Untitled Web Page



**Comissió de Medi Ambient celebrada el dia 21 de febrer de 2006.
Comença la reunió a les 10 hores i 40 minuts.
Presideix la Il·lustre Diputada Senyora Estefanía Elena Martínez Zaragoza.
Reunió número 7/I.**

***Recepció d'esmenes i nomenament de la Ponència que ha d'informar sobre el Projecte de llei de prevenció de la contaminació i qualitat ambiental (RE número 35.
197).***

 

**La senyora presidenta:**

Vamos a empezar la comisión.
En primer lugar, señora secretaria, por favor, pase lista a ver si hay quórum suficiente para empezar la comisión.

Gracias.

*(La senyora secretària passa llista per tal de comprovar l'existència de quòrum)*

 

Gracias, señora secretaria.

El punto número uno es la lectura y aprobación, en su caso, del acta de la reunión anterior.
Tienen ustedes en las mesas la carpeta con la documentación.
¿Si tienen algo que objetar o decir?
Nada.
Pues, de acuerdo.

Vamos a pasar al punto número dos: recepción de enmiendas y nombramiento de la ponencia que ha de informar del Proyecto de ley de prevención de la contaminación y calidad ambiental.

De acuerdo.
Pues para llevar adelante la ley, por favor, dicen a la Mesa los ponentes de la ley por parte de los grupos políticos.

 

 

 

***Recepció d'esmenes i nomenament de la ponència que ha d'informar sobre el Projecte de llei de prevenció de la contaminació i qualitat ambiental***

 

 

**El senyor Ribó i Canut:**

Per Esquerra Unida-Els Verds:Entesa, ponent Carles Arnal i substitut Joan Antoni Oltra.

**El senyor Godoy García:**

Por el Grupo Socialista, ponentes: Adolf Sanmartín y Antonio Godoy.
Y sustitutos: Tomás Polo y Francesc Colomer.

 

**La senyora presidenta:**

¿Por el Grupo Popular?

 

**El senyor Modrego Caballero:**

Por el Grupo Popular, ponentes: Salvador Cortes y Fernando Modrego.
Y suplentes: Felipe del Baño y Manuel Pérez Fenoll.

 

 

 

 

 

***Pronunciament de la comissió en relació amb la sol·licitud de compareixença del president de la Confederació Hidrogràfica del Xúquer per a informar sobre la concessió d'aigües procedents d'una sèquia per a regar el camp de golf del Saler, presentada pel GP Esquerra Unida-Els Verds-Esquerra Valenciana: Entesa (RE número 13.
332).***

 

 

**La senyora presidenta:**

Gracias.

¿Grupo Mixto?
*(Remors)* Titular.

Muy bien.
Gracias.

Señora letrada, lo toma usted en cuenta.
De acuerdo.

Continuamos con el punto número tres del orden del día, que es el pronunciamiento de la Comisión de Medio Ambiente en relación a la solicitud de comparecencia del presidente de la Confederación Hidrográfica del Xúquer para informar sobre la concesión de aguas procedentes de la acequia para regar el campo de golf de El Saler, presentada por el Grupo Parlamentario Esquerra Unida-Els Verds-Esquerra Valenciana: Entesa.
Para turno a favor, tiene la palabra el señor Ribó durante 15 minutos.

 

**El senyor Ribó i Canut:**

Gràcies.
No crec que els gaste.

Però sí que crec és important informar a aquesta comissió que des de l'any 1965, ja en el moment que es va muntar el parador de El Saler i en el moment en el qual es va crear el camp de golf, hi ha una concessió d'aigües per a regar el camp de golf, que és un camp de golf ample, de prop de 500.
000 metres quadrats, que es prenen les aigües, concretament de la Albufera, de la sèquia del Racó de l'Olla.
Aquest element, que nosaltres hem conegut des de fa un cert temps, ja ens sembla prou cridaner que un camp de golf puga regar-se amb aigües d'un parc natural tan important, com és el parc natural de l'Albufera.
I, efectivament, açò és el que passa des de fa més de 40 anys.

Nosaltres pensem que aquest motiu només és un motiu suficient perquè comparega qui ha de comparéixer en este cas, que és el president de la Confederació Hidrogràfica del Xúquer, perquè és el que en principi té les competències corresponents en aquesta concessió i entenem que és important que ens explique com està esta concessió.
Evidentment, nosaltres volem preguntar i voldríem analitzar quines possibilitats hi ha que aquest camp de golf es puga regar mitjançant altres aigües, per exemple aigües depurades o altres alternatives.
Però pensem que és important la seua presència, encara que no siga, evidentment, la Confederació Hidrogràfica del Xúquer no depén del govern valencià, com és conegut, depén del Ministeri de Medi Ambient, però açò no és inconvenient perquè puga comparéixer aquí a explicar-nos un tema, que és tan important per al tema, concretament, per al tema del parc natural de El Saler-Albufera.

Hi ha, però, un altre tema, que jo crec que és important, que sí que voldríem comentar.
El Pla Hidrològic del Xúquer, aprovat per Ordre del 13 d'agost de 1999, diu taxativament, en el seu article 22, 21: «Las necesidades hídricas del parque natural de la Albufera se estiman en 100 hectómetros cúbicos/año, con la asignación realizada a los riegos tradicionales de la Ribera del Júcar y considerando sus retornos y sobrantes, así como las aportaciones intermedias no reguladas, tal necesidad hídrica se considera correctamente satisfecha».
És evident, per tant, que el Pla hidrològic del Xúquer no assigna directament ni una gota d'aigua a l'Albufera, sinó que les assigna d'alguna forma indirecta a través de retorns, a través de sobrants, a través d'aportacions intermèdies no regulades, etcètera, etcètera.

Quina és la situació actual?
Des de no fa molts dies sabem que la Confederació Hidrogràfica del Xúquer, precisament, ha començat a introduir restriccions importants en el tema de l'aigua.
Volem dir que per a l'any 2007, en principi, hi ha unes restriccions del 42,5% de l'assignació hídrica als recs del Xúquer.
I hem de dir que des de fa molts anys, des del moment que es va crear la concessió i des del moment que va ser aprovat també el Pla hidrològic, ens trobem en què les quantitats assignades que poden utilitzar els recs del Xúquer estan disminuint.
Si açò és d'aquesta manera, sembla clar que per una banda els retorns, per una altra banda els sobrants, per una altra banda les aportacions intermèdies no regulades, estan disminuint de forma dràstica cara a l'Albufera.
Sobretot si tenim en compte, entre altres coses també, que l'estimació que es fa pel parc natural de l'Albufera no s'havien fet estudis seriosos anteriorment per a poder delimitar-lo.
Hi ha molts indicadors que ens diuen que fan falta més de cent hectòmetres cúbics/any, precisament pel tema de l'Albufera.

S'ha de dir també una cosa, de pas, ja que estem en este tema.
Quina discriminació en este plantejament de la sequera, dels regants, concretament de la zona de la Ribera, respecte els regants de la Manxa oriental.
Potser és perquè aquestos regants són latifundistes.
Però mentre els regants valencians el redueix en un 42,5% les seues aportacions hídriques, concretament els regants de la Manxa oriental és d'un 15% en tres anys i enguany exclusivament d'un 5%.
És una discriminació que a nosaltres ens sembla profundament exagerada i que jo crec que val la pena comentar, encara que no siga directament l'objecte d'aquesta sol·licitud de compareixença, però sí que indirectament està relacionat amb ella.

Nosaltres pensem que, per tots aquests motius, parlar d'un ús d'aigües de l'Albufera, que no sembla massa raonable, dedicar-se a regar un camp de golf, és important parlar-ne d'açò, sobretot en uns moments en els quals presumiblement, molt presumiblement l'Albufera en l'any 2007 va tindre seriosos problemes d'aigua.
Si com diuen els regants, els cultivadors d'arròs, hauran de recórrer al bombeig, hauran de recórrer a les tècniques que ja utilitzaven en l'any 1995; si com és conegut, les aportacions d'aigua, concretament del Xúquer, estan disminuint tots els anys, com a conseqüència dels recs, entre altres coses, de la Manxa oriental, nosaltres ens trobem en què les aportacions hídriques final a la Albufera s'estan reduint.
Si s'estan reduint, jo crec que és més important que mai parlar de què passa amb aquestes eixides d'aigua de l'Albufera a través d'una concessió que es va fer fa més de 40 anys i que no té cap sentit.
Per a nosaltres, almenys, és més important l'Albufera que el camp de golf de El Saler.

Gràcies.

 

**La senyora presidenta:**

Gracias, señor Ribó.

Para turno en contra, por el Partido Popular, tiene la palabra el señor Modrego por quince minutos.

 

**El senyor Modrego Caballero:**

Gracias, señora presidenta.

Señor Ribó, nosotros no vamos a apoyar esta toma en consideración, esta propuesta, en primer lugar, por coherencia; es la actitud que hemos mantenido gobernase quien gobernase en Madrid, cualquier partido, entendiendo que el presidente de la confederación hidrográfica, que es un órgano que depende del Ministerio de Medio Ambiente y que depende del estado, tiene otros cauces, a través que usted plantee esta misma pregunta en el órgano correspondiente del estado, para ser respondida adecuadamente y en el foro que tiene que ser respondida.
Yo creo que el plantear una pregunta a alguien sobre el que no tiene competencia ni el gobierno valenciano, ni las Cortes Valencianas sería, en todo caso, una petición que podría ser desairada, precisamente a quien se le hace, porque no tiene una obligación de venir.
Y yo creo que ese no es el papel de las Cortes.
El papel de las Cortes, precisamente, es controlar, como estamos haciendo y aprobando, las comparecencias que se producen en este sentido.

Porque, claro, yo tampoco entiendo muy bien cómo ustedes plantean aquí esa pregunta y no la plantean, precisamente, en la comisión de Medio Ambiente del gobierno del estado.
Porque si ustedes apoyan a un gobierno, como el gobierno de Zapatero, y en parte se hacen responsables de las políticas que adopta ese gobierno en materia de agua y, en concreto, de la gestión de los caudales de agua, que es competencia exclusiva de la confederación hidrográfica, pues yo creo que ustedes son responsables hasta de, precisamente, del uso que se dé al agua en este caso.

Y plantear aquí lo que es la comparecencia del presidente de la confederación hidrográfica no tiene sentido.
Planteé usted esta comisión en el Congreso y que acuda allí el presidente de la confederación hidrográfica y le dé razones por dos motivos: uno, por su derecho de diputado o de grupo político y, otro, en virtud del apoyo que prestan ustedes al gobierno del estado.

Y, en tercer lugar, tampoco la vamos a aceptar, porque entendemos que dentro de la problemática global medioambiental y del tema del agua, ustedes plantean nuevamente una anécdota, una anécdota traída un poco de una concesión de hace 40 años para un uso del campo de golf en la Albufera, planteando lo que yo creo esa desaformación de realidad que ustedes quieren transmitir, como plantea al final maniqueamente, o campo de golf o Albufera.
Yo creo que hay usos compatibles, antiguamente se planteaba el tema de los arrozales, la avicultura como incompatible con los espacios naturales.
Afortunadamente ya hemos superado esa etapa.
Y en eso yo creo que el Partido Popular ha tenido una responsabilidad muy importante, viendo que con gran frecuencia usos de este tipo son compatibles perfectamente y se puede establecer unas sinergias en sus usos perfectamente viables.
Porque yo entendería, bueno, y entiendo y así está planteado en los planes de ordenación de la Albufera, que los usos industriales, los usos residenciales, también descartados.
Pero un uso que se utiliza el agua en la misma zona donde se está planteando, como en el tema de avicultura.
.
.
Usted sabe que la Albufera se surte fundamentalmente de excedentes de riego, de todo tipo de riego.

Por lo tanto, yo creo que es un tema menor.
Hombre, y en un uso parecido, razonable o sensato, que usted traiga aquí el tema de ¿qué pasa con el agua para la Comunidad Valenciana ¿Qué pasa con el Plan hidrológico nacional?
¿Qué alternativas está planteando el gobierno del estado?
Ya que tiene que venir el presidente de la confederación.
¿Dónde están todas esas depuradoras en las que no hay prácticamente ni proyectos ni ninguna declaración de impacto?
No digo ya contratación de las alternativas, después de dos años de gobierno.
O que usted plantee aquí el tema de la sequía, que es lo que preocupa a los ciudadanos.
Pero a usted le preocupa, yo creo otra vez, la anécdota del detalle y desvirtuando la realidad.

Por lo tanto, yo creo que confirma más que este tipo de comparecencia lo que usted plantea, quiere plantear un debate que no existe en la realidad, porque es totalmente desvirtuado.
Olvida el debate fundamental, como siempre, toman decisiones en contra de la Comunidad Valenciana.
Y luego quiere plantear aquí algún detalle puntual, extrapolándolo y planteando que realmente, bueno, hay una mala situación atribuible al gobierno valenciano.

A mí también me sorprende que usted diga la discriminación que tienen los regantes valencianos.
Porque, claro, ustedes arriman cada vez el ascua a una sardina diferente.
Porque, vamos a ver, si ustedes están apoyando al gobierno de Madrid, pues ya que apoyan pongan condiciones y digan que los regantes valencianos tengan la misma consideración que los regantes de la Mancha.
Pero no plantee aquí qué problemática tenemos con el gobierno valenciano y el reglamento del agua.
No, aquí no, en el Congreso de los Diputados digan que no apoyan a Zapatero si los regantes valencianos pierden el 40% del agua.
Yo creo que esa es la política seria y la que tenía que estar.
Por lo tanto, yo creo que hay motivos suficientes para que por nuestra parte no apoyemos esta decisión que ustedes plantean.

Muchas gracias.

 

**La senyora presidenta:**

Gracias, señor Modrego.

Para fijar su posición tiene la palabra por cinco minutos o diez minutos el señor.
.
.
*(remors)* De acuerdo.
Sí.
Tiene la palabra el señor Ribó para réplica durante cinco minutos.

 

**El senyor Ribó i Canut:**

Gràcies, senyora presidenta.

Mire, quan vaig presentar aquesta sol·licitud tenia un dubte metafísic: què seria millor, les ganes de ficar el dit a l'ull per part del Partit Popular al Partit que està governant en Madrid o els camps de golf?
Ja m'han resolt vostés el dubte.
Són més importants els camps de golf.
Jo crec que la seua política de camps de golfs és molt determinant.
Jo crec que vosté ho ha manifestat d'una forma molt clara.
El més important per al Partit Popular són els camps de golf i la seua facilitat en fer compatibles els ànecs amb els camps de golf, els tarongers amb els camps de golf i, efectivament, jo crec està molt clar.

No és cert, mire vosté, no és cert que vostés per coherència qui no tinga competències en un tema no sol·licite la vinguda a una comissió.
Jo li pose el cas, per exemple, del director de la Central Nuclear de Cofrents que, com vosté sap, no té cap obligació de venir.
I, per tant, açò no és cert.
És senzillament que a vostés no els interessa perquè per a vostés, per una banda, és un tema que els resulta desagradable perquè és un tema que afecta un problema d'aigua en un moment de sequera, que és el problema d'aigua en els camps de golfs, i a vostés els resulta desagradable perquè va en contra de la seua política i, per una altra banda, és un tema que vostés no volen analitzar seriosament una concessió que s'ha fet des de l'Ajuntament de València inicialment, no volen revisar aquest tipus de concessió.
No els importa este tema.

Bé, i després l'altre aspecte.
Mire vosté, que nosaltres recolzem en determinats aspectes al govern de Madrid no li val perquè ens faça responsables crec que fins de la mort de Manolete.
Mire, nosaltres diguérem que no al pla hidrològic perquè consideràvem que era un pla insostenible i ho continuem dient.
Perquè el pla hidrològic del Partit Popular era un desficaci, i ho continuem dient.
I, a més, perquè estem segurs que hi han millors solucions que duran aigua millor i més barata a este país, d'una manera molt ràpida.
Però, d'alguna forma no ens faça responsables, per exemple, d'un decret de sequera, com s'ha plantejat, d'uns plans de sequera que, efectivament, són molt negatius per a este país i, per cert, vostés no han dit absolutament res.
Segurament serà que tenen bones relacions amb estos senyors que estan utilitzant les aigües dels pous, que tenen milers d'hectàrees en Castella-La Manxa, que tenen bones relacions no solament amb el govern de Castella-La Manxa sinó també amb el Partit Popular, per la relació social i econòmica que puguen tenir.
Perquè si no és incomprensible com vostés no han tingut una actitud molt clara en este tema.

A nosaltres ens sembla important destacar este tema i per descomptat que ho anem a destacar, ho hem destacat i ho destacarem.
.
.
En el parlament estatal ho estem estudiant i ho anem a destacar aquí perquè ens sembla absolutament escandalós com s'ha discriminat els llauradors valencians respecte als latifundistes de Castella-La Manxa, no als llauradors tradicionals de Castella-La Manxa.
Precisament aquells que tenen grans extensions en Castella-La Manxa.

I mire vosté, jo crec que este tema és un tema important, és un tema que està relacionat.
Tant el camp de golf com els altres aspectes estan directament relacionats amb la situació de sequera, i ja en parlarem, efectivament.

Com jo imagine que en la comissió d'estudi de la sequera eixirà aprovada, el dia que aparega ja en parlarem, de sequera, per descomptat que en parlarem, i molt de temps.
No és la primera vegada que estem en comissions de sequera.
I veurem les seues aficions de fer transvasaments, i veurem tots els seus plantejaments com queden en la pràctica vist des de tècnics que tenen uns plantejaments avançats respecte a les polítiques hidràuliques.
Vostés no tenen uns plantejaments seriosos en el tema de l'aigua.
Vostés tenen uns plantejaments antics, del segle passat i, realment, açò quedarà molt clar en el moment que estem en una comissió.

Gràcies.

 

**La senyora presidenta:**

 

Para réplica, el Grupo Parlamentario Popular tiene la palabra por cinco minutos.

 

**El senyor Modrego Caballero:**

 

Gracias, señor presidente.

Mire, señor Ribó, insostenible es la situación del agua en la Comunidad Valenciana.
Insostenible es que no haya ninguna actuación, que estemos con una sequía muy importante y que usted diga ahora que seguro que habrá planes, que con base a criterios técnicos.
.
.
, será una solución mejor y más barata.
O sea, todavía, después de dos años y pico, después de haber, con su apoyo, derogado el Plan hidrológico nacional, ustedes todavía no saben qué hacer y no hacen más que marear la perdiz.
No tienen ni idea de cómo van a traer el agua.
Y, entonces, su solución es, como en tantas otras actuaciones, como en el tema del AVE, como en cualquier tema que se plantea de desarrollo con los criterios de desarrollo sostenible, el suyo es oponerse.

Mire, antiguos son ustedes porque yo creo que hemos hablado alguna otra vez del tema de lo que es la gestión del agua.
Vamos a ver, el agua, el planteamiento que ustedes hacen, que no se sabe cuál es pero que parece que aumentaba las desaladoras, como solución única y fundamental, pues bueno, eso solo se plantea en les Emiratos Árabes Unidos, en Dubai y en algún otro sitio del mundo en el que, bueno, son zonas profundamente desérticas.
En cualquier otro sitio, en Europa, la interconexión de cuencas, en Estados Unidos.
.
.
, bueno, la gestión del agua de una forma integral y dentro de un proyecto solidario como era el Plan hidrológico nacional, yo creo que es una cosa que es lo normal y lo habitual.
Los que están desfasados, con unos criterios de ecologismo fuera de la realidad y totalmente insostenible son ustedes.
¿Y el tiempo?
¡Pues por supuesto que nos dará la razón!
Ya han pasado dos años y medio y no han hecho nada; pasarán cuatro y seguirán sin hacer nada.
Y, entonces, como seguirán sin hacer nada, tendrán que ir a lo que el mismo Partido Socialista proponía poco antes de que tuviese que pactar con Aragón y con Cataluña, que era, como proponía el señor Borrell, un transvase que en su momento proponían el doble.
Entonces, claro, la evolución de los principios y la modernidad, pues yo no sé dónde queda.

Y bueno, señalarle que ustedes, bueno, a mí me parece bien que sigan ustedes con su obsesión.
Aquí, lo que hemos hecho es decirles que no a una proposición y usted dice: «¡Ah, ya sé lo que está pensando!
Es que a usted le gusta el golf y quiere ampliar el golf».
Oiga, pues mire, pues no.
Me imagino que el golf, pues tendrá que haber como en todas las comunidades los campos que tenga que haber, que garanticen su abastecimiento y punto, como el abastecimiento para usos urbanos, para usos industriales, para usos agrícolas y cualquier tipo de usos de ocio en una comunidad como la nuestra, pues también tienen que tener sus dotaciones.
Y no son unos mejores que otros.

Evidentemente, hay una prioridad: los usos ambientales son fundamentales y previos.
Y así están definidos en los planes de cuenca y así se aplica.
Pero la responsabilidad de toda esta gestión --le vuelvo a repetir-- es de la Confederación Hidrográfica del Júcar.
Y no venga usted aquí a hacer un mitin, hágalo con sus compañeros en el Congreso de los Diputados, y exíjale, precisamente ahí, quien tiene competencia, a la ministra de quien depende el presidente de la confederación hidrográfica, que dé solución.
Y si usted no quiere que haya campos de golf en El Saler, pues diga: «Mire, es que como a mí no me gusta el golf, me da igual lo del agua de El Saler, pero yo es que no quiero que haya campos de golf».
Pídale que quite la concesión y que se elimine el campo de El Saler, y su grupo del ayuntamiento, también, que digan, que diga al Ayuntamiento de Valencia: «Quiten el campo de El Saler».
Bueno, entonces.
.
.
, yo creo que eso entrará en la línea de lo que piensan la mayoría de los ciudadanos.

Y no se trata de apostar por una cosa o por otra, sino por aplicar criterio de racionalidad que ustedes, desde luego, no aplican en ningún momento, entendemos nosotros, desde el punto de vista político, claro, en sus intervenciones.
Por lo tanto, mantenemos el voto negativo.

 

**La senyora presidenta:**

 

*(La presidenta parla amb el micròfon desconnectat)* Gracias, señor Modrego.

Para.
.
.
*(inintel·ligible)* tiene la palabra el señor Sanmartín.

 

**El senyor Sanmartín Besalduch:**

 

Gràcies, presidenta.

Jo no vaig a discutir aquí ni a analitzar les mancances o deficiències hídriques de l'Albufera i del seu entorn, sobretot quant a cabal ecològic.
El que ens ocupa ara jo pense, en aquesta comissió, és que ens pronunciem sobre la compareixença del president de la Confederació Hidrogràfica del Xúquer per a informar sobre una concessió d'aigües concreta.
I al respecte vaig a cenyir-me, evidentment, recordant que el càrrec de president de confederació està designat per l'administració general de l'Estat, concretament pel Ministeri de Medi Ambient.
Per tant, qui hauria de respondre serien els representants d'aquest ministeri, no davant, evidentment, les Corts Valencianes, sinó davant les Corts Generals, el Congrés dels Diputats.
Cal, per tant, no desvirtuar les competències establertes tant per la mateixa Constitució com pel reglament d'aquesta cambra.

Pensem, en definitiva, que ni és el procediment ni la forma adequada la sol·licitud de compareixença que aquí es demana.
I, en conseqüència, anem a pronunciar-mos negativament.

Gràcies.

 

**La senyora presidenta:**

 

Gracias, señor Sanmartín.

Debatido el pronunciamiento, vamos a iniciar la votación.
¿Votos a favor del pronunciamiento?
1.
¿Votos en contra?
14.
Ninguna abstención.

Por lo tanto, queda rechazado este pronunciamiento.

Vamos a continuar con el punto número 4 del orden del día, que es la toma en consideración de la proposición no de ley sobre la paralización de todas las obras y del resto de actuaciones encaminadas a la urbanización del paraje de la Renegada, en el término de Oropesa, que ha presentado el Grupo Parlamentario d'Esquerra Unida-Els Verds-Esquerra Valenciana.

Para su defensa, tiene un turno de intervención de 15 minutos.
Cuando quiera, señor.
.
.
*(Remors)*

 

**El senyor Modrego Caballero:**

 

Parece ser que el número de votos no coincidía con los que en este momento estábamos.
Probablemente ha habido.
.
.
*(Remors)*

 

**La senyora presidenta:**

 

De acuerdo.
Pues, subsanamos, subsanamos.
¿Quince, en vez de catorce?

 

Vamos a repetir la votación.
*(Remors) (El senyor Camarasa diu: «Un voto a favor y quince en contra»).*Vale.
Está claro.
De acuerdo.

 

 

***Proposició no de llei sobre la paralització de totes les obres i de la resta d'actuacions encaminades a la urbanització del paratge de la Renegada, al terme d'Orpesa, presentada pel GP Esquerra Unida-Els Verds-Esquerra Valenciana: Entesa (RE número 9.
796, BOCV número 35).***

 

 

**La senyora presidenta:**

 

Gracias por la aclaración, gracias.
La Mesa lo agradece.

Pues vamos a dar el turno de presentación de la proposición al señor Cardona, del Grupo de l'Esquerra.
.
.
Entesa.

Tiene la palabra, para su defensa, por 15 minutos.

 

**El senyor Cardona i Pla:**

 

Gràcies, senyora presidenta.

Ens referim en esta proposició no de llei a la protecció del paratge de la Renegada, que és un paratge natural de gran bellesa i notables valors ecològics situat al litoral d'Orpesa, al nord de Castelló, i que es troba actualment greument amenaçat per obres de construcció de diferents urbanitzacions, unes en marxa i altres previstes.

Entre els seus valors destaca el fet de tractar-se d'una zona rocosa de penya-segats baixos, de les poques que es presenten al País Valencià *(so d'un mòbil)* i l'única sense urbanitzar, només que incipientment des de la serra d'Irta a Cullera.

Considerem que conserva la pineda litoral més extensa de la costa castellonenca i una de les poques que queden en tota la costa valenciana, junt amb una rica màquia litoral acceptablement ben conservada amb importants espècies autòctones mediterrànies.
Presenta també espècies vegetals endèmiques d'extraordinari valor ecològic entre les quals destaquem el *Leucojum valentinum* i altres també notòries.
Entre la fauna cal destacar alguns quiròpters que poblen part de les seues cavitats càrstiques.

Nosaltres considerem que és, en definitiva, un espai litoral que ha escapat fins ara a la urbanització en un context que el fa singular i escàs i digne de protecció, segons moltes propostes de catalogació efectuades per diferents entitats i experts.
En trets d'identitats, nosaltres destaquem que la mateixa administració valenciana ha considerat que la seua façana litoral, una estreta franja vora el mar, està proposada com a zona LIC per la mateixa administració valenciana, i aixina s'ha presentat a Europa.

El que passa és que ha considerat una única franja a la vora de la mar, però la resta de l'enclavament que no s'ha protegit, la resta de l'enclavament que no s'ha proposat com a LIC presenta unes característiques naturals comparables.
No es pot traçar un límit nítid entre la part proposada per a LIC i la resta de l'enclavament.
De fet, en les propostes inicials fetes per la mateixa conselleria, ens consta que va ser inclosa com a LIC tota l'àrea de la Renegada, i no únicament la mínima part que ha quedat definitivament proposada.

Tanmateix, en este moment tota l'àrea, excepte l'estreta franja litoral proposada està considerada urbanitzable pel vigent Pla general d'ordenació urbana d'Orpesa, donant fonament a la sospita que la zona LIC ha estat delimitada per motius no estrictament ecològics sinó polítics.

El Pla general d'ordenació urbana d'Orpesa és molt antic, és de 1982, i el podem considerar obsolet perquè no incorpora mesures de protecció ambiental que la posterior legislació europea estatal i autonòmica ha anat incorporant.

En este moment, sabem que està en redacció un nou projecte general d'ordenació urbana perquè si no se redactava seria impossible realitzar Mundo Ilusión i, clar, com la no-redacció implicaria la no-realització d'un projecte com el que tenen planificat per part del Partit Popular, han portat a la nova redacció.
Tanmateix, esta nova redacció pot arribar tard per a la protecció del paratge de la Renegada.

Este municipi, Oropesa, és conegut perquè en els darrers anys ha estat impulsant enormes projectes urbanístics en altres parts del seu terme municipal.
Recordem el tema de Mundo Ilusión que acabem de comentar; recordem el tema de les amplàries, que tota una platja i inclús zona que no hi ha platja, totalment verge, està sent totalment urbanitzada, i això, eixa construcció està suposant un gran impacte ambiental que aconseguiria excloure d'aquests processos urbanístics desmesurats almenys les zones ambientalment més valuoses, que encara puguen salvar-se d'aquesta urbanització accelerada.

És en eixe àmbit on nosaltres considerem la zona de la Renegada que pesen sobre ella l'amenaça de sis projectes urbanístics.
D'estos sis projectes urbanístics hem de considerar que les obres han començat ja en una gran part del paratge, en una certa part del paratge, transformant de manera lamentable el terreny i alterant de manera irreversible i irreparable els seus valors naturals.
És extraordinari vore com anant ja des de la zona de l'autopista, una zona que també es va cremar recentment, en un incendi que també tenia les seues sospites d'estar afectant eixa zona de valors naturals per a degradar la seua valoració i per a considerar que una urbanització seria el millor a fer, ja que els pins es cremen i les urbanitzacions sembla que no.
.
.
Però, nosaltres considerem que tot el paratge continua presentant uns valors naturals absolutament protegibles i que coincidixen amb allò que diuen les lleis de protecció dels valors naturals encara que no estiga declarat de manera explícita.

Nosaltres demanem a l'administració valenciana que paralitze cautelarment les obres iniciades i totes aquelles actuacions tendents a urbanitzar el paratge mentre no s'acabe el Pla general d'ordenació urbana.
I que s'incorporen en eixe pla les mesures de salvaguarda del medi ambient que incloguen la protecció del paisatge.

Considerem també que encara que l'agressió ambiental ja ha començat, és possible encara actuar per preservar la major part de l'extensió afectada.
Aixina ho reclama el Síndic de Greuges, que va emplaçar tant l'Ajuntament d'Orpesa com la Conselleria de Territori a adoptar les mesures necessàries per protegir el paratge o, almenys, per preservar-lo de la urbanització.

Les iniciatives a emprar podrien ser múltiples i es podria posar en funcionament una combinació d'elles.
Per una part, i la primera, considerem que la conselleria no hauria de donar l'aprovació definitiva a aquests projectes urbanístics que encara no la tenen.

En un altre cas, en els projectes que tenen aprovat definitivament la urbanització, però que aquesta encara no ha començat o només té iniciades les obres, de manera molt incipient, caldria paralitzar cautelarment les actuacions fins que es concloga el nou Pla general d'ordenació urbana, i instar que en ell se reclassifique com a no urbanitzable el paratge de la Renegada, de la «Renegà».

Més endavant caldria establir fórmules compensatòries per als interessos afectats que considerem, com després anem a comentar, possibles i estan en disposició de les administracions per a poder-les utilitzar.

Finalment, en el cas de les dues urbanitzacions que estan més avançades, també caldria establir una paralització parcial de les obres per tal que no seguisquen ocupant nous terrenys, i negociar mesures compensatòries com en el cas anterior.

Les fórmules de protecció també podrien ser diverses, i existixen mecanismes legals més que suficients per a poder emprar, des de paratge natural, paratge municipal protegit, paisatge protegit, zona d'actuació urgent, segons la legislació forestal, etcètera, etcètera.
Els mecanismes compensatoris podrien ser abordats conjuntament per totes les administracions, des de la municipal, l'autonòmica i l'estatal.
I fins i tot l'europea, mitjançant fons Feder destinats a la protecció del litoral, o altres fórmules a estudiar.

Cal recordar que el govern central ha mostrat la seua predisposició a comprar terrenys de costa per preservar-los de la urbanització.
Caldria establir urgentment una via de col·laboració entre les diferents administracions, coordinada per la conselleria de Territori.

Nosaltres, a eixe respecte, volem comentar una resposta que es va donar a la nostra diputada en les Corts estatals, Isaura Navarro, on la Direcció General de Costes del Ministeri de Medi Ambient, va valorar que s'estava posant en marxa un programa d'adquisició de finques, per a reforçar la protecció de la costa mitjançant la incorporació al domini públic marítim-terrestre de nous espais.
Dia que dins d'eixe programa s'estudiarà la finca de la serra de la Renegada a Orpesa, per a poder ser adquirida pel propi estat.
Per tant, veem que n'hi ha administracions que podrien col·laborar en eixa protecció i en la compensació d'alguns dels interessos que pogueren vore's afectats.

Per tant, nosaltres considerem que està clar que hi ha fórmules legals i econòmiques per evitar, o almenys minimitzar, un greu atemptat ecològic que se podria en este moment evitar.
Del contrari, no es podria entendre ni resultaria creïble una hipotètica voluntat proteccionista del Govern Valencià, que no es concretaria de manera real sobre el terreny.
Sobretot en el cas, com el de la Renegada, amb uns indiscutibles valors ecològics.

Per tant, proposem esta protecció.
Proposem que se paralitzen les actuacions actualment en marxa fins que s'aprove el Pla general d'ordenació urbana, i que en eixe pla apareguen les normatives ambientals actualment en vigor.

Nosaltres considerem que la negativa, per part del Partit Popular que és el que pot aprovar esta proposició no de llei, significaria que es done suport .
.
.
que la política real del PP en matèria de territori i medi ambient no és correcta ni respon a les seues paraules.
Nosaltres considerem que els motius ambiciosos de sostenibilitat i la imatge de protecció ambiental que es pretén donar, seria pura farsa i seria pura cosmètica, en cas de no tindre una actuació concreta en esta zona actualment en perill, i en algunes altres que hui en dia també estan en procés d'urbanització.

Nosaltres considerem que és un moment en què es posa a prova les teòriques intencions del Consell de la Generalitat Valenciana, i que es posaria a prova si la publicitat que es fa és real o és enganyosa.

En este moment.
.
.
va eixir una notícia ahir, se va posar a exposició pública el Pla territorial de protecció del litoral, que clarament arribarà tard i que a més no tindrà efectes retroactius.
Per tant no podrà en eixe moment protegir zones que ja hauran estat fetes malbé.
En este cas concret, la zona de la Renegada estarà en eixa situació.

Nosaltres creem que la negativa a protegir la Renegada, la negativa a aturar les actuacions en marxa, mostraria clarament que el PP es posa al costat d'aquells grups de pressió econòmica que estan destruint el territori valencià, a canvi d'aconseguir els màxims beneficis privats, i en operacions especulatives que es fan a costa de destruir un patrimoni de tots i un bé de tots com és els valors mediambientals.

Considerem que no hi ha cap coartada per a no protegir la Renegada.
Hauria d'entrar, entra dins dels criteris que assenyalen les lleis de protecció del patrimoni natural valencià.
I nosaltres considerem, a més, que les mesures que proposem són viables tant tècnica com legalment.
Són possibles de dur a terme, i es pot emprar un ventall de figures legals de protecció, que aplicades a este territori suposarien la paralització de les obres actualment en marxa.

A més de tècnicament i legalment viables, considerem que també ho són econòmicament.
Que es poden aplicar amb negociacions per no perjudicar a ningú.
Que poden quedar tots els interessos protegits, sense que açò vulga dir que s'haja de cedir a les pretensions econòmiques desmesurades que puguen tindre els interessos especuladors.

Per tant, considerem que les mesures que demanem en la proposició no de llei que presentem, la proposta de resolució, estan totalment justificades.
La zona a què ens referim té valors naturals i paisatgístics més que sobrats.
Els valors estan recolzats per documents científics i estudis universitaris suficientment clars i concrets sobre el valor de la zona.
I a més, la zona està inclosa en sis catàlegs de conservació.
I la seua protecció està reclamada fins i tot pel Síndic de Greuges, que reconeix la raó d'aquestes peticions i la de col·lectius ciutadans que demanen la preservació del paisatge.

Per això nosaltres considerem que el que haurien de fer tots els grups de la cambra és donar suport a la nostra proposta de resolució, com una manera de mostrar una voluntat de protecció dels valors naturals, que al final són de tots els valencians i valencianes; que no són, no responen a interessos particulars, sinó a l'interés general de tots els habitants de la nostra terra.

Gràcies.

 

**La senyora presidenta:**

 

Gracias, señor Cardona.

Para.
.
.
¿grupos que quieran intervenir?
Por el Partido Popular, doña Carolina.
.
.
*(Remors)* Salvador tiene la palabra por diez minutos.

 

**La senyora Salvador Moliner:**

 

Muchas gracias, señora presidenta.

Bon dia, senyories.

Ens presenten vostés una proposició no de llei on mos diuen que pretenen la paralització de totes les obres i actuacions encaminades a la urbanització del paratge de la Renegada, a Orpesa del Mar.
I en la seua exposició de motius ens especifiquen que el paratge de la Renegada posseeix una pinada extensa i ben conservada, i que també es troben en ells destacats valors botànics, faunístics i paisatgístics, que podien ser mereixedors de protecció.

I, sí, senyor Cardona, li dono la raó i no passa res.
Li la dono.
Estem totalment d'acord en el que vosté mos està dient.
I li diré que estem d'acord, perquè estem d'acord tant la Conselleria de Territori i Habitatge, com el mateix grup que governa *(so d'un mòbil)* en este moment el municipi d'Orpesa del Mar, grup del Partit Popular, estan fent tot el possible i necessari per aconseguir-ho.

Per una part, mitjançant una resolució del conseller de Territori i Vivenda, de 7 de febrer del 2005, s'ordena a l'Ajuntament d'Orpesa que revise el seu pla general, que com vosté bé ha dit és de 1988, i en el qual encara no estaven vigents les normes europees que establien la protecció dels hàbitats naturals, ni tampoc estaven vigents les normes autonòmiques que obliguen a sotmetre a avaluació ambiental els plans, projectes i programes urbanístics.

En la resolució, dictada de conformitat amb el que establix l'article 35 de la Llei reguladora de l'activitat urbanística, s'estableix, per una part: que la inadequada ordenació continguda en l'actual pla general d'Orpesa es posaria sobretot de manifest en atenció a motius de tipus mediambientals; en particular este pla que ja se fica com a sòl urbanitzable no programat d'ús residencial en una amplíssima extensió de sòl situada al sud del casc de la població, que ocupa la denominada serra d'Orpesa.
La qual podrien tindre valors de tipus mediambiental, que determinaria que la classificació del sòl urbanitzable continguda en el pla general d'Orpesa podria no ser congruent amb els valors mediambientals.

En definitiva, este pla no pareix informat pel principi rector establit en l'article 45.
2 de la Constitució, segons el qual els poders públics vetlaran per la utilització racional de tots els recursos naturals, a fi de protegir i millorar la qualitat de la vida, i defendre i restaurar el medi ambient, recolzant-se en la indispensable solidaritat col·lectiva.

No pot deixar de subratllar-se la importància de la previsió constitucional de protecció del medi ambient, continguda en l'esmentat article 45 de la Constitució.
I, com assenyalen també els tribunals, el precepte constitucional no és una mera retòrica, sinó que té un valor normatiu i vincula els poders públics per fer-los eficaços i operatius.

En paraules del Tribunal Constitucional, en la sentència 102/95, de 26 de juny, el mediambiental es converteix en l'ingredient indispensable per a assaonar les altres polítiques territorials.
Així, en l'aplicació de la legislació ordinària, s'imposa el principi de la seua interpretació i valoració de conformitat amb el principi rector de protecció mediambiental de l'article 45 de la Constitució.

La possible inadequació del pla general d'Orpesa, sobretot per motius mediambientals, ha sigut posada recentment de manifest pel Síndic de Greuges de la Comunitat Valenciana --vosté també ho ha dit--, en la seua resolució del 5 de desembre del 2003, dictada en relació amb la queixa 030325.
En esta resolució, el Síndic de Greuges suggerix que es considere la iniciació d'un procés de revisió del planejament general, amb l'objecte d'incloure en la categoria del sòl no urbanitzable comú o d'especial protecció, els sòls que disposen de les característiques ambientals a què es referix la Llei valenciana del sòl no urbanitzable, amb l'objecte de preservar una zona litoral encara verge de la pressió urbanística a què està sotmesa.

D'esta manera i hi ha motius d'interés supramunicipal que justifiquen que s'ordene a l'Ajuntament d'Orpesa la revisió del seu pla general.
Es fa necessari, per tant, que s'inicie l'elaboració d'un nou pla general amb el corresponent estudi i declaració d'impacte ambiental.
Que s'efectue una ordenació integral del territori plenament conforme amb els criteris d'ordenació establits en la legislació vigent, en particular en la recentment aprovada Llei d'ordenació del territori i de protecció del paisatge.

En definitiva, s'evidencien insuficiències en l'ordenació urbanística d'Orpesa, i això justifica que la Conselleria de Territori i Vivenda requerisca eixa revisió.

Com pot vore, no és que no fem cas d'eixa protecció, sinó que precisament el que estem fent és dur-ho a terme.
I per això mateixa la conselleria amb esta.
.
.
resolució del conseller que li he dit abans, que és del 7 de febrer de 2005, fa un requeriment a l'ajuntament perquè ho faça.

Però li diré més.
Ja que vosté mos ha parlat que l'interés per part del govern del Partit Popular és un interés que es faça el més ràpidament possible Mundo Ilusión, i per això se proposa la renovació del pla general, que hi ha també un interés particular per una zona verda que no té platja, però que s'està fent, que és la de les Amplàries.
Jo li diré que no.
Li diré que la zona de la Renegada és una zona, un paratge natural que els importa molt al municipi d'Orpesa i els importa molt també ací en general a tot el que és els valencians, i per això mateixa la conselleria de Territori ho està arreplegant.

Què és el que hi ha en aquell paratge en este moment?
Doncs mire, li diré, per una part en execució està la torre Colomera, del grup Onofre Miguel, que es va aprovar en l'anterior legislatura, que vosté sap que estava governada pel PSOE i pel GIO, el grup independent; la torre Bellver fases I i II, també de la legislatura anterior i amb el mateix govern; el PAI Tossal Natural, idènticament igual; el PAI de la Renegada en les mateixes condicions.
I el PAI ampliació del Balcó de 110.
000 metres, que equival a un 5% del que està en execució aprovat en l'anterior equip de govern.

Aleshores, què és el que està fent en este moment el grup municipal del Partit Popular, i què és el que està fent la conselleria?
Estan, òbviament, revisant i intentant que s'incloga dins del que és la normativa actual, supervisant i controlant tot el que està en execució, què és el que es deu fer.
I prova d'això és que, per exemple, en el PAI de la Renegada, on hi ha 330 veïns, el grup municipal s'ha reunit amb ells.
Perquè tenen problemes d'urbanització, i s'ha firmat inclús un conveni ara, fa poc, en desembre, per a mirar d'ordenar tot el que és la urbanització en concret, i procurar preservar el medi ambient, que és el més important que tenim en este moment.

A part de la resolució que li acabo de comentar, per una altra part, en data de 31 de gener del 2006, fa molt poquet, ha tingut entrada en la Conselleria de Territori i Habitatge la sol·licitud de l'Ajuntament d'Orpesa, d'un concert previ en relació al nou pla general que està en tramitació.
En este document, una gran part del sòl urbanitzable del encara vigent pla general, situat en la zona de la Renegada i que no compta amb programa aprovat, es classifica com a xarxa primària de parc públic natural.

Com pot vore, inclús el pla general ho està arreplegant.
Aleshores, jo, ja no sé com exposar-li més la intencionalitat del partit del govern popular, del govern del president Camps.
És que estem fent tot el que podem perquè mos importa el medi ambient, perquè mos importa el nostre paratge, perquè mos importen els nostres parcs naturals.
I per això mateixa no considerem que siga necessària la paralització de les obres que vostés ens demanen del que està en funcionament, sinó que hem d'anar controlant, revisant i atenent.

Però, a part d'això, és que el que està en funcionament i s'està executant s'atenia a la legislació vigent que hi havia en el moment en què es va produir i s'aplicava llavors.
I donada la proposta que hi ha de concert previ en l'actualitat, i d'acord al futur pla general, doncs creiem que s'està ja incloent tota la protecció del medi ambient que és necessari per a este paratge.

Res més i moltes gràcies.

 

**La senyora presidenta:**

 

Gracias, señora Salvador.

Para réplica, tiene la palabra el señor Cardona por cinco minutos.

 

**El senyor Cardona i Pla:**

 

Després de la seua primera part de la seua intervenció, jo considerava que vosté anava a votar a favor de la meua proposta de resolució, la proposta de resolució del Grup d'Esquerra Unida.
Però al final de tot el procés, doncs no ha estat aixina.

Era d'imaginar, no?
És a dir, després de fer tot un discurs que té a vore en un trasfons proteccionista, després d'haver reflectit els valors que clarament té eixa zona de la Renegada, finalment acaba dient-se que tot està a l'espera del que el nou pla general d'ordenació urbana protegisca les zones protegibles.

I si fem tard?
I si quan arriba eixe pla general d'ordenació urbana, ja està tota la zona de la Renegada urbanitzada?
I si vostés ens estan dient que n'hi ha una zona protegible, com és una zona, una estreteta zona a la vora de la mar.
.
.
¿Després s'urbanitzarà tota la part esta després d'eixa estreta zona i després se tornarà a protegir la part de darrere de les urbanitzacions?
Això és una cosa que en este moment, en la Renegada pot passar perfectament.

¿Vosté sap que els quilòmetres de la Renegada els compta el conseller Blasco com eixos quilòmetres de costa protegits?
El que no diu el conseller Blasco és que eixos quilòmetres de costa protegits són molt estrets i després d'eixos metres protegits ve tota una zona urbanitzable.
D'eixa manera podria protegir tota la costa de dalt a baix del País Valencià, fent que els tres primers metres foren protegits, considerar-los lloc d'interés comunitari i després deixant urbanitzar a tota la zona interior.

El reconeiximent que el pla general d'ordenació urbana antic no protegix els valors ambientals d'Oropesa de la manera que hui en dia demanen totes les disposicions legals: les disposicions legals europees, les disposicions legals estatals i les disposicions legals valencianes vénen a dir que un paratge com el de la Renegada és digne de protecció.
Però, clar, el pla general d'ordenació urbana --l'antic-- no estava sotmés a eixe tipus de limitacions.

En Oropesa s'han negat durant anys a actualitzar-lo.
Per això una part de l'albufera ha quedat totalment.
.
.
Vaja, n'hi ha una avinguda, l'avinguda de Barcelona, que li passa per damunt, i ha segut pagada amb diners públics, i era una zona que tenia totes les característiques de zona humida.

De la mateixa manera, n'hi ha zones d'ací.
.
.
Tota la Renegada quedarà pràcticament urbanitzada, perquè damunt d'ell n'hi han sis projectes d'urbanització que no se poden parar si no n'hi ha una intervenció concreta de conselleria, si conselleria no comença denegant l'aprovació definitiva de dos dels plans que encara no estan aprovats, i si la conselleria no fa algun procés de paralització del plans que actualment estan en una obra incipient.

A nosaltres no ens servix que ens diga que en este moment ha entrat ja en conselleria un petició de l'ajuntament per a signar un conveni per a fer el nou pla general d'ordenació urbana, perquè això el que ens ve a dir és que el nou pla arribarà tard.
És el mateix que li estem comentant sobre el pla territorial de protecció del litoral.
En castellà se diu: «A buenas horas, mangas verdes».
És a dir, tard i mal.
Quan ja estarà tot fet, s'intervindrà amb una legislació en teoria --en teoria-- proteccionista.

Nosaltres considerem que la protecció no consistix únicament en no urbanitzar els primers metres de costa o a fer illetes de sòl no urbanitzable per a tirar-se floretes dient que se protegixen totes eixes zones.
Nosaltres considerem que no sobren zones protegides al País Valencià, que el procés de creiximent urbanístic és desmesurat, que Oropesa és especialment un paradigma d'eixe creiximent desmesurat, i nosaltres considerem que, encara que només fóra per compensar aquest exagerat creiximent urbanístic, valdria la pena preservar la zona de la Renegada.

Nosaltres considerem que eixes urbanitzacions són únicament possibles gràcies a un pla general d'ordenació urbana obsolet i nosaltres considerem que si s'aplicaren els estudis d'impacte ambiental que es fan actualment, seria impossible construir en la Renegada.
Considerem que el Partit Popular no està fent les accions necessàries per a protegir el medi ambient i nosaltres considerem que s'està permetent que es destruïxca el territori a canvi de permetre els grans negocis dels constructors, i això és el que est à passant en esta urbanització.

Totes les mesures que vosté m'ha dit no entraran en vigor en un moment suficient per a impedir la destrucció, i, realment, esta actuació, totes les actuacions que vosté m'ha dit, en realitat el que fan és facilitar i afavorir que tota la zona de la Renegada quede destruïda.
Nosaltres considerem que es destruïx patrimoni natural i considerem que eixe és el seu gran pecat, el de ser col·laboradors necessaris dels interessos particulars i no dels interessos generals, que serien els que quedarien protegits amb la protecció dels valors mediambientals d'esta zona.

Lamentem la seua negativa a donar suport a la nostra proposta i considerem que les seues actuacions són propagandístiques, perquè no arribaran a temps d'impedir la destrucció de tot el paratge.

Gràcies.

 

**La senyora presidenta:**

Gracias, señor Cardona.

Por parte del Grupo Socialista, ¿quieren turno de intervención para réplica?
*(El diputat Sanmartín Besalduch diu que sí, per a fixar la posició)* Fijar la posición, durante cinco minutos, señor.
.
.

 

**El senyor Sanmartín Besalduch:**

Dir que anem a votar a favor de la paralització cautelar fins que no s'aprove el nou pla general d'ordenació urbana, és a dir, fins que no s'adapte la normativa urbanística als condicionants ambientals exigits en les noves disposicions legislatives.

Les raons serien tres.
Molt breu.
En primer lloc, si bé és cert que l'àrea afectada consta una part important com a urbanitzable en el pla general d'ordenació urbana actual d'Orpesa, no hem d'oblidar que aquest ordenament urbanístic està totalment obsolet i antiquat, perquè porta, doncs, més de vint anys de vigència.

En segon lloc, és cert, una cosa que diu el Partit Popular, que hauríem de distingir dins d'aquí dos actuacions diferents.
Per una banda, el que és el PAI pròpiament dit de la Renegada, que no és més que una ordenació urbanística de la part més antiga, constituïda per edificacions preexistents, que si bé és cert que actualment tenen llum i tenen aigua, no compten amb cap servei ni de depuració d'aigües residuals ni d'evacuació i, en conseqüència, tota una sèrie de PAI que sí que afecten la part més nova, la part sobretot del pinar, una part cremada, però l'altra no, enfront del mar, i que és la més decebedora des del punt de vista ambiental.
Però jo sóc conscient que aquesta raó no és suficient per a justificar la urbanització del que són els PAI de la zona nova.

I, en tercer lloc, justificar aquest vot positiu, perquè jo pense que el cas d'Orpesa és el cas més il·lustratiu, almenys de la província de Castelló, d'allò que no hauria de ser l'urbanisme, és a dir, construir primer, urbanitzar després i ordenar el territori en tercer lloc.
Pense que hauria de ser al revés: ordenar el territori, urbanitzar després i construir en últim lloc.
Pense que Orpesa és l'exemple d'allò que no hauria de ser.

En definitiva, anem a votar a favor la paralització cautelar fins que no s'aprove el nou pla general d'ordenació urbana i, en conseqüència, fins que no s'adapten els condicionants ambientals que disposen les noves disposicions legislatives.

 

**La senyora presidenta:**

Muchas gracias, señor diputado.

Por parte del Grupo Parlamentario Popular, tiene la palabra la señora Salvador, por cinco minutos, para réplica.

 

**La senyora Salvador Moliner:**

Muchas gracias, señora presidenta.

Mire, no es una labor propagandística la que està fent el govern del Partit Popular, és una labor real, i li ho he dit abans, li he dit abans les actuacions que s'estaven prenent per part de l'equip municipal de govern del Partit Popular i per part de la conselleria.

Però li diré més, li diré que la preocupació i la sensibilitat que n'hi per l'actual equip de govern d'Oropesa del Mar per la zona en qüestió, pel paratge de la Renegada, és tal que en el concert previ que s'ha presentat a la conselleria es proposa la protecció d'1.
800.
000 metres en la zona de Bovalar i de la Renegada, que és una zona que té una valor paisatgístic i d'arbrat tremend.
En el mateix context, també sol·licitava una especial protecció com a paratge municipal protegit de 170.
000 metres quadrats en la zona de l'albufera d'Orpesa, que vosté també dia que era una zona que s'havia ja destruït, doncs, bé, la protecció és evident que és important per al Govern i per això ho inclou.

 

Però és que li diré que és precisament el govern del Partit Popular el que està fent els deures en matèria de medi ambient, és el que està desclassificant sòl que havia segut classificat com a urbanitzable pel govern socialista, i clar exemple d'això és el que ha passat a Peñíscola i el que ha passat a Moncofa o el que ha passat, per exemple, a Calp, que a pesar d'un cost elevat, s'ha desclassificat sòl i s'han declarat zones com a paratges naturals, com a parcs naturals, perquè per al govern del Partit Popular és important protegir les zones humides dels parcs naturals i és important protegir la naturalesa.

Li seguiré dient: per part del govern municipal d'Orpesa s'estan mantenint en este moment negociacions amb Renfe per a aconseguir la cessió de part del que eren les antigues vies per a transformar-les en zones verdes, en zones d'adequació per als ciclistes, en zones que, en general, s'integren en el que és l'entorn paisatgístic.
I això què vol dir?
Doncs, que es preocupa per l'entorn natural, per l'entorn del que és en si los valors naturals, pel medi ambient, per descomptat.

En estes negociacions, òbviament, l'última paraula la tindrà el Ministeri de Foment i nosaltres estarem també a l'espera de vore què és el que mos diran.
La sensibilitat municipal està arreplegada en tot, en la preocupació pel paisatge, en la preocupació pel medi ambient, i prova d'això és que van arreplegar les queixes dels veïns i es van comprometre a revisar el pla general d'acord amb eixes queixes, amb eixa sensibilitat, amb eixa preocupació que n'hi havia.

En definitiva, jo crec que no n'hi ha major preocupació que la que s'ha demostrat en este moment, tant pel govern municipal d'Orpesa com pel govern de la Generalitat, pel govern del Partit Popular, per preservar el nostre medi ambient.

Res més i moltes gràcies.

 

**La senyora presidenta:**

Muchas gracias, señora Salvador.

Pues, debatida la proposición, vamos a dar comienzo a la votación.
¿Votos a favor de la proposición?
7 votos a favor.
¿Votos en contra de la proposición?
9.
¿Abstenciones?
Ninguna.
Por lo tanto, por 9 votos en contra y 7 a favor, queda retirada esta proposición.

 

 

 

 

 

***Proposició no de llei sobre la declaració de la platja de l'Auir i el seu entorn com a paratge natural, presentada pel GP Esquerra Unida-Els Verds-Esquerra Valenciana: Entesa (RE número 16.
794, BOCV número 73).***

 

 

**La senyora presidenta:**

 

Vamos a continuar con el siguiente punto del orden del día, que es: toma en consideración de la proposición no de ley sobre la declaración de la playa del Auir y su entorno como paraje natural, que ha sido presentada por el Grupo Parlamentario Esquerra Unida-Els Verds: Entesa.

Tiene la palabra por quince minutos para su defensa y presentación de proposición el señor Oltra.
.
.
Por quince minutos.

**El senyor Oltra i Soler:**

Gràcies, senyora presidenta.

Vaig a defensar aquesta proposició no de llei, que es va presentar el 30 de setembre del 2004, ni més ni menys!

Bé, per fer una introducció, caldria començar dient que les comarques de la Marina Alta i la comarca de la Safor presenten una de les majors densitats *edificatòries* en tota la costa espanyola.
Des del municipi de Dénia fins al de Cullera, al voltant de quaranta quilòmetres de litoral, pràcticament no queda res per construir en primer línia de platja, amb la qual cosa, bé, doncs, això que es va publicar ahí de l'exposició pública del pla d'acció territorial del litoral, en este cas la veritat és que, com en tants altres del País Valencià, arriba deliberadament tard.

Aquesta situació en estes dos comarques suposa, doncs, lògicament, una forta sobreexplotació de tot tipus de recursos, especialment del recurs de l'aigua.
És una zona a on s'estan produint, doncs, perforacions, captació d'aigües subterrànies, intrusió marina, salinització d'aqüífers.
.
.
O siga, tota una situació prou crítica davant un urbanisme absolutament desmesurat, que s'està edificant a mansalva, ja no queda espai --digam-- en zones de costa, en zones planes, i s'està edificant, massivament a més, en plena serra.
O siga, hui en dia, els arbres, els poquets arbres que tradicionalment hi han hagut en les serres, estan sent substituïts per xalets, que fa falta quasi un helicòpter per a pujar allí dalt.

Així mateix, es corre el perill que desaparega per complet una de les característiques importants d'aquesta zona, com és un cordó dunar molt gran, i així com les restingues de les marjals de Pego i Gandia-Xeresa.

També cal destacar que la urbanització de tot el litoral produiria inqüestionablement una disminució severa en la qualitat paisatgística de la zona, contradictòria amb els esforços que, almenys oficialment i de manera verbal, realitzen fonamentalment el Govern de la Generalitat Valenciana i algun dels ajuntaments de la rodalia.

Cal assenyalar que aquest zona que avui demanem un nivell de protecció, doncs, és una zona que com encara manté unes característiques --digam-- de platja verge, d'espai no edificat, doncs, la veritat és que en aquestos moments està sent motiu de desig per part de determinats promotors, que veuen en la zona una mina d'or a l'hora de poder edificar, un espai únic, i que immobiliàriament els seria molt rendible.

La platja de l'Auir caldria dir que ocupa una zona que està clarament delimitada per la carretera Natzaret-Oliva i la marjal de Xeresa a l'oest; la desembocadura del riu Xeraco al nord; la zona urbanitzada de la platja de Gandia al sud; i la mar Mediterrània a l'est.
Eixa seria --digam-- la delimitació de l'espai.
En total, la superfície d'aquest espai ve a suposar uns 1.
900 metres de longitud i 800 d'amplària.
Estaríem parlant al voltant d'unes 205 hectàrees, de les quals 40 corresponen directament al cordó dunar i platja, mentre que les restants corresponent principalment a zones on hi ha cultius de cítrics i alguns pins aïllats.

En aquesta zona pràcticament no existixen construccions i la major part de les existents es troben integrades en el paisatge agrícola de la zona.
Pràcticament tota la zona està en terme municipal de Gandia, encara que existix una xicoteta al nord en el terme municipal de Xeraco.

És molt important ressenyar que pràcticament tota la zona, i és una cosa curiosa, que es proposa declara es troba en el perímetre teòric de protecció de la zona humida catalogada com a marjal de Xeresa.
Aquesta marjal caldria també recordar que ha sigut també notícia preocupant en diferents ocasions, perquè determinades persones han estat denunciades per abocaments, aterraments --o siga, han estat les fotografies ahí.
S'han imposat denúncies que han costat moure-les, s'han imposat sancions, però no sempre s'ha recuperat l'espai d'aquesta marjal, que es troba en una situació privilegiada, a la situació anterior, sinó que alguns d'aquestos aterraments continuen allí --s'ha plantat tarongers, s'ha plantat ahí de tot-- per a intentar carregar-se aquestes zones humides tan importants a la nostra costa.

Justament, els 200-300 metres que es trobarien fora de la zona humida, de la zona que podria estar beneficiada per eixe perímetre de protecció, entrarien en el que hauria de ser la zona de domini públic de costa, especialment si el Ministeri de Medi Ambient no acaba cedint, com pareix que al final va a passar, en el seu moment la voluntat de mantindre este espai al desig dels especuladors privats.

Caldria dir, perquè és un problema que s'ha plantejat també en altres espais, que en aquest que estem parlant, l'existència d'este cordó dunar, entre altre coses, ha permés inclús ampliar la superfície de la platja.
O siga, avui en dia la línia, digam, de costa ha crescut en el sentit que eixa platja s'ha fet més gran, i per l'efecte d'eixa corrent que ha provocat l'extensió del cordó dunar.
I això ha provocat que l'espai físic siga major, amb la qual cosa els teòrics propietaris.
.
.
Dic teòrics propietaris perquè és un tema que està en estos moments també en discussió, una discussió permanent de qui és eixe espai.

Perquè és un espai que pareix ser que va estar escripturat en el seu moment pel famós 205, i és un espai de marjal que en el seu moment quasi ningú volia, no tenia un propietari determinat.
Avui en dia costa que el ministeri està en fase d'investigar si estos terrenys són de qui aparenta que són o realment inclús part d'ells són ja de propietat pública, tenint en compte eixe espai que la mateixa mar ha anat deixant i guanyant la zona de platja.
Inclús hi ha fotografies, en concret de l'any.
.
.
, fotografies aèries, de l'any 57, on es demostra clarament quina era la línia de costa en aquella data i quina és ara.
Eixe espai, que abans estava, digam, quasi tocant el que és la zona de costa, de platja, avui està plantat i la costa ha quedat més allunyada.
Però realment, com a espai públic, pràcticament ho és tot.

Cal destacar que també, segons les característiques ecològiques de la zona i el mateix conveni Ramsa de protecció de les zones humides i de nidificació d'aus, ratificat per Espanya i en vigor, lògicament, la zona que es pretén declarar hauria de formar part de la restinga original de la marjal de Xeresa.
Per tant, formaria part d'una única unitat ecològica amb la citada zona humida, que ja està catalogada i protegida.

Així mateix, el cordó dunar i la platja adjacent es troben bastant ben conservats, des d'un punt de vista ecològic i paisatgístic.

Lògicament caldria dir que per a la ciutat de Gandia és un dels espais emblemàtics, ha sigut una reivindicació història per part, fonamentalment, de la ciutat de Gandia preservar aquesta platja, protegir-la, evitar que es massifique.
En eixe sentit, ens trobarem una desagradable sorpresa, en l'any 2004, quan el Ministeri de Medi Ambient, en una decisió.
.
.
--m'imagine que era una decisió que vindria, digam, preparada del govern anterior, perquè feia poquet; jo confie que siga axina--, va excloure 400.
000 metres quadrats de la zona pública marítimoterrestre, que era una de les qüestions on més conflicte hi havia, atenent a al·legacions que en el seu moment presentaren els propietaris de la zona.
La no inclusió com a tal domini públic d'una superfície tan important jo crec que és, digam, la *puntilla* per a posar en perill el futur d'aquesta zona, perquè ja comencen a haver intents d'urbanització per part d'una determinada empresa que té moltes propietats en esta zona davant d'això.
Eixa decisió del ministeri està recorreguda pel mateix ajuntament.
El mateix ministeri després pareix que es va donar compte i va començar una sèrie d'investigacions per a aclarir el tema de la propietat.

També caldria dir que és una zones on teòricament, si se confirmara eixe desig del ministeri de voler, digam, adquirir espais de costa que no estiguen edificats, podria ser una de les zones candidates.
Curiosament la Conselleria, en aquell intent, jo crec que més propagandístic que altra cosa que va fer, d'oferir al ministeri una sèrie de zones perquè el ministeri les poguera adquirir, no va incloure aquesta, i curiosament va incloure una zona de platges al voltant d'aquesta que no que solament són urbanitzables, sinó que estan urbanitzades.
Estan les fotografies ací.
No sé si això era una broma o què era allò, però una cosa curiosa, en tot cas.

Però el que prima per damunt de tot per a nosaltres és que, siga la que siga la decisió al final del ministeri, d'incloure o no, davant d'eixos recursos, el terreny com a domini públic --això seria jo crec que l'ideal--, que l'Ajuntament de Gandia planifique unes qualificacions urbanístiques que preserven això, etcètera, etcètera.
El que sí està clar és que és una zona que per a nosaltres mereix que siga protegida no solament a eixos nivells municipals, que també, sinó a nivell ja de la mateixa Generalitat Valenciana.

I en eixe sentit, la proposta nostra és la que figura en la proposició no de llei, de demanar que aquestes Corts, d'acord amb la mateixa llei d'espais naturals protegits de la Comunitat Valenciana, puga declarar, previ els tràmits oportuns, previ, digam, tota la tramitació que toque, i sempre en col·laboració fonamentalment amb l'Ajuntament de Gandia, que és el que pràcticament està tot en el seu terme municipal, es puga declarar aquesta zona com a paratge natural, com a fórmula de garantir la preservació de l'espai, evitar la urbanització que ja comença a estar latent.
Ja dic, hi ha intents per part de determinats promotors de posar els ulls en aquesta zona tan atractiva.
I això és un tema que o bé ho parem mitjançant declaracions d'espais protegits o quan arribe el moment serà tard perquè qualsevol dia d'estos mos trobarem que comencen allí determinades obres, que al final després serà impossible ja evitar.

Per tant, la proposta nostra, després d'aquesta explicació, és que estes Corts insten el Consell a la declaració d'este espai com a paratge natural.

Res més i moltes gràcies.

 

**La senyora presidenta:**

 

Muchas gracias, señor Oltra.

¿Grupos que quieran intervenir?
Por parte del Grupo Parlamentario Popular, tiene la palabra, durante diez minutos, el señor Felipe del Baño.

 

**El senyor del Baño Fernández:**

 

Muchas gracias, presidenta.

Señorías.

Señor Oltra, agradezco que después de hacer un recorrido por toda la costa de la Comunidad Valenciana, y especialmente la de la Marina, haya usted recabado en el Ayuntamiento de Gandia, que es en el ayuntamiento que motiva, digamos, la proposición no de ley, y haya dedicado al menos cinco segundos en hablar del desarrollo urbanístico del Ayuntamiento de Gandia.
Un ayuntamiento que le recuerdo que está gobernado por la izquierda.

Usted sabe que la problemática que se asocia al espacio al cual se refiere en su proposición no de ley, solicitando la declaración de paraje natural, tiene su origen en el litigio, como usted ha citado, entre el Ministerio de Medio Ambiente, el Ayuntamiento de Gandia y la propiedad particular de parte de la zona, que se ha visto acentuada recientemente por la decisión, de la demarcación de costas del citado ministerio, de excluir parte de esta zona como de dominio público marítimo terrestre.

Además, las informaciones más recientes de que disponemos --puede recabarlas al respecto-- indican que tanto el Ayuntamiento de Gandia como el Ministerio de Medio Ambiente, han establecido un acuerdo para que se reconozca definitivamente la propiedad pública de este tramo de costa y se garantice su conservación.

Sin perjuicio de todas estas iniciativas, el interés ambiental de la zona dunar referida está fuera de toda duda, como demuestra que a fecha de hoy esté incluida dentro de los lugares de interés comunitario, denominado «Dunes de la Safor», propuesta para su inclusión dentro de la red Natura 2000, mediante acuerdo de Gobierno Valenciano, el acuerdo del gobierno del Partido Popular, de 10 de julio de 2001.

Esta inclusión representa, en última instancia, que cualquier iniciativa o actuación que pueda darse o llevarse a término en la zona y que afecte potencialmente al hábitat o a las especies presentes en la misma zona, ha de ser objeto de una evaluación específica para sus efectos, tal y como establecen los artículos 6.
1 y 6.
4 de la Directiva 92/43, de la Comunidad Europea.

Decir también, indicarle que dicha zona, y separada de esta, denominada la Devesa, que se encuentra también en la zona de lugares de interés comunitario, denominada Marjal de la Safor, al cual se apliquen, como es evidente, las mismas medidas preventivas.

En este sentido, no parece que las características de la zona afectada sean las más adecuadas para su consideración como paraje natural, a la vista de lo que establece al respecto la citada Ley 11/94, tal y como solicita la proposición no de ley presentada.
Probablemente el carácter singular del cordón dunar y el contexto territorial en que se ubica haría más razonable su eventual consideración como paraje natural municipal, promovido por el Ayuntamiento de Gandia, siempre y cuando la iniciativa parta del citado ayuntamiento, como usted también incluso hace referencia en su proposición no de ley.

En última instancia, para el establecimiento de la titularidad de los terrenos afectados, resultaría un elemento fundamental que, tal y como dicen los artículo del Decreto 161/94, de 3 de septiembre, del Consell de la Generalitat, de la regulación de parques naturales municipales, establece la necesidad de contar con la conformidad expresa por escrito de los titulares de los terrenos privados que vayan a ser declarados como tales.

Remarcar el carácter actualmente protegido del cordón dunar como parte de la propuesta de lugares de interés comunitario, aprobado por el Gobierno Valenciano, el gobierno del Partido Popular, así como las medidas preventivas de conservación que lleva consigo la inclusión en la lista de lugares de interés comunitario.
Así mismo, la evaluación de los efectos sobre el hábitat y las especies que conlleva la zona.

Manifestar, en coherencia con esto, que la disposición de colaborar con el Ayuntamiento de Gandia en la conservación de este relevante espacio, dando curso, si el ayuntamiento lo pone en marcha, como así le hemos convenido, como paraje natural municipal.

Muchas gracias.

 

**La senyora presidenta:**

 

Gracias, señor Felipe del Baño.

Por parte del Grupo Parlamentario Socialista.
.
.
Disculpe.
*(Remors)*

 

Para turno de réplica, tiene la palabra, por cinco minutos, el señor Oltra.

 

**El senyor Oltra i Soler:**

 

Gràcies, senyora presidenta.

Bé.
Jo lamente que després de la intervenció del senyor Felipe del Baño, que ell mateix reconeix part dels arguments de defensa mediambiental de l'espai en qüestió, que la solució final siga no recolzar la proposta, deixar *ad calendas graecas* que l'ajuntament, el ministeri i tal, els propietaris s'apanyen.

La insinuació que la figura més correcta seria la del paratge natural municipal és dur el tema a un carreró sense eixida, perquè, com vosté sap --i a més ja es va preocupar el Consell de la Generalitat d'això--, aquesta figura, que podria servir en alguns casos, ha estat completament, digam, prostituïda en el sentit que si per a demanar la protecció d'aquesta figura és preceptiu i vinculant la conformitat dels propietaris privats afectats, si no és que són un col·lectiu de masoquistes, que en temes urbanístics quasi no n'hi ha, el normal és que eixa autorització no estiga mai.
O siga, ningun, ningun propietari d'aquestos espais va a demanar que es declaren protegibles i, per tant, inedificables.

Per tant, aquesta figura està viciada ja d'origen, i per tant no.
.
.
inclús pensant que podria ser convenient automàticament en una situació en la qual el litigi per la propietat encara està viu.
Perquè la proposta nosaltres la presentàrem recent presa la decisió per part del ministeri, d'excloure eixos 400.
000 metres, que és on està, diguem, un poc el conflicte més important.
Clar, això es va fer perquè els propietaris al·legaven que eixa zona era d'ells i que no s'hauria de declarar.
Per tant, ara no poden demanar-los la conformitat per a la declaració de paratge natural municipal.
O es declara com nosaltres diem o no haurà possibilitat que tinga un nivell de protecció a nivell autonòmic.
Perquè eixe tema està encara sense resoldre, a pesar que l'ajuntament va recórrer allò i que el ministeri estiga fent determinades gestions.

Això no vol dir, com vosté ha dit, que existisca un acord entre l'ajuntament i entre el ministeri.
No, això no és cert.
És a dir, podrà haver desitjos, podrà haver voluntat de fer les coses diferents, però en estos moments el que hi ha sobre la taula és que eixos 400.
000 metres no estan dins de la zona qualificada com a marítimo-terrestre.
Per tant, en principi hi ha un perill evident en estos moments, i pot haver-lo més evident si el dia de demà canvia la majoria a l'ajuntament de Gandia quant a les possibilitats d'urbanització de la zona.

Nosaltres veiem que l'única possibilitat que això no passe ara ni en el futur és que es declare dins d'una de les figures que considerem més adequada, com és la del paratge natural per part de la Generalitat Valenciana.
No podem tampoc quedar-nos suficientment confiats en el tema de la declaració o de la inclusió com a zona LIC, perquè exemples d'eixe tipus doncs tenim, tenim inclús ports esportius que s'estan ampliant en zones LIC, o siga haurà algunes més zones LIC de costa.
O siga, hi haurà alguna cosa més contundent, més impactant que això i s'està fent amb totes les benedicció per part de la conselleria.
Per tant, per a nosaltres és una.
.
.
a banda que la zona LIC està presentada a Brussel·les, però no està aprovada tampoc definitivament, amb la qual cosa és una protecció més teòrica que real en estos moments.

Per tant, si vostés creuen, de veritat, que eixa zona mereix els qualificatius que d'alguna manera ha dit, doncs jo crec que la figura correcta és la del paratge natural, perquè pel contrari doncs la llei per a què se va a fer, per a què es va a preveure la possibilitat de declaració d'estos espais.
Jo crec que és una zona ideal en eixe sentit, perquè sinó, ja dic, que és de les poquetes zones no edificades en el tram de costa que estem parlant, amb una pressió urbanística impressionant.
Hi ha marjals, com eixa que ha nomenat vosté de Xeresa, que s'ha hagut de parar, de denunciar i dur al jutjat --això el senyor Modrego perquè hem tingut algun debat en l'anterior legislatura en eixe tema--, aterraments, eh, aterraments per part de determinades persones a l'hora d'abocar ahí camions i més camions.

Per tant, és una zona molt atractiva i amb molta pressió urbanística.
Per tant, l'única figura que pot salvaguardar açò és esta.
L'altra, és deixar-ho a criteri que al final arribe un moment que s'urbanitze.

Res més i moltes gràcies.

 

**La senyora presidenta:**

 

Gracias, señor Oltra.

Para réplica, por parte del Grupo Popular, tiene la palabra por cinco minutos el señor Felipe del Baño.

 

**El senyor del Baño Fernández:**

Muchas gracias, presidenta.

Señorías.

Señor Oltra, yo creo que le hemos dejado claro que para nosotros es una zona de gran valor medioambiental y también ecológico.
Y asimismo, como le he dejado claro, nosotros como gobierno autonómico hemos cumplido con la zona pues.
.
.
desde el año 2001, metiéndola dentro de la zona.
.
.
de zonas LIC.

Está fuera de toda duda, creo yo, que el gobierno del Partido Popular es un gobierno que está sensibilizado por proteger nuestro territorio y proteger nuestros espacios naturales.
Y así, pues usted sabe que las últimas medidas legislativas acordadas por estas Cortes van en ese sentido: un desarrollo sostenible de nuestra comunidad que proteja nuestro espacio y nuestro territorio, y así pues indicarle que somos una de las comunidades con más espacio protegido de todo el resto de comunidades autónomas, que triplicamos la media europea en protección del territorio, teniendo un 28% de nuestro territorio protegido.
Y que en estos momentos, y justamente en la cuestión que se refiere a su proposición no de ley, es el ayuntamiento de Gandia un ayuntamiento gobernado por la izquierda, como usted sabe, y un ayuntamiento muy urbanizador el que tiene la última palabra y el que tiene que proponer al gobierno si quiere que sea la zona ésta paraje municipal.

Muchas gracias.

 

**La senyora presidenta:**

 

Muchas gracias, señor del Baño.

Por parte del Grupo Socialista, tiene la palabra por cinco minutos el señor Sanmartín.

 

**El senyor Sanmartín Besalduch:**

Gràcies, presidenta.

El Grup Parlamentari Socialista pensa que l'enorme creixement de l'activitat turística en el litoral en les darreres dècades, i sobretot la construcció d'edificacions que han donat suport a esta activitat turística, s'ha produït, jo diria, que sense respondre a un model d'ordenació territorial i d'ordenació també urbana prèviament definit.
I, en conseqüència, el que ha succeït han estat importants disfuncions i, el més greu de tot, propiciant carència d'infraestructures de serveis i equipaments bàsics.

Però sobretot, pel cas que ens ocupa, el que ha propiciat ha sigut la degradació continua i imparable *(so d'un mòbil)* de tota una sèrie d'espais caracteritzats per la seua fragilitat davant el que és l'acció antròpica.
I, en conseqüència, el cas que ara ens ocupa ens simplifica el que hem dit fins ara.
L'àrea que envolta a la platja de l'Ahuir i el seu entorn, com han dit ja la resta de diputats, està tremendament saturada, no solament per l'àrea de Gandia, sinó per tota la seua àrea d'influència urbana.
I, per tant, el que pensem és que si tant sols amb la declaració de paratge podríem aconseguir almenys la protecció dels cordons dunars de rellevància més que significativa i també la protecció i sobretot la restauració i rehabilitació de la part de marjal existent com a zona humida, valdria la pena.
En conseqüència, anem a votar favorablement.

 

**La senyora presidenta:**

 

Gracias, señor Sanmartín.

Pues debatida la proposición, vamos a proceder a su votación.
¿Votos a favor de la proposición?
6.
¿Votos en contra?
9.
¿Abstenciones?
Ninguna.
Por 6 votos a favor y 9 en contra queda rechazada esta proposición.

Continuando con el orden del día, ha llegado a esta mesa un escrito solicitando la retirada del punto número 6 del orden del día, de la proposición no de ley sobre la denegación de la autorización para la construcción y actividades de un campamento turístico a la zona del Codillo, ubicado sobre la conocida Fuente de Baños de Montanejos, presentada por el Grupo Parlamentario Socialista.

 

 

***Proposició no de llei sobre l'establiment de la consignació pressupostària suficient per a saldar el deute dels diners que foren transferits a l'empresa de la Generalitat Vaersa per a la construcció de la planta de tractament i gestió de residus d'Onda, presentada GP Socialista (RE número 26.
457, BOCV número 101).***

 

**La senyora presidenta:**

 

Por lo tanto, vamos a pasar al número 7 del orden del día, que es la toma en consideración de la Proposición no de ley sobre el establecimiento de la consignación presupuestaria suficiente para saldar la deuda del dinero que fue transferido a la empresa de la Generalitat Vaersa para la construcción de la planta de tratamiento y gestión de residuos de Onda, presentada por el Grupo Parlamentario Socialista.

Para su presentación y defensa, tiene la palabra el señor Sanmartín, por quince minutos.
Cuando quiera.

 

**El senyor Sanmartín Besalduch:**

Gràcies, presidenta.

Quan es va presentar aquesta iniciativa legislativa, farà cosa de més d'un any, no s'havia firmat cap conveni entre la Conselleria de Territori i Habitatge i Reciplasa.
En conseqüència, el que demanàvem, el que demanàvem nosaltres és la consignació pressupostària suficient per a fer front a un deute ja històric, o almenys de prou anys, que portava a una situació de fallida tècnica a l'empresa Reciplasa.

Tot i així, però, i aquesta és la raó per la qual no he retirat la meua iniciativa, és en el conveni signat el mes d'octubre passat, és a dir, farà quasi tres mesos i pels retards que s'està produint en el pagament.

Recordaran les seues senyories que l'origen de tot està en la subvenció que va rebre en este cas concret Vaersa, com a empresa pública de la Generalitat, amb Fons Feder per a fer front al que era la planta de reciclatge que avui en dia s'ubica al terme municipal d'Onda.
Jo, com he dit abans, havia demanat establir una consignació per a fer front a este deute, que en la defensa dels dos darrers pressupostos, i el conseller, aquí en comissió i després en plenari, sempre ho posàvem als pressupostos, consigne una partida per a fer front al deute.
Però no es va concedir mai.

Ara, és cert, les coses estan millor, jo ho he de reconéixer.
Concretament han canviat les coses.
Si mal no recorde, l'octubre de l'any passat, de 2005, la Conselleria de Territori i Habitatge va signar un conveni amb Reciplasa amb objecte de pagar aquest deute, concretament de 8,7 milions d'euros, amb cinc terminis, que no són anualitats.
Pense que dos per anualitat.
De fet, al desembre de 2005 s'havia de pagar el primer, i per això no he retirat la iniciativa legislativa.
Els repetisc que al desembre de 2005 s'havia de pagar el primer, que era d'1,7 milions d'euros, però el pagament es va retardar fins al mes de febrer.
Esperem que el segon termini, que és el que venç el mes següent, el mes de març, no es retarde.
En conseqüència que quede constància en aquesta comissió que estem parlant de deveres d'un tema tremendament important.

La societat Reciplasa no va entrar en fallida tècnica, perquè darrere estan els ajuntaments, sinó hagués succeït.
I jo també he de recordar que com a conseqüència en el seu moment de no rebre este pagament de la Generalitat, doncs bé, els pobles que formen Reciplasa l'únic que volen, és a dir, quan cobren este 1,7 milions d'euros, que ho cobren aproximadament cada sis mesos, l'invertixen per a cobrir el deute, per a cobrir el deute que tenen.
Per tant, l'esforç que han fet les poblacions que formen part de Reciplasa, a més a més que a canvi han absorbit el tractament de les àrees 2, 4 i 5, --ara darrerament, que no entraven dins de Reciplasa--, doncs que bé, que se tinguen en compte els esforços, que els pagaments siguen puntuals i que puguem dir, que puguem dir ja per als pressupostos de l'any que ve que existisca una partida pressupostària concreta per a fer front a la última part d'aquest pagament, que no depenga per possibles o conjunturals canvis de conselleria, en definitiva que aquest conveni es porte a les seues darreres conseqüències, que no *(inintel·ligible)* sols el pagament, i que en els pressupostos de l'any vinent quede consignat clarament.
Gràcies.

 

**La senyora presidenta:**

 

Gracias, señor Sanmartín.

¿Grupos que quieran intervenir?
Por parte de la Entesa.
.
.
No, primero va el Grupo Parlamentario Popular.

Tiene la palabra el señor Modrego por diez minutos.

 

**El senyor Modrego Caballero:**

Gracias, señora presidenta.

Señor Sanmartín, usted, evidentemente, hizo una propuesta en un tiempo concreto en el que pedía el establecimiento de la consignación presupuestaria.
Ahora en su argumentación ha planteado que no la ha retirado porque, si bien no solamente ya se estableció la consignación presupuestaria, sino que se firmó el convenio --como se ha señalado-- a finales del año 2004, perdón, de 2005, un convenio por 8.
751.
765 euros, distribuidos en cinco anualidades.
Y no sólo eso, sino que en el período previsto se estableció la.
.
.
se contabilizó el documento contable en diciembre, como debía ser, y el pago, pues bueno, no se produjo en diciembre, se produjo el 30 de enero.

Yo creo que usted reconoce que en la administración municipal y autonómica, eso no es un retraso, eso es, bueno, para estar contentísimo de la rapidez con que se producen los pagos, teniendo en cuenta la complejidad que eso tiene dentro de las administraciones.
Por lo tanto, yo entiendo que su intervención es de satisfacción y de entender que todo lo que usted proponía se está cumpliendo.
Porque no solamente eso sino que en el presupuesto de 2006, en el capítulo VII, en la línea T6208000, tiene la consignación, la consignación de 1.
750.
360 euros, que corresponden al pago de este año.

Señalar que, por lo tanto, Reciplasa tiene todo el apoyo de la Generalitat ahora y lo ha tenido siempre.
Porque, aparte de estos pagos, usted conoce sin duda las mejoras que se produjeron en las inversiones, aparte de esos pagos continuos, aparte de la construcción de la planta, la mejora de los túneles, el cubrimiento, todas las inversiones que han sido en su momento de más de 1.
000 millones de pesetas en actuaciones concretas de mejora de la planta para garantizar un mejor tratamiento, pero también para garantizar una mínimas molestias que corrieron a cargo de la Generalitat.

Y, señalar, por lo tanto, mi satisfacción, que entiendo que se debería retirar esta propuesta porque, lo mismo que pasaba con la anterior, lo que usted propone ya está cumplido y cumplido con creces.
Y es más lo que usted, no ya lo que quizá posean sino lo que ha planteado en su primera intervención, pues también se cumpla.

Por lo tanto, señalar que dentro de un tema, como es el tema de los residuos, con la complejidad social y ambiental que tiene, es un compromiso del gobierno valenciano actuar, actuar en todos los sitios de la comunidad, y apoyar también específicamente y de una manera muy clara a Reciplasa, como se está haciendo.

Por lo tanto, yo creo que procedería retirar la proposición o, en todo caso, el Partido Popular, evidentemente, votará en contra.

 

**La senyora presidenta:**

Muchas gracias, señor Modrego.

Por parte de la Entesa, tiene la palabra el señor Cardona.

 

**El senyor Cardona i Pla:**

Només un moment per dir que nosaltres anem a votar a favor de la proposta de resolució, perquè el que diu la proposta de resolució és que la Conselleria de Territori i Vivenda faça constar la consignació pressupostària suficient per saldar el deute.
És cert que enguany ha figurat eixa consignació pressupostària, però això no diu res dels propers anys.
Per tant, el que nosaltres considerem és que no està demés que les Corts Valencianes prenguen una postura sobre el tema i que deixen constància de la necessitat d'eixa consignació.

Per tant, en absolut considerem sobrada, esta pressupostada enguany i per als anys que ve deuria també aparéixer.
I és pel que nosaltres anem a donar suport a esta proposta de resolució.

Gràcies.

 

**La senyora presidenta:**

Muchas gracias, señor Cardona.

Debatido.
.
.
*(remors)* Ya ha utilizado, señor Modrego, su turno de réplica.
*(remors)* Queda debatida la proposición no de ley.

Vamos a continuación con la votación.
Adelante con ella.
¿Votos a favor de la proposición?
6.
¿Votos en contra?
9.
Abstenciones, ninguna.
Queda rechazada la proposición.

Hemos visto todos los puntos de votación, continuaríamos con las comparecencias, pero por los consellers ya se ha trasladado a la Mesa que no iban a venir a la comisión, tenían compromisos que cumplir.
Por lo tanto, vamos a suspender la comisión.
Y, desde esta presidencia, se anuncia que la próxima convocatoria de la Comisión de Medio Ambiente será el próximo día 7 de marzo, en la que debatiremos las enmiendas de la Ley de contaminación y calidad ambiental, a las diez y media de la mañana.

 

*(Se suspén la reunió a les 12 hores i 20 minuts)*