RTVV%877108.12.14%20macro.html





Comissió de Radiotelevisió Valenciana i de l'Espai Audiovisual realitzada el dia 14 de desembre de 2015.
Comença la reunió a les 16 hores i 34 minuts.
Presideix el diputat senyor Marc Pallarès Piquer.
Reunió número 2.

El senyor president:

Es procedix a l'obertura de la sessió de Comissió de Radiotelevisió Valenciana i de l'Espai Audiovisual i a la comprovació de l'existència de quòrum.

Per tant, en primer lloc, il·lustre diputat Alfredo Castelló, secretari de la comissió, procedirà a passar llista.

(El secretari passa llista per tal de comprovar si hi ha quòrum)

Molt bé, moltes gràcies, senyor Castelló.

El primer punt de l'ordre del dia és l'aprovació de l'acta de la reunió anterior de la qual vostés tenien còpia en la carpeta.
Si no n'hi ha cap objecció per part de ningú, passaríem a la seua aprovació per assentiment.
Molt bé, d'acord, queda l'acta aprovada, senyor lletrat.

Proposició de llei per a la recuperació del servei públic de radiodifusió i televisió d'àmbit autonòmic de titularitat de La Generalitat, presentada pel Grup Parlamentari Podemos-Podem, pel Grup Parlamentari Compromís i pel Grup Parlamentari Socialista (RE número 2.
470, BOC número 18)

El senyor president:

El segon punt de l'ordre del dia és el debat de la Proposició de llei de la recuperació del servei públic de radiodifusió i televisió de l'àmbit autonòmic de titularitat de La Generalitat.

D'acord amb els grups parlamentaris, les esmenes es defensaran conjuntament per un temps de huit minuts i el corresponent torn en contra també de huit minuts en cada cas.

La primera de les esmenes és la presentada pel Grup Parlamentari Popular, per la qual cosa per a la defensa d'estes esmenes té la paraula l'il·lustre diputat Jorge Bellver.

El senyor Bellver Casaña:

Moltes gràcies, president.

En primer lloc, i abans de mamprendre a parlar del que són les esmenes presentades pel Grup Parlamentari Popular, volguérem que quedara constància del mateix que vàrem dir en el seu dia en la Junta de Portaveus.

No entenem la urgència des del punt de vista parlamentari de, en ple debat de pressupostos, d'haver de convocar, per una banda, constituir la comissió i, per una altra banda, portar este debat en estos moments.
I ho vaig dir perquè en la reforma del reglament vàrem acordar la creació de la comissió de radiotelevisió valenciana però també vàrem acordar la creació la comissió de drets humans i la comissió d'igualtat.

Bé, doncs els tres grups que estan en estos moments sustentant el govern han entés que és fonamental ficar en marxa esta comissió però, tanmateix, no pensen el mateix respecte a la comissió de drets humans i d'igualtat.
Eixa és una qüestió.

Esta pressa en la tramitació d'esta llei no té sentit des del punt de vista parlamentari -li ho torne a dir-.
Este debat es podia perfectament haver substanciat en el mes de gener, una vegada aprovats els pressupostos, i havera tingut exactament el mateix fi parlamentari, doncs no té absolutament -com li he dit- cap trellat.
Mos porta a haver de debatre unes esmenes que ni tan sols han sigut publicades, que han hagut de prendre l'acord per part de la mesa i la junta que hagen de ser mecanografiades, ¿no?

Bé, en qualsevol cas, esta és una qüestió que mos ha portat a este cap de setmana haver de preparar totes estes esmenes sense haver-les tingut ni tan sols publicades.

Però, ja entrant al que són estes esmenes, dir que el Grup Parlamentari Popular -com ja va anunciar en el debat a la totalitat de estos plens- el primer que va fer és demanar explicacions.
La veritat és que fins avui encara no ho he aconseguit, sé que han presentat esmenes retirant el que vaig a comentar però jo no he aconseguit que ningú explique a què es referia el tripartit quan parlava, dins de l'exposició de motius, de Â«siempre que la situación coyuntural lo permitaÂ».
No he aconseguit que ningú m'explique en què estaven pensant els redactors d'esta proposició de llei quan vàrem ficar açò de Â«siempre que la situación coyuntural lo permitaÂ».
Torne a dir que no ho he aconseguit que açò s'explique per part de cap dels tres partits que han format part de la redacció d'esta proposició.

I parlem en les nostres esmenes, i en concret a l'article 2 plantegem, on parla Â«del restablecimiento de la prestación de los serviciosÂ», ¡home!
, jo ho he dit per activa i per passiva, esta llei no està restableciendo la prestación de los servicios de Radiotelevisión Valenciana.
Per això mosatros plantegem una esmena que diga que en l'article 2, en lloc de parlar Â«del restablecimiento de la prestación de los serviciosÂ» porque esta ley no está hablando en ningún momento de restablecer la prestación de los servicios, el que plantegem és que parle de los objetivos para el restablecimiento de estos servicios.

I en esta mateixa línia, i per desgràcia si no s'accepten les esmenes mos portaria a votar en contra d'este article, doncs plantegem una esmena que creguem que té tot el sentit del món.
Quan parla de Â«tituralidad pública y gestión directaÂ», bé, mosatros diguem Â«de titularitat pública y de gestión directa pudiendo tener cualquier modalidad de gestión reseñada en la Ley reguladora de los contratos del sector públicoÂ».
Entenem que el que estem plantejant en esta qüestió és merament atendre's a la legalitat.

I el mateix fem respecte al fet que diu que la programació siga íntegrament en valencià, doncs plantegem que la programació siga preferentment en valencià.

A l'article 3, que parla de la reversió dels béns necessaris per a la prestació, només fiquem una puntualització, i és que estem d'acord amb tot el que diu però mosatros plantegem Â«una vez concluido el proceso de liquidaciónÂ».

I el mateix diríem de l'article 4.
2, ¿no?
Plantegem una esmena de substitució en la que els liquidadors hagen de remetre a Les Corts els seus informes almenys una vegada cada dos mesos.

I respecte al que són -i açò sí que és ja més mollar-, respecte al que és la futura llei de radiotelevisió valenciana, mosatros plantegem el mateix que vàrem plantejar en el seu dia, el mateix que vàrem plantejar en el debat de totalitat.
(Algú tus) Mosatros entenem que el govern valencià ha de prendre decisions i, a més, els partits polítics que han sustentat el govern valencià han tingut molt clar, inclús abans de ser govern, què és el que entenien que calia fer amb la Radiotelevisió Valenciana.

Per això plantegem substituir íntegrament el text d'esta disposició addicional primera i el que diguem és que siga el Consell qui haja de redactar esta llei, que siga el Consell qui plantege a esta cambra quin és el model de televisió valenciana, de radiotelevisió valenciana, que entén que ha de portar-se endavant i ho plantegem a l'inrevés del que està plantejada la iniciativa; és a dir, que siga el Consell, escoltant tot el sector, totes les persones involucrades i, naturalment, als extreballadors de Radiotelevisió Valenciana, així com els empresaris del sector audiovisual i de les tecnologies de la informació i la comunicació, que siguen escoltats, que el Consell en el termini de tres mesos presente una proposta i, en tot cas, si el Consell en tres mesos no presenta esta proposta que siguen Les Corts qui ho plantejara.

Plantegem en el que és la disposició addicional segona la seua supressió perquè ja vàrem dir que som totalment contraris que els liquidadors hagen de fer un informe Â«de lo que costaría el restablecimiento definitivo de los servicios públicos de radiotelevisión valencianaÂ».
¡Home!
, per dos raons: primera, perquè no és competència dels liquidadors fer un informe del que costaria ficar en marxa una futura radiotelevisió valenciana i, en segon lloc, perquè molt difícilment van a poder fer un informe del que costaria ficar en marxa una futura radiotelevisió valenciana si no els han dit ni tan sols als liquidadors quin és el model de radiotelevisió valenciana que volem portar endavant.

Plantegem una nova disposició addicional en la que, bé, reiterem que estem d'acord en la recuperació del servici de radiotelevisió valenciana sempre que no supose un increment del deute, que no supose afectar partides que afecten els servicis públics de sanitat, educació i benestar social, o un increment de la pressió fiscal i, naturalment -i este sí que és l'objectiu d'esta llei-, plantegem la supressió de la disposició transitòria segona que parla de la recuperació provisional del senyal i, a més, fer-ho sense control parlamentari.

Mosatros estem absolutament convençuts que l'únic objectiu que té esta llei és precisament este, l'únic objectiu, el que volen els partits que estan sustentant el govern en esta llei és exclusivament aconseguir una radiotelevisió valenciana en proves i, a més, una radiotelevisió valenciana en proves sense cap tipus de control parlamentari.
Jo vaig preguntar, en allò que va ser la fase de participació, a tots els que varen comparéixer què pensaven i tots varen ser concloents.
Açò ho diré en la meua intervenció de torn en contra.

Però, sens dubte, podríem parlar de proves en la televisió però no estem absolut d'acord amb una televisió en proves.

I, miren, també plantegem suprimir la disposició derogatòria primera perquè vostés volen derogar la Llei 5/2015 perquè estem absolutament convençuts que eixa llei, la que dia, la Llei 5/2015, és el que finalment van vostés a dur a esta cambra.

I, efectivament, fem exactament el mateix respecte al que és la disposició transitòria tercera.

I, per últim -i ja acabe el temps-, dir-los (soroll de papers) que tant de bo els grups que estan sustentant esta proposició de llei no caiguen en l'error -que jo crec que sí que estan caiguent- d'intentar enganyar no només els extreballadors de Radiotelevisió Valenciana sinó a tots els valencians.

Açò és quasi una demanda que faria perquè, sincerament, des del Grup Parlamentari Popular no entenem una llei que no està ni recuperant el servici públic de radiotelevisió valenciana, ni està plantejant quin és el model de radiotelevisió valenciana que volem per al futur, ni està donant una solució al futur dels extreballadors de Televisió Valenciana.

Res més i moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Bellver.

Aprofitem l'avinentesa des de la mesa per a comunicar a tot el món que les esmenes finalment s'han publicat en el BOCV de hui, ¿d'acord?

Molt bé.

Per al torn en contra té la paraula, durant un temps màxim de huit minuts, l'il·lustre diputat Fran Ferri.

El senyor Ferri Fayos:

Moltes gràcies, senyor president.

Per a mi és un honor participar en esta comissió i poder continuar el debat sobre la llei, com a primer pas cap a la ràdio i televisió públiques.

Hem dit en moltes ocasions que estem davant d'un camí que no està exempt de dificultats, però també hem dit des de Compromís i des dels grups que varen signar l'Acord del Botànic que no n'hi ha un obstacle que no puga superar la voluntat de recuperar un servei que mai haurien d'haver perdut els valencians i les valencianes.

Perquè si estem parlant hui ací d'una proposició de llei de la recuperació del servei públic de radiotelevisió és, precisament, perquè els valencians i valencianes van prendre eixe servei.
¿I per què van perdre eixe servei?
Perquè va haver-hi un govern, el govern del Partit Popular, que va decidir que els valencians i les valencianes no tenien dret a disfrutar d'una radio i televisió públiques en la nostra llengua i en la nostra terra, un govern que va decidir que els valencians havien de ser menys que els catalans, els madrilenys, els andalusos, els aragonesos, els bascos, els gallecs, i així un llarg etcètera.

Estem debatent esta llei perquè va haver-hi un govern, el del Partit Popular (algú tus), que va decidir que la culpa de l'ERO il·legal, declarat nul per la justícia, no era d'un govern incompetent, sinó que era culpa dels treballadors i treballadores i de la societat en general.

Estem ací perquè va haver-hi un govern, el del Partit Popular, que va culminar dècades de manipulació i saqueig amb un tancament infame.
Ja ho vàrem dir: és més fàcil sobreviure a un govern de drets que a un govern incompetent.

La nit del tancament, amb Paco Telefunken com a convidat estrela, els representants dels poble i la societat civil havent de botar per una finestra va ser la culminació de dècades de nefasta gestió.

I si n'hi ha hagut un consens en les compareixences durant l'etapa de participació ciutadana d'esta llei és que eixa decisió unilateral i injusta de l'anterior govern del Partit Popular ha tingut moltes conseqüències dramàtiques.

En primer lloc i, evidentment, per als extreballadors i treballadores.

En segon lloc, també, per a tota la indústria de l'audiovisual valenciana que s'ha afonat en perdre un gran motor de la seua generació de riquesa i llocs de treball.
(Soroll de papers)

I, finalment, per a tota la societat valenciana que ha vist vulnerat el seu dret a una televisió i a una ràdio públiques en la seua llengua.

I com els deia, el consens està ahí, en la nefasta gestió que va fer el Partit Popular en el tancament de Radiotelevisió Valenciana.

Eixes Â«xapussesÂ» en l'àmbit tècnic, jurídic o laboral ens deixen ara amb un panorama complicat que estem superant des de la convicció i la voluntat de diàleg i participació.
Per això fem esta comissió i per això volem que es redacte en esta comissió la nova llei de radiotelevisió valenciana.

El 24 de maig els valencians i les valencianes varen apostar per opcions que defensen el dret d'este poble a una radio i televisió públiques de qualitat i en valencià.

Per això no podem acceptar l'esmena número 5 del Partit Popular que vol eliminar la nostra garantia de gestió directa del servei de ràdio i televisió públiques.

No volem que es torne a intentar aprofitar la prestació d'un servei públic per a fer més gran el negoci amb empreses properes al poder.
Volem un model diferent, un model que definirem entre tots i totes però que tindrà un caràcter públic de la prestació i no del servei com un pilar fonamental.

En segon lloc, també passa per evitar fer les coses com s'han fet fins ara, volem una llei nascuda del diàleg, de la participació i el màxim consens social possible.

Per això no podem acceptar l'esmena número 16 del Partit Popular que estableix un termini de tres mesos per a l'aprovació de la nova llei que, a més, segons està redactada l'esmena el que proposen vostés és que vinga definida pel Consell.

Els temps de les lleis sense diàleg o del rodillo parlamentari de la majoria absoluta del Partit Popular han passat a la història; ara volem conjugar el diàleg i la participació amb la necessitat d'este servei.
Per això, el termini de sis mesos que proposem Compromís, Podemos i PSOE amb la nostra esmena creiem que és un bon termini i que millorem la nostra pròpia redacció inicial, després d'escoltar els agents socials en esta comissió.

Però és que ens crida l'atenció que, per una banda, es defense en una esmena limitar el termini a tres mesos i, per altra, es presenta l'esmena número 9, que pretén retardar qualsevol reversió dels béns necessaris per a la prestació dels serveis públics a la conclusió del procés de liquidació.
Un procés molt complicat, precisament perquè les coses es van fer molt malament pel Partit Popular i, per tant, tampoc la podem acceptar.

I quan fem referència a les formes que s'han usat, no podem deixar passar l'esmena número 34, del Grup Popular, en la qual s'oposen a la derogació de la burda manipulació de l'ILP.
L'ILP va obtindre 90.
000 signatures i va ser adulterada -en paraules de la mateixa promotora de l'ILP- per les esmenes de la majoria del Partit Popular.
Un insult a 90.
000 valencians i valencianes que, ara, volem reparar la seua derogació.
.
.
, volem reparar amb la seua derogació.
Com també volem reparar la nefasta gestió que es va fer des del Partit Popular, i per això cal una auditoria, una auditoria que establisca els costos de la seua extinció i dissolució generats fins al moment, així com un informe del que ens pot costar de cara al futur.

Agraïm la sinceritat del Grup Popular en la seua esmena número 21, en la qual es proposa eliminar esta disposició addicional.
Agraïm la sinceritat del Partit Popular dient que no volen que s'audite el cost.
.
.
, és a dir, vostés pensen: Â«Ojos que no ven, bolsillos que no sientenÂ», però no és així.
Cada mes, els valencians i les valencianes hem de pagar més d'un milió d'euros d'una televisió tancada.
Podríem parlar del que ens costa, per exemple, llogar uns terrenys en Alacant, per a la seu d'Alacant, un negociet més de l'època del Partit Popular.
I a tot això se suma el gran cost del seu tancament.
Però creiem que els valencians tenen dret a tindre tota la informació i per això és important esta auditoria.

Agraïm, per tant, la sinceritat del Partit Popular, però nosaltres també som sincers.
No volem construir la nova radiotelevisió valenciana sobre la desmemòria.
Volem justícia, volem tota la informació i volem saber la veritat.
Per tant, no els podem acceptar eixa esmena.

N'hi ha altres esmenes que ja no són un exercici de sinceritat, sinó un exercici d'hipocresia.
Em referisc a l'esmena 25.
Posen com a condició per a la posada en marxa d'este servei públic els següents punts, comence: u, que no supose cap increment del deute públic de La Generalitat.
Deute públic quan vostés van entrar al govern, 2.
750 milions d'euros -693 per càpita-.
Deute públic quan vostés van eixir del govern, més de quaranta mil milions d'euros -8.
115 euros per càpita-.
Si ens centrem en el tema, 1.
200 milions d'euros de deute en Radiotelevisió Valenciana, diners que han anat a parar, segons el que s'està investigant, a la Gürtel.
Per tant, un poc de vergonya i un poc de memòria no estaria malament.

En el segon punt van més enllà.
Que no supose cap minoració de les partides destinades als serveis públics de sanitat, educació i benestar social.
Ací parteixen de la trampa en la qual ens volen clavar vostés: confrontar drets fonamentals com els de sanitat, l'educació i altres polítiques socials amb un altre dret fonamental, com és el de comptar amb una ràdio i televisió públiques.

Però és que es dóna la casualitat que els mateixos que van tancar Radiotelevisió Valenciana van atacar també el dret a l'educació amb les seues retallades o amb els sobrecostos de CIEGSA.
I, ara, els que volem una ràdio i televisió públiques som els que estem augmentant les beques, impulsant programes com el Â«Xarxa llibresÂ» o les ajudes al transport o als menjadors escolars.

Els mateixos que van tancar Radiotelevisió Valenciana també van tancar la sanitat amb milers de valencians que venien d'altres territoris.
I som els que volem la ràdio i televisió públiques els que garantim que tots els valencians, vinguen d'on vinguen, puguen gaudir de sanitat universal i gratuïta.

Els mateixos que van tancar Radiotelevisió Valenciana també van obstaculitzar les resolucions de dependència o la renda garantida de ciutadania.
I som els que volem un servei públic, com este, els que estem augmentant el pressupost i solucionant el tapó de 40.
000 peticions que s'han trobat en esta conselleria.

Per tant, no es tracta d'un dret contra un altre dret.
Es tracta de qui defensa tots els drets de les persones i qui defensa els privilegis i els negocis d'uns pocs.
Per tant, votarem, amb molta convicció, en contra de la seua esmena número 25.

Però tampoc podran dir que esta nova majoria parlamentària no té voluntat de diàleg.
Hem proposat diferents transaccionals, que les tenim ací preparades, per si després es pot fer un descans i podem parlar.
.
.
, jo faria el descans inclús quan hagen intervingut tots els grups per a poder parlar entre tots, perquè n'hi han algunes que són transversals a la resta de grups.

Hem proposat diferents transaccionals a les seues esmenes, com per exemple, a l'emissió en proves, les possibilitats tecnològiques per a fomentar el multilingüisme o la seua esmena número 12.
Esperem arribar a consensos allà on siga possible.
Però han de saber que esta nova majoria vol un model totalment diferent al model de saqueig, manipulació i la nefasta gestió del Partit Popular.
Per tant, no podem votar totes les seues esmenes que volen tornar cap a tot eixe model.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Ferri.

¿Deduïsc del seu gest que vol rèplica?
(Algú diu: Â«Sí, clar.
Â»)

Molt bé, doncs té.
.
.
(algú diu: Â«Molt perspicaç, senyor president.
.
.
Â») tres minuts de rèplica el senyor Bellver.

El senyor Bellver Casaña:

Quatre minuts de rèplica.

El senyor president:

Quatre minuts de rèplica.

El senyor Bellver Casaña:

Moltes gràcies.

Mire, senyor Ferri, ací no estem parlant de la llei.
Jo sé que vostés el que volen és això, parlar de la llei de supressió.
Però ací no estem parlant de la llei de supressió.
Ací estem parlant d'una llei que, segons diuen vostés, pretén recuperar la potestat de prestació del servici públic de radiotelevisió valenciana.
Però bé, eixa és la seua decisió.

El que jo li he dit en la meua primera intervenció és que si vostés tenen clar quina televisió valenciana, quin model de radiotelevisió valenciana tenen per a la nostra terra, per a la nostra comunitat; que vostés, que varen dir, quan estaven en l'oposició i durant campanya electoral, que anaven a reobrir la radiotelevisió valenciana, que anaven a reincorporar a tots els seus treballadors, que ho anaven a ficar en marxa; a més, li ficaren data vostés, que no li la fiquí jo, que varen ser vostés qui varen dir que el 9 d'octubre de 2015 estaria la radiotelevisió en marxa, doncs que ho complisquen.

I el que els estic diguent és que tenen tots els mecanismes per a fer-ho.
Vostés tenen un govern sustentat pels tres grups parlamentaris, en este cas tripartit, que tenen l'absoluta possibilitat de portar ací una llei on vinga definit el model de radiotelevisió valenciana, arreplegant tots els informes de tots els experts, de tots els tècnics del sector audiovisual i tenint en compte el que diuen els extreballadors.

Mire, jo ja he dit en alguna intervenció parlamentària que vostés parlaven de rescatar persones, però que dóna la sensació -i tant de bo m'equivoque, i li ho dic de veritat, senyor Ferri- dóna la sensació que vostés no han vingut ací a rescatar persones.
Dóna la sensació que vostés han vingut ací a enganyar-les.
I eixa percepció la tenen molts dels sectors.
.
.
, molta gent del sector audiovisual i eixa percepció, si no m'enganyen a mi i no els enganyen a vostés, la tenen també molts dels extreballadors de Radiotelevisió Valenciana.

I vosté en la seua intervenció pareix que diu.
.
.
el que vosté vol dir, però, per descomptat, no té res a vore amb el que són les nostres.
.
.
en el que són les nostres esmenes.
Diu vosté: Â«És que vostés.
.
.
, lo que quieren es eliminar la gestión directa.
Â» És que, o vosté no s'ha llegit les esmenes que hem presentat, o està vosté intentant enganyar esta comissió i els ciutadans.

El que mosatros diguem en la nostra esmena és que se garantisca tots els mecanismes que establix la legislació, Â«titularidad pública, pudiendo tener cualquier modalidad de gestión… cualquier modalidad de gestión reseñada en la red reguladora de los contratos del sector públicoÂ».
En esa ley reguladora de los contratos del sector público está recogida la gestión directa.
Amb la qual cosa, senyor Ferri, no enganye vosté ni esta cambra, ni els valencians.

Per tant.
.
.
, mire, és que és el que estan vostés constantment diguent.
Ha dit una cosa que és de veres: Â«No hay obstáculo para que podamos recuperar la radiotelevisión valenciana.
Â» Efectivament, això també ho hem estat diguen mosatros, però és que si no es fia vosté de la nostra paraula, podria aprofitar el que varen dir els compareixents.
Vosté sap que varen tindre l'oportunitat, i no vingué.
.
.
, per proposta del Grup Parlamentari Popular, varen tindre l'oportunitat de parlar amb una persona especialista en dret laboral i jo li vaig preguntar expressament: ¿Hay algún problema en poder reabrir la radiotelevisión pública valenciana?
I li ho va contestar molt claret, li va dir: Â«No, no hay ningún problema.
Si se retira el contencioso-administrativo, no hay absolutamente ningún problema en reabrir.
Â» El que passa és que vostés, torne a dir, dóna la sensació que estan volent enganyar la gent.
Vostés no volen reobrir una radiotelevisió pública, com varen dir, la mateixa radiotelevisió pública que teníem.
No volen vostés reincorporar els 1.
650 treballadors.
No ho volen.
Vostés estan en altres coses.
No estant siguent clars en esta llei.

I, mire, parla vosté que volen derogar la Llei 5/2015 perquè diu: Â«Es una burda manipulación de la iniciativa legislativa popular.
Â» Anem a tindre temps de comprovar-ho tot.
Si és que.
.
.
anem a tindre temps.

Mire, el que jo he dit, que no estem d'acord que es derogue eixa llei, és perquè estic absolutament convençut que la llei que finalment vinga a estes Corts, siga a través d'esta proposició de llei, siga en la futura llei de radiotelevisió valenciana, vinga directament dels grups parlamentaris o del Consell, va a ser una llei que va a tindre un percentatge molt elevat, molt elevat, m'atreviria a donar-li percentatges, per damunt del 80% o del 90% en eixa llei que vostés estan derogant en este moment.

Aixina que el que han de fer.
.
.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Bellver.

El senyor Bellver Casaña:

.
.
.
doncs el que han de fer és.
.
.
acabar i prendre en compte.
.
.
(rient) prendre en compte les esmenes, que, per descomptat, li ho dic sincerament, busquen només que no s'enganye la gent i aconseguisquen el que vostés pretenien, que és tindre com més prompte millor un nou model de radiotelevisió valenciana en marxa.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies a vosté també per acabar.

Senyor Ferri.

El senyor Ferri Fayos:

Moltes gràcies, senyor president.

Senyor Bellver, el temps del mando y ordeno s'ha acabat, i per això nosaltres plantegem que el debat del que ha de ser el nou model de radiotelevisió valenciana no pot vindre d'un govern del qual formen només part dos partits.
Ha de vindre d'estes Corts Valencianes on estem representats la majoria de la població valenciana, que som tots, perquè estan vostés, està Ciutadans, està Podem, està Compromís i està el Partit Socialista.

I, per tant, el que plantegem nosaltres i el que plantegem els grups que vam signar el pacte del botànic -i, a més, en el pacte del botànic està ben clar quin és el procediment de reobertura de la radiotelevisió pública- és que ha de passar per este parlament, per la comissió, de forma participada, dialogant amb tots els sectors, inclosos vostés.
No, com feien vostés, quan van tancar radiotelevisió valenciana, que ho van fer de forma fulminant amb una llei de lectura única, quan la lectura única deuria ser un procediment extraordinari per a casos extraordinaris i urgents i especials.

¿Si tenim clar el model?
Cadascun dels grups tindrà un model diferent, per això hem de parlar i hem de dialogar.
¿Qui ha de fer el model?
¿El govern?
¿Vostés estan d'acord que el model el definisca directament el govern i no el definim nosaltres ací a les Corts Valencianes?
O, ¿és que preferixen que el debat se subscriga només que el govern presente el seu projecte de llei, vinga ací i tingam la comissió i el ple només per a debatre?
¿No és millor que durant la comissió puguen vindre ací el sector audiovisual a explicar punt per punt -quan anem tractant, fem el pla de treball- punt per punt quin hauria de ser el millor model i com hauria de ser eixa llei?
¿No creu vosté que això és millor?
O, ¿és que vostés des del Partit Popular no creuen en la participació, el diàleg?
, em pregunte.

Després, ¿enganyar?
¿Com pot dir vosté que estem intentant enganyar si hem parlat més del que van fer vostés en els últims vint anys amb la gent del sector?
Hem parlat més amb els extreballadors, amb la gent del sector, amb advocats -inclús vosté ho ha dit ací-, hem parlat més del que vostés van fer en els últims vint anys, inclús en el tancament, en els escassos cinc mesos que portem des de les eleccions del 24 de maig.
Per tant, no pot dir vosté que ací nosaltres venim a enganyar.

Ja li he dit, estem dispostos a parlar d'algunes de les seues esmenes; altres, no les podem acceptar directament.
No les podem acceptar directament perquè van en contra de l'esperit d'esta proposició de llei que presentem des dels grups parlamentaris que sustentem el govern.

I, per tant, li demane que, ara després quan es produïsca el descans, que ja he demanat que siga al final de totes les intervencions, pugam arribar als majors acords que siguen possibles.
Però, ja dic, en la manera de tramitar aquesta proposició de llei no anem a estar d'acord pel que sembla, perquè vostés el que volen és que ho faja el Consell i nosaltres el que volem és fer-ho des d'ací, des de Les Corts.
I, per tant, ahí, evidentment no hi haurà acord, perquè és un model totalment diferent de com s'ha de fer aquesta cosa.

I, després, quant a allò de la burda manipulació.
.
.
No ho he dit jo.
És que ho va dir la mateixa gent que va impulsar l'ILP.
La mateixa gent que va impulsar l'ILP, després que vostés prostituïren el text de l'ILP quan va passar per este parlament amb la seua majoria absoluta, van dir que el que s'havia aprovat era una burda manipulació de la iniciativa legislativa popular que havien signat més de noranta mil persones.
I no ho he dit jo, ho dia eixa gent.
I, per tant, no podem estar d'acord que una cosa que partia de la ciutadania -per això vostés no creuen en el diàleg i la participació- siga manipulada d'eixa manera i siga.
.
.
, que es mantinga restituïda en el nostre bagatge legislatiu del nostre territori.

Per tant, senyor president, després esperem que el diàleg porte que acordem moltes de les coses que portem preparades.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Ferri.

L'esmena número 3 correspon al Grup Parlamentari Ciutadans i per a la seua defensa té la paraula l'il·lustre diputat Antoni Subiela per un temps màxim de huit minuts.

El senyor Subiela Chico:

Muchas gracias, señor presidente.

Buenas tardes a todos.

Voy a defender en primer lugar…, voy a intentar agruparlas… y voy a defender primero las enmiendas que presentamos con objeto de dotar a la ley de una mayor concreción en su redacción; luego, las que aportan parte de nuestro proyecto, y terminaré con las que creemos que tienen una mayor relevancia por su dudosa legalidad, pero sobre todo de los aspectos que enmiendan o sobre todo las que pueden incurrir en una politización excesiva, una politización, en definitiva, de la nueva radiotelevisión valenciana.

En el primer bloque incluimos las tres primeras que modifican el texto de la exposición de motivos, con las que queremos sintetizar la importancia del fomento y difusión de nuestra lengua y cultura valenciana, como evitar la excesiva presencia de aspectos ideológicos que puedan desorientar el verdadero objetivo de esta proposición de ley, que no es otro que la recuperación del servicio público de radio y televisión de ámbito autonómico.

Ese es el objetivo también de la enmienda de modificación al artículo 2.
1, intentar hacer una proposición lo más objetiva posible en sus términos y sobre todo incluir como objetivo prioritario de este proyecto la reactivación del sector audiovisual, que es, en definitiva, incluir como objetivo prioritario la creación de la mayor cantidad posible de empleo entre nuestras pymes.

La enmienda a la disposición transitoria primera, donde se les marca un tiempo límite de dos meses a los liquidadores de Radiotelevisión Valenciana, cuando de todos es sabido las dificultades que están pasando para realizar su trabajo, creemos que es un corsé demasiado apretado; no es cuestión de alargar los tiempos de este trabajo, pero sí que limitar el tiempo u obligar a un tiempo tan reducido a estas personas creo que es un tema que podíamos evitar.

En el segundo bloque, las que añadimos alguna aportación, ya que la idea de nuestro proyecto están incluidas en las enmiendas 2.
2, pedimos que se fomente el pluralismo lingüístico de la Comunidad Valenciana.
Hacer una televisión principalmente en valenciano, con un porcentaje de castellano y otro de inglés desde luego tiene unas ventajas innegables.

Se respeta el derecho a disfrutar del futuro del servicio a la información de proximidad a todos los valencianos.
Y aprovechamos estos recursos para apoyar el aprendizaje de una lengua extranjera, sobre todo para los más pequeños.

Una televisión pública mayoritariamente en valenciano, más del 60%, jamás lo hemos vivido en Radiotelevisión Valenciana, ni en los primeros años.
La nueva radiotelevisión valenciana tiene que ser un instrumento eficaz para defender, promocionar y cuidar nuestra lengua minoritaria y mucho más vulnerable que el castellano y el inglés.
Además, podemos aprovecharnos que nos ofrezcan unos recursos para tener un mínimo de programación en lengua extranjera, que desde luego aprovecharemos para los más pequeños.

Y en el tercer bloque voy a defender las enmiendas que o bien entendemos que suponen una politización del futuro proyecto de medios audiovisuales públicos, o bien entendemos que pueden poner en serio peligro el éxito de este proyecto, o bien entendemos que pueden suponer una ilegalidad.

En la parte de la politización, o mejor dicho despolitización de los futuros medios de comunicación públicos, que es algo que entendemos que es fundamental, el no caer de nuevo en una gestión opaca, dirigida y manipulada desde el Consell, a esto, como decía, va encaminada la enmienda de modificación del texto de la exposición de motivos, donde incluimos la tutela de esta comisión parlamentaria.
La modificación del texto de la exposición de motivos dejando claro que la ley de audiovisuales tendrá que emanar de esta comisión y será tutelada por la misma.
Ése, desde luego, es el primer paso.

También la enmienda al artículo 4.
2, en la que queremos eliminar ese paso intermedio del alto consell consultiu para que nos llegue la información a Les Corts.

La enmienda de modificación a la disposición adicional primera, en la que creemos que eliminar al consell entre los entes a quien consultar, eliminando la figura del alto consell consultiu, que, como ya sabemos, coincide con el secretario autonómico y politizaría siempre de una u otra manera el proyecto.

La enmienda de supresión de un párrafo de la disposición adicional primera intenta evitar una intromisión que creemos injustificable en la tarea que nos corresponde a esta comisión, como es la creación de la propuesta de la ley del audiovisual.
No es cuestión de ponernos límites temporales -me refiero al tema de que si en los seis meses no hemos realizado nuestra propuesta de ley, será el Consell el que la tenga que proponer.

Como digo, no es cuestión de ponernos límites y de amenazar con injerencias del ejecutivo, sino poner los recursos necesarios para poder llevarlo a cabo en el menor tiempo posible.
Ojalá, y espero que sea incluso en menos de seis meses.

Ningún problema en que sean esos seis meses que se propone.
Es más, no tenemos problemas si es en tres, como proponía el Partido Popular.
Porque esa ley es la base de todo esto y cuanto más la retrasemos, más retrasaremos el inicio del proyecto o peor estaremos haciendo las cosas.
Pero nada justifica esa presión desde el Consell a esta comisión.

La enmienda a la disposición adicional segunda no es más que un acto de responsabilidad y de transparencia, y es que deberíamos empezar con una auditoría fiscal y sociolaboral.

Al igual que la enmienda a la disposición adicional tercera, con la que queremos evitar que el Consell tenga potestad para la emisión de ningún contenido, sí de su conversación y catalogación.
De las que ponen en serio peligro nuestro futuro proyecto, sin duda, las enmiendas de supresión de la disposición transitoria segunda y tercera.

Ninguno, pero ninguno de todos los comparecientes que aquí tuvimos apoyaban o recomendaban una emisión en pruebas de contenido.
Todos y cada uno de ellos lo veían perjudicial.
Creían que la mejor opción era que las emisiones empezaran ya con el contenido y la calidad definitiva.
Nadie, absolutamente nadie apoya la existencia de una televisión o radio en pruebas.
Y por el efecto negativo que seguro que tendrían el inicio de las emisiones del proyecto definitivo ni, ojo, por tener una televisión o radio fuera del control parlamentario.

Unos medios de comunicación en pruebas, pero de control directo y exclusivo del Consell.
Repito, nada, absolutamente nada, justifica la presencia en esta ley de la posibilidad de abrir unos medios de comunicación públicos gestionados por el Consell.
No ofrecen ningún servicio al ciudadano, ninguno.
Además, repito por enésima vez, pone en peligro la futura audiencia de la nueva radiotelevisión valenciana, que en definitiva supone el éxito o fracaso del proyecto.
Si los nuevos medios de comunicación públicos funcionan, se creará empleo; si no funcionan, ni se creará empleo ni se aprovechará la inversión.
Supondría un error por esta comisión y desde luego sin justificación ninguna.

De las que suponen o pueden suponer una ilegalidad, entendemos las enmiendas a los artículos 3 y 4.
1.
Nosotros pensamos que la paralización de la liquidación y el paso de sus bienes a la propiedad de La Generalitat puede suponer o puede ser considerado un alzamiento de bienes y creemos que puede constituir una continuación de empresa, lo que provocará un alud de denuncias de los extrabajadores de la televisión pública, que, por supuesto, entendemos que ganarán, con lo que eso supondrá para los bolsillos de los valencianos y que no tenemos en un principio presupuestado.

Y para terminar, desde luego creo que es lo más importante, recordar que todas y cada una de nuestras enmiendas, todas y cada una de nuestras actuaciones van encaminadas a evitar que volvamos a caer en una gestión de medios públicos de comunicación, como la etapa del gobierno del Partido Popular.
La opacidad, la manipulación, la falta de independencia y la politización más absoluta de la televisión y radio pública no pueden volver a repetirse.

El sector audiovisual puede generar muchos empleos y no podemos perder, por una mala gestión en esta comisión, ni uno solo de ellos.

No hemos empezado bien, o eso al menos creo yo.
Pero aún podemos enderezar el rumbo de este proyecto.
Pensemos de verdad en las personas, como tan de moda está en decir en todos nuestros actos electorales, y desterremos las ambiciones e intereses partidistas.
Nada mejor que un gran proyecto audiovisual consensuado por todos los que estamos aquí.

Muchas gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Subiela.

Per al torn en contra, té la paraula la il·lustre diputada Rosa Peris, per un temps de vuit minuts.

La senyora Peris Cervera:

Gràcies, senyor president.

Jo voldria també començar pensant en positiu.
Hui estem ací, en esta comissió, és de veres que enmig d'un procés d'aprovació de les esmenes i del pressupost de 2016, però també és cert que tenim la vocació i la voluntat de resoldre un problema que nosaltres no vam crear.

Jo hui m'enrecorde molt dels companys i les companyes que en la legislatura passada, i en l'anterior i en l'anterior intentaren fer un dic i intentaren fer un gran esforç per a evitar, no sols la manipulació, sinó la destrucció i la utilització de la radiotelevisió valenciana.
És de veres que no van poder fer-ho.
La majoria absoluta del Partit Popular va impedir qualsevol mecanisme per a garantir eixe servei públic del que ens havíem dotat els valencians i les valencianes.

La realitat és que el final de la legislatura del Partit Popular fon el tancament com mai deuria produir-se d'un mitjà de comunicació, i que hui estem ací, senyories, amb la voluntat de poder refer el desastre que altres feren.

Ens agradaria poder estar parlant d'altres coses, ens agradaria poder pensar que Radiotelevisió Valenciana continuava, ens agradaria poder parlar de com millorar-la.
Però estem ací perquè vostés van decidir tancar-la, la van manipular i en realitat la van destrossar.

I crec que tenim una tasca molt important per a poder fer, perquè hi ha una gran voluntat des de la ciutadania de tornar a recuperar-la.
I jo vull agrair-li al representant de Ciudadanos la bona voluntat mostrada, entre altres coses perquè el seu grup no és responsable, però tampoc els qui estem ací, del que feren.
I tots tenim bona voluntat o la millor de les voluntats per a intentar solucionar un problema que no van crear vostés, però que tampoc va crear ni eixe grup, ni este ni este.

Per tant, jo sé que vosté partix d'eixa bona voluntat en la seua posició política i ideològica, per suposat com la de cada un dels nostres grups.
Però li done, per començar, el reconeixement que vostés estan intentant fer un esforç perquè recuperem la radiotelevisió valenciana.

Nosaltres li hem presentat algunes esmenes transaccionals, que en acabant tindrem possibilitat de vore si és possible aplegar a un acord.
Jo el que sí voldria dir-li al representant de Ciudadanos que no ens meneja altra voluntat només que la de recuperar la radiotelevisió valenciana pública, de qualitat, en la nostra llengua, independent.
I efectivament la radiotelevisió del segle XXI, que necessitem i que volem els valencians i les valencianes.
No som grups maquiavèl·lics, eixos no estan a esta banda, senyor Subiela, no estan a esta banda.
I, per tant, podrem encertar, mos podrem equivocar, però hi ha una voluntat de fer les coses bé, i ens agradaria que també el seu grup ens ajudara a poder fer-les.

Per això, quan vostés plantegen que entre els objectius fonamentals s'incorpore el foment del sector audiovisual valencià, nosaltres considerem que és molt positiu que s'incorpore sense llevar-los dels trets identitaris, perquè a la millor algú se pensa que les senyes d'identitat volem destrossar-les.
I no, nosaltres acceptem que siga un mecanisme de vertebració territorial per a difondre la nostra cultura, la nostra llengua, la nostra història, també les nostres característiques identitàries, i per suposat la del foment del sector audiovisual.

Nosaltres li hem plantejat que siga en valencià, però també que eixa missió en valencià tinga opció d'emissions multilingües, com s'està fent ja en moltes de les televisions més modernes on la ciutadania pot decidir en quina llengua vol vore la seua tele, i pot ser en valencià, pot ser en castellà i pot ser en anglés.
Els mitjans de hui permeten que això ho puguem fer.
Per tant, no obrim un debat de si castellano, valenciano e inglés, donem-li la possibilitat a la ciutadania valenciana, perquè la tècnica i l'avanç ens ho permet que cada un ho veja com vullga.
I per suposat, en l'anglés, en el castellà i, sense dubte, en la nostra llengua.

En relació, i en eixe sentit hi ha diverses esmenes, en algunes de les que vostés han plantejat, i mosatros li fem també una esmena en relació a que les persones designades com a liquidadores puguen comparéixer les vegades que siguen necessàries per a emetre els informes adequats, i que en eixos informes també ens parlen de la situació i els compromisos adquirits en els àmbits dels treballadors.
No tenim, senyor Subiela, ninguna por ni a que vinguen ni a que mos conten la veritat.
Perquè sols coneixent la veritat serem capaços d'articular millor les solucions.
No se tracta d'amagar ningun informe ni ninguna proposta, sinó al contrari.
Com més clara siga la veritat més encertarem tots els grups que estem ací.
Per tant, nosaltres no tenim ningun problema que hi haja una auditoria també fiscal i també sociolaboral sense absolutament ninguna por.

I en relació a l'emissió en proves, nosaltres li hem presentat, li hem plantejat, tant a vostés com al Partit Popular, un text alternatiu a la disposició transitòria segona.
Espere que tinguem l'oportunitat de poder transaccionar-la.
Estos grups i el govern de la Generalitat valenciana no té ninguna voluntat de fer de la tele una cosa seua.
Però també és de veres que abans d'emetre, de començar a emetre, s'ha de fer proves, s'ha de començar a contractar continguts d'eixa nova tele.
I tot açò és el que s'ha d'afavorir sense més por.

I en relació que la comissió de radiotelevisió valenciana dicte el reglament de desenvolupament de la llei, senyor Subiela, crec que no, perquè legalment la capacitat de dictar reglaments correspon al poder executiu, en este cas, el Consell.
Aleshores, l'únic que podríem acceptar és que, aprovat eixe reglament o redactat eixe reglament, se donarà compte en esta comissió, però no podem usurpar eixa competència del govern de La Generalitat.

En definitiva, estes són les mesures que nosaltres li estem plantejant per a aplegar a un acord, per a enriquir el text que tenim i per a vore si fórem capaços entre tots de traure una llei a l'altura, a l'alçada del que els valencians i valencianes mos mereixem.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Peris.

Per al torn de rèplica, tindrà quatre minuts el senyor Subiela.

El senyor Subiela Chico:

Agradezco yo también el esfuerzo de…, no solo del Partido Socialista, creo que de los otros tres partidos también.
Ya le adelanto que la mayoría de esas propuestas que nos han presentado vamos a aceptarlas sin ningún problema.
Estamos aquí para ello.

Sí que me gustaría una cosa.
Cuando tengan alguna posición en contra de mis propuestas, que se dediquen a mis propuestas, que se dejen ya del Partido Popular, ya tienen bastante tiempo de meterse con ellos.
(Veus) Que yo no sabía si iba a hacerme una declaración a mí en contra o se la iban a hacer…, o va a continuar a ellos.

Pero mire, sí que… Aparte de agradecerle el esfuerzo, sí que me quiero centrar en una cosa.
Usted ha comentado que quiere una televisión independiente.
Tenemos un problema con la televisión independiente, y es la televisión en pruebas.
Ustedes, en el texto nuevo que proponen, la han reformado un poquito, pero siguen diciendo lo mismo.
Y ahí no dicen de hacer unas pruebas técnicas, nadie se va a oponer a hacer unas pruebas técnicas, las pruebas que tengan que hacer los técnicos cuando tengan que empezar a emitir el proyecto definitivo.
Eso nadie se va a oponer, ni siquiera creo que tenga que estar ni en una ley.

Ustedes proponen ahí la posibilidad de tener una emisión de contenidos sin control parlamentario.
Creo que se están equivocando.
Es muy difícil, por no decir imposible, llegar a un consenso sobre eso.
Creo que no tiene ningún sentido, creo que no tiene ninguna utilidad.
Si encima dicen que no lo necesitan, que no lo van a utilizar, que para qué lo quieren, ¿por qué tenemos que tenerlo en la ley?
Creo que sería muy importante aprobar esta ley hoy, o el próximo lunes, si finalmente es el pleno extraordinario, que no lo tengo claro todavía… ¿Se ha comunicado ya el pleno extraordinario?
(Rient) Aún no lo sabemos.
(Veus i pausa) O cuando sea, me imagino que habrá pleno extraordinario.
(Veus) No, no, yo tampoco lo tengo.
Me gustaría que esta ley la aprobáramos por unanimidad.
O por lo menos, que nadie hubiera en contra.
Este punto, desde luego, lo va a poner muy difícil o casi imposible.
Y sigo sin ver, en ningún momento, la utilidad ni el sentido a que insistan en tener esa opción de televisión en pruebas.
De verdad que no.

Piénsenlo antes del receso.
Creo que no supondría ningún problema apartar o aceptar nuestra enmienda de supresión y que toda esta ley se pudiera aprobar por unanimidad por los grupos que estamos aquí.

Gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Subiela.

Bé.
Passaríem a la defensa de les esmenes presentades pels grups parlamentaris Socialista, Compromís i Podem.

Té la paraula l'il·lustre diputat senyor Antonio Montiel.

El senyor Montiel Márquez:

Bona vesprada.

Moltes gràcies, senyor president.

Bé.
Jo volia començar dient que per a mi és un honor el poder defensar hui, com ja vaig fer en la proposició de llei, i ara també, defensar les esmenes que hem presentat.

Sembla curiós que els mateixos tres grups parlamentaris que hem presentat la proposició de llei, sigam capaços ara d'haver presentat onze esmenes, onze autoesmenes.
Jo vullc explicar, en primer lloc, per què.
En primer lloc, el tripartit del que…, el govern tripartit del que el senyor Bellver se empeña en hablar, no existeix.
Ací n'hi ha un acord, un acord que es diu l'Acord del Botànic -que a ell no li agrada el nom, però a nosaltres ens encanta-, que és un acord en el que se van…, de mínims, per a garantir un suport parlamentari en el qual nosaltres som lliures de mantindre un esperit crític, i crec que ho hem acreditat al llarg del que portem de legislatura.

Nosaltres no estem parlant a soles d'un nou model de radiotelevisió, que això serà objecte d'aquesta comissió més avant, a partir del resultat de l'informe que han fet els experts i que ha entrat en el registre de Les Corts, juntament amb les aportacions del sector audiovisual, sinó que estem defensant una nova cultura a l'hora de fer les coses, i especialment en un cas tan sensible per a la llibertat dels valencians, per a la identitat dels valencians, per a la llengua dels valencians i les valencianes, com és el cas de la radiotelevisió pública.

Nosaltres estem defensant un model basat en el diàleg i en la concertació, justament allò del que va mancar l'activitat, l'exercici polític de vint anys de majoria absoluta del Partit Popular, i especialment en el cas de Radiotelevisió Valenciana.
I no crec que calga estendre's en més consideracions, perquè tots recordem amb vergonya aquelles imatges del tancament de radiotelevisió.

Jo vull recordar que aquesta iniciativa naix de l'Acord del Botànic, com dia, i que l'Acord del Botànic és públic, està penjat en diverses pàgines web.
I també, per si no ho sap, en la pàgina del web del nostre grup parlamentari, de Podem, a més de l'Acord del Botànic, està també penjat un desenvolupament d'eixe acord en què encomana al Grup Parlamentari de Podem i a la iniciativa parlamentària l'elaboració d'una iniciativa basada en dissenyar el procés, fomentant la participació de la societat civil mitjançant un fòrum del qual formaren part el sector empresarial i professional i l'àmbit universitari vinculat amb el sector.

Aquest fòrum se va…, que era una cosa inèdita en la forma de treballar d'aquestes Corts, va tindre dos edicions: el 7 de setembre de 2015 i el 30 de novembre del mateix any.
I fruit d'aquest fòrum en què van estar tots els sectors afectats del sector audiovisual valencià- els treballadors, empresaris, xicotets i mitjans empresaris, actors, actrius, televisions de proximitat, ràdios independents, etcètera-, va eixir un diàleg que va portar a fer aquestes onze autoesmenes.
Per això, per això, nosaltres som capaços no a soles d'haver impulsat la recuperació, el restabliment del servei públic de radiotelevisió, sinó també de poder fer-ho ara en aquestes autoesmenes.

I dia que eren diàleg i concertació les nostres divises en aquest tema.
Bé.
El diàleg ho hem demostrat, perquè hem parlat i hem donat veu i hem pres nota de les aportacions del sector audiovisual i dels treballadors de radiotelevisió.
I la concertació anem a donar prova també, perquè estem disposats -i ho anuncie ja- a acceptar algunes de les esmenes i a trasaccionar o aproximar altres.
Perquè, com dia el senyor Subiela, nosaltres sí que volem treballar per un ampli acord per a la recuperació del servei públic de radiotelevisió valenciana.

Vaig ara a explicar les nostres autoesmenes.
Les nostres autoesmenes se basen, en primer lloc, en el respecte a la memòria històrica i a la memòria social, per una banda, perquè volem incorporar a l'exposició de motius de la llei i també al seu articulat un homenatge al sector audiovisual, als treballadors i treballadores del sector audiovisual que han patit el tancament de la radiotelevisió pública valenciana i també -¿com no?
- als extreballadors directes d'esta radiotelevisió pública.

Però també ho fem amb l'esperit d'arreplegar el que va ser l'article 6 de l'acord de l'ERO, que van subscriure alguns sindicats en eixe moment amb la direcció de l'empresa, en el qual es parlava de recuperar, de donar prioritat a l'antiguitat i a l'accés mitjançant…, a l'accés mitjançant oposició d'un bon grapat dels extreballadors.
Això ho dia l'article 6 de l'ERO.

Per això, hem presentat les esmenes 13, 20 i 38, per a incorporar a l'exposició de motius aquest homenatge i per a incorporar també als altres articles, en concret, a l'article…, a la disposició addicional segona, l'experiència i l'accés d'alguns dels treballadors acomiadats injustament.

Per una altra part, també hem plantejat que tal i com va pactar-se en l'Acord del Botànic, la radicació del centre de l'acció política siga en Les Corts.
I per això hem defensat la iniciativa i el control parlamentari.

És mentida el que es diu que no hi ha control parlamentari en aquest procés.
L'article 4 de la proposició de llei incorpora clarament un precepte que es diu aixina: Â«el control parlamentariÂ».
Però no a soles l'article 4, sinó també la disposició addicional segona i la transitòria primera i segona fan referència al paper de Les Corts en el control de l'acció política del govern i també en la tutela de la comissió parlamentària sobre el futur disseny del model de radiotelevisió valenciana.
Però, a més, per a recolzar aquest control parlamentari hem presentat també l'esmena 30.

Rigor i compromís.
I també un compromís ferm amb la societat per a dur a terme este treball fixant terminis peremptoris per a complir amb els objectius.
I per això hem presentat les esmenes 14, 17 i 19.
I en elles anem a recolzar el que ja dia la disposició addicional primera i, per tant, millorar la redacció de la llei per a garantir que la llei de recuperació del servei se faça en un temps adequat, però també que se fixe en Les Corts un termini per a aprovar el model de la nova llei que se farà segons els treballs d'aquesta mateixa comissió.
No sé de què estem parlant de vegades quan estem en una comissió parlant d'açò i dient que Les Corts no intervenen.
No ho sé de què estem parlant o com volem confondre a l'opinió pública.

I per últim, també hem fet una habilitació al Consell molt estricta, a soles en dos qüestions: una, per a verificar l'estat dels béns i adequar les instal·lacions i equips, que són les esmenes 29 i 33, en les quals introduïm mecanismes de garantia; i altra per a garantir l'adequada conservació i la millor protecció de l'arxiu audiovisual, esmena 23.

Miren, hem plantejat una esmena d'aproximació per a suprimir la idea de la televisió en proves, perquè ja hem vist que no s'entén el que volíem dir.
I per això es parla estrictament d'emissió… -perdó- de la supressió de la televisió provisional i parlem estrictament de l'emissió en proves.
La idea de l'emissió en proves, en la qual es diu expressament que serà donant compte…, que el Consell podrà… I, a més, que és una mesura excepcional, perquè tindrà que retre comptes a Les Corts no a soles de les raons d'interés general que justifiquen aquesta emissió en proves, sinó també del cost estimat d'ella.
Està alliberada de la necessitat d'un conveni marc plurianual, perquè, per definició, els convenis marc són de caràcter plurianual.

De tota manera, ja dic, estem disposats a transaccionar i aproximar posicions.
I a més, serem també capaços d'aprovar aquesta llei dins d'enguany.

Per tant, demanarem en la Junta de Síndics que es convoque un ple extraordinari per a la vesprada del dia 23 per a poder aprovar aquesta llei.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Montiel.

Per al torn… (Veus) Senyor Bellver.

El senyor Bellver Casaña:

Moltes gràcies.

Mire, senyor Montiel, jo estic encantat que quan acabe la meua intervenció, en la rèplica i en la contrarèplica, suspengam la comissió i vostés mos van a contar no sé què coses d'unes esmenes transaccionals que tenen ahí i que mosatros no coneguem.
Estem encantats.

Però, anem a vore, va a ser aixina, anem a acabar tot el debat.
Jo ací estic debatent d'unes esmenes que estaran hui publicades, però que jo este cap de setmana no les he pogut llegir publicades en el butlletí, que me les he tingut de llegir mecanografiades.
No passa res, no m'ha costat ningun esforç suplementari.

Però ara vaig a tindre de fer un altre esforç, i és tindre el debat parlamentari i acabar el debat parlamentari per a tindre d'eixir -no sé si eixirem o ens quedarem ací- per a plantejar unes esmenes transaccionals que vostés mos van a fer arribar.

Bueno, pues esta es la nueva forma de hacer política, me pareix bé.
Jo estic absolutament disposat a assentar-me amb vostés per a parlar de totes les qüestions que vostés entenguen, però, ¡home!
, el normal és que si estem tenint en estos moments el debat parlamentari en comissió, és que eixes esmenes transaccionals que vostés estan plantejant les pogueren haver fet arribar.

Miren, vostés parlen molt de la participació i que creuen molt en la participació, però al final qui va a establir un mecanisme de participació ciutadana en el Reglament de les Corts Valencianes va ser este grup parlamentari, va ser este grup parlamentari en una…, este grup parlamentari en una participació personal molt directa, i una reforma del reglament que va estar molt ben vista.
Va estar molt ben vista inclús per alguns dels portaveus que hui estan intervenint ací, que varen millorar eixe reglament.

I, per tant, bé, jo crec que açò és… Yo creo que tengo ocho minutos de intervención, no cuatro.
¿Cuatro?
(Veus) En la primera, ocho.
No, no.
Vamos a ver.
Yo tengo ocho minutos, yo tengo ocho minutos de intervención.
Si ustedes me lo quieren limitar a cuatro, pues es su decisión también.

Bueno, como le decía, quien trajo a esta cámara, quien trajo a esta cámara fue el Grupo Parlamentario Popular.
Por tanto, a mí no me vengan acusando de si creen ustedes mucho en la participación o no.

Pero, miren, es que, encima, tienen ustedes la desgracia de… ¿Y quién les iba a decir…, quién se lo iba a decir a ustedes?
¿Quién les iba a decir a ustedes que esta ley, precisamente la ley en la que ustedes quieren hablar de la recuperación de Radiotelevisión Valenciana…?
Que, realmente, no estamos hablando de la recuperación de Radiotelevisión Valenciana.
Estamos hablando de unos objetivos para la futura recuperación de la Radiotelevisión Valenciana.
Pero, ¿quién les iba a decir a ustedes…?
¿Qui els anava a dir a vostés, senyor Montiel, que, precisament, en el debat parlamentari d'esta llei de radiotelevisió valenciana vostés anaven a dinamitar el famós pacte del.
.
.
, mosatros diguem Titanic, vostés el qualificaren com pacto del botànic.
I me va a permetre que li justifique i que li explique per què entenc que vostés, en esta llei, estan dinamitant el pacte del Titanic.

Miren, ja ho he dit en la meua intervenció abans.
Vostés estan intentant enganyar les persones.
No han vingut a rescatar-les.
Perquè vostés parlen molt de participació, però és això sols, vostés se queden en les paraules perquè, a l'hora de la veritat, ni cas a la participació.

Vostés han tingut, gràcies a eixe reglament que va reformar el Partit Popular, l'oportunitat de tindre un procés de participació ciutadana en què a esta cambra han vingut les persones, que han entés, a dir el que pensaven sobre esta radiotelevisió valenciana.

I li he dit en la meua primera intervenció, justificant les meues esmenes, que, sincerament, crec que l'objectiu d'esta llei és només un, que és la televisión provisional en pruebas.

Jo, personalment, vaig tindre l'oportunitat de parlar amb tots els compareixents.
I a tots els vaig fer la mateixa pregunta: ¿vosté creu que té sentit una radiotelevisió en proves?
I tots -mira que és difícil, eh?
, que n'hi haja coincidència-, tots varen dir que no tenia sentit una radiotelevisió valenciana provisional.
Alguns varen dir: Â«Home, és normal que es facen proves en la televisió.
Però no és normal que se faça una televisió en proves.
Â» I altres varen ser més audaços i varen dir: Â«Seria un mal començament per a la nova radiotelevisió valenciana mamprendre fent-ho en proves o provisionalment.
Â»

Bé, doncs, ho varen dit tots absolutament.
Però per a res ha valgut el procés de participació.
Totes les persones que varen vindre a esta cambra a participar i a parlar sobre açò li varen dir no a una televisión en pruebas, no a una televisión provisional.
I vostés, de participación, cero, perquè se queda tot en paraules, però, a l'hora de la veritat, no fan ni cas.

El pacto del botànic que, clar, vostés el tenen.
.
.
, ja vostés estan donant un pas més enllà.
Ara ja diuen: Â«No, no solamente tienen ustedes que aprenderse el catecismo, sino que, además, tienen que empezar a aprenderse el desarrollo de nuestro catecismo, que tenemos colgado en nuestra página web.
Â» Mire, a mi me pareix molt bé que cuelgue en su página web el que vullga perquè, el pacto del botànic, naturalment, per al Partit Popular no és un catecismo.
Per a vostés pareix que sí, però no.

Mire, vosté parla: Â«Participación ciudadana.
Garantizar la presencia de representantes de la sociedad civil en las comisiones parlamentarias para garantizar el papel de control y fiscalización de la gestión.
Â» Però quan vénen ací i diuen el contrari que vostés pensen, no els fan ni cas.
Eixa és la seua opinió de la participació.

I presenta vosté una altra esmena en què diu: Â«No, oiga, y en tanto en cuanto aparece una nueva ley y ponemos en marcha la nueva radiotelevisión valenciana, vamos a autorizar al Consell a que vaya contratando.
Â»

Mire, el punto 2g del pacto del botànic: Â«Mejorar la aplicación del procedimiento de contratación de las empresas y servicios públicos, mediante la reducción drástica de la discrecionalidad, e incrementar los mecanismos de control y transparencia.
Â» Cero, otra vez.

Al final, aquí, sin ninguna condición, sin ninguna limitación -hombre, más que la presupuestaria, ¡faltaría más!
-, ustedes le dicen al Consell: no, oiga, señor Consell, vaya usted contratando y vaya usted mirando lo que es necesario, (veus) sin ni siquiera tener establecido cuál es el modelo de radiotelevisión valenciana futuro que queremos.

Mire, señor Montiel, es que no son ustedes creíbles.
Pero no son ustedes creíbles en su propio planteamiento de la ley.

Claro, aquí yo he oído hablar mucho de la mayoría absoluta del Partido Popular.
¡Oiga!
, que eso ya lo han juzgado los ciudadanos.
Pero ahora deberían ustedes hablar de la mayoría absoluta que está sustentando el actual gobierno.
Y la mayoría absoluta que está sustentando el actual gobierno, si fuese honrada con sus planteamientos, lo que haría es hacer lo que dijo que iba a hacer, que es reabrir la Radiotelevisión Valenciana, readmitir a los 1.
650 trabajadores, hacer un ERE correctamente y, a partir de ahí, empezar a trabajar.

Pero es que ustedes ahora ya les han dicho a los trabajadores: Â«¡Oiga!
, mire, mire, mire, es que ustedes, como han firmado el ERE, ya no son héroes.
Â» Eso no se lo he dicho yo, eso se lo han dicho ustedes a los trabajadores.
Eso se lo ha dicho la vicepresidenta del gobierno.
Por tanto, ellos saben que están intentando engañarlos, lo saben.

Yo no voy a poner en duda, en absoluto -¿cómo lo voy a hacer?
-, el dolor de los trabajadores.
Pero lo que estoy diciendo, lo que estoy diciendo es que lamentaría mucho que ustedes, con esta ley, les vayan a someter a otro proceso similar y, además, con engaños.

Y, en cualquier caso, y me permiten, para finalizar, se ha hablado aquí de que…, bueno, pues, alguno de los grupos que están sustentando el gobierno ya no son grupos maquiavélicos.
Hombre, yo me alegro mucho de saber que, en el siglo XXI, alguno de esos grupos ya no son grupos maquiavélicos.
Desde luego, en el siglo XX sí lo fueron, porque estuvieron acusados de manipulación en la información en Radiotelevisión Valenciana, cosa que no volvió a ocurrir nunca más.

Muchas gracias.
(Rialles)

El senyor president:

Gràcies, senyor Bellver.

Pel que fa al tema dels quatre o huit minuts, ha sigut una errada de la presidència.
Se demana disculpes.
(Se sent una veu que diu: Â«Gràcies.
Â»)

I, després, s'atorgaran ara dos minuts extra al senyor Subiela.
Però sí que els demanaria, des de la mesa, que, per favor, en el cas que es vullga compartir el torn en contra, que es parle prèviament perquè, si no, el reglament diu que és el grup majoritari, d'acord?

Atorgarem dos minuts al senyor Subiela.

El senyor Subiela Chico:

Sí, una cosa antes de que empiecen.

El tema está.
.
.
Yo pensaba que había un grupo que tenía la posición en contra, pero pensaba que el resto de grupos, aunque no lo hayamos utilizado, teníamos el posicionamiento.
(Veus)

Entonces, si… (Se sent una veu que diu: Â«Esto es benevolencia del presidente.
Â».
Una diputada, amb el micròfon desconnectat, diu: Â«Y de la vicepresidencia.
Â») Pues, es error mío… (Se sent una altra veu que diu: Â«Y del secretario.
Â».
Un diputat, amb el micròfon desconnectat, diu: Â«Per unanimitat de la mesa.
Â» Veus.
Una diputada diu: Â«De toda la mesa.
Â»)

No era la intención quitarle tiempo al Partido Popular.

Si se me permite, simplemente es una aclaración…

El senyor president:

Sí, sí.

El senyor Subiela Chico:

…si no tampoco quería (inintel·ligible) …

El senyor president:

Sí, sí, té dos minuts el senyor Subiela.

El senyor Subiela Chico:

Bien, solamente una cosa, señor Montiel, sobre el tema de la televisión en pruebas.

No… es una televisión, no es un servicio que tendría un carácter excepcional.
No es eso lo que nos presentan.

Nos presentan que, una vez recibido el informe de la comisión, La Generalitat podrá realizar emisiones en pruebas, directamente.

Tendrán que rendir cuentas a las Cortes de las circunstancias de interés general, pero rendir cuentas de por qué lo están haciendo y qué circunstancias de interés general hacen que emitan.
Y solamente dice que podrán disponer, con carácter excepcional, de los bienes y derechos de… Vale, perfecto, pero no están diciendo que la emisión sea por un caso excepcional.
No.
Está diciendo que podrá emitir cuándo quieran y cómo quieran, y que nos informarán de por qué van a emitir.

Es muy diferente lo que quieren que firmemos a lo que nos están diciendo que están queriendo hacer.

Gracias.

El senyor president:

Molt bé.

Senyor Montiel.

El senyor Montiel Márquez:

Molt bé.

Jo, a banda de les qüestions formals que semblen importants, i ho són, però que crec que el senyor Bellver està capacitat per a llegir un text mecanografiat, no necessita llegir-ho en el BOC, com tots hem pogut.
.
.
Tots hem tingut les esmenes el mateix dia, tots; això està previst en el reglament.
I hui estan publicades les esmenes en el BOC.

Jo el que volia dir -me sembla molt important i vull dir-ho-.
.
.
De moment, els únics que està provat que han enganyat la gent són vostés.
Perquè vosté està suposant una voluntat d'engany, per la nostra banda, que no és cert.

I, mire, li vull recordar el programa electoral de 2011 del Partit Popular.
¿Recorda vosté les pàgines dedicades a Radiotelevisió Valenciana, o vol que les llegim?
Perquè, clar, vostés plantejaven unes propostes per a la radiotelevisió pública valenciana en el seu programa electoral de 2011 que van, literalment, incomplir perquè van enganyar la gent, quan van tindre la primera sentència judicial en contra de l'ERO.
Un ERO que, per cert, se va fundar, com ja li vaig dir a vosté en el tràmit parlamentari, en un informe de Price Waterhouse, en què la mateixa empresa Price Waterhouse deia que no se feia responsable de les dades perquè a soles tenia la informació que li havia donat l'empresa i perquè, a més, havia fet.
.
.
I, per tant, no responia que les dades foren certes.

Si vosté continua llegint l'informe de Price Waterhouse, resulta que li diu que no està garantit que siga més barata la fórmula que se plantejava com de viabilitat de l'empresa perquè no havien pogut, tampoc, contrastar els números.

Per tant, jo crec que els únics que van enganyar l'opinió pública en el seu programa electoral de 2011 respecte Radiotelevisió Valenciana i, després, en la seua gestió del tancament de radiotelevisió i de la forma en què van interpretar i aplicar, de manera precipitada, la sentència del TSJ, la merescuda sentència d'anul·lació de l'ERO que vostés van patir, van ser vostés.

I, per tant, no, no avance vosté.
.
.
No faça juís d'intencions.
Jo crec que no és bo i, a més, a vosté no li para bé perquè vosté passa per ser una persona amb molt de trellat.

Mire, contractant serveis.
Contractant serveis, efectivament.
El que diu l'esmena que plantegem és que es puguen fer contractacions d'obres, serveis i subministres.
Per què?
Perquè, mire, en este moment, per exemple, vostés van deixar contractades.
.
.
, molt lligats i ben lligats alguns contractes, com el de la seu en Alacant, que beneficia una empresa de dubtós origen i que suposa una despesa de més de deu milions d'euros, perquè és un contracte pràcticament a cinquanta anys.
Vostés van deixar contractat el servei de neteja i de seguretat d'un edifici tancat.
I, fins i tot, van estar pagant lloguer d'equips que no van ser utilitzats mai.

I, per això, cal fer uns treballs de posada a punt de recuperació d'equips i, fins i tot, de canviar les aplicacions i d'acabar obres que se van quedar a mitges.

Per tant, per això se conté una autorització per a aquestes contractacions d'obres, serveis i subministrament.

Vostés són els qui no han escoltat.
Nosaltres escoltàrem, naturalment que escoltàrem.
El que vostés no escoltaren mai van ser als treballadors.
El que vosté mai va fer és seure's a negociar amb els treballadors.
Mai han tingut els treballadors l'entrada, el respecte i l'atenció que han tingut des que hi ha hagut el canvi en estes Corts, el dia 24 de maig.

I, per tant, jo crec que faria bé vosté en deixar a banda la seua línia ideològica i electoral i centrar-se en el treball de la comissió per a recuperar el servei públic de radiotelevisió.

Nosaltres no plantegem una televisió provisional.
El que volem és presentar una esmena d'aproximació per a desterrar la paraula d'emissió provisional.
Parla d'una televisió en proves, perquè és una mesura estrictament tècnica per a verificar el funcionament dels equips.
Es parla d'una recuperació, per tant, des dels repetidors fins a les aplicacions que fan possible sostindre la carta d'ajust.

I, per tant, també nosaltres no estem plantejant-mos una televisió.
.
.
Perquè un dels principis d'aquest grup parlamentari per a recolzar aquest projecte és, precisament, que siga una televisió despolititzada i desgovernamentalitzada.
.
.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Montiel.

El senyor Montiel Márquez:

.
.
.
Volem una televisió independent.

Gràcies.

El senyor president:

Senyor Bellver.

El senyor Bellver Casaña:

Moltes gràcies, senyor president.

Senyor Montiel, jo li agraïsc molt les seues paraules i la menció que fa al trellat que, segons vosté, caracteritza este diputat.
Però jo estic parlant-li.
.
.
Li ho agraïsc de veres, sincerament, i vosté ho sap.

Jo estic parlant-li d'esta llei.
Qui ací està parlant del passat, qui ací està parlant del programa electoral del Partido Popular de 2011, qui ací està parlant de la seu d'Alacant, qui ací està parlant del passat són vostés.
Jo, en la meua intervenció, no he parlat del passat.
Jo he fet menció a unes esmenes que el que torne a dir-li, i li ho dic, i vosté em coneix, el que volen és millorar, des del nostre punt de vista, esta llei.
Però vostés s'encaboten en, constantment, estar fent referències al passat.

I la primera, doncs, que he de puntualitzar i que fa que no puga acceptar la seua esmena és que diu: Â«Home, no.
És que mosatros ací estem recuperant una cosa que diu l'ERO i, clar, ho estem incorporant i ho presentem com una esmena -no?
-, que és allò que diu que els treballadors, depenent de la seua antiguitat i depenent de la forma d'accés a la Radiotelevisió Valenciana.
.
.
Â».
Doncs, no, senyor Montiel.
Això no ho diu l'ERO.
L'ERO no diu això.
(Veus) No, no, no.
L'ERO el que diu és que se pot reincorporar, en una cadència crec recordar de dos anys -i ara estic parlant de memòria-, que es poden reincorporar els treballadors, en cas que s'obriguera una radiotelevisió valenciana, però a tots els treballadors de la Radiotelevisió Valenciana, no el que vostés estan fent.

Si és que el problema és que estan intentant arreglar-se el saquet.
Però vostés.
.
.
, és deveres.
Vostés no estan pensant en reincorporar 1.
650 treballadors.
Ni ho estan pensant hui ni ho pensaven en el seu diu, quan vostés presentaren.
.
.
, quan vosté, personalment, presentà la iniciativa legislativa popular.
Però si ho sap perfectament.

Vosté vingué ací a parlar d'una iniciativa legislativa popular para una nueva radiotelevisión valenciana, i és deveres que era aixina la iniciativa legislativa popular que vosté duia.
Però és que una cosa era la iniciativa legislativa popular que vosté duia i una altra cosa és el que deien la resta de grups parlamentaris; passaren absolutament de la seua iniciativa legislativa popular.
Quan vosté venia ací a parlar d'una nueva radiotelevisión valenciana, els grups en aquells moments en l'oposició del que parlaven era de la reobertura de la Radiotelevisión Valenciana.
Oiga, es que no es mi culpa, fueron ellos quienes en cada intervención parlamentaria dijeron que, cuando llegasen al gobierno, reabrirían la Radiotelevisión Valenciana, contratarían de nuevo a los 1.
650 trabajadores y a partir de ahí ya se plantearían hacer un ERE como Dios manda.
Que fueron ellos, que no fue el Partido Popular quien lo dijo.

Pero ya le digo, el ERE no habla, como ustedes están poniendo ya negro sobre blanco.
No, no, vamos a recuperar, pero vamos a poner condiciones.
Aquí no van a reentrar todos los trabajadores de Radiotelevisión Valenciana.
Van a entrar ya veremos quién.
De momento, estamos poniendo las condiciones de antigüedad y de forma de acceso.
Hombre, vamos a ver eso qué significa.
Explíquenme a mí, cuando hablan ustedes de esas condiciones de antigüedad y forma de acceso, de qué están hablando.
(Veus) A qué se están refiriendo.
¿De cuántos trabajadores estamos hablando?
Desde luego, ya no estamos hablando de los 1.
650, o sí.
¿O estamos hablando solamente de 300 trabajadores?
Eso es lo que ustedes no están diciendo, no están siendo en absoluto claros.

Mire, yo cada vez que venga aquí a hablar de radiotelevisión valenciana y ustedes me saquen la sede de Alicante… oiga, que están en el gobierno.
Encierren en la cárcel a quien tengan que encerrar.
Pero, cuando yo esté aquí debatiendo de una ley, no me vuelvan a hablar de la sede de Alicante.
¿Yo qué sé de la sede de Alicante?
Yo aquí estoy hablándoles de una ley.
Y mire, vuelvo a repetir: yo no voy a ser demasiado duro en el calificativo, pero desde luego ustedes aquí están hablando de contratación de obras, servicios y suministros, sin ningún control parlamentario.
Lo están diciendo.
Solamente establecen… (Veus) Señor Montiel, solamente establece una condición, que es la limitación presupuestaria.
Faltaría más.
Pero bueno, pero sin ningún tipo de control parlamentario.

Mire, yo voy a esperar a ver cuál es esa enmienda transaccional que traen ustedes para -creo que ha dicho- hacer desaparecer la provisionalidad en la televisión.
Bueno, pues voy a leerla muy atentamente, pero desde luego en tanto en cuanto no la lea, sigo teniendo el absoluto convencimiento que el único objetivo de esta ley no es la reapertura de Radiotelevisión Valenciana, desde luego no es el sentimiento de sus extrabajadores.
Es exclusivamente poner en marcha una radiotelevisión en pruebas, una radiotelevisión provisional, sin ningún tipo de control parlamentario.

Nada más y muchas gracias.

El senyor president:

Bé, suspendríem la sessió durant un termini d'uns cinc minuts, i reprenem d'ací cinc minuts la sessió.

(Se suspén la reunió durant uns minuts)

El senyor president:

Vinga, per favor, guardem silenci.

Es reprén la sessió.

Passem a la votació d'articles (se sent una veu que diu: Â«d'esmenesÂ»), d'esmenes, perdó, d'esmenes.

Comencem amb la primera, estem votant una transacció, ¿d'acord?
¿Vots a favor?
(Se sent una veu que diu: Â«Unanimidad.
Â») Unanimitat.
(Se senten unes veus que diuen: Â«No.
Â») ¡Ah!
, val, val.
¿Vots en contra?
¿Abstencions?
(Veus)

Estem anant esmena per esmena, seguint la numeració.
Primer, hem votat la primera i, a més a més, s'ha recalcat que és una transaccional, és a dir, es diu el número d'esmena i també es recalca, en cas de ser una transaccional, la mesa ho posa de relleu.

Esmena número 2.
¿Vots a favor?
¿Vots en contra?
¿Abstencions?

Esmena número 3.
També és una esmena transaccionada.
¿Vots a favor?
¿Vots en contra?

Quarta esmena, també és una esmena en la qual n'hi ha una transacció.
(El senyor Ferri intervé amb el micròfon desconnectat) Correcte, sí.
(Se sent una veu que diu: Â«La 4 i la 6.
Â») És que en la redacció no està, ¿eh?
(Se sent una veu que diu: Â«Solo la 4.
Â») Per tant, ¿d'acord?
(El senyor Ferri diu: Â«Perdó, perdó, m'he equivocat.
Â») No està, en el text redactat no està.

Aleshores, passem a votar la quarta esmena transaccionada.
¿Vots a favor?
¿Unanimitat?
D'acord.

Esmena número 5.
¿Vots a favor?
¿Vots en contra?

Esmena número 6.
¿Vots a favor?
(Veus) ¡Ah!
, perdó, esmena número 7.
(Se senten veus que diuen: Â«Nosotros no hemos votado.
Votos en contra, votos en contra.
Â») ¿Vots en contra?
¿Passem a la següent?

Esmena número 7.
¿Vots a favor?
2.
¿Vots en contra?
13.

Esmena número 8.
¿Vots a favor?
(Veus i rialles) 2.
¿Vots en contra?
13.

Esmena número 9.
¿Vots a favor?
5.
¿Vots en contra?
10.

Esmena número 10.
¿Vots a favor?
2.
¿Vots en contra?
13.
(Soroll de papers)

Tenim una bona notícia perquè passem a una transacció de l'11, 12, 13.
Per tant, amb una votació farem tres esmenes.
¿Vots a favor?
Unanimitat.

Esmena número 14.
¿Vots a favor?
10.
¿Vots en contra?
5.

Esmena número 15.
¿Vots a favor?
10.
¿Vots en contra?
5.

Esmena número 16.
¿Vots a favor?
5.
¿Vots en contra?
10.

Esmena número 17.
¿Vots a favor?
10.
¿Vots en contra?
5.

Esmena número 18.
¿Vots a favor?
2.
¿Vots en contra?
13.

Esmena número 19.
¿Vots a favor?
10.
¿Vots en contra?
5.

Esmena número 20.
¿Vots a favor?
8.
¿Vots en contra?
5.
¿Abstencions?
2.

Esmena número 21.
¿Vots a favor?
5.
¿Vots en contra?
10.

Esmena 22, és una esmena de transacció.
(Se sent una veu que diu: Â«No.
Â») ¿No, senyor lletrat?
D'acord, parcial, efectivament.
¿Vots a favor?
10.
¿Vots en contra?
5.

Esmena 23.
(Se sent una veu que diu: Â«¿Perdón?
Â») Esmena 23.
¿Vots a favor?
Per tant, serien 13.
¿Vots en contra?
2.

Esmena 24.
¿Vots a favor?
2.
¿Vots en contra?
13.

Esmena 25.
¿Vots a favor?
5.
¿Vots en contra?
8.
¿Abstencions?
2.

Esmena 26.
¿Vots a favor?
2.
¿Vots en contra?
13.

Esmena 27.
¿Vots a favor?
7.
¿Vots en contra?
8.

Esmena 28.
¿Vots a favor?
7.
¿Vots en contra?
8.

Esmena 29.
¿Vots a favor?
8.
¿Vots en contra?
7.
(Soroll de papers)

Esmena 30.
¿Vots a favor?
8.
¿Vots en contra?
7.

Esmena 31.
¿Vots a favor?
7.
¿Vots en contra?
8.

Esmena 32.
¿Vots a favor?
7.
¿Vots en contra?
8.

Esmena 33.
¿Vots a favor?
8.
¿Vots en contra?
7.

Esmena 34.
¿Vots a favor?
5.
¿Vots en contra?
10.

Esmena 35, transacció.
¿Vots a favor?
Serien 10.
¿Vots en contra?
5.

Esmena 36.
¿Vots a favor?
¿Unanimitat, senyor Ibáñez?
Molt bé, gràcies.
Unanimitat, unanimitat.
(Rialles)

Esmena 37.
¿Vots a favor?
2.
¿Vots en contra?
13.

Esmena 38.
¿Vots a favor?
10.
¿Vots en contra?
5.

Esmena 39.
¿Vots a favor?
2.
¿Vots en contra?
8.
Per tant (veus), sí he dit per tant ¿abstencions?
(Rialles) 5.

Esmena número 40.
¿Vots a favor?
13.
¿Vots en contra?
¿Abstencions?
2.

Esmena 41.
¿Vots a favor?
10.
¿Vots en contra?
5.

Per últim, esmena 42, amb la qual també n'hi ha transacció.
¿Vots a favor?
10.
¿Vots en contra?
5.

Tercer i últim punt (veus), ¡ah!
, sí, perdó, és veritat, com de ràpid havia acabat jo.

A continuació, procedim a la votació de l'articulat i, al final, a la votació de l'exposició de motius.

Article 1.
¿Vots a favor?
Unanimitat.

Article 2.
¿Vots a favor?
8.
¿Vots en contra?
7.

Article 4, 3, perdó.
¿Vots a favor?
8.
¿Vots en contra?
7.

Ara sí, article 4.
¿Vots a favor?
13.
¿Vots en contra?
2.

Disposició addicional primera.
¿Vots a favor?
8.
¿Vots en contra?
7.

Disposició addicional segona.
¿Vots a favor?
10.
¿Vots en contra?
5.

Disposició addicional tercera.
¿Vots a favor?
13.
¿Vots en contra?
2.

Disposició transitòria primera.
¿Vots a favor?
13.
¿Vots en contra?
¿Abstencions?
2.

Disposició transitòria segona.
¿Vots a favor?
8.
¿Vots en contra?
7.

Disposició transitòria tercera.
¿Vots a favor?
8.
¿Vots en contra?
7.

Disposició derogatòria primera.
¿Vots a favor?
10.
¿Vots en contra?
5.

Disposició derogatòria segona.
¿Vots a favor?
Unanimitat.

Disposició final primera.
¿Vots a favor?
Unanimitat.

Disposició final segona.
¿Vots a favor?
10.
¿Vots en contra?
5.

Disposició final tercera.
¿Vots a favor?
Unanimitat.

Exposició de motius.
¿Vots a favor?
8.
¿Vots en contra?
(Algú diu: Â«Huit.
Â») -No, 7- 7.

Designació del membre de la comissió que ha de presentar davant del ple el dictamen de la comissió sobre la Proposició de llei per a la recuperació del servei públic de radiodifusió i televisió d'àmbit autonòmic de titularitat de La Generalitat (RE número 2.
470)

El senyor president:

El tercer punt de l'ordre del dia és la designació del membre o la membre de la comissió que ha de presentar el dictamen davant del ple perquè se sol·liciten les propostes dels grups parlamentaris.

El senyor Bellver Casaña:

Senyor president, la proposta que fem des del Grup Parlamentari Popular és que siga vosté, per la seua presidència, el que faça la lectura del dictamen en ple.

El senyor president:

Molt bé.
Proposta acceptada, més que res per les hores del dia que són.
(Rialles; algú diu: Â«Pero tendremos que votar, ¿no?
) Ah, ja ho sé, ja ho sé.
Jo he dit que jo l'accepte i ara donem.
.
.
, i ara que es pronuncie.
.
.
, ho passem a votació.
¿Votacions a favor?
Unanimitat.

Molt bé, s'alça la sessió.

(S'alça la reunió a les 18 hores i 58 minuts)