Ind%C3%BAstria%856232.06.01%20macro.html





Comissió d'Indústria i Comerç, Turisme i Noves Tecnologies realitzada el dia 1 de juny de 2016.
 Comença la reunió a les 16 hores i 2 minuts.
 Presideix el diputat senyor Vicente Betoret Coll.
 Reunió número 10.

El senyor vicepresident:

Senyories, molt bona vesprada.

Anem a començar passant llista per a vore si hi ha quòrum.

Senyora secretària, quan vullga.

(La secretària passa llista per tal de comprovar si hi ha quòrum)

La senyora secretària:

Hi ha quòrum, president.

El senyor vicepresident:

Molt bé.
Moltes gràcies.

Anem a donar inici a la comissió.

El primer punt de l'ordre del dia és la lectura i aprovació, si escau, de la reunió de l'acta anterior, que imagine que totes les seues senyories han llegit i estan d'acord en tot.
I si no, és el moment ara de manifestar-ho.
¿Si n'hi ha alguna qüestió a plantejar respecte a l'acta?
Entenc que aprovada per assentiment de totes les seues senyories.
Moltíssimes gràcies.

Compareixença del secretari autonòmic de l'Agència Valenciana de Turisme, senyor Francesc Colomer Sánchez, per a explicar els plans que l'Agència Valenciana de Turisme reserva a la cultura en la projecció de la Comunitat Valenciana com a destinació turística tant per al turisme nacional com per a l'internacional, sol·licitada pel Grup Parlamentari Socialista (RE número 15.
776)

El senyor vicepresident:

El punt número 2 és la compareixença del secretari autonòmic de Turisme per a explicar els plans que l'Agència Valenciana de Turisme reserva a la cultura en la projecció de la Comunitat Valenciana com a destinació turística, tant per al turisme nacional com pe a l'internacional, sol·licitada pel Grup Parlamentari Socialista.

(Veus) Li donem la paraula, sense temps, al senyor secretari autonòmic, al qual aprofite per a donar-li la benvinguda a esta comissió.

Quan vosté vullga.

El senyor secretari autonòmic de l'Agència Valenciana de Turisme:

Moltíssimes gràcies, senyor president.

Senyories, molt bona vesprada a tots.

Encantat d'estar aquí de nou.
És un honor per a mi intentar contribuir, lògicament, a respondre i, sobretot, a escoltar tot allò que consideren convenient per a millorar un sector tan important com és el turístic a la nostra comunitat.
Per tant, com sempre, a la seua absoluta disposició.

Pel tema que fa referència a la sol·licitud de compareixença, he de dir que, com saben vostés, la Comunitat Valenciana gaudeix d'unes excel·lents condicions per al desenvolupament turístic, entre les quals podem destacar la seua situació geogràfica -esta no és voluntària-, el seu clima, els seus recursos naturals, tant en la costa com en l'interior, així com els seus recursos culturals.
Ahí sí que ja entraríem en la voluntat de jugar fort en este àmbit, resultat de les nombroses cultures que la nostra terra ha albergat i que han deixat els seus vestigis al llarg de la història.

Malgrat açò, cal recordar que prop del 77% dels turistes que trien cada any la Comunitat Valenciana són residents a Espanya i que correspon a la tipologia de turista vacacional, no sent la seua principal motivació de viatge el vessant cultural, la qual cosa significa que encara ens trobem en fase de consolidació com a destinació cultural i que, a més, en la nostra projecció com a destinació en els mercats intencionals encara tenim un gran recorregut a realitzar per a guanyar posicionament enfront de destinacions turístiques competidores.

Segons dades de Turespaña, 9,3 milions de turistes van realitzar visites culturals durant el seu viatge a la Comunitat Valenciana en 2014.
Les dades relatives al 2015 es coneixeran al llarg del primer trimestre de 2016.
De fet, les activitats culturals són les segones més practicades pels turistes que visiten la Comunitat Valenciana, després de les relacionades amb la gastronomia.

A més, i també sobre la base de la font de Turespaña, cal recordar que com més gran és el contingut cultural del viatge, com més s'especialitza, major és la despesa del turista en destinació, doncs aquests viatges tendeixen a triar establiments d'allotjaments de categories superiors, demanden serveis més especialitzats i contribueixen en gran manera a desestacionalitzar l'activitat turística.

Totes aquestes dades posen de manifest la necessitat i la voluntat del Consell de treballar pel turisme cultural, amb l'objectiu d'aconseguir un territori turístic ben articulat, on convisquen paisatge, cultura, patrimoni, gastronomia i identitat.

L'impuls de l'Agència Valenciana de Turisme al turisme cultural.

L'Agència Valenciana de Turisme en la seua condició d'ens instrumental d'execució de la política turística del Consell, promou el desenvolupament del turisme cultural a la Comunitat Valenciana des d'una dobles perspectiva.

D'un banda, amb actuacions sobre l'oferta, a través d'incentius per a millorar l'adequació, interpretació i senyalització de recursos patrimonials i, per altra, actuant sobre la demanda a través, mitjançant de diferents actuacions promocionals que difonen la nostra oferta cultural i impulsen la comercialització mitjançant les diferents eines a la disposició de l'agència.

Quant al desenvolupament d'actuacions d'àmbit municipal o supramunicipal, estem treballant amb els cascos històrics declarats bé d'interés cultural en la seua modalitat de conjunts historicoartístics.
No hi ha dubte quela declaració nacional i de caràcter oficial garanteix l'interés patrimonial de determinats municipis i aquest reconeixement ha de ser posat en valor turístic.

Entre aquests conjunts es troben, per citar alguns, sols alguns, Oriola, Vilafamés, Manises, Xàtiva, Sant Mateu, Sogorb, Morella o Bocairent.
Es tracta principalment de municipis situats a l'interior.
I promocionar-los pel seu valor patrimonial significa tant potenciar l'afluència directa a la destinació com els fluxos de costa a l'interior, promovent complementarietats i transversalitats molt interessants per a l'articulació del territori turístic valencià des d'una perspectiva integral.

Per descomptat, treballem amb la conselleria amb competències en cultura.
No sols vàrem crear la mesa interdepartamental de turisme, que arreplega i concita totes les conselleries, sinó que tenim una bilateral específicament amb este departament.
És imprescindible anar de la mà en temes de turisme cultural i afegir un component turístic, la mirada, la perspectiva turística, a l'oferta cultural, així com potenciar turísticament la cultura.

Hem de tenir present que el principal mercat emissor cap a la Comunitat Valenciana és el mercat local, i un del nostres objectius ha de ser incentivar els viatges dintre de la pròpia comunitat.
Convé, a més, tenir en compte que els aspectes culturals i territorials fomenten sentiments identitaris en la població.

El nostre objectiu, en definitiva, és sumar el potencial de recursos dels nostre pobles per a ser més forts i més interessants com a destinació turística en un món global on volem treballar la diferenciació i la singularitat.

La cultura, si algun valor afegit aporta, si algun avantatge competitiu és el marcador, diguem-ne així, allò que ens fa especialment ser diferents, per tant, ser rellevants en un àmbit internacional global.

I el nostre llegat cultural representa el buque insignia, per dir-ho així, en el turisme de la Comunitat Valenciana.
No hi ha dubte que la formació, aspecte fonamental per a… -transversal també en tot el sector turístic, però parlem de turisme cultural-, no hi ha dubte que la formació en turisme cultural, com en altres productes, és bàsica.

Cal tenir en compte que la gestió del turisme cultural és complexa per molts motius: el gran nombre d'agents implicats i les seus naturaleses diferents: sector privats, diferents nivell del sector públic -estat, Generalitat, diputacions, ajuntaments, l'església, etcètera.

En aquesta línia, destacar que s'organitzen des de la xarxa de CDT cursos per a millorar els coneixements dels guies de turisme de tot el sector.
Aquests cursos tenen un gran component cultural i fins i tot en ocasions versen sobre temes estrictament patrimonials.
I que a través del programa de formació de la xarxa Tourist Info es promou la capacitació i motivació professional del personal al capdavant de les oficines, en contracte directe amb el client, i que amb aquest objectiu organitzen viatges educacionals per a garantir el bon coneixement dels recursos turístics, inclosos, és clar, els de caràcter cultural per part dels informadors turístics.

A més, i en paral·lel a aquestes línies d'activitat, estem col·laborant al costat de la conselleria de cultura en el curs d'especialització en turisme cultural de la Fundació Cañada Blanch.
Acció formativa especialitzada que persegueix el desenvolupament del turisme cultural mitjançant la professionalització, aportant formació turística als gestors culturals i formació de contingut cultural als professionals del turisme.
Entre els assistents destaca la presència substantiva de tècnics d'ajuntaments.

Des d'una perspectiva de producte, considerem essencial donar suport al teixit empresarial, principalment microempreses en l'àmbit del turisme cultural.
La nostra voluntat és combinar el màrqueting institucional de les destinacions amb el màrqueting dels productes oferits per les empreses.
Per açò fem difusió de propostes culturals mitjançant el nostre portal turístic i mitjançant les xarxes socials, entre altres.

A més, la nostra participació en fires turístiques es garanteix…, allí es garanteix la promoció de la nostra oferta cultural, activitat a la qual en paral·lel s'uneixen accions de publicitat específiques i vinculades a aquest producte mitjançant les quals es persegueix tenir una major visualització cultural de les nostres destinacions.

Hem d'anar incrementant la presència no tant en fires generalistes, sinó cada vegada més -que eixa és la tendència, i en això estem- d'acord amb el sector, en fires sectorials especialitzades, en connexions clares i directes i en agendes tancades en turoperadors especialment sensibles, especialitzats en destinacions cultural, que és on tenim d'aplicar la nostra intel·ligència de mercats, aportant el millor dels nostres productes en l'àmbit que ens ocupa en esta compareixença.

Els viatges de familiarització són un instrument de promoció molt utilitzat, que consisteix en la invitació de mitjans de comunicació, siga premsa escrita, ràdio o televisió, per tal que puguen conéixer de prop la nostra oferta i traslladar-la en el mercats emissors que ens interessen d'una manera el més rendible i eficaç possible.

Cada any s'organitzen nombrosos viatges d'aquest tipus, destinats fonamentalment a mitjans de comunicació estrangers, premsa especialitzada, guies turístics, televisions, etcètera.
Es fan trips d'objectiu…, que tenen l'objectiu de difondre el coneixement de la nostra riquesa cultural, tant vinculada al nostre patrimoni com a les manifestacions festives de la nostra comunitat.

Un del objectius de l'Agència Valenciana de Turisme és impulsar l'adequada estructuració de l'oferta i potenciar la transformació de recursos en productes.
És el gran repte que tenim: identificar recursos, transformar-los en productes i comercialitzar-los adequadament mitjançant actuacions coordinades, amb la finalitat d'establir propostes que giren al voltant d'un itinerari o d'un relat cultural concret.

S'està treballant en la creació de diversos productes que, per la seua singularitat i potencial, es consideren del màxim interés, tal com -i ara exemplificaré algunes de les línies i programes específics que estem treballant-, la ruta de la seda, estem en l'any de la seda.

D'una banda, Espanya s'ha incorporat com a membre número 32 al programa de l'Organització Mundial del Turisme, de la ruta de la seda.
València ha sigut designada com a focal point d'Espanya en la plataforma, en la xarxa Unesco de rutes de la seda.
I aquest reconeixement ens serveixen per a reivindicar el nostre llegat històric i projectar el nostre valuós patrimoni cultural.

En relació amb aquest tema, destacar que en juny de 2016, el centre Unesco València organitzarà, amb la col·laboració de l'Agència Valenciana de Turisme, la Multaqa de les Tres Cultures, sota el títol Â«Seda i pauÂ»

Com és conegut, les Corts Valencianes van aprovar -crec que va ser la primera declaració d'aquesta legislatura-, en juliol de 2015, una declaració institucional per a instar el Consell a sol·licitar el Govern d'Espanya la declaració de València com a ciutat de la seda, dins d'una estratègia 2016-2020 i al desenvolupament de projectes basats en intel·ligència turística transnacional per al posicionament de València, amb la corresponent dotació pressupostària.

S'ha aconseguit ja la declaració i en aquest moment estem treballant amb les institucions implicades per al desenvolupament turístic d'aquesta ruta.
És ferma la voluntat del govern de liderar aquest projecte comptant amb la participació de totes les institucions implicades: cultura, ajuntament, diputació, Col·legi de l'Art Major de la Seda, Universitat de Valencia, la Fundació Hortensia Herrero, l'Organització Mundial del Turisme i, per descomptat, també el sector econòmic turístic valencià.

El 5 de maig es va signar un protocol de col·laboració entre La Generalitat, l'Ajuntament de València, Diputació de València, l'Associació Unesco València, el Col·legi de l'Art Major de la Seda i la cambra de comerç de València, seguint precisament la filosofia de no fer-lo nosaltres tot sols, sinó d'obrir l'angular i amb la filosofia de la governança col·laborativa perquè tot el món puga aportar idees, assessorar i construir col·lectivament la programació de la ruta de la seda, perquè siga el més representativa de la societat civil, de les institucions públiques, però també dels sectors de la societat civil.

Addicionalment a la col·laboració en les accions d'altres institucions, i en el marc d'eixe protocol, entre les línies d'acció pròpia que està desenvolupant l'Agència Valenciana de Turisme, cal destacar la realització d'un inventari de recursos turístics vinculats a la seda en la Comunitat Valenciana, no sols la ciutat de València, ni tampoc la província de València, sinó que hi han vestigis i hi ha cultura de la seda, la importància que va tindre fa segles en la nostra comunitat la creació d'una imatge corporativa pròpia duta a terme per l'associació de dissenyadors de la Comunitat Valenciana, realització d'un full divulgatiu que done a conéixer la presència de València a la ruta de la seda, l'edició d'un vídeo documental de la ruta de la seda a la Comunitat Valenciana per als esdeveniments promocionals a Espanya i a l'estranger, la realització d'una guia turística de València i la seua projecció vinculada a esta temàtica.

Senyalització de la ruta de la seda en el casc històric de la ciutat de València, col·laboració amb l'associació de discjòqueis de la Comunitat Valenciana per al llançament d'un disc que es presenta este cap de setmana, Mar de seda, que ha concitat molta participació del mateix sector turístic.
Jo crec que es tractava també d'implicar el màxim de realitats i de moviments associatius.
I la realització de seminaris i jornades per a difondre la ruta de la seda i el seu potencial en el nostre sector turístic, per citar sols alguns exemples.

El passat 8 de març el molt honorable president va arreplegar el premi Â«Càtedra XinaÂ» concedit per un reconegut fòrum, la Càtedra Xina, creat per experts espanyols i xinesos i que guardona l'esforç realitzat a la comunitat per impulsar la ruta de la seda.
Segurament tot el que he anat relatant, l'inventari d'accions que són, diem, la primera fornada de qüestions de programació concreta que hem posat damunt de la taula i que ja estem posant en marxa va aconseguir que esta comunitat tinguera este reconeixement la qual cosa és un element francament encoratjador.

Estructuració i promoció, segona ruta singular que vull destacar-los, estructuració i promoció de la ruta del sant Grial.
En relació a la ruta turística del sant Calze o el Grial, una vegada recopilada la informació del projecte s'ha participat en diverses reunions amb els ajuntaments pels quals transcorre la ruta del Grial, per exemple, San Juan de la Peña, Segorbe, Massamagrell, ja en territori valencià, amb els responsables del govern d'Aragó, per a la possible signatura d'un acord oficial que estem treballant, conveni de col·laboració també amb l'Església catòlica evidentment.

La col·laboració de tots és imprescindible per a l'èxit d'aquesta ruta que pensem que pot tindre un magnetisme i una força d'interés cultural, d'interés patrimonial, d'interés espiritual, es puga creure o no creure, però que és un tema que evidentment hem detectat que té una força i un potencial molt important.

Ruta dels Borja.
Aquesta ruta es troba en una de les primeres fases d'acció per al seu impuls.
Entre les accions a realitzar es troba la signatura d'un protocol entre els ajuntaments afectats, cal coordinar amb els actors públics i privats, evidentment, la creació d'un comité tècnic de treball, definició de línies d'actuació i la imatge corporativa.
Les poblacions que se situen al llarg de la ruta dels Borja són Albaida, Canals, Llombai, Gandia, Xàtiva, Simat de la Valldigna, València, Alfauir, Castelló de Rugat i Barx.
Tots ells tenen elements turístics relacionats amb aquesta família valenciana.

Xarxa de museus d'art contemporani.
El desenvolupament del turisme a l'interior de la Comunitat Valenciana és un dels principals objectius de l'Agència Valenciana de Turisme, sent la creació de productes turístics a part de l'oferta de recursos ja existents una de les línies d'actuació per a la consecució de dit objectiu.

L'existència de diferents iniciatives relacionades amb l'art contemporani, museus, col·leccions museogràfiques, exposicions temporals situades en l'entorn rural i repartides pel territori valencià, suposa una oportunitat per a confeccionar una ruta de caràcter turístic i artístic dissenyada a partir d'una xarxa prèvia de centres d'art contemporani situats en un entorn rural a la Comunitat Valenciana.
El Museu d'Art Contemporani Vicente Aguilera Cerni, a Vilafamés, o el projecte museu inacabat d'art urbà de Fanzara o iniciatives similars podrien formar aquesta ruta.

Un altre programa singular és el turisme paleontològic.
El passat exercici l'Agència Valenciana de Turisme va encarregar un estudi per a la configuració d'un producte turístic basat en el patrimoni paleontològic, dinosaures a la Comunitat Valenciana, jaciments, museus i col·leccions museogràfiques, tenim com a objecte promoure una ruta turística entorn d'estos.
També és una certesa empírica que és un aspecte amb una elevada capacitat de reclam per al turisme familiar.
Altres comunitats veïnes ho van vore d'una manera anticipada i la veritat és que han guanyat una rellevància en este segment que nosaltres hauríem d'igualar o superar algun dia.

Una de les actuacions previstes per a implementar i que està en estudi en estos moments és la ubicació de figures de les espècies més representatives a grandària real al voltant dels jaciments identificats en l'estudi com molt interessants per a incorporar a la ruta amb l'objecte d'incrementar el seu atractiu pensant en un segment familiar.

En estos moments, també s'està treballant en el disseny d'una marca que identifique la ruta i integre els seus recursos i que puga permetre desenvolupar tots els aspectes relacionats amb la comunicació i la promoció.

Finalment, les rutes culturals dels càtars i dels ibers.
La ruta ibèrica valenciana ofereix la possibilitat de conéixer el món dels ibers que van habitar en el territori actual de la província i de València i altres.
Aquest interessant viatge cultural ens descobreix com era la seua vida quotidiana fa 2.
500 anys, les seues creences i les seues costums visitant alguns dels poblats ibèrics més importants de la Comunitat Valenciana: la Bastida de les Alcusses de Moixent, Caudete de las Fuentes, Llíria, Villar del Arzobispo, Olocau, etcètera.
La veritat és que hi ha una capacitat de vertebrar tot el territori en base al llegat dels ibers d'una manera molt notòria.

I vaig acabant, senyories, turismes dels grans festivals de música.
L'Agència Valenciana de Turisme recolza la celebració d'activitats esportives i culturals de gran impacte turístic nacional i internacional, mitjançant la convocatòria de dues línies d'ajudes.
D'aquesta manera s'incentiva el desenvolupament d'aquest tipus d'activitats culturals que afavorisquen la generació de fluxos turístics cap a la nostra destinació, contribuint així mateix a la creació de producte turístic singular i al posicionament de la nostra destinació en els mercats internacionals.

El producte turístic associat als esdeveniments musicals s'està posicionant com un element de gran atractiu turístic que gaudeix d'una ampla repercussió mediàtica, perquè dins l'estratègia de suport a productes determinats esdeveniments constitueixen una eina important per a la promoció de la Comunitat Valenciana.
Ja no és pel fet en sí sinó és pel planter, pel màrqueting en si mateixa que significa impactar amb milers i milers, desenes de milers de joves que segurament són un enorme, constitueixen un enorme potencial de difusió, divulgació si quan vénen als nostres grans festivals efectivament reben les millors sensacions, hospitalitat, d'actitud, de coneixement de recursos, dels productes que tenim.
Només enllà dels grups de culte, de referència pels quals fan milers de quilòmetres, jo crec que també sempre hem pensant que és una gran oportunitat de fidelització cap el nostre territori, no ja pensant estrictament en el que és el festival sinó molt més enllà.

Els esdeveniments, els principals festivals musicals de la Comunitat Valenciana els coneixen vostés, en citaré alguns: el FIB de Benicàssim, 120.
000 assistents; Arenal Sound de Borriana, 260.
000 assistents; Low Festival de Benidorm, 70.
000; el Rototom de Benicàssim, 250.
000; el Festival de l'Arts de València i altres de diferents grandàries, que jo crec que hem de ser capaços de conrear diferents públics, diferents gustos, diferents sensibilitats i construir un mapa plural, divers, de moltes sensibilitats i afinitats artístiques.
Tota pedra fa paret, però jo crec que la Comunitat Valenciana va construint i va consolidant l'imaginari col·lectiu la idea abonada en un terreny que és molt fèrtil de tota la vida, que és la tradició artística musical del nostre país.
Per tant, sobre allò clàssic, però també sobre la innovació i el que està en l'avantguarda, les tendències juvenils, jo crec que fem ahí una composició jo crec que del tot interessant.

Per últim, dir-los que l'última precisament actuació significativa, per dir-ho així, que hem dut a terme durant el més de maig, l'Agència Valenciana de Turisme, en col·laboració amb Turisme València, ha sigut la presentació de l'oferta turística a Munic, aprofitant en l'exposició del pintor valencià Joaquin Sorolla, sota un enfocament de destinació de turisme cultural i patrimonial davant quasi un centenar d'agents de viatge i mitjans de comunicació d'aquella capital.

Acabe mostrant un exemple que és molt paradigmàtic i que és com un cercle amb totes les nostres dificultats i insuficiències, però certament virtuós mercat internacional, mercat alemany que està creixent, poder adquisitiu, una punta de llança de valor universal, Sorolla, la llum, la mediterrània, lligada a la proposta turística, interlocució directa amb els actors econòmics del turisme, amb turoperadors, agències, etcètera, amb tot aquell que siga rellevant per a portar turistes i d'untar d'interés cultural i patrimonial, crec que ha sigut una acció que vull acabar destacant-la com exemplaritzant.

Moltíssimes gràcies.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies, senyor secretari autonòmic.

Anem a començar el torn de fixació de posició pel Grup Socialista, el grup proponent.
Per a la seua fixació té la paraula per un temps màxim de huit minuts l'il·lustre diputat senyor Fernando Delgado, quan vosté vullga.

El senyor González Delgado:

Gracias, presidente.

Gracias secretario autonómico.

Yo vengo de la comisión de cultura y me encuentro aquí en una Comisión de Comercio, Industria y Nuevas Tecnologías de lo que no sé casi nada, de manera que de las quejas de los empresarios del turismo se ocuparán otro porque yo vengo exclusivamente a interesarme por la relación turismo/cultura que es una relación obvia pero poco desarrollada.
Poco desarrollada en general, no solo por lo que respecta a la proyección exterior de la comunidad o a la proyección de la comunidad en el territorio español sino también por lo que respecta a nuestro propio territorio, a nuestra propia gente en la que la estima por el patrimonio cultural parece escasa, además poco difundida y poco extendida.
Véase como ejemplo el caso del museo San Pío V, que es la segunda pinacoteca española.
Y no hablo ya de la organización del museo o de cómo se ha desarrollado a lo largo del tiempo, no, hablo de la falta de conocimiento que los propios ciudadanos tienen de su patrimonio cultural.

Entonces, raramente vamos a proyectar el San Pío V a los turistas cuando ni los propios ponen un pie, en muchos casos, en el museo San Pío V, ni se desarrollan exposiciones al modo en que lo hace el Museo del Prado.

El Museo del Prado es un meollo turístico nacional, por supuesto, pero también de la Comunidad de Madrid, no tiene la misma fortuna la Comunidad Valenciana.
Y pongo solo este ejemplo, porque al llegar aquí, y por lo que respecta a las entidades culturales, revisé cómo funcionaban los organismos y no quedé descontento al ver los estatutos y el desarrollo de cada uno de ellos.
El consorcio de museos me pareció una buena idea, que se haya desarrollado de una manera o de otra es asunto aparte.
Yo creo que ha tenido mucho que ver seguramente con la relación de las propias instituciones entre sí, las llevara quien las llevara, y además de la reacción de las propias provincias en ese intercambio cultural, que es también intercambio turístico, porque nos interesa el desarrollo de la cultura en el turismo internacional, digo, en el turismo nacional, por supuesto, pero también en el turismo interno.

Yo tengo amigos que son fervorosos valencianos de pro, que no conocen la sierra de Espadán, ni la han visitado nunca, ni el Desierto de las Palmas.
Quiero decir que hay poca estimación por lo propio y que se puede desarrollar también y que es interesante desarrollar también un turismo de interior.

Y por lo que respecta a la vinculación turismo/cultura, qué duda cabe que estamos hablando de dos industrias destinadas a entenderse.
Yo, por lo que a mí respecta, lo de la industria cultural me gusta poco, porque vengo de otro tiempo que en cultura no se ganaba apenas nada y ahora la cultura es a veces un negocio, de manera que la industria cultural existe y la industria cultural está llamada a entenderse con la industria turística, pero no solo por la proyección que la cultura tenga como signo de alegría y de divertimento, no solo por lo que se entienda como comisión de fiestas, que ya las fiestas son declaradas de interés turístico las tenemos muy notorias y muy valiosas, sino por lo que tiene que ver con la valoración de nuestro patrimonio y además con el intercambio de los grandes baúles culturales que tiene esta comunidad.
O sea, que los fondos del San Pío V o del IVAM o de otros buenos museos que tenemos, incluso museos tan particulares como el de Alicante, el museo Sempere, estos museos no se mueven de un sitio para otro, no mueven sus colecciones.
Y es importante y tenemos, por ejemplo, en Alfàs del Pi, cuyo alcalde tengo aquí al lado, visité un día y hay un espacio museístico formidable, pero vacío o, en fin, poco dotado, cuando puede usarse en un sitio cercano a Benidorm, cercano a Altea, en ese intercambio de los municipios que permiten un turismo muy diferenciado, o sea, el turismo de Benidorm no tiene porqué ser un turismo de ferias y fiestas solo, quiero decir, también la cultura se puede entender en su lado más alegre, sino que tenemos que ofrecer también, por ejemplo al visitante de Benidorm, una oferta cultural que tiene cercana, por no hablar de Gandía.

Yo hace muchos años iba a la costa amalfitana de vacaciones.
He vuelto hace poco y de aquel turismo de playa que había en Italia, exclusivo de playa, pues ahora me encuentro con que organizan rutas en las que hay conciertos en los pueblos del interior y se enseñan colecciones museísticas de los pueblos del interior.
O sea, que Italia ha aprovechado mucho, está aprovechando mucho la relación turismo de playa, turismo interior.
Y nosotros, con el inmenso patrimonio que tenemos, pues creo que es fundamental.
No quiero decir que no haya sido señalado de alguna manera en su intervención, sino lo que quiero decir es que profundicemos en eso.
Que esto de los eventos está muy bien, está muy bien, pero Â«eventoÂ» debe venir de eventualidad, no lo he consultado en ningún diccionario, no, o sea, de fugacidad, de fuegos de artificio.
Y aquí ha habido muchos eventos, no precisamente culturales, pero muchos eventos.

Está bien lo de los eventos, si eventos puede llamarse a la ruta de la seda o a la ruta del santo Grial o a la ruta dels Borja.
Pero está bien si deja huella, si esas rutas no se quedan en eventos y desarrollamos este potencial, lo mantenemos.
Porque, claro, lo de la ruta del santo Grial, ¿quién sabe aquí si apenas muchos ignoran la existencia del santo Cáliz en la catedral?
¿Pero quién sabe de la ruta de la seda, si se ignoraba hasta hace poco la significación de la ciudad en esta ruta?
Y los Borja, bueno, pues sí, de ellos algo se sabe, pero del patrimonio que alrededor de los Borja y la función cultural.
¡Pero si tristemente se sabe poco de Blasco Ibáñez y están haciendo ahora una película de Cañas y Barro en Japón y se estudia a Blasco en las universidades americanas, y se estudia a Blasco en las universidades francesas!
Y aquí, bueno, pues sí, la avenida que le da nombre nos invita a recordarlo mucho.

Pero, en definitiva, esta desmemoria, esta falta -no voy a decir Â«poner en valorÂ» porque me horroriza ese término-, la falta de valoración de lo que se tiene, del patrimonio histórico que se tiene, y esta desmemoria pues realmente yo creo que el turismo puede ayudar mucho a impulsar la memoria propia y con la memoria propia podemos ofrecer al turismo un gran incentivo y coordinarlo, por no hablar de los museos de arte contemporáneo que efectivamente ha citado usted, el de Aguilera Cerni es uno de los mejores museos de arte contemporáneo que tenemos, junto al IVAM.
También hay que tener cuidado con no poner en la misma vara de medir a todos los museos locales, no vayamos a hacer aquí una…, no vayamos a mezclar a Picasso con Petito Pérez, ¿no?

El senyor vicepresident:

Molt bé.
Moltes gràcies, senyor Delgado.

Donem pas a la fixació de posició per part del Grup Podem.
Té la paraula per un temps màxim de quatre minuts.
A vore si.
.
.
Ah, correcte.
Il·lustre senyor Almería, quan vosté vullga.

El senyor Almería Serrano:

Moltes gràcies, president.

Benvingut, senyor Colomer, una altra vegada a esta que és la seua casa.
I agraïm també la compareixença en un tema que ens pareix d'importància crucial dins d'este sector estratègic, que és el del turisme.

Jo breument, en el temps que podem intervenir, diria que és important, hi ha una constatació que tenim una demanda de turisme cultural, hi ha unes activitats que segons figuren com les més realitzades pels turistes.
De cinc activitats, dos corresponen a activitats culturals, especialment de turistes espanyols, i també a açò jo crec que podrem unir la gastronomia com a també part del nostre bagatge cultural, que passa a ser l'activitat més nombrosa, eh.
I si unim unes i altres, la combinació també pot donar coses absolutament increïbles.
Per citar alguna cosa, els recomane, si alguna vegada n'han fet alguna.
.
.
, tast de vins poètic, tast de vins musicals o un tast de vins poeticomusical; és una cosa vertaderament exquisit.

També crec que eixa demanda requerix articular una oferta adequada als requeriments.
Podem configurar el perfil del turista cultural com un turista que utilitza fòrums digitals d'informació, el qual facilitaria la difusió i l'accés a tot tipus d'oferta, és un turista que viatja en parella, que s'allotja en establiments hotelers i que fa un consum, diguem, multiproducte, multiservei: cultura, gastronomia, etcètera.

Concretament, en eixe grup podem diferenciar un nínxol pel que fa a turistes estrangers que, a banda de tot això, fan una despesa diària quasi del 25% major a la que fa el turisme vocacional, el qual es configura en un públic objectiu d'especial interés.

A nosaltres ens agradaria que s'abordara este tema com s'aborda la gestió cultural, és a dir, articular l'oferta mitjançant la combinació de recursos dels que podem disposar o dels que es poden crear.
Ahí entra la palanca que poden suportar els BIC de caràcter material, però també inclouríem els BIC de caràcter immaterial.
I ací, me van a perdonar que utilitze un exemple que ens bé de prop, i crec que és conegut per tots, i és l'oferta que poden donar el moviment associatiu de les societats musicals en la Comunitat Valenciana; un moviment absolutament vertebrador en el nostre territori i que, segons un estudi del departament (inintel·ligible) .
.
.
de la Universitat de València, doncs dóna un output de 3.
250 concerts de banda, per exemple, 435 concerts d'orquestra, 1.
741 concerts d'altres tipus d'agrupacions musicals, més d'11.
000 passacarrers.
Tot això utilitzant una infraestructura, uns recursos que estan a l'abast, i des del meu punt de vista absolutament infravalorats, de 160 auditoris, 20 sales de teatre, 30 biblioteques, 30 sales d'exposicions.
I estem parlant d'una combinació de recursos que podria, de forma transversal, ser utilitzada per a elaborar eixa oferta cultural.

No tinc més temps.
Crec que esta oferta, tant de costa com d'interior, podria ser interessant.
És un exemple, crec que poden haver d'altres.

I sobretot de posar -per finalitzar, president- que un fet a superar en este tema és una cosa, molt dels valencians, i és la mancança, la valoració del nostre patrimoni, de allò nostre, del nostre patrimoni cultural, tant de caràcter material com immaterial.
Estic d'acord amb el que deia el senyor Delgado.
I per açò crec que faria falta una forta labor de difusió, eh; estem parlant de turisme que utilitza els mitjans digitals, però també no caiguem en el bonisme, que al final tot açò falta inversió i recolzament econòmic perquè es mantinguen i es desenvolupen els recursos que poden articular eixa oferta cultural transversal al turisme.

Moltes gràcies.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies, senyor Almería.

Correspon fixar posició ara al Grup Ciutadans, en este cas el senyor De Miguel.
Quan vosté vullga, per un temps màxim de quatre minuts.

El senyor De Miguel Martínez:

Vale, yo no voy a fijar posición, voy a pedir unas aclaraciones al señor Colomer.

En primer lugar, agradecerle que haya venido a la comisión.

Es evidente que el turismo cultural, tal y como ya nos ha expuesto, pues es un complemento indispensable, desde nuestro punto de vista, para, valga la redundancia, como complemento del modelo turístico tradicional.
Y es verdad que además, aunque no debe asentarse ahí, sobre todo porque lo que nos ha estado comentando de las rutas, todas estas rutas, estos -entre comillas- Â«grandes eventosÂ», que no lo son, pero estas rutas que están planteadas, que en su origen tanto, como estaba diciendo, flujos de costa, interior y demás.
Pero consideramos que el turismo cultural sobre todo debe ser, no tanto un complemento, sino como un elemento para potenciar, en nuestra opinión, el gran olvidado, que es el turismo rural o el turismo de interior.
Porque el modelo turístico de esta comunidad es el que es, y funciona, y desde luego que no lo ponemos en duda.
Pero es verdad que hay un olvidado, que hay que potenciar y que hay que fomentar.
Y consideramos que el turismo cultural, al igual que el gastronómico y demás, pues es un elemento que puede potenciarlo de manera muy importante.

Lo que pasa es que sí que nos gustaría, sí que me gustaría plantearle, al igual que ha estado comentando lo de estas rutas, la ruta de los cátaros, la ruta de la seda, la ruta de los Borja y demás, hay zonas, por ejemplo, que quedan fuera de todas estas rutas y hay zonas, principalmente, por ejemplo, como es la mía, la de Castellón, en la que el turismo está un poco más… no está consolidado digamos el turismo de sol y playa, por ejemplo como en Alicante, en el que el turismo cultural puede ser un elemento importantísimo, el turismo cultural, por ejemplo, la ruta Paleontológica y demás, para complementar este modelo de turismo de sol y playa.

Entonces, a mí sí que me gustaría plantearle: si tienen previsto o si están trabajando en una especie de inventario, digamos, no solo de elementos arquitectónicos o elementos famosos, como puede ser el Museo de Vilafamés, por ejemplo, que es innegable, o todo el legado paleontológico de Els Ports, sino en los municipios de interior pues una especie de inventario, como digo, de forma que se pueda conformar una oferta cultural fuera de estas rutas y de estos proyectos, que son muy interesantes, sinceramente, pero de forma que se pueda, ya digo, complementar paquetes, digamos, o sea para fomentar efectivamente ese flujos de la costa.
Hay que gente que va a la costa, pero que claro que tienen inquietudes culturales, estoy viendo ahora los datos, que a lo mejor buscan algo más, pero algo más alejado de estas rutas oficiales, digamos, vale, estos proyectos.

Y entonces, este inventario tiene que ser, se tiene que hacer, evidentemente, en colaboración con los municipios.
Y nosotros ya usted sabe que apoyamos y valoramos positivamente que el turismo pues.
.
.
, desde la Agencia Valenciana de Turismo se centralice, digamos, o se lleve la voz cantante en materia de promoción con los municipios, que son realmente quienes…, pues los receptores en última instancia.

Entonces, qué estrategia o qué acciones están llevando a cabo con los municipios, con todos, vamos, bueno, con todos o en la medida de lo posible con todos, para hacer un inventario, hacer una estrategia global, un plan global de turismo cultural y sobre todo de turismo de interior y de turismo rural que pueda complementar el modelo que, como digo, ha funcionado, pero que no debe ser el único en el que debemos centrarnos.

Gracias.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies, senyor De Miguel.

Per un temps màxim de quatre minuts, correspon fixar posició al Grup Parlamentari Popular, en el seu nom el senyor Fernando Pastor té la paraula.

El senyor Pastor Llorens:

Gracias, señor presidente.

Bueno, yo creo que…, no vacío, ¿no?
, como el museo de Alfaz del Pi, pero sí que parecido, un poco lo que son las propuestas, los planes que de verdad desde la Agencia Valenciana de Turismo actual nos presenta su secretario autonómico, el señor Colomer.

Creo sinceramente que usted en la comparecencia que le pedían que expusiese los planes de la propia Agencia Valenciana de Turismo, planes como tales ha expuesto bien pocos y los pocos que ha expuesto no son mérito, no son obra del actual, sí es fruto del actual Agencia Valenciana de Turismo, sino que yo pienso además que agradecer precisamente a otras muchísimas personas e instituciones, la principal y la más destacada que usted ha comentado, que es la de Valencia Ciudad de la Seda 2016, ¿no?
Habría que empezar reconociendo y loando la labor de la Fundación Hortensia Herrera en esa rehabilitación del Colegio Arte Mayor de la Seda, habría que continuar con el Centro Unesco Valencia y a su coordinador nacional, el senador del Partido Popular, José María Chiquillo, que consiguió precisamente que Valencia fuese incluida dentro de ese programa, entre otras cuestiones, y que hoy sea una posibilidad real esa, no.
Porque ha sido al final una cuestión de todos los grupos parlamentarios, entre otras cosas, de estas Cortes, porque así lo decidieron y lo aprobaron por parte de todos, por unanimidad, en julio de 2015, y también al Consejo de Ministros, que preside Rajoy, que creo que fue en el mes de diciembre cuando definitivamente le dieron el impulso necesario por parte del Gobierno de España a esta iniciativa.
Fíjese si tenemos que agradecer a gente.
Pues bueno, yo creo que una institución como esta y una comisión como esta es el momento oportuno de hacerlo.

Yo quiero continuar diciéndole que tenía mucha curiosidad por escuchar los planes de la actual Agencia Valenciana de Turismo en materia de turismo cultural, porque ya digo que fruto de la curiosidad había ojeado esta mañana las propuestas en este sentido del Partido Socialista para las elecciones autonómicas de 2015, y la verdad es que no hay ni una sola alusión por parte del programa del Partido Socialista en materia de turismo cultural para lo que era su programa de gobierno.

Por lo tanto, tenía muchísima curiosidad, repito, en saber cuáles iban a ser los planes que nos ofrecía un ilustre socialista, como es usted, en este caso.

Quiero decirle también alguna que otra cuestión.
Y es decirle que, buen, fíjese, usted habla, le da énfasis en su discurso, le da prof…, no profundidad, mejor dicho, le da énfasis, sí, a las palabras, no al contenido, más a la estética y a la forma que al fondo, y dice que para usted es importantísimo el tema del turismo cultural.
Yo le quiero decir que al final uno debe remitirse a los hechos.

Y yo le pregunté por escrito hace unos meses exactamente qué es lo que usted iba a hacer a lo largo de 2016 en los principales ejes que usted maneja y que usted vende siempre como los ejes y los recursos estructurales del turismo en la Comunitat Valenciana, y quiero decirle que cerca de sesenta y una actividades promocionales que usted tiene previstas durante todo 2016 para distintos ejes de lo que son los recursos, los valores, los productos, al final, del turismo en esta comunitat, usted, de esas sesenta y pico actuaciones, solo dedica tres en concreto al turismo cultural.

Por lo tanto, la proporción la puede sacar usted, pero no veo la importancia que usted le da y el énfasis que usted le da en sus palabras al contenido y a los hechos que hay detrás de sus propuestas y detrás de las políticas de la Agencia Valenciana de Turismo.

Quiero decirle, además, que he percibido, no sé si usted en su intervención me podrá corregir, he percibido un cambio desde su comparecencia, creo que fue del mes de octubre de 2015 a hoy, ha pasado exactamente algo más de medio año, y entonces usted daba mucha fuerza y mucho énfasis, mucha potencia a la celebración de fiestas y tradiciones en nuestra comunitat, como el sustitutivo, el gran sustitutivo de los grandes eventos, y hoy no le he escuchado hablar de eso, que también es turismo cultural, y tengo que decirle que en ese sentido también su agencia valenciana tiene innumerables carencias en esa área.

Pero yo no he venido, o mejor dicho, no solo tenemos que venir a criticar desde la oposición aquellas cuestiones que consideramos oportuno y conveniente hacer críticas sobre ellas, sino que también queremos poner encima de la mesa y aportar.
Yo le diría que precisamente en materia de turismo cultural hay una actuación brillante que se ha hecho en esta comunitat durante los últimos años, y que fue la Luz de las Imágenes.

Se puso en valor a las tres provincias, a más de 18 municipios, a más de 60 bienes inmuebles, catedrales, colegiatas -acabo ya, presidente-, a más de 3.
000 obras muebles.
Y yo pienso que eso no puede quedar en el olvido.
Yo pienso que usted, lo importante, lo difícil que es la inversión, ya la tiene hecha.
Lo fácil que es ponerle ese lazo al producto y lanzarlo lo tiene ahí.
Por lo tanto, yo le sugiero esa idea, le podemos, desde el Grupo Popular, apoyar en todo lo que sea posible y que no se apague, por decirlo de alguna manera metafórica, la Luz de las Imágenes, y que siga siendo un recurso vivo…

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies.

El senyor Pastor Llorens:

.
.
.
potente, de todos los valencianos en materia de turismo cultural.

Muchas gracias, president.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies, senyor Pastor.

I per finalitzar este primer torn d'intervencions, té la paraula per un temps màxim de quatre minuts el senyor Víctor García.
Quan vosté vullga.

El senyor Garcia i Tomàs:

Gràcies, president.

Gràcies per la seua nova intervenció ací, en esta comissió, senyor Colomer.

La veritat que la riquesa cultural de la nostra terra i de la nostra gent és un fet, i les nostres múltiples manifestacions en tots els àmbits: musicals, arquitectònics, gastronòmics, etcètera, que atrauen cada any milers i milers de turistes.
Des de Compromís, creem que potenciar el turisme cultural, potenciar sectors com el turisme i la cultura, dels quals viuen milers de valencianes i valencians, crea unes dinàmiques molt positives per al conjunt de la societat, perquè és ocupació, és riquesa i al final és un tipus d'economia sostenible també.

Per tant, el patrimoni cultural es converteix així en un recurs singular, amb potencialitat de respondre a necessitats socials canviants i per generar noves oportunitats i desenvolupament econòmic i creació d'ocupació.
I cal tindre en compte que, al ser únic este patrimoni cultural que tenim, es diferencia de la resta, és a dir, que els que tenim els valencians és singular i ens fa diferenciadors de la globalitat, com bé vosté també recalca en les seues intervencions.

En consonància, l'oferta patrimonial ha experimentat una progressió considerable a nivell mundial, a causa d'una creixent demanda també per part del turisme, que demanda també eixa part cultural.
La potenciació d'aquest tipus de turisme, posicionant-mos com alguna cosa més que festa, sol i platja, és una oportunitat per al desenvolupament de la nostra economia, des de l'artesania local fins a la projecció dels nostres artistes en l'àmbit internacional.
És a dir, amb un turisme no tan agressiu també per al nostre territori, i d'un gran valor afegit.

I per tant, la marcada singularitat de les nostres comarques i poblacions ha donat lloc a múltiples manifestacions culturals al llarg de tot el territori, singularitats que s'han de posar en relleu, potenciant la seua visibilitat i assegurant així la seua conservació, també molt important.
Per això, pensem que és important recuperar i repensar la figura dels parcs culturals, contemplats a la Llei 4/1998, de patrimoni cultural valencià, del 1999.

El PP va fer una campanya publicitària brutal a les comarques de l'interior, però una vegada més tot va quedar en res, o en poc.
Només es va crear el parc cultural de la Valltorta, però s'abandonaren projectes tan anunciats pel senyor Francisco Camps, com el parc cultural de Bicorp i el de Morella la Vella.

El pla de revitalització de les comarques d'interior, sobre la base de la promoció del patrimoni cultural, anunciat a so de bombo i platerets pel Partit Popular, no va tenir l'impacte que s'anunciava a les zones d'interior, per falta d'un interés real, i va ser un engany en tota regla, amb promeses incomplides i discriminació en el seu finançament cap a eixa part de l'interior.

És per això que defensem la promoció del turisme cultural, ja que la cultura apareix com a element dinamitzador de molts processos de desenvolupament turístic en zones menys afavorides, i contribuïx al desenvolupament i potenciació d'infraestructures de turisme rural de qualitat.

I amb açò també vertebrem el nostre territori, ja que el turisme cultural contribuirà a la reactivació de l'economia de l'interior, generant ocupació i evitant així el continu despoblament que sofreixen aquestes comarques, fent-les més atractives i fent-les sostenibles també des del punt de vista econòmic, ja que eixe turisme d'interior generaria eixa economia.

El turisme cultural juga un paper molt important per a donar a conéixer, preservar i gaudir del patrimoni cultural i turístic de cada país, però hem de regular-ho per no posar en perill el nostre patrimoni cultural.
És a dir, una sobreexplotació també podria ficar en risc eixa singularitat i eixa cultura i patrimoni que tenim.

Per tant, i com se m'acaba el temps, acabe amb una pregunta, que és que en vista de la situació actual del nostre patrimoni cultural, quins plans ha engegat l'agència per a la seua protecció i conservació?

Moltes gràcies.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies, senyor García.

I ara, sense temps per a contestar a les qüestions, té la paraula el senyor secretari autonòmic, senyor Colomer.
Quan vosté vullga.

El senyor secretari autonòmic de l'Agència Valenciana de Turisme:

Molt bé.
Moltíssimes gràcies, senyor president.

Moltes gràcies a tots per les seues observacions i per totes les seues aportacions a este tema, que és molt interessant, que és de llarg recorregut, que com sempre cal examinar el curt termini, el mitjà i el llarg termini.
És molt important tindre la perspectiva històrica més que mai, parlant de patrimoni, parlant de cultura, parlant d'identitat, parlant de consolidar una rellevància, una imatge, si parlem de turisme arreu del món.

Un món que ens fa ser, ens fa espavilar cada dia o eres descartat, perquè la gent té molts al·licients que trobar constantment.
Per tant, molt agraït a la idea, crec que compartida per tots, d'estar en guàrdia en este tema i espavilar, i sempre ser humil i sempre ser respectuós en tots, en els que estaven, en els que vindran i en els que ens toca gestionar present.

Dit això, aniré, si els sembla a les seues senyories, senyor president, per ordre dels portaveus, agraint a tots.
El senyor Delgado, que ha destacat evidentment la relació turisme-cultura i ha posat l'accent en una cosa que crec que també altres o quasi tots els portaveus han subratllat, i és la importància de divulgar, de difondre, de conéixer, de conéixer per a estimar, per a viatjar, per a degustar i per a fer turisme en base al producte cultural.

Però ha d'haver-hi un pas previ a triar què vols fer en el teu temps d'esbarjo i de turisme, que és conéixer qui som, conéixer què tenim i estimar el que tenim.
I en això no puc més que donar-li tota la raó que ens falta.
.
.
Sempre serà una lluita inacabada, però començar a fer un bon diagnòstic crec que és començar com toca.
I és que hem d'estimar molt més el que som i el que tenim, i conéixer molt més el patrimoni que tenim i el valor que té.

Quants de nosaltres no hem coincidit en converses quan ve un viatger de fora, un familiar, un amic, algú diu: Â«Ens ha encantat no sé quin indret, esta església, esta font, esta festa, este patrimoni.
Â» I a la millor, nosaltres, els de casa, som els darrers en valorar-lo i en estimar-lo.
Per tant, a l'hora de divulgar i difondre, en això sí que hem de fer un esforç d'autoestima, perquè serà un esforç que té un retorn econòmic, que és on jo vaig.

A mi tampoc m'agrada molt la paraula Â«posar en valorÂ».
Quan he d'usar-la acabe dient Â«posar en valor i posar en el mercatÂ», perquè se genere economia i perquè la gent visca dignament del turisme.
Per la part sectorial de turisme que me toca, evidentment valoritzar les coses, perquè després hi ha un retorn econòmic, perquè és un tema, si em permeten, de càlcul econòmic.
Treballar per estes qüestions és treballar per un retorn econòmic sí o sí.

Per tant, seria d'una societat poc intel·ligent descartar este enfocament de treballar per la cultura, per la identitat, per l'estima.
Perquè això cotitza en borsa, en la borsa, els valors, però en la borsa econòmica, estic absolutament persuadit.
El tema no està per a res renyit, i en això contestaré al senyor Delgado i a altres portaveus, per a res.
El producte clàssic tradicional de sol i platja que és un producte que també cal qualificar, modernitzar, actualitzar, evitar situacions obsoletes, refrescar, etcètera.

I que marida, permeten-me l'expressió, parlaven abans dels tasts de vi, marida la platja amb la cultura, amb la cultura, amb les transversalitats i en el que és la possibilitat de conéixer les grans capitals, les grans icones turístiques costaneres que tenim, però fent incursions, en la mesura que siguem capaços d'ampliar-les, sedimentar-les adequadament en el territori rural i en el territori que té en la mateixa cornisa litoral, ja se residencien atributs culturals de primer nivell.

I en l'interior, per qüestions històriques, per qüestions de paisatge, per qüestions de si ramifiquem o obrim l'angular del que és la cultura, afegim gastronomia, enogastronomia, festes, etnologia, rituals, patrimoni eclesiàstic civil, doncs, evidentment, el nostre interior és un escenari extraordinari.
I sobretot el del sector turístic, perquè al final les idees que funcionen són aquelles que convalida el mercat.

Quan dic Â«mercatÂ», dic que la gent tinga interés i la gent prenga decisions i es gaste diners.
I per tant, cada vegada hi han més actors, empresaris, emprenedors del turisme, que paquetitzen i que vertebren i que conjuguen interior.
I per ahí és per on nosaltres estem per la labor absoluta d'encoratjar eixos processos, de complementarietat i de transversalitat.
I les rutes que he dit abans tenen valor per si mateixes i tenen valor per la seua capacitat de vertebrar el territori.
Igual que les torres de guaita.

He dit només les principals.
Les torres de guaita cadascuna és diferent, tenen molt a vore amb la nostra història, amb la pròpia configuració urbanística, el nostre litoral, tenen que vore en el nostre passat, en la primer línia de mar, i tenen que vore també en una interpretació que es pot fer diversa, diversificada de tot el nostre litoral, en base a este producte, el de les torres de guaita, que pot tindre un reclam molt significatiu.

Pel que dia el senyor Delgado que les rutes han de tindre vocació de perdurar, absolutament d'acord.
La ruta de la seda, per exemple, és una ruta que no acabava en la Venècia de Marco Polo fa tants i tants anys, sinó acabava en la llotja de València.
És el que nosaltres tenim el deure de situar en el conjunt de la OMT, de la UNESCO i dels projectes transnacionals de trenta-tres països ja que estan implicats.
Som capçalera o final, segons se mire, de la ruta occidental de la seda.

Això, per definició, ja té una vocació històrica i té un pòsit històric i uns ancoratges.
I la resta de rutes evidentment no són esdeveniments, entre cometes, per dir-ho així, puntuals, sinó tot el contrari.
Impliquen formació, qualificació.
Impliquen transformació de recurs en producte.
Impliquen que l'hostaleria, l'hoteleria, els allotjaments, els empresaris, agències de viatge, impliquen fer indústria turística i estratègia dels municipis compartida, per suposat, dels municipis, per tant implica estabilitat.
La vocació en la qual arranquem tot açò és estabilitat absoluta, que són projectes de legislatura i més, de legislatura i més.

I estiga qui estiga jo crec que, fins i tot, abans he oblidat la de l'art rupestre molt lligada.
He tingut fa poc reunions amb actors del territori recordant-nos que, efectivament, ara contestaré al senyor portaveu de Ciutadans, però que el tema este de les rutes ho entenem des de la seua solidesa més estricta i fonamentada.

El senyor Almería vull dir-li que, evidentment, és infinitament millor coneixedor que un servidor del valor de les bandes de música, el valor afegit del fet diferencial.
Si busquem precisament construir un model, ja no un producte sinó, en base a productes, un model turístic diferenciat fugint de l'estandardització, fugint del que tots oferim en el món i en la mediterrània els mateixos estímuls i les mateixes motivacions, si.
.
.
un dels ítems que ens fa ser diferents, sens dubte, són les bandes de música.

Estic convençut que hi ha tot un procés evolutiu però que cada vegada més ajuntaments de tots els colors polítics.
.
.
, perquè ací no es tracta de regatejar protagonisme a ningú, faltaria més, però molts ajuntaments que incorporen en les programacions estiuenques, en les programacions per a desestacionalitzar tot l'any, arranquen ja a la primavera, acaben a la tardor, aguanten tot el que poden, incorporant a la banda de música com a un element de concert, de passacarrer, de visualització pública com un atractiu turístic diferenciat, no?

Nosaltres precisament ens interessa esta qüestió moltíssim, d'acord amb altres actors turístics.
Este dissabte, de la mà de Llíria en tot el pes musical que té, es va produir en la llotja -no ho comentat abans perquè no puc comentar-ho tot- es produïx patrocinat per nosaltres l'adaptació a banda de música de la novena simfonia de Beethoven que va ser encarregada al senyor Vicente Mas Quiles, per tant, en el que és una de les fites o dels actes -diguem-ne- més significatius de tota la programació de la ruta de la seda.
Ahí estarà el cor de la universitat, però la banda de música de Llíria en el que representa en l'estrena -diguem- mundial i en l'estrena de la programació que ens queda en la resta de l'any de la ruta -que hem comentat abans- de la seda.

¿La cultura en la enogastronomia, l'experiència?
Es parla més que mai d'un turista i d'un perfil de turista que l'ha descrit molt bé.
El turista cultural gasta més, el turista cultural sol ser més respectuós, vol interpretar, vol practicar un nivell d'empatia o de simbiosi qualificada en el territori.
És un turista tecnològic, per tant, la intel·ligència de mercats hem d'aplicar-la online i en això estem.
I sens dubte l'experiència, el turisme és més que mai experiencial i el tema de les bodegues, el tema dels cellers, el tema de maridar una altra vegada el mix cultura-gastronomia i l'enologia és allí els actors, els municipis que ho han provat, han generat una expectativa magnífica.
Esta mateixa setmana hem estat reunits per a fomentar eixa història.

El tema dels BIC com a palanca.
En este moment hi ha mil cent cinc registres de béns d'interés cultural.
Béns de rellevància local quatre mil nou-cents seixanta dos.
Béns immaterials de rellevància local vint-i-huit.
Vull dir, és una xarxa, per dir-ho així, que cal fer molt, que es degué de fer molt quan tocare, però que és sempre un repte inacabat el tema de posar, de reconstruir, de remodelar, de restaurar el patrimoni cultural i fer-lo sostenible que tenim.

Portaveu de Ciutadans, en el tema de la preocupació que ha mostrat pel turisme rural, per la seua complementarietat.
Hi ha alguns mercats on el turisme cultural és més important que el turisme litoral.
Per exemple, tota la ruta de la seda ens permet obrir l'angular i obrir les expectatives i situar el focus d'interés en els mercats emergents asiàtics.
Els mercats asiàtics no es mouen, precisament, buscant la platja ni buscant el sol, sinó la cultura, les festes, el patrimoni, la gastronomia, la personalitat.
És el que.
.
.
, tota la intel·ligència mercats compartida pose de manifest.

Per tant, hi ha mercats on haurem de.
.
.
El mercat britànic té un altre, no?
un altre.
.
.
, el mercat emissor britànic té una altra característica, però hi ha mercats en funció de la segmentació de la demanda on allò cultural ha de ser el frontispici i la punta de llança de la nostra identitat i del nostre reclam turístic.

Pel tema de la seua preocupació -i acabe- sobre que hi hagen municipis que per no estar ubicats en unes determinades coordenades geogràfiques d'una ruta de les que he esmentat, -que no són totes, doncs són les que diguem-ne tenen un cos en estos moments i una certa entitat doncs esta també és una història sempre inacabada- anem a activar -que vàrem signar ja amb la Universitat de València i és un tema que després mateix tinc una reunió de treball i estem actuant i ho hem presentat a tots els municipis, a tots els municipis ja de la Comunitat Valenciana- que és l'estratègia dels espais turístics.

Per allò de que ha dit vosté molt ben dit de l'inventari.
Hem de saber què tenim.
Anem a fer l'estratègia que hem dit del paisatge, el paisatge com a gran contenidor coherent de l'experiència cultural patrimonial, gastronòmica, enològica, etcètera, social, per espais turístics, identificar els recursos, els valuosos, els que mereixen la pena, de tota la Comunitat Valenciana.
És un projecte de legislatura que ja els vaig explicar fa uns mesos que avui reafirme, que hem avançat, que ja tenim el conveni signat, que està el pressupost, que estem en marxa.

És un projecte de legislatura que significarà vertebrar tota la Comunitat Valenciana, identificar tot allò que té valor turístic, evidentment els elements culturals tots estarem d'acord que han d'estar ahí en primera línia, transformar-los en producte i comercialitzar-los.
És a dir, el que vosté també ja insinuava de paquetitzar-los i fer possible les transversalitats però comercialitzades per un operador turístic, amb preu.
Això és al final el que el sector reclama i el que nosaltres entenem que és irrenunciable.

I al senyor portaveu del Partit Popular, doncs, agrair-li les seues reflexions.
Sens dubte tot el que s'haurà fet és positiu.
Jo no tinc cap problema a reconéixer el treball de ningú, ho faig públicament.
Les persones que vosté ha esmentat ho saben.
Vull dir, jo crec que el millor del passat i el millor del futur sempre és la millor manera de caminar per la vida, no?
, i de fer política turística.

Clar que, home, en una xarxa que és transnacional com cap altra, on està l'organització mundial del turisme, on està l'UNESCO, on n'hi ha trenta-tres països, on n'hi ha un moviment espectacular de gent, molts actors públics, privats, nosaltres tenim -clar que ho sé, ho sé des de juliol del 2015, ja ho sabia abans, que era important- tenim la comanda de les Corts de gestionar tot això i hem fet alguna cosa que no estava en el tenor literal de la proposició que es va aprovar, que és constituir un protocol perquè tot el món estiga.
Perquè la comanda la tenim nosaltres en solitari i hem convocat.
.
.
, i bé prou que ho sabem.
Però, a tots els actors que vosté ha dit jo vull retre'ls homenatge públic pel que han fet i pel que faran.
A tots, invariablement.

Moltes gràcies.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies, senyor Colomer.

Per a torn de rèplica, senyor Delgado, per quatre minuts.

El senyor González Delgado:

Si, bueno, apenas tengo que replicar nada.
Como miembro de un grupo que apoya al gobierno pues no puedo ejercer de oposición pero tampoco vengo aquí a aplaudir al secretario autonómico y comprendo que la oposición tenga que hacer su papel.
Lo que pasa es que a mí me gusta poco invocar el pasado si no es en la positiva herencia cultural y por lo tanto no lo he hecho y, bueno, que se reconozca lo de la luz de las imágenes irregular, porque no era lo mismo en Segorbe que en Orihuela, pero bien hecha pues me parece importante.
Pero a lo mejor tenía que recordar la Ciudad de la Luz como plataforma cultural importantísima.

No.
Yo lo que le agradezco es que haya un guion de futuro y que estemos aquí ante la posibilidad de desarrollar ese guion de futuro en lo que yo creo que estamos todos de acuerdo.
Me ha interesado especialmente la alusión que el compañero de Ciudadanos ha hecho al turismo y a la cultura de interior.
Usted ha mencionado el Museo de Villafamés, yo también.
Yo hace mucho tiempo conocí a Aguilera Cerni que fue su fundador y era la colección de Aguilera Cerni.
Y como se ha visto ahora es calificada Villafamés como una de las ciudades o como uno de los lugares más hermosos del mundo.
De manera que es bellísima, Villafamés, y el interior de la provincia de Castellón.

Y yo creo que sí, que en efecto ese interior está muy olvidado con frecuencia.
Y a ese interior también hay que llevar la música.
No porque la música no esté en él sino porque tenemos que compartir la música, en eso estoy totalmente de acuerdo y soy un fervoroso del señor Almería porque, claro, quien no va a serlo.
En cualquier parte, ahora, la música está muy vinculada al turismo.
Pero, cuidado, no la música…, no hay que llevar la música a la playa, a lo mejor hay que llevar la playa a la música.
Quiero decir que eso es una manera de establecer una plataforma para la música en el interior que atraiga a la gente de la playa.
Ese maridaje de playa e interior.

Bueno, no sé, tenía aquí alguna referencia más que quería hacer.
Bueno, la falta de autoestima es tan general que el otro…, yo hace treinta años vine a un congreso internacional de escritores y nos dieron un paseo por la albufera extraordinario que fascinó a todos los visitantes.
Después, llevando veinte años viviendo en Valencia, no había ido a la albufera de nuevo sino el otro día y además invité a algunos compañeros que son fervorosos valencianistas, nacionalistas valencianos, los invité y estaban sorprendidos, sorprendidos con la albufera.
Vienen los amigos de Madrid y los llevas a cualquier otro sitio y ese hermosísimo parque natural no se visita ¿no?
De manera que es sorprendente, es sorprendente -y en eso insisto- la falta de autoestima.
Cuando se oyen grandes sermones sobre la valencianía y luego se aprecia tan poco lo propio.

El compañero de Ciudadanos habló el otro día, no sé si en una pregunta al conseller de educación, de Villa Elisa -que usted conocerá muy bien- en Benicàssim.
Creo que hubo un proyecto de establecer una universidad de verano allí, en Villa Elisa.
Esto me ha recordado también la importancia de las universidades de verano, que es una forma de atractivo turístico y que extrañamente hemos importado la luz de las imágenes de Castilla y León, pero sin embargo extrañamente no hemos importado las universidades de verano que se hacen por casi todo el territorio español y que tenemos espacios muy buenos para desarrollarlas.
Y el caso de Villa Elisa es uno, pero seguro que encontraremos con toda seguridad en la provincia de Alicante y en la provincia de Valencia algún otro espacio para esas, en fin, actividades que también pueden tener la relación con un determinado turismo ¿no?
, relación con un determinado turismo.

Gracias.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias, señor Delgado.

En este moment li correspon el torn de paraula al senyor Almería, si vol fer-ne ús.
No?

El senyor Almería Serrano:

Només insistir especialment en el tema de quan m'he referit a l'aspecte concret de les societats musicals, no tant era una cosa apassionant sinó feia referència a una dotació de recursos que -des del meu parer- infrautilitzats, que se dona tant a la costa com a l'interior i que eixa combinació transversal d'uns recursos infrautilitzats podia ser, no sols en la pròpia oferta que puguera donar les societats musicals, sinó l'oferta de recursos per a combinar-los amb altres tipus d'oferta.
És a dir, una seria l'oferta pròpia del que pot aportar una societat musical i l'altra la seua oferta de recursos a combinar, eh?
, a combinar i a utilitzar per a altres activitats.

Això era, gràcies.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies, senyor Almería.

Senyor De Miguel, quan vosté vullga.

El senyor De Miguel Martínez:

Gracias.
Yo voy a ser también rápido.

Simplemente, manifestar nuestro apoyo a esto que nos ha comentado el señor Colomer acerca de lo que ya se está haciendo porque -como usted bien ha dicho- hem d'estimar el que tenim, tenemos que saber lo que tenemos, si no lo sabemos no podemos estimarlo.
Esa autoestima, desde luego, tenemos que ser los primeros en potenciarla pero para ello tenemos que saber qué es lo que tenemos.
Y por eso, ya le digo que me dejan más tranquilo sus palabras.

Pero es verdad que, también, otro tema será ver cómo se fomenta, o sea, el fomento de las iniciativas empresariales en estas zonas, que hasta ahora son desconocidas a lo mejor porque están fuera de los circuitos habituales, son zonas que a lo mejor no tienen los BIC, y qué se puede hacer porque -como bien saben, y todos estamos de acuerdo- el turismo, aparte del valor que genera en cuanto a cultura y en cuanto a vivencias y a las asignaciones para las personas pues genera riqueza y genera empleo, que es lo que también buscamos, ¿no?

Y, también, coincidir con usted en que hay que ponerlo en valor pero para ello, el valor lo pone el mercado, hay que ponerlo en el mercado, si no lo ponemos en el mercado pues podemos, aunque la frase Â«poner en valorÂ» no nos guste a usted -creo- a ninguno pues ¿cómo se valora?
, poniéndolo en el mercado y hay muchas zonas que, por desgracia, no están.

Y, por último, agradecer al señor Delgado que haya sacado el tema de Villa Elisa, que es verdad -yo no lo había pensado- pero es una muestra más de cómo el turismo cultural -yo ya lo he dicho antes, quiero decir-, no solo se complementa con el turismo de sol y playa, es que en el propio sol y playa (algú tus), como es Benicàssim, tenemos un claro exponente de lo que son oportunidades de turismo cultural para nuestra comunidad.

Y ya está.

Muchas gracias.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies, senyor De Miguel.

Senyor Pastor, quan vosté vullga.

El senyor Pastor Llorens:

Muchas gracias, presidente.

Yo, muy breve, una duda y una reflexión.

La duda es que el secretario autonómico y -creo- también todos los portavoces de todos los grupos políticos hemos hablado mucho de la promoción turística como clave, como eje, como elemento fundamental para después obtener un buen resultado turístico, incluso el secretario autonómico hablaba del cálculo económico y de todas estas cuestiones con las que yo le he de decir que comparto al cien por cien.

Pero, sin embargo, digo que tenía una duda -y la sigo teniendo-, y es que hay algo que a mí no me cuadra y que, seguramente, el secretario autonómico me puede explicar, y es que, por ejemplo, y lo digo de verdad con toda la sinceridad y a modo de reflexión, en Fitur este año la secretaría autonómica, la Agencia Valenciana de Turismo gastó cerca de 150.
000 euros en inserciones publicitarias, en medios, que yo diría más bien ninguno de ellos eran vinculados a turismo sino que eran medios generalistas, sean radios de la Comunidad Valenciana, sean periódicos, que me imagino que usted me puede decir que eso se hacía todos los años, no, no lo sé, y se lo digo de verdad que es una reflexión desde lo más profundo de mi consideración hacia el turismo y de que me gusta que las cosas se hagan bien, ¿no?

Pero, sin embargo, a lo que usted considera y siempre ha dicho, y yo le he escuchado a usted siempre atentamente, uno de los ejes, lo que usted califica como Â«los nuevos grandes eventos de esta comunidadÂ», que son las fiestas tradicionales y populares de la Comunitat Valenciana, sobre todo aquellas que tienen catalogaciones de interés turístico o a nivel nacional e internacional, usted es el nivel de promoción o los recursos en materia de promoción que les dedican o que destinan son, o vienen a ser, en algunas ocasiones, cuatro tuits y cuatro posts en los muros de Facebook de la agencia valenciana o de…

Eso a mí me sorprende y me gustaría saber por qué le damos todos tanta importancia a la promoción, se gastan cantidades importantes de dinero en medios generalistas, en una feria internacional de turismo como es Fitur, que no pongo en duda que se tenga que hacer eso pero, después, lo que son los verdaderos ejes para el gobierno valenciano como son las fiestas tradicionales y tal, y como estamos hablando de turismo cultural hoy le pega hablar de eso -repito-, dedican ustedes…, y además no me lo invento yo, son respuestas que usted me da por escrito a preguntas que yo también por escrito le he hecho a su departamento durante las últimas semanas, ¿no?
, y a mí me gustaría saberlo.

Es más, hay sorprendentes respuestas en las que se nos dice que hay muchas de esas celebraciones sobre las que yo pregunto, como puede ser la entrada de toros y caballos de Segorbe, las ferias y las fiestas de la vendimia de Requena, la fiesta del arroz de Sueca o la Mare de Déu de la Salud de Algemesí que como van a ser en verano pues todavía no han hecho promoción alguna, ni siquiera la de los tuits o los posts en Facebook.

¡Claro!
, eso me sorprende porque yo entiendo que la promoción no se puede hacer el día antes de que empiece la celebración, sino que se tendrá que hacer con el suficiente recorrido en el tiempo para que tenga éxito y para que sea de verdad una invitación a los públicos.
Esa era la duda que quería hacer, esa era la duda que yo tenía.

Y la aclaración que quería hacer era a mi tocayo, compañero Fernando, del Partido Socialista, diputado del Partido Socialista, que yo he invocado el pasado solo en una vez pero para hablar del futuro; es decir, yo he invocado al pasado, sí, para hablar de la Luz de las Imágenes, pero no para hablar y recrearme en ello sino para, invocando al pasado, hacer una propuesta de futuro.
Esa era mi intención.

Por lo tanto, yo creo que, además, encaja perfectamente con lo que son las propuestas y con lo que son los discursos y las palabras del secretario autonómico, ¿no?
, habla de coser la comunidad, de vertebrar la comunidad y, precisamente, con lo que se ha hecho, que era lo difícil -repito-, cerca de sesenta bienes inmuebles del estilo catedrales, colegiatas, y entornos patrimoniales (algú tus), a lo largo y ancho de las tres provincias, a lo largo y ancho de cerca de veinte municipios y cerca de tres mil bienes muebles, retablos, tapices, lienzos, orfebrería…

No sé, todo eso, yo creo que eso se tiene que poner en valor, no podemos desperdiciarlo y es una oportunidad única que usted tiene, que requiere esfuerzos, requiere dedicación, ¡claro que sí!
, pero que pienso que va muy acertada en la línea de lo que se está hablando hoy, precisamente, en esta comisión, ¿no?
, que es el turismo cultural; lo tenemos ahí, ¡oye!
, pues pongámoslo en valor y hagamos todos los esfuerzos necesarios, imaginemos una ruta de norte a sur de la comunidad.
¡Oye!
, pues no es el camino de Santiago, ¡ni mucho menos!
, pero ver veinte destinos donde hay perfectamente obras rehabilitadas…

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies, senyor Pastor.

El senyor Pastor Llorens:

…perfectamente, pues considero que es interesante.

Muchas gracias, presidente, y eso era todo.

El senyor vicepresident:

Gràcies, senyor Pastor.

Per a finalitzar este torn, té la paraula el representant de Compromís, senyor Víctor García.

Quan vosté vullga.

El senyor García i Tomás:

Gràcies president.

Jo, molt breument, perquè el senyor secretari, el senyor Colomer, hem parlat tota l'estona de cultura, de patrimoni i com això genera turisme i genera riquesa.

Jo he fet també una menció al fet que el patrimoni s'ha de conservar, s'ha de posar en valor, no tot el patrimoni es pot posar en valor perquè siga cultura i que siga visitable turísticament, és a dir, s'ha de vore quin ho és i quin no.
Jo li havia preguntat per quins plans havia engegat l'agència en eixe sentit pel tema de protecció, conservació i també ficada en valor de patrimoni per a tindre també més cultura i, per tant, més oferta.

Però, bé, ahí sí que ha fet una relació un poc dels BIC, dels BRL i tal que en xifres, doncs, la veritat és que…, de milers, o 1.
105 BIC, 4.
962 de BRL, però, ¡clar!
, això de quina manera, ¿no?
, a la millor s'ha d'actualitzar o de posar en eixe mapa del turisme, a la millor, com s'ha dit ací, també, per a vertebrar el territori i fer-lo atractiu des del punt de vista del que ha de vindre a deixar-se eixos diners, doncs fer-lo atractiu perquè vinga al nostre territori.

I moltes gràcies per la seua atenció.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies, senyor García.

I, ara, per un temps de quatre minuts, que seran més perquè, evidentment, seré generós en el temps en tant que n'hi ha hagut moltes propostes, moltes preguntes i perquè vosté també puga aclarir tot el que considere oportú.

Té la paraula per a tancar esta compareixença, el senyor secretari autonòmic.

Quan vosté vullga.

El senyor secretari autonòmic de l'Agència Valenciana de Turisme:

Molt bé.

Moltes gràcies, senyor president.

Gràcies, també, a tots vostés.

Qüestions concretes que s'han esmentat, allò del turisme d'universitat d'estiu, que és una proposta, al calor de Villa Elisa -s'ha comentat-.
Villa Elisa és una experiència molt amarga per a la gent de Benicàssim, per a tots els ajuntaments que allí han passant; per tant, per a Castelló, per a tots els valencians, perquè és un lloc absolutament emblemàtic i que ha esdevingut momentàniament, ja fa molts anys, en una frustració respecte al que podria ser un projecte, efectivament, d'atracció turística i de generar activitat acadèmica, al capdavall pernoctacions, consum cultural, de serveis complementaris, al final el que és el fet essencial de practicar el turisme i tindre un atribut més damunt de la taula o en el portfoli -per dir-ho així- del que oferim com a territori.

I és veritat que en altres comunitats, en el tema dels cursos d'estiu i de les universitats d'estiu han fet bon camí i són un punt de referència que caldria, òbviament, examinar i treballar.

A partir d'ahí, abans parlàvem de rutes paleontològiques.
A l'hora de les concrecions objectives de per què passarà la dinàmica cultural turística en el territori; per exemple, n'hi ha municipis de la zona que vosté me comentava que este estiu faran un campus paleontològic perquè, precisament, ja en sí significarà doncs la vinguda de gent de fora, la pernoctació, l'estada, el coneixement del territori amb una motivació central, que és la cultural.

Sens dubte, seran, a més, prescriptors de primer nivell de les bondats i dels atributs que tenim com a territori, perquè quan descobriran que la nostra província i, per tant, la nostra comunitat, en esta matèria arqueològica, paleontològica en concret, no té molt que envejar a altres, que tenim recursos però que els hem transformat en productes i els hem comercialitzat, posarem l'exemple d'Aragó i Terol, ¿no?
, doncs jo crec que és molt important que ajudem que siguen possible este tipus d'experiències com les que ja li dic jo que este estiu van a succeir.

I, a partir d'ahí, el senyor De Miguel també comentava una qüestió vinculada constantment -i me pareix molt bé-, a una part del nostre territori i de les possibilitats turístiques que arranca en una situació de desavantatge, ¿no?
, que és l'interior.

Nosaltres hem posat en marxa l'Agència Valenciana de Turisme, buscant el que he dit abans, la governança col·laborativa amb altres institucions i deu mancomunitats, deu a tota la Comunitat Valenciana, en l'àmbit rural, bàsicament en l'àmbit rural, deu plans estratègics d'inversió, de qualificació, de formació trianuals.

O siga, no és una acció d'enguany sinó que és una acció que fem l'Agència Valenciana de Turisme, les diputacions i fins a deu mancomunitats, quatre, tres i tres; quatre a la província de Castelló; tres València; i tres Alacant, ¿no?
, amb el que significa una participació de molts actors, de molta gent del sector turístic -diguem- com a soci intel·lectual per a dir, Â«¡escolteu!
, fer turisme no és malbaratar en no sé què o fer el que a l'administració política de torn li parega i l'última ocurrènciaÂ»; fer turisme perquè estiga en el mercat, hem d'anar per ahí -vullc dir-, eixe procés de participació i d'inversió ja està en marxa, bé, es va aprovar en la Llei de pressupostos d'aquí, el ple del Consell ho va aprovar, les diputacions ho van aprovar, les mancomunitats ja estan en marxa i això -crec- és positiu perquè va en la línia de l'estratègia del paisatge -que abans he comentat- on, senyor Víctor, portaveu de Compromís, el tema dels parcs culturals és un instrument que aquí no l'hem experimentat -crec-, sincerament, com toca.

També, vullc dir-los que l'Agència Valenciana de Turisme, quan parlem de patrimoni, quan parlem de tantes coses, no podem fer-ho tot.
Nosaltres som la sala de màquines del turisme amb el pressupost que tenim, amb les idees que tenim i amb la voluntat de compartir i de crear taules, d'incentivar, i també d'invertir la part que ens toca, ¿no?
Ho dic perquè quan estiguen discutint el pressupost de l'any que ve s'enrecorden que s'han de tindre més arguments per a prémer-nos quan compareguem aquí.

Mire, jo, de Fitur, senyor portaveu del PP, no vaig a parlar per una qüestió conjuntural.
Justament en este moment històric, en este moment el que està…, no vullc parlar de Fitur.

El que sé és que jo no sé com haurà fet les preguntes i li demane perdó si no les he contestat bé; per exemple, només en línies nominatives del pressupost que vosté en les grans festes més emblemàtiques, n'hi ha moltes, ¿eh?
, però en les més emblemàtiques jo conte 120.
000 euros, no dos posts i no sé què, o dos twitters, no sé, tuits, 120.
000 euros només en… No, no, no sé, és la llei de pressupostos, línies nominatives per a les festes i, a banda, fem moltes més coses.

Però tota la línia d'ajudes, i ací -no ho dic per vosté, ara ho dic per mi i per tots, vullc dir- l'agència té un modus operandi, que jo crec que l'hem de millorar però que no deixa de ser, anem a vore, tot el que les nostres línies d'ajuda van molt en funció del que, lògicament, els ajuntaments, els actors i el territori ens demanen.
I jo li assegure que molts ajuntaments afortunadament sintonitzen amb vosté a l'hora de presentar-mos que promocionem festes.
Ahí n'hi ha un denominador comú, una massa crítica molt important i, per tant, això cal quantificar-lo també.
Estem ara en la resolució de les ajudes, ¿no?

Vullc dir, si fem el còmput global, em permetrà que li diga que no és el que vosté ha significat.

Moltíssimes gràcies.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies, senyor Colomer.

Passem al següent punt de l'ordre del dia…

Senyories, suspenem per cinc minutets per si algú ha d'eixir.

Gràcies.

(Se suspén la reunió durant uns minuts)

Compareixença del secretari autonòmic de l'Agència Valenciana de Turisme, senyor Francesc Colomer Sánchez, per a explicar les línies directrius de la futura llei d'oci, hospitalitat i turisme anunciada pel Consell, sol·licitada pel Grup Parlamentari Podemos-Podem (RE número 17.
476)

El senyor vicepresident:

Senyories, reprenem la nostra faena, donant-li la paraula al secretari autonòmic per a la compareixença per a explicar les línies directrius de la futura llei d'oci, hospitalitat i turisme anunciada pel Consell, sol·licitada pel Grup Parlamentari Podemos-Podem.

Quan vosté vullga.

El senyor secretari autonòmic de l'Agència Valenciana de Turisme:

Moltíssimes gràcies, senyor president.

Senyories.

Gràcies també al grup parlamentari que s'interessa per esta qüestió que està en el nivell encara de disseny, de planificació.
Per tant, com el propi tenor literal de la proposta, doncs són les línies bàsiques del que pretén ser la nova llei de turisme, oci i hospitalitat.

De tal forma que indicaré les línies generals que…, un poc els paràmetres bàsics sobre els quals volem que avance i que es puga construir este text legal que, òbviament, les Corts Valencianes, per definició, qualificaran amb la voluntat i amb l'aportació de tots vostés i amb la diversitat i la riquesa que això significa, que es residència en este parlament.

Han transcorregut més de dèsset anys des de l'aprovació de la Llei 3/1998, de 21 de maig, de turisme de la Comunitat Valenciana, que és la referència que tenim, i el Consell ha iniciat el procés de modificació substancial de la llei, a fi d'incrementar gradualment la -evidentment, eixe és l'objectiu-…, la competitivitat, la rellevància, la força, la modernització del sector turístic valencià.

De fet, l'evolució experimentada en l'última dècada pel sector turístic valencià , motivada pels canvis demogràfics, econòmics, tecnològics i socioculturals experimentats, així com els requeriments i exigències que avui dia manifesten els consumidors i usuaris fa necessari adaptar el nostre marc legislatiu en matèria turística en aquest nou escenari, facilitant amb açò la seua convergència amb el procés de transformació que estan experimentant tant la demanda turística nacional i internacional com els models de negoci i prestació de serveis turístics.

Vull dir, tant el terreny de la demanda com el de l'oferta, si m'accepten esta distinció, per a entendre i per a regular el que és l'observació i l'aproximació i la transformació del sector turístic, metodològicament són el dos àmbits de…, evidentment, de referència.

En un moment com l'actual s'estan produint noves situacions entorn de l'activitat turística que requereixen redactar una norma innovadora que garantisca la sostenibilitat, la qualitat i la competitivitat turística a la Comunitat Valenciana.

Una norma en la qual qüestions com la intel·ligència en els sistemes de coneixement i gestió, l'hospitalitat, que és l'actitud d'un territori, l'empatia d'un territori, la voluntat d'un territori per ser destinació turística…

Vull fer un parèntesi que ja de cara a este estiu…, ja en els últims anys se registren destinacions turístiques molt consolidades, on la societat, diguem, amfitriona, la societat receptora mostra símptomes de vegades de fatiga o d'un encaix complex en el que és la realitat i el fet turístic.

El codi ètic del turisme, el codi ètic mundial del turisme que vàrem subscriure, que fixa també les coordenades d'un model, d'un concepte de turisme, que no és neutral, que no és asèptic, que no es tracta de gestionar la rutina, sinó es tracta de crear coordenades per a desplegar un model d'acord amb uns valors.
Per això parlem de l'adaptació en el text normatiu nostre del codi ètic mundial del turisme que inspira l'OMT i ha fet seua l'ONU.

Les conseqüències del canvi climàtic i el repte que té el sector per a fer front i ubicar-se i ressituar-se en eixe repte, desafiament global; els nous models empresarials de la mà de les noves tecnologies, la revolució digital; la valorització del territori i del paisatge -entronque un poc, si em permeten, en la reflexió de la compareixença anterior-; la rellevància de la cultura i la tradició local; la cooperació i participació del agents locals en un nou model de governança o l'ús de les noves tecnologies i les xarxes socials comptaran amb un singular protagonisme fomentant un producte diversificat i diferenciat.

És necessari caminar cap a un renovat model de gestió, basat en la governança col·laborativa, amb la implicació de tots els diferents agents del sector, que haurà de possibilitat un ús més racional del territori, una major satisfacció dels visitants, una major implicació de la població local i l'increment de la riquesa per a la Comunitat Valenciana.

Riquesa que significa igualtat d'oportunitats entre persones i entre territoris.
Ho dic pel turisme com a vertebrador i equilibrador o reequilibrador de la cohesió territorial, la igualtat d'oportunitats entre persones i territoris.

A més, tinguem en compte que tots estos paràmetres provenen del sector que més contribueix al producte interior brut de la nostra comunitat i a l'ocupació.

Per açò, des de la secretaria autonòmica de l'Agencia Valenciana de Turisme, es va iniciar a primers d'any la fase d'anàlisi previ al començament del procés de l'elaboració de la nova llei de turisme, oci i hospitalitat de la Comunitat Valenciana.

Fase en la qual s'està en procés de desenvolupament dels treballs d'anàlisis de necessitats amb l'objectiu de disposar d'un esborrany de text legislatiu que després de la seua aprovació per Les Corts, com he dit abans, es convertisca en un referent a nivell nacional.

Recordem que diverses comunitats autònomes espanyoles, per exemple, Galícia, Extremadura, Andalusia, les Illes Balears, ja han publicat les seves noves lleis de turisme durant l'anterior legislatura 2011-2015, la qual cosa ens porta, a més -una consideració que vullc aportar-, a no voler quedar-nos massa enrere a l'hora d'afrontar la modificació necessària de l'actual llei de turisme de la comunitat, buscant la regulació de noves figures jurídiques o noves modalitats d'explotació d'empreses turístiques que han anat apareixent i que la seua pràctica s'ha estés en totes les destinacions durant els últims anys.

Cal destacar que, a més, el nou marc normatiu contribuirà a reforçar el desenvolupament planificat i sostenible al nostre territori de l'activitat turística, promovent l'orientació al turista al segle XXI de les destinacions, serveis i productes turístics valencians, incorporant l'era digital en totes les seus possibles ramificacions, lluitant amb major intensitat contra l'intrusisme i la competència deslleial i reforçant el concepte de què és ser una destinació mediterrània envoltada en un determinat imaginari, en uns determinats productes, en la recerca d'un model diferenciat.

Cal ressaltar, així mateix, que un dels objectius bàsics de la nova llei serà l'adaptació de la regulació dels municipis turístics del nostre territori, que després de prop de dues dècades des de la seua entrada en vigor, mitjançant la Llei 3/1998 -el títol III era el que regulava el municipi turístic-, ha d'adaptar-se a l'actual escenari del sector.

Recordem que en virtut d'aquella llei, pràcticament -és una reflexió que fan molts alcaldes, molts ajuntaments, moltes corporacions-…, que en aquella llei hi ha vora 230 municipis que ja han segut declarats turístics.
Per tant, la idea del valor afegit que significa la declaració, doncs està també un poc en el debat del municipalisme turístic per l'eficàcia de la fórmula, que va ser interessant en els primers compassos, però que al final quan la meitat del territori…, dels municipis valencians, doncs el fet singular i diferencial que es buscava, ha quedat un poc… Qüestió que hem de revisar i hem de vore com ho afrontem en el nou text.

Els principals aspectes que -per ser àgil- s'han considerat en l'elaboració del projecte, que estan sent deliberats, són… Un dels objectius bàsics de la nova llei serà emmarcar-la en el principi de la unitat de mercat, garantint un entorn regulatori més eficient, transparent, simplificat i predictible per als agents turístics -la seguretat jurídica és crítica-, que contribuïsca a la millora de la competitivitat i que reforce les garanties de consumidors i usuaris dels serveis turístics.

També contribuirà a millorar la definició del marc institucional competent en matèria turística de la Comunitat Valenciana per a evitar duplicitats i sumar sinergies i dotar de resposta normativa a noves modalitats d'activitats prestadores de serveis turístics.

A propiciar la redefinició -hem parlat un poc abans- dels espais turístics de la Comunitat Valenciana, mitjançant un marc normatiu que potencie la generació de sinergies entre les àrees urbanes i de litoral, amb les d'interior, incidint en la planificació sostenible de l'activitat turística del territori, identificant els nodes de creixement coherents, d'acord amb productes que siguen identificables, per tal de, bé, anar especialitzant les diverses zones del nostre territori.

A establir un marc normatiu innovador que done resposta als efectes que sobre l'activitat turística representen les noves tecnologies de la informació i la comunicació, l'administració electrònica i l'obertura de dades.

A potenciar l'exercici de la disciplina turística, garantint la qualitat de l'oferta i la seguretat jurídica de consumidors i prestataris de serveis, mitjançant la implementació de mesures que eradiquen l'intrusisme i la competència deslleial.

I a definir un marc regulatori bàsic que articule una efectiva política de maques turístiques que garantisca el millor posicionament de la Comunitat Valenciana i les seues destinacions turístiques en els mercats nacionals i internacionals i que partisca de la realitat que tot el territori de la Comunitat Valenciana conforma una destinació turística.

Per últim, valoritzar la història, la cultura, les tradicions, el territori i el paisatge de la Comunitat Valenciana.

Vull dir, que nosaltres pretenem que no siga una norma asèptica sinó que encarrile o que faça possible identificar allò que ens fa ser diferents.
Un territori intel·ligent és aquell que és capaç d'identificar els elements d'excel·lència, singulars, més creatius i abordar-los, subratllar la seua importància per a la nostra identitat turística.

Donar protagonisme a qüestions com la sostenibilitat o l'accessibilitat, introduir, com he dit abans, referències al codi ètic del turisme i definir o regular la planificació turística a curt i mig termini.
Incloure, evidentment, la perspectiva de gènere i tot allò que els diferents actors socials, econòmics, institucionals, polítics, de la societat civil vullguen estimar important.

En el marc -i acabe- de la governança col·laborativa entre tota l'arquitectura institucional pública, hem també de treballar un document en la línia de les propostes i els models més avançats, que faça possible crear espais àgils, creatius, útils, de cogestió i de coresponsabilitat entre el sector públic i el sector privat.
És molt important que sapiguem identificar, regular, què significa el comàrqueting, què significa la corresponsabilitat, la cogestió i el crear de veritat una estructura on el guionista fonamental de la política turística, un guionista insubstituïble, siga el mateix sector turístic.

Per tant, la llei té el repte de fer possible, entre altres, també esta aliança de governança col·laborativa que he comentat.

Moltes gràcies.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies, senyor Colomer.

Té ara -és torn per a fixar posicio-.
.
.
, per un temps màxim de huit minuts, en representació del grup proponent, el senyor Torres.
Esta vegada sí que els vaig a demanar que siguen escrupolosos quant al temps, perquè…

El senyor Torres García:

Està fent-se llarga ja la comissió.
(Rient)

El senyor vicepresident:

No.
Perquè també el senyor secretari em comentava que té una reunió després.
Aleshores… (Veus) ¿No n'hi ha problema?
Val.

Bé.
En qualsevol cas…

El senyor Torres García:

¿Això vol dir que tinc dos minuts més?
(Rient)

El senyor vicepresident:

Molt bé, molt bé.

El senyor Torres García:

No.
Intentarem ser escrupolosos.
Sempre, sempre ho som.

Gràcies, president.

Bona vesprada, senyor Colomer.

La veritat que és vosté ja un habitual d'esta comissió, jo crec que la… (Veus) Sí, és el secretari autonòmic que més ha comparegut en comissions.
I jo crec que això denota la importància que té el sector turisme per a l'economia valenciana.
No fa falta que donem dades, perquè ja les hem donat abans i contínuament estem repetint-les.

Abans de començar, sí que m'agradaria saludar també als representant de l'associació d'habitatge i lloguers per a estades curtes que ens acompanyen i als representats de l'associació de veïns dels barris de ciutat vella, bé, els quals ens han fet arribar unes preguntes que jo li he passat…, li vaig passar ahir i que, bé, que registraré també de manera formal perquè tinga en consideració i mos puga respondre.

Bé.
Són col·lectius amb els quals treballem de manera habitual i han mostrar el seus interés per poder vindre conéixer quines són les línies directrius d'aquesta nova llei, sobretot perquè són col·lectius afectats directament i els agradaria, bé, no a soles conéixer-la sinó també en el procés de participació poder vindre i participar.

Com he dit, hem demanat la seua compareixença per conéixer les línies directrius de l'anunciada llei de turisme, oci i hospitalitat, que ja anunciaren en gener i per a la qual ja férem una interpel·lació.
El problema és que la férem en el ple i va vindre el conseller d'economia i sectors productius i no era, diguem, les seues atribucions.

Per tant, vam sol·licitar aquesta compareixença, fonamentalment, perquè tenim un gran interés en conéixer els avanços en aquesta llei tan necessària i saber com s'integraria dintre de la mateixa la política general del Consell que vosté mos va argumentar en alguns punts en la seua primera compareixença.
Una llei que, com deia, s'anunciava en gener i a la que el conseller es referia a la mateixa com una llei moderna, d'avantguarda, que contempla i regula tots aquells aspectes que guarden relació amb un sector que es clau per a l'economia, l'ocupació, la vertebració del territori i també la identitat i el prestigi de la comunitat davant els canvis permanents que experimenta el sector en este món global, els reptes de la revolució tecnològica en l'era digital, les transformacions de la demanda i els nous models de negoci en l'àmbit de l'oferta.

Cal reaccionar i cal legislar.
No podem estar més d'acord amb estes paraules i sobretot en l'última frase que davant els reptes de l'oferta i la demanda cal reaccionar i cal legislar ja que, fonamentalment, atendre a la demanda i poder oferir una oferta adaptada a la mateixa.
I, en eixe sentit, nosaltres entenem el turisme com una relació complexa entre noves maneres de residents, entre espais urbans, rurals, entre el teixit econòmic, sobre tot el transport, l'allotjament, el comerç, però també entre els habitants de les zones turístiques i els residents i els veïns de les ciutats que tenen una gran afluència turística.

Per tant, entenem que el sector turisme no és un sector estanc sinó que cal veure'l des de tota la seua amplitud i no es pot separar de la resta i no vincular-se sols al sector serveis o a aspectes especulatius, com vegem moltes vegades per la part de l'oferta en els habitatges i sobretot inspirats pels lobbies hotelers.
I veient també la necessitat que esta llei, com vosté ha dit, una llei que substituirà l'obsoleta llei de 1998, que ja porta 17 anys i a la qual s'ha intentat ficar pedaços de manera que ha anat evolucionat el turisme no s'anava a reformar eixa llei sinó que s'anaven ficant pedaços, com ha sigut en 2015 el decret per regular els establiments hotelers, el 2014 l'allotjament turístic rural, 2010 els ajuntaments turístics, 2009 els habitatges turístics i així s'ha anat ampliant.

I entenem que aquesta nova llei inclourà tots aquests nous models turístics i ficarà un poquet d'ordre en el que és la legislació autonòmica quant a matèria turística.
Una llei que no ha d'incloure sols els nous models turístics sinó que considerem que és fonamental que s'incorporen conceptes que vostés a alguns ha fet referència ja, com és el turisme inclusiu, accessible, sènior, sense fronteres, hem parlat del cultural.

I hem de dir-li que ens pareix també un encert el nom de la llei d'oci, hospitalitat i turisme, perquè entenem que inclús tres dimensions que per a nosaltres són fonamentals.
La primera és la visió econòmica del sector turístic, com en un sector econòmic fonamental, de fet el que més contribuïx al producte interior brut.
I la segona és la visió de l'oci, el oci del turisme com una màquina de generar il·lusions, experiències úniques, plaers mediterranis, com són la gastronomia, hem parlat hui també de l'etnogastronomia, les nostres festes, el nostre caràcter alegre i també la nostra cultura.
I el tercer la visió de l'hospitalitat, una hospitalitat del nostre poble per acollir i respectar a qualsevol persona baix unes condicions de respecte mutu.

Un respecte mutu que considerem que ha de ser una de les peces angulars d'aquesta nova llei i en la qual nosaltres incidirem que incidisca un respecte a l'usuari, però també un respecte, evidentment, als habitants de la Comunitat Valenciana, als mateixos veïns.
I això només ho podem aconseguir amb una llei que garantisca i regule uns requisits mínims de convivència, baix un concepte i una visió de comunitat construïda sobre uns valors, als quals vosté en alguna compareixença també ha fet referència, de societat oberta, hospitalària i bolcada en un turisme inclusiu, sobretot perquè no podem negar que la llei evidentment inclourà eixos nous models turístics i especialment un model que, com saben, nosaltres estem prou implicats i que hem defensat, que és el de les vivendes turístiques, que les dades que tenim nosaltres de 24 milions de turistes en 2014, 16 milions d'eixos 24 milions de visites passaren per apartaments extrahotelers, per cases rurals, zones d'acampada, vivendes turístiques.
Però que la desregulació, evidentment, genera conflictes importants entre propietaris, usuaris i, evidentment, també, els veïns.

Per tant, mereix una consideració especial aquest nou model turístic dintre d'aquesta llei i una consideració especial sobre tot per atendre a la demanda, a l'oferta i a la casuística especial que sofreixen aquestes zones particulars per ser zones de gran afluència turística o que sofreixen processos de centrificació greus i que corren el risc de convertir-se o són ja zones d'alta saturació acústica.

Per tant, considerem també, i vosté ha insistit molt en este tema, que aquesta llei deu acabar i deu lluitar fermament contra l'intrusisme, fer una regulació basada en els valors i els principis ètics que signàrem amb l'organització mundial de turisme i estar al costat d'un sector reglat amb una normativa que promoga un turisme de qualitat i penalitze greument l'intrusisme, lluite contra l'especulació.

Nosaltres no volem un turisme especulatiu, volem un turisme de qualitat, inclusiu on la gent que vinga, vinga a gaudir del nostre entorn i del qual nosaltres també puguem gaudir d'eixes persones i que defenga als propietaris, que defenga també els veïns i que defenga al mateix usuari.

I per acabar, com deia vosté en la primera compareixença que va fer, devem fer un pressing permanent en defensa de la qualitat, de la legalitat i dels drets dels consumir, però també dels habitants de les zones turístiques.
Això últim ho afegim nosaltres.

Gràcies.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies, senyor Torres.

Per a fixar posició, en nom del Grup Ciutadans, té la paraula per quatre minuts el senyor David de Miguel.

El senyor De Miguel Martínez:

Gracias presidente.

Yo voy a ser bastante breve.

Es evidente que, como siempre se ha dicho aquí, lo que funciona pues no es necesario cambiarlo.
Y es verdad que la ley vigente en la actualidad ha funcionado en su momento.
Pero es verdad que la administración tiene que ir adaptándose, tiene que ser rápida en adaptarse, y esa rapidez normalmente no la tiene, a las nuevas formas de turismo, las nuevas formas de negocio y los nuevos hábitos de los consumidores.
Y, por tanto, además con la nueva regulación hay que atender a la demanda de que un sector como el turismo tenga en cuenta otras cuestiones, como estaba diciendo el compañero, en materia de inclusión, en materia de respeto a los consumidores, de respeto a los vecinos y demás.
Y, por eso, consideramos que es positivo el que se redacte una nueva ley.

Y simplemente le voy a decir los cuatro o cinco aspectos que consideramos que son importantes para nosotros de cara, ya que estamos todavía en fase de preparar la nueva ley, como son por ejemplo, por lo que me refiero a los nuevos modelos o los nuevos hábitos de consumo, pues, todo lo que tiene que ver con la economía colaborativa, que es un tema que hace años no se daba, pero ahora no deja de ser una nueva forma.

También nos importa o nos preocupa lo que usted ha comentado sobre municipios turísticos, sobre la regulación que deben tener, porque yo personalmente no voy a decir los ejemplos, pero conozco municipios que son turísticos, tienen la calificación como tales, y a lo mejor es una apreciación mía, pero la excelencia turística que deben tener y demás parece como que ha sido así un poco, otorgar el calificativo de municipio turístico se ha hecho en base a los criterios un poco extraños.
Y, por lo tanto, sí que consideramos que debe estar bien regulado que esos municipios turísticos qué beneficios tienen, qué ventajas tienen.
Pero, sobre todo, qué exigencias se les tiene que hacer a estos municipios.

Y valorar, pues, valoramos positivamente lo que ha comentado de la colaboración entre la administración y los actores económicos del sector del turismo, porque es fundamental.
El turismo no es una cosa que se pueda, no, la administración viene y regula y ya está.
No.
Por supuesto que hay que colaborar con las empresas y hay que colaborar con los vecinos y el turismo, ya que es una parte tan importante para nuestra economía, pues debe estar lo máximo integrada, digamos, y que sea con la colaboración de todos.

También nos importa el tema de la coordinación, que también lo ha nombrado, y ya le dicho en la anterior intervención que apoyamos estas medidas que se han tomado en los últimos meses, pero debe ser efectiva.
Sí que consideramos que debe quedar claro la coordinación de las diferentes marcas, los diferentes mercados, los diferentes modelos que hay de turismo en la comunidad.
Y también, como ha dicho, dotar de seguridad jurídica al sector, dotar de seguridad jurídica y acabar con la dispersión normativa, que haya una unidad de mercado, como usted mismo ha dicho, que es fundamental, porque, como digo, es un sector que a día de hoy parece que necesita de una mayor regulación en el sentido de que estén las normas del juego claras para todos, porque es un sector que, como estamos repitiendo, no es que es muy importante sino que es vital no solo mantener y proteger sino desarrollar y mejorar para el futuro de la comunidad.

Gracias.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies, senyor De Miguel.

Per a fixar posició, en nom del Grup Popular, té la paraula per un temps màxim de quatre minuts el senyor Pastor.
Quan vosté vullga.

El senyor Pastor Llorens:

Gràcies, president.

Muy rápido.

Nosotros tenemos una cuestión que poner en duda, con reservas más bien diría yo, sobre la que tener nuestras reservas, dos dudas o preguntas que queremos o que nos gustaría que nos aclarase el secretario autonómico, el señor Colomer, y una petición.

La cuestión que ponemos, como digo, en duda, que tenemos nuestras reservas hacia ello, es que usted ha enfatizado mucho la presencia en la nueva ley de turismo del sector como un protagonista principal y muy activo, que se le tiene que reconocer y poner en su justo término y en el lugar que de verdad ocupa en el turismo como protagonista del turismo en esta comunidad.

Yo le tengo que decir que ahí tenemos nuestras reservas sobre la afirmación que usted acaba de hacer, porque algo que ya han regulado ustedes, como son los decretos de turismo donde regulan las competencias en materia turística en las diputaciones provinciales, el papel que le dan precisamente al sector es más bien residual, nada que ver con la afirmación tan potente y tan nítida que usted acaba de hacer en favor del sector.
No sé porqué en la ley de turismo.
Por eso he dicho que tenemos nuestras reservas.
El sector va a ser tan importante, es decir los empresarios y profesionales van a ser tan importantes y en un decreto que ustedes acaban de regular o de decretar, una materia que acaban de decretar, como es la de los decretos reguladores de las competencias turísticas de las diputaciones, como digo, ahí tienen un papel muy residual.
Es una duda que nos surgen en directo al oírle a usted hablar.

Dos preguntas le he comentado que teníamos también.
Una, si han hablado ustedes con el sector sobre esta ley, si la están trabajando.
Cuando digo si han hablado no es si… No.
Si han hablado me refiero a si se han sentado en una mesa, si están trabajando codo con codo, si están articulando de la mano del sector.
La segunda pregunta qué encaje cree usted que van a tener los decretos que hemos comentado en esta nueva ley de turismo.
Y ya la última, que no era pregunta, que era una petición, que lo antes posible, por favor, nos haga llegar copia del borrador de esta ley a todos los grupos políticos, porque sino yo vengo a hablar de una comisión donde me han dado cuatro minutos y he gastado dos y medio la verdad es que no sé ni cómo, porque hablar de algo que desconozco, que es una utopía para mí, la verdad es que no tiene ningún sentido.
Por lo tanto, dos preguntas, una duda y una petición.
Cuanto antes el borrador.

Muchas gracias.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies, senyor Pastor.

Té la paraula el senyor García per quatre minuts.

El senyor García i Tomás:

Gràcies, president.

Gràcies, novament, al senyor Colomer per la compareixença.

En la primera compareixença en esta comissió el passat setembre, quan va explicar les línies directrius de l'agència per a esta legislatura, va deixar molt clar l'aposta del Consell per un nou model de turisme valencià que ha de vindre plasmat en esta futura llei d'oci, hospitalitat i turisme.
Un model que deixa arrere els desfasaments i excessos anteriors i que aposte per un turisme de qualitat i sostenible, un model enfront a la gestió de malbaratament i els grans esdeveniments, que aposte pel nostre patrimoni cultural, el nostre paisatge, la nostra identitat mediterrània amb una estratègia centrada a vertebrar el territori i no deixar darrere a les comarques d'interior, com ací avui, doncs, ja han repetit els diferents companys.

Només arribar al càrrec, el senyor Colomer va anunciar l'elaboració d'un nou llibre blanc, com a instrument de diagnòstic i orientació de les línies de treball, l'últim vull recordar que es va fer a 1990; i d'una nova llei de turisme, l'ultima data de 1998.

És cert que, díhuit anys després de la seua aprovació, ha passat temps per a saber el que funcionava i el que no i el que es deixava fora.
A més, la societat i el turisme en si han experimentat tants canvis que justifiquen una nova llei per a adaptar-la a la conjuntura i a les noves realitats.

No sols han passat eixos díhuit anys -que en són molts-, sinó que, damunt, la realitat és que ha passat ja quasi una dècada de crisi, on els usuaris, els turistes han canviat d'hàbits i, sobretot, també de poder adquisitiu, tant a la resta de l'estat com a Europa, és una realitat, i també el sector turístic.
Sector turístic, d'altra banda, que és un dels nostres pilars econòmics, com ja s'ha dit, en relació al PIB i en relació a la importància com a motor econòmic, que ha sabut adaptar-se, això sí, amb un important esforç empresarial, davant una situació econòmica adversa en els últims anys.

Aquest context de crisi, juntament amb un creixement de competència en el sector, i polítiques sovint errònies, ha aplicat una precarització del mercat laboral.

A més, la política turística anterior ha prioritzat macroprojectes que, encara que han tingut un cost elevadíssim per als ciutadans i ciutadanes, no han augmentat ni distribuït la riquesa generada, a més de demostrar-se objectivament en xifres que l'impacte, des del punt de vista turístic, finalment, ha sigut més que decebedor.

L'acció pública és clau perquè el nostre sector turístic s'aferme i desenvolupe, creant valor afegit i llocs de treball mitjançant regulació, incentius i reduint les traves burocràtiques.
Treball de qualitat, amb un turisme sostenible en totes les seues vessants; sostenibilitat i qualitat, que vosté ha parlat també.

Es tracta, per tant, de protegir el sector, en sintonia amb les seues necessitats i interessos perquè la riquesa revertisca en el conjunt de la societat i millore eixa precarietat existent.

Al llarg d'aquestos mesos de govern, en l'aprovació de lleis i mesures, ha cercat el màxim consens i la participació, tot i que, a vegades, ha sigut complicat, sobretot, doncs, ja en els casos que s'ha ficat ací un poc en les diputacions, sobretot de Castelló i Alacant.
Però, per totes les parts, s'ha de buscar eixa participació, eixe consens, perquè açò és cosa de tots.
I, per açò, volguérem que explique com s'està assegurant que els diferents actors del sector estan participant en el disseny i la implementació posterior de la llei, que serà el realment veritable, no el paper i la lletra, sinó després la música.

Des de Compromís, considerem que una nova llei que concrete les bases del nou model de turisme que volem els valencians i les valencianes, fomentant la competitivitat i la innovació en el sector, la creació d'ocupació digna i que servisca per a millorar la nostra imatge a l'exterior, és més que necessària.
I, des del grup parlamentari, ens oferim per a col·laborar amb l'agència en les diferents etapes d'aquest projecte legislatiu.

I ja, per a acabar, molt ràpid.
M'ha agradat escoltar tres paraules que ha utilitzat, que han sigut: sostenibilitat, codi ètic i canvi climàtic.
Sostenibilitat, perquè és una responsabilitat que el turisme ha de ser sostenible, hem d'aprendre dels errors.
Codi ètic, perquè tot no val, i també s'ha parlat de convivència; per tant, està clar que no ha d'estar renyit en els qui convivim ací, en este país.
I el canvi climàtic, perquè tots tenim clar que és una realitat, que és fruit dels errors del passat i que hem d'intentar, en eixa sostenibilitat, no repetir-los, inclús revertir-los.

Per tant, moltes gràcies, senyor Colomer.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies, senyor García.

Té la paraula ara el senyor Arques, per un temps màxim de quatre minuts.

Quan vullga.

El senyor Arques Cortés:

Gracias, presidente.

Y gracias al secretario autonómico.

Bueno, una ley de diecisiete años que, evidentemente, ya necesitaba de forma urgente modernizarse.
En el año 1997 se pagaba en pesetas y ya hace años que pagamos en euros.

En septiembre de 2015 ya el secretario autonómico explicó en comisión las primeras líneas directrices, las líneas directrices de la ley, con un nombre muy apropiado: ocio, hospitalidad y turismo.

Y es verdad que el turismo ha cambiado.
Ahora el turismo es un relato, es un relato que por la mañana voy a la playa, como un producto autóctono, paseo en un parque natural y ahí finalizo la jornada en un acto cultural.
Es un relato el turismo, y es un relato, no es un día cualquiera en otro lugar fuera de mi casa.
Y el turismo hoy es inclusivo y es transversal.

Ha cambiado el turismo.
El turismo, antiguamente, era un turismo de familia; hoy es un turismo senior, es un turismo dependiente.
Por lo tanto, el turismo tiene que ser accesible a todas las minusvalías.
Es un turismo potencial, es del futuro el turismo de minusválidos, así lo reconoce Europa y así nos estamos adaptando en las playas y, evidentemente, en todos los edificios y en arquitectura.

Y, luego, el tipo de turismo, pues, hay tres elementos fundamentales…, la oferta complementaria.
Sí que defendemos y aprovechamos el territorio con las tradiciones.
Alicante, Valencia y Castellón tienen tradiciones propias que, valorizadas, son elementos turísticos de primer nivel: las hogueras, las fallas, la magdalena, etcétera, etcétera.
El medio ambiente, como elemento transversal de turismo; la Comunidad Valenciana tiene veintidós parques naturales.
La salud, la playa, las clínicas.
La cultura como elemento amplio, gastronomía, la enología, castillos, museos, el turismo lingüístico.

Y, luego, que, al final, es diversificar.
Pero diversificar, y no hemos utilizado también la desestacionalización del producto.
Hay que desestacionalizar, de ahí la importancia de las tradiciones en el proceso de desestacionalizar el turismo y evitar esas grandes aglomeraciones en los meses básicamente estivales.
Y en la desestacionalización del turismo aparece también, evidentemente, el equilibrio entre interior y exterior, que veo que también la nueva ley va a recoger.

Programas de coordinación.
Los estamos teniendo ya en el Imserso y los programas senior o mayores de las diferentes diputaciones.

Y todos los elementos turísticos tienen dos ámbitos: el Imserso y todos los, básicamente, del ámbito social -de las vacaciones, del ocio, del turismo-, y el ámbito económico, el retorno económico del sector turístico, que no les tengo que decir que, evidentemente, es el 13% del PIB, el más importante de la economía valenciana.

Y el futuro pasa, evidentemente, por equilibrar el interior y la costa.
El futuro pasa por seguir diversificando, seguir diversificando el turismo de playa, por desestacionalizarlo; de ahí, la importancia de las tradiciones y de los grandes elementos culturales locales propios, de coordinar las diferentes administraciones y también regular, que es un tema muy importante, regular todos esos apartamentos alegales que lo único que están ahora mismo planteando es una utilización de las viviendas residenciales.
Ahora mismo, el turismo o la gestión turística se hace por las nuevas tecnologías y, por tanto, hay que regular ese apartado de nuevas tecnologías, que sé que hay avances en esa área, ha aparecido esta semana.
Y lucha al intrusismo, marcar bien el valor del patrimonio y de la historia, accesibilidad y utilización del medio ambiente como plataforma turística, seguridad jurídica y mejorar la competitividad.

Muy bien.
Ánimo.
Vamos a seguir colaborando con la secretaría autonómica en la parte legislativa de esta ley de ocio, de hospitalidad y turismo de la Comunidad Valenciana.
Y creo que era necesario, diecisiete años después, situarnos en el siglo XXI también en el ámbito del turismo.

Gracias.

El senyor vicepresident:

Molt bé.

Moltes gràcies, senyor Arques.

Per a respondre als dubtes, les preguntes plantejades, té la paraula el senyor secretari autonòmic.

Quan vosté vullga, senyor Colomer.

El senyor secretari autonòmic de l'Agència Valenciana de Turisme:

Molt bé.

Moltes gràcies, senyor president.

Gràcies a tots per les seues consideracions.

Hi ha una cosa que he de posar en comú per a tots els grups, i és que la llei es troba.
.
.
, diguem, l'esborrany, en fase embrionària, per dir-ho així, avançada; que la seqüència, lògicament, serà que els grups.
.
.
, facilitar-la quan abans -i ja done resposta a tots aquells que, lògicament, han mostrat interés; i ho agraïsc-.
A més, és molt important que la puguem raonar i enriquir entre tots.
I, lògicament, es crearan tots els instruments de connexió, de participació, de feedback en el sector i en el conjunt de la societat.

També la llei arreplegarà la participació de la societat en la definició del model turístic.
Això és molt important que, a banda del consell valencià de turisme, a banda de la mesa interdepartamental, a banda de la coordinació -i ara li contestaré al senyor diputat i portaveu del PP-, la coordinació en la resta d'institucions públiques que participen i fan coses en pro del turisme, a banda de crear un espai regulat, operatiu, de cogestió amb el sector turístic directament, a banda de tot això, és evident que ha de ser una llei que s'inscriga, diguem, en eixe esperit d'entendre de la millor manera que sapiguem tots, donant la millor versió de tots nosaltres de què és un tema que deuria ser un tema d'estat, un tema compartit per tots els grups i per tota la societat.
Perquè, lògicament, crec que és un lloc comú de trobada l'afirmar que el turisme és el sector.
.
.
, encara que alguns no ho vegen així, i és una reflexió transversal, però és el sector que més alegries està donant a l'economia valenciana, que més ocupació està creant i en què més expectativa de futur hi ha.

I va ser l'Organització Mundial del Turisme la que menys se va equivocar a l'hora de pronosticar l'evolució dels sectors econòmics i l'evolució, des de fa molts anys.
L'única.
.
.
, jo crec que l'únic pronòstic que resta viu o que ha guardat la compostura són els pronòstics en favor del turisme i la seua projecció creixent, no a la Comunitat Valenciana i a Espanya, sinó arreu del món, no?
L'any passat celebràvem el dia mundial del turisme, el 27 de setembre, parlant dels mil milions a l'any, en el món, de gent que es mou fent turisme, no?
Per tant, estem davant d'una cosa molt important.

Bé, entrant en les aportacions valuoses que han fet tots vostés.
La reflexió de Podem m'ha paregut molt oportuna, la necessitat de.
.
.
A banda que ha descrit molt millor que jo els tres conceptes: turisme, oci i hospitalitat; ha aprofundit i ha desplegat molt bé la filosofia de cada paraula, perquè coincidim absolutament, no?
No sols economia.
És una fàbrica d'emocions el turisme, és el turisme experiencial -el senyor Arques ara estava descrivint molt bé la qüestió- i és el tema de l'hospitalitat.

I entre ja en el gruix de la seua.
.
.
, i crec que en l'aportació en què ha volgut posar vosté tot l'èmfasi.
Si no hi ha una actitud d'una societat en el seu conjunt que vol ser una societat turística, alguna cosa estarem fent mal.
Vull dir, és fonamental treballar els valors de l'hospitalitat, la capacitat de càrrega, xequear molt bé tot el que oferim perquè hi haja una sintonia.
Si no hi ha empatia entre la societat receptora, la societat d'amfitrions, que és la societat mediterrània i valenciana, que és el nostre caràcter i el nostre tarannà, si no hi ha eixa.
.
.
, si no conreem, si no cultivem eixos valors, doncs, serà molt complicat que entenguem que el turisme és un fet positiu.

I esta llei s'enrola en la idea que el turisme és un fet positiu, no sols per a l'economia, per a l'ocupació, per a vertebrar el territori, per a generar esperança on ha desaparegut l'agricultura, la ramaderia, on la indústria no assoma, ni està ni se l'espera, el turisme és part de la resposta, és part de l'esperança per al 80% del territori de la Comunitat Valenciana que, pràcticament, des del punt de vista de moltes expectatives econòmiques, són una zona blanca.

Turisme són molts turismes dins de la mateixa geografia valenciana.
No és el mateix Benidorm, per dir la icona mundial d'un projecte, un producte, una ciutat d'èxit permanent, tot l'any, etcètera, que el turisme de ciutat, que el turisme rural.
.
.
No és el mateix.
I hem de saber gestionar la nostra diversitat.

Per tant, en esta llei hem de fer possible estos valors, hem de fer possible que la societat receptora, que la ciutat i els ciutadans se senten còmodes, se senten identificats, se senten protagonistes i que la societat que ve.
.
.
Hi ha un llibre molt bo nord-americà que parla d'anfitriones y huéspedes, no?
, i visitants, que els qui vinguen respecten perfectament la societat amfitriona i verdaderament hi haja un intercanvi cultural, un intercanvi de maneres d'entendre la vida, un intercanvi respectuós.
Si no hi ha empatia, estarem en un circuit perillós.

Per tant, jo crec que la llei ha d'aprofundir en açò.

És veritat que en el tema que ja comentaven vostés de l'economia col·laborativa cal saber molt bé on comença i on acaba l'economia col·laborativa i on comença la picaresca i on comença el frau i on comença l'intrusisme i on comença la competència deslleial.
Tot això ho hem de regular adequadament.

Crec que últimament hem fet coses positives.
I aquí està una diputada que fa temps es va interessar per tota la nostra relació.
.
.
Hem arribat a un acord en el terreny d'evitar, lògicament, la impunitat; un acord crec que.
.
.
, un acord que rellevant i significatiu en un gegant global, com és Booking, i en Airbnb també estem ultimant l'acord, perquè en un termini curt de temps puguen eradicar de tota la seua plataforma de comercialització tot allò que no estiga registrat, tot allò que siga clandestí i tot allò que, en definitiva, lesiona ja no l'economia puntual, sinó el model.

Perquè parlem de turisme experiencial, però l'experiència més frustrant és llogar una casa i descobrir després…, llogar un allotjament turístic i descobrir que no és veritat.
Tu has compromés la teua reputació, el teu prestigi, la teua imatge i el teu futur.
Per tant, en el tema de l'intrusisme, este nou text ha d'estar a l'alçada de les circumstàncies.

El tema del municipi turístic, que comentàvem, és veritat que hem de fer una profunda reflexió, perquè n'hi ha un… Les costures, per dir-ho així, comencen a desbordar.
Prompte serem 250 municipis.
Aleshores, el valor diferencial, el fet singular ha perdut la seua.
.
.
És curiós, perquè ahí hem d'alinear-nos i el senyor Arques crec que en l'anterior legislatura, jo no estava, però va aconseguir la unanimitat de tots els grups.

Perquè, per exemple, Benidorm, des del punt de vista de la llei d'àmbit estatal, no és un municipi turístic, no està conceptuat com a municipi turístic, Benidorm.
O Peníscola.
Vull dir, són situacions, em permetran que diga, surrealistes que també haurem de fer possible que el govern d'Espanya, siga qui siga, entenga.

El portaveu del Partit Popular me preguntava qüestions concretes sobre la participació del sector.
Ja li he explicat abans quina serà la seqüència.
I allò que si el decret de coordinació de diputacions no ha contemplat en més envergadura la presència del sector, anem a vore: el decret de coordinació, mitjançant l'advocacia, el Consell Jurídic Consultiu, el que pretén és coordinar dos institucions en els seus pressupostos i en les seues polítiques.

Vull dir, molta gent haguérem estimat valuosa la participació del sector en més entitat.
Però des del punt de vista del que els juristes ens han permés, i ho dic tal com ho he viscut i com ho hem viscut tots, i crec que això és prou irrefutable, vull dir en un decret per a coordinar dos administracions en el pressupost de les dos administracions, la presència decisòria i decisiva d'un tercer no ha tingut encaix.

Des del meu punt de vista, l'alternativa a això ha segut la presència del sector, que estan tots, en un nombre quantiós, crec que representatiu, i sobretot la idea que allí, en eixe espai de coordinació, que tant de bo funcione, quan les dos institucions hagen de comptar.
.
.
I ja guanyem enormement en transparència.
La diputació, tot el que fa en política turística, tot el que subvenciona en política turística, tot el que fa en formació, en màrqueting, en fires.

La Generalitat, posem damunt de la taula tot el que fem en el mateix, en el coneiximent, per a mi, notaris d'excepció, notaris actius del sector turístic, vaja, la càrrega de fons, el que guanyem en transparència, tal com va dir el sector en la reunió, bé, que va ser un poquet complexa, però que van dir els representants del sector: Â«Hace quince años que esperábamos esto.
Â»

Però la càrrega de profunditat que té per a guanyar en transparència, perquè tot el món sàpiga, que això no s'ha sabut mai, què posa cada u i com s'ho gasta cada u, i puguem alinear estratègia, evitar duplicitats, guanyar en eficàcia, en eficiència, doncs ja li conteste la següent pregunta: com espere jo que la llei arreplegue eixa coordinació entre diferents administracions?
Doncs, evidentment que ho arreplegue, que hi haja seguretat jurídica, claredat competencial, i sobretot, sobretot col·laboració i que ho hagem d'anar mai a una aritmètica de majories, minories.

Perquè això canviarà, la llei per definició, com totes les lleis, ha de tindre vocació de perdurar.
Per tant, hem de superar qualsevol estructura de bolcar-lo tot a majories, minories, i en turisme funcionar en consensos imprescindibles.
No sé si m'ha fet una pregunta més, senyor.
Crec que eren eixes.

El portaveu, el senyor García, de Compromís, evidentment la llei ha d'ubicar-se en les coordinades teòriques, mentals, d'un nou paradigma, d'un nou model.
Per això, abans, ja ho vaig insinuar la primera vegada, i ara que ens hem posat en els estudis preliminars, etcètera, en l'Invatur, i a treballar l'avantprojecte, la llei no pot ser amorfa des del punt de vista que en esta llei vagen tots els models.
Ha de ser un model diferenciat, basat en territori, en paisatge, en cultura, en patrimoni, en els valors, en l'hospitalitat, en la professionalització.

En entendre què és de veritat l'economia col·laborativa, en entendre que avui el món, i enganxe en el que deia el senyor Arques, avui parlem de big data, de màrqueting online.
Avui, els models de negoci han canviat.
La segmentació de la demanda és el futur.
Es parla ja d'un turisme experiencial i d'una gestió a la carta del turista.
Vull dir que en tot això ens hem d'aplicar i hem de situar-ho en la nostra legislació.
Per tant, sí que la llei ha d'inspirar un canvi de model, una modernització de model.
Per això dic jo que no és una llei amorfa, ni neutra, ni asèptica, sinó tot el contrari.

El que ha dit el senyor Arques ja ho havia començat a reflexionar.
El turisme és experiencial, productes nous.
És un turista tecnològic.
Un percentatge cada vegada més aclaparador decideix la vida i decideix on va, on deixa d'anar en el seu smartphone.
És un turista davant del qual hem d'estar absolutament preparats i hem de tindre la suficient cintura i avançar-mos als canvis que vindran.

I acabe amb la reflexió que crec que ha segut prou transversal, que l'intrusisme és un gran problema que tenim.
La massa crítica de conflicte és enorme en la comunitat.
Per tant, jo crec que en això, com vam dir un dia en esta mateixa comissió, hem de pujar la guàrdia, no tornar-la a baixar.
I sobretot, que esta nova llei siga molt sensible i sobretot molt eficaç per a professionalitzar el sector.
I en això estarem combatent sí o sí l'intrusisme.

Gràcies.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies, senyor Colomer.

Senyor Torres.
Quan vullga.

El senyor Torres García:

Gràcies, senyor Colomer.

La veritat que jo em quede en les últimes paraules que ha dit, que la llei deu inspirar un canvi de model.
Nosaltres considerem que és important que al final el que li oferim al turista és el que tindrem.
Si li oferim un turisme low cost i de baixa qualitat, doncs tindrem turistes low cost i de baixa qualitat.
I per tant, hem de treballar per reconvertir el model i oferir un turisme de qualitat, perquè considerem que tenim les condicions necessàries per a poder-lo oferir.

Nosaltres sabem que gran part del sector, i sobretot sabem que gran part del sector dels xicotets propietaris, de les pimes, de les micropimes turístiques estan per eixe model, perquè saben on està la rendibilitat i no poden competir a gran escala ni generar economies d'escala, com poden fer els grans hotels o les grans companyies hostaleres.
I sabem que això seria el punt d'encontre també entre els usuaris i també entre els habitants, per a generar eixa actitud positiva.

Per acabar, a mi em va agradar molt una frase que em va dir una vegada, de Maquiavel, que Â«il vero modo di andare in Paradiso è imparare la via dell'Inferno e fuggirlaÂ».
La via dell'Inferno nosaltres considerem que ha segut la falta de diàleg i la falta de consens social.
Nosaltres considerem que ací no s'ha treballat per a tots, s'ha treballat només per a un sector.
I en aquest error no podem tornar a caure.
Aquesta llei ha de nàixer del diàleg, ha de nàixer del consens social i ha de nàixer de buscar el millor del passat, però també el millor del futur, com sempre diu vosté.

Moltes gràcies.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies, senyor Torres.

Senyor De Miguel.
Quan vullga.

El senyor De Miguel Martínez:

Gracias.

Nada, yo únicamente agradecer su comparecencia, como siempre, e insistir en lo que ha dicho mi compañero del Partido Popular, sobre que me remitan la ley para poder opinar mejor, porque claro, (inintel·ligible) .
.
.
hemos venido así un poco a ciegas.
Y animarle a que continúe con.
.
.
, sobre todo de cara a la población y salir con consenso de todos los grupos, de todos los agentes sociales y de todo el sector.
Y poco más.

Gracias.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies, senyor De Miguel.

Senyor Pastor.

El senyor Pastor Llorens:

Sí, igual de breve.
Matizar unas palabras del secretario autonómico, al hacer alusión al informe del Consell Jurídic Consultiu sobre los decretos reguladores de las competencias de las diputaciones.
Ha venido a decir de alguna manera, o he interpretado yo que usted ha dicho que, como consecuencia de ese informe del Consell Jurídic Consultiu i de la Abogacía, prácticamente que no tenía sentido hablar de la presencia del sector en los mismos.
Yo he leído también el informe del Consell Jurídic Consultiu al respecto, y vamos, lo que dice es justamente lo contrario.

Es más, les hace pregunta a los legisladores de aquel decreto, diciéndoles: Â«Oye, y la presencia del sector, ¿cómo la encajamos, qué protagonismo le damos?
¿Van a tener decisión?
¿Van a ser más miembros o no?
Â».
Eso lo dice el propio Consell Jurídic Consultiu en su informe.
Claro, es el informe que hay, no hay otro.
Solo hay uno.
Y dice textualmente eso, ¿no?
Por lo tanto, vamos, que era una cuestión, de verdad, lo importante.

De las dos preguntas, usted me ha contestado… Le he dicho concretamente que si se habían sentado -he hablado en pasado- con el sector para redactar ese borrador.
Y usted me ha contestado que sí, que en el futuro se van a sentar.
No, es que yo he preguntado si se han sentado con el sector.
Porque usted ha dicho que el sector es lo más importante del mundo.
Y por lo tanto, yo le pregunto si en consecuencia y en lógica con esa afirmación, si ustedes se han sentado con el sector, pero en pasado, para hacer ese borrador.
No si en el futuro se van a sentar, sino: usted, ese borrador de ley de turismo, ¿lo ha pactado ya?
¿Lo ha cerrado ya?
Lo ha pactado, lo ha cerrado, ¿lo ha trabajado con el sector?
Esa era la pregunta.

En pasado.
Simplemente que me contestase si sí o si no.
Porque me dice: Â«No, en el futuro nos vamos a sentar.
Â» Bueno, bien, yo quiero saber si en el pasado lo ha hecho.
Y repito y reitero: cuanto antes, mejor, porque sería bueno que… Pues bueno, yo creo también, como usted, que la aportación de todos los grupos políticos de esta cámara pueden enriquecer el contenido final de esa ley tan importante, o que regulará una materia tan importante como es el turismo en esta comunitat.

Muchas gracias.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies, senyor Pastor.

Senyor García.
No vol?

I senyor Arques.
Quan vosté vullga.

El senyor Arques Cortés:

Un minuto.
Gracias.

Bueno, la necesidad de una ley de turismo era una necesidad.
Una ley del 1998 ya no tenía ningún sentido en el siglo XXI.
La sociedad ha evolucionado, hemos evolucionado, por lo tanto, en la necesidad de un cambio de normativa.
Y yo creo que la ley es en positivo, tiene un nombre muy adecuado: ocio, hospitalidad.

Y solamente un pequeño matiz: el decreto de coordinación yo creo que ya es una polémica artificial, que ya la hemos superado, que las marcas existen, que no hemos tenido ningún problema con las marcas.
Yo creo que ya no tiene ningún rédito político el decreto de coordinación entre la diputación y La Generalitat.
De hecho, la diputación y La Generalitat trabajan juntos, asisten a ferias juntos, coordinan las políticas de turismo juntos.
Por lo tanto (inintel·ligible) … es una polémica artificial, que ha pasado su momento y que el momento ahora es mejorar, si cabe, en el proceso de participación de esta ley.

Muchas gracias, y finalizo.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies, senyor Arques.

Senyor secretari autonòmic.

El senyor secretari autonòmic de l'Agència Valenciana de Turisme:

Molt bé.

Doncs, senyor president, i senyories, amb la mateixa brevetat, agrair-los a tots les perspectives que han donat i sobretot la voluntat de contribuir a partir d'ara.

Nosaltres -jo crec que és molt important dir minut i resultat- estem acabant l'esborrany a partir del qual tindrà sentit reunir-mos en ningú.
El Grup Podem, en tota la legitimitat del món, ens ha cursat una convocatòria.
És potser prematur, però el que diguen Les Corts, nosaltres aquí acudirem.
Evidentment, l'Invattur, el que són els experts en l'elaboració del que és l'esborrany d'avantprojecte, a partir del qual ens podrem asseure.
Converses informals, moltes, però no són les que vosté vol.
Són de passat, però no són les que vosté vol.

Entenc perfectament que com abans millor, el sector, i vostés, i més experts, i la societat, i les universitats, i els ajuntaments, hauran d'opinar.
No és fàcil fer una llei, eh?
, senyors diputats.
No és fàcil fer una llei d'estes característiques.
Fixen-se que vostés en el 2007, el govern de l'època va dir que faria una nova llei del turisme.
En el 2011 va tornar a prometre una llei del turisme.
Estem en el 2015 i estem com estem.
Vull dir que en eixe sentit el que hem de fer és posar la directa sin prisas pero sin pausas, però amb la responsabilitat de fer-la entre tots perquè.
.
.
, acabe amb esta afirmació: el turisme ha de ser un tema d'estat en la contribució valuosíssima de cinc grups, els cinc grups, que és una gran oportunitat que tinguem tanta diversitat per a fer entre tots un bon text de futur.

Moltíssimes gràcies.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies a tots.
Agraint la compareixença del senyor secretari autonòmic, tanquem la sessió per hui.

Gràcies a tots.

(S'alça la reunió a les 18 hores i 43 minuts)