ho impulsat.
De fet, durant els governs del Botànic hem arribat a tindre a l'any més de tres-cents plans d'igualtat en el sector empresarial, quan, en els anys del Partit Popular, no arribaven a trenta.
Eixa és la gran diferència i el treball veritable per la igualtat.

Aleshores, tant de bo hagués existit una agència en els anys anteriors al Botànic.
Gràcies per tot el treball fet durant tots estos anys.
I la veritat és que, en qualsevol cas, sí que li dic que, a banda de com pot viure vosté tot el que ha passat en estos mesos, sí que crec que s'ha de mirar cap a dins i, com li diu l'informe del comité d'ètica, treballar per tindre el millor ambient possible dins d'una agència que fa un treball tan important i que lluitarem perquè continue fent-lo i amb el pressupost necessari perquè així siga.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Gràcies, senyora Navarro.

Anem a seguir amb la senyora Ramírez.
(Veus) Pensava que ja s'havia fet eixa, és de veres que va per (inintel·ligible) …

Doncs, senyor Muñoz.

El senyor Muñoz Lladró:

Gràcies, president.
(Se sent una veu que diu: «El tema dels ordres en esta casa…».
Rialles)

A mí me gustaría empezar manifestando mi indignación, tanto por las palabras que ha vertido el representante del Partido Popular, al que, por cierto, le recordaría que el único partido político que ha sido fijado y sentenciado como un tribunal…, como una banda criminal organizada ha sido el Partido Popular.
(Veus) Y por supuesto, por supuesto… Esto sí que no lo digo yo a título personal, esto lo dice una sentencia judicial, que el Partido Popular era una banda criminal organizada y que se beneficiaba a título lucrativo de los negocios de la Gürtel.
Por tanto, vayan con cuidado antes de…, mírense primero ustedes antes de hacer afirmaciones de ese calibre.

Pero, aparte de una indignación que ya creo que es permanente y veo que esta legislatura va a ser de manera habitual, lo que también quiero manifestar es la indignación del Grupo Parlamentario Socialista con las afirmaciones del director de la agencia antifraude.
Porque, que usted vierta este tipo de acusaciones en esta comisión, cuando aquí lo único que estamos intentando es saber qué ha ocurrido ante una situación tan grave como lo que ha pasado en el seno de la agencia antifraude, y especialmente en un procedimiento, dos procedimientos abiertos a dos trabajadoras de la agencia, a las que, por cierto, como le recordaba anteriormente, una de ellas se ha visto sancionada de empleo y sueldo por seis meses y anulado por el TSJ, por el procedimiento de protección de derechos fundamentales, lo cual no es muy estético para el propio funcionamiento de la agencia, lo que me parece más grave es que usted aquí haya vertido afirmaciones, no sé si respetando o no la confidencialidad de las investigaciones, por cierto, no sé qué…, insinuando que una persona, que yo creo que tiene todo el derecho del mundo de dedicarse a su propio trabajo profesional, que es la abogacía, y que en el ejercicio del derecho de defensa puede defender a quien considere oportuno, sin que esto pueda suponer en ningún momento menoscabo de su trabajo profesional o de su independencia, respecto también a un partido político del que forme parte, y asumiendo que un partido político asume una tesis determinada, porque un miembro de su partido, en el trabajo que realice habitualmente, defienda a personas determinadas, lo que ha hecho usted hoy aquí es muy grave, señor Llinares, muy grave.

Y creo que se equivoca de plano porque la agencia antifraude no es de una persona.
La agencia antifraude es un bien que debemos proteger, un instrumento útil que, por cierto, hubo partidos políticos que no estuvieron de acuerdo con la creación y otros que sí que lo estuvieron, porque pensábamos que era fundamental; pero que nadie se crea que las instituciones son suyas, nadie, y menos lanzando y vertiendo ese tipo de declaraciones.
O como que un sindicato, sin aclarar qué sindicato es, sin aclarar de qué expediente estamos hablando, sin aclarar absolutamente nada, lo vierte aquí, en la comisión, generando unas dudas que yo entiendo injustas para los sindicatos, para el partido político al que represento, para el abogado que ejerce su función.

No sabemos más que antes, en su comparecencia.
Lo que sí que sabemos, y por parte del Partido Socialista sí que le quiero transmitir mi indignación, es que estamos más preocupados con lo que ocurre en la agencia antifraude en estos momentos.
Porque un instrumento útil, valioso, necesario, puede caer en una cierta personalización que pierda los objetivos para los que fue creado.
Y eso yo creo que no hace ningún favor a la democracia valenciana.

Muchas gracias.

El senyor president:

Gràcies, senyor Muñoz.

Ara, per acabar el torn de compareixences, té el director tres minuts.
(Diversos diputats diuen alhora: «Vox, no?
») És que duc un poquet d'embolic amb els torns perquè com cada vegada és diferent, duc un poc… I, a més, se me nota quan dic: açò ha d'acabar ja, que açò està caldejant-se molt.

Señora Ramírez, lo siento.
Tiene la palabra.

La senyora Ramírez Jurado:

Señor Llinares, siento mucho lo que está ocurriendo aquí.
Es más serio, yo creo, que las palabras que se están cruzando entre unos grupos y otros.

Yo tengo que decir que, no estando de acuerdo en determinadas cosas de las duplicidades o de si el dinero revierte o no, me voy a salir de ahí.
Yo en ningún momento he dicho que vamos a cerrar.
Sí que considero que hay que reorganizar.

Pero lo más importante y a lo que me voy a ceñir es el tema del acoso sexual, porque creo que es de una gravedad enorme y cómo se ha llevado a cabo por el plan de igualdad, los planes, las encuestas anónimas, está señoritas que dicen que sí, luego que no se ve que hayan sido… No lo sé.

Sigo insistiendo, yo soy mujer, estoy rodeada en mi trayectoria profesional de muchas mujeres, he trabajado en una empresa muy seria, en donde hay mecanismos de sobra para denunciar estas cosas y considero que así es en la agencia.
Pienso que lo que han estado pasando ustedes y lo que ha pasado el resto de empleados es muy grave para luego no haber sacado nada.
Oigo presiones, coincidencias, respuestas que no reflejan la realidad…

A mí realmente me gustaría saber si alguna vez se va a esclarecer qué hay detrás de todo esto, porque no me creo, de verdad, no me creo que, si hay un acoso sexual, esas dos empleadas no lo denuncien donde corresponde y se haya llevado a cabo todo un trasiego de procedimientos para no aclarar nada, independiente, le vuelvo a decir, del tema de presupuestos o de que no coincidamos en cosas.
Me parece que estamos, con estos comportamientos, faltándole al respeto a mujeres que realmente se sienten acosada sexualmente y esto quiero dejarlo muy claro.
No podemos utilizar ni una encuesta anónima ni una tontería de un sindicato o que yo me quiero cargar a no sé quién, ¿vale?
, y utilizar el acoso sexual y utilizar a las mujeres que verdaderamente lo están sufriendo.
(Remors) O sea, me parece una falta de respeto enorme.
Y lo que peor me parece es que los que estemos aquí no estemos de acuerdo en defender a esas mujeres que realmente están acosadas, porque no creo que en la agencia antifraude haya personas que no tengan conocimiento de dónde ir a denunciar, antes de llegar una encuesta anónima y poner que han sido acosadas.
Es que me parece muy grave, muy grave.

Se terminó, porque me enciendo.

El senyor president:

Gracias, señora Ramírez.

Senyor Llinares, quan vullga, i conclou el…

El senyor director de l'Agència de Prevenció i Lluita contra el Frau i la Corrupció de la Comunitat Valenciana:

(No queda enregistrada part da la intervenció, compareixent parla sense micròfon) … las reuniones con las personas, todo lo que se ha puesto en marcha, si a alguien se le ocurre que algo más podíamos haber hecho, bueno, con mucho gusto lo atenderé.
Pero no hemos encontrado nada.
Y nuestra función es detectar y, si detectamos, llevarlo a los tribunales, no investigarlo.
Por eso, no tiene por qué haber confianza en si el director de la agencia o su equipo directivo hay confianza en que investigue… ¡Es que no le corresponde investigar!
, le corresponde detectar, ¿eh?
, y esto no lo ha habido, ¿eh?
, y si hay alguien que dice que sí, ¡que lo denuncie!
, o sea, que lo denuncie, (veus) tan sencillo…, tan sencillo como eso.

Y, luego, por las alusiones que yo he podido hacer aquí.
(Veus) La confidencialidad de la que hablo no solo afecta en el ámbito de los expedientes de investigación, afecta en tantos trabajos y proyectos donde se indica la obligación de confidencialidad, y los planes de igualdad, porque lo manda la ley y porque luego lo firman todos los miembros de la comisión de trabajo…, de la comisión de…, estaban sujetos a confidencialidad, y hemos visto en la prensa pavoneándose a determinado líder sindical de que esto y esto y esto pasaba en la agencia con la información que se había infiltrado por estas personas, presuntamente.
Esto está a la vista de todos, incumpliendo una ilegalidad, porque no se podía…, era un borrador de encuesta, oiga, que se tenía que analizar, que se tenía que estudiar, ese borrador es lo que tenías que haber dado tiempo a que se hiciera todo el trabajo que se ha hecho, y luego hablar.
¡No, no!
, desde el primer momento, no servía para nada que el mismo día que a mí me llega el informe de la…, de la encuesta ponga en marcha todos los protocolos antiacoso, no, no sirvió, no, había que sacarlo a los medios, y había que sacarlo a los medios, y lo vuelvo a decir, para atacar la reputación profesional de los funcionarios y funcionarias de la agencia, para que, cuando vengan determinados juicios, se pueda decir «ah, esos acosadores» o «esa gente, esa agencia donde ahí lo que hay es acoso»… ¡Para eso!
, para eso.
(Veus)

Y me ratifico en lo que he dicho: el objetivo final de esto es esto, y no quiero entrar en más información, que la hay, pero que, cuando la tengamos, no tendré inconveniente en volver a comparecer.
Desde el mes de septiembre pedí mi comparecencia, por lo que han dicho por ahí de si yo tenía que haber informado: desde el mes de septiembre.
Desde el mes de julio le planteé al president de esta comisión (veus) de que a ver cuándo iba a comparecer…, en principio, para hablar de la memoria, pero hubiera…, se hubiera tratado esto, porque esto, en condiciones normales, sería un apartado de la memoria del 2023, pero no ha sido así, ¿eh?
, y yo lo único que les traslado es que ustedes lo piensen, lo reflexionen, de por qué algo que una entidad dice que es la mejor encuesta de las que han hecho a mucha distancia del resto de las administraciones públicas y de muchísimas empresas privadas, solo sale el informe de la agencia valenciana antifraude, y las demás la callan… Se calla, silencio, ¿eh?
 ¿No hay otras encuestas en otras administraciones públicas, en otros ámbitos?
, porque, estar, están los mismos, ¿eh?
 Me refiero a los representantes sindicales, están los mismos…

Y muchísimas gracias, lo que he dicho y ratifico, (veus) no tengo inconveniente en venir tantas veces como haga falta, y cuando estén finalizados los expedientes disciplinarios, les comunicaré que ya han finalizado y, sin ningún problema, compareceré ante ustedes para dar las explicaciones que hagan falta.

El senyor president:

Gràcies, senyor director, per la seua compareixença.

El senyor director de l'Agència de Prevenció i Lluita contra el Frau i la Corrupció de la Comunitat Valenciana:

Les dejo aquí los famosos recursos donde se pedía la inconstitucionalidad de la agencia en 2018 por parte de ese sindicato.

El senyor president:

Gràcies, senyor Llinares.

Dos observacions: com ha comentat que havia demanat…, n'hi havia…, el senyor director havia demanat…, és que açò és una qüestió que m'explicaren els lletrats, no?
S'ha fet la compareixença a través de la petició del Partit Popular.
El senyor Llinares havia demanat…, s'havia posat a disposició de Les Corts per a qualsevol informació, però no havia demanat formalment una…, segons els lletrats, una petició de compareixença per a aclarir-ho, d'ahí que sí que teníem l'escrit, però els lletrats ho entengueren aixina.
És que portem…, els que som diputats d'ara, tenim que referenciar-se molt dels lletrats.

Després, segon qüestió, la mesa, en pro…, hem estat parlant en pro de que…, ja sabem que són moments complicats i que, moltes vegades, els diputats, en la seua oratòria poden utilitzar tot allò que volen, però en algun moment determinat, pues, se xafa la ratlla, no?
, i, entonces, anem a llevar del llibre de sessions lo que entenc que és, en virtut de l'article 105.
3 del reglament, que s'entén que és un insult directe a un…, a una referència directa a un grup, a l'honor d'un grup.
Per lo tant, ho hem parlat en pro de que…, i recordant als diputats que se pot fer el mateix en la intervenció, però n'hi ha que ser més fins a l'hora de fer la intervenció.

I, tercera cosa, suspenem la sessió fins el dia 21, (veus) que no sé si hauran canviat, perquè com estaven canviant en la Junta de Síndics, no sé si ens han canviat algo.
 En principi, a les deu i mitja del dia 21.

Moltes gràcies.

(Se suspén la reunió a les 12 hores i 36 minuts)

[1](#footnote_ref-1) Aquestes paraules han sigut retirades per decisiÃ³ de la PresidÃ¨ncia.