Obres%20P%C3%BAbliques%703775.06.20%20macro.html





Comissió d'Obres Públiques, Infraestructures i Transports realitzada el dia 20 de juny de 2013.
Comença la reunió a les 10 hores i 44 minuts.
Presideix el diputat senyor Rafael Ferraro Sebastiá.
Reunió número 4.

El senyor president:

(Inoïble) … d'infraestructures i transports convocada per al dia de hui.

En primer lloc, la senyora secretària passarà llista per tal de comprovar si n'hi ha quòrum.

Senyora secretària, quan vosté vullga.

La senyora secretària:

Gràcies, senyor president.

(La secretària passa llista per tal de comprovar si hi ha quòrum)

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora secretària.

Senyories, abans de començar amb l'ordre del dia, anem a proposar una alteració de l'ordre del dia, que seria que el punt número 5 passaria a ser el número 3, és a dir, se vorà en segon lloc en les proposicions no de llei.
Si no n'hi ha ninguna objecció, queda aixina.

Primer punt de l'ordre del dia: lectura i aprovació, si escau, de l'acta de la sessió anterior.
Les seues senyories tenen l'acta en la seua carpeta.
Si no n'hi ha ningun inconvenient, ¿l'aprovem per unanimitat?
Moltes gràcies.
Queda aprovada.

Proposició no de llei sobre l'extensió de la xarxa ferroviària de rodalies de Castelló fins a Vinaròs, presentada pel Grup Parlamentari Compromís (RE número 43.
034, BOC 132)

El senyor president:

Segon punt de l'ordre del dia: presa en consideració de la Proposició no de llei sobre l'extensió de la xarxa ferroviària de rodalies de Castelló fins a Vinaròs, presentada pel Grup Parlamentari Compromís.

Per a la seua defensa, té la paraula el senyor Pañella.
(Veus)

Senyor Pañella, té vosté la paraula.

El senyor Pañella Alcàcer:

Moltes gràcies, senyor president.

Senyories, una vegada més, tornem ací a…, tant a la comissió com ha passat també en plenari de Les Corts, a reclamar la creació de la línia de rodalies Castelló-Vinaròs.

Els motius per a fer esta reclamació una vegada més és la situació en què s'està.
Faig un poquet d'història.
Des de l'any 1997, el que avui ha esdevingut ja en Compromís, en aquell moment la Unitat del Poble Valencià, ja va exigir un servei regular de trens entre Castelló i Vinaròs.
Fa fer una campanya a través dels municipis perquè es demanara des de l'any 1997, com dia, se demanara esta creació de rodalies.

També l'any 2002 a Les Corts es va demanar l'ampliació del servei.
La passada legislatura jo mateix vaig defendre una proposició no de llei en el plenari de Les Corts i que es va aprovar per unanimitat reclamant la creació de la línia de rodalies entre Castelló i Vinaròs.

És veritat que les Corts Valencianes, Les Corts, reiteradament s'han manifestat de manera favorable i unànime en favor d'esta proposta.
Però també és veritat que mai hem tingut una resposta positiva des del corresponent ministeri.

A les reivindicacions se'ns ha contestat diverses vegades, i tal com cite en la proposició no de llei, primera, argumentant la saturació de la línia, perquè no hi havia encara en servei el nou tram entre Benicàssim i Orpesa.
Això fa vuit anys que s'ha donat solució a este problema.
Altres vegades parlen de la demanda.
¡Home!
, la demanda…, primer hem de tindre una oferta; si no, no és possible…, que la gent la demana, l'està demanant.

I arribem al 2010, en què es presenta el pla de rodalies, elaborat pel Ministeri de Foment, el ministre en aquell moment era José Blanco, i presentat a bombo i platerets per Francisco Camps, el nostre aleshores president, i que s'oblidava que tenia d'haver un servei de rodalies entre Castelló i Vinaròs.
Simplement mencionava que sobre això se faria un estudi de viabilitat.
Parlem del 2010.
Fa tres anys que diuen que cal fer un estudi de viabilitat.
Jo creia que això en totes les peticions que havia fet les Corts Valencianes ja estaria eixe estudi fet.
Doncs no, ni tan sols tenim un estudi de viabilitat.

Però no és això, sinó que a data d'avui no tenim la més mínima constància que s'haja donat cap pas en la direcció de fer-se.
És veritat que el Partit Popular i el Partit Socialista sempre se tiren uns als altres les responsabilitats quan estan governant de no fer-ho.
Però la veritat és que ni en el moment en què va governar el Partit Socialista es van donar passos ferms per a fer esta línia de rodalies, ni un ni mig.
I l'únic que sí que reconeixem és que el Grup Socialista de les Corts Valencianes ha donat recolzament també a les nostres propostes.

Però tampoc el Partit Popular en els governs que està tenint ho ha fet, ni ho va fer amb el govern d'Aznar ni ho està fent amb el govern en este moment presidit per Mariano Rajoy.
I no ho fa mentre que sí que dóna prioritat a altres línies molt més costoses, molt més costoses d'instal·lació, com és l'AVE a Galícia, i mot més costós després de funcionament que serien les rodalies.

Per tant, arguments tècnics no n'hi han; les possibilitats tècniques estan.
La via entre Castelló i Vinaròs és una via que en tot el cent per cent és una via doble banalitzada amb CTC -el sistema de bloqueig per control de trànsit centralitzat.
Això permet que els trens viatgen pel mateix…, en doble sentit i cada una de les vies, la qual cosa ens dóna l'agilitat necessària.
La qual cosa vol dir que en este moment està infrautilitzada.
Té capacitat tècnica perquè passen més trens i possiblement a més velocitat.

La capacitat és l'adequada, parlem de… Mos parlen de càlculs econòmics.
Càlculs econòmics no els tenim perquè l'informe no s'ha fet.
No obstant, des de Compromís vam assolir una feina, un càlcul de quines possibilitats té.
I precisament vam demostrar que sí que és possible que hi haja una rendibilitat econòmica, a més d'eixa rendibilitat social.

Nosaltres hem parlat diverses vegades, i ja vam presentar els càlculs, i és molt senzill.
Jo els ho encomane a ses senyories que ho puguen fer, que estudien els costos, per exemple -que consten en la memòria de Renfe, les memòries anuals de Renfe-, els costos de desplaçament d'una unitat, els costos per quilòmetre que té el desplaçament d'una unitat, que els vegem, que mirem la població, conforme hem fet, la població que comprén cada servei, en este cas, la previsió d'usuaris que podíem fer, el càlcul d'usuaris, per exemple, de la línia C6, que afecta, diguérem, directament les poblacions que estan en eixa línia, que seria 1.
189.
000 habitants, i té una utilització diària de 17.
000 persones.
Això és l'1,4% de la població afectada.
Si fem simplement la translació, senyories, del càlcul a la població que hi ha entre Castelló i Vinaròs, que són 275.
637 persones, i li apliquem l'1,4% que té la línia C6, passaríem a la quantitat diària de 3.
859 persones.
Simplement aplicant el mateix percentatge.

Me poden dir ses senyories ¿i per què tenim d'aplicar el mateix percentatge?
¡Home!
, perquè si en una pot, l'altra també, considerant que entre Castelló i Vinaròs existixen serveis tan importants com l'Hospital General de Castelló o l'hospital de Vinaròs, que existix la Universitat Jaume I, que en l'àmbit de les poblacions afectades supera les 600 persones matriculades, supera les 600 persones matriculades.
I, per tant, això és la possibilitat, diguérem, la possibilitat que tindria en igualtat de condicions amb altres línies.

Si a estes 3.
859 persones diàries se li apliquen els preus, vorien que els costos del desplaçament d'un tren per quilòmetre coincidix, en línies generals, amb els ingressos que podien haver-hi.
Per tant, no ens poden argumentar en este moment…, no poden argumentar en este moment cap problema, ni econòmic, ni econòmic ni tècnic.

Les possibilitats econòmiques estan.
De fet, fa poc que davant la situació de…, la previsió que hi ha de reducció de línies, va eixir en premsa un article el qual dia que les úniques línies de tota Espanya que són rendibles econòmicament són totes aquelles que van entre Barcelona i València.

Aleshores, si ja hi ha una confirmació, per altre costat, que és una línia rendible econòmica, que socialment té demanda, que potencialment té capacitat d'autofinançar-se per la utilització similar d'altres línies, com és la C6, voldria que m'explicara algú per què cap dels governs que hem tingut fins ara ha volgut involucrar-se en la creació d'eixa línia de rodalies.

Per tant, crec que està suficientment explicat, amb arguments tècnics, amb arguments econòmics, amb arguments socials la necessitat i la viabilitat del que és la creació del servei de rodalies.

Senyories, jo el que demane avui és que esta proposició no de llei no siga una més.
He dit que altres vegades hem aprovat.
A partir d'ací, no ha de ser simplement una comunicació cap a les persones afectades com per al govern, sinó que hi ha d'haver una pressió, hi ha d'haver una exigència, perquè crec que a partir d'ara tenim de tindre clar que -he dit- és viable econòmicament, hi ha demanda social i és viable també tècnicament.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Pañella.

A esta proposició no de llei hi ha presentada una esmena per part del Grup Parlamentari Popular, registre d'entrada 58.
547.

Per a la seua defensa, té la paraula el senyor Castejón.

El senyor Castejón Chaler:

Moltes gràcies, senyor president.

Doncs no li vaig a rebatre cap dels arguments que ha dit el senyor Pañella, perquè a més està cert en pràcticament tot el que ha dit, és cert.
És a dir, una reivindicació que portem des de fa molt de temps.
I per això, perquè se porta ja massa temps amb aquesta reivindicació, per part del Grup Parlamentari Popular s'ha presentat l'esmena, una esmena de modificació, i ho hem presentat perquè ningú se cride a engany.
Hem presentat aquesta esmena precisament, de nou, insistint en els dos primers punts de l'ordre de la resolució.
Hi ha dos acords que s'han pres per unanimitat en aquestes Corts.

Per tant, en aquestes dos resolucions, que evidentment van tindre el suport del Grup Parlamentari Popular, no podia ser d'altra forma… Perquè en el recorregut que ha fet el senyor Pañella, evidentment, no ha fet referència de quina manera molt especial el Partit Popular de la província de Castelló, o el de Vinaròs, o Noves Generacions de Vinaròs en concret, van ser els iniciadors d'una plataforma, Cercanías Ahora -quasi diria cercanías ahir-, però, bé… I en este llarg recorregut reivindicant els trens de rodalies per a les comarques del nord de la província de Castelló, ens hem dirigit a l'estat, a la ministra de Foment, al president del govern, al Defensor del Poble, a Renfe, Adif, hem presentat mocions en tots els ajuntaments, hem rebut el suport pràcticament de tots, podríem dir, de tots els pobles que hi han afectats….
.
I si abans reivindicàvem els trens de rodalies, quan estava el Partit Socialista al govern de l'estat central, evidentment també seguim reivindicant ara els trens de rodalies.

No repetiré el llarg camí que ha fet referència el senyor Pañella.
Evidentment, l'última cosa a tindre en compte va ser este estudi de viabilitat, que tenia de presentar-se en l'any 2010, a l'octubre de 2010, una proposta que mos va donar…, o una promesa del senyor Blanco, que se'n va anar del govern, però l'estudi de viabilitat ni està, i segons les últimes informacions, encara no ha començat a elaborar-se.

Per tant, en els moments que teníem anys de bonança no es va fer res, i en estos moments considerem que el servei que nosaltres estem demanat avui en dia continua sent indispensable.
És veritat que a la millor no són temps massa propicis per a fer grans dispendis d'inversions, però que és una connexió ferroviària entre el nord de la província de Castelló i Castelló capital, que després ja tenen rodalies, que no estan disposat que es perden.

Per això, hem afegit a la nostra proposta, en principi, que se puga establir un servei ferroviari.
Ja en els dos acords que es van prendre per unanimitat -insistixo- en estes Corts, cal dir que, bé, nosaltres, per la nostra part, considerem que la proposta que presentem és molt més potent que la que ha presentat en la seua proposta de resolució el Grup Parlamentari de Compromís.
Considerem que s'arrepleguen els acords ja presos.

I pensem que també incloem una cosa que per a nosaltres també és molt important, que mentre no n'hi haja un servei de rodalies entre…, és a dir, de caràcter permanent i fix definitiu entre el nord de la província i Castelló capital, el que sí que demanem també és que s'estudie i que s'implemente un augment de les freqüències d'aquests trens, del que ara s'anomena mitja distància, que puguen solucionar este problema, que, com dia, que existix, que existix.
Jo aquí li dono la possibilitat que ho tinga també el senyor de Compromís els estudis que s'han fet de tots els possibles usuaris, de les ciutats, el que dia abans dels alumnes que tenim a les universitats, dels treballadors que hi han a l'hospital.
.
.
, és a dir, que evidentment hi ha una necessitat manifesta.

Per tant, una de les coses que tenim no esperar que s'acabe l'estudi i que després se puga determinar si se fa o no se fa el servei de rodalies, sinó que ja, des de ja se puga implementar amb més freqüències els trens que actualment estan circulant, que només en són quatre -cal dir-ho-, que són de petit recorregut, perquè evidentment els de llarga distància tenen un preu més elevat i no pot ser assumit per estes persones que utilitzen, i que podrien utilitzar encara molt més, este servici amb caràcter diari.

Per tant, nosaltres deixem la proposta.
.
.
, aquesta esmena, que en el cas que siga acceptada, ho agrairem; i en el cas que no siga acceptada pel Grup Parlamentari Compromís, estem oberts a un.
.
.
, a fer una pausa i vore de quina manera se podria buscar una transaccional i arribar a un acord unànime.
Perquè si alguna cosa tinc clara és que nosaltres, com a representants de la província de Castelló, per damunt de tot tenim claríssim una cosa, que cal donar resposta a esta demanda social que existix al nord, una necessitat que ja fa massa anys que havia d'estar solucionada, que avui per avui encara no ho ha sigut i cal fer tots els esforços perquè així siga.

Per tant, la nostra postura és claríssima.
Si la nostra esmena de modificació s'accepta, (inintel·ligible) .
.
.
donant suport, com no pot ser d'altra manera, aquesta línia de rodalies entre el nord i la zona de la Plana; i, si no s'accepta, també estem dispostos a una transaccional, perquè per damunt de tot estan los interessos (inintel·ligible) .
.
.
pràcticament ha fet una.
.
.
, així per damunt, per damunt, al voltant d'uns cent mil habitants que estarien afectats, perquè no és només los pobles de la costa, sinó los que vénen darrere i que vénen de l'interior.

Jo, si algú dubta encara que si esta línia és important o no és important, només los cito que un diumenge a les set de la tarda se'n vagen a l'estació de Benicarló o a l'estació de Vinaròs.
Voran que al voltant de dos-cents a tres-cents persones tots els diumenges per la nit tenen d'arreplegar l'únic tren que hi ha per a que el dia següent puguen estar a hora o, en este cas, doncs, a les universitats de Castelló.
.
.
, alguns també exercixen algunes faenes a la capital de la província.

Per tant, insistixo, si la proposta nostra és acceptada, perfecte, i, si no, doncs, li demanaria al grup Compromís que puguéssem establir un descans, per a vore si podem arribar a un acord d'una transaccional.

Res més i moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Castejón.

Per a acceptar o no l'esmena o per a acceptar també la possibilitat d'un descans, té la paraula el senyor Pañella.

El senyor Pañella Alcàcer:

Gràcies, senyor president.

Gràcies, senyor Castejón, per la seua oferta i, de fet, jo li conteste en la línia que prèviament havia dit.
Em pense que en els punts primers no aporten res.
.
.
, no aporten, simplement el recordatori d'aquells acords, si el govern valencià.
.
.
, si el Consell haguera tingut interés, l'haguera pogut fer, perquè estan aprovats i podia haver insistit.
El que passa que ací estem aprovant proposicions no de llei, se tramita el que diu l'acord, i un se n'oblida.
(Veus) Si des de l'actual Consell s'haguera vullgut, ja s'havia pogut fer les reiteracions en els acords que no cal prendre per ahí.

Per tant, en este moment, davant la.
.
.
, no, dic, el punt primer no aporta absolutament res, crec, perquè això està en l'exposició de motius i perquè això el Consell ja té la capacitat de fer-ho en el moment que vullga.
Per tant, si té interés, des del mateix Consell se pot fer.

Sí que li accepte, que li ho havia dit prèviament, (veus), parcialment el punt segon, ja que és una millora, i en l'aspecte que té una millora, sí que li l'accepte, el punt dos, i si vol ho transaccionem, ¿eh?
, no en (inintel·ligible) .
.
.
, no té relació amb la implantació de l'ample internacional del corredor mediterrani, perquè això en este moment, entre Castelló i Vinaròs no hi ha cap projecte, cap projecte, estem parlant en Sagunt, que pareix ser que se va.
.
.
, però entre Castelló i Vinaròs no hi ha cap projecte i, per tant, és introduir elements que només poden servir per a despistar.

No acceptaria això, sí que acceptaria que, mentrestant no s'establixca el servei de transport ferroviari de rodalies entre Castelló i Vinaròs, se faja un augment de les freqüències de trens de mitja distància, els regionals que en este moment estan (inintel·ligible) .
.
.
, perquè pense que això és una millora substancial, substancial, i ho reconec, a aquella que presente, de dir, que se faja l'estudi, se fagen totes les accions per a iniciar el més prompte possible el servei de rodalies, i mentrestant que s'augmenten les freqüències dels trens que ja estan passant allí, per a facilitar.
.
.
Crec que eixa sí que és una millora i, per tant, en la via de redactar-ho, si vol, perfecte, però ja li (inintel·ligible) .
.
.
també del que no.

El punt primer, pense que no aporta res.
Per tant, jo li'l rebutge, estic disposat a redactar el punt segon com un punt a afegir a la proposta de resolució que jo he presentat.
Si vosté està d'acord amb eixe, podem seguir.
Si no.
.
.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Pañella.

Anem a vore.
Hi ha una oferta, com és natural, d'arribar a un acord, abans d'entrar a un possible torn de rèpliques.
Si.
.
.
, si creu convenient que suspengam un moment, per tal (inintel·ligible) .
.
.
a vore si arriben a un acord.
.
.
(Veus) Suspenem, senyories.

(Se suspén la reunió durant uns minuts)

El senyor president:

Reprenem la sessió, senyories.

Ha arribat una esmena per aproximació, firmada per tots els grups, ho han acceptat tots els grups, que vaig a passar a llegir:

(Veus) «Substituir -senyories- el text pel següent -bé, ací està en valencià i en castellà, (veus) doncs, la (inintel·ligible) .
.
.
tal qual està i després ja se traduirà-:

»1.
Les Corts, en vista que la línia de rodalies entre Castelló i Vinaròs disposa de les condicions tècniques exigibles, té una demanda social i unes possibilitats econòmiques que la fan rendible econòmicament i social, exigeix dels nostres governants, tant a nivell autonòmic com estatal, que inicien de manera immediata totes les accions necessàries per tal que les poblacions situades al nord de Castelló disposen d'un servei de rodalies que s'iniciarà en Vinaròs i acabaria en Castelló.
(Sic)

»2.
Les Corts se reiteran en los acuerdos adoptados por unanimidad tanto del pleno celebrado en 2008 con la resolución 117/8, que reza "Les Corts instan al gobierno central que ordene a Renfe les gestiones oportunas para la creación del servicio de cercanías entre Castelló i Vinaroz", como del acuerdo de la comisión de obras públicas del mes de abril de 2012, Resolución 88/VIII, en virtud de la cual se insta al Consell que solicite al gobierno central la ejecución de la extensión de la red de cercanías hasta Vinaroz, y también la realización de un estudio de viabilidad de la prolongación de la red de cercanías desde Castellón hasta Vinaroz.
» (Veus)

¿Com?
(Veus) Ah, perdó, jo la tinc en castellà.
.
.
(Soroll de papers) Jo continue ara.
Anem a vore:

«3.
Mentres no puga establir-se un servici de transport ferroviari de rodalia entre Vinaròs i Castelló de manera definitiva, s'amplien les freqüències dels trens de mitja distància que circulen en l'actualitat per a donar resposta a l'àmplia demanda social de les poblacions situades al nord de la província de Castelló.
»

Eixe seria el punt 3.
Punt 4: «Comunicar este acord a la presidència del Consell de La Generalitat, a la presidència del govern de l'estat i als grups polítics del congrés i diputats del Senat.
»

Punt quint: «Comunicar este acord a la presidència de Renfe i d'Adif.
»

I el punt sext, que seria: «En el termini d'un mes a partir de la data d'aprovació es donarà compte a Les Corts del compliment dels acords.
»

¿Està clar, senyories?
(Veus) Anem a vore si.
.
.
, ara anem a passar a mecanografiar-la i.
.
.
(Veus) Sí, els portaveus.
.
.
(Veus) Anem a preparar-la ja, el que passa és que.
.
.
(Veus) Aleshores, jo crec que el que queda ara és, primer, votar, i després, els grups que no han participat, que expliquen el vot.
¿Pareix bé?

Senyories, anem a votar, doncs.
¿Vots a favor de l'esmena transaccional?
Per unanimitat, queda aprovada.

Grups que no han participat i poden explicar el vot.
Pel Grup Parlamentari Esquerra Unida té la paraula la senyora Albiol.

La senyora Albiol Guzmán:

Sí, jo, malgrat l'acord, no deixe de tindre la sensació un poc de presa de pèl, no a nosaltres, als diputats i diputades de l'oposició, sinó sobretot a la ciutadania.
Sembla curiós, per exemple, el senyor Castejón intentant explicar-nos les bondats de tindre rodalies a Vinaròs quan som precisament nosaltres els que fa més de deu anys que les estem demanant, ¿no?
I a més ho fa com si ell no fóra del Partit Popular, que és el partit que està governant tant al País Valencià com a l'estat, ¿no?

Els trens.
.
.
, les rodalies a Vinaròs és una promesa dels partits majoritaris sempre que són oposició, un i l'altre, però després, quan governen, mai es fa realitat.
Cal recordar que el 20 d'abril de 2010 es va signar aquell famós pla de rodalies 2010-2020 en què es parlava de l'extensió de rodalies fins a Benicàssim i en què ja es parlava d'eixe estudi que calia fer de viabilitat per a l'extensió de rodalies fins a Vinaròs.

Res, absolutament res, hem tornat a saber d'aquell estudi.
Això va ser l'any 2010.
S'havia dit que estaria per a finals del mateix 2010, però, com dic, res hem tornat a saber.
I és cert que ací, en Les Corts, hem arribat ja en diverses ocasions a acords, en el ple a l'any 2008, en aquesta mateixa comissió el 27 d'abril del 2012, en una proposició no de llei que va presentar Esquerra Unida i que, concretament, dia també que «Les Corts insten el Consell que sol·licite al govern central l'execució de l'extensió de la xarxa de rodalies cap a Vinaròs, així com a realitzar l'estudi de viabilitat de la prolongació de la xarxa de rodalies des de Castelló fins a Vinaròs, prevista en el Pla d'infraestructures ferroviàries de la Comunitat Valenciana.
»

I avui una altra volta, anem a pactar el mateix, el mateix que en 2008, el mateix que en 2012 i ara en 2013.
A mi el que m'agradaria saber realment és què ha fet el Consell, perquè si ho hem pactat ja tres voltes i continuem exactament igual molts anys després, vull saber què ha fet el Consell.
Perquè a mi me dóna la sensació, una, o que bé no ha fet res, no ha fet absolutament res i no s'ha dirigit al govern central i no ho ha exigit al govern central o resulta que és que el pes del Consell en Madrid és absolutament inexistent.

Supose que amb els mals de cap que li dóna el Partit Popular del País Valencià a Rajoy, doncs, Rajoy no està molt receptiu cap a les propostes del Partit Popular d'ací.
Però el que caldrà explicar-li a Rajoy és que no pot castigar a tota la ciutadania del País Valencià i sobretot la del Baix Maestrat per culpa dels problemes que puga tindre ací el Partit Popular.
No és just que mos castigue a tots el senyor Rajoy.
Per tant, nosaltres el que demanem és que el Consell si no ha fet res que ho faça i si ho ha fet, evidentment, que Rajoy siga molt més receptiu a les nostres exigències.

A vegades això sembla que és com això del desencontre pactat, dir, bé, vostés, el Partit Popular en el País Valencià o en Les Corts accepteu-ho que nosaltres a Madrid ja ho aturarem.
Sembla que està pactat, Madrid els deixa ací arribar a acords, però després en Madrid no fan res perquè siga una realitat.
Supose que va un poc per ahí la qüestió, perquè realment on se pot dur açò a terme i fer-se realitat, que és en el Congrés dels Diputats i és en el ministeri, realment ahí no hi ha ninguna voluntat per part del partit que està en estos moments governant.

Clar, també és cert que s'han gastat tots els diners que tenien per a trens i supose que se'ls han gastat en l'AVE.
La foto llueix molt més, està clar que és molt més bonica la foto.
Però també és cert que els ciutadans i ciutadanes gastarien, utilitzarien molt més el rodalies, que són al cap i a la fi els que s'utilitzen per anar a treballar i per anar a estudiar cada dia.
De totes maneres, com dic, ens tornem a felicitar una altra vegada més per l'acord al qual hem arribat.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Albiol.

Per part del Grup Parlamentari Socialista té la paraula la senyora Besalduch.

La senyora Besalduch Besalduch:

Gràcies, president.

Felicitar-mos per l'acord que s'ha pres per unanimitat respecte de les rodalies a Vinaròs.
Però pensem, des del Grup Socialista, que tot això acabarà com fins ara, sent paper mullat si el Consell no se fica les piles.
El Consell s'ha de comprometre's de veritat amb la zona nord de la província de Castelló i en este tema de rodalies, perquè així ho ha fet, senyories, la Generalitat de Catalunya.
Esta setmana han signat un acord, la Generalitat de Catalunya i Renfe, per a millorar en concret rodalies a Tarragona, a Lleida i a Girona.
I el ministeri va a assumir una part d'eixe dèficit, d'eixe cost del servei.
I no entenem per què a la nostra comunitat no se pot arribar a estos acords quan en el Govern d'Espanya i en la comunitat governa el mateix partit.

Per tant, des del Grup Socialista pensem i diem que si això no se tira endavant no serà única i exclusivament responsabilitat del Govern d'Espanya sinó que serà responsabilitat del govern de La Generalitat que en estos moments, pels problemes que ja han dit ací els meus companys que m'han precedit en l'ús de la paraula, o no mos escolten o no mos tenen en compte o el Consell no té capacitat d'estirar compromisos per part del Govern d'Espanya.

I això, el sistema de rodalies a Vinaròs, si era necessari i ha sigut necessari durant tot este temps pensem que ara ho és molt més, ja no només perquè Vinaròs i Castelló són els centres administratius i tenim l'hospital a Vinaròs i ve gent a treballar o va gent a treballar a Castelló o va gent a la universitat.
Ja no només per això.
En els serveis hospitalaris, per exemple, hi ha molta gent que té malalties greus, com puga ser un càncer, que ha de desplaçar-se a Castelló per a seguir estos tractaments.
I les retallades del govern de La Generalitat han fet que este transport se deixe de costejar, perquè no són transports urgents.

I, per tant, esta gent necessita una implicació més gran si cap, per part de les institucions i per part de La Generalitat, per a ficar en marxa este sistema de rodalies que podien aprofitar i no haver d'utilitzar els cotxes particulars, que tots sabem que ja omplir el depòsit mos costa quasi un 30% més que fa un any i mig, i que han d'agafar el cotxe per anar-se'n a Castelló, però després torna a casa.
O els alumnes que van a la Universitat Jaume I de Castelló, perquè entre les retallades de beques i la pujada de taxes, només falta haver d'agarrar vehicles propis o haver de llogar pisos a Castelló.

Nosaltres trobem a faltar en la transaccional, i aixina ho hem fet saber, encara que la recolzem, per descomptat, quan parla en la transaccional de que s'augmentaran hasta que no se implante el sistema de rodalies, que hi haja més freqüència en la mitja distància, pensem que haguera sigut bo incloure a més que hi haja una coordinació entre els horaris dels trens que van des de Vinaròs a Castelló i dels que arriben en alta velocitat a Castelló.
Perquè estem començant l'estiu i la majoria dels municipis que van de Castelló a Vinaròs que recorre el tren són municipis turístics i estaria molt bé que a més d'este augment de freqüències es coordinaren els horaris.

I també ens agradaria que no s'excloguera cap dels municipis d'este pla de rodalies, perquè en tots els mapes que pinta el Consell no sabem per què Santa Magdalena no el pinta mai.
I Santa Magdalena és un municipi que també està dins del recorregut i que, a més, també hi ha ciutadans de la Comunitat Valenciana.
I crec que s'han de tindre en compte tots els pobles que tenen estació i que podrien beneficiar-se d'este servei.

Gràcies.

Proposició no de llei sobre la licitació en 2013 de les obres de creació d'un accés directe des de Calp a l'AP-7 i la millora de la N-332 al pas per aquest municipi, presentada pel Grup Parlamentari Socialista (RE número 52.
699, BOC 157)

El senyor president:

Anem a començar el punt número 5: presa en consideració de la Proposició no de llei sobre la licitació en 2013 de les obres de creació d'un accés directe des de Calp a l'AP7 i la millora de la nacional 332 al pas per a este municipi, presentat pel Grup Parlamentari Socialista.

Per a la seua defensa, té la paraula el senyor Signes.

El senyor Signes Núñez:

Gràcies, president.

Senyories.

El Ministeri de Foment compta amb una proposta i un projecte per a la creació d'un accés directe a l'AP-7 per al municipi de Calp que varen ser consensuats amb l'ajuntament.
A més de l'accés de l'AP-7 es preveuen també millores en la nacional 332 i la creació de rotondes als diferents encreuaments amb el centre urbà i les diferents urbanitzacions.
Inicialment, Foment va apostar per la millora de la nacional 332 entre les variants de Benissa i Altea, un projecte que es va substituir per la connexió entre Calp i l'AP-7.

Als pressupostos de 2013 de l'estat s'han deixat sense contingut econòmic o s'han donat de baixa partides que contemplaven importants inversions, com la millora de la 332 des de Calp a Benissa, la millora de la 332 d'Altea a Calp i l'accés a l'AP-7 des de Calp.
I això com a conseqüència de la reducció en estos pressupostos del 53% de la inversió a la província d'Alacant des de 2011 fins a 2013, el que suposa una disminució en la inversió per habitant d'un 25%, ja que en el darrer pressupost del govern Zapatero la inversió mitjana per habitant en esta província era del 84% i en 2013 ha baixat al 58%.

Cal recordar que les obres de circumval·lació de la nacional 332 al pas per Benissa, objecte de múltiples iniciatives aprovades en estes Corts pel Partit Popular, a iniciativa del Partit Popular, seguixen paralitzades des que l'empresa que tenia adjudicada l'obra renunciara a ella.

Esta obra també és objecte d'una altra proposició no de llei del meu grup que encara no ha entrat a l'ordre del dia, ja que també esta actuació és necessària, no solament per a Benissa sinó també per la comunicació dins de la comarca i especialment per l'elevat número de vehicles comercials i pesats, de transport públic i turistes que han de travessar el nucli urbà de Benissa per desplaçar-se entre els tres principals municipis de la comarca, com són Dénia, Xàbia i Calp.
A més que l'obra abandonada està provocant seriosos perjudicis en el trànsit de vials locals i en alteració de terrenys, agreujant els moviments de terra i previsibles o possibles inundacions.

En definitiva, senyories, tota la nacional 332 necessita d'una millora de seguretat degut al seu elevat trànsit, especialment en estiu, lògicament, pel que cal encetar un pla de millores de forma urgent que millore la seua capacitat a través de la duplicació de calçades i altres actuacions ben resoltes des del punt de vista paisatgístic i mediambiental.

Acabe, senyories, demanant al Grup Popular el vot favorable a les obres de creació d'un accés directe a l'AP-7 per l'opció -no està en la proposta de resolució, però és la nostra opinió- per l'opció d'a través dels túnels del Mascarat, tal i com tantes vegades vostés han votat a eixe ajuntament, tot i salvant, evidentment -els túnels del Mascarat perquè ahí està a més l'antic abocador de Calp- tot i salvant, evidentment, les possibles afeccions mediambientals que pogueren existir, així com la millora en este municipi de la nacional 332.

Res més i moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Signes.

A esta proposició no de llei s'ha presentant una esmena, per part del Grup Parlamentari Popular amb el número de registre d'entrada 58.
645.
Per a la seua defensa, té la paraula el senyor Sánchez.

El senyor Sánchez Pérez:

Muchas gracias, señor presidente.

Efectivamente, el Grupo Parlamentario Popular ha presentado una enmienda a la PNL presentada por el Grupo Socialista, porque entendíamos que si bien el Partido Popular en Calpe y en la Comunidad Valenciana ha estado defendiendo durante los últimos años la salida de la AP-7 a Calpe, no solamente es necesario concretamente en Calpe una salida de la AP-7, que es muy importante, sino que además es muy importante, como indica sin puntualizar la PNL, mejorar los accesos desde la nacional 332 y facilitar a su paso por Calpe, concretamente a la altura de la estación del trenet, facilitar que los peatones puedan cruzar de una parte del pueblo a la otra parte del pueblo con las máximas garantías de seguridad, cosa que no ocurre en la actualidad.

Tendríamos que irnos muchos años atrás para encontrar el primer momento en el que los ciudadanos de Calpe entienden que una salida de la AP-7 es necesaria para nuestra economía y es necesaria también para tener acceso al hospital comarcal y para tener acceso los turistas de manera más rápida desde lo que son los aeropuertos de nuestra comunidad o las estaciones de tren de nuestra comunidad.

Concretamente en el año 2003, ya había una partida presupuestaria, fue la única vez que hubo una partida presupuestaria en los presupuestos generales del estado, la única vez en la historia que ha habido una partida presupuestaria en los presupuestos generales del estado en el año 2003.
Una partida presupuestaria que fue suprimida en el año 2004.

Con posterioridad nos tenemos que remontar al año 2010, cuando siendo diputado autonómico le solicité a Inmaculada Rodríguez Piñero, en aquel entonces secretaria de estado, una cita en el ministerio a la que fui acompañado por el alcalde en aquel momento de Calpe y por los portavoces de todos los grupos políticos.
Tuvimos una reunión de trabajo con el director general de Carreteras y estuvimos analizando las distintas opciones para tener una salida de la AP-7 a Calpe.
Y al final, con los técnicos presentes, tanto del ayuntamiento como de la dirección general de Carreteras, se creyó, como bien se ha dicho por parte del señor Signes, que la mejor opción era la opción cercana a los túneles de Mascarat y que afectaba al municipio de Calpe y también de Benisa por la parte de la sierra Bernia y Ferrer.
Una opción compleja, pero que era la opción más económica.
Era la opción más sencilla, desde el punto de vista de la rapidez a la hora de acometer esa obra, y que podía perfectamente llevarse a cabo, teniendo en cuenta que la afección de la sierra Bernia y Ferrer que tenía…, la sierra Bernia y Ferrer todavía está por desarrollar el reglamento de ese territorio desde el punto de vista medioambiental -y hay opciones-, y, desde el punto de vista de la zona de Calpe, el ayuntamiento de Calpe iba a poner todas las facilidades para que se pudiese acometer la obra.

Creo que todos los grupos políticos, sin excepción, en Calpe, a lo largo de la reciente historia han estado remando en la misma dirección, trabajando juntos por conseguir que la AP-7 tenga una salida en Calpe por los motivos que he dicho antes de acceso a la sanidad, de acceso a los turistas que puedan llegar de manera más rápida a nuestro pueblo y, en definitiva, pensando siempre en el bienestar de los ciudadanos de Calpe y en su economía, teniendo en cuenta que hoy la comunicación, los accesos y la logística es fundamental para la instalación de empresas y, en nuestro caso, para la rapidez de los turistas para llegar a nuestro pueblo, teniendo en cuenta que nuestra principal industria es el turismo.

Efectivamente, tienen datos en el ministerio.
Pero tenemos que pedir al ministerio que se dé cuanta más prisa mejor.
Nosotros lo hemos defendido siempre.
Yo, como alcalde, siempre he defendido, con independencia de quién gobernase en la institución que fuese o en el organismo que fuese, siempre he defendido los intereses de mi pueblo.
Hoy no podía ser menos.

Entendíamos también que era necesario presentar esta enmienda porque la pasarela es algo que se puede hacer de manera más rápida.
Ya hemos iniciado conversaciones con la Dirección General de Carreteras y, a través de la demarcación de carreteras en la Comunidad Valenciana, ya hemos iniciado el proceso para que en un breve espacio de tiempo podamos tener una pasarela.
Hoy, desde el punto de vista legal, es imposible, sin incumplir ninguna norma de circulación, cruzar un peatón de una parte del pueblo a otra.
Es algo que, desde luego, pone en peligro a muchísimos jóvenes que cogen el trenet todos los días para desplazarse a centros educativos de la comarca, que pone en riesgo también la seguridad de muchos turistas que bajan del trenet y que tienen que bajar a la zona del pueblo y tienen que cruzar por la carretera, y desde luego que es una infraestructura importantísima y que a corto plazo se puede acometer -como decía- la realización de esta pasarela.

Yo espero que el resto de grupos políticos también aprueben, apoyen y voten a favor de la PNL, con la enmienda incorporada.
Creo que es muy importante que estemos juntos defendiendo las grandes infraestructuras que necesitan nuestros municipios y muy especialmente ésta, que es tan importante para Calpe.

Estoy seguro de que Partido Socialista y Partido Popular vamos a estar juntos en esta defensa.
Y nos gustaría que también los grupos políticos que están presentes en la cámara nos ayudasen y nos apoyasen en esta reivindicación tan importante para nuestro pueblo.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Sánchez.

Bueno, incorporaremos la enmienda en cuanto sea aceptada o no por el grupo proponente.

Para aceptar o no la enmienda, tiene la palabra el señor Signes.

El senyor Signes Núñez:

Gràcies, president.

Bé, nosaltres anem a acceptar l'esmena perquè considerem que l'afegit de la col·locació d'una passarel·la per a vianants junt a la intersecció d'accés a la població i a l'estació de FGV, com ha explicat el senyor Sánchez, el que fan és millorar la nostra proposició no de llei, la qual ja hem explicat, és a dir, la necessitat de l'eixida de Calp a l'AP-7 i la millora en este municipi de la nacional 332.

Per tant, anem a acceptar l'esmena, repetisc, ja que aporta dos aspectes que milloren la nostra proposició no de llei.

Res més.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Signes.

Doncs, senyories, queda incorporada l'esmena al text original.

I, per a fixar posició en la PNL amb l'esmena incorporada, té la paraula en primer lloc la senyora Albiol, pel Grup d'Esquerra Unida.

La senyora Albiol Guzmán:

Sí.
Des del Grup d'Esquerra Unida ens anem a abstindre.

Ens sembla molt important la primera part, la que parla d'adequar la nacional 332 d'Altea a Calp i fer que la nacional 332 no passe per Benissa.
És a dir, nosaltres també reclamem eixa circumval·lació de Benissa que, a més, porta moltíssims anys apareixent als pressupostos generals de l'estat, però mai se realitza.
I, per tant, en eixa part estem d'acord.

Però no veiem clar l'exigir la sortida de l'AP-7 a Calp.
Per què?
Doncs, evidentment, perquè qualsevol de les tres possibles connexions que n'hi han tenen impacte mediambiental negatiu.
És cert que la que ha comentat el senyor Signes -encara que no està en la PNL, però l'ha comentat-, que és la que ells proposen, el Grup Socialista proposa, és pels túnels del Mascarat, és cert que eixa possiblement siga la que menys afecció territorial tinga; però, per a nosaltres, no deixa de tindre un impacte negatiu.

No és nou.
Nosaltres, des d'Esquerra Unida, ja hem comentat en aquesta comissió moltes voltes que estem per un canvi en el model i que no estem per més obres que trenquen el paisatge, i menys en aquesta comarca on realment el seu valor o gran part del seu valor no és només les magnífiques platges o la magnífica costa, sinó també les muntanyes i la zona natural que té també a la vora de la mar.

I per això, com dic, ens anem a abstindre.

Gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Albiol.

Per banda del Grup Parlamentari Compromís, té la paraula el senyor Ponce.

El senyor Ponce Guardiola:

Bien.
Para Compromís la racionalización de las infraestructuras pasa por priorizar la eficacia de las ya existentes, en especial en las infraestructuras que soportan el transporte privado.

Somos el estado de la Unión Europea con más kilómetros de vías de alta capacidad por habitante y kilómetro cuadrado.
No se trata, pues, de crear nuevas infraestructuras de estas características, sino de mejorar la eficacia de las ya existentes.

La PNL va un poco en este sentido.
Tenemos la vía de alta capacidad que pasa en las proximidades del municipio de Calpe…

La verdad es que hay argumentos a favor y en contra de apoyar la propuesta.
Para nosotros es fundamental el hecho de pacificar el tránsito dentro de los núcleos urbanos.
En ese sentido, pues, parece que la propuesta apuesta por ello, tanto en el municipio de Benisa como en el de Calpe.

La enmienda del Partido Popular también va un poco en este sentido, respecto a la necesidad de aumentar la seguridad de los viandantes en el municipio y, en concreto, al proponer la propuesta de la pasarela.

La línea de Compromís sería, pues, bueno, la incorporación de variantes que permitieran mejorar la conexión de municipios con vías ya existentes y consideramos que a ese tipo de actuaciones habría que darles la prioridad.
Y, en este caso, la propuesta encaja con las actuaciones que apoyamos.

Y, también, el hecho de que, como ya he comentado, es necesario pacificar el tránsito en los municipios.
Entonces, pues, bien…

También es cierto que una nueva conexión desde una vía de alta velocidad, de alta capacidad, hacia un municipio no deja de tener un impacto ambiental importante.
Y, bien, bueno, en este caso, pues, en aras del consenso y un poco vista la necesidad por parte del municipio, no sólo por el tema turístico -pues no creemos que un turista pierda diez o quince minutos en llegar a su destino o salir de él- sea prioritario, pero, por ejemplo, el tema del acceso rápido al hospital sí, sí lo consideramos prioritario.

Bien, bueno, pues, por los motivos argumentados, vamos a apoyar la propuesta con la enmienda del Partido Popular.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Ponce.

Senyories, conclòs el debat, anem a passar a votació.
¿Vots a favor de la proposició no de llei amb l'esmena incorporada?
13.
Vots en contra?
Cap.
Abstencions?
1.
Per 13 vots a favor i 1 abstenció, queda aprovada.

Proposició no de llei sobre la supressió per l'Agència Valenciana de Mobilitat del punt 4 de l'article 28 de l'esborrany del reglament del taxi, actualment en fase d'exposició pública, presentada pel Grup Parlamentari Compromís (RE número 43.
098, BOC 133)

El senyor president:

Passem ara al punt número 3 de l'ordre del dia: presa en consideració de la Proposició no de llei sobre la supressió per l'Agència Valenciana de Mobilitat del punt 4 de l'article 28 de l'esborrany del reglament del taxi, actualment en fase d'exposició pública, presentada pel Grup Parlamentari Compromís.

Per a la seua defensa, té la paraula el senyor Ponce.

El senyor Ponce Guardiola:

Gracias, señor presidente.

Bien, como bien dice el resumen de la propuesta, se elaboró en el momento, estaba en exposición pública el reglamento del taxi; un reglamento que en su primer borrador estaba muy contestado por la inmensa mayoría del colectivo del taxi y en el que, si bien los distintos entes que representan a este colectivo no mostraban un total acuerdo en todos y cada uno de los aspectos a modificar, sí había un cierto consenso en lo que nosotros proponíamos en la propuesta de resolución de esta proposición no de ley.

Insisto en que fue elaborada esta propuesta en el mes de mayo del año pasado, que obviamente decayó porque estaba a punto de acabar el período de sesiones.
Se volvió a presentar el 2 de julio.
Desde Compromís, las propuestas que van decayendo se vuelven a presentar para el siguiente período de sesiones.
Hemos optado por mantener la fecha inicial porque, de alguna forma, ubica la propuesta en el momento en el que fue redactada.

Bien, como decía, entonces había un cierto consenso entre todos los colectivos del taxi en los tres puntos que nosotros proponíamos.
Sobre el punto 2, el consenso no era total porque, obviamente, hay una entidad que agrupa a cierto colectivo de taxista que está por la acumulación de licencias, pero creo que representa del orden de, ahora mismo, el 12% las licencias acumuladas y en propietarios el 3% nada más.
Por tanto, obviando que este colectivo estaba en contra de ese punto número 2, pues, el resto de colectivos sí estaba de acuerdo con las tres propuestas.

Lo que ocurre es que, bueno, ha pasado un año y de las tres propuestas solamente tiene vigencia la 2 porque, precisamente, el borrador del reglamento del taxi no llegó a ser aprobado nunca, está ahora mismo en el limbo, no está ni exposición pública ni… -bueno, parece ser que va a haber reuniones en breve plazo para reactivar el tema éste del reglamento del taxi-, básicamente porque el gobierno del Partido Popular acabó de forma inexplicable con la Agencia Valenciana de Movilidad.
Es algo que hemos denunciado repetidas veces, que nos parece un error enorme, que hemos intentado reconducir y que el Partido Popular, pues, no ha considerado.

Es algo que no entendemos y que, bueno, valga este momento para volver a insistir en este tema, puesto que la Agencia Valenciana de Movilidad, con su trayectoria, con los fines alcanzados y con la necesidad de que desarrollara nuevos aspectos para mejorar la movilidad en todo el territorio valenciano y, en concreto, en las áreas metropolitanas, pues, bueno, es un ente que es fundamental que siguiera existiendo como tal y no precisamente reduciendo el personal.
Sabemos que, de las 39 personas, 31 han sido afectadas por el expediente de regulación de empleo; pues, considerábamos que esas 39 personas deberían ampliar en plantilla porque la movilidad, como hemos visto en el punto anterior para un municipio muy concreto, es necesaria que esté presente esa movilidad, ese estudio de la movilidad sostenible, por supuesto, en cualquier actuación, en cualquier infraestructura nueva.

En este caso, pues, la Agencia Valenciana de Movilidad ejercía de interlocutor entre el sector del taxi, con toda su idiosincrasia y sus particularidades dentro de cada uno de los colectivos, y la sociedad en general.

Pero, bueno, la cuestión es que el punto primero no tiene vigencia.
Por tanto, ahí habría que retirarlo de la propuesta.

Y el punto tercero era una de las reivindicaciones, como bien decía, de los diversos colectivos, y ya fue incluido en el último borrador del reglamento del taxi.
Por tanto, ese punto tercero, pues, tampoco tendría vigencia.

Por tanto, yo lo que propongo es hacer una transaccional, si es que hay voluntad de apoyar la propuesta, que nos centráramos en el tema de la acumulación de licencias.
Insisto en que el punto 1 y el punto 3 no tienen ya vigencia, pero sí tiene el punto 2 y que es uno de los puntos clave que están luchando la inmensa mayoría de los taxistas para que deje de estar presente el porcentaje éste de acumulación de licencias.

Bien, yo creo que los argumentos por los que debe de cesar la acumulación de licencias son más o menos conocidos.
Podemos resumir -que, además, está ya resumido en la exposición de motivos- en el hecho de que el área metropolitana de Valencia tiene aproximadamente el triple de licencias ahora mismo concedidas de las que, según la normativa que va a aprobarse o que está ahora mismo en estudio, pues, debería de tener ese triple de licencias responde a que en la ley de acompañamiento de los presupuestos del año 2007 pues se introdujo la posibilidad incluso de aumentar el número de autorizaciones, lo del auge económico y, bueno, porque parecía que iba a hacer falta ese mayor número de licencias.
Desde luego, el inicio de la crisis y los años que llevamos de la misma han demostrado que en realidad la tendencia era todo lo contrario.
Era necesaria una reducción de licencias.

Al mismo tiempo se da la circunstancia de que habiendo una desregulación en horarios, en turnos, y siendo que los intereses son contrapuestos, pues, insisto, la mayoría del sector, el 97% de los propietarios, apuestan porque desaparezca esta acumulación de licencias para lo cual hay distintas propuestas.
En principio, este 1% era un porcentaje digamos simbólico al que habría que atender en breve plazo y que, bueno, que el objetivo último sería el 0% de acumulación de licencias.

De hecho, una de las propuestas, que parece que pueda aprobarse para el reglamento del taxi, sería que el objetivo sea el 0%, que no se obligue a nadie ahora mismo a tener que desprenderse de las licencias que tiene acumuladas, pero que esas licencias tengan que pasar necesariamente a un nuevo titular; o sea, que no puedan pasar a otro titular de otra licencia en vigor.
Y que, por tanto, bueno, en un plazo, que se estimaba entre cinco o diez años, esa acumulación de licencias desaparecería.
Y esa es la propuesta por la que apuesta todo el sector.

Como no deja de ser irregular el hecho de que traigamos una propuesta de resolución con tres puntos, en la que dos propongo que se eliminen directamente, y lo que propongo es que se valore y se debata el punto intermedio.
Y dejo ese porcentaje abierto.

Yo creo que aquí se hacen enmiendas, si hay voluntad de acuerdo se llega al acuerdo.
Y esto responde, insisto, al 97% del sector del taxi que hace nada mostraba una movilización descomunal y en la que no estaban ni siquiera todas las asociaciones del taxi.
Una de ellas apoyaría esta propuesta e incluso ellos se darían por satisfechos, siempre que este porcentaje de acumulación ahora mismo aquí dijéramos que es inferior al 10%.

Por lo tanto, yo lo que propongo es que, bueno, los distintos grupos se pronuncien al respecto si estarían dispuestos a aceptar una reducción de licencias, pongamos del 1, el 5% o del 0, que sería el óptimo que piden los taxistas.
Y, en función de eso, llegar a un acuerdo.
No sé si es posible.

Gracias.

El senyor president:

Gracias, señor Ponce.

En primer lugar, quiero manifestarle que, efectivamente, usted lo que ha hecho es formular una autoenmienda in voce.
Lo normal hubiera sido que usted hubiera presentado una enmienda a su propia proposición no de ley, en tiempo y forma, y ya está.
Pero, en fin, en cualquier caso, vamos a dar la voz a cada grupo para que se manifieste y fijen posición.
Y si viéramos que hubiera que aprobarse o no, pues en función de eso tomaremos la decisión de considerar la enmienda que usted ha formulado.
¿De acuerdo?

Por el Grupo Parlamentario de Izquierda Unida, tiene la palabra la señora Albiol.

La senyora Albiol Guzmán:

La veritat per començar és que estem parlant, en esta proposició no de llei estem parlant d'un reglament que fa ja molts mesos que hauria d'estar aprovat, però no ho està.
I el reglament està en eixos llimbs, clar, uns llimbs que açò, evidentment, és responsabilitat d'un govern que ha suprimit l'Agència Valenciana de Mobilitat, que se suposa que ha passat les seues funcions a la conselleria, però que conselleria ni ha absorbit el personal de l'agència valenciana, ni ha augmentat el seu personal amb la qual cosa les funcions no s'estan portant a terme.
I, com exemple, aquest reglament del taxi.
És a dir, que no ens tornen a dir que és que les funcions les fa la conselleria, perquè al final el que s'ha quedat és que ningú ho fa, com podem observar ací.

Nosaltres anem a recolzar la proposta, tant si se queda tal i com està amb els tres punts, com si se queda amb el segon punt.
I m'explique.
Nosaltres des d'Esquerra Unida anem a continuar defensant en preservar el caràcter del taxi realitzat per professionals autònoms en qualitat de dedicació exclusiva al taxi amb condicions de treball dignes, quant a la renda i quan als horaris, i evitant la contractació en precari que se produïx amb l'acumulació de les llicències.

Respecte al punt 1, encara que està entenc que retirat, però nosaltres estàvem d'acord que açò no pot estar al reglament del taxi, perquè si això se manté suposa apostar per les llicències acumulades i per les empreses en un sector que se reivindica d'autònoms i, per tant, s'estaria obrint la porta a treballadors extremadament precaritzats.

Cal recordar que els autònoms del taxi ja estan molt precaritzats per l'excés de llicències que es va produir des de 2007.
I que amb l'actual crisi econòmica estant tenint rendes molts baixes i a força de l'autosobreexplotació en el nombre d'hores del servei.
Ara mateix estan vigents les dotze hores amb 2,5 dies de parada forçosa, el que per al titular, per al conductor titular, són cinquanta-quatre hores.
El problema és que amb menys hores avui no arriben a una renda suficient.
La conclusió: sobren taxis en la ciutat de València i això el que fa és la baixa rendibilitat del treball.
Per tant, entenem que eixe punt del reglament hauria de desaparéixer.

En el mateix sentit, respecte al punt 2 de la proposició no de llei.
Entenem que el que vol dir és que del 12% aproximadament de llicències acumulades que corresponen, evidentment, a gent que té més d'una llicència, que avui existixen en l'àrea de València i també sobre el màxim que establix la llei de mobilitat amb el 15% com a possibles, aleshores pensem que cal reduir cap a l'objectiu que vullguem.
Es a dir, 1% és una xifra arbitrària, evidentment, podria ser l'1, el 2, el 0,5.
Però, en eixe sentit, nosaltres estem absolutament d'acord amb la proposta, perquè l'objectiu, evidentment, és aconseguir el número més baix possible.
Allò ideal seria un 0% de llicències acumulades.

I respecte al punt 3, exactament el mateix.
Nosaltres pensem que cada persona ha de ser titular d'una única autorització i que caldrà posar tots els mecanismes necessaris per a revertir l'excés del nombre de llicències que hi ha en aquests moment a València.

Per tant, com dic, estem absolutament d'acord amb l'esperit de la proposició no de llei, estem per reduir eixe nombre de llicències, estem perquè el sector del taxi continue sent un sector de professionals autònoms, que és així a més com volen ser i se reivindiquen.
I, per tant, quede com quede finalment la proposta, com anem en la mateixa línia, la recolzarem per part d'Esquerra Unida.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Albiol.

Per part del Grup Parlamentari Socialista, té la paraula el senyor Signes.

El senyor Signes Núñez:

Gràcies, president.

Nosaltres el punt primer considerem que la voluntat dels taxistes majoritàriament, aprovada i demostrada en les passades mobilitzacions, és que la jornada de sixanta hores setmanals siga considerada com a màxima i no com a mínima i que a més així se confirme en el reglament, és a dir, que això passe a confirmar-se en el reglament que efectivament no se sap què passa en ell, ni on està, ni en quins termes està redactat o redactades.

Respecte al punt 3, pel que fa referència a l'article 52 de la Llei de mobilitat de la Comunitat Valenciana, que és la base normativa per a l'elaboració del reglament, estableix que entre les causes d'extinció de les llicències, el llogar, cessió o traspàs de la seua explotació, així com la possibilitat que per raons d'interés públic l'Agència Valenciana de Mobilitat, que en este moment ja no existix, per tant seria la conselleria, intervinga per modificar el seu règim de propietat.

Nosaltres, en conseqüència i amb això, estimem que es deu traslladar al reglament i de forma íntegra l'article 52 de la llei de mobilitat en els termes que acabe de llegir, en tot allò relatiu a extinció de llicències.
Perquè no pot anar un reglament en contra d'una llei, ni intentar tampoc pontejar-la.
La seua funció del reglament és únicament desenvolupar i aclarir, sent estos els principis rectors.

I per això també sol·licitaríem el trasllat de l'article 52 de la llei de mobilitat.
Ahí estaríem d'acord.
Però creem que en la PNL de Compromís hi ha un error, perquè parla del 52 en el preàmbul, però després parla del 54.
(Remors) Aleshores, jo crec que ahí deu haver un error de transcripció.

I després nosaltres el que sí que no anem a votar favorablement és la reducció a l'1% de l'acumulació de llicències.
Nosaltres creem que cal eliminar la possibilitat de l'acumulació en una persona, siga física o jurídica, de més d'una autorització.
Si la visió que tenim del taxi és un servei de qualitat, especialitzat i efectuat per treballadors autònoms, com històricament s'ha desenvolupat, no cap admetre l'acumulació de llicències de cap forma.
Com eixa és la voluntat majoritària del sector i eixe és l'intent que nosaltres ja férem que figurara en la llei de mobilitat, quan s'aprovà el 15% d'acumulacions, nosaltres ja apuntàvem, el Grup Socialista, pel 0.

Per tant, nosaltres, no sé com anem a arreglar açò, però si se vota només el punt 2, anem a votar en contra i supose que el punt 3 s'esmenarà com un error de transcripció i en el punt 1 també votaríem en contra.

Res més i moltes gràcies.

El senyor president:

Gràcies, senyor Signes.

Pel Grup Parlamentari Popular, té la paraula el senyor Giner.

El senyor Giner Giner:

Moltes gràcies, senyor president.

Senyories.

Allò ben cert és que la incoherència del Grup Compromís ha provocat un debat autènticament kafkià.
Ací les contradiccions i els plantejaments han fet que es bandejara per part dels distints grups qüestions que no tenen ningun trellat.
I parle d'incoherència del Grup Compromís, perquè, després d'escoltar el senyor Ponce, home, pareixia que allò lògic és que vosté haguera retirat directament la seua PNL.
Açò era allò coherent.

És que comença a parlar i lleva el punt 1, elimina el punt 3, pràcticament elimina més del 90% del contingut de la seua PNL.
Allò lògic era que haguera vostè procedit a la retirada de la PNL.
I, si no, almenys, si hagueren tingut un poquet de coherència, haver plantejat una proposta alternativa, com està previst reglamentàriament, i aleshores els grups haguérem pogut entrar a analitzar eixa nova proposta.
Però, clar, vosté en la seua intervenció planteja unes disculpes que per si mateixa fan realitat allò d'excusatio non petita, acussatio manifesta.

En primer lloc, recalcar que cal dir que la PNL és idèntica a la presentada en el passat període de sessions i que va decaure a la finalització.
Vosté diu que mantenen la data, allò ben cert és que la mantenen en una proposició presentada a febrer de 2013, mantenen el 12 de juliol, allà vostés.

Però el que sí que és inqüestionable és que el que vostés plantejaven en 2012 era correcte.
És a dir, que l'Agència Valenciana de Mobilitat estiguera, perquè en aquell moment estava elaborant un reglament al que es referix la PNL.
Però la mateixa Agència Valenciana de Mobilitat és que va ser suprimida per Decret llei 7/2012, de 19 d'octubre, de mesures de reestructuració i racionalització del sector públic empresarial i fundacional de La Generalitat.
De manera que les competències administratives que esta exercia, l'agència, han passat a la conselleria d'infraestructures a partir de l'1 de gener de 2013.

Vosté el que no pot pretendre és mantindre una PNL en els termes en els quals la mantenen vostés.
És que vostés el que diuen és que Les Corts insten a encomanar a l'Agència Valenciana de Mobilitat en este moment.
Escolte, si ja no existix, si ja no existix, és que això és kafkià, és que és contradictori.
I, no obstant això, en l'actual PNL vostés seguixen instant el Consell a encomanar a l'Agència Valenciana de Mobilitat que, insistixc, ja no està operativa, que introduïsca determinades modificacions en l'esborrany de reglament.

Sense perjudici del que acabe de dir, no pareix molt adequat des del punt de vista institucional que Les Corts, on residix el poder legislatiu de la Comunitat Valenciana, intervinguen en la potestat reglamentària que correspon al Consell, assenyalant inclús articles que haurien de suprimir-se o articles de la llei que haurien de traslladar-se literalment al nou reglament.
A nosaltres mos pareix que no és eixa la pràctica i la marxa normal, ni el plantejament coherent en una PNL com la que fan vostés.

En definitiva, la PNL insta el Consell que es dirigisca a un organisme públic que ja no existix.

En segon lloc, la solució per part de la conselleria d'infraestructures de les competències administratives en matèria de transport, que tenia abans l'Agencia Valenciana de Mobilitat, ha suposat que es replantege i que ara siga la Direcció General de Transports i Logística la que està elaborant l'esborrany del reglament que planteja en esta PNL.
I, en este sentit, no és com ha dit el senyor Ponce que van a realitzar-se reunions ja, o que vagen a realitzar-se o que es realitzen.
No, és que estan realitzant-se en els sectors més representatius i amb els agents implicats a l'objecte de recórrer en un nou text les aportacions que procedisquen.

Per tant, senyories, senyor president, jo crec que si el senyor Ponce no retira esta extemporània proposta en els moments actuals per tot el que jo acabe d'explicar, el meu grup directament votarà en contra.
I no res més, és que no hi ha altra posició que puga ser més coherent que eixa.

Gràcies, senyor president.

El senyor president:

Moltes gràcies a vosté, senyor Giner.

Vamos a ver, señor Ponce, antes de darle la palabra para la réplica.
Usted se ha autoenmendado y quiere únicamente pasar a votación el punto 2.
¿Es eso?
(Veus) En cualquier caso, esa autoenmienda, como bien ha dicho el señor Signes, sería instar al Consell.
No instar a la Agencia Valenciana de Movilidad.
¿Es lo que usted propone?

El senyor Ponce Guardiola:

Sí, lo que pasa es que, bueno, vistas las opiniones de los grupos presentes, pondría el 0% (inoïble, parla amb el micròfon desconnectat) … ya que he abierto la posibilidad que los distintos grupos (inoïble) … y con la voluntad de llegar a un acuerdo.
Es que, bueno, ahora cuando me dé la palabra, haré el razonamiento.

El senyor president:

Entonces, quedaría el punto 1 suprimido y el punto 3 suprimido.

El senyor Ponce Guardiola:

Exacto.

El senyor president:

Y, ahora, el punto 2, al propio tiempo, habría que dejarlo al 0%.

El senyor Ponce Guardiola:

Correcto.

El senyor president:

¿Es así?
(Veus) Bueno, pero si no la quiere retirar…

Vamos a ver, perdón, señor Giner, señor Giner…, deixe'm a mi que acabe el tema.
És cert que la PNL és propietat del Grup Compromís.
Ell pot sotmetre-la a votació o no, d'una manera o d'una altra.
Ell es vol autoesmenar.
Efectivament, se pot autoesmenar in voce, que ho ha fet, i jo he arreplegat la seua autoesmena (inintel·ligible) .
.
.
donar-li a vosté la rèplica.
Vosté tindrà ocasió de contestar i passarem a votació.
¿Li pareix bé?

Quedant, com queda, d'esta manera, ¿eh?
: « Les Corts insten el Consell a reducir al 0% el porcentaje del número de autorizaciones que puede acumular una persona física en áreas funcionales con más de mil licencias.
» ¿Es eso?
(Veus) ¿Vale, señor Ponce?
¿Dejémoslo así?
¿Vale?
¿Va bien así?
Tome nota, ¿lo tenemos claro?
(Veus) Vale, está claro.

Vale.
Pues, señoría, señor Ponce, tiene usted la palabra para la réplica.

El senyor Ponce Guardiola:

Muchas gracias, señor presidente.

Muchas gracias por entender la coyuntura de esta propuesta.
(Remors)

Como…, lo que no acepto son términos como incoherencia, extemporáneo, kafkiano.

Vamos a ver, hace un momento se acaba de aprobar, casi por unanimidad, una propuesta que yo no he visto la variante del Partido Popular.
No está en mi carpeta.
No sé si estaba en las demás.
Bueno, pues en la mía en concreto, no, quiero decir.
Pero que en aras del consenso…, y aquí estamos debatiendo y estamos haciendo propuestas para el pueblo valenciano en general, y lo que no es de recibo es porque…, bueno, si no existe la Agencia Valenciana de Movilidad, alguien tiene las competencias, obviamente.
Si la conselleria hubiera cambiado de nombre, ¿también sería extemporáneo, señor Giner?
¡Venga!

Está claro, o sea, hay un punto que ya se…, el tercero no tiene sentido porque esa propuesta ya está incluida.
El artículo 13 del último borrador del reglamento del taxi ya incluye ese artículo 52, que es un éxito de todos los taxistas y, bueno, de lo que podemos felicitarnos todos.
¿De acuerdo?

El punto primero… ya digo que, bueno, ahora mismo no tendría sentido el debate tal y como está el tema del reglamento.

Y, bueno, el mantener la fecha, claro que es fundamental, porque si no ahora dirían ustedes:Â«Â«Â«Â«Â« «Â«¿Cómo presentan en febrero una propuesta?
» No, la propuesta se hizo en mayo del año pasado en unas condiciones, en unas circunstancias.
Es obvio, sí, podía haber hecho yo mi autoenmienda, haber facilitado…, pero bueno, tampoco está de más que se debata aquí y se vean las posiciones de los distintos grupos y las intenciones y, en función de ello, llegar a un propuesta que pueda ser aprobada por la mayoría.

Entonces, está claro que el Partido Popular no tiene ánimo en esta propuesta de llegar a un consenso.
En la anterior, sí, era fundamental, porque, bueno, estaba presente el alcalde de Calpe y había que darle a la población ese gusto.
Nosotros creíamos que podía ser interesante.
Había argumentos a favor y en contra, y nos hemos decantado a favor en aras de ese consenso y demostrar ese apoyo a esa reivindicación de esa población.

En este caso, estamos hablando de un colectivo, de un colectivo que está en una situación crítica.
O sea, no ha habido movilizaciones como la de esta semana en toda la historia del sector del taxi y eso denota… -no, no de ese volumen, no de ese volumen, no de ese volumen- y esto denota la necesidad de alcanzar algunos de los objetivos que ellos proponen, en concreto el descenso del número de autorizaciones.

Por tanto, agradecer a Esquerra Unida, al Partido Socialista y a este presidente su tolerancia respecto a los defectos de mi propuesta, que asumo al 100%, pero… volver a instar al Partido Popular a recoger esta reivindicación de, insisto, el 97% de los titulares del sector del taxi que piden que no haya esa acumulación de licencias.

Hay un aspecto que no se ha mencionado, pero que es…, es la precariedad, a la que está llevando a esta gente la precariedad laboral.
Sí se ha comentado el tema de que necesitan realizar más de cincuenta horas muchos de los taxistas para tener un salario digno, lo que supone la acumulación de licencias, y el hecho de que pueda haber dos y tres conductores por día en el mismo taxi lleva a que las condiciones laborales de esos trabajadores sean cada vez peores.
Eso también es algo reconocido por estos asalariados.
Y el hecho de esta reducción paulatina de licencias podría permitir a alguno de estos asalariados a dar el paso a ser autónomo y a ir cogiendo licencias del titular para el que estaba trabajando.

Por tanto, insisto, creo que es una oportunidad también de llegar a un consenso, que es algo que reivindica el sector.
Agradezco el apoyo de Esquerra Unida y del Partido Socialista y espero que el Partido Popular pues… pues bueno, atienda a razones.

Muchas gracias.

El senyor president:

Gracias, señor Ponce.

Señor Giner, tiene usted la palabra.

El senyor Giner Giner:

A razones entiende este diputado que debería atenerse el señor de Compromís, a razones.
Perquè és que vosté ha fet la intervenció més kafkiana, per molt que li moleste, més contradictòria, més incoherent que jo he vist en estes Corts durant moltíssims anys.
Han plantejat.
.
.
, home, n'hi hauran hagut, però esta.
.
.
esta té mèrit, ¿eh?
Esta és de categoria.

Mire, lo que no nniono o es de recibo.
.
.
, el que no és acceptable és l'espectacle de Compromís d'una PNL que vostés mantenen fins a l'inici de la mateixa comissió, que té tres punts.
Ve ací vosté, els despatxa i diu: Â««No, retiro el primer punto.
Retiro el tercer punto.
Mantengo el segundo punto.
» I, després, com que el portaveu del Partit Socialista diu: «No, mosatros votarem en contra del segon punt, perquè diu l'1% i mosatros estem pel 0%.
» Torna a parlar vosté i diu: «Ara, mira, ara.
.
.
ara, que em votarà a favor el PSOE, ara, baixe de l'1% al 0%.
» (El senyor Ponce Guardiola diu: «Lo he dejado abierto, lo he dejado abierto.
») Sí, sí.
¿Cómo abierto?
Vosté ha vingut ací amb totes les portes obertes, clar que sí.
Però és que, mire, baixa.
.
.
, és que no tenen criteri, és que és una incoherència total, baixa de l'1% al 0% pel que ha manifestat el Grup Parlamentari Socialista.

Bé, canvia vosté la filosofia del seu propi punt, la canvia al 100%.
No sé si és conscient d'això.
La canvia al 100%.
Però és que, a més, si aprovàrem el que vosté està mantinguent ara, que és exclusivament això, parla «al 0% de las personas físicas».
I pregunte jo, senyories: i, ¿què fem de las personas jurídicas?
¡Home!
¡Un poquet.
.
.
un poquet de trellat!
(Veus) No, és que si li dona un altre punt, introduiran una nova modificació.
.
.

El senyor president:

Senyories, no.
.
.
, senyories.
.
.

El senyor Giner Giner:

.
.
.
i ficarà allò de les persones jurídiques a vore si li votem a favor.
.
.

El senyor president:

Senyor Giner, senyor Giner, dirigix la presidència.

Señor Ponce, (inintel·ligible) .
.
.
gracias.

El senyor Giner Giner:

No, jo li ho dic per si de cas, perquè és que cal la possibilitat, donat com s'ha desenrotllat este punt, que aleshores plantege una nova esmena i introduïsca allò de les persones jurídiques i, aleshores, mos diga: «I, ara, ¿què fa el Partit Popular?
Ara, ¿on tirem, com en la pilota valenciana, als blaus o als rojos?
¿Què fem?
¿Aprovem o no aprovem?
»¡Home!
¡Per l'amor de Déu!

Mire, vosté ha dit que el Grup Parlamentari Popular no té ànim.
El Grup Parlamentari Popular l'únic ànim que no té és de fer el ridícul.
I, damunt, que vosté, com ha fet en la seua última intervenció al final, quasi mos perdona la vida, mos dóna lliçons.
No, home, no, si és que açò ha segut un cúmul, senyor president, d'irregularitats procedimentals de plantejaments totalment absurds de voler explicar allò inexplicable, de voler convertir en coherent allò incoherent.
I, al final, escolte, el meu grup parlamentari no està dispost a prestar-se a esta situació.

Si el senyor representant del Grup Compromís ho considera oportú i planteja una altra PNL, i en el seu moment debatem.
.
.
, debatre'm del que faja falta, perquè ací no es talla ningun debat.
Però el que no pot ser és fer este batiburrillo i este canvi permanent al llarg d'un debat.
Per tant, per raons òbvies i per tot allò dit, el meu grup votarà en contra.

Gràcies, senyor president.

El senyor president:

Moltes gràcies a vosté, senyor Giner.

Conclòs el debat, passem a votació.
¿Vots a favor de la proposició no de llei amb totes les esmenes que s'han fet?
5.
¿Vots en contra?
8.
¿Abstencions?
Cap.
Per 8 vots en contra i 5 a favor, queda rebutjada.

Proposició no de llei sobre l'aplicació dels criteris d'actuació del Pla estratègic de seguretat vial 2011-2020, presentada pel Grup Parlamentari Compromís (RE número 50.
585, BOC número 150)

El senyor president:

Passem al segon punt de l'ordre del dia, que és el número 4: presa en consideració de la Proposició no de llei sobre l'aplicació dels criteris d'actuació del Pla estratègic de seguretat vial 2011-2020, presentada pel Grup Parlamentari Compromís.
jueves agosto 08, 20132013-08-08T10:15:00ZÂ«Â«kkkkkkkjakjsdkjaskdjlasjdlkj

Per a la seua defensa, té la paraula el senyor Ponce.

El senyor Ponce Guardiola:

Gracias, señor presidente.

Señores del Partido Popular, les hemos cuestionado reiteradamente su inexistente política de movilidad sostenible y les hemos recordado las consecuencias que conlleva esta carencia.

Les hemos recordado cómo han abandonado toda posibilidad de contar con un sistema de movilidad sostenible Â¿CÂ¿’0lksjdfikjsdlfkjlkjdsflkja<sdflkj

en el territorio valenciano, cómo han abandonado el ferrocarril público y sostenible que utilizan el 95% de los usuarios.
No han tenido nunca el menor interés en vertebrar el territorio con líneas demandadas por la sociedad valenciana desde hace décadas e imprescindibles para garantizar la movilidad sostenible.

Han consentido el que se desmonte la red de líneas de media distancia y el deterioro de las de cercanías.
Como ejemplos, hablamos de la descartada por ustedes…, el tren de la costa, porque nunca han apostado realmente por ello; del abandono en el que se encuentran otras líneas, como la Xàtiva-Alcoi -antes se ha hablado de su desaparición-, o de la eliminación, a efectos prácticos, de las conexiones con Cuenca y Teruel.

Igualmente sabido es el abandono al que han sometido el transporte público metropolitano, las líneas de metro, que ni están ni se las espera, como la línea 2 de Metrovalencia, o el abandono de inversiones en otras líneas, como la 1 de Metrovalencia o la 5 de Ribarroja, a Ribarroja y Vilamarxant, con las consecuencias bien conocidas por todos.

El senyor president:

Señor Ponce, estamos en el punto 4, ¿eh?

El senyor Ponce Guardiola:

Sí.
No, estamos hablando de temas de accidentes y… y tal.

El senyor president:

Vale, vale.
Perdón, perdón.

Decía, si usted tiene…

El senyor Ponce Guardiola:

Sí, lo que veo es que…

El senyor president:

…lo tiene claro, no se preocupe.

El senyor Ponce Guardiola:

Bueno.
(Veus) Sí, sí… no, no, me ha servido de recordatorio para el tema del tiempo, porque veo que estoy…, tal.

Recientemente, el pasado mes de abril, un estudio del RACC ponía de manifiesto que las carreteras que trascurrían en el territorio valenciano se encontraban entre las que mayor coste social por accidentes…, y que la Comunidad Valenciana era uno de los territorios del estado que menos invertía en mantenimiento de su red viaria.
Son dos récords que recuerdo: las carreteras por el territorio valenciano se encontraban entre las que mayor coste social por accidente tenían y que era uno de los territorios, el valenciano, el que menos invertía en mantenimiento de su red viaria.

Además, de acuerdo con ese estudio, éramos el segundo territorio con mayor cantidad de puntos negros, con un total de 18.
Aunque de acuerdo a otros estudios, como el último accesible en la Dirección General de Tráfico, cifraba el número de puntos negros en 42.
Entre otras, las correcciones para reducir la mortalidad.
.
.
, aunque es cierto que se han reducido los accidentes en toda Europa, no solo a nivel estatal, desde 2003, de forma continua, también lo es que toda vida perdida en accidentes de tráfico es un drama que puede y se debe evitar, y que se debe siempre intentar evitar.

Así, el gobierno valenciano debería impulsar un plan de mantenimiento de las carreteras de su competencia con un presupuesto suficiente, pues estamos hablando de vidas en juego.

Igualmente, deben recogerse adecuadamente los criterios de actuación recogidos en el Plan estratégico de seguridad vial 2011-2020 y deben exigirse al Ministerio de Fomento, por parte del gobierno valenciano, las inversiones necesarias en las vías de titularidad estatal que transcurren por el territorio valenciano, pues, el caso de que alguna de ellas como la A-3 ha visto como el plazo de finalización de las obras de adecuación emprendidas en la misma, que estaba previsto para el año 2012, se ha propuesto hasta el año 2016, y esto como pronto.

Estamos hablando de obras iniciadas en el año 2010 con un presupuesto de inicio de 18 millones de euros y que, finalmente, se ha reducido ampliamente hasta dejarlo en 4,24 millones de euros.
Cuando están vidas en juego no es aceptable posponer obras de mejora, porque les recuerdo que la A-3, en su recorrido valenciano, aparece en el listado de los puntos negros en los informes de la Dirección General de Tráfico.

Bien.
La multiplicación de los costes de infraestructuras inútiles, como todos sabemos, aeropuertos peatonales y demás, ha conllevado al abandono de otras infraestructuras, pues los costes de mantenimiento no se han planificado con el consiguiente problema de falta de presupuesto suficiente para su actualización, mejora y mantenimiento.
Y eso, en tráfico, son vidas humanas.

Bien, pues la propuesta en concreto lo que pretende es mejorar la seguridad de las vías de comunicación valenciana, en las que como bien hemos visto, existen demasiados puntos negros, existen demasiadas vidas en juego y, desgraciadamente, existen demasiadas vidas perdidas, ¿eh?
Por tanto, pues, se imponen las propuestas que, bueno, que en cualquier caso están siempre abiertas a que puedan ser mejoradas por el equipo que apoya al gobierno o por los distintos grupos de la oposición.

Instamos, en la propuesta de resolución, a la conselleria a que se apliquen los criterios de actuación del Plan estratégico de seguridad vial 2011-2020, así como el mismo plan que se encuentra en vigor en el ámbito estatal y que contempla una comunidad más sostenible, con menos accidentes y con menos atropellos.
Y también instamos a la conselleria a poner en marcha un protocolo de actuación contra los puntos negros, así como la revisión de los mismos para corregir la señalización errónea, confusa o engañosa, eliminando el laberinto de marcas viales y impulsando un plan de mantenimiento de las carreteras valencianas.

Pues, bien, insisto, yo creo que estamos aquí para hacer propuestas que sean útiles para llegar a consensos, y esta propuesta, como cualquier otra de Compromís, como hemos demostrado reiteradas veces, está abierta a consenso de los distintos grupos y, si no hay otras propuestas, pues lo que pedimos es el apoyo a la propuesta tal y como está.

Muchas gracias.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Ponce.

Para fijar posición, té la paraula pel Grup Esquerra Unida, la senyora Albiol.

La senyora Albiol Guzmán:

Gràcies.

Bé, ací, el que ens proposa el Grup Compromís i el que es vota són dos punts: un és aplicar els criteris d'actuació del Pla estratègic de seguretat vial 2011-2020, i un altre que és instar la conselleria a posar en marxa un protocol d'actuació contra els punts negres.

Nosaltres, des d'Esquerra Unida, anem a votar a favor.
El que seria absolutament sorprenent és que algú votara en contra, que algú votara en contra d'aplicar uns criteris del pla estratègic i que votara en contra d'actuar contra els punts negres, no?
Qui pot estar en contra, no?
Vull dir, qui pot estar en contra quan si parlem del Pla estratègic de seguretat vial 2011-2020, l''objectiu que marcava aquest pla era reduir en un 40% els morts per accident de tràfic d'ací al 2020.
Això és el més important d'aquest pla, i se suposa que tot el pla estava un poc orientat a això, a reduir el número de morts en carretera.
Supose que ningú pot estar en contra que es reduïxca el número de morts en carretera, no?
I, per tant, d'aplicar eixos criteris.

I, en segon lloc, a vore, els criteris dels plans aprovats estan per a ser aplicats, o per a millorar-los, però el que no estan és per a obviar-los sense plantejar-ne altres possibles.
Per això recolzarem la proposició no de llei.
És una proposició no de llei que és de caixó.
Si n'hi ha un pla estratègic el que s'ha de fer és aplicar els criteris i més quan eixe pla estratègic va en el sentit de reduir el número de morts.

N'hi havia molts aspectes que contemplava aquest pla.
Un era reduir un 25% els conductors de díhuit a vint-i-quatre anys que perden la vida els caps de setmana; reduir un 10% els morts entre els majors de sixanta-quatre anys; baixar a (inintel·ligible) .
.
.
per cent els positius d'alcoholèmia; aconseguir que un milió de persones més se convertiren en ciclistes en els seus desplaçaments habituals sense que s'incrementara la mortalitat d'aquestos.
És a dir, tota una sèrie d'objectius que jo entenc que ningú podem estar en contra que s'apliquen els criteris per a portar a terme aquestos objectius, no?
, per a portar a terme aquest pla estratègic de seguretat vial.

De totes aquestes mesures, ens consta que s'han aplicat aquelles que s'autofinancen i, també, l'objectiu d'instal·lar 109 radars -això sí que s'ha complit-.
Però poc i mal s'està fent de la resta.
I poc i mal s'està fent d'allò que és més important, com és, per exemple, augmentar l'ús de la bicicleta com a transport habitual, junt a la seua seguretat.
Per exemple, això no s'està fent.

Una altra mesura que l'anterior govern va portar a terme i que va donar bons resultats en la reducció de mortalitat va ser la reducció de la velocitat màxima.
Està clar que es feia per reduir la contaminació atmosfèrica, però també va dur bons resultats en el tema de la reducció de la mortalitat, però poc va durar aquella mesura.
I tot sense oblidar, evidentment, que si volem reduir els morts per carretera el que cal fer és potenciar el tren, no?

Per tant, com dic, anem a votar a favor respecte a eixe primer punt.

Respecte al segon punt, que parla de la senyalització, bé, cal tindre en compte, en primer lloc, que la senyalització no sols és esborrar les marques de les obres i de les pintures anteriors, sinó que cal fer molt més, no?
La pèssima senyalització és ja un endemisme en el nostre territori.
I sols cal, per exemple, i podríem posar mil exemples però, per posar-ne un, quan agafes per la nit alguna de les moltíssimes rotondes que n'hi ha, per exemple, en la Ribera, com se pot entendre que n'hi hasca senyalitzat València en un sentit i en el contrari per la carretera nova i per la vella sense més explicació.
És a dir, porta a moltíssimes confusions.
Cal millorar totes les senyalitzacions i ja va sent hora, la veritat, que algú s'ho prenga seriosament de les persones que tenen responsabilitats de govern.

Gràcies.

La senyora presidenta:

Gràcies a vosté, senyora Albiol.

(Inintel·ligible) .
.
.
sol·licita la paraula el senyor Signes.

El senyor Signes Núñez:

Gràcies, president.

Bé, la proposició no de llei de Compromís, en la seua exposició de motius fa referència a l'A-3, i jo supose que per a referenciar-la com a un punt negre i, efectivament, és a dir, l'A-3 és una carretera estatal de competència del Ministeri de Foment i compartim totalment les preocupacions que el seu estat té quant a seguretat viària i exigim que s'acabe prompte la seua execució i que mentres s'executen les obres les condicions de circulació siguen absolutament segures, que en este moment no ho són.
Això pel que fa a l'exposició de motius.

També volem dir que el Pla estratègic de seguretat vial 2011-2020 no és un pla autonòmic sinó que és un pla estatal, de la Direcció General de Trànsit realment anomenat «Estratègia de seguretat vial 2011-2020», els objectius del qual subscrivim, i que, bé, parlen de tots aquells aspectes de seguretat en carreteres.

També l'estratègia de seguretat vial 2011-2020 del ministeri proposa la deguda coordinació amb les comunitats autònomes -això és un aspecte també molt positiu- i el que hem de dir és que, efectivament, per part de La Generalitat el compromís amb la seguretat viària és clarament insuficient, totalment insuficient.
En matèria de seguretat s'han fet avanços però no són suficients.
Encara pesen els 34 morts de 2012; els 860 accidents amb víctimes i un augment dels accidents totals ocorreguts entre 2003 i 2012, ja que s'ha passat de 1.
866 als 2.
184 accidents segons les pròpies dades de La Generalitat, que es caracteritza, La Generalitat, per una gran opacitat en la informació sobre la seguretat vial.

Des de 2004 en què es va presentar el Pla global de seguretat vial de la Comunitat Valenciana, no s'ha presentat públicament cap pla de seguretat vial -l'últim va ser 2003-2004-, cap pla parcial.
És clar que La Generalitat vol fugir d'informar la població sobre esta qüestió, en lloc de sotmetre a coneixement i discussió pública els seus plans, si és que de veritat els tenen.

Estem d'acord en les dos propostes que es fan -és difícil no estar d'acord amb eixes propostes- instant la conselleria a aplicar els criteris d'actuació del Pla estratègic de seguretat vial 2011-2020 del ministeri, per a aconseguir una comunitat més sostenible, amb menys accidents i atropellaments, i també instar la conselleria a posar en marxa un protocol d'actuació contra els punts negres, com també revisar-los per tal de corregir la senyalització errònia, confusa o enganyosa, eliminar el laberint de marques vials i impulsar un pla de manteniment de carreteres valencianes.

No obstant això, la seguretat viària, tal com es pot comprovar al pla estratègic, afecta no només les infraestructures sinó també proposa moltes més mesures que també es poden impulsar i s'han d'impulsar des de La Generalitat, i que afecten l'educació, la sanitat, la comunicació, etcètera, etcètera.

Per tant, tot i el que s'ha dit, estem d'acord amb la proposició no de llei del Grup Compromís i votarem a favor.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Signes.

Per part del Grup Parlamentari Popular, té la paraula el senyor Peral.

El senyor Peral Villar:

Gracias, presidente.

Buenos días, señorías.

Resulta una proposición no de ley bastante curiosa viniendo de su grupo parlamentario y en parte de lo citado por el portavoz del Grupo Socialista estamos de acuerdo porque está usted haciendo referencia a una carretera, en su exposición de motivos, que es competencia estatal y, además, su interés porque cumplamos es, reglamentación estatal, viniendo del grupo al que usted representa, nos resulta, al Grupo Popular, bastante curioso.
Pero, no obstante, comprendemos la preocupación que ustedes intentan trasladar a través de su iniciativa y le contestamos sobre lo que opinamos en relación a lo que usted plantea.

Hace usted dos planteamientos, que ya les cito, encomiables, pero entendemos que la conselleria está cumpliendo ambas propuestas que usted realiza en su proposición no de ley y, precisamente, esa razón, con los argumentos que ahora le daré, son los que nos llevan a rechazar su proposición.

Por un lado, la primera cuestión que destacamos es la mezcla que hace la PNL al empezar a tratar los recortes del ministerio y su incidencia sobre el retraso en la finalización de las obras correspondientes, en todo caso, competencia del estado, y mencionando los problemas que origina la señalización de la A-3, que ejecuta el estado y, sin embargo, concluir instando a la conselleria a aplicar los criterios de un plan estratégico de seguridad vial que está en vigor a nivel estatal o a poner en marcha un protocolo de actuación contra los puntos negros.

Un desarrollo lógico de la proposición no de ley llevaría a que de acuerdo con la exposición de motivos se instara al Consell a pedir al ministerio la solución de los problemas de seguridad vial en la A-3, y en el resto de obras estatales en ejecución, o a que la exposición de motivos explicitara problemas de seguridad en la red viaria de titularidad autonómica que diera lugar a las propuestas de resolución, pero no lo ha hecho usted así.

A este respecto hay que decir que La Generalitat está aplicando en estos momentos, en la red autonómica de carreteras, el Plan de seguridad vial 2013-2014, que permite ajustar las actuaciones a realizar en función de los problemas que se detectan.
En cualquier caso, este plan tiene en cuenta, en buena medida, los criterios globales de la Dirección General de Tráfico, ya que la seguridad vial es un asunto que afecta a todo tipo de carreteras.

Y en cuanto a las carreteras de titularidad estatal como la A-3, es a esa administración a quien compete tomar las medidas que procedan en el ámbito de la seguridad viaria.

Por otro lado, señor Ponce, y respecto a que la conselleria ponga en marcha un protocolo de actuación contra los puntos negros, la PNL destila un cierto desconocimiento de la situación por lo que se refiere a La Generalitat, ya que aquí utilizamos el concepto de tramo de concentración de accidentes en nuestro ordenamiento autonómico.

De todos modos, no es preciso un protocolo de actuación, ya que el plan de seguridad vial que le he citado 2013-2014, actualmente en ejecución, cumple esta función, previendo, además, una estrecha colaboración con las actuaciones de la Dirección General de Tráfico.
Este plan de actuación, este plan de seguridad vial que les cito, 2013-2014, pueden ustedes pedirlo a la dirección general correspondiente que, con toda tranquilidad les van a trasladar.
Si tienen interés por conocerlo, yo lo he solicitado y me he hecho con uno que tengo aquí a mi disposición.

Otro tanto cabe señalar también en relación a impulsar un plan de mantenimiento de carreteras valencianas.

De hecho, desde hace muchos años, la conselleria viene licitando contratos plurianuales de conservación, reparación, adecuación, señalización, iluminación, balizamiento y jardinería de las carreteras de titularidad autonómica que dividen el territorio de la Comunidad Valenciana en varias zonas geográficas, y cuya finalidad es mantener elevados estándares de calidad en la red viaria autonómica.

De hecho, en los últimos meses se han licitado cuatro contratos plurianuales que engloban todas las actividades antes reseñadas para el período 2013-2016, y en los próximos meses se procederá a la licitación de los cinco contratos restantes -tres en Valencia y dos en Alicante-, con idéntica finalidad.

Por tanto, entendemos que es innecesario impulsar un plan a este respecto.

En lo que respecta a las carreteras de competencia estatal, las funciones de mantenimiento de su red viaria se realizan por el Ministerio de Fomento de acuerdo con sus correspondientes dotaciones presupuestarias.

Para terminar, presidente, no deja de llamar la atención que una formación que se predica valencianista, como el Compromís, plantee la aplicación en la Comunidad Valenciana de un plan estatal, cuando La Generalitat ya dispone de sus propios documentos de planificación.
(Veus)

En función de todo lo dicho, entendemos que la PNL debe ser rechazada.

Nada más y muchas gracias.

El senyor president:

Muchas gracias.

Señor Ponce, para réplica.

El senyor Ponce Guardiola:

Bien.
En primer lugar, de nuevo agradecer a Esquerra Unida y al Partido Socialista el apoyo a la propuesta, con los matices que se aceptan, lógicamente.
Y de nuevo instar al Partido Popular a que, bueno, si lo que hay que hacer es modificar que hay que pedir al estado, la propuesta se puede modificar.
Quiero decir, una propuesta de modificación del texto se podía hacer y podíamos haber, bueno, de nuevo, sacado de aquí una proposición que hubiéramos apoyado todos los grupos.

La filosofía de la propuesta es bien clara, da igual que se llame el tema punto negro o tramo de concentración de accidentes.
También es verdad que el hecho de que haya un mantenimiento no quiere decir que un plan de mantenimiento de nuestras carreteras no sea mejor, porque, bueno, sí, van detectando necesidad y se supone que se van supliendo, pero en un plan de mantenimiento estaría todo mucho más programado, sería mucho más sencillo destinar presupuestos y programas temporalmente cada una de las obras o necesidades de actuaciones que haya de los distintos tramos.

Y, bien, yo creo que, como bien también han comentado los otros grupos de la oposición, esto es algo que es que es de cajón.
Obviamente no vamos a aplicar el plan de seguridad vial, lo tiene que aplicar el estado, pero sí no hacemos fuerza para que esto sea así, pues no se hará.

Y, bueno, yo lo que insto al Partido Popular es a que recapacite y si hay que poder que…, instamos al estado o al gobierno del estado a que cumpla a rajatabla ese plan de seguridad vial, bueno, pues el texto es bien fácil de modificar.
Yo creo que en la filosofía estamos más o menos de acuerdo.

Y no entiendo lo de la incongruencia de Compromís, una coalición nacionalista, respecto a este tipo de actuaciones.
Independientemente de la titularidad de la carretera, lo que se está proponiendo es llegar al máximo de seguridad.

Y como bien se ha dicho, hay parte de ese plan de seguridad vial 2011-2020 que sí que se está desarrollando e intentando cumplir y hay parte que no.
Y lo que también está claro es que, como he dicho al principio, somos una de las comunidades con mayor número de puntos negros o de tramos de concentración de accidentes, como lo quieran llamar, que eso tiene solución, que cada nuevo accidente puede suponer la pérdida de vidas humanas.

Y no entendemos el ánimo del partido Popular de rechazar la propuesta, si no es porque, bueno, es una propuesta de Compromís que no procede de nuevo apoyar.
No entendemos por qué, porque les hemos demostrado en numerosas ocasiones que somos capaces de negociar y de pactar y de llegar a acuerdos a propuestas nuestras y a propuestas de cada uno de los grupos de la oposición.

Por tanto, pues, bueno, el Partido Popular seguirá en sus trece y dirá que no a esta propuesta, pero consideramos que sería fácilmente asumible con las modificaciones que incluso el Partido Popular estimara oportunas.
Aún estamos a tiempo de hacerlas.

Muchas gracias.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Ponce.

Sí, señor Peral, tiene usted la palabra.

El senyor Peral Villar:

Gracias, presidente.

Señor Ponce, no presuma la actuación del Partido Popular, porque creo que intentamos ser coherentes con las circunstancias que planteamos.
Y si usted modifica o hace…, plantea la modificación de suprimir lo que a nosotros nos parece que está cumpliendo el Consell, y sobre todo en relación a competencias que no son suyas, como son las referidas a la A-3, nosotros apoyamos porque conocemos que este asunto es problemático.

Sabemos que es importante que el gobierno ponga toda su fuerza y todo lo que en estos momentos difíciles a nivel económico pueda invertir ahí para resolver los problemas que se derivan de esta red estatal, que afecta de forma importante a Valencia.
Y sin ningún inconveniente, aceptaríamos una iniciativa en el sentido de instar al Ministerio de Fomento a que tome las medidas adecuadas para garantizar la mejora de esta infraestructura.
Eso ya se lo digo por delante.

Y yo creo que del resto de las propuestas que usted realiza, ya conoce nuestro punto de vista, sobre todo por aclarar un punto que ha comentado antes el portavoz del Grupo Socialista.
Sí es cierto que ha habido una accidentalidad, que desde 2003 a 2012 -porque este es un dato que él tiene- ha habido un pequeño incremento en el número de accidentes totales, pero ha habido -eso no lo ha dicho, evidentemente, porque igual no le ha venido el argumento-…, pero también es importante resaltar que en el año 2003 hubo 89 víctimas mortales en accidentes y que se han reducido en el 2012 hasta 34; que los heridos graves fueron 466 y que se han reducido hasta 150.
Estamos hablando de unas reducciones de este tipo de accidentes graves en más…, en un 68%.
Son los mismos datos que maneja el señor Signes.
O sea, no me lo estoy inventando.

Por lo tanto, tenemos que decir con satisfacción que la accidentalidad se ha reducido sensiblemente en la red de carreteras de la Comunidad Valenciana, y -ya le digo- sin obviar el problema que ustedes comentan en su exposición de motivos.
Que entendemos que si ustedes quieren y el resto de los grupos estamos de acuerdo, nos ponemos ahora mismo de acuerdo en redactar una proposición que sea del gusto de todos, en el sentido de instar al gobierno a que tome las medidas adecuadas, y por nuestra parte lo cambiamos así y ningún inconveniente.
Si a ustedes les parece, por nuestra parte estamos…

El senyor president:

Gracias, señor Peral.

Bueno, llevamos un mañana un poco atípica, ¿eh?
Vamos a ver.
Hay una propuesta, por lo que veo, del Grupo Parlamentario Popular, que, vamos, eso ya entra un poco en… (Veus) Estamos rizando el rizo.
(Veus) Vale, vale.
El señor…, le ha hecho una propuesta.
Voy a darle un minuto para que usted manifieste si está conforme o no en modificar su proposición; y si no, pues pasamos a votación.

Dígame usted.

El senyor Ponce Guardiola:

Bien.
Yo creo que entonces, de los dos puntos, el primero sería instar al estado a que se cumpla, digamos, a rajatabla, con todo el…, los criterios del plan de seguridad 2011-2020.

Y, bueno, y lo del plan de mantenimiento de carreteras valencianas, ¿se aceptaría también o…?

El senyor Peral Villar:

Es que en ese punto no estamos de acuerdo por las razones que ya le he dado en mi contestación.
Entendemos que se está siguiendo un mantenimiento adecuado con esos contratos plurianuales que le he comentado, que están a punto de aprobarse…

El senyor president:

Señorías, vamos a ver un momentito.

Entonces, vamos a suspender un minuto.
Pónganse de acuerdo, díganme lo que hay y ya está.
(Veus) Suspendemos un minuto.

(Se suspén la reunió durant uns minuts)

El senyor president:

Senyories, anem a reprendre la sessió.

S'ha arribat a un acord que vaig a llegir.
La PNL quedaria de la següent manera, la proposta de resolució: «Solicitar al Consell para que inste al Ministerio de Fomento a aplicar los criterios de actuación del Plan estratégico de seguridad vial 2011-2020, así como el mismo plan que se encuentra en vigor en el ámbito estatal y contempla una comunidad más sostenible, con menos accidentes y atropellos.
» Punto y final.
Esto es lo que se va a votar.

Senyories, ¿vots a favor de la transaccional?
Per unanimitat queda aprovada.
(Veus)

Proposició no de llei sobre l'elaboració per Renfe i Adif d'un programa d'inversions a la línia de rodalia C3, presentada pel Grup Parlamentari Socialista (RE número 52.
703, BOC número 157)

El senyor president:

Pasamos a continuación -a ver si encuentro el orden del día por algún lado, porque con tanto papel…-, vamos a pasar al punto 6 del orden del día: «Presa en consideració de la Proposició no de llei sobre elaboració per Renfe i Adif d'un programa d'inversions a la línia de rodalia C3, presentada pel Grup Parlamentari Socialista.
»

Per a la seua defensa té la paraula el senyor Signes.

El senyor Signes Núñez:

Gràcies, president.

Miren, la línia ferroviària Madrid-València és de vital importància per a Utiel i les poblacions de la comarca, així com per a la resta de municipis que tenen estació en esta línia, tant en sentit a València des d'Utiel com en sentit a Madrid.

Recentment, la premsa ha informat sobre el descarrilament d'un comboi de rodalies de la línia C3, línia que utilitzen els veïns d'esta comarca i que encara que no ha tingut danys greus per a les persones, sí que ha constituït un avís sobre el seu deteriorament i abandó.

En els últims anys, des d'alguns organismes s'ha justificat la falta d'inversió en la línia adduint el reduït nombre d'usuaris.
Cal dir, no obstant, que difícilment augmentarà eixe nombre si les condicions actuals seguixen igual i no milloren.
Els combois no apleguen fins al centre de València, els vagons són incòmodes i antics i la duració del viatge és desproporcionada i gens competitiva.
Si a tot això s'afegix el deteriorament de la nova adjudicatària de la línia d'autobús alternativa, el viatger que es vullga desplaçar fins a València des d'Utiel mitjançant transport públic suporta cada vegada més incomoditat i deficiències.

Això és, senyories, literalment, una moció del Grup Popular de l'Ajuntament d'Utiel, que se va aprovar amb els seus vots, presentat en l'Ajuntament d'Utiel a principis de 2012, que és l'exposició de motius, ¿eh?
 I la proposta de resolució que nosaltres plantegem, que és:

Punt primer.
Les Corts insten el Consell de La Generalitat a dirigir-se al Govern d'Espanya per a que exigixca al Ministeri de Foment, a la direcció de Renfe i a Adif un programa d'inversions definitiu i suficient en la línia de rodalies C3 que garantixca, primer, l'accessibilitat a les seues estacions de forma immediata; la seua modernització, electrificació i desdoblament; la reposició del seu accés fins l'estació del Nord de València.

I això, senyories, és la proposta de resolució que amb eixa exposició de motius de la moció del Partit Popular de l'Ajuntament d'Utiel proposà i s'aprovà amb els seus vots i per unanimitat.
Per tant, hui ací no faig res més que dur la reproducció d'una moció del Partit Popular de l'Ajuntament d'Utiel, amb la qual cosa i donat l'esperit de consens que hui està donant-se en esta comissió, doncs espere que el Partit Popular vote a favor del que votà en Utiel.
.
.
, vote a favor igual que votà en Utiel.

De totes formes, dir algunes coses.
És a dir, entre València i Utiel circulen tant en rodalies de la C3, València-Utiel, com en trens de mitja distància, Madrid-Cuenca, que es volen suprimir, i Madrid-València.
La C3 té 4.
203 viatgers al dia.
En 2006 s'adjudicà l'estudi informatiu de millora i augment de capacitat i el projecte constructiu d'electrificació de la C3 entre València i Bunyol.
No s'ha fet.

Després de presentar jo esta proposició no de llei, en juny de 2012, concretament, Adif acordà la licitació del tram entre l'estació de Sant Isidre i la Font de Sant Lluís, que permetrà que el trànsit ferroviari interromput a l'estació de Sant Isidre puga continuar fins a l'estació de València-Nord, passant per l'estació de Font de Sant Lluís, és a dir, per la de La Fe, ¿eh?
Per tant, digam, el punt c de la reposició del seu accés fins l'estació del Nord de València, és una petició que, digam, ja ha encetat el seu camí, i no vullc amagar-ho ni tinc per què amagar-ho, ¿eh?
, però que ha segut posterior a la presentació de la meua PNL, no.
.
.
, no vull dir.
.
.
, i per això, digam, doncs, no ho he especificat jo en eixa PNL, que és la transcripció de la moció del Partit Popular en Utiel.

El pla de rodalies presentat pel govern en abril de 2010 proposava també la duplicació del tram d'esta línia de rodalies entre València i Buñol, cosa que tampoc s'ha fet.

I, per a finalitzar, dir que els pressupostos generals de l'estat per a 2013 únicament contemplen una minúscula quantitat per a electrificació i millora de la C3 de rodalies València-Utiel.
Jo supose que eixa ínfima quantitat, que és d'un milió i poc d'euros, se suposa que és per a la redacció de projectes.

Bé, des de la presentació de la PNL meua, un poc s'ha avançat, però que.
.
.
, bé, el tema està tot exactament igual.
Alguna cosa ha millorat, però està exactament igual.
Per tant, si en este moment tinguera de pronunciar-se el Partit Popular en l'Ajuntament d'Utiel, se pronunciaria exactament en els mateixos termes que se va pronunciar en febrer de 2012, quan aprovà esta moció en el seu ajuntament, a més, presentada per ell.

Jo crec que este tema és un tema.
.
.
, el tema de la C3, un tema que efectivament, requerix modernització, electrificació, desdoblament, requerix que s'atenga.
És a dir, açò és l'etern problema de les rodalies al nostre país, ¿no?
, al País Valencià.
És a dir, que estan poc ateses, ¿no?
I, per tant, doncs, el que nosaltres en este moment pretenem és que ara, en este punt de l'ordre del dia, se focalitze la vista en esta línia C3.

Repetixc, al Partit Popular, és a dir, no entendria que se votara en contra de la PNL nostra, de la del Grup Socialista, que repetixc que és transcripció literal de la del seu grup en l'Ajuntament d'Utiel, tant pel que fa a l'exposició de motius com pel que fa a les propostes de resolució, i que va ser, repetixc, aprovada per unanimitat de tots els grups, entre ells, lògicament, pel grup proponent, que era el Partit Popular.

Res més i moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Signes.

Grups que (inintel·ligible) .
.
.
vullguen fixar posició.

Per Esquerra Unida té la paraula la senyora Albiol.

La senyora Albiol Guzmán:

Gràcies.

Pareix que amb la línia C3 és un poc com això del peix que es menja la cua, ¿no?
, n'hi ha poca inversió perquè n'hi ha baix nombre d'usuaris, llavors, cada volta la línia està més deteriorada, cada volta n'hi ha pitjor servei i, per tant, tornem al principi de pitjor servei, menys viatgers, menys inversió, i és un poc com una roda, ¿no?

Clar, esta roda cal trencar-la.
Si realment estem pel ferrocarril i volem promocionar el ferrocarril per a que n'hi hasca menys transport per carretera i menys transport privat, i estem pel ferrocarril, evidentment, pels seus avantatges mediambientals, de vertebració del territori, d'econòmiques, ¿no?
, perquè al preu que està la benzina, o pels seus avantatges socials, sabem que el ferrocarril sí és accessible per a la gent major, per als joves o per gent que no té vehicle privat, bé, doncs, si apostem per tot això, cal millorar els serveis, perquè si no n'hi ha un bon servei, la gent no utilitza el tren, això sempre és el mateix, ¿no?
, si quan pitjor està el servei, menys viatgers, però quan més millora el servei, més, viatgers.

Per tant, en este cas és molt clar, cal millorar.
.
.
, cal millorar aquesta línia, cal una inversió, cal fer accessibles les estacions, cal el desdoblament, cal l'electrificació, cal que s'arribe cap a l'estació de.
.
.
, fins a l'estació del Nord, perquè tot això el que farà és que si el servei millora, n'hi hasquen més usuaris i, per tant, se vagen complint els objectius que se suposa tots tenim que cada volta la gent utilitze més el transport per tren, el transport de tren públic, i cada volta menys el transport privat per carretera.
Jo crec que si, a més, així ho volen els veïns i veïnes i, a més, s'ha aprovat allí per unanimitat, doncs, entenem que no hi té d'haver cap problema en aquestes Corts d'aprovar-ho també.
Nosaltres hi votarem a favor.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Albiol.

Sí, senyor Ponce, pel Grup Parlamentari Compromís.

El senyor Ponce Guardiola:

Gracias.

Sí, Compromís también va a apoyar esta propuesta del Partido Socialista.
.
.
, o del Partido Popular, no lo sabemos, o de los dos, en concreto.
(Veus)

Bien, porque nosotros consideramos que los servicios públicos, cuando se habla de costes, nunca se cuantifica adecuadamente todos los costes y, sobre todo, los costes de la no prestación del servicio.
Y me explico.

Por ejemplo, en sus contabilidades nunca se internalizan, no ya adecuadamente, sino tan solo deficientemente, las externalidades positivas de los servicios públicos ni los costos socializados y asumidos por toda la sociedad de las alternativas privadas.
Un claro ejemplo son los trasportes públicos.
No se cuantifican los ahorros que supone la reducción de emisiones, por ejemplo, en tratamiento de enfermedades respiratorias, por ejemplo, 16.
000 muertes prematuras al año asociadas al trasporte privado, dato de la Comisión Europea.
O cómo, por ejemplo, contribuyen a fijar población, evitando el desierto demográfico del interior y equilibrando el territorio.
O cómo contribuyen a reducir las emisiones de gases de efecto invernadero.
O cómo el trasporte público contribuye a reducir la accidentalidad y mortalidad.
Su índice de mortalidad y de accidentalidad es mucho más bajo que en el del transporte privado.
O cómo, por ejemplo, se reduce la congestión de las carreteras y los costes asociados a lo mismo.
Todo eso son externalidades positivas que deberían cuantificarse y nunca se hace.

Tampoco se cuantifica la socialización de los costes de las alternativas.
El resultado es, pues, una contabilidad que no recoge adecuadamente la realidad, y ahí aparece la falacia de que los servicios públicos son deficitarios, ¿eh?
Si se tuvieran en cuenta todas esas externalidades que genera el trasporte público y todas.
.
.
, lo que tenemos que internalizar el resto de al sociedad de lo que genera el trasporte privado, que, por definición, al ser privado, beneficia a personas en concreto, no a toda la colectividad, pues, los costes reales serían distintos.

Deficitarios son, por ejemplo, los contenedores vacíos y sin uso que los gobiernos del Partido Popular han creado, sean aeropuertos sin aviones, ágoras sin uso el 95% del tiempo, etcétera, etcétera.
Ningún sistema de trasporte ferroviario está más subvencionado que el AVE, por ejemplo, a cuyos usuarios no se les repercute el coste de amortización de construcción de la plataforma, que oscila entre los doce y los treinta millones de euros por kilómetro, frente a los tres del ferrocarril convencional, y nunca les hemos escuchado decir, a nadie, que quieran cerrar el AVE, que es un trasporte de minorías y que, por tanto, es deficitario.

Bien, lo que se subvenciona a una minoría, a los usuarios del AVE, va por lo visto en detrimento de las formas más sociales de trasporte.
Esperemos que en este caso concreto no sea así.
El ferrocarril convencional es el medio de trasporte más eficiente energéticamente, menos contaminante y con menos siniestralidad.
Y con unidades adecuadas y con un material más ligero, más adecuado a las características del servicio prestado y menos incómodo para el usuario, no se perderían pasajeros, como bien se ha estado comentando.
Cuanto peor calidad tiene, más incómodo es.
.
.
, sí, peores ratios de velocidad de trasporte frente a kilómetros y demás, pues, se van perdiendo pasajeros y, al final, hace que parezca que es menos rentable la línea, ¿eh?
Habría que hacer al revés.

Igualmente, es urgente la electrificación, los desdoblamientos.
Las carencias en este sentido obedecen a una larga apuesta de años en beneficio del trasporte privado.
Y, bien, en este caso, yo creo que.
.
.
, bueno, pues, eso, en aras del consenso que hoy flota en el ambiente, pues, esperemos que sea esto aprobado por unanimidad, porque, de lo contrario, el contrasentido sería tremendo en caso del Partido Popular.

Pero, bueno, no avanzaré acontecimientos, esperemos a ver cómo se pronuncia el Partido Popular.

Gracias.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Ponce.

Per part del Partit Popular, té la paraula el senyor Serra.

El senyor Serra Cervera:

Moltes gràcies, senyor president.

Este grup parlamentari, i jo en nom d'ell, en qualitat de portaveu en esta comissió, sense el mateix entusiasme que altres portaveus, però, bé, també me sume un poquetet al reconeiximent que se li ha fet per part del Grup Parlamentari Compromís a l'actitud del president respecte a les actuacions en la comissió.

Mire, senyor Signes, vosté ve i hui mos du una proposta del Partit Popular d'Utiel de principis de l'any 2012, una cosa que jo crec que ve a dir molt del nostre grup municipal en eixe municipi, quan, a penes uns mesos després del canvi de govern en Espanya.
.
.
, (remors) immediatament, governant el PP en Madrid i ací, du una proposta reivindicant una sèrie de millores que demostren que hi havien unes necessitats d'inversió en la línia C3 que no s'havien fet.
Vosté ve hui i diu que.
.
.
és la veu del PP d'Utiel.
.
.
Jo li dic, home, pot ser que vosté siga la veu del PP d'Utiel, mosatros jo sí que li puc dir que parlem en nom del PP d'Utiel i de tota la Comunitat Valenciana, per motius obvis i lògics, i, clar, entenc que quan vosté fa un còpia i apega de la iniciativa que el nostre grup municipal du en eixe ajuntament i que té, lògicament, el recolzament del seu grup municipal, com no podia ser d'una altra manera i deu ser aixina, hui, en l'any 2013, en el mes de juny, per sort, estan canviant les coses en eixa línia i està canviant el que se demanà en l'any 2012 per part de l'Ajuntament d'Utiel.

Mire, vosté demana tres coses, tres punts, la proposta de resolució, que després parlaré d'elles, però crec que tenim de fer un poquet de memòria, i és veritat que, amb vista al consens i de l'acord, que en molts punts se fa o hi arribem en esta comissió, en altres, per molt bonico que siga el soroll, no mos té tampoc de perdre de vista del que està passant en estos moments i el que hui volem votar i demanar.
Per tant, cal ser un poquet conseqüents.

Mire, vosté, en l'any 2010, en abril, vosté.
.
.
, acompanyà l'aleshores ministre de Foment, el senyor José Blanco, en la presentació del pla d'infraestructures ferroviàries per a la Comunitat Valenciana 2010-2020 que se presentà en València, i li dic que vosté l'acompanyà i estava allí, perquè jo també hi vaig anar.
Llavors, puc dir-li-ho amb coneiximent de causa, altres, ací no els vaig vore, però vosté sí que estava allí i vosté va aplaudir i vosté va ratificar el que el ministre d'Espanya, que pertanyia al Partit Socialista en eixe moment, encara hi pertany, el senyor Blanco, estaven dient que calia fer en la Comunitat Valenciana de l'any 2010 a l'any 2020.
I llavors allí se presentà una sèrie d'actuacions que, en concret, en la línia C3, de la qual estem parlant, dia: «La duplicación de la vía entre Valencia y Buñol, con el objetivo de incrementar su capacidad; la construcción de una nueva estación en Chirivella; la remodelación para su conversión en estación intermodal de la estación de Sant Isidre y la remodelación de la estación Aldaia-Alaquàs.
»

Per tant, vosté va aplaudir i va recolzar un pla que el Govern d'Espanya, aleshores de color socialista, i l'administració valenciana, de color popular, es varen posar d'acord i varen començar a treballar en la mateixa direcció.

El grup municipal del PP d'Utiel fa el que té de fer, reivindicar, governe qui governe, els interessos i el que fa falta per a Utiel, per a la comarca i, en este cas, per a una línia ferroviària de proximitat, com era la línia C3.

I resulta que vosté ve i mos du tres punts.
Vosté aplaudix en el 2010 això.
Això arranca, hi ha un canvi de govern a Espanya.
Uns pensaran que és per a bé, per a millorar, i altres que és per a empitjorar, però, bé, al final la gent diu que se canvien les coses perquè no van bé i eixe canvi també afecta.
I resulta que fins que no es produïx el canvi de govern a Espanya no se fa res.
I hui -vosté ho ha dit, i jo tinc de reconéixer que vosté ho ha dit en la comissió; per tant, li veig bona voluntat en la iniciativa des del punt de vista polític-…, enguany, el 31 de maig d'enguany, Adif ha licitat una cosa molt important, com és que el tercer punt que vosté demana siga una realitat, que és «la reposición de su acceso hasta la estación norte de Valencia», des del moment que ha licitat les obres de construcció…

El senyor president:

Senyor Serra…

El senyor Serra Cervera:

…de la connexió ferroviària entre les estacions València-Sant Isidre i València-Font de Sant Lluís.
I vosté ho ha reconegut, i és aixina.

Per tant, el punt 3 ja és extemporani de la petició que en l'any 2012, a principis de 2012, el grup municipal del PP en Utiel fa i vosté arreplega com a pròpia.
I jo li dic: bé, ha arribat tard.

El senyor president:

Senyor Serra…

El senyor Serra Cervera:

Sí, sí.
Vaig a acabar molt ràpidament, senyor president.

Vosté el punt a i el punt b, li puc dir que en estos moments, home!
, hi han coses que ja estan en marxa.
Estan ja fent-se els estudis ambientals necessaris per a l'electrificació de la mateixa ret i tota la tramitació.
I en estos moments està ja executant-se eixa fase d'estudis perquè puga ser una realitat en un termini raonable de temps.
I lògicament, l'accessibilitat està també ja començant-se a fer xicotetes inversions.

Per tant, el que no estem d'acord és hui vindre un poc a traure pit en una iniciativa i voler significar coses que no estan fent-se, quan vosté sap, i ha reconegut ací, que estan fent-se moltes d'elles.

Moltes gràcies, senyor president, i disculpe pel temps.
I tinc de reconéixer la benevolència, almenys una vegada…

El senyor president:

Senyor Serra, jo crec que he segut prou benèvol.

Senyor Signes, té vosté la paraula.

El senyor Signes Núñez:

Anem a vore, senyor Serra.
Efectivament, és a dir, el tema del punt c, jo li ho he dit, és a dir, en la meua intervenció, que en juny de 2013 Adif ja ha acordat la licitació del tram entre Sant Isidre i la Font de Sant Lluís per a permetre l'accés a l'estació del nord, és a dir, efectivament.

Però tinga en compte que la meua PNL està presentada el 9 d'abril de 2013, el 9 d'abril de 2013, i açò es fa a primers de juny de 2013.
Per tant, la meua PNL es fa abans que este tema, este tema que fa un govern del Partit Popular.
(Veus) Dóna igual, sí.
Igual que en 2006, un govern del Partit Socialista adjudicà, com he dit abans, l'estudi informatiu de millora i augmentat de capacitat… i el projecte constructiu d'electrificació de la C3 entre València i Bunyol, és a dir, que…, i era del Partit Socialista.
Però, bé, el tema és el mateix, ¿no?

Però vosté sap perfectament que estes actuacions són actuacions que poden ser lentes o molt lentes -ràpides, mai-, lentes o molt lentes i quedar-se ahí perquè no n'hi ha…, o perquè s'argumente que no hi ha, digam, recursos econòmics per a poder executar-les.
I això és aixina.
De fet, en els pressupostos generals de l'estat de 2013, amb un govern del Partit Popular, se contempla únicament un milió d'euros per a l'electrificació i millora de la línia C3 de rodalies València-Utiel.
Per això, jo dia: se suposa que serà per a iniciar la redacció de projectes, perquè, clar, és una quantitat molt menuda.

Per tant, com dic, açò pot ser lent o molt lent.
I jo pense que estem en el mateix punt que estàvem en febrer de 2012, quan el grup…, quan l'Ajuntament d'Utiel per unanimitat, i amb els vots favorables també, com vosté molt bé ha dit, del Grup Socialista, requeria el que nosaltres hui requerim.
Vull dir, que en este moment jo pense que la PNL nostra està totalment vigent, totalment vigent.
No estaria vigent, senyor Serra, si l'arribada de la C3 a l'estació del nord de València s'haguera produït, és a dir, no estaria vigent.
És a dir, això és una cosa que és extemporània.
És a dir, com demana vosté una cosa que ja està executat.
Però jo estic demanat una cosa que, bé, que comença un tràmit per part d'Adif.
I vorem què passa, és a dir, i vorem què és el que passa.

Per tant, la meua PNL està plenament vigent.
I -repetisc- coincidix amb el que l'Ajuntament d'Utiel demana.
Jo no m'erigisc en la veu dels veïns d'Utiel, no ho he dit mai.
Jo sempre he dit que és una PNL que és idèntica a la moció que s'aprovà per unanimitat en l'Ajuntament d'Utiel.
La resta, jo no ho he dit, ho ha dit vosté.

I, per tant, jo crec que si vostés voten en contra, serà un sentit de la votació que no entendrem, que no entendrem.
A pesar de la seua argumentació, jo crec que el seu grup no entendrà en l'Ajuntament d'Utiel, la resta de grups no entendran en l'Ajuntament d'Utiel el sentit negatiu del seu vot i jo crec que els veïns d'Utiel, però no únicament d'Utiel, d'Utiel i dels pobles afectats per tota la C3, no entendran que vostés no demanen una millora per a esta línia, és a dir, una millor en el sentit en què està redactada, que tampoc està parlant de terminis, de plazos…, no està parlant absolutament de res d'això.
És prou, prou genèrica, i a la qual vostés podrien perfectament votar a favor, igual que nosaltres abans hem fet esforços per a votar a favor d'altres iniciatives que vostés hui han presentat.

Res més.
Moltes gràcies al president per…

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Signes.

Sí, senyor Serra, té vosté la paraula.

El senyor Serra Cervera:

Moltes gràcies, senyor president.

Mire, senyor Signes, jo li podria dur ací infinitat de resolucions i de mocions aprovades en ajuntaments de tots els colors polítics, de tots, a favor de projectes per al seus municipis i per a les seues comarques, on podria manifestar i evidenciar la seua disconformitat o el seu vot distint al que va fer el seu grup municipal, no per una qüestió de coherència pura i dir el que diuen en un poble ací se vota… És que clar que estem a favor de la modernització i del manteniment.

Però jo li torne a dir a vosté el mateix.
Quan vosté li aplaudia al senyor Blanco ací a València, en la presentació del programa d'infraestructures ferroviàries 2010-2020, i estes obres anaven ahí previstes, fins al dia 31 de maig de l'any 2013, en un govern del PP, eixe pla Adif i Renfe no havien fet res.
I jo no vaig a tirar-li les culpes al govern socialista d'aleshores, li tiraré les culpes a les circumstàncies socioeconòmiques i la conjuntura que hi havia.
Però sí que és veritat que les restriccions econòmiques i pressupostàries que ha tingut el Govern d'Espanya i que encara té poden afectar.

I ¿estem molt a favor de la millora de la línia?
¡Clar que sí!
Però si resulta que ja s'ha licitat un dels punts que vosté diu: «És que no s'ha acabat.
» Vosté sap, i ho ha dit, que son lentas o muy lentas las inversiones en estes matèries.
Allò important és que lentas o muy lentas existan.
El que no poden estar és com hem estat des de l'any 2010 fins l'any 2013 sense que se feren.
I hui, en estos moments, podem parlar que una de les reclamacions més importants que ha fet l'Ajuntament d'Utiel i tota la comarca va a ser una realitat perquè ja està fent-se.

Per tant, vosté entendrà que no compartim el posicionament polític de vosté, té d'entendre-ho.
I vosté sap que tenim raó.

I quan jo li dic a vosté que l'electrificació del tram València-Bunyol està en procés de tramitació ambiental, vosté sabrà que això abans de licitar, abans de traure el projecte…, de fer el projecte d'execució, se tindrà de fer la tramitació ambiental.
I no és senzilla ni és ràpida, més bé sol ser lenta.

Per tant, el que tindrem d'impulsar és que no siga molt lenta, que siga a soles lenta.
I tant de bo poguera ser ràpida.
Però s'han de fer ben fetes eixes tramitacions ambientals.

Per tant, igual com en molts punts vostés fan esforços, i mosatros també fem esforços per a poder consensuar, n'hi han altres on estem d'acord des del punt de vista polític.
El que vosté mos vullga dur ací una legítima, lògica i normal sol·licitud i petició unànime de l'Ajuntament d'Utiel de l'any 2012, de primers d'any, quan hui a mitjans de l'any 2013, bé, el Govern d'Espanya, Adif i Renfe s'han posat en marxa.
Vosté diu de manera lenta o molt lenta.
Jo li dic que allò important és que el tren va i va en marxa.
A la millor si hi haguera un govern d'un altre color polític, com hem vist en altres llocs, a la millor esta línia estaria en una altra situació molt més tràgica que sense funcionar.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Serra.

Senyories, passem a la votació.
¿Vots a favor de la proposició de no de llei?
6.
¿Vots en contra?
8.
Per 6 vots a favor i 8 en contra queda desestimada.

Proposició no de llei sobre la revisió del conveni amb l'empresa Autobuses Buñol, adjudicatària del servei de transport públic de viatgers entre la Vall dels Alcalans i València, presentada pel Grup Parlamentari Socialista (RE número 52.
705, BOC número 157)

El senyor president:

Punt 7 de l'ordre del dia: presa en consideració de la Proposició no de llei sobre la revisió del conveni amb l'empresa Autobuses Buñol, adjudicatària del servici públic transport públic de viatgers entre la Vall dels Alcalans i València, presentada pel Grup Parlamentari Socialista.

Per a la seua defensa, té la paraula el senyor Signes.

El senyor Signes Núñez:

Gràcies, president.

En l'actualitat, el transport públic als municipis de la Vall dels Alcalans, és a dir, Montserrat, Montroi i Real, està limitat a la connexió amb València via autobús metropolità, encara que els municipis de la vall no estan dins l'àrea de transport metropolità.

La línia actual és explotada per Autobuses Buñol i disposa de huit eixides direcció a València i set retorns diaris entre setmana i quatre els caps de setmana.

Aquesta oferta de transport públic és la mateixa que hi ha des de fa molts anys i no ha tingut en compte l'evolució de la població, de les infraestructures de l'entorn, del trànsit a les carreteres de connexió de la vall amb València o les necessitats de les poblacions.

Mire, hi ha hagut un increment poblacional molt significatiu en els municipis de la Vall dels Alcalans.
Montserrat ha passat de tindre en l'any 1991 2.
535 habitants a tindre, en 2010, 7.
365 habitants.
Montroi ha passat a doblar la població de 2001, passant aproximadament de 1.
500 a 3.
000 habitants.
Real, en l'any 1996 comptava amb 1.
843 habitants i en este moment les xifres de població, en gener de 2011, són de 2.
367 habitants empadronats en el municipi.

Però també n'hi ha una població no empadronada amb residència als municipis de la vall que és molt important.
En paral·lel a aquest comportament, la població dels tres municipis compta amb una important part no censada, amb un patró de residència més o menys estacional.
Es tracta fonamentalment de població pertanyent a l'àrea metropolitana de València que trasllada la seua residència a les diferents urbanitzacions o colònies durant diversos períodes al llarg de l'any.

No es disposa de dades exactes del seu nombre, però a partir dels consums d'aigua, nombre de construccions, etcètera, es pot estimar que la població flotant pot estar en torn a les 25.
000 persones a Montserrat, 4.
500 a Montroi i 1.
450 a Real.

A més, la carretera CV-405 per la qual transiten els actuals autobusos de línia ha patit un increment desmesurat del trànsit de vehicles privats, arribant a intensitats mitjanes diàries properes als 20.
000 vehicles diaris.
Aquesta increment no s'ha correspost amb cap augment de l'oferta de transport públic.
Això demostra que sí que existeix un increment de la necessitat de mobilitat, però que aquest increment està sent absorbit en la seua totalitat pel vehicle privat, amb el cost econòmic i ambiental que això representa.

Cal, per tant, oferir alternatives de transport públic viables, que trenquen la dinàmica establerta, ja que de no actuar sobre aquesta, l'escàs transport públic existent cada vegada compta amb un pitjor servei, debut a l'empitjorament de les condicions del transit provocades per l'increment del nombre de vehicles particular.
És un cercle viciós del transport públic.

Cal trencar, per tant, aquest cercle viciós, per la qual cosa, els primers passos podrien ser augmentar les freqüències de pas dels autobusos, per tal d'oferir més possibilitats que l'horari siga adequat a les necessitats dels usuaris; potenciar la intermodalitat i fluïdesa, per a la qual cosa podrien afegir-se serveis amb origen i destí a l'estació de metro de Torrent; incrementar l'àmbit geogràfic del servei, per a la qual cosa, a determinades hores, es podria recórrer a rutes alternatives a través de zones urbanes amb una elevada població que ara queden fora de l'abast de la línia.

Paral·lelament a l'augment de població a què m'he referit abans, també han anat evolucionant les necessitats de transport, fruit de les actuals rutines de treball o estudi.
S'observa, per tant, un enorme dèficit en l'actual transport públic, al no disposar de rutes ni horaris que puguen satisfer les necessitats dels estudiants universitaris que tots els dies es desplacen a València o de molts residents de la zona que es desplacen diàriament a la capital per raons de treball.
La pràctica totalitat d'aquestes persones es veuen obligades a fer ús del vehicle privat.

Existeixen reiterades demandes veïnals que exigeixen una ampliació de la freqüència i dels itineraris actuals, de forma que es puguen cobrir altres zones urbanes, tal com confirmen les enquestes realitzades en els últims mesos per la comunitat de la Vall dels Alcalans.

Com s'ha dit, el servei de transport públic existent manté les mateixes freqüències des de l'adjudicació a l'empresa Autobuses Buñol, sense que s'haja atés l'increment poblacional i de demanda d'ús, com acabe d'explicar.

Fa temps que es ve estudiant la possibilitat, a més, d'incloure els municipis de la Vall dels Alcalans dins de l'àrea metropolitana de València, almenys en relació a diversos serveis.
De fet, els municipis de la vall ja formen part de l'àrea metropolitana, pel que fa als serveis hidràulics, ja que estan dins de l'Emshi; pertanyen també a la zona de salut de Torrent; pertanyen també a la seguretat social de Torrent; pertanyen a hisenda de Torrent; etcètera, etcètera.
Aixina que queda clarament palesa la relació dels tres municipis -Montserrat, Montroi i Real- amb l'àrea metropolitana i la seua pertinença funcional a esta àrea.

Com es pot observar en un plànol que està ací -difícilment se pot vore-, els municipis de la vall limiten amb l'actual límit de l'àrea metropolitana, o siga, són fronterers amb València, són fronterers; concretament limiten amb els termes de Torrent i Picassent.
A més, també es pot observar com existixen municipis molt més llunyans a València que Montserrat, Montroi i Real que pertanyen a la zona metropolitana de transport de València ciutat.
Per tant, no és res descabellat el que se demana en la proposta de resolució de que s'incorporen els municipis de la Vall dels Alcalans en este sistema de transport metropolità de València.

I totes eixes, senyories, són les raons que fan que fem la petició que fem, que és que:

En primer lloc, es revise el conveni amb l'empresa adjudicatària del servei públic de transport de viatgers entre la Vall dels Alcalans i València -Autobuses Buñol-, per tal d'incorporar les necessitats manifestades en l'exposició anterior, de forma que es porten a terme les següents millores: ampliar la freqüència d'autobusos en, almenys, un més pel matí i un més per la vesprada; adaptar els horaris del primer i últim servei amb la finalitat que els estudiants que diàriament es desplacen a València puguen fer un ús més freqüent del transport públic; modificar i/o ampliar l'itinerari actual perquè atenga altres zones urbanes de les poblacions, augmentant els potencials usuaris del transport; creació d'un servei exprés, un servei llançadora, des de la Vall dels Alcalans fins a l'estació de metro de Torrent, des de la qual s'accedix a tot el sistema de transport públic de l'àrea metropolitana.

I, en segon lloc, que quan finalitze l'actual concessió i es procedisca a licitar-ne una nova que s'incorporen les esmentades clàusules al plec, per tal d'aconseguir un millor servei de transport públic.

I, finalment, com deia abans, que la conselleria porte a terme la tramitació oportuna per tal d'incorporar els municipis de la Vall dels Alcalans al sistema de transport metropolità de València, com ho estan ja la majoria dels municipis afectats limítrofs i com es correspon a l'actual evolució demogràfica i les interrelacions funcionals, econòmiques i de serveis existents.

Per tant, senyories, eixa és la PNL que presentem.

Estan entrant moltes PNL en este mateix sentit.
De fet, abans, en el tema de Vinaròs, també s'ha fet una proposta per part de la companya que ha fet la defensa.
Estan entrant moltes PNL en este sentit.
I jo pense que és el moment de que la conselleria vaja fent cas a estes circumstàncies.

Res més i moltes gràcies.

(Ocupa la presidència el vicepresident, senyor Antonio Vicente Peral Villar)

El senyor vicepresident:

Muchas gracias, señor Signes.

Por el Grupo Parlamentario Izquierda Unida, tiene la palabra Marina Albiol.

La senyora Albiol Guzmán:

Sí.
Bé, està clar que des de les administracions s'ha de resoldre amb la major eficiència possible l'accés de la ciutadania al transport públic perquè la ciutadania puga anar al treball, a l'oci o a les seues ocupacions habituals.
I la millor manera, evidentment, de resoldre-ho és amb la intermodalitat dels mitjans de transport, facilitant la combinació de tren, metro, bici i autobusos, que estiguen tots interconnectats, amb les seues parades i amb els seus horaris.

I, per això, ens sembla una bona idea la que recull aquesta proposició no de llei de connectar amb una llançadora, des de la Vall dels Alcalans al metro de Torrent; i també incorporar la vall al sistema de transport metropolità de València.
Aquesta seria una bona manera, com dic, de facilitar la combinació dels diferents mitjans de transport.

I, per la resta de qüestions que ens proposa la proposició no de llei, evidentment, ja ho hem dit abans en el tren, per a augmentar el número de viatgers cal tindre un bon servei.
Amb l'autobús passa exactament el mateix.
Si volem que hi haja un bon número de persones que utilitzen l'autobús i que deixen el cotxe aparcat en casa -o n'hi ha gent que no té cotxe-, però que puguen agafar l'autobús, necessitem ampliar les freqüències, que s'adapten els horaris als estudiants, que se modifiquen els itineraris perquè arribe a quants més pobles millor.
I en aquesta línia és en la que va la proposició no de llei, en la de millorar el servei, tindre un servei de més qualitat, tindre un servei més accessible, tindre un servei que arribe a més gent i que més gent el puga utilitzar.

Per tant, entenem que no n'hi ha cap problema en votar a favor d'aquesta proposició no de llei perquè va en la línia, jo entenc, del que venim demanant Esquerra Unida des de sempre, i és que millore el transport col·lectiu, que cada vegada utilitze més gent el tren, però també, quan no n'hi ha la possibilitat de tren, l'autobús.
I, com dic, la votem a favor.

Gràcies.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias.

Por el Grupo Parlamentario Compromís, tiene la palabra por cuatro minutos el señor Ponce.

El senyor Ponce Guardiola:

Gracias, señor presidente.

Bien, Compromís también va a apoyar esta propuesta porque va en la línea de lo que hemos argumentado en puntos anteriores también.
Es necesaria una red de transporte público que, de alguna forma, cubra las necesidades de las poblaciones a las que pretende prestar servicio.

Se ha argumentado y se han dado datos que justifican la necesidad de los aspectos que contempla la proposición no de ley.
En concreto, se ha duplicado la población en los últimos diez años de alguno de los municipios, el resto han aumentado sensiblemente.
Pero es que, además, también hay que tener en consideración esa población estacional o esa población residente, pero no empadronada, que también necesita de una movilidad.
Y si la movilidad no es sostenible, no se ofrece por parte de las administraciones, pues, cada uno se mueve de la forma que puede.
Y, obviamente, todo el mundo acaba utilizando el transporte privado para desplazarse fuera del municipio en el que reside.

Poco más se puede añadir a la propuesta.
Quizá, se podría haber hecho algo más de hincapié en que las líneas de autobús fueran, en la medida de lo posible, con medios eléctricos, con híbridos o incluso con gas frente a gasóleo, por aquello de aumentar la sostenibilidad del transporte tal y como está ahora mismo dispuesto.

La propuesta es muy razonable y muy asumible.
No se está pidiendo duplicar frecuencias, sino racionalizar las actuales y, sencillamente, aumentar un servicio de ida y otro de vuelta al día.

Y, sobre todo, es muy importante el aspecto del punto 1.
d, que es crear un servicio exprés, lanzadera, desde la vall hasta la estación de metro de Torrente, porque es un poco la clave, la clave de que este transporte sea sostenible y la clave también de la vertebración del territorio.
Si hay buenos nodos logísticos de transporte en los que la intermodalidad pueda practicarse al cien por cien, pues, es la forma óptima de gestionar los medios de transporte.
Obviamente, el metro, ferrocarril en general, es la forma más sostenible de transporte porque afecta a la mayoría y porque contamina menos.
Y el ofrecer a toda esta población residente o estacional ese tipo de servicio o acercarlo o hacerlo más accesible es fundamental para reducir ese enorme número de desplazamientos en vehículo privado que se ha estado comentando antes.

Por tanto, yo creo que está más que argumentado.
Y esperemos que siga reinando el ánimo de consenso en esta comisión de hoy y se apruebe también la propuesta por unanimidad.

Gracias.

(Ocupa la presidència el president, senyor Rafael Ferraro Sebastiá)

El senyor president:

Muchas gracias, señor Ponce.

Per banda del Grup Parlamentari Popular, té la paraula el senyor Giner.

El senyor Giner Giner:

Moltes gràcies, senyor president.

Respecte a esta PNL, i sense entrar en qüestions terminològiques, perquè la Vall dels Alcalans sabem que és una comarca històrica del Regne de València, però hui està integrada en la Ribera Alta i va més enllà de les tres poblacions que, al final, ha posat més l'accent en elles el senyor Signes, perquè també conté les poblacions del Marquesat, és a dir, Llombai, Catadau i Alfarp, i inclou també Torís.
.
.

Però, bé, sense entrar en estes qüestions terminològiques i sense buscar el perquè de centrar-ho en Montserrat, Montroi i Real, la qüestió és que el senyor Signes ha defés una PNL en què s'insta el govern a modificar el conveni -jo entenc que ha de fer referència al títol concessional o contracte de gestió del servici públic de transport en eixa paraula «conveni»- amb l'empresa Autobuses Buñol, SL, que és la concessionària del servici regular de transport públic de viatgers entre els municipis de la Vall dels Alcalans i València, a l'objecte, entre altres qüestions, d'introduir, en general, majors obligacions per part del concessionari, que és el que fa en els punts de la resolució que planteja.

I, a més, pretén la inclusió d'aquells municipis que vosté ha citat en l'àrea de transport metropolità de València, probablement amb l'objecte de que estos servicis de transport disposen de títols integrats, és a dir, de l'abonament de transport.

Bé, en primer lloc, al juí del meu grup, deu considerar-se que els contractes de gestió de servicis públics de transport, com sap el senyor Signes, són a risc i ventura del concessionari i garantitzen l'equilibri econòmic de la concessió, en condicions normals de l'explotació, deguent ajustar-se a les prescripcions del projecte de servici públic de transport relatives al número d'expedicions, vehicles a utilitzar, etcètera.
Per tant, una modificació de les condicions de prestació del servici que puga suposar un major cost d'explotació, en la terminologia a l'ús l'establiment d'obligacions de servici públic, deurien ser costejades per l'administració, cosa que al juí del meu grup no pareix factible en estos moments de restriccions pressupostàries.

Pel que respecta a la incorporació de més municipis a l'àrea de transport metropolità de València i la conseqüent necessitat de crear nous títols d'integració, els quals, evidentment, com vostés saben, tenen un cost per a l'administració, i seguint el mateix raonament que els he assenyalat anteriorment, deuen valorar-se, en primer lloc, les seues implicacions pressupostàries i la possibilitat o no de que puguen ser ateses.

Per tot el manifestat, senyor Signes, i donat l'actual escenari econòmic pressupostari de l'administració del Consell, no mos pareix factible poder atendre les propostes de la seua PNL.
Per la qual cosa, el meu grup votarà en contra.

Gràcies, senyor president.

El senyor president:

Gràcies, senyor Giner.

Sí, senyor Signes, per a rèplica té vosté la paraula.

El senyor Signes Núñez:

Bé, anem a vore, nosaltres el que demanem, efectivament, se pot, digam, resumir en els dos punts, en l'1 i en el 3.
Efectivament, se demana revisar el conveni amb Autobuses Buñol, que és l'actual adjudicatària del servei per a ampliar freqüències i per a, en definitiva, incorporar una sèrie de nous serveis que en este moment jo no sé si estan no estan contemplats en el conveni, i sóc sincer, perquè el conveni no el tinc, però sí que m'he trobat amb moltes concessions que les empreses adjudicatàries.
.
.
i ho hem discutit en esta comissió, que les empreses adjudicatàries han deixat de complir les condicions de la concessió perquè no cobraven de la conselleria.

Jo no sé si este pot ser el cas que afecta Autobuses Buñol o no.
No ho sé.
Però en qualsevol cas, revisar el conveni i encetar un procés negociador a tres bandes entre la conselleria d'infraestructures, Autobuses Buñol i els municipis afectats, jo pense que no estaria malament.

Per tant, la revisió del conveni, evidentment comportaria la creació d'una comissió mixta a tres bandes que podrien, d'alguna manera, analitzar tota la problemàtica, no únicament de transport, a la qual jo m'he referit, que està en este moment produint-se, sinó que podrien analitzar la problemàtica de la concessió, com he dit abans, si és que en té alguna, si és que en té alguna.
I si l'empresa pot assumir o no pot assumir el que se li demana, en quines condicions, si la conselleria pot, eixes condicions, digam, fer-los front i vore fins a quin punt els municipis afectats que, efectivament, són més que els tres que m'he referit de Vall dels Alcalans, d'alguna manera poden, digam, implicar-se en alguna cosa.
Però no estaria mal la creació d'eixa comissió mixta, no?

I, després, la incorporació dins del sistema de transport metropolità de València, bé, jo els arguments ja els he donat, és a dir, que s'està molt prop de l'àrea metropolitana, s'està dins de l'àrea metropolitana, per exemple, pertanyent a l'Emshi i per què no també, en eixa, digam, comissió mixta a tres bandes, estructurar.
.
.
ací seria a quatre, perquè s'hauria, tal volta, d'incorporar algun ajuntament més de l'àrea metropolitana, però per què no estudiar el tema i vore les possibilitats que n'hi han, perquè dir «no, no, no» permanentment a totes estes reivindicacions que estan fent els pobles afectats pels quals circula esta línia, no és suficient, no és satisfactori per als municipis afectats, siguen del color polític que siguen.
Jo estic segur que per a Turís tampoc és satisfactori, tampoc és satisfactori.
M'he referit als tres pobles perquè estava, simplement, fent.
.
.
llegint un acord de la Mancomunitat de la Vall dels Alcalans, però, efectivament, n'hi han molts més municipis afectats per esta línia, no?

Per tant, jo pense que aprovar este tema voldria dir, simplement, encetar un procés de negociació, i això mai està de més, senyor Giner.
Encetar un procés de negociació de les parts afectades no està mai de més.
Igual s'aplega a un acord i, fins i tot, s'aplega a un acord i, fins i tot, igual no costa diners.
O si costa diners.
.
.
vull dir, se poden afrontar, no?
I això, és una cosa que, per descomptat, estan demanant els ajuntaments, estan demanant els veïns i jo pense que no devem tancar la porta que, d'alguna manera, se veja la possibilitat que això puga donar-se.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Gràcies, senyor Signes.

Sí, senyor Giner, té vosté la paraula.

El senyor Giner Giner:

No res, senyor president.
Tan sols per reiterar les nostres argumentacions i el vot en contra del Partit Popular.

El senyor president:

Molt bé, moltes gràcies.

Senyories, conclòs el debat, passem a votació.
Vots a favor de la proposició no de llei?
5.
Vots en contra?
8.
Per 8 vots en contra i 5 a favor, queda desestimada.

Proposició no de llei sobre el manteniment d'elevats estàndards de qualitat a la xarxa viària de titularitat autonòmica, presentada pel Grup Parlamentari Popular (RE número 52.
828, BOC número 157)

El senyor president:

Senyories, passem al punt 8 i últim de l'ordre del dia: presa en consideració de la Proposició no de llei sobre el manteniment d'elevats estàndards de qualitat en la xarxa viària de titularitat autonòmica, presentada pel Grup Parlamentari Popular.

Té la paraula, per a la seua defensa, el senyor Serra.

El senyor Serra Cervera:

Moltes gràcies, senyor president.

Senyories, en esta iniciativa del Grup Parlamentari Popular, vaig a començar pel que demanem en la proposta de resolució quan la voluntat nostra és que estes Corts se manifesten demanant-li al Consell de La Generalitat perquè duga a terme les inversions necessàries i les fórmules precises per a mantindre la ret viària de La Generalitat en condicions adequades de funcionalitat i de seguretat.

Miren, senyories, des de l'any 2003, hui se pot parlar que La Generalitat ha invertit més de mil cinc-cents milions d'euros en la finalització de carreteres, al mateix temps que La Generalitat, bé, ha actuat de manera directa o indirecta a través d'acords amb ajuntaments, amb les diputacions provincials, al llarg de 440 quilòmetres de carreteres que han segut, com he dit, autonòmiques, locals o provincials.

Les carreteres autonòmiques en estos moments suposen, la ret viària, estem parlant de milers de quilòmetres dels quals 320 quilòmetres són autovies i carreteres de doble direcció.
I en un moment on les restriccions pressupostàries són evidents, on, bé, les inversions tenen d'estar absolutament justificades i on mosatros creem que és fonamental mantindre els estàndards de qualitat que han de tindre en este cas les carreteres de la Generalitat valenciana, perquè creem que al final és un dels patrimonis públics que tenim, on, bé, repercutix de manera directa en la qualitat de vida dels ciutadans i en les potencialitats econòmiques de la Generalitat valenciana, de la mateixa Comunitat Valenciana i del conjunt de la societat.

Per tant, el que demanem, bé, és que les condicions de funcionalitat i de seguretat d'estes estiguen en uns estàndards com han estat en els últims anys i que se mantinguen, com a mínim, els nivells de qualitat que hi han hagut.

Vostés saben que hi ha un sistema d'inversió en el qual en els pressupostos de La Generalitat n'hi han unes partides importants destinades al manteniment d'estos, en contractes de manera.
.
.
de funcionament plurianual, normalment de quatre anys, i on s'ha anat treballant, bé, a través de cada una de les províncies i una distribució normalment de tres zones per províncies, com s'ha fet en els últims concursos que s'han fet en les últimes licitacions que s'han publicat i que estan adjudicant-se en estos moments.

Vostés saben que en estos moments, en l'any 2012 se van traure en el mes de setembre, a licitació, se van traure quatre contractes de conservació, de reparació, adequació, senyalització, balisament i jardineria d'estos.
D'eixos ja n'hi han tres contractes adjudicats i un està a punt de fer-se en estos moments per un import de 74 milions d'euros el conjunt d'estos.

De la mateixa manera en quedaran cinc per fer perquè tota la ret viària estiga, diríem, en una situació actualitzada i renovades totes les concessions de manteniments que hi havia.
S'ha passat d'un model on hi havia 18 zones a 9 zones.
Creem que tot això també va a ajudar un poquet en el que és la gestió d'estos i abaratir els costos de manteniment sense baixar els estàndards de qualitat i, per tant, el Grup Parlamentari Popular creu que és una bona ocasió, hui que s'ha parlat de la seguretat vial, d'inversions per a fer per part del govern central.
I així que mosatros li demanem a La Generalitat, doncs, bé, que els estàndards de qualitat se mantinguen i que deuen estar com entenem que deuen estar en una ret de carreteres com la que té la Comunitat Valenciana en extensió, en inversió que s'ha fet al llarg dels últims anys i que, lògicament, estem aconseguint vertebrar el territori, cohesionar-lo i millorar les condicions socioeconòmiques del conjunt de la Comunitat Valenciana.

Per tant, senyories, igual que en benefici del consens i l'acord he sentit a tots els grups parlamentaris al llarg del matí, m'imagine que eixa actitud serà la mateixa en les iniciatives del Grup Parlamentari Popular i podrem tindre un nivell d'acord important en este tipus d'iniciatives.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Serra.

Per a fixar posició, el company del Grup Parlamentari Esquerra Unida té la paraula, la senyora Albiol.

La senyora Albiol Guzmán:

Gràcies.

La veritat és que sembla curiós, no?
, perquè en matèria d'infraestructures vostés fan i desfan sense cap diàleg amb l'oposició.
.
.
Han fet.
.
.
Sí.
El Consell i també, evidentment, vostés donant recolzament a eixe Consell sense cap diàleg amb l'oposició.
Un ERO en Ferrocarrils de la Generalitat Valenciana, s'han carregat l'Agència Valenciana de Mobilitat, han paralitzat les obres del metro a Riba-roja, la línia 2 de Metrovalencia, han privatitzat i desprivatitzat el tram d'Alacant, etcètera, etcètera, etcètera, i tot això sense demanar cap opinió a l'oposició, sense cap debat ací, a priori; tot ha segut a cosa feta, a cosa feta hem tingut debats amb la conselleria, hem tingut debats amb el Grup Parlamentari Popular, però sempre perquè els hem demanat nosaltres.
No se'ns ha demanat opinió absolutament sobre res.
No s'ha intentat consens amb l'oposició per a res.
I avui vénen a demanar consens sobre una cosa de caixó, que és mantindre el manteniment de la xarxa viària.

Jo, sincerament, no ho entenc.
I sí, hem tingut un matí de molt de consens, però no perquè vostés vinguen a proposar-mos coses per al consens, o perquè vinguen a preguntar-mos què mos sembla carregar-se l'Agència Valenciana de Mobilitat; no, no, sempre som nosaltres, sempre som nosaltres.
I avui vénen vostés amb una proposició no de llei que és una cosa de calaix, s'ha de mantindre la xarxa viària.

Jo crec que aquesta PNL sols pot respondre a dos coses.
Una, que algú ha de justificar el seu sou i ha de justificar que presenta proposicions no de llei o, dos, que ja estem de campanya electoral.
Però cal dir que les Corts Valencianes no és el lloc de fer campanya electoral, això no està bé.
No s'ha de vindre a Les Corts a fer campanya electoral.
Jo crec que si se vol aplaudir al govern, no sé, criden Orange Market, organitzen un míting i allí a aplaudir al govern i al senyor Fabra i a la conselleria i el que es vullga, però jo no crec que siguen Les Corts el lloc de fer aquestes coses, no?

Jo crec que vindre ací a utilitzar deu minuts per a parlar de com de rebé ho fa el Consell, doncs no toca, jo crec que no toca.

S'han fet moltes carreteres, sí, és veritat, s'han fet moltes carreteres.
De fet, s'han fet massa carreteres.
De fet, s'han fet carreteres en excés.
Formava part, evidentment, d'eixe model del Partit Popular de construir i urbanitzar tot el construïble i tot l'urbanitzable.
Doncs, dins de tot eixe model de camps de golfs, de Mundo Ilusión, d'aeroports, d'urbanitzacions, doncs ahí, evidentment, entrava el tema de les carreteres.
De fet, han prioritzat les carreteres molt per davant del tren, del tren, dic, del tren que utilitza la ciutadania normal, per a anar a treballar i per a anar a estudiar.
Han prioritzat les carreteres i l'AVE, això sí, però el tren convencional, no.

Ara, clar, s'han de mantindre les carreteres en condicions.
Clar que sí, clar que s'han de mantindre les carreteres en condicions, però no crec que per a això faça falta una PNL.
Què és, que si no ho demanem no van a mantindre les carreteres en condicions?
És que no ho entenc.
Al final, la PNL, si no entenc malament, el que ve a dir és això, «Les Corts insten el Consell a dur a terme les inversions i buscar les fórmules necessàries per a mantenir la xarxa viària de La Generalitat en condicions adequades de funcionalitat i seguretat».
Home!
, faltaria més.
Amb serietat pensen vostés que fa falta una proposició no de llei per a demanar que les carreteres estiguen en condicions de seguretat i que les carreteres siguen funcionals?
És que jo crec que per a això no fa falta una proposició no de llei!
No entenc absolutament res de per què es presenta aquesta proposició no de llei, ja dic, si no és que és per a justificar un sou o per a fer un poquet de campanya electoral i vindre ací a explicar i a fer lloes al Consell.

En fi, nosaltres no podem recolzar la proposició no de llei, no la podem recolzar.
I més que pel contingut, ja li dic que per les formes, perquè crec que no és, no toca en estos moments presentar aquest tipus de proposicions no de llei.

Gràcies.

El senyor president:

Gràcies, senyora Albiol.

Per a fijar posición, señor Ponce, tiene la palabra.

El senyor Ponce Guardiola:

Gracias, señor presidente.

Bien, desde Compromís tampoco entendemos la funcionalidad de esta proposición no de ley.
Es obvio que el mantenimiento de las carreteras debe de hacerse, y se está haciendo, más o menos.
Vamos a ver, la propuesta de resolución no insta a nada nuevo, a reconducir algo, a poner el acento en algún aspecto.
Insta a la conselleria «a llevar a cabo las inversiones y buscar fórmulas precisas para mantener la red viaria de La Generalitat en condiciones adecuadas de funcionalidad y de seguridad».
¡Pues claro!
Y ustedes lo han vinculado al marco global de restricciones, que obviamente en este marco global de restricciones, ahí sí que no tienen más remedio que hacer lo mismo, con menos.
Lo de más, con menos, no lo entendemos, pero lo mismo, con menos, sí que hay que buscar esa fórmula.
Y, quizás, buscando esa eficacia y esa eficiencia de los recursos, se pueda conseguir, lo que en muchos casos denota que ese mantenimiento o esas actuaciones se podían haber realizado con menor coste en momentos del pasado.

Para este diputado, que es su primera legislatura, una de las cosas que más le ha asombrado es la capacidad de ver cómo se pueden recortar cantidades inmensas de dinero, muchos millones de euros en muchas partidas en todos los departamentos y se insiste en que no se baja la calidad.
Y en algunos casos tenían razón ustedes, en los temas de la resonancia magnética por ejemplo, en temas de medicamentos y tal.
Claro, lo que eso lleva a pensar a la población es: si ahora podemos ahorrarnos 1.
000 millones en sanidad por buena gestión, no por recortes, que también los hay y que también implican tal, ¿cómo no se ha estado haciendo en los últimos años?
Es algo que es absolutamente incomprensible.

Pero bueno, hecho este paréntesis y esta disquisición del diputado en su primera legislatura, lo que vemos, obviamente, no podemos… no podemos rechazar esta propuesta.
Pero viendo esto, que es un brindis al sol, pues tampoco la apoyaremos.
Esa será la posición de Compromís.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Ponce.

Senyor Signes, té vosté la paraula.

El senyor Signes Núñez:

Gràcies, president.

La proposició li demana al Consell més inversió i que mantinga la xarxa de carreteres en condicions adequades de funcionalitat i seguretat.

No podem estar més d'acord en tot allò que vol dir, però no diu expressament la PNL.
En cap lloc de l'exposició de motius es fa cap diagnòstic de l'estat de les carreteres.
Al contrari, es fa una apologia d'una situació irreal i ja passada fa molt de temps.
Cal dir-ho, senyor Serra, alt i clar, no es fan inversions a les carreteres de la Comunitat Valenciana des de l'any 2007.

L'enorme esforç inversor en infraestructures s'acabà a l'època de García Antón, que desenvolupà totes les idees del segon pla de carreteres concebut pel govern socialista.

Amb Flores i Bonig, les inversions han segut pràcticament inexistents.
No es pot recordar un passat que ja és molt llunyà, com vostés estan fent.

L'excusa de la crisi econòmica actual no ens serveix.
Les inversions es van aturar molt abans de la crisi, senyor Serra.
Els plans faraònics anunciats PIE 2004-2010 i 2010-2020 han segut pura publicitat, i propaganda que La Generalitat no s'ha atrevit ni a retirar i dels quals no s'han executat cap de les principals inversions previstes.

El pla Confiança, inventat simplement per neutralitzar els efectes del pla Zapatero, traduït en els plans d'inversió productiva, ha suposat detraure tots els recursos destinats a la xarxa viària autonòmica per fer obres locals sense cap interés general.

El resultat de tot això ha segut l'abandó de la conservació i manteniment de les carreteres autonòmiques, com no es coneixia des d'abans de la democràcia, senyor Serra.

Últimament, La Generalitat té, damunt, la poca vergonya d'imposar als ajuntaments una part important de la xarxa transferint-los la responsabilitat de nombrosos trams de carreteres per estalviar-se els costos de la seua conservació, el Decret 49 de 2012.
Encara que el decret estipula que la cessió s'ha de fer en bones condicions de manteniment i seguretat, tots, tots sabem que eixa no és la intenció de La Generalitat, que no té un duro.
.
.
, un euro -perdó-, com tampoc el tenen els ajuntaments.

En matèria de seguretat s'han fet avanços, però no són suficients.
Ho he dit abans.
És a dir, encara pesen els 34 morts de 2012, els 860 accidents amb víctimes, etcètera, etcètera.

Fa riure, senyor Serra, que les úniques inversions previstes als pressupostos de La Generalitat per a 2013 són les destinades al seu manteniment.
I la proposició no de llei li demana al Consell que duga a terme eixes inversions.
No ho entenem.
Presenten, aleshores, directament una reprovació al Consell per la seua política en matèria viària, és a dir, per no haver executat les obres, les consideracions úniques que existixen en 2013 que són per a conservació, presenten una reprovació al Consell per la seua política en matèria viària en lloc d'utilitzar eufemismes o de fer proposicions no de llei dirigides, damunt, a elogiar al govern.

En definitiva, ¿què pretén la proposició no de llei que vostés pretenen?
A vore, ¿què pretén?
Si és elogiar el govern tal com es fa en l'exposició de motius, no estem d'acord.
Si és criticar el govern, ho hauran de dir alt i clar.
Vosté, fins ara, no ho ha dit.
No ho ha dit.

El nostre grup, mire, senyor Serra, no es presta a maquillar-los als ciutadans l'estat d'abandó total en què es troben les carreteres valencianes, per no parlar ja de les provincials i de les de l'estat.

Res més i moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Signes.

Per a rèplica, senyor Serra, als tres grups, com és natural.
.
.

El senyor Serra Cervera:

Moltes gràcies.

El senyor president:

.
.
.
té vosté la paraula.

El senyor Serra Cervera:

Senyor president, es replicarà al grup parlamentari a qui crega corresponent dels tres grups; no als tres perquè vosté ho diga, lògicament.

Mire, jo no he entés.
.
.

El senyor president:

Perdone, senyor Serra, esta presidència constata el que ha dit cada grup i li dóna a vosté l'oportunitat de contestar.
Si vosté no vol contestar a ningú.
.
.

El senyor Serra Cervera:

Mire, senyor president.
.
.

El senyor president:

.
.
.
està vosté en el seu dret.

El senyor Serra Cervera:

.
.
.
el portaveu del grup majoritari no va a entrar en discussió amb el president ni d'esta comissió ni de cap altra, però sí que li puc dir que dels tres grups que han parlat.
.
.
, han mantingut posicions diferents.
Algú ha anunciat l'abstenció,.
.
.

El senyor president:

Senyor.
.
.

El senyor Serra Cervera:

.
.
.
el vot en contra -perdone, un momentet, que li conteste, senyor president-.
.
.

El senyor president:

Ah, perdone.

El senyor Serra Cervera:

.
.
.
i el Grup Socialista, que no ha dit què és el que va a fer.

El senyor president:

Senyor Serra, senyor Serra.
.
.
(Veus) ¿Val?
Té vosté la paraula.

El senyor Serra Cervera:

Moltes gràcies, senyor president.

Miren, senyories, vaig a dedicar-li la contestació jo crec que al Grup Parlamentari Esquerra Unida, lògicament, que és qui ha manifestat el rebuig a la iniciativa, cosa que no han fet la resta de grups, però és significatiu que el grup majoritari també.
.
.
, que el grup majoritari de l'oposició, doncs bé, no recolze una cosa que és òbvia, però que creiem que és important.
Això és significatiu.

Mire, senyora Albiol, vosté ha parlat de si estem en campanya electoral o si algú ha de justificar.
.
.
Doncs mire, ni estem en campanya electoral, ni ningú ha de justificar res.
Però sí que li dic, quina casualitat, parla qui menys ha de parlar.
Vosté, en tot l'ordre del dia, no té cap iniciativa, cap PNL té el seu grup ací.
Per tant, que vosté siga la que parla de qui presenta per a justificar, doncs mire, vosté poquet ha justificat hui la faena en esta comissió, o el seu grup, perquè cap iniciativa he trobat ni en esta comissió ni crec que en la passada del seu grup parlamentari.
Per tant, senyoria, discrepe i no crec que això siga un argument de pes, sòlid, per a mantindre el posicionament del seu grup.

En segon lloc, vosté ha dit que s'ha fet massa carreteres en la Comunitat Valenciana i massa AVE.
Doncs bé, és la seua posició, legítima.
Jo discrepe totalment.
Jo crec que els governs del Partit Popular i els governs centrals de tots els colors, al llarg dels últims anys, han fet els esforços necessaris per a millorar la xarxa viària, la xarxa de ferrocarrils, la xarxa de l'AVE i que són importants infraestructures que han canviat per a bé la vida en la Comunitat Valenciana i en el conjunt de l'estat.

I, mire, m'agrada significar com en el conjunt d'eixe tripartit idíl·lic en el qual alguns de vostés viuen, eixes discrepàncies en temes estratègics i fonamentals, com també són les infraestructures, tinguen posicions tan encontrades.
Això és bo que la societat puga contrastar que en el conjunt de la minestra d'esquerres, que vol ser alternativa al conjunt del Partit Popular, està eixa realitat, que vostés estan en contra de les carreteres que s'han fet, perquè diuen que se n'han fet massa.
Doncs bé, és una posició legítima, que no la compartim perquè pensem tot el contrari.
S'han fet les necessàries, s'han prioritzat les que feen falta i, en un moment de restricció pressupostària com el que tenim, s'han de fer de manera encertada i de manera necessària.

Per tant, el que en estos moments el govern de La Generalitat aposte per mantindre i reforçar la qualitat de les vies que tenim creem que és un encert.
I ací el que està fent este grup parlamentari, i és oportú, és demanar-li a La Generalitat que no baixe la guàrdia, que mantinga el llistó, que mantinga els estàndards de qualitat i els nivells d'inversió en manteniment, perquè té molt a vore en una cosa que hem aprovat abans, que és que se mantinguen un nivells de qualitat i de seguretat vial com s'indiquen en tots els informes tècnics que hem conegut.

I, clar, és una obvietat dir això.
Doncs bé, és tanta obvietat com el que li hem demanat al Govern d'Espanya, que mantinga els criteris i els nivells d'inversió i de seguretat vial en la nacional o en l'A-3 que s'ha aprovat anteriorment.
I, ¿què passa?
L'única diferència és que en aquell temps ho ha fet un grup de l'oposició i ara ho fa el grup que sustenta el govern.
Eixa és l'única diferència.

I en este tema demostra les dos vares de mesurar que vostés tenen i que quan l'apliquen al grup majoritari, la veuen d'una manera i quan se miren a vostés mateixa, l'apliquen d'un altra.

Per tant, senyories, entenem, queda proposta la iniciativa i, una vegada més, demostra l'altura de mires de l'oposició, de la minestra d'esquerres que igual constituïxen alternativa en la Comunitat Valenciana.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Serra.

Per a rèplica, senyora Albiol.

La senyora Albiol Guzmán:

Jo crec que en aquestes Corts podem discutir i debatre de moltes coses.
Ara bé, ¿de qui treballa més i de qui treballa menys?
Bé, jo no ho intentaria, la veritat, perquè podem mirar, o bé com a grup, quin grup presenta més iniciatives, més propostes en les Corts Valencianes i en aquesta comissió, ho podem mirar com a grup, Partit Popular-Esquerra Unida, o, fins i tot, ho podem mirar com a diputat, Serra-Albiol, a vore qui presenta més PNL, més preguntes orals o més preguntes escrites.
Quan vullga, fem la prova, perquè podrem parlar de moltes coses, però sobre si Esquerra Unida.
.
.
, els diputats i diputades treballem o no, crec que això no pot estar en dubte.

En segon lloc, evidentment, discrepem del seu model en matèria d'infraestructures.
Ho diem pràcticament en cada comissió d'infraestructures que fem, i d'obres públiques, discrepem absolutament.
Vostés aposten per un model on el transport privat, el transport per carretera té la part fonamental i, si no és això, els diners se'n van a l'AVE.
I nosaltres apostem per un model de transport públic, per un model de rodalies, per un model econòmicament, socialment i evidentment més sostenible com són els trens de rodalies, els regionals i el transport públic.

Però em dóna la sensació, senyor Serra, que vosté no sols està de campanya electoral, i és que ja va més enllà de la campanya electoral, ja està agitant la bandera del fantasma del tripartito, «¡cuidado, que viene el tripartito!
».
Jo, la veritat, és que cada vegada que senc parlar del tripartito, el que vostés demostren és que estan molt nerviosos, que tenen molta por, molta por i, per tant, això també ens tranquil·litza.
A nosaltres, que vostés estiguen espantats, ens tranquil·litza, perquè sembla que el seu poder està a punt d'acabar-se.

De totes maneres, tornant a la proposició no de llei, vosté diu: «Com en l'A-3, que havíem demanat al govern central que s'acabe amb els punts negres o que faça les inversions.
» Bé, però és que ahí n'hi ha una exposició de motius en la qual n'hi ha una crítica, i se diu: «A vore, en l'A-3 n'hi han uns punts negres que falta per solucionar i, per tant, fem la següent proposta, i és que instem el govern central que se millore.
» Però vosté, en aquesta proposició no de llei, no ens està dient per què la presenta.
Se suposa que ha d'haver una exposició de motius en la qual diga: si és que les coses s'estan fent mal, se fa una proposta de millora o si les coses s'estan fent bé, se fa una proposta, com fan vostés a vegades, de lloa al govern.

Però és que en aquest cas és absolutament tot.
.
.
una incoherència.
Jo continue pensant que vostés s'han equivocat en dur aquesta proposició no de llei a les Corts Valencianes, que no és el lloc per a fer campanya electoral i que, evidentment, tampoc és el lloc per a demanar aquest tipus de coses.
Evidentment, si n'hi han unes carreteres, caldrà mantindre-les, però no entenem el perquè d'una proposició no de llei.

Gràcies.

El senyor president:

Gràcies, senyora Albiol.

Senyor Signes, té vosté la paraula per a rèplica.
(Veus) ¡Ah, perdó!
(Veus) Ah, perdón, muy bien, si no quieren réplica, no hay réplica.
¡M'he equivocat!

(Inoïble) .
.
.
senyor Serra, no m'he equivocat.
El senyor Signes podria parlar, si volguera.
¿Està clar?
(Veus) Ah, no, no, no, si ell volguera.
.
.
Ha dit que no, és que no.
Però vosté ha replicat i ell té dret a contestar-li.
No ha vullgut.
Sí, sí, sí, sí.
(Veus) Clar, clar.
.
.
, usted ha contradicho sus argumentos, absolutamente.

Res, votació.
¿Vots a favor de la proposició no de llei?
8.
¿Vots en contra?
(Veus) ¿En contra?
¿Abstencions?
Per 8 vots a favor i 5 abstencions.
.
.
(Veus) 5 abstencions i 8 vots a favor.
(Veus)

S'alça la sessió, senyories.

(S'alça la reunió a les 13 hores i 59 minuts)