Untitled Document


<!--
body {
color:#272526;
}
.text13 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
font-weight:bold;
text-decoration:none;
color:#272526;
}
.text1 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
text-decoration:none;
color:#272526;
}
.text12 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
font-weight:bold;
font-style:italic;
text-decoration:underline;
color:#272526;
}
.text10 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
font-style:italic;
text-decoration:none;
color:#272526;
}
.para0 {
text-align:justify;
}
-->



Comissió d'Obres Públiques i Transports realitzada el dia 17 de novembre de 2010.
Comença la reunió a les 10 hores i 33 minuts.
Presideix el diputat senyor Rafael Ferraro Sebastiá.
Reunió número 30.

Proposició no de llei sobre l'elaboració d'un nou pla de transport públic per a les comarques dels Serrans i el Racó d'Ademús, presentada pel Grup Parlamentari Socialista (RE número 61.
558, BOC número 252)

El senyor president:

Bon dia, senyores i senyors diputats.

Anem a donar començament a la comissió d'infraestructures i transports, convocada per al dia de hui.

En primer lloc, el senyor secretari passarà llista per tal de comprovar si n'hi ha quòrum.
Senyor secretari.
.
.

(El secretari passa llista per tal de comprovar si hi ha quòrum)

Sí, moltes gràcies, senyor secretari.

Senyories, abans de començar amb l'ordre del dia, en primer lloc jo voldria que constara en acta el condol de la
comissió per la mort, fa uns pocs dies, de la mare del conseller d'Infraestructures i Transports, Mario Flores.
I que, per banda de la lletrada,
doncs, se li comunique per escrit.
Si els pareix bé, queda en l'acta reflectit.

I, una altra qüestió.
És un tema d'ordre del dia.
El conseller vindrà cap a mig dia, cap a les dos de la vesprada, per a substanciar el punt número 12, que és una pregunta oral en comissió.
En el moment estiguem, la comissió, cap a les dos, en el punt que estem, l'acabarem.
I, aleshores, alterarem l'ordre del dia per a introduir el punt número 12, que és la pregunta en comissió.
Alguna observació, senyories?

El senyor Serra Cervera:

Imagine que ho sotmetrà al consens dels grups.

El senyor president:

Estic preguntant si n'hi ha alguna observació.
O ho aprovem per unanimitat.

Moltes gràcies, senyories.
Queda aprovat.

Passem, doncs, a l'ordre del dia.
Lectura i aprovació, si procedix, de l'acta de la reunió anterior.
Com sempre, en les seues carpetes tenen l'acta.
I, senyories, sotmetem a votació l'aprovació de l'acta.
Entenc que queda aprovada per unanimitat.
Moltes gràcies.

El senyor president:

Punt 2 de l'ordre del dia: presa en consideració de la Proposició no de llei sobre l'elaboració d'un nou pla de transport públic per a les comarques dels Serrans i el Racó d'Ademús, presentada pel Grup Parlamentari Socialista.
Per a la seua defensa, té la paraula el senyor Subías.

El senyor Subías Ruiz de Villa:

Muchas gracias, señor presidente.

Señoras y señores diputados.

Una sociedad moderna es una sociedad bien comunicada.
Por otra parte, una
sociedad más justa, más equitativa y más solidaria es aquella que se preocupa por todos.
Pero, sobre todo, por aquellos
que tienen más necesidades, por aquellos que tienen más problemas.

Sin duda, el interior de nuestra comunidad tiene una orografía complicada.
Poblaciones, en ocasiones, pequeñas y dispersas.
Y, por lo tanto, si queremos la supervivencia de estas zonas, va
a depender, en gran medida, de la implantación de servicios que den seguridad: servicios sanitarios, servicios educativos.
.
.
Y, evidentemente, también todos aquellos que tienen que ver con la movilidad, con unas adecuadas
comunicaciones, tanto en lo que se refiere a infraestructuras de carreteras que
les puedan conectar con las poblaciones del entorno -y, por supuesto, en este caso, en el que vamos a hablar, con el área metropolitana de Valencia y con la ciudad de Valencia- como de un transporte público eficaz y eficiente.

Es evidente que todo esto sólo se puede hacer desde un impulso de la administración pública; pues aquí, hay que mirar la rentabilidad social.
Y, difícilmente, no es suficiente decir que se quiere impulsar y que se quiere
preservar el interior de la comunidad.
A la vez, hay que poner recursos para
esto hacerlo posible.

¿Cómo vamos a potenciar estas zonas -por ejemplo, turísticamente- y evitar su despoblación si no se ponen recursos, si no se ponen servicios básicos que faciliten la calidad de vida razonable?
Uno de los ejemplos claros, en
lo que se refiere a nuestras comarcas de interior, es la que hoy vamos a
tratar, la situación de la Serranía y del Rincón de Ademuz.

Y, en este caso, hablamos del transporte público, del transporte de viajeros en estas zonas.
La situación que había hasta estos momentos es una situación, realmente, penosa.
Por resumir, la población de Tuéjar se termina convirtiendo en una población que es el centro receptor, desde donde llegan los diversos puntos de los
Serranos y del Rincón de Ademuz.
Solamente existe una expedición de ida, por la mañana, que sale desde el Rincón hacia Valencia, antes de las siete de la mañana.
Y una de vuelta, que sale de Valencia sobre las seis y media de la tarde.
Hay que decir que, en ambos casos, se tarda tres horas y media, desde el Rincón hasta llegar a Valencia.
No parecen unos tiempos razonables, en estos tiempos,
el que se pueda tardar tres horas y media desde el Rincón hasta Valencia y viceversa.
Y que solamente haya un recorrido al día.

Desde el Rincón hay que ir, habitualmente, en taxi hasta Aras de los Olmos.
Y desde Aras, ya,
en autobús, a través de la CV-35.
Los sábados y domingos, nada, no existe transporte.

Sin duda, no es la mejor forma de fomentar la posible llegada de gente, tanto
de fuera como de la propia gente del Rincón, que quiera tener la movilidad correspondiente.

Ante las quejas de los alcaldes y de la mancomunidad de municipios del Rincón de Ademuz, la conselleria planteó un plan de modernización de los servicios de transporte público, de viajeros, por carretera en la zona de la Serranía y del Rincón de Ademuz, cuyos objetivos son: ajustar los horarios a las necesidades reales,
permitiendo conexiones coherentes, tanto con Valencia como con los centros
prestadores de servicios de los diferentes ámbitos atendidos; modificar las rutas, permitiendo ahorro de tiempo; incrementar
la oferta de servicios y crear servicios a la demanda.
Y, con todo ello, lo que
se proponía, lo que se propone es que desde el Rincón se mantengan los mismos servicios -es decir, uno al día-, pero tres días vayan por Requena.
Y el resto, exactamente igual.

Desde Aras, el Collado, Titaguas, Alpuente, La Yesa, Arcos y Abejuelas, se
mantienen los mismos servicios que había previamente, incrementando, tres días a la semana, hasta Alpuente, a mediodía, y dos días hasta Higueruelas.
Andilla, Oset, Artaj y Pardanchinos mantienen los mismos
servicios, incrementando, exclusivamente, el viernes.
Alcublas y Casinos, como
está, incrementando, exclusivamente, los sábados.
Y desde Sot de Chera y Chulilla, lo mismo, mas incrementando los sábados.

Bien, ante estas medidas que se han propuesto, que son, claramente,
insuficientes, son rechazadas por los representantes de la mancomunidad de
municipios del Rincón de Ademuz, que, entre otras cosas, hablan de que supone un disparate el tener
que bajar, por ejemplo, hasta Santa Cruz, dadas las condiciones de la zona y el
perjuicio que provoca para el servicio.

No están de acuerdo con la propuesta y acordaron, por unanimidad -acordaron por unanimidad-, proponer, a la conselleria de infraestructuras, el que haya servicio de transporte, no solamente todos los
días, sino que sean dos recorridos al día.
Y que, igualmente, se incremente a épocas festivas, sábados y domingos.
Y, lógicamente, que se incremente el transporte durante los períodos estivales, durante los fines de semana y durante épocas en que pudiera tener un incremento de necesidad, de incrementar la
necesidad del servicio, esas poblaciones.
Pues, no tiene sentido el esfuerzo
que se está realizando por estas poblaciones, sobre todo para mejorar e incrementar su
capacidad de atracción turística, y que este recurso no se pueda explotar suficientemente por las malas
comunicaciones y el transporte con el entorno y con el área metropolitana de Valencia.

Fíjense, llegan a decir que hasta de no ser posible las mejoras que solicitan, que
prefieren que se vuelva, no a lo que hay, sino a lo que había hace años -que había dos servicios al día, había dos servicios al día, incluidos los sábados y domingos-.
Evidentemente, bastante mejor que el servicio que había hasta ahora.
Y, evidentemente, bastante mejor que el servicio que se propone.

Por todo ello, presentamos esta proposición no de ley, para que la conselleria elabore un nuevo plan de transporte público para la Serranía y el Rincón de Ademuz que dé respuesta a las necesidades de esta zona.
Y que se recojan las propuestas que
efectúan los representantes de la mancomunidad de municipios del Rincón de Ademuz.
Y que, este nuevo plan de transporte, contemple, como mínimo, esos dos servicios al día, desde el Rincón, incluidos los sábados, domingos, festivos y épocas estivales.

Miren, la coordinación territorial de nuestra comunidad exige un esfuerzo, si se quiere mantener la
cohesión territorial de la misma y si se quiere mantener la equidad.
Evidentemente, con
esto que ustedes han presentado, que se ha presentado desde la conselleria de infraestructuras, con este plan, no es suficiente.
No responde a las
necesidades de estos ciudadanos, tanto de la Serranía como del Rincón.
Y, por lo tanto, yo creo que es muy razonable lo que solicitan, que es muy
razonable lo que pedimos.
Y es, simplemente, que se realice un nuevo plan donde
se recojan las propuestas que efectúen los representantes de la mancomunidad de los municipios del Rincón de Ademuz.

Muchas gracias.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Subías.
Celebro verle nuevamente entre nosotros, pletórico de facultades después de una reciente intervención.

Muchas gracias.

El senyor Subías Ruiz de Villa:

Perdón, si me permite, señor presidente.

Sin tener nada que ver.
No lo he dicho al principio porque ya nos habíamos visto en otra ocasión.
Pero, simplemente, agradecer, una vez más, a todos ustedes.
.
.
, pues que sé que se interesaron durante mi etapa que no pude estar por razones que conocen
de una enfermedad que, gracias, ha ido muy bien.
Y agradecerles a todos su
interés.
No faltaba más.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Subías.

A esta proposición no de ley se ha presentado una enmienda, por parte del Grupo Parlamentario
Popular, registro de entrada 66.
644.
Para su defensa, tiene la palabra la señora Quinzá.

La senyora Quinzá Alegre:

Muchas gracias, señor presidente.

Señor Subías, yo, personalmente, también quiero darle la bienvenida.
Nuestro grupo y yo, personalmente, también preguntamos, nos interesamos mucho por usted.
Y nos congratulamos que esté perfectamente, afortunadamente.

Bien, compartiendo, nuestro grupo, gran parte de las alegaciones que usted ha
dicho.
.
.
Yo soy gran conocedora de esa zona.
Y, efectivamente, es una zona con una
orografía complicada, con una población escasa y dispersa y que, efectivamente, una de las mejoras necesarias en las
que se tiene que incidir, son las comunicaciones, con un transporte público eficaz y eficiente.

Y, en eso, yo creo que ha estado trabajando, y mucho, y haciendo un gran
esfuerzo económico, ya no solamente la Conselleria de Infraestructuras y Transportes -que lo está haciendo-, sino otras administraciones, como, por ejemplo, la diputación.
Me consta porque, además, yo tuve la ocasión de ser diputada provincial -siendo mi presidente mi actual compañero en Cortes, Fernando Giner-.
Y es una zona que yo visitaba con cierta asiduidad.
Y me consta, además, el esfuerzo que se hacía, especialmente, con esas comarcas más deprimidas o de interior, siendo así reconocido por los propios municipios de esas comarcas.

Dicho lo cual, usted, en esta propuesta, lo que solicita es que se realice un
nuevo plan de transporte público.
Nosotros hemos presentado una enmienda porque este plan que ustedes
solicitan se ha hecho ya, por parte de la conselleria.
En concreto, un plan de modernización de los servicios de transporte público, regular y permanente, de viajeros por carretera, de Serranía y Rincón de Ademuz.

¿Qué pedimos nosotros en esta enmienda?
¿Qué le solicitamos?
Porque yo creo que esto debe ser una cuestión de todos.
Es una inquietud, entiendo que de todos los grupos parlamentarios.
Entonces, nosotros lo que decimos es -puesto que ese plan está elaborado y está empezando ahora a ponerse en marcha, por parte de la conselleria-, lo que sí que decimos es que le pedimos a la conselleria que haga un especial seguimiento del plan -que, ya digo, ha sido aprobado recientemente y que se está empezando a poner en marcha-.
Y que a la vista de sus resultados, si éste fuera insuficiente, se realice una revisión del mismo.

Eso es lo que nosotros entendemos.
Lo que no se puede es ya rechazar, ab initio, un plan que está empezando a ponerse en marcha.
Demos ese margen de confianza.
Y, si realmente
resultara insuficiente, sí que se revise y se amplíe, que es a lo que nosotros nos comprometemos y decimos aquí.

Ya le digo que la mejora en la prestación de los servicios públicos, en estas comarcas, es un objetivo constante de La Generalitat y de la conselleria.
Y, de ahí, la realización de este plan.
Y el objetivo de este plan, como usted bien, además, ha resaltado, es modificar la oferta de transportes de viajeros en ambas
comarcas, adaptando los servicios a las características de la demanda existente.

Esto, ¿en qué se traduce?
Bueno, pues en una mejora de las conexiones de los distintos
municipios con los centros comarcales, prestadores de los servicios -por ejemplo: del supermercado, del instituto-, siendo centros de referencia Ademuz, Villar del Arzobispo o Llíria, tanto en horarios como en número de expediciones, así como una revisión de los enlaces con Valencia.

También se trata, en este plan, de aumentar el número de expediciones.
Se permiten los retornos a mediodía.
Se trata de incorporar, en nuevos municipios, servicios los sábados o días festivos o introducir en la prestación de los servicios la tarjeta Móbilis, que pueda ser compatible con los títulos de transporte que se utilizan en el área metropolitana de Valencia.

Esta propuesta ha sido remitida a los municipios afectados, y, hasta donde esta
diputada sabe, ha habido una acogida en general favorable sin perjuicio de que,
efectivamente, se han realizado alegaciones pidiendo un incremento de los
servicios, pero, en principio, la acogida ha sido favorable.

En definitiva, señorías, la conselleria ha elaborado un plan de modernización de los servicios para estas comarcas, este plan ha sido objeto de alegaciones
por los interesados y lo que busca es maximizar al máximo las posibilidades, teniendo en cuenta, además, el esfuerzo económico que se está realizando porque, como usted bien ha relatado, son unas comarcas que, bueno,
hay algunas que tienen una población que apenas llega a los sesenta habitantes, el transporte es absolutamente
deficitario, pero eso no obsta para que, efectivamente, las administraciones
den ese impulso y hagan ese esfuerzo.

Este plan se está poniendo en marcha ahora mismo y, por eso, nosotros lo que entendemos es que si
los resultados no son satisfactorios lo que pedimos en esta enmienda es que
puedan revisarse todos aquellos del plan que sean deficitarios.
Si es preciso
incrementar más servicios -como usted parece que está diciendo en su exposición- pues, nosotros así lo recogeremos.
Pero, vamos a dar un voto de confianza a que este plan se ponga
en marcha.

Lo que no nos parece conveniente es que se recoja en una proposición no de ley que apruebe estas Cortes que se apruebe o se acepten las alegaciones
que haga la mancomunidad.
Desde luego, siempre entendemos que se les debe
escuchar, pero habrá que analizar, a lo mejor habrá alguna que técnicamente no sea posible.
Entendemos que eso no debe constar en una proposición no de ley.

Por todo esto, nosotros lo que sí que le solicitamos es que tenga a bien aceptar esta enmienda, que podamos ir de
la mano en este tema que tanto preocupa a su grupo y al nuestro, y a la conselleria, y, al final, de lo que se trata es de mejorar el transporte en esas comarcas
que tanta falta les hace.
Nada más y muchas gracias.

El senyor president:

Muchas gracias, señora Quinzá.

Para aceptación o no de la enmienda, tiene la palabra el señor Subías.

El senyor Subías Ruiz de Villa:

Muchas gracias, señor presidente.

Señora Quinzá, yo entiendo la voluntad que usted comenta en cuanto a poder llegar a un
acuerdo a este nivel, pero, mire, no la podemos aceptar.
Y no la podemos
aceptar porque usted lo que pide es que se haga una revisión a posteriori, y nosotros lo que pedimos es que se haga directamente anterior y
porque parece evidente -según opinan los alcaldes, alcaldesas, de estas zonas- que el plan es insuficiente.
Y cuando algo se sabe que nace ya insuficiente, lo
mejor es intentar arreglarlo desde el principio.

Mire, le voy a leer lo que dijeron en la reunión de la mancomunidad, dice: «Por todo ello, los miembros de la mancomunidad no están de acuerdo con la propuesta y acuerdan por unanimidad de los presentes
proponer a la Conselleria de Infraestructuras y Transporte los siguientes
acuerdos:

»Que haya servicio de transportes todos los días, y, a ser posible, que en épocas festivas, como Semana Santa, fiestas patronales, se incremente este
servicio de vía que es demandado por muchas personas y sería conveniente reforzarlo, ya que no tiene sentido que se haya invertido en los últimos años una gran cantidad de dinero de turismo en el Rincón de Ademuz, y que este recurso no se pueda explotar lo suficientemente al
existir unas malas comunicaciones con Valencia.

»De no ser posible la anterior alternativa -fíjese, es lo que yo le comentaba antes, dice-, nos conformaríamos con que el servicio se mantuviera tal y como estaba hace un tiempo, que
presentaba los sábados, los domingos, para que la gente pueda desplazarse desde el Rincón de Ademuz».

Y lo que piden es que sean dos al día, que es nada más uno al día.
Usted, imagínese seguir manteniendo.
.
.
Porque con este nuevo plan que, evidentemente, usted
conoce como yo conozco, puesto que lo tenemos y hemos hablado de lo que dice el
plan, pero es que ya el plan sigue hablando de tener el mismo recorrido hasta
el Rincón, uno al día nada más.
Y lo único que cambia es que tres días a la semana se pasa por Requena.
Es todo lo que cambia desde el Rincón.
El Rincón, que son dos mil y pico habitantes, efectivamente, aproximadamente, pero con
población dispersa y demás, pero necesita de ese transporte, como muchas de las poblaciones de Los
Serranos, que, efectivamente, también son dispersas -poblaciones que he nombrado antes, que no voy a volver a hacer- y que tienen exclusivamente un servicio al día y que, en algunos casos, a mediodía se ha puesto otro servicio en algunas de ellas; en otras sigue manteniéndose una, y, únicamente, se incrementa los sábados o los festivos.

Mire, no es suficiente, el plan nace insuficiente, y cuando algo nace así lo mejor es corregirlo desde el principio.
Si hay voluntad por todas las
partes, parece absolutamente razonable escuchar a los representantes de estas
zonas, que ellos propongan en un diálogo, que parece igualmente.
.
.
-usted dice que no le parece que una proposición.
.
.
-, a mí me parece absolutamente razonable que se escuche lo que tienen que proponer, lo
que tienen que proponer, y que se les atienda, evidentemente, haciendo una
gestión eficaz y eficiente.
Yo, eso lo entiendo, también las dos cosas.

Pero, lo que están pidiendo son mínimos razonables.
El que haya dos viajes al día, el que alguien tenga que salir a las seis y media de la mañana para volver a las diez de la noche a su población, esto no es razonable, esto no es razonable.
El que solamente haya un viaje al
día no es razonable.
El que esto se mantenga con ligeros incrementos no es
razonable.
Y si sabemos que no es razonable, y sabemos que se va a tener que
rectificar, si se quiere, evidentemente, pues, hágase desde el principio, atiéndase lo que solicitan los alcaldes y alcaldesas de estos municipios, los
representantes de estos municipios, que quién es mejor que ellos para saber y para poder asesorar a la
conselleria de infraestructuras en qué es lo que hay que hacer.

A mí me parece que esto debe de ser así, que esto coincide, aunque es una cuestión de todos.
Si ustedes cambiaran el sentido de su proposición y, en lugar de hablar de «a posteriori», si es tan sencillo como decir que se reúnan ya para que se realicen los cambios que sean necesarios, pues, es muy
sencillo.
Pero, claro, ustedes no quieren -por la proposición- que se haga ya, sino que lo que quieren es que se haga «a posteriori»; que el plan empiece a funcionar, que el plan tal, y, dentro de un tiempo,
cuando se demuestre, como está clarísimo que no es suficiente, que se modifique.
Yo no entiendo cuando hablamos de
prevención a otros niveles, cuando hablamos de planificación, no entiendo que la prevención se haga «a posteriori», se tiene que hacer «a anteriori».

Y, por lo tanto, lo razonable es que se reúnan ya, que modifiquen el plan ya para que dé solución a las necesidades de estas poblaciones de nuestra comunidad y de nuestra
provincia tan sumamente.
.
.
-como usted ha dicho-, y como ocurre en muchas ocasiones con las poblaciones del interior, hay una
gran diferencia en nuestra comunidad en prestación de servicios, en el interior, con lo que supone la costa.

Si no queremos que el interior se despoble, si queremos que el interior se
potencie, si queremos que la gente siga viviendo en estas zonas, si queremos
poder tener la posibilidad de realizar un turismo razonable en todas estas
zonas, hay que potenciar los servicios -usted ya lo ha comentado antes-: los educativos, los sanitarios, y, evidentemente, el transporte.

Yo, lo que les pido es que la propuesta que hacemos es una propuesta que viene
avalada, de alguna forma, por la mancomunidad de municipios del Rincón de Ademuz.
Y yo estoy convencido, además, de que ustedes están convencidos de que tiene razón, usted dice que es una gran conocedora de la zona, y yo estoy convencido de
que usted sabe que tienen razón.

Por lo tanto, hagámoslo ya, para qué hacerles esperar en una mejora que tiene que llegar y que es innecesario
retardarla.

Muchas gracias.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Subías.

Para réplica, tiene usted la palabra, señora Quinzá.

La senyora Quinzá Alegre:

Gracias, señor presidente.

Mire, señor Subías, me gustaría poderle dar la razón, pero es que no puedo.

Usted dice que yo pido una revisión a posteriori.
¡Hombre!
, yo lo que pido es un voto de confianza para un plan que se está empezando a poner en marcha y que lo que no podemos es cargárnoslo antes de que empiece a ponerse en marcha.
(Veus)

Usted habla de que solamente hay un servicio al día.
Bueno, pues, hasta donde yo sé -que yo tengo que decirle que yo no tengo el plan, yo no sé si usted lo tiene, yo no lo tengo, no sé quién se lo habrá hecho llegar-, pero hasta donde yo tengo entendido, no solamente hay un servicio al día, hay muchos días que son dos servicios.

De todas maneras, ya le digo, nosotros lo que estamos pidiendo precisamente es
eso, que si es insuficiente, si los resultados no son los que se merecen esas
comarcas, que se revise.
Y en eso siempre va a tener a este grupo a su lado, no
usted esas comarcas, como los ha tenido siempre.

Respecto de que se escuche a la mancomunidad, por supuesto.
Pero, usted no
habla de que se escuche, usted pide en su proposición no de ley que se acepten las alegaciones que dice la mancomunidad.
Ya le digo
yo que eso no nos parece que sea lo correcto porque a lo mejor las alegaciones
que hacen, con toda la buena intención de este mundo, los miembros de la mancomunidad, pueden no ser técnicamente posibles o viables, y otra cosa es que se escuche.
Yo creo que técnicamente su proposición no de ley tampoco podría aceptarse.

Y respecto a potenciar los servicios en la zona, por supuesto.
Y, ya le digo,
no solamente tiene.
.
.
y siempre estaremos de acuerdo este grupo parlamentario
con eso, sino que me consta que las administraciones de La Generalitat -y provinciales también- están haciendo un esfuerzo por esta zona y que les consta, además, mucho a todos los municipios que componen esas comarcas.

Por lo demás, solamente pedimos eso, ese voto de confianza y, desde luego, si es
insuficiente, seremos los primeros, y esta diputada la primera, en reivindicar -como he hecho hasta ahora- mayores servicios para la zona.

Nada más y muchas gracias.

El senyor president:

Muchas gracias, señora Quinzá.

Sí, sí, tiene usted la palabra, tiene derecho.

El senyor Subías Ruiz de Villa:

Muchas gracias, señor presidente.

Mire, el plan lo tengo como lo tendría usted si se hubiera preocupado, es decir, es de la Generalitat valenciana, lo
hemos solicitado, se nos ha hecho llegar, es decir, no es ningún documento, es un documento público, es el propio plan.
Y me imagino yo, si quiere, puesto que dice que no lo
tiene, yo se lo dejo, para que vea que no se incrementan prácticamente los servicios, se incrementan en lo que yo le he comentado antes, lo
que yo le he comentado antes es lo que recoge el plan que se va a incrementar.
Y, por lo tanto, al Rincón de Ademuz solamente sigue habiendo un servicio al día, nada más,

Entonces, cuando nosotros decimos que se debe de.
.
.
, concretamente decimos: que
se escuche y se recogen las propuestas, es porque son propuestas de mínimos lo que dan.
Es decir, una vez estudiado el plan por la mancomunidad, una
vez visto cuáles son los servicios, son claramente insuficientes, son claramente.
Entonces,
lo que se pide es que se recoja ya, que se reúnen ya, y que se modifique ya.
Igual hay zonas donde puede ser suficiente, pero
hay otras muchas donde no lo es.
Y todas aquellas donde no lo es lo que pedimos
que se rectifique.
Es algo tan sencillo como eso, que es lo que dicen en la
reunión que mantuvieron en el mes de marzo los representantes de la mancomunidad.

Y, por lo tanto, yo no entiendo muy bien por qué se tiene que esperar ante algo que claramente se ve que es insuficiente y lo
que se pide son soluciones mínimas razonables que les mejoren el transporte, que les mejoren las condiciones,
que es lo que piden los representantes de los ciudadanos, a los cuales yo creo
que nosotros debemos de escuchar también, y la conselleria, evidentemente.

Luego, señora Quinzá, yo no entiendo más que como posición política el que ustedes no puedan aceptar en estos momentos lo que es este estudio
de mejora de mínimos y absolutamente razonable.
¡No puede haber un solo servicio al día!
Es lo que se sigue manteniendo, señora Quinzá, es lo que se sigue manteniendo, un solo servicio al día: salir a las seis y media, antes de la siete de la mañana, del Rincón de Ademuz; llegar a las diez y media de la mañana a Valencia; salir a las seis media de la tarde de Valencia; llegar a las
diez de la noche al Rincón; tener que desplazarse en taxi, o en microbús, o en función de otra serie de condicionamientos, porque no llega el transporte hasta el
Rincón.
Mire, eso hay que mejorarlo, eso hay que mejorarlo.
Tenemos que apoyar a
estos ciudadanos de estas zonas, ¡todos!
-coincido-, todos.

Y, por lo tanto, yo le pido que reflexione -seguro que lo ha hecho-, pero que reflexione un poco más y que nos acepte nuestra proposición.

Muchas gracias.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Subías.

¿Para qué pide la palabra, señora Quinzá?

La senyora Quinzá Alegre:

Pues, señor presidente, porque atendiendo a la petición que me está haciendo el diputado del Partido Socialista, queríamos pedir un receso de un minuto para ver si podemos llegar a un acuerdo,
aunque me consta que ya se han reunido.
.
.

El senyor president:

Señora Quinzá, señora Quinzá, esta presidencia no va a poner nunca ninguna objeción a que los grupos se puedan poner de acuerdo.

La senyora Quinzá Alegre:

Muy bien, señor presidente.

Sí que me gustaría, porque así me gustaría que constara en acta que, efectivamente, esta misma semana, es decir, con
posterioridad a la propuesta que hoy estamos debatiendo, esta semana pasada
mismo fue el director general de transportes a reunirse con todos los
municipios del Rincón de Ademuz precisamente para tratar este tema.

No obstante, a ver si podemos ser capaces de llegar al acuerdo que está proponiendo el señor Subías de pedir que se reúnan ya.
Pues, que se vuelvan a reunir si es preciso.

El senyor president:

Entiendo, señora Quinzá, que es una petición para llegar a acuerdos, ha ilustrado usted un poquito, porque lo de la cuestión de orden era otra cosa (rient), pero, vamos, suspendemos por el tiempo necesario para que lleguen a un
acuerdo.

(Se suspén la reunió durant uns minuts)

El senyor president:

Señorías, técnicamente, ha habido un acuerdo entre los grupos, hay una enmienda de
aproximación que el señor secretario va proceder a leer.

Señor secretario.

El senyor secretari:

Sí, senyor president.

Esmena d'aproximació a l'esmena presentada amb el número 61.
558: «Les Corts Valencianes instan al Consell de La Generalitat a que se reúnan, a la mayor brevedad posible.
.
.
(algú diu: «Celeridad.
») -celeridad, vale- celeridad posible, los representantes de la Conselleria de Infraestructuras y
Transporte con los representantes de las mancomunidades de la Serranía y el Rincón de Ademuz para solucionar las deficiencias que en su caso pudieran haber en el
plan de transportes de la zona.
» Firmat pels tres representants dels grups polítics.

El senyor president:

Gracias, señor secretario.

Vamos a proceder a la votación de la enmienda.
¿Votos a favor?
Por unanimidad queda aprobada.

Como quiera que el Grupo Compromís no ha podido intervenir en el debate, tiene la palabra para explicación de voto.

El senyor Morera Català:

Sí, molt breument, perquè els punts de l'ordre del dia són complets.
Jo m'alegre d'este acord que ha tingut la proposta del Grup Socialista, la del senyor Ignacio
Subías, que tots ens alegrem moltíssim de la seua ràpida recuperació, i tenint en compte família com tinc en la zona d'Aras de los Olmos, i coneguent la zona, és una zona molt bonica, però que, efectivament, té un problema de transport.

I, en eixe sentit, tenint en compte l'equilibri territorial, el despoblament de la nostra població, considere que és bo i necessari que se busque un sistema de transport públic per carretera, en este cas no n'hi ha possibilitat de via de ferrocarril.
I, per tant, m'alegre d'este acord i, sobretot, m'alegraria encara més si es posara en marxa, perquè no podem condemnar els habitants de la zona del Racó d'Ademús i la zona dels Serrans a la precarietat en transport públic que tenen en estos moments.

Per tant, m'alegre de l'acord i els anuncie que havera donat suport a la iniciativa si no s'havera arribat a un acord, però m'alegre més si l'ha hagut per part de tots els grups polítics.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Morera.

Proposició no de llei sobre la inclusió de la connexió de l'estació de Sagunt amb el nucli del Port de Sagunt dins del Pla d'infraestructures ferroviàries de rodalia de la Comunitat Valenciana, presentada pel Grup Parlamentari
Compromís (RE número 63.
757, BOC número 258)

El senyor president:

Passem, doncs, al punt següent, el número 3: presa en consideració de la Proposició no de llei sobre la inclusió de la connexió de l'estació de Sagunt amb el nucli del Port de Sagunt dins del Pla d'infraestructures ferroviàries de rodalia de la Comunitat Valenciana, presentada pel Grup Parlamentari
Compromís.

Per a la seua defensa, té la paraula, senyor Morera.

El senyor Morera Català:

Moltes gràcies, senyor president.

El nostre grup parlamentari ha presentat esta iniciativa, que ve donada pel que
s'ha aprovat en l'Ajuntament de Sagunt amb una majoria, no total, però una gran majoria per part del nostre grup municipal del Bloc-Compromís i, concretament, el nostre regidor Quico Fernández.

En definitiva, és: tenint en compte que en el seu dia, concretament el 20 d'abril, es va aprovar el pla de rodalies amb una previsió d'inversió, durant deu anys, de 3.
955 milions d'euros entre l'estat -uns 3.
400- i la Generalitat valenciana, doncs, vam notar a faltar algunes mancances en
eixe pla de rodalies, que amb de tant focus i tanta repercussió mediàtica es va presentar el passat mes d'abril.

Notàvem a faltar coses en el que hauria de ser una necessària connexió territorial dels nostres pobles i ciutats.
I, concretament, el que assenyalem
ací és una deficiència que nosaltres contemplem en este pla de rodalies.
I és, concretament, la necessària adaptació de l'estació de Sagunt com a nus de connexió amb la línia C5 cap a Caudiel i, sobretot, la connexió interurbana entre el nucli de Sagunt i el seu port.
Estem parlant d'un nucli de població gran, de més de quaranta mil habitants desatesos per ferrocarril, i nosaltres considerem
que un ramal vertebraria bé el gran projecte que des del nostre punt de vista mereix eixa gran ciutat que és Sagunt.

Per eixe sentit, veiem amb major preocupació que les dotacions pressupostàries, tant del ministeri com de la Generalitat valenciana, en desenvolupament d'este pla de rodalies són molt insuficients, molt insuficients.
Concretament, en el que fa el govern
central, doncs, creiem que es poden millorar les partides, perquè tenint en compte una previsió de 3.
400 milions d'euros, estaríem parlant d'una inversió de 340 milions d'euros, en deu anys, i realment la dotació és molt insuficient, molt pobra, molt.
.
.
molt ridícula, diria jo.

I nosaltres considerem que la xarxa de rodalies, que és on se mou la majoria dels ciutadans, que afecta el benestar diari de molts
ciutadans, és la prioritat absoluta.
En eixe sentit, una de les prioritats és la bona comunicació entre el port i Sagunt i una altra prioritat és l'adaptació de l'estació de Sagunt, que realment està mal.

Ara, darrerament, s'ha propiciat per un acord de tots els grups polítics -excepte un, Segregación Porteña- la necessària possibilitat que es soterre la via de tren per a connectar millor el que és el nucli històric amb l'actual port i demanar -i ve al tall del que parlarem després- soterrar les vies del tren i fer una estació subterrània.
Crec que és una reivindicació positiva que mira al futur, que suposaria una gran inversió en obra pública, és cert, però que cal començar a plantejar-mos-ho perquè és un acord de tots els grups municipals a l'Ajuntament de Sagunt i crec que hem d'anar mirant el futur d'este nucli de comunicació terrestre.

En eixe sentit, no forma part del que és la nostra proposta.
Però en la idea d'incloure la intermodalitat en l'estació de Sagunt amb les reformes necessàries, podríem donar aixopluc al que els grups Socialista, Popular i del Bloc han aprovat en
el mateix Ajuntament de Sagunt, concretament el passat dia 12 -el passat dia 12, sí, esta setmana, no?
, ara fa uns pocs dies-.
I, per tant, crec que estem a l'alçada del que s'està demanant.

Estem demanant, així ho entenem des del Bloc-Compromís, que se dote pressupostàriament el pla de rodalies i no quede únicament en un power point, que es va presentar el passat més d'abril; dos, que es comunique eixa gran ciutat que és Sagunt Port i ciutat; i tres, que se faça l'estació, que té un nucli intermodal cap al C-5, cap a Caudiel, que se dote de la necessària accessibilitat, la reforma necessària subterrània per a adequar-mos a les necessitats del segle XXI.
Això s'està demanant en el territori.
I, per tant, jo el que faig és traslladar-li esta demanda ací.

I dir, senyories, que defendre els interessos valencians és defendre també açò.
I defendre que amb independència del govern que siga, amb independència i de qui governe, mosatros hem d'exigir i hem de reclamar el que és just.
I si és just reclamar al govern central i al govern valencià que complisquen la paraula donada, ho hem de demanar des de les Corts
Valencianes.
I si no s'han posat els pressupostos dintre dels pressupostos actuals, hem d'exigir que se posen, perquè no ens podem conformar en ser els últims de la cua d'Espanya, ja siga en inversions de l'estat, ja siga en finançament autonòmic.
I hem de reclamar el que en justícia ens pertoca.
I això és de justícia.
Perquè si s'aprova i si se fa una acció col·lectiva unitària com a valencians, siga Madrid, o siga el Palau de La Generalitat, que tampoc
han posat massa diners per al compliment del pla rodalies, estem prestigiant la
política.

Perquè, clar, moltes vegades se fan promeses, se fan propostes, s'anuncien plans, se magnifiquen inversions i després quan un va a buscar-les en els pressupostos, on realment és un instrument fonamental, no les troba.
I això crea inquietud i desafecció cap a la política i els polítics, però jo crec que hem de complir amb la paraula donada.
I sóc conscient que estem en un procés de crisi i de recessió dels pressupostos públics, però jo no sé per què sempre la recessió dels pressupostos públics als qui més afecta és als valencians.
No ho entenc.
O sí que ho entenc, però, bé, no és el debat d'esta comissió.

Per tant, jo crec que ara el que toca és obra pública, el que toca és inversió productiva, el que tocaria és dotar a eixa gran ciutat, com és Sagunt, d'uns instruments importants de xarxa de rodalies i preparar-la cap al futur,
trencant eixa barrera que en estos moments separa el nucli i el port, fent una
penetració i una estació subterrània, com és el que demana l'Ajuntament de Sagunt per ampla majoria.

Per tant, la proposta està ahí.
I jo, sense més dilacions, el que sí que els demanaria és que pensaren un moment la necessitat que açò se faça una realitat i que votaren a favor d'esta proposta de resolució.

Moltes gràcies, senyor president.

El senyor president:

A vosté, senyor Morera.

Per a fixar posició.
Senyor Signes, pel Grup Parlamentari Socialista.

El senyor Signes Núñez:

Gràcies, senyor president.

Nosaltres creguem que a esta PNL allò primer que hauria d'exigir és que La Generalitat complisca amb tots els compromisos incomplits respecte a la
mobilitat (so d'un mòbil) de Sagunt i port.

Como molt bé diu la proposició no de llei, els projectes de construcció dels Civis o de l'adequació de l'avinguda Fausto Caruana amb un carril central prioritari per a transport públic no és que a hores d'ara no s'han portat a terme, sinó que ni tan sols han estat pressupostats als pressupostos de La Generalitat.

Per això, no entenem com en la proposta de resolució de Compromís s'obvia aquesta exigència a La Generalitat.
I davant este incompliment, es demane que la connexió que planteja Compromís a través de rodalies, s'incloga al pla de rodalies de la Comunitat Valenciana, presentat per Camps i el
ministre de Foment el passat mes d'abril, encara que també és veritat sempre està la possibilitat que l'assumpció d'allò que es demana quedara dins el pla com a competència de La Generalitat.

Vull dir, hi ha un incompliment clar de La Generalitat respecte a uns
compromisos de connexió Sagunt-port que no ha complit.
Crec que és el primer que hem de deixar en evidència en esta comissió.
Se planteja allò del pla de rodalies, que s'incloga dins el pla de rodalies.
Jo pense que el just seria afegir que dins d'eixa inclusió d'esta actuació dins el pla de rodalies, el finançament anara a càrrec de La Generalitat, que és la que està incomplint, com dic, els compromisos dels Civis o l'adequació de l'avinguda Fausto Caruana amb un carril central.

Però, al nostre entendre, eixe no és el tema ara.
Allò que es demana requerix d'un estudi de viabilitat, allò de la inclusió en el pla de rodalies, per tal d'evitar efectes perversos, com podrien ser la disminució de trens directes València-Sagunt, en la mesura que tal vegada una solució a la connexió de port amb la ciutat de València podria passar per la construcció d'una nova línia que, entre València i Sagunt, derivara cap a la costa per a enllaçar perfectament amb Port de Sagunt.

La connexió Sagunt-Port de Sagunt podria tindre una solució adequada, dic, amb els projectes no executats per La Generalitat -ho repetixc.
Així s'ha fet a Gandia, amb la connexió Gandia-platja de Gandia, amb el Tram, que és una connexió que s'ha fet.
.
.
, s'ha acordat entre Ajuntament de Gandia i Generalitat.
Per tant, La Generalitat ha
ajudat l'Ajuntament de Gandia o està col·laborant amb l'Ajuntament de Gandia en fer eixa connexió.
Eixa podia ser una solució a la problemàtica que, efectivament, existix entre la connexió entre port i Sagunt.

I això demanava, a més, (so d'un mòbil) fa molt poc el Partit Socialista del País Valencià de Castelló per a la connexió Castelló-platja.
És a dir, que no és que únicament s'ha donat en Gandia eixe acord Generalitat-Ajuntament de Gandia, sinó que també s'està reivindicant des del nostre grup polític per a la connexió Castelló-platja.

Per tant, podria ser una solució adequada.
Davant les inexecucions i compromisos de La Generalitat, podria ser
una solució adequada.

No obstant, nosaltres no ens oposarem a allò que demana Compromís, encara que estem segurs que eixa opció que Compromís demana en la seua proposició no de llei ja està degudament estudiada als treballs previs del pla de rodalies de la Comunitat
Valenciana entre Generalitat i Foment.
I estic convençut que, digam, el que no figure dins del pla de rodalies correspon més a qüestions tècniques que a qüestions pressupostàries.

Res més i moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Signes.

Per part del Grup Parlamentari Popular, té la paraula el senyor Mundo.

El senyor Mundo Alberto:

Gràcies, senyor president.

Bé.
Senyor Morera, estem davant una proposició no de llei que tracta de donar solució al que és una connexió amb un transport públic entre dos ciutats, com és Sagunt i el Port de Sagunt, en la qual des de dins de la proposició advoca clarament per una única opció, que és demanar que s'incloga en eixe pla de rodalies que recentment s'ha presentat -el 20 d'abril, tal com dia vosté en la seua proposició no de llei i dia fa uns moments, se va presentar per part del Ministeri de
Foment i part del president de La Generalitat.

Un pla de rodalies que, indubtablement, té les inversions pressupostàries que li competen, amb les quanties que estan prefixades d'acord amb els seus continguts, i que, indubtablement, a tots no mos satisfà del tot.
Perquè, indubtablement, un pla de rodalies pactat entre dos organismes, en el qual en
este moment té les competències totals bàsicament el que és l'estat, ha deixat fora d'eixe pla de rodalies no tan sols el que representa la petició que vosté fa aquí, ha deixat fora altres actuacions singulars que estaven demanades per Les Cort
inclús, per nosaltres aquí.

Perquè mosatros aquí vam demanar les rodalies fins al límit de la província de Castelló, fins a Vinaròs, i resulta que eixes rodalies han aparegut fins a Benicàssim.
De Benicàssim cap a amunt, se té de fer un estudi.
O siga, que deixem realment fora del que és eixe pla de rodalies inversions importantíssimes reivindicades i aprovades totes per aquí Les Corts i per tots els ajuntaments, però jo ho dic per allò que dia que l'ajuntament no ha aprovat.
Indubtablement, un ajuntament que té unes necessitats, aprova la solució més ràpida o més necessària que puga n'hi haure, depenent també si n'hi han altres aportacions o solucions que també van al cas i que poden donar solució.

Aleshores, com dia, estem davant un pla de rodalies en el qual s'han estudiat totes les rodalies de la comunitat, perquè considerem que és importantíssim el desenrotllament i avançar en el tema de rodalies, però que, indubtablement, ha deixat fora actuacions.
Actuacions que en un principi,
com és el cas d'este pla de rodalies, va deixar el que és la connexió entre Sagunt i el Port de Sagunt, que l'ha reivindicat, per suposat, l'ajuntament de.
.
.
, en l'acord que han pres, indubtablement recolzat pel nostre grup a l'Ajuntament de Sagunt.
Indubtablement, tot ajuntament -repeteixo el que dia anteriorment-, quan té una reivindicació, una demanda d'una necessitat, no pot fer front davant un ajuntament en demanar-la.

Una altra cosa és el que parlava vosté també de l'estació.
L'estació, indubtablement, el soterrament, l'alliberament d'una sèrie d'infraestructures que creuen la ciutat de Sagunt, tot això provocaria una millora i provocaria un millor servei.
Però que, indubtablement, tot això l'únic que fa és que la inversió, la prioritat d'eixa inversió, siga difícil de quantificar en estos moments i les anualitats.

Però jo, al fil de tot açò, cal recordar que precisament a la millor fora d'eixe pla de rodalies, d'eixe pla de rodalies des de Sagunt al Port de Sagunt, se va a estudiar l'altra solució que n'hi ha prevista dins del pla d'infraestructures estratègiques de la Comunitat Valenciana, que parlàvem anteriorment, que és.
.
.
, està previst que hi haja una ret de plataformes reservades de transport públic, entre les quals s'inclou la que representa la connexió entre Sagunt i el Port de Sagunt per l'avinguda Fausto Caruana.

O siga, que n'hi ha dins del pla d'infraestructures estratègiques de la Comunitat Valenciana 2010-2020.
.
.
, contempla, com no, eixa connexió entre un lloc i un altre, a banda que n'hi han unes plataformes també en el mateix sentit entre l'avinguda d'Aragó de la ciutat de València, el Puig, Puçol, Sagunt i Port de Sagunt, que és la que comunicaria tot el que representa esta espècie de tram, diguem, de transport públic entre les ciutats de València i el Port de Sagunt.
I un dels primers trams d'este eix serà la connexió entre Sagunt i el Port de Sagunt per l'avinguda Fausto Caruana, com dia anteriorment.

Per tant, eixa actuació en la conselleria disposa ja d'un projecte aprovat, és una de les primeres actuacions que es vol previndre per a eixa connexió.
Crec que la solució, en este cas, està en mans de la conselleria.
I que el tema que vosté proposa en la seua PNL sobre que la solució se done a través d'una revisió i renovació del pla de rodalies, no crec que és l'adequada en este moment que estem parlant.

Per tant, tots estem d'acord en una necessitat que hi haja una connexió entre Sagunt i el Port de Sagunt i s'està estudiant el sistema millor i més adequat.
Indubtablement, en eixa negociació entre la conselleria i el ministeri se planteja donar solució a totes les rodalies de la comunitat -en queden unes fora d'elles-.
I que, indubtablement, algunes tenen solucions per un altre tipus de transport
públic i altres, indubtablement, esperarem estudis de com estan en algun tram, com
el nord de la província de Castelló, que, indubtablement, tots ho reivindiquem, però que, en este cas, també s'han quedat exclosos d'este pla de rodalies que se va aprovar i se va presentar el dia 20 d'abril.

Per tant, nosaltres des d'aquí.
.
.
La conselleria està per la labor de situar i donar solució a través d'esta línia reservada d'eixe eix que va des de València fins al Port de Sagunt, i que nosaltres no podem donar suport a la proposta
de la forma que està redactada.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Mundo.

Senyor Morera, és per a rèplica al senyor Mundo?

El senyor Morera Català:

Bé, per agra.
.
.

El senyor president:

És que no n'hi ha rèplica.

El senyor Morera Català:

Per a rèplica al senyor Mundo.

El senyor president:

Molt bé.
Moltes gràcies.

És que cal tindre en compte que si vosté vol replicar al senyor Signes, hauria d'haver-ho demanat quan ha acabat el senyor Signes.

El senyor Morera Català:

Sí, en el seu moment.
(Veus)

El senyor president:

No, no.
Anem a vore.
Si el senyor Morera va a replicar al senyor Mundo, el
debat el té amb el senyor Mundo.

El senyor Morera Català:

Però al senyor Signes no el podria replicar perquè ha dit que va a votar favorablement.
Per tant, agrairé.
.
.

El senyor president:

Vosté pot agrair a qui vullga, però no utilitzar un torn de rèplica.
No té vosté res a replicar en este cas.

Senyor Morera, té la paraula per a rèplica al senyor Mundo.

El senyor Morera Català:

Moltes gràcies, senyor president.

Per agrair el vot favorable del Grup Socialista.
Considere que és el lògic, tenint en compte el que s'ha votat a nivell de Sagunt.

I, efectivament, hem vist que en la proposta de resolució n'hi ha una demanda que fem en l'exposició de motius respecte al pla Civis que hem tramitat a través d'una altra PNL.
En este cas, demanàvem al ministeri, també demanarem a La Generalitat.
.
.
M'agradaria que fóra realitat el que s'ha anunciat, i és que s'està treballant perquè en el desenvolupament del pla de rodalies estiga previst esta connexió.
A mi no me consta.

Però, bé, en tot cas, senyor Signes, potser tinga informació més detallada.
.
.
(Veus) No?
Bé, ho he entés jo malament.

Però, en tot cas, el que estem demanant ací són dos coses.
Una, és que s'incloga en el pla de rodalies la connexió de rodalia entre Sagunt i el port, que ací no està prevista, és evident, per la densitat de població i per la racionalització de les rodalies, crec que seria molt necessari, molt convenient.
Assenyala molt
bé el senyor Mundo que en este pla de rodalies que va presentar el govern central
i el govern valencià n'hi han oblits clamorosos.
Per exemple, el que assenyala vosté, la connexió de rodalies entre Castelló i Vinaròs, o el soterrament de les vies entre Silla i València, com ha sigut una reivindicació d'estes Corts Valencianes, i moltes més.

Però, bé, del pla que s'anuncia al que en el 2011 anem a vore, és pràcticament no res, perquè dels 340 milions d'euros que en principi, amb bona lògica, tenia d'invertir el ministeri, n'hi ha poc més de mig milió d'euros.
I per part de La Generalitat, no digam.
És que res de res.

Per tant, o mos afanyem a demanar en un pla que ja s'està en principi incomplint quant a la dotació pressupostària o, malament.

I, per altra banda, estem demanant una altra cosa, senyor Mundo.
Jo no sé com van a anar vostés a Sagunt a explicar que ací voten en contra del que se vota a l'Ajuntament de Sagunt per part del seu alcalde i l'equip de govern -és que s'ha aprovat esta setmana: «Solicitar el cubrimiento de las vías de AVE a su paso por Sagunto.
» És que això ho té Barcelona i ho té Madrid i ho tenen moltes ciutats.
Aleshores, un nucli i una estació intermodal perquè Sagunt és nucli de la C5, doncs ho està reclamant també l'Ajuntament de Sagunt.

Per tant, escolte!
, ací qui no plora, no mama.
I ara és el moment de reclamar.
.
.
, perquè inclús reclamant ens fan el cas que ens fan, mire vosté si no reclamem.
Si no reclamem, és que el cas que ens faran va a ser pràcticament nul.
I ara és el moment d'unir esforços per a eixe objectiu compartit de l'Ajuntament Sagunt.
I eixe objectiu compartit de l'Ajuntament de Sagunt, hauria de ser un objectiu compartit d'estes Corts Valencianes.
I a partir d'ahí, intentar involucrar -i jo ja sé que és difícil, perquè estem en una situació de recessió de pressupostos públics- al govern valencià i al govern central.
És molt senzill.

Però si se para la corda ací, perquè el Grup Popular no vol assumir el que diu el Partit Popular de Sagunt, estem
malament.
Jo hui vaig a Sagunt, tinc un acte allí, ho diré.
Vull dir, que no és una qüestió.
.
.
A mi electoralment inclús me pot interessar que vostés voten en contra, mire el que li dic.
Però és que crec que no és el que interessa als ciutadans de Sagunt i a la urbanització i a la integració d'eixa gran ciutat.

Ací en el segon punt nosaltres diem claríssimament que «es millore la intermodalitat de l'estació de Sagunt amb les reformes necessàries per a poder portar a terme la connexió esmentada».
És a dir, d'alguna forma en eixe concepte ample s'encaixa el que vostés estan dient a Sagunt.
Sí, encaixa.
És un concepte ample que encaixa la petició de l'Ajuntament de Sagunt.

Per tant, jo crec que cometen vostés un gravíssim error si un pas.
.
.
, ja sabem que no és un pas molt determinant, perquè el cas que fan a estes Corts Valencianes, vosté ho ha assenyalat també, per desgràcia, és el que és.
Se respecta molt altres parlaments d'altres comunitats autònomes.
Per desgràcia, a les Corts Valencianes el respecte que se'ns ha fet és més reduït, reduït, perquè este pla d'infraestructures no contempla moltes de les resolucions que ací hem aprovat per unanimitat, coses importantíssimes.

Però és que este pla que se va anunciar ja s'està, d'alguna forma, incomplint, o retardant o no fent el que s'ha de fer.
Si ara vosté i el Grup Popular posen pals a les rodes d'una reivindicació sensata que vostés han defensant a Sagunt, jo no sé què estem fent ací.
Vostés s'enganyen.

Per tant, jo crec que vostés haurien de fer un pensament, fer un pensament, i aprovar esta proposta de
resolució.
Inclús, mire, si volen, jo estic disposat a fer una modificació in voce amb el concurs de tots els grups parlamentaris, això sí.
Però crec que és el que toca en estos moments.

Per tant, jo els demane que reflexionen, que s'ho pensen i que voten en conseqüència el que estan votant en Sagunt.
Perquè si no, quina credibilitat van a tindre vostés, si ací diuen una cosa i allà en diuen una altra?
Jo faria un pensament.
Però nosaltres anem a ser conseqüents i anem a reclamar el que hem reclamat sempre: prioritat a les inversions de
rodalies.
.
.

El senyor president:

Senyor Morera.
.
.

El senyor Morera Català:

Ah!
, ja m'he.
.
.
I, bé, i això és el que volia dir.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Morera.

Senyor Mundo, té vosté la paraula.

El senyor Mundo Alberto:

Gràcies, senyor president.

Bé.
Jo li estic dient que des d'un principi ningú qüestiona el que és la connexió entre Sagunt i el Port de Sagunt, que se té de millorar amb un transport públic.
Eixe transport públic no contempla el pla de rodalies fixat pel ministeri i fixat per La
Generalitat, com no inclou altres actuacions.
Me referixo jo que un pla marca
unes prioritats i ha deixat unes actuacions.

I deixa en mans, i deixa en mans, com no pot ser d'una altra forma, perquè n'hi ha un estudi ja realitzat i uns projectes tirats endavant, el tema de les
connexions a través d'un eix que va des de València fins al Port de Sagunt, que està inclòs dins el pla d'infraestructures estratègiques de la Comunitat Valenciana, a través d'un transport públic.

Per tant, no és que se deixa de fer una connexió, és que n'hi ha solució aportada per part de La Generalitat amb la connexió d'un lloc a un altre.

Després, vosté interpreta la seua PNL en la qual ho fica tot, fica el soterrament de les vies,
o fica el cobriment de les vies, per a anar després a Sagunt.
.
.
I vosté dir-li: mire, tot això ho han rebutjat tot, han rebutjat fins i tot el cobriment de les vies, el
soterrament i tot, perquè ahí diu que «se mejore la intermodalidad de la estación de Sagunto con las reformas necesarias para poder llevar a cabo la conexión mencionada».
 La connexió de què vosté parla és la connexió entre Sagunt i el Port de Sagunt.

Per tant, això no inclou ni eixe cobriment de les vies que vosté dia, ni el soterrament de les vies, no inclou res de tot això.
No vinga aquí a dir-mos una cosa i explicar-mos una cosa i després agarrarà el micròfon per ahí i soltarà tota la perorata dient que mosatros hem votat en contra d'una actuació d'eixe tipus.
No estem en contra que se faça una estació a Sagunt, que és un nucli de connexió important, que tinga les millors condicions i puga tindre eixe soterrament o
eixe cobriment, però pensem que eixa inversió, com totes, quan xafem els peus en terra, quan ja tant l'estat com La Generalitat, quan hi han inversions a realitzar, té de pensar en la capacitat que té de poder fer eixes inversions.

Per tant, des d'un principi este grup recolza la proposta de la Conselleria d'Infraestructures, que és la que ha negociat eixe pla de rodalies.
I al mateix temps, està dient que des d'ahí han agarrat un compromís en el pla estratègic d'infraestructures, de crear eixe eix València-Port de Sagunt, i la primera actuació que ja està en un projecte redactat, que serà l'actuació entre Sagunt i el Port de Sagunt.
Per tant, dóna solució.

Que, indubtablement, si en aquell moment sols es va presentar una proposta al
que és l'Ajuntament de Sagunt realitzada en el tren de rodalies, el grup del Partit
Popular a l'Ajuntament de Sagunt demana la connexió.
Si és el tren de rodalies, demanarà al tren rodalies.
Si en eixa proposta haguera anat inclosa una proposta
referent al pla estratègic de la comunitat, de la conselleria d'infraestructures, per a fer eixa plataforma reservada, a través de l'avinguda Fausto Caruana, indubtablement que haguérem recolzat eixa proposta o la que més ràpidament puga n'hi haure.
Jo, que s'incloga i que no tinga.
.
.
, se puga estudiar, jo crec que això és demanar que es retarde molt més temps que puga ser de l'altra forma.

I, per tant, nosaltres entenem que la postura que des d'un principi se planteja aquí és una concreta per a millorar, i el més ràpidament possible, que no a través de les infraestructures ferroviàries, a través d'una plataforma reservada, com s'ha donat solució en Gandia i en altres llocs, amb la connexió de població i la costa, o població, en este cas, de Sagunt i el Port de Sagunt.

Per tant, explique bé quan vaja esta tarda a Sagunt i explique bé quines són les postures de cada u, que no estem en contra d'una connexió entre els dos llocs a través d'un mitjà públic, d'un transport públic, perquè, indubtablement, des de la conselleria es contempla, i aixina es farà efectiu a través del Pla d'infraestructures estratègiques 2010-2020.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Mundo.

Senyories, anem a passar a la votació.
Vots a favor de la proposició no de llei?
7.
Vots en contra?
8.
Per 8 vots en contra i 7 a favor queda
rebutjada.

Proposició no de llei sobre la construcció d'una parada de rodalia en les proximitats del nou hospital de La Fe, presentada
pel Grup Parlamentari Compromís (RE número 63.
758, BOC número 258)

El senyor president:

Passem al segon punt de l'ordre del dia: presa en consideració de la Proposició no de llei sobre la construcció d'una parada de rodalia en les proximitats del nou Hospital de la Fe, presentada
pel Grup Parlamentari Compromís.

Senyor Morera, per a la seua defensa, té la paraula.

El senyor Morera Català:

Moltes gràcies, senyor president.

També molt breu, perquè crec que és una cosa que s'explica a soles.

Ara fa uns dies, unes setmanes, tinguérem una informació per part de l'Associació Valenciana d'Amics del Ferrocarril, que plantejava una cosa molt senzilla, i és que de la connexió ferroviària en rodalies amb la nova Fe, seria una qüestió que facilitaria moltíssim l'accés a eixe nou hospital per tren.

I en eixe sentit, se parlava, i nosaltres ho hem volgut reflectir, de la
necessitat d'instar el Ministeri de Foment a iniciar els tràmits per a construir, el més ràpid possible, tan aviat com siga possible, una parada de rodalia prop del nou
Hospital La Fe.

Es dóna la circumstància que prop de La Fe n'hi ha una estació que no té un ús molt gran, que és la de la Font de Sant Lluís i que està pròxima, a unes 300 metres, i que amb una adequació se podria utilitzar per a poder fer un accés ràpid de xarxa de rodalies, fins i tot per als ciutadans que vénen en tren des de Xàtiva, des de Castelló, des de Sagunt o des de Gandia.

I en eixe sentit, la proposta va en esta línia, indicar al que és competent en rodalies en estos moments -altres comunitats autònomes sí que tenen transferides les rodalies, nosaltres no, però, bé, en este cas, el competent és el ministeri- que se faça els tràmits per a aconseguir que hi haja una parada, una estació, un baixador, en la connexió en esta zona de la ciutat de València on està inserit el nou Hospital La Fe.

Eixa és la proposta, que té el seu origen en la proposta que va fer l'Associació Valenciana d'Amics del Ferrocarril i la nostra candidatura municipals Compromís per València.
Eixa és la proposta que nosaltres traslladem ací per al seu debat i, en el seu cas, la seua aprovació.
Crec que és una proposta senzilla i útil per als ciutadans i per l'accessibilitat en tren al nou Hospital La Fe de València i a la zona sud de la ciutat de València.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Morera.
Breu i concret.
Moltes gràcies.

Pel Grup Parlamentari Socialista, té la paraula el senyor Signes.

El senyor Signes Núñez:

Gràcies, president.

Mire, quan ja han transcorregut set anys des de l'inici de les obres de la nova Fe, i a penes queda un mes per a la seua posada en
servei, per a la seua inauguració, La Generalitat encara no té definit el sistema de transport per a possibilitar el desplaçament diari al nou centre hospitalari dels 6.
000 treballadors, els malalts que
acudisquen a consultes externes i urgències, a més dels més de mil malalts ingressats en els llits hospitalaris.

En total, senyories, quasi deu mil persones que diàriament van a patir la falta de previsió del Consell, 10.
000 persones que diàriament han de traslladar-se a la nova Fe per una qüestió o altra.

No s'ha executat, a hores d'ara, per part de La Generalitat, la prolongació de la línia 1 de Metrovalencia, que hauria de connectar l'estació Plaça d'Espanya amb el nou centre de La Fe en Malilla.
Tampoc s'ha executat la T-2 del metro, que hauria de tindre un ramal fins a la nova Fe
des d'Hermanos Maristas, tampoc s'ha fet.

I ara, fa a penes poques setmanes, hem sabut per boca del director general de
transports de la Conselleria d'Infraestructures i Transport, Vicente Dómine, que el tramvia orbital que figurava al PIE 2004-2010 tardarà encara més de dos anys en construir-se, segons Dómine, per problemes de finançament.
Per què anava a ser sinó?
Per problemes de finançament, evidentment.
La Generalitat no té ni un duro per al que no vol tindre'n.
Per a altres, sí.
Per a altre tipus de coses, d'esfera armil·lar i el Ferrari, per a això sí, però per a açò, no, segons Dómine.

Este tramvia orbital és una infraestructura clau que haurà de.
.
.
, o hauria, o haurà en un futur de recórrer el bulevard sud i connectar amb les línies de ferrocarrils de l'àrea metropolitana.

Serà substituït, segons anunci del director general, per un autobús articulat, que es diu Metrorbital -li canvien el nom-, que farà el mateix itinerari que el futur tramvia, però amb una explotació -atenció!
- privatitzada a través d'un concurs restringit.
Eixa és la substitució que del tramvia orbital ha derivat en el nou projecte de la conselleria.

Es pretén cobrir el servei a la nova Fe amb quatre línies d'EMT, la 8, la 18, la 64 i la nocturna N-7, sis mesos després d'anunciar-les i a punt que els pille el bou.
I l'ajuntament ha rebutjat la posada en marxa de la línia 37, que connectaria la nova Fe amb tots els barris de València, enllaçant centres d'activitat, com la Ciutat de la Justícia, zones universitàries, palau de congressos o cementeri, (veus) i el seu rebuig ha estat amb l'argumentació que, literal, el pont de l'Or no estava finalitzat, ¡ull!
(Veus) És a dir, l'excusa per a no implantar o no posar en marxa la línia 37 és que el pont de l'Or no estava finalitzat quan.
.
.
, és una broma, quan, senyories, tots sabem que porta ja dos anys funcionant.
És una presa de pèl total i absoluta per part dels responsables de la Conselleria d'Infraestructures i Transport que se done este argument per a no posar en
funcionament la línia 37, que el pont de l'Or no està finalitzat.
Ací pareix que, a voltes, a la gent li se maregen les idees.
Una vegada més, senyories, pedaços i tard.

No obstant, i centrant-me en la proposta de Compromís, en què expressa la dificultat d'accés al nou hospital únicament d'aquells pacients que haurien de viatjar en rodalies.
.
.
, (veus) m'he referit als de la ciutat de València, dir que la proposta de demanar una estació de rodalia prop de la nova Fe sense especificar de quina línia o per a quina zona de pacients, ens pareix vaga, ens pareix abstracta.

Molt més, senyor Morera, quan, possiblement vosté no ho sàpia, ja existix un acord signat entre La Generalitat amb Renfe i Adif per a que
els pacients procedents del nord de la ciutat de València utilitzen la parada de rodalies de la Font de Sant Lluís, a pocs metres de l'hospital.
Ja existix, ja estan començant a fer-se els treballs necessaris per a, digam, endreçar eixe corredor entre la Font de Sant Lluís i la nova Fe, que són uns tres-cents metres aproximadament, que jo personalment pense que no és la solució, pense que no és la solució, perquè els pacients que van a La Fe, que baixen en la Font de Sant Lluís, que tinguen d'anar a peu tres-cents metres, encara que siga per una zona molt endreçada, com està endreçant-la, jo pense que no és una solució adequada.

Repetixc, pense que la solució adequada seria la que he explicat abans respecte a actuacions que necessàriament ha de prendre, i de forma urgent l'Ajuntament de València i La Generalitat, i pense que la solució encertada seria la ubicació d'algun tipus d'autobusos llançadora (veus) que permeteren que estos malalts que baixen en la Font de Sant Lluís.
.
.
, encara que la distància és molt curta, però, bé, que baixen en la Font de Sant Lluís, no tinguen d'anar a peu eixos tres-cents metres fins l'hospital de la nova Fe perquè.
.
.
, bé, són malalts, i encara que estiga molt ben urbanitzada eixa zona, lògicament, són persones malaltes, majors, etcètera, etcètera.

Per tant, eixe és el nostre posicionament i en esta proposició no de llei anem a abstindre-mos.

El senyor president:

Sí, moltes gràcies, senyor Signes.

Per a rèplica al senyor Signes.
.
.
, si vol sí.
.
.
¿No?

El senyor Morera Català:

Moltes gràcies, senyor president.

Primer, per a coincidir en tota la seua.
.
.
, en la reflexió que ha fet el senyor Signes sobre el transport metropolità i l'accessibilitat per transport públic a la ciutat de València.
Compartim el que ha assenyalat el senyor Signes, i ens preocupa.
I jo, com
a usuari de La Fe actual i de la nova Fe.
.
.
, estic mirant a vore com puc
accedir a la nova Fe i encara no he trobat una resposta útil.
Per tant, en això estem d'acord.

Però, efectivament, no és l'objecte d'esta proposta de resolució.
Podíem posar-mos d'acord en tramitar alguna iniciativa sobre el transport metropolità públic i l'accessibilitat.
.
.
Estem parlant de l'accessibilitat a la nova Fe a través de la xarxa de rodalies.
I, efectivament, esta és una proposta que es va fer fa un temps i que hem tornat a presentar després del període d'estiu, i sí que és cert que n'hi ha, en estos moments.
.
.
, que podíem concretar-la i, per tant, jo oferixc la possibilitat de buscar un acord perquè servixca d'estímul per a buscar una solució aprofitant una infraestructura ja existent i que està a tres-cents metres, efectivament, i que és un poc llarg, però tenint en compte que.
.
.
, que, per exemple, que l'Hospital Ramón y Cajal de Madrid té una distància d'una parada de rodalies més llarga.
Bé, jo sóc possibilista, crec que una nova.
.
.
, una.
.
.
, com s'assenyala ací, una nova parada serà molt difícil en un procés de
(inintel·ligible) .
.
.
, però, en tot cas, sí que òbric la possibilitat que instem que se concrete un acord en eixa línia.

És a dir, en eixe sentit sí que estic obert a eixa possibilitat, (rient) però, bé, en tot cas oferixc eixa possibilitat als grups parlamentaris.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Morera.

Senyor Signes.

El senyor Signes Núñez:

Sí, no.
.
.
, no sé quins termes d'acord, ja ho dirà vosté.
En qualsevol cas, jo reitere.
.
.
, és a dir, he fet referència a la problemàtica que va a tindre la gent de la ciutat de València en accedir a la nova Fe perquè està ahí, perquè està a dos o tres setmanes i perquè jo crec que és just que en estes Corts no únicament parlem dels problemes que van a tindre d'accés els malalts, acompanyants, treballadors de La Fe que se desplacen en rodalies,
sinó també, com molt bé ha dit el senyor Morera, tots aquells problemes que van a tindre els usuaris de
la ciutat de València, que encara no estan resolts i que vorem com La Generalitat i l'Ajuntament de València acaba de resoldre abans de la seua obertura, que no dubte que ho resoldrà més bé o més malament, però no dubte que ho resoldrà, però que, a dia de hui, a poques setmanes de la seua obertura, encara no estan
resolts.

Jo no sé els termes que el senyor Morera planteja per al seu acord.
Jo abans dia que això dels autobusos llançadora.
.
.
, però, bé, no poden ser des de la Font de Sant Lluís, perquè un autobús llançadora per a tres-cents metres, me pareix una exageració, però podien ser uns autobusos llançadora, i és una idea que estic llançant, des de l'estació del Nord, ¿no?
Però, en qualsevol cas, repetixc, crec que n'hi ha un element que és clau que és que.
.
.
, sí que hi ha un acord ja entre Adif, Renfe i Generalitat perquè la Font de Sant Lluís siga utilitzada com a estació.
.
.
I ho dic perquè la proposta de Compromís és una parada de rodalia, està definida que siga la Font de Sant Lluís, hi ha un acord signat ja, ¿no?
, entre Renfe, Adif i La Generalitat, com dic, ¿no?
Encara que jo reconec que, efectivament, i és a títol personal, per a la gent malalta i major, tres-cents metres a peu, per molt
condicionat, per molt urbanitzats que estiguen eixos tres-cents metres, és un tema complicat, ¿no?

Per tant, doncs, bé, jo quede a l'espera que el senyor Morera faja la seua nova proposta, per a poder definir-me.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Sí, moltes gràcies, senyor Signes.

Pel Grup Parlamentari Popular té la paraula el senyor Serra.

El senyor Serra Cervera:

Moltes gràcies, senyor president.

Bé, jo, la veritat és que molt poques vegades veus que el grup proposant de la iniciativa s'autoesmene a si mateixa durant la pròpia intervenció, però, clar, el senyor Morera mos té acostumats un poc a eixe equilibri parlamentari en el qual (veus) és un passet avant i dos endarrere.
(Veus)

Mire, jo no vaig a aprofitar esta iniciativa com han fet altres grups per a
poder significar problemes estructurals de La Fe, la mancança de finançament que hi ha hagut per part del govern central, del govern socialista, del
senyor Zapatero, que ha oblidat la sanitat valenciana i que, que casualitat,
hui que tenim una ministra de Sanitat valenciana, segur que la nova Fe no beu
ni disfruta de la sensibilitat d'eixa valenciania que fan alguns gala, i això, com no és el tema ni és l'objecte, no vaig a fer-ho, i no vaig a utilitzar tampoc.
.
.
per a parlar de la
falta de finançament en infraestructures que té esta comunitat per part del govern central, perquè no és el seu objecte.

Venim a parlar d'un problema concret a on el grup Compromís ha assumit, com dia, el d'una associació, en este cas, de ferrocarrils, i, com dia també, que no serà associació, serà pròpia, perquè parlava de la candidatura de la ciutat de València del senyor Ribó com a proposta.
.
.
, això serà el seu partit, no és un ens estrany o diferent del seu grup, però que, això, em pareix fenomenal que ho plantege.

Mosatros pensem que fer una estació de rodalies com vosté ha plantejat ací, negre sobre blanc, no és la solució.
Mosatros li plantegem a vosté i li fem una proposta d'esmena i amb la voluntat d'acord, perquè s'hi sumen tots els grups.
Jo crec que eixa és la gran diferència de tarannà entre uns i altres.

O siga, mosatros no plantegem abstindre-mos, plantegem solucionar, mosatros
plantegem el que hi puga haver un acord al voltant d'esta matèria, i, lògicament, si vosté demana que se facen els tràmits per a construir una nova parada de rodalies en les proximitats de La Fe,
podríem fer el mateix amb que les Corts insten el ministeri que s'adeqüe l'estació de Sant Lluís pròxima a l'hospital de La Fe, hi haja un adequació de l'estació per a l'ús de la gent que va a anar de manera directa o de manera singular a La Fe.
.
.
(Inintel·ligible) .
.
.
una adequació de la mateixa estació.

Això és molt coherent amb el que ha fet el govern valencià amb Renfe i amb Adif al llarg d'estos mesos.
.
.
, en la qual s'ha parlat de les possibilitats d'esta estació, que s'hi invertixca i donar-li jo crec que un ús coherent amb el lloc on està i amb.
.
.
, objectivament i potencialment, la quantitat de gent que van a
sumar-se a ser usuaris, en este cas, d'eixa estació.

Que això, junt amb altres actuacions que estan fent altres departaments de l'administració com el tramvia orbital o, en este cas, el servici denominat «metro orbital» en la ciutat de València, van a donar durant els pròxims mesos i anys una solució a una cosa nova que n'hi ha, a una realitat nova que tenim.

Possiblement, quan l'antiga Fe se va fer, no estava en el centre de València, estava llunt de molts llocs, però al final ha acabat donant un servici a tots els ciutadans, i durant molts anys,
quan faltaven moltes infraestructures sanitàries al voltant de la ciutat de València l'àrea metropolitana i les comarques veïnes tenien de patir molt per a arribar a La Fe, a l'antiga Fe, que ja parlem d'ella com si no existira.
(Remors) Doncs, bé, si tenim la possibilitat de tindre uns servicis moderns, actuals, que aniran
millorant i tenen d'anar millorant de manera continuada i de forma constant, doncs, crec que tenim l'oportunitat de (inintel·ligible) .
.
.
.

Per tant, el Grup Parlamentari Popular sí que li oferix al grup, en este cas, proposant d'esta iniciativa que canvie el que dia en un principi que se faça una nova parada de rodalies (veus) per l'adequació de la de San Luis per a un ús prioritari per a la gent que vaigga a anar ser usuària de La Fe, per als potencials usuaris.
I eixa seria la proposta que des del
Grup Parlamentari Popular li oferim al Grup Compromís.
Entenem que té sentit comú, que és raonable, que està en consonància amb el que el govern del president Camps està ja fent perquè estiguen solucionats els accessos i la comunicació amb la nova Fe, i és absolutament coherent amb les possibilitats reals que hui poden fer.

Parlar d'una altra cosa és parlar d'una irrealitat.
Parlar d'una altra cosa és parlar de coses que, a la millor, des de la més bona fe i la més bona voluntat que, a vegades, des de la societat civil arriben propostes molt
ben fonamentades, però que, realment no són pràctiques per a poder-se dur endavant.

Per tant, des del Grup Parlamentari Popular la proposta que li fem, senyor
Morera, és que les Corts Valencianes insten el Ministeri de Foment a adequar l'estació existent en la Font de Sant Lluís per a tindre un ús prioritari per als nous pacients o visitants que vaigga a tindre l'hospital de La Fe de València.
Eixa és la proposta.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Serra.

Anem a vore, esta presidència entén que n'hi ha un intent d'arribar a un acord, (veus) per tant, n'hi ha una possibilitat.
Anem a suspendre uns minuts.
.
.
(Veus) No, jo crec que el que correspon ara és arribar a l'acord o no arribar a l'acord.
Jo suspenc la comissió uns minuts.
.
.
, (inintel·ligible) .
.
.
arribar a un acord me duen ací una esmena d'aproximació, si arriben a l'acord, (veus) i s'ha acabat.

Moltes gràcies.
Se suspén per uns minuts.

(Se suspén la reunió durant uns minuts)

El senyor president:

Señorías, vamos a reanudar la sesión.
Muchas gracias.

Efectivament els grups han arribat a un acord i el senyor secretari procedirà a llegir l'esmena d'aproximació.

Senyor secretari, té vosté la paraula.

El senyor secretari:

Moltes gràcies, president.

«Esmena d'aproximació.
Les Corts Valencianes insten el Ministeri de Foment-Adif a adequar l'estació València-Font de Sant Lluís, de la línia València-Castelló, per accés al nou hospital de La Fe dins de les actuacions previstes per a convertir la
Font de Sant Lluís en un gran centre modal.
»

El senyor secretari:

Gràcies, senyor secretari.

L'esmena va firmada per tots els grups.
Per tant, passem a votació l'esmena.
Vots a favor?
Per unanimitat queda aprovada.

Ara el Grup Parlamentari Socialista, tenint en compte que ha canviat el sentit
del seu vot, té la paraula per dos minuts per a explicar-ho.

El senyor Signes Núñez:

Simplement dir que nosaltres ja havíem advertit que existia un acord ja entre La Generalitat, Foment i Adif per a
ser utilitzada l'estació de la Font de Sant Lluís.
Hi ha previstes unes actuacions per part de Foment en la Font de Sant Lluís per a convertir-ho en un gran centre modal.
Per tant, incloure en l'esmena que dins d'eixes actuacions puguen haver millores en l'estació que faciliten l'accés als usuaris ens pareix correcte.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Signes.

Proposició no de llei sobre l'adopció de mesures urgents per a reduir la sinistralitat de la carretera
Marines-Olocau, presentada pel Grup Parlamentari Socialista (RE número 63.
857, BOC número 258)

El senyor president:

Passem al segon punt de l'ordre del dia, que és el número cinc: presa en consideració de la Proposició no de llei sobre l'adopció de mesures urgents per a reduir la sinistralitat de la carretera
Marines-Olocau, presentada pel Grup Parlamentari Socialista.

Per a la seua defensa té la paraula el senyor Signes.

El senyor Signes Núñez:

(La intervenció del senyor Signes Núñez no s'ha pogut transcriure perquè ha parlat amb el micròfon desconnectat)

El senyor president:

Señorías, silencio.

Gracias.

El senyor Signes Núñez:

(La continuació de la intervenció del senyor Signes Núñez no s'ha gravat)

(Algú diu: «M'han dit els d'audiovisuals.
.
.
») Aleshores, no s'ha gravat res?

El senyor president:

No s'haurà gravat, segurament, senyor Signes, però.
.
.

El senyor Signes Núñez:

Donent-lo per reproduït.

Ho sent molt.
Duc parlant una estona explicant en definitiva que l'Ajuntament de Marines té un problema en la carretera d'accés a la base militar.
Ahí n'hi ha, diguem, un xoc de competències, és una vereda, no se sap molt bé eixa carretera a qui compet fer necessàries millores que cal fer.

I estava dient que, bé, que la directora general d'Infraestructures del Ministeri de Defensa, en setembre de 2009, visità la carretera definitivament, i el 10 de setembre de 2009 va dirigir una carta
al conseller Mario Flores explicant-li què és el que passava i dient-li, literal: «Desde el punto de vista de esta dirección general, admitiendo que dicha vía pecuaria es competencia de la administración autonómica -sería de Agricultura, sería de Infraestructuras- me permito proponer algunas actuaciones de mejora en beneficio de la seguridad
y capacidad de dicha carretera.
.
.
»

Ho diu la directora general d'Infraestructures del Ministeri de Defensa al conseller d'Infraestructures.
I diu: «.
.
.
Variar en la medida de lo posible el trazado de la misma, especialmente en los
puntos negros en los que se ha producido reiteradamente accidentes; evitar los
escalones laterales en las zonas donde no sea posible mejorar la protección de los mismos, mediante la adecuada señalización o la instalación de elementos homologados a tal fin; insertar bandas reductoras y señalización especial en los dos sentidos de las curvas existentes; aumentar el ancho de la
carretera, con el fin de dotarla de arcenes y mayor capacidad para poder
soportar el tráfico que tiene la carretera.
»

I acaba dient-li: «Es voluntad de este departamento -és a dir, de Defensa- ministerial y de esta dirección general en particular -la Direcció General d'Infraestructures del Ministeri de Defensa- poder colaborar con tu consejería en la conciliación de los intereses generales y para beneficio de los ciudadanos de Marines.
»

És a dir, que al final ahí hi ha un conflicte de competències, és una vereda, correspon a Agricultura; però és una carretera que podia correspondre a Infraestructures; però com està la base militar de Marines pareix ser que el Ministeri de Defensa hauria de fer
alguna millora perquè per ahí circulen molts vehicles militars que al llarg del temps han anat degradant la
carretera.
Total, que allò està molt malament, que hi ha molts accidents, que hi ha molts morts.
I jo crec que
ací és el típic cas que és convenient que les administracions, definitivament, se posen d'acord entre elles.
I solucionen una cosa, que jo crec, que té un pressupost mínim, ínfim.

És a dir, ací, les actuacions a què jo m'he referit, són quatre euros.
És a dir, són molt poquet.
(Un diputat diu: «Quatre euros?
») Molt poquet, és per dir alguna cosa.
Molt poquet.
És a dir, una actuació mínima.

I, a més, jo plantege una proposta de resolució que crec que és molt raonable.
Que diu: «Les Corts Valencianes insten el Consell a que es reemprenguen els contactes amb
el Govern d'Espanya, que possibiliten un acord definitiu que permeta, a través de la col·laboració de les dues institucions -Generalitat, Govern d'Espanya-, adoptar les mesures urgents encaminades a reduir la sinistralitat de la
carretera Marines-Olocau i delimitar les competències sobre el vial esmentat, amb la finalitat d'assegurar-ne el manteniment futur.
»

Jo pense que és una proposta raonable.
És una proposta sensata.
No me centre en que si és vereda.
No me centre en si és competència d'infraestructures.
No me centre en que si, com ahí està el campament de Marines, defensa hauria de fer alguna cosa.
Me centre a que
instem que La Generalitat i el Govern d'Espanya se senten i que pose un pessiguet -si eixa és la solució- cadascuna de les dos institucions, i solucionen este problema a eixa carretera
d'accés a Marines, que tan greus problemes, fins i tot de morts, està provocant en esta població.

Res més i moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Signes.

Els grups que vullguen fixar posició.
.
.

Sí, pel Grup Compromís.
.
.
Sí, té la paraula.

El senyor Morera Català:

Sí, moltes gràcies, senyor president.

Simplement per a dir que l'exposició que ha fet el senyor Signes m'ha convençut.
I vaig a votar a favor de la proposta, entre altres coses, perquè insta el govern valencià a demanar al ministeri arreglar un assumpte.
No sé si m'he precipitat.
Però, si mos va a costar tan poquet.
.
.
No quatre euros, sinó alguns més.
Però que s'arregle la carretera.

El senyor president:

Ha sigut, encara, vosté més concret i més expressiu que abans.

Pel Grup Parlamentari Popular, té la paraula el senyor Giner.

El senyor Giner Giner:

Moltes gràcies, senyor president.

Crec que ha tingut sort el senyor Signes, que no li se gravara l'inici de la seua intervenció.
Perquè, aixina, no podran constar algunes de les qüestions que crec que, no per la seua voluntat ni per la seua intel·ligència -que jo li la reconec-, sinó per la manca d'una informació objectiva i clara que li han facilitat, doncs, això, l'ha fet al senyor Signes entrar en un plantejament que crec que és, absolutament, erroni.

Dia el senyor Signes que la seua proposta era una proposta sensata.
I que era
una proposta raonable.
Doncs, jo li he de dir -com li demostraré- que ni és una proposta sensata ni és una proposta raonable.

De l'administració central, bones paraules, bons consells.
Això és el que es desprenia dels escrits que mos ha llegit el senyor Signes.
També, molt bones intencions.
Però ni un gallet -no quatre euros que mos ha dit que costava, en la intervenció-, ni un gallet!
I jo parle amb un cert coneixement de causa perquè conec les intencions del Ministeri de Defensa, ja des de l'any 1999, en fer determinades actuacions.
Però, a l'hora de la veritat, de l'administració central, ni un gallet.

Anem a la qüestió.
La primera qüestió que cal destacar és que la proposta que fa vosté, en nom del seu grup, senyor Signes, és una proposta que, com a mínim, he de dir-li que és deficient en la redacció d'eixa PNL.

Per què?
En primer lloc, perquè vosté mescla dos vials distints.
Jo li ho intente clarificar.
El primer d'ells, la CV-25 -la de Marines-Olocau-, que és de titularitat autonòmica.
Eixa és una carretera de titularitat autonòmica.
I, el que la PNL denomina, literalment, «carretera de acceso a la base militar General Almirante», que mosatros entenem que deu referir-se a la via d'accés que enllaça la CV-25 amb eixa base militar.
Això és el que entenem.

Doncs, bé, pel que es referix a la CV-25, Marines-Olocau, és una carretera -com li he manifestat ja- autonòmica.
Que figura en el catàleg del sistema viari de la Comunitat Valenciana, sobre la qual, per tant, no s'ha de delimitar competència alguna -com diu la seua proposta-, no s'ha de delimitar ninguna competència perquè no existix ningun problema relatiu a la competència d'eixa carretera que, insistixc, correspon al Consell, el qual exercix eixa competència a través de la Conselleria d'Infraestructures i Transport.

Per tant, això està clar.
I no s'ha de delimitar ninguna competència, com demana en la part dispositiva, la seua proposta de resolució, la PNL.

En esta carretera de què estem parlant, i en 2006-2007 -és a dir, no fa tant de temps-, la Conselleria d'Infraestructures i Transport va portar a cap una actuació denominada «Millora de la seguretat vial de la CV-25, Llíria-Olocau», entre els punts quilomètrics 1,8 i 7,8, que comprén, precisament, la zona des d'on s'enllaça amb la base militar.
I va fer una inversió, no de quatre euros ni de quatre gallets -com he dit jo-, sinó una inversió quantiosa, de 7,8 milions d'euros.
Això fa ben poc, el 2006-2007.

Esta obra, a la qual estic referint-me, va comprendre diverses actuacions com,
per exemple, substituir diverses interseccions i glorietes, que eren glorietes
partides, en la CV-25, per rotondes -que són el que existix en l'actualitat-, entre elles, la rotonda d'accés a la base militar de Marines, eliminant, amb eixa actuació, girs a l'esquerra.
Eliminació també, en eixa actuació, de carrils d'espera.
I eliminació d'accessos directes a finques confrontants.

Així, en l'exercici 2007-2010, en el tram de la CV-25, la conselleria va actuar -que és la competent, insistixc, que és qui té la competència-, va actuar.
I, des d'eixe moment en el que va actuar.
.
.
, com ací s'ha dit, literalment, «Molts morts.
Ahí hi han hagut molts morts», doncs mire vosté, senyor Signes, des d'eixe moment en el que es va actuar, s'han produït, tan sols, a data de hui, set accidents.
Set accidents.
I dels set accidents,
n'hi ha un cas d'un ferit greu.
Un sol cas.
I cinc casos de ferits lleus.
Per tant, les dades de
sinistralitat d'este tram -del tram al qual fa referència la seua PNL i al qual vosté s'ha referit catastròficament en la seua intervenció-, doncs no són unes dades roïnes, les de la sinistralitat.
No s'ha produït ninguna víctima mortal.
Enfront de la seua afirmació que s'han produït molts morts, jo li dic que no s'ha produït ni un mort.
Ni un, ni un!
, des que va actuar l'administració autonòmica.

I quant a la via d'accés a la base militar de la CV-25, que pareix ser que està qualificada com via pecuària -és el que es coneix com «el cordell de la garrofera»-, és, per tant, com vosté sí que ha admés en la seua intervenció, una via pecuària, competència de la Conselleria de Medi Ambient, Aigua, Urbanisme i Vivenda.
Per tant,
eixa qüestió competencial que vostés plantegen ahí, de manera confosa, doncs tampoc procedix.

Pel que fa als contactes, que menciona en la seua PNL, entre diverses
administracions, des de la Conselleria d'Infraestructures i Transport s'han mantingut, ja fa anys, reunions amb representants de la base, que sol·licitaven la millora d'eixe enllaç de la CV-25 i la via d'accés a la base, el que va tindre, com a conseqüència, que es fera eixa actuació a què jo m'he referit fa un moment.
Actuació que -torne a insistir- va suposar la construcció d'una rotonda completa, amb un radi suficient, amb la connexió a la base.

Per tant, la realitat és que la conselleria ha actuat i ha resolt les demandes que es van realitzar en
el seu dia.
I també, en el si de la competència i en el context de la competència que li és pròpia a la conselleria.

En definitiva, doncs, siga l'alcaldessa de Marines o qui siga qui li ha facilitat a vosté eixa informació, doncs és evident que és una informació parcial, sense fonament, sense ningun fonament, i que l'ha induït a vosté a error.
Error que comet vosté, i jo tinc la seguretat, no per deficiència del seu coneixement personal, sinó de les fonts que li han subministrat eixa informació.
Per tant, té tota la disculpa del món.

I acabe dient-li: «No s'ha de delimitar en el govern central ninguna competència sobre la CV-25, como demana la seua PNL perquè és de plena titularitat autonòmica.
»

I acabe, també, dient-li que el Consell ja va intervindre en eixa CV-25, entre Llíria i Olocau, en una actuació de millora de seguretat vial.
I les dades de sinistralitat -que jo sí que li he facilitat, objectivament, des de 2007- no evidencien una necessitat peremptòria de tornar a actuar.
Més bé tot el contrari, en contra de l'afirmació gratuïta que ha fet vosté de dir que n'hi han molts morts en eixa carretera, quan no n'hi ha hagut cap.

I si el que la PNL pretén, en última instància -perquè potser que mosatros també mos equivoquem en l'apreciació del seu text, de la PNL; a la millor per no estar ben redactat, per assumir una
part de possible error per la nostra.
.
.
-, dir-li que si el que pretén és algun tipus d'acord entre el govern central i La Generalitat, sobre la via d'accés a la base militar, qualificada com a via pecuària, sense dubte, caldria canviar substancialment la redacció.
I la competència sobre el tema no residiria, en eixe cas, en la Conselleria d'Infraestructures i Transport.
I, en conseqüència, doncs tampoc haguera vingut a esta comissió.

No res més.
I moltes gràcies, senyor president.
És evident que, dit el dit i expressant els arguments que hem expressat, el
nostre vot, el vot del meu grup, serà en contra de la PNL.

Moltes gràcies, senyor president.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Giner.

Per a rèplica, senyor Signes.

El senyor Signes Núñez:

Sí, gràcies, president.

I moltes gràcies, senyor Giner, per totes les floretes que m'ha dirigit.

Mire, jo crec que vosté ha entés, perfectament, de què estic parlant.
Estic parlant, en concret, del camí que ix de la CV-25 Marines-Olocau, fins a la base militar de Marines.
Perfectament.
Sap que estic referint-me a eixe tram.
Ho sap i ho ha entés des del primer moment, senyor Giner.

A més, vosté parla d'unes dades de sinistralitat.
Mire, jo, en concret, una carta firmada per l'alcaldessa de Marines, el 27 de novembre de 2007 -27 de novembre de 2007-, dirigida a l'exvicepresidenta del govern, Maria Teresa Fernández de la Vega, on li diu -si això era el 27 de novembre del 2007, seria el dia que seria-, diu: «El viernes pasado, un chico de veinticuatro años, a 135 kilómetros por hora, en un adelantamiento, arrolló a un vecino de esta población que circulaba por el otro carril, falleciendo en el acto.
»

Per tant, en 2007, almenys, senyor Giner, n'hi ha un mort.
N'hi ha un mort.
Per tant, les dades de sinistralitat i mortaldat en esta
carretera jo no sé d'on les ha tret.
Però l'alcaldessa, que és qui viu la realitat d'este camí d'accés de la CV-25 fins -i és al que m'he estat referint, en tot moment-, fins la base de Marines, sap molt bé una alcaldessa quan n'hi ha un mort i quan no hi ha ningun mort.

Evidentment, repetixc, sap, perfectament, que m'estic referint al camí que, en el punt quilomètric 5,5 de la CV-21 ix i finalitza en la base militar General Almirall de
Marines, que és una vereda i, per tant, és competència de la conselleria d'agricultura.

Però ahí s'entremesclen, senyor Giner, s'entremesclen totes les administracions.
Vosté diu: «Si està referint-se a això -que vosté sap, perfectament, que estic referint-me a això-, això no és qüestió d'esta comissió.
» Mire, no sé si és qüestió d'esta comissió.
Però, li repetixc, la Direcció General d'Infraestructures del Ministeri de Defensa, en data 10 de setembre de 2009,
referint-se a eixe canvi de connexió de Marines-Olocau, CV-25, fins a la base de Marines, se dirigix al conseller d'infraestructures.
I li planteja una certa competència de la conselleria d'infraestructures en este camí fins la base militar.

Per tant, bé, sí que cal dilucidar este camí de qui és competència, si és competència d'agricultura per ser vereda real; si és competència municipal, que fins ara ací no s'ha dit; si és competència d'infraestructures, tal i com diu el Ministeri de Defensa, o de qui és competència, i, per tant, qui té l'obligació de fer les actuacions.

Mire, no faça broma del tema dels quatre euros.
Quan m'he referit a com de menuda és l'actuació, senyor Giner, vosté sap perfectament que m'estic referint a l'actuació del camí que ix de la V-25 fins la base de Marines.
No m'estic referint a cap actuació que la conselleria d'infraestructures haja fet en Marines o Olocau, CV-25.
En absolut!
Ahí seran 7 milions, o 6 o 8, els que siguen.
M'estic referint a les actuacions necessàries per a la connexió de la CV-25 a la base de Marines.
I ahí les actuacions que s'apunten són actuacions de molt pocs euros.

Per tant, senyor Giner, si això és una competència de la conselleria d'agricultura, que ho faça, que és la seua obligació fer-ho.
Si no és d'infraestructures i és d'agricultura, que ho faça.

La meu proposta de resolució anava en un altres termes, anava en termes de dir: bé, com també ahí està la base de Marines, doncs, poden posar uns euros La Generalitat i uns euros el
Ministeri de Defensa i poder fer eixe camí.
Però, bé, el to de la seua intervenció me fa dir-li, senyor Giner, que si és competència de la conselleria d'agricultura, per què no ho ha fet?
Per què està permetent.
.
.
(inintel·ligible)?
Per què, senyor Giner?
Per què no ho ha fet?
Si és una vereda i ha d'actuar sobre ella la conselleria d'agricultura, per què no ho ha fet?
Encara és més sagnant la seua intervenció, la seua irònica intervenció encara és més sagnant, senyor Giner.
No parlem de competències, no parlem de la proposta de resolució en termes de dilucidar competències sobre el camí, no parlem.
Té clar que és d'agricultura?
Per què no ha actuat?
Per què ha permés que hi hagen morts?
Per què durant huit anys està torejant l'alcaldessa, senyor Giner?
Per què?

Això és el que ha de contestar ací, hui, en els termes que s'ha exposat este debat.
A vosté li ha fet molta gràcia.
.
.

El senyor president:

Senyor Signes.

El senyor Signes Núñez:

.
.
.
i molta conya en la seua primera intervenció, però jo, ara, estic molt seriós.

El senyor president:

Senyor Signes.

El senyor Signes Núñez:

Acabe de seguida, senyor president.

Hi han hagut morts -ho diu l'alcaldessa-, és competència d'agricultura, que actue agricultura i que evite els morts, perquè els morts són responsabilitat d'aquells que puguent evitar-los no els eviten.
I, en este cas, vosté ha reconegut que això es la conselleria d'agricultura.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Signes.

Sí, senyor Giner, té vosté la paraula.

El senyor Giner Giner:

Senyor Signes, pot vosté posar-se tant seriós com vullga, però vosté seriosament ha fet, ací, una actuació demagògica i totalment mancada de la mínima seriositat que se li podria exigir a la seua intervenció i al contingut de la proposta que ha plantejat en nom del seu grup.

Perquè, vosté, insistix que jo sé a què està referint-se.
Escolte!
Jo sé a què ha fet vosté referència en la seua intervenció i jo sé amb la seua literalitat el que diu la proposta que planteja en nom del seu
grup, la seua PNL.
Això és el que jo sé.

I, mire, vosté, el que jo sé -pel que planteja la seua proposta- és el següent: és que vostés demanen que els porten la solució de les deficiències existents en la carretera d'accés a la base militar General Almirante, situada en els terrenys dels termes
municipals de Marines, Olocau, Gàtova, Llíria i Altura, que han provocat diversos accidents de trànsit, en algunes ocasions amb víctimes mortals, i que és necessari evitar urgentment.

Això és el que jo sé, el que diu amb literalitat el seu escrit en l'exposició de motius.
I diu: «Les actuacions previstes en esta carretera que discorre pels termes de Marines i
Olocau, que requerixen d'un acord entre el Govern d'Espanya i la Generalitat valenciana.
» Això diu la seua exposició de motius.
I jo, respecte això, li he clarificat, li he deixat ben clar, quin era el tema competencial, perquè eixa carretera -insistixc, és la CV-25- és de titularitat autonòmica.

I vosté, com a defensa mos planteja ací la lectura d'un escrit de l'alcaldessa de l'any 2007.
Escolte!
Que estem en el 2011!
Vosté mos llig ací un escrit de l'alcaldessa de Marines de novembre de 2007, ¡de novembre de 2007!
, per a dir que en novembre de 2007 va haver un accident en
eixa carretera.
Escolte!
Molt bé!
Jo he parlat d'un informe de sinistralitat que fa referència a tota la sinistralitat que hi ha hagut des que es va acabar en 2007 una
actuació de la conselleria, una actuació de la conselleria, que va completar eixa actuació des del quilòmetre 1,8 al 7,8, és a dir, el 5,5 que planteja vosté estava ahí dins, i des del moment en què va actuar la conselleria fins a hui no hi ha hagut ningun mort.
I vosté, en defensa del seu plantejament, em trau un mort anterior a eixa actuació.
Escolte!
2007!
Molt bé, en el 2007 n'hi hauria un mort al que fa referència la senyora alcaldessa a la senyora
finiquitada, De la Vega, com a vicepresidenta, en estos moments ja.

Vosté fa referència a això.
Doncs, molt bé, però jo estic fent-li referència a tot un període de temps que va des del 2007 al 2011.
I li dic que en eixe període no hi ha hagut ningun mort, no hi ha hagut ningun mort des que a finals de
2007 es va acabar l'actuació.
¡Ningun mort!
I vosté s'aferra a un mort que va haver en el 2007.
Escolte!
Aferre's al que vullga!
En això, palmàriament, qualsevol observador objectiu d'este debat se n'adonaria d'immediat que vosté no tenia ningun fonament per a defensar eixa PNL.
I s'ha vullgut agarrar a un mort anterior al 2007.
Escolte!
, doncs, molt bé, faça vosté el que vullga.

Com ha vullgut en la seua primera intervenció aportar ací, vosté, en defensa de la seua proposta, ha portat dos coses: un escrit de l'alcaldessa de Marines -ara, hem sabut que de novembre de 2007-; i ¡un informe de la Guàrdia Civil!
Escolte!
¿No té vosté altre lloc on recórrer, a la Guàrdia Civil, perquè li diguen quin és l'estat i quines són les necessitats que té una carretera?
Home!
Home!
Per l'amor de Déu!
Un poquet més de seriositat!
Això no té ningun fonament!

Per això, li he dit jo que li he respectat a vosté, si ho ha interpretat irònicament que jo li reconeguera la seua vàlua personal, però no tant les fonts que li han servit a vosté una informació totalment esbiaixada, doncs, si això li ha paregut una ironia, allà vosté en la seua interpretació.
Però, jo no ironitze en coses tan serioses com esta.

I al que no hi ha dret és que, després de tot això, vosté encara concloga que no li pareix una broma allò dels quatre euros.
És que la conselleria no va invertir ninguna broma de quatre euros, la
conselleria va fer una inversió de 7,8 milions d'euros sense ajuda d'eixa administració que -li insistixc- té molt bones parauletes, molt bons escrits, molt bones intencions, declaracions d'intencions, però a l'hora de veritat -li reitere- ni un gallet, ni un gallet.

Per això, és inadmissible que vosté acabara la seua intervenció plantejant una sèrie de falsedats que ha llançat sobre el meu grup i sobre el Consell que són absolutament inacceptables, i més quan li he demostrat fefaentment que està equivocat en el seu plantejament, que el millor que podia fer amb eixa proposta
és retirar-la.
Pel contrari, evidentment, el meu grup votarà en contra.

Moltes gràcies, senyor president.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Giner.

Acabat el debat, senyories, passem a la votació.
¿Vots a favor de la proposició no de llei?
7 ¿Vots en contra?
8.
Per 8 vots a favor i 7 a favor queda rebutjada.

Proposició no de llei sobre l'arribada de l'AVE a Castelló, presentada pel Grup Parlamentari Popular (RE número 64.
201, BOC número 258)

El senyor president:

Passem al següent punt de l'ordre del dia, que és el número 6: presa en consideració de la Proposició no de llei sobre l'arribada de l'AVE a Castelló, presentada pel Grup Parlamentari Popular.

Per a la seua defensa, té la paraula el senyor Fabra.

El senyor Fabra Prat:

Muchas gracias, señor presidente.

Hoy, el Grupo Parlamentario Popular trae una PNL para demostrar la necesidad de
vertebración de la Comunidad Valenciana en todos sus términos.
Estamos en unos momentos en los que es preciso, y todos somos
conscientes, un posicionamiento claro en cuanto a la necesidad de contar con
infraestructuras suficientes que puedan hacer que cuanto antes podamos salir de
la crisis.
Estas infraestructuras nos van a permitir ser más competitivos, y, al mismo tiempo, poder tener las mismas oportunidades que el
resto o muchos de los municipios de España.
Hemos hablado ya varias veces de lo que es la necesidad de contar con este
tipo de infraestructuras, y tampoco voy a insistir porque creo que todos somos
conscientes, y todos, además, tenemos claro que cuanto antes podamos contar con estas infraestructuras,
mejor.

Desde que hemos debatido en otras ocasiones, ahora se han producido una serie
de hechos.
En primer lugar, Castellón, por parte del Ministerio de Fomento, y, especialmente, de la figura del
ministro, se comprometió en Castellón a que el AVE iba a llegar en el 2014, incluso salieron a licitación los seis tramos que componen la distancia entre Valencia y Castellón, e, incluso, dos de ellos fueron adjudicados.
Eso fue en abril de este mismo año, y en mayo se produce un recorte por parte del Ministerio de Fomento en el que
anuncia que va a reducir una serie de partidas presupuestarias y que eso va a
suponer unos recortes, incluso, de suspensión de alguno de los tramos, son solo en Castellón, sino en toda España, relativos a infraestructuras y, especialmente, haciendo hincapié en el AVE.

La realidad es que, después de aquel anuncio y ante el hecho de que podían ser más las infraestructuras que podían verse afectadas, especialmente en el tren de alta velocidad, el resultado es
que solo ha sido suspendido en los tramos que afectan entre Castellón y Valencia.
Eso supone que a los ciudadanos de Castellón y al Grupo Parlamentario Popular nos generen dudas, dudas de si ese compromiso
anunciado por el ministro de que en el 2014 íbamos a contar con el AVE, pues, que no fuera así.
Ante la posibilidad de no hacerlo por los presupuestos generales del estado,
se nos plantea la posibilidad -y se anuncia- de que tiene que ser a través de la financiación público-privada.
Eso también genera dudas en cuanto a que es la primera vez en España que se pondría en marcha ese sistema de financiación y, ante la situación y coyuntura económica, también nos genera dudas el hecho de que se pueda conseguir financiación suficiente como para que con esa propuesta pudiera ser una realidad.

Además, se ha producido ya el anuncio de que la llegada del AVE a Valencia tiene una
fecha fija, que es el 18 de diciembre.
Y eso ha supuesto que todos coincidamos
en los beneficios claros que supone para la ciudad de Valencia y la provincia
de Valencia, con lo que todavía nos suscita más dudas el hecho de que viendo los beneficios que en la provincia de al lado va
a generar la llegada del AVE, tener la duda de cuándo va a llegar el AVE a Castellón nos genera mucha incertidumbre.

Cierto es, también, que después de aquel anuncio, por parte del ministerio se ponen unas expediciones
especiales, que pueden llegar a Castellón con la posibilidad de ancho variable, que recorta el tiempo que en estos
momentos destina el tren Castellón-Madrid aproximadamente en una hora y cincuenta minutos.
Y eso creo que para
todos los castellonenses es una buena noticia y para todos los valencianos, el
hecho de que podamos recortar distancias, tiempos, para estar más próximos a otras zonas que nos puede generar bienestar y riqueza.

Pero, lo cierto es que en estos momentos, pues, nos encontramos con que el AVE
llega a Valencia el día 18, que hay un incremento de expediciones de Valencia a Madrid, pasa de 9 a 15
expediciones, y que, a pesar de esa apuesta que se hace para recortar el tiempo
entre Madrid y Castellón, no se incrementa ninguna expedición desde nuestra ciudad hasta Madrid, con lo cual, también, nos vemos en una situación de discriminación frente a Valencia con respecto a esa conexión con Madrid.

Yo he tenido la ocasión de estar con el ministro, el ministro se ha comprometido, desde que hubo la
presentación de esta PNL hasta el día de hoy, a que existen empresas que están interesadas en esa financiación público-privada -y eso creo que es una buena noticia- y que eso puede suponer, porque se acelerarían los plazos, y ese año que a lo mejor desde que se produjeron los primeros anuncios y licitaciones
hasta que se vuelva a hacer o adjudicar con la financiación público-privada, pues, se puedan recuperar esos plazos puesto que existe mayor
agilidad y celeridad con este tipo de fórmulas al salir a licitación los tramos con la totalidad de las infraestructuras y no por fases, como tenía previsto el ministerio.

Pero, aun así, debemos insistir y tener la preocupación, creo que todos los grupos de esta cámara, para que ese compromiso, en su día anunciado con una fórmula, que era los presupuestos generales del estado, y después con la financiación público-privada, pues, que sea una realidad.
Y que Castellón, como ha visto esos beneficios en la ciudad de Valencia, los pueda ver también directamente en su propia ciudad, en su propia provincia para que seamos los
castellonenses los que nos podamos beneficiar.

Al igual que se hizo en la ciudad de Valencia, también, en Castellón se ha hecho un estudio para comprobar los beneficios que podría suponer la llegada del AVE, y en cuanto a construcción, y luego los efectos directos que generaría, en cuanto a generación de riqueza, el comercio, el turismo, también en los sectores empresariales.
Estamos hablando en los próximos cinco o seis años de más de dos mil millones de euros y con la construcción de, aproximadamente, dieciséis mil puestos de trabajo que se podrían generar, que en estos momentos yo creo que es una más que necesidad para poder paliar los efectos de la crisis, especialmente, del
paro en nuestras provincias.

Por eso presentamos esta PNL, por la necesidad de contar.
.
.
, en los plazos previstos, hemos sido pacientes, hemos visto como, a pesar de
que en su día todos coincidíamos que tenía que llegar a las tres capitales de provincia al mismo tiempo, hemos visto cómo llega primero a Valencia; en el 2012, está previsto que llegue a Alicante y, presumiblemente, también a Castellón.
Pero nos tenemos que centrar con esfuerzo de todos y exigir al gobierno y a
quien haga falta, especialmente, con una demanda, no solo de las
administraciones, sino también de la sociedad civil, de que no pueda esperar más Castellón para que en el 2014 sea una realidad que el AVE llegue a nuestra provincia.

Muchas gracias, presidente.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Fabra.

Para fijar posición, por parte del Grupo Compromís.
.
.
, té la paraula el senyor Morera.

El senyor Morera Català:

Moltes gràcies, senyor president.

El nostre grup parlamentari ha mirat amb atenció la PNL que planteja el Grup Popular i, concretament, l'alcalde de Castelló i col·lega nostre, perquè considerem que este és un tema molt important.
Coincidim en el que s'assenyala en l'exposició de motius que altres regions han tingut avantatges competitius per la inversió del govern central en infraestructures.
Infraestructures que en altres llocs s'han realitzat i que a la nostra terra, no.

Hem de recordar que ja en l'any 1992 l'AVE va arribar a la ciutat de Sevilla, entre Madrid i Sevilla.
I, després, les inversions i les prioritats dels governs centrals, siguen del PSOE o
siguen del PP, siguen del senyor Felipe González, Aznar o Zapatero, han privilegiat altres zones de l'estat.
Per tant, estem, senyories, davant una situació de marginació econòmica evident pel que fa a les infraestructures i a altres casos, però és evident en infraestructures.
I això ens ha perjudicat.

Des que el Partit Popular governa esta terra, està al capdavant del govern de La Generalitat, els valencians hem perdut posicions
en Espanya, hem perdut nivell de renda, d'un nivell de renda equiparable a la mitjana espanyola.
En estos moments estem al
92% de mitjana quant a renda a nivell d'Espanya.
I alguna cosa ha tingut a vore la marginació sistemàtica del govern central, manen uns o manen altres, a la nostra terra.
I això és una realitat.

Més encara, quan tots sabem que ens juguem en gran mesura el futur, no només per l'AVE, sinó pel corredor mediterrani, i que del govern central no n'hi ha ni un sol euro a una infraestructura cabdal, com s'assenyala en l'exposició de motius, per al nostre sector productiu.

No els amague si els dic que el meu partit, el Bloc, i el meu grup parlamentari
entén que caldria prioritzar en estes infraestructures més bàsiques, com és el corredor mediterrani i rodalies, on ja hem pogut constatar que ni el govern
de La Generalitat, ni el govern del PP, ni el govern central estan complint els
seus compromisos, la presentació del pla de rodalies a la nostra terra.
Per cert, que s'han oblidat de la xarxa de rodalies entre Castelló i Vinaròs, i això sembla que no li preocupa a l'alcalde de Castelló.

Tenim altres prioritats, però també considerem una prioritat l'AVE.
I, en eixe sentit, ens preocupa que una obra pública tan important com esta no se faça tenint en compte tots els requisits que sí que se tenen en altres terres.
Ens preocupa que l'AVE entre Montilla del Palancar i la ciutat de València no tinga estudi d'impacte ambiental, senyories.
I ens preocupa que no s'alce la veu per a reclamar el que és una exigència prèvia a qualsevol projecte constructiu.
Ens preocupa moltíssim.

Perquè, clar, el nostre poble té memòria de com s'han projectat obres públiques a la nostra terra i les conseqüències tan dramàtiques que ha tingut en les vides humanes, no només en els seus béns, sinó en les vides i en el nostre territori.
I parle concretament de la presa de
Tous, que la sentència del Tribunal Suprem va delegar determinar claríssimament la responsabilitat.

Doncs bé, ens trobem davant una obra pública que s'ha fet sense tindre l'estudi d'impacte ambiental.
I això ens preocupa.
.
.

El senyor president:

Senyor Morera, senyor Morera.
.
.

El senyor Morera Català:

.
.
.
-anem al cas, anem al cas-, ens preocupa.
.
.

El senyor president:

.
.
.
està vosté eixint de la qüestió.
Està fixant posició en una PNL.
.
.

El senyor Morera Català:

No, estic parlant de l'AVE.

El senyor president:

.
.
.
i no està vosté parlant de la PNL per a res.
Jo, ja dic, sempre autoritze que se (inintel·ligible) .
.
.
les compareixences, però, clar, que se passe vosté vora cinc minuts parlant d'altra cosa que no és la.
.
.
Vaja al fons de la qüestió.

El senyor Morera Català:

No, és que em sembla que és rellevant, i el silenci.
.
.

El senyor president:

Pot vosté continuar.

El senyor Morera Català:

.
.
.
el silenci que n'hi ha en este tema, quan hauríem d'alçar tots la veu per a exigir que es faça l'estudi d'impacte ambiental.
I en estos moments, jo no sé, jo no sé si l'AVE a Castelló, supose que el tindrà, perquè -supose- l'he demanat, ja he demanat l'estudi d'impacte ambiental de Motilla del Palancar-València i el que pot tindre això en les afectacions quant a inundacions i perill que pot tindre per a la població, però si estava previst el projecte constructiu i si s'ha renunciat i si s'ha derogat les licitacions ja previstes, doncs, és de preveure que ahí n'hi ha un estudi d'impacte ambiental.

Aleshores, jo estic disposat a aprovar esta proposta, però m'agradaria que se tinguera en compte per part del Grup Popular la inclusió -ja que estem- d'una exigència en eixe sentit.
És a dir, que d'acord, que en el segon punt, que «Les Corts acorden que el Consell inste el Ministeri de Foment que accelere la
licitació -tal, tal, tal-, la tramitació.
.
.
la data del 2014 per a l'arribada de l'AVE a Castelló», jo afegiria ahí una cosa, «tenint en compte la legislació ambiental i la declaració d'impacte ambiental».
Una cosa tan bàsica com esta, simplement, per a recordar que n'hi ha una legislació que ve d'Europa, que està incorporada a l'ordenament espanyol des de l'any 1986, any de la incorporació d'Espanya a la Unió Europea, i que ací a algú se li ha oblidat, se li ha oblidat!
(Rient)

Per tant, no sé les conseqüències, o sí, que pot tindre això en esta obra.
Però no m'agradaria que la imprevisió per part dels.
.
.
, competent, en este cas del ministeri, a realitzar una obra pública en el nostre territori, fóra d'esta magnitud, senyories.
És que no n'hi ha justícia per als valencians.
Ara mos hem enterat?

Que, bé, que ací estem pagant una autopista cara i de peatge, i en Madrid el govern central va a
recuperar o va a indemnitzar a les concessionàries de l'autopista amb 80 milions d'euros.
És que, clar, per a tots n'hi ha; però per a ací, és que ni estudi d'impacte ambiental.
Això clama al cel.

En eixe sentit, jo estic disposat a aprovar esta proposta de resolució si s'inclou una cosa, que és recordar-li al ministeri que ha de complir la llei i l'execució d'esta obra s'ha de complir d'acord amb la llei, que és una evidència clara, però és que en altres obres no s'ha fet.

I jo recorde que en este tram constructiu el meu grup parlamentari ha presentat
propostes a estes Corts per a evitar l'impacte terrible, d'acord amb el projecte que n'hi ha plantejat, que va a tindre sobre l'horta, vam plantejar alternatives raonades i positives per a buscar un traçat que no fóra tan danyós, sobretot, a l'horta de València i a altres que podien tindre fins a Castelló.
I, per tant, jo crec que estaríem a temps, ara que s'ha demorat i s'han rescindit contractes, estaríem a temps de mirar amb lupa el traçat constructiu perquè evite l'impacte tan bestial sobre el nostre territori i sobre l'horta de València que ha tingut l'AVE Motilla del Palancar-València, entre altres coses, per no tindre ni estudi d'impacte ambiental.

Per tant, estic disposat a aprovar i a donar suport a esta proposta de resolució amb la inclusió d'una cosa que des del nostre punt de vista.
.
.
, és lògic i és bàsic.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Morera.

Señor.
.
.
, claro, le ha hecho una oferta, y usted podrá decir.
.
.
Muy bien.

El senyor Fabra Prat:

Gracias, señor presidente.

Señor Morera, yo comparto con usted todo, prácticamente, lo que ha dicho.
Hemos visto como nuestra comunidad ha tenido que
esperar una generación para poder ver llegar el AVE.
Hace veinte años, el AVE llegaba a Valencia y hemos tenido que esperar una generación.
Y lo que yo quiero es que no tengamos que esperar otra generación para que el AVE pueda llegar a Castellón.

Estoy convencido de que con el soporte de su grupo y con el de toda la
sociedad, porque parece una obviedad, podamos conseguir que en el 2014,
cumpliendo los compromisos establecidos, pueda llegar a Castellón con los beneficios compartidos, por todo lo que pueda suponer a nuestra
provincia.

Al igual que usted plantea, coincido en la necesidad de potenciar y promover el
corredor mediterráneo.
En el 2007, hicimos en Castellón la Declaración de Castellón, en la cual los nueve alcaldes y alcaldesas de las provincias del corredor
mediterráneo, desde Tarragona hasta Cádiz, hicimos ver la necesidad de agilizar los tramos de AVE de alta velocidad
por el colapso que presumiblemente se va a producir en pocos años en cuanto a tránsito de viajeros, pero también la necesidad de fomentar el uso de mercancías, un uso que todos somos conscientes, por los beneficios, no solo económicos, sino también medioambientales, que pueda suponer para toda la sociedad española y europea.

Es una decisión que se tiene que tomar en los próximos meses en la Unión Europea para priorizar este eje y tiene que ser una propuesta convincente, por
parte del estado español, para defender y fomentar la construcción de este corredor mediterráneo, al cual creo que también estas Cortes y todos los municipios y administraciones provinciales de todo el
corredor mediterráneo ya, en su día, hicimos una petición al ministerio para que se lo trasladaran a la presidencia del gobierno:
hicieran defensa de este eje fundamental, no solo para España, sino para todo el corredor.

Yo coincido también con usted en que uno de los aspectos fundamentales es el cuidado
medioambiental de todos los parámetros medioambientales allá por donde vaya atravesando el territorio.

Este proyecto de la comunicación Valencia-Castellón surge en el año 2000.
Se hizo el estudio informativo y la exposición al público para que se presentaran propuestas y alegaciones por parte de los
ayuntamientos.
Y, desde el 2002 al 2006, estuvo parado para que se aprobara la
declaración de impacto ambiental, que se hizo en el 2006.
Es decir, hemos estado cuatro años esperando a que el ministerio hiciera esa aprobación, con lo cual en estos momentos tiene declaración de impacto ambiental.

Pero también le digo que me parece razonable su propuesta y, si le parece, y un poco en la
línea que usted establecía, incluiríamos una última frase en la que pondría, «teniendo en cuenta la legislación ambiental vigente y todos los condicionantes establecidos en la declaración de impacto ambiental».

Muchas gracias.

El senyor president:

Gracias, señor Fabra.

Tenemos una oferta que ha sido aceptada por el ponente del Grupo Popular.
Debería ahora manifestarse el Grupo Socialista.
Le daré la palabra y, en todo caso, pararíamos un minuto en un momento determinado si hubiera que añadir algo a la propuesta.
(Veus) Fije usted posición.

El senyor Signes Núñez:

Gràcies, president.

El senyor president:

Y, al mismo tiempo, ya puede usted fijar su posición sobre este inicio de proposición.

El senyor Signes Núñez:

Comence dient que estic d'acord amb l'acord a què han aplegat el Partit Popular i Bloc respecte de la inclusió d'este tema de la declaració ambiental.

De totes formes, recordar que la inversió de la línia AVE Madrid-Castella-la Manxa-Comunitat Valenciana en el seu conjunt, des de
2004, quan pren possessió el govern socialista, fins ara, és de 12.
400 milions d'euros.
Un import, senyories, que suposa el 12% del producte interior brut de
tota la Comunitat Valenciana.
Un import que suposa tot el pressupost de La
Generalitat per a 2011 o quaranta voltes el pressupost de la Conselleria d'Infraestructures i Transport per a 2011.
Eixa és la quantia, la importància d'allò que ha invertit
(so d'un telèfon mòbil) des de 2004 el Govern d'Espanya en esta línia Madrid-Castella-la Manxa-Comunitat Valenciana.

Cal recordar, no obstant, que en arribar el Partit Socialista al Govern d'Espanya, en 2004, solament s'havia licitat un 1,56% d'este AVE, l'1,56%.
Per què?
Perquè els governs d'Aznar havien vullgut prioritzar els AVE Madrid-Valladolid i Madrid-Màlaga enfront del Madrid-Comunitat Valenciana.
Eixa és la raó.

Cal recordar una frase antològica del president Aznar abans de ser president i que aplicà molt bé una volta era president, que dia que l'AVE Madrid-Comunitat Valenciana era un luxe i un malbaratament, i després ben bé que ho aplicà siguent president.

Mire, el 12 de novembre, fa uns dies, el BOE publicà, efectivament, la renúncia de Foment a la licitació de cinc trams de l'AVE entre València i Castelló, altres ja havien estat rescindits.
.
.
, però, bé.
.
.
, perquè amb l'ajust que va a fer Foment van a tornar-se a licitar pel sistema de concessió publicoprivada dins del pla extraordinari d'infraestructures del Ministeri de Foment dotat amb 17.
000 milions d'euros, com molt bé sap el representant del Partit Popular.

El 20 d'octubre d'enguany, al Senat, es va comprometre el ministre de Foment que l'AVE arribaria a Castelló sense cap dubte en 2014, i que abans de finalitzar enguany es presentaria l'estudi tècnic complet del corredor mediterrani.
.
.
, ministre de Foment en el Senat, del
corredor mediterrani que el pròxim mes d'abril es defensarà en Europa, el ministre de Foment junt amb el seu homòleg francés, perquè siga inclòs dins de la xarxa transeuropea de transports com a un eix prioritari.

I ací vull fer un incís i recordar-li al representant del Partit Popular el que passà en 2003, quan este corredor mediterrani no va ser considerat prioritari, i en
2003 era president del govern Aznar i comissària europea de Transports Loyola de Palacio, i no va ser considerat prioritari
perquè el Govern d'Espanya -quedava en el lloc 19- en 2003 va considerar prioritàries les connexions de distints punts de l'estat espanyol amb Portugal.
Això ho recordarà perfectament el representant del Partit Popular.

Per tant, tot l'esforç pel corredor mediterrani ara, però sense oblidar el passat i per què estem a on estem.
Estem a on estem perquè abans no s'ha fet el que tenia d'haver-se fet.

Sis dies després d'eixa compareixença del 6 d'octubre, el 26 d'octubre, vosté i el ministre Blanco es varen reunir i el ministre li va garantir a vosté que l'AVE arribaria a Castelló en 2014.
Per tant, m'ha estranyat, senyor Fabra, la seua.
.
.
, quan ha dit que té dubtes.
Pot tindre'ls, però el ministre li ho ha assegurat en eixa reunió que varen tindre el 26 d'octubre.

Que ja hi havien empreses interessades en el projecte, el 26 d'octubre li ho digué el ministre de Foment, però molt abans, el 14 d'agost ja la premsa dia: «Los contratistas ven rentable el AVE a Castelló pese a su coste de 1.
000 millones.
Un conglomerado de empresas especializadas
optaría», etcètera, etcètera.
És a dir, que hi han empreses que ho veuen interessant, ¿no?

De fet, en un comunicat de l'Ajuntament de Castelló, del qual vosté és alcalde, s'assenyala que els contactes de Foment estan pràcticament tancats i hi ha acord.
Per tant, vosté sap que el compromís del ministre es ferm, que l'AVE aplegarà en 2014 i, a més, vosté ha expressat la seua satisfacció, no hui, però en altres llocs ha expressat la seua satisfacció pels compromisos del ministre en la reunió amb vosté.

En la presentació oficial de l'AVE Madrid-València, l'aplegada en proves, Blanco, a més, també va anunciar públicament que les primeres licitacions pel nou sistema publicoprivat serien a
principis de 2011, i va assegurar que l'AVE aplegaria a Castelló en 2014.
.
.
També.

A partir del 19 de desembre, i açò cal posar-ho en valor i potenciar-ho, ja ho ha dit vosté, per banda de La Generalitat, potenciar per banda de La Generalitat, hi hauran
dos trens AVE Castelló-Madrid per sentit, un d'ells amb parada en Conca, que gràcies a l'intercanviador de vies de l'estació Joaquín Sorolla de València, farà que el trajecte Castelló-Madrid passe a fer-se, com molt bé ha dit vosté, en dos hores, cinquanta-dos minuts, és a dir, una hora i vint-i-set minuts menys que ara.
.
.
, que ara duren els
viatges dels Alaris.

Però, senyor Fabra, és a dir, posen en valor vosté en Castelló açò, ¡pose-ho en valor!
És a dir, vosté ha parlat d'un estudi d'impacte de l'arribada en 2014 de l'AVE a Castelló, però, per favor, senyor Fabra, faça vosté un estudi de l'impacte que va a tindre l'arribada de l'AVE a València el 19 de desembre, perquè això va a tindre un impacte econòmic també en Castelló i en les zones costaneres de Castelló.
¡Alacant ho ha fet!
, o almenys ja ha anunciat que va a fer-ho i va a dur a Fitur
l'arribada de l'AVE de València el 19 de desembre i les oportunitats que això li donarà a Alacant.
Vosté no va a fer-ho, ¡faça-ho!

És a dir, no oculte les oportunitats i els beneficis que el 19 de desembre van a
comportar per a Castelló, faça-ho i no intente posar-li fum als beneficis que va a tindre l'arribada de l'AVE a València per a Castelló.
Repetixc, assegurant que en 2014 l'AVE aplegarà a Castelló amb totes les seues condicions.

S'està negociant també l'establiment de trens llançadora.
.
.
, això és una proposta del secretari general dels socialistes de Castelló i de vosté també, per a connectar Castelló amb València per a les quinze freqüències previstes, així com la coordinació de trens de mitjana distància.
.
.
, açò no és de vosté, és del secretari general dels socialistes de Castelló, de mitjana distància de Barcelona a València que tenen parada en els municipis costaners de Castelló -açò és proposta de Colomer-, amb els de l'AVE de València a Madrid en l'estació Joaquín Sorolla, per a poder ja coordinar el tema de l'aplegada d'eixos trens de Barcelona-Castelló-València amb l'eixida dels Alaris en Joaquín Sorolla cap a Madrid.

Mire, senyor Fabra, repetixc, jo li demane que pose en valor l'arribada el 19 de desembre de l'AVE a València, perquè beneficia Castelló.
Faja un estudi sobre l'impacte, que vosté creu que no va a tindre'l, sobre l'impacte que pot tindre a partir del 19 de desembre l'arribada de l'AVE a València per a Castelló, faça un estudi i promocione a través de paquets turístics l'arribada de l'AVE a València en tota la zona, en tota la província de Castelló i en tota.
.
.
, en Castelló capital.
.
.
Promocione-ho, perquè Alacant va a fer-ho, Alacant va a fer-ho, i si vosté no ho fa perdrà una gran, gran oportunitat, i si no ho fa per raons polítiques o no ho fa per altre tipus de raons, estarà perjudicant molt greument, senyor Fabra, els seus veïns i veïnes per raons polítiques.
I crec que no és just.

Per tant, jo li exigixc això, repetixc, faja un estudi sobre.
.
.
, a partir del 19 de desembre, què va a passar en Castelló, quins impactes.
.
.

El senyor president:

Senyor Signes, senyor Signes, per favor, mire, jo.
.
.
, porta vosté quasi nou minuts, i jo encara no sé quina posició té el seu grup sobre la proposta.
.
.

El senyor Signes Núñez:

Estic parlant de tramvies, senyor president.
.
.

El senyor president:

No, mire vosté, jo li vull dir que voldria saber quina és la postura del seu grup.
.
.
, si.
.
.
, en un minut que a vosté li queda faça el favor d'explicar-me-la, perquè jo no sé si tinc de donar-li rèplica o no tinc de donar-li rèplica.

El senyor Signes Núñez:

Perdone, senyor president, si quan jo havera acabat,.
.
.

El senyor president:

¡És que vosté està eixint-se.
.
.
!
¡Està demanant unes coses que no tenen res a vore amb la proposició no de llei!
.
.
.

El senyor Signes Núñez:

Si me permet,.
.
.

El senyor president:

Per això li agrairia que se ficara un poquet en la qüestió.

El senyor Signes Núñez:

Si me permet, no estic parlant ni de.
.
.

El senyor president:

Jo li permet (inoïble) .
.
.

El senyor Signes Núñez:

.
.
.
(inintel·ligible) .
.
.
, estic parlant de l'AVE, i.
.
.

El senyor president:

Sí, però.
.
.

El senyor Signes Núñez:

.
.
.
si quan acabe.
.
.

El senyor president:

.
.
.
ací estem parlant de l'AVE a Castelló.

El senyor Signes Núñez:

.
.
.
estic.
.
.

El senyor president:

És la proposició no de llei.
.
.

El senyor Signes Núñez:

Però, ¿què estic diguent-li jo a l'alcalde de Castelló?

El senyor president:

Ni a València ni a altre lloc, a Castelló.

El senyor Signes Núñez:

És que no ho entenc, senyor president, no ho entenc.
.
.
, no ho entenc.
.
.

El senyor president:

Bé, doncs, mire, jo estic esperant encara saber per a on va vosté en la proposició no de llei per a prendre una decisió després.

Pot continuar.

El senyor Signes Núñez:

Gràcies, senyor president.

Si quan jo acabe vosté no trau la conclusió que jo he dit res respecte a la proposició de llei, estaria bé que me fera la reprimenda que m'ha fet ara, però, abans d'acabar, que vosté me faja eixa reprimenda, ¡la veritat és que no ho entenc!
Puc entendre que no li agrada el que estic diguent, però el que estic diguent, evidentment, està relacionat amb el debat, senyor president.

Seguixc, senyor Fabra.

Estem d'acord en exigir a Foment que accelere les licitacions, la tramitació, que accelere l'execució de l'AVE València-Castelló tal i com vostés plantegen en la seua proposta de resolució.
(Remors) ¿No anàvem a estar-ho?
¡Clar que ho estem!
Amb la mateixa fermesa que vostés, ¡evidentment que sí!
Però creguem, senyor Fabra, que rebutjar l'anunci de rescissió de contractes avui és una exigència a destemps, perquè ja no hi ha alternativa a allò de mantindre els terminis, etcètera, etcètera.

Per tant, li faig un plantejament.
Mire, senyor Fabra, jo pense que ací el que és important és que tots els grups votem a favor d'exigir-li a Foment el compliment dels terminis de 2014, que aplegue eixe
missatge unívoc a Foment.
Per tant, jo li demane que retiren el punt 1, que és un punt que crec que està a destemps, i el meu grup votarà favorable la seua proposta de resolució.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Signes.

Jo volia només afegir-li, senyor Signes: la presidència, com a tal presidència, no té ningun criteri.
Personalment puc tindre el que vosté.
.
.
, el que jo vullga, però, com a presidència, no té criteri.

Señor Fabra, tiene usted la palabra para réplica.

El senyor Fabra Prat:

Muchas gracias.

De antemano, le digo, señor Signes que coincido con usted en cuanto a que esta proposición no de ley hecha el 14 de septiembre tenía que fijar ese primer punto pero que ahora no tiene más sentido, con lo que eso no va a ser óbice para que no podamos llegar a un acuerdo, con lo que, por nuestra parte,
eliminamos ese primer punto, y constaría solo de dos únicos puntos con la incorporación que antes con el grupo Compromís también hemos acordado.

Pero sí que le quería decir una serie de cuestiones, una vez superado el consenso, que creo que es
bueno, en cuanto a remontar el tiempo y hacer ver lo que unos y otros hicieron
o dejaron de hacer.

Usted hablaba del presidente Aznar y que, no sé si en la intimidad o públicamente, decía que era un despilfarro llevar el AVE a Castellón, un despilfarro y un lujo estando dentro del corredor mediterráneo, que usted también coincide con nosotros que es una prioridad, porque en todo el eje mediterráneo nos concentramos el 51% de la población y el 57% del PIB que genera este país, con lo que parece una obviedad y objetivamente parece que es mucho más sensato potenciar este eje que no hacerlo de forma radial siempre desde
Madrid.

Fíjese usted lo que pudo decir Aznar y lo que ha hecho el señor Rodríguez Zapatero, que ha llevado el AVE a León, que no está en el corredor mediterráneo y que ha supuesto que otras prioridades objetivas y técnicas que pudieran haber, como es el caso de Castellón, ya pudieran estar financiadas.
Si era un lujo y un despilfarro completar una
parte de ese corredor mediterráneo, ¿qué puede ser llevar el AVE a León?
(Remors) Con lo que, mire, aquí tenemos claros y oscuros todos, posiblemente, nada se hace, me imagino, en
función de generar perjuicios, pero la historia la escribimos todos, y ustedes tienen
ya casi siete años de gobierno.
Aznar tuvo ocho, ustedes tienen siete, y también son responsables de lo que hacen o lo que dejan de hacer, con lo que todos
tenemos historia y, a día de hoy, lo que tenemos que hacer es mirar al futuro, y en el caso de Castellón, consensuar este acuerdo para poderlo llevar al ministerio y que sea una
garantía, como creo que estos momentos es, pero no nos tenemos que descuidar, para que
pueda llegar en el 2014.

Usted comentaba también el hecho de que pongamos en valor, pongamos en.
.
.
Si lo tienen que poner
ustedes, si ustedes son los primeros.
.
.
, ustedes, los socialistas de Castellón, que dicen que el AVE llega a Castellón el día 19, si están intentando engañar a la sociedad castellonense.
.
.
El AVE llega a Valencia, no llega a Castellón, a Castellón llega un tren que es más rápido que el Alaris, pero es muchísimo más lento que un AVE y que solo va a 250 kilómetros, no va a 330, y si se acorta el tiempo es porque aprovecha una
infraestructura que acorta también la distancia entre Valencia y Madrid, puesto que ya no tiene que pasar por
Albacete.
Si ustedes son los que están intentando engañar a toda la sociedad castellonense.

Y como no queremos entrar en ese juego, porque lo que exigimos es que venga el
AVE a Castellón en condiciones AVE, como ya tienen veinte municipios, veinte provincias de
España, queremos tener la garantía y el acuerdo y consenso suficiente de todos los grupos de esta cámara para que podamos dirigirnos al ministerio precisamente para hacer ese
recordatorio.

Mire, yo lo que quiero es que el AVE llegue, porque, se lo he dicho, el estudio
que hay es.
.
.
, cuando llegue el AVE, del AVE Madrid-Valencia, en Castellón en estos momentos no se genera ni un puesto de trabajo, solo, y palabras del
ministro, en la construcción pueden beneficiarse 16.
000 personas que en estos momentos están en el paro, ¿cómo quiere que yo renuncie a eso?
Esta es la mejor valoración que puedo hacer, que llegue cuanto antes, que empiecen los trabajos y que esas
16.
000 personas puedan encontrar puestos de trabajo, y que yo dudo mucho.
.
.
,
los beneficios del AVE a la ciudad de Alicante o a la provincia de Alicante.
¿Usted cree que se va a beneficiar Alicante por el hecho de que el AVE llegue a
Valencia?
¿No cree que se va a beneficiar cuando llegue a Alicante de forma mucho más directa?
Pues por la misma razón, lo que tenemos que trabajar es para que el AVE llegue a las tres capitales de
provincia de la Comunidad Valenciana y poder conseguir una verdadera vertebración, tanto en oportunidades como también en planteamientos de infraestructuras.

Y, desde luego, le digo que por nuestra parte vamos a seguir trabajando.
Me
alegro de que hayamos podido llegar a un consenso, pero lo que no podemos es
intentar engañar a la sociedad haciendo ver cosas que no se producen.
El AVE llega a Valencia
el día 18.
Hay un tren que acorta tiempo, pero que no es el AVE, que llega a Castellón, y lo que aquí proponemos es que se trabaje de forma conjunta para que sea una realidad en el
2014.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Fabra.

Sí, senyor Signes, té vosté la paraula.

El senyor Signes Núñez:

Gràcies, president.

Anem a vore.
Jo pense que ací ningú intenta enganyar la societat castellonenca dient-li que l'AVE aplega el 19 de desembre.
Ací tots estem lluitant, i molt -i hui se demostrarà quan votem-, perquè l'AVE aplegue a Castelló en 2014, tal com a vosté li ha promés el ministre de Foment.
Primera qüestió.

Però el que no pot ser, senyor Fabra, és que per raons polítiques -i li ho he dit abans-, vosté vaja a perdre les oportunitats que pot donar, a partir del 19 de desembre, l'arribada de l'AVE a València i la disminució en eixa hora trenta i no sé quants minuts d'accedir a Castelló ciutat.
Són moltes les oportunitats que ahí se poden obrir: packs turístics, ofertes turístiques, etcètera, etcètera.
Una hora i mitja per a aplegar de València a Castelló és molt de temps menys, és molt de temps menys que l'actual.
I, per tant, Castelló és un lloc turístic de molt d'atractiu per a la gent de Madrid.

I, per tant, jo pense que vosté, senyor Fabra -i li ho dic sincerament-, per obscurir l'arribada de l'AVE a València, vosté està renunciant a potenciar els beneficis i les oportunitats que eixa arribada de l'AVE a València, a partir del dia 19 de desembre, podria produir en Castelló ciutat i en la província de Castelló, si vosté fera el que té de fer, si vosté fera el que pareix ser que sí que va a fer Alacant ciutat i la província d'Alacant, quan allí la disminució del temps és només de mitja hora; vosté d'hora i mitja.
Sí que va a fer ofertar
packs turístics, presentar l'arribada de l'AVE a València i presentar la connexió Madrid-Albacete-Alacant a mitja hora menys de temps a través d'Alvia, a partir de trens Alvia, a partir d'Albacete.
Va a presentar-la en Fitur i va a ofertar packs turístics, i no s'esperarà a 2012, en mitja hora només de guany de temps.
I vosté, senyor Fabra, en hora i mitja, no va a fer-ho en Fitur?
No ha preparat els packs turístics per a presentar-los en Fitur, per a vendre en Fitur eixa arribada de l'AVE, eixa disminució del temps de Madrid-Castelló?
No ho entenc.
I anem a seguir treballant pel 2014, que estic convençut, i tots estem convençuts, que això va a mantindre's.

Però, senyor Fabra, no intente, digam, marejar la societat castellonenca, no intente
marejar-la per raons polítiques.
La societat castellonenca va a eixir molt beneficiada a partir del 19 de
desembre, i infinitament més a partir de 2014, evidentment, però molt beneficiada a partir del 19 de desembre.

I n'hi han moltes ciutats costaneres que oferint bons packs i preparant i articulant (so d'un mòbil) bones connexions, bones connexions de Castelló a eixes ciutats costaneres, potenciant els turistes de Madrid, podrien arribar
a elles en hora i mitja menys de temps que actualment.
Preparen packs turístics, preparen ofertes, és a dir, facen el que no estan fent.

Vostés jo crec que volen minimitzar -repetixc- eixa arribada de l'AVE a València i volen dir que això no mos toca a mosatros, no mos toca a Castelló.
Sí que els toca, senyor Fabra, i molt.
I els tocarà ja la grossa en 2014, però ara els toca i els toca molt.
I -repetixc- crec que vosté està fent un flac favor a la seua ciutat i a la societat castellonenca intentant
minimitzar els efectes positius d'eixa arribada.
I la veritat és que no ho entenc.

Mire, vosté parlava abans de l'AVE a Lleó de Zapatero.
Bé, jo li he explicat abans les prioritats d'Aznar de l'AVE Madrid-Valladolid, que, que jo sàpia, tampoc té res a vore amb el corredor mediterrani; o el Madrid-Màlaga, que, que jo sàpia, tampoc té res a vore amb el corredor mediterrani.
És a dir, que, que.
.
.
ahí ho té, ahí ho té.

Perquè si Aznar en el seu moment, en els huit anys de mandat, haguera prioritzat l'AVE Madrid-Comunitat Valenciana enfront de Valladolid o Màlaga, hui no estaríem parlant que el 19 de desembre l'AVE aplegaria a València, ja hauria aplegat.
I possiblement hui estaríem parlant que l'AVE estaria arribant definitivament a Castelló i a Alacant.
Però, bé, és el passat, i vosté ho ha dit molt bé.
En el passat, cada u té coses en el seus armaris, i jo ho respecte.
I en el corredor mediterrani, també.
El que ha fet cadascú perquè el corredor mediterrani siga proritari en la ret transeuropea de transports, ahí està la història, no anem a repetir-la, jo ho hem dit abans.

Però.
.
.

El senyor president:

Senyor Signes.
.
.

El senyor Signes Núñez:

.
.
.
i acabe, senyor Fabra, optimitze, no desaprofite les oportunitats que, a
partir del 19 de desembre, van a obrir-se per a la societat castellonenca.

El senyor president:

Moltes gràcies.

Senyories, anem a vore si jo ho tinc clar.
Hi ha hagut unes propostes dels
grups per a arribar a un acord, que seria, si no tinc.
.
.
, suprimir el punt
primer -és aixina?
- i afegir al dos un paràgraf relatiu a la declaració d'impacte ambiental i.
.
.
I res més.

Anem a suspendre per un minut només per tal de redactar eixe paràgraf.
.
.
(Veus) Suspendemos un minuto.

(Se suspén la reunió durant uns minuts)

El senyor president:

Señorías, reanudamos la sesión.

Una vez redactada la enmienda de aproximación, el señor secretario procederá a leerla.

Señor secretario.

El senyor secretari:

Sí, senyor president.

Anem a vore si concretem.
L'acord ha segut suprimir el punt 1, i al final del punt 2 afegir: «tenint en compte la legislació ambiental vigent i el compliment dels requisits de la declaració d'impacte ambiental existents».
 Signat pels tres portaveus dels grups parlamentaris.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor secretari.

Per tant, anem a passar a votar la proposició no de llei amb l'esmena incorporada.
Vots a favor de la proposició no de llei?
Per unanimitat queda aprovada.

Proposició no de llei sobre l'arribada de l'AVE a Alacant, presentada pel Grup Parlamentari Popular (RE número 64.
202, BOC número 258)

El senyor president:

Passem al següent punt de l'ordre del dia, que és el número 7: presa en consideració de la Proposició no de llei sobre l'arribada de l'AVE a Alacant, presentada pel Grup Parlamentari Popular.

Per a la seua defensa, té la paraula el senyor Díaz Alperi.

El senyor Díaz Alperi:

Muchas gracias, señor presidente.

Señorías.

Esta proposición no de ley fue presentada en el mes de septiembre, y vaya por delante que creo
que ya ha cumplido en gran parte su objetivo.
Y creo que ya ha cumplido en gran
parte su objetivo porque yo, que siempre he dicho que no creo en las
casualidades en política, les tengo que decir que ayer se celebró una reunión de la sociedad Avant, que es alta velocidad y nodo de transporte, en la que se
aprobaron distintas cosas, pero entre ellas, un calendario por el que parece
que, efectivamente, en diciembre de 2012 el tren de alta velocidad llegará a Alicante.

Y digo que si no se hubiera presentado esta PNL, dudo que se hubiera celebrado
esa reunión, porque la anterior se celebró el 26 de febrero de 2009, y desde el 26 de febrero de 2009 no se ha tenido
ninguna reunión de la sociedad hasta justo el día de ayer.

Y como son muchas las veces en que el secretario de estado, don Víctor Morlán, que era el mismo con el anterior gobierno que con el actual, con el anterior
ministro que con el actual ministro, como secretario de estado y responsable y
presidente de Avant, nos había.
.
.
yo no sé si decir engañado, pero, desde luego, no cumplido con sus compromisos, consideramos oportuno
presentar esta PNL en el mes de septiembre.

Fíjense ustedes, señorías, que desde el 20 de julio de 2004 en que se reunió la sociedad Avant, porque había cambio de gobierno y había que presentar.
.
.
, y esa reunión la convoqué yo como vicepresidente primero para que tomara posesión el presidente.
.
.
, el secretario de estado don Víctor Morlán, hasta el 20 de diciembre del 2006 no se reunió la sociedad Avant.
(Remors) Ese 20 de diciembre del 2006 yo intervine y una de las cosas que dije es que
parecía que era inadmisible que pasaran más de dos años sin que la sociedad se reuniera, siendo tan importante para Alicante la
llegada del AVE, que tenía el compromiso de que llegaría al mismo tiempo y en la misma fecha en que llegara a Valencia.

El compromiso que había para que el AVE llegara a Alicante era que llegaría.
.
.
, que tenía que llegar en el 2010.
En esa reunión don Víctor Morlán se comprometió delante de los consejeros y luego delante de los medios de comunicación.
.
.
, de que los consejos de Avant tendrían lugar dentro de los seis primeros meses de cada ejercicio, de cada año y que se establecería un calendario de reuniones.
Eso fue el 20 de diciembre del 2006, y no ha
vuelto a haber ninguna reunión hasta el 26 de febrero del 2009.
.
.
2006 al 26 de febrero del 2009, cuando había una.
.
.
, un compromiso público de que se iban a reunir, la sociedad, todos los años,
(veus) por lo menos una vez en los primeros seis meses, y porque ese 26 de febrero lo
que tenía que producirse era un cambio de la vicepresidencia primera, ya que yo había renunciado como alcalde y, por tanto, cesaba como consejero de la sociedad
Avant.

Desde ese 26 de febrero del 2009 no se produce ninguna reunión de la sociedad hasta, ¡qué casualidad!
, que ya he dicho antes que no creo en las casualidades, el 16 de
noviembre del 2010.
En cualquier caso, bienvenida sea esta proposición no de ley, si gracias a ellas ayer se reunió la sociedad Avant y en ella se adquirió el compromiso, parece que esta vez firme, de que el AVE llegue a Alicante en
diciembre del 2012.

Lo importante es que el AVE llegue a Alicante, indudablemente, (veus) pero también es muy importante cómo llegue, y, fíjense ustedes, cuando se empezó a hablar del AVE en mayo del 2003 lo que realmente provocó un convenio fue que la ciudad de Alicante lo que quería y lo que pedía desde hace cuarenta años es el soterramiento de la playa de vías que divide a la ciudad en dos partes.
Tal es así que hoy, todavía, en el centro de la ciudad de Alicante, que es la capital de la cuarta
provincia de España, existe un paso a nivel, un paso a nivel que, curiosamente, con la llegada del
AVE no se elimina, y que va a seguir existiendo.
.
.
, o va a cortarse la unión del sur de la ciudad con el norte de la ciudad por esa carretera,
transformando.
.
.
, como el AVE entra en trinchera y no entra soterrado, como
era, en principio el proyecto, con una plataforma superior, la unión en un paso peatonal, y cerrando, cercenando una carretera o una calle vía que tiene un paso a nivel, de forma que termine en un culo de saco, con lo
cual, la unión entre el sur y el norte de la ciudad todavía se complica mucho más.

Tengo noticias de que ayer, en la reunión, cuando se planteó ese problema en cuanto al proyecto que se había presentado, el presidente, señor Morlán, dijo que eso no podía ser y que se estudiarán otras soluciones, y todo porque en los proyectos que se presentan el único tren de cercanías que queda, que tiene que pasar y, por lo tanto, tiene que seguir.
.
.
, tendría que seguir existiendo el paso a nivel, es la conexión de Alicante con Murcia.
Espero que eso también se resuelva.

Pero, miren, han pasado siete años y no tenemos proyecto de estación intermodal y, sin embargo, la Generalitat valenciana sí que ha cumplido sus compromisos de que el Tram llegue soterrado hasta la estación del tren, porque en esa estación intermodal se tenían que encontrar, lógicamente, el AVE y cualquier otro tren, con el tranvía metro y con los autobuses que desde allí partieran, uniéndose, además, con el aeropuerto.

Todo eso parece que no se va a producir, y ahí vienen mis dudas, que seguramente serán motivo de otra PNL, que ya anuncio, hasta el 2015 o el 2017.
¿Por qué ha optado el ministerio entonces por que llegue el AVE aunque no sea cumpliendo
con todo el proyecto inicial, que era soterrar las vías, hacer una estación intermodal.
.
.
?
Pues, yo creo que lo tengo muy claro: porque la línea de Renfe más rentable de España es la de Alicante-Madrid - Madrid-Alicante, y el AVE de Alicante a Madrid y
Madrid a Alicante va a ser bien seguramente el más rentable de España, ya que si es la línea más rentable sin AVE, imagínense ustedes lo rentable que puede ser con el AVE.

Y, lo demás, no importa, cómo llegue, no importa, cómo la ciudad de Alicante reciba el AVE en una estación que ni siquiera va a ser una estación como ocurre en Valencia, provisional, moderna, elegante, aunque sea
provisional.
.
.
Va a llegar a una estación que no tiene las condiciones para recibir el AVE y la cantidad de viajeros que
tiene que recibir.
Aun así y todo, bienvenido sea el AVE, porque la trascendencia económica que para la ciudad de Alicante y toda su provincia tiene la llegada del AVE
a nuestra ciudad es yo creo que de impacto tremendo, importantísimo, y precisamente en las situaciones económicas en las que pasa.
.
.
, por las que pasamos ahora en España, el AVE y su llegada a Alicante puede suponer un revulsivo dinámico a la economía de una trascendencia brutal, en positivo lo de brutal, lógicamente.

Por tanto, esta PNL yo creo que tiene mucha razón de ser.
Hasta ahora no se nos había asegurado, como ayer se produjo, un calendario por el que supiéramos y tuviéramos la seguridad de que iba a llegar el AVE a Alicante.
Ayer tenemos más confianza en que eso sea así, y yo me felicito de que, de alguna manera, esa reunión se haya producido y ayer se hayan adquirido los compromisos que se han
adquirido, a pesar de que desde el gobierno central, desde el ministerio
correspondiente, de infraestructuras, todavía no se acepta ni se sabe cómo será el PRI que el ayuntamiento en su día presentó y que no ha sido aceptado por infraestructuras.
.
.
¿Y por qué no ha sido aceptado por infraestructuras?
Pues, porque infraestructuras ha ido
alegando cada vez a ese PRI sin que se pueda aprobar definitivamente mayores
necesidades de superficie para construcción de viviendas.
.
.
Cuando hemos llegado a un acuerdo, a los pocos meses nos han
pedido 100.
000 metros cuadrados más de edificabilidad, y ayer se decidió que se empezara desde cero en el tema del plan de reforma urbanística interior.
.
.
y el ayuntamiento lo aceptó.
La buena voluntad del ayuntamiento es manifiesta en cuanto que aceptó redactar un nuevo PRI, que ya se está redactando, presentárselo a infraestructuras, que infraestructuras lo supervise y que, si lo tiene
que perfeccionar, lo perfeccione, para que sea aprobado por la sociedad Avant.
(Veus)

Esto es importantísimo para la ciudad de Alicante y es importantísimo que se apruebe ese PRI por el ministerio de infraestructuras, (veus) que luego tiene que se aprobado por el ayuntamiento y, definitivamente, por la
Generalitat valenciana, para que no solo llegue el AVE a Alicante sino que
llegue en las condiciones adecuadas.

Por tanto, como les he dicho al principio, yo creo que esta proposición no de ley ha cumplido una función muy importante, que es la de que tengamos no al cien por cien la seguridad de
que el AVE va a llegar en el 2012, diciembre del 2012, a Alicante, pero sí un porcentaje mucho más alto del que teníamos hasta el día de ayer.

Muchas gracias, señoría.
.
.
, señor presidente.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Díaz Alperi.

Para fijar posición, por parte del (inoïble) .
.
.
parlamentario Compromís, tiene la palabra el señor Morera.

El senyor Morera Català:

Moltes gràcies, senyor president.

Bé, hem tingut un debat complementari, Alacant-Castelló, i, per tant, els arguments que hem utilitzat abans poden aprofitar per a este
cas.
Però, en tot cas, afegir algunes reflexions, ¿no?
Perquè quan parla el representant del Partit Popular se queixa de l'administració a on està el Partit Socialista i quan parla el Partit Socialista se queixa de l'administració del Partit Popular.

Jo crec que hauríem de fer tots una lectura col·lectiva, i és que vosté ha parlat de la «cuarta provincia de España», una ciutat molt important, estem parlant de València ciutat, estem parlant de Castelló, estem parlant d'una comunitat autònoma, d'un país marginat.
.
.
sistemàticament mane el PP i el PSOE, i mosatros, el Bloc, la nostra coalició Compromís, podem parlar sense eixe lligat, sense eixa situació de dependència respecte al que marca el partit.

He mirat el que el Partit Popular va reclamar des d'estes Corts en el període 1996-2004 i no he vist ninguna reclamació.
Era el temps en què en Madrid manava Aznar.
.
.
No he vist que alçaren vostés la seua veu en defensa dels interessos valencians en reclamar infraestructures
o un tracte fiscal més just o l'AVE per a Alacant, senyor president, ¡no ho he vist!
I m'alegra que ara reclamen, perquè, como mos ha informat el senyor Díaz Alperi, pareix ser que la societat Avant,
(inintel·ligible) .
.
.
Alacant, a iniciativa d'una proposta del Grup Popular, que ací ha defensat el senyor Díaz Alperi, doncs, pareix que s'han mogut.

Per tant, si això és aixina com s'informa que pot ser, que esta casualitat haja tingut a vore amb esta posició, doncs, escolte, jo crec que, senyories, haurien de ser més exigents tots, tots per a defensar primer els interessos valencians abans que
els del PP o del PSOE.

Jo ja li dic que no crec que eixe impacte tan enorme que preveuen vostés vaja a ser de tal magnitud, entre altres coses, perquè els bitllets són caríssims, ¡són caríssims!
, i la situació econòmica que patix Espanya i, pitjor encara, els valencians i les valencianes del
nord i del sud, vaja a fer que un senyor de Madrid se'n tinga de vindre, si no ho ha reservat amb molta antelació, pagant 160 euros que costa un bitllet d'AVE.
(Veus) Si ve amb la parella i amb els xiquets, doncs, llavors li pot suposar una autèntica ruïna.
Fiar-ho tot a l'AVE, com ho estan fiant vostés, Partit Popular, Partit Socialista, em sembla una barbaritat, entre altres
coses perquè ja els anuncie que presentarem una proposta de resolució perquè se mantinguen els Alaris i els trens convencionals més barats, més econòmics, perquè n'hi han molts ciutadans, entre ells m'incloc, que no els importa tardar una hora més,
(veus) si això va en benefici de la nostra butxaca.
AVE, sí, però, Alaris.
.
.
i altres trens de Renfe, etcètera, doncs, també.

La seua concepció és una concepció antiga, perquè respon a una concepció de quan la capital d'Espanya era París, quan els Borbons, que van dissenyar una Espanya radial, una Espanya no tenim
d'anar tots agenollats a Madrid, i així ens va.
Continua amb eixa concepció l'AVE Madrid-Alacant.
És una concepció antiquíssima, una concepció que només respon a un model centralista.
I la prova és, senyories, que vosté, senyor Díaz Alperi, no podrà vindre en AVE a València, ni a Castelló i ni per tren per la costa, perquè si hem d'esperar a que els recursos públics vagen al pla de rodalies, estem apanyats.

La situació és que vosté podrà anar en un temps prudencial a Madrid, esperem que al 2012, però vosté per la costa entre Dénia i Gandia no podrà anar.
Això és una barbaritat i això indica el pes i el nivell de la política valenciana.

I no espere que siga ni a 2012, ni a 2013.
.
.

El senyor president:

Senyor Morera, li agrairia se cenyira a la qüestió, perquè.
.
.

El senyor Morera Català:

Vaig al gra, vaig al gra.

Vosté ha dit una cosa que compartisc.
Diu, home, mos van a deixar a la ciutat d'Alacant en eixe AVE en trinxera mal.
Efectivament, efectivament, senyories,
posent-mos d'acord en exigir el mateix que s'ha exigit per a Madrid i per a Barcelona, el mateix.
No podem ser menys.
I
assegure's vosté que l'estudi de l'impacte ambiental existixca, perquè si ens fan l'AVE que ens ha fet ací Motilla del Palancar-València, és que no tenim ni estudi d'impacte ambiental.
Trinxera no, perill d'inundacions, senyor Díaz Alperi.

Per tant, jo els propose que fem una reivindicació d'acord amb el que han fet els col·lectius ciutadans, la plataforma per la mobilitat, el PIC, Plataforma d'iniciatives ciutadanes, molts partits polítics entre els que ens incloem el Bloc i la coalició Compromís, per a que hi haja un AVE de penetració subterrània a la ciutat d'Alacant.
Per què no?
I evitar el desastre urbanístic que provocarà el que en estos moments n'hi ha presentat.

Per altra banda, una estació intermodal a 2015, ¿però això quina vergonya és?
Senyories, si tinguérem la clàusula que té l'estatut d'Andalusia, de Catalunya i ara el d'Extremadura, tindríem la capacitat de decidir les inversions del govern central, dels pressupostos
de l'estat amb la quantitat que ens pertoca i no haver d'anar sempre agenollats a Madrid, encara que siga amb AVE.
Però no ho van fer vostés, van pactar un estatut, que això no ho van contemplar, i anem a vora si arreglem eixe problema.

Perquè, aleshores, eixes inversions que ara reclamem per a l'AVE, per a rodalies, etcètera, etcètera, no hauríem d'anar a plorar o a presentar estes iniciatives perquè ho exigiria la llei; la llei vol dir el nostre Estatut d'autonomia, com van fer vostés en Catalunya, en Andalusia i ara, recentment, en Extremadura.
Per cert, els
extremenys han fet el deute històric d'Extremadura.
Nosaltres pareix ser que no volem reclamar el deute històric els valencians que té l'estat amb el poble valencià.

Per tant, jo li donaré suport a eixa iniciativa, perquè crec que Alacant no es mereix un AVE amb trinxera com el que, per desgracia,
tenim ací; un AVE soterrat, una penetració subterrània.
Li recorde que només la penetració subterrània de Barcelona són 23 quilòmetres, 23!
, i ací mos hem de conformar amb este empastre que mos han fet en trinxera amb el
perill d'inundacions que tenim.

Per tant, jo li anuncie que votaré a favor d'esta iniciativa, però crec que seria convenient que introduïren la mateixa esmena que hem introduït en l'anterior, per garantia, una cosa tan senzilla com és recordar i demanar al ministeri que complisca amb la llei i que les obres s'executen d'acord amb les disposició de l'estudi de l'impacte ambiental.
Crec que és molt bàsic això i crec que de la mateixa manera que ho hem introduït en l'altra proposta de resolució, la podem introduir a esta.

Per tant, els reitere, sí a esta obra; sí a l'AVE soterrat per a la ciutat d'Alacant; sí que es complisca la legislació ambiental i les disposicions de l'estudi d'impacte ambiental.
Però també a que es mantinga la connexió ferroviària a Madrid i amb altres capitals sense haver de costar-mos de la butxaca els
82 euros d'anar i 82 de tornar, com és el que s'ha anunciat per anar a Madrid.
No sóc tan optimista com vostés amb l'impacte que tot açò va tindre sobre la nostra economia, no ho sóc.
I sóc molt escèptic a que el pacte de rodalies que vostés van presentar puguem complir-lo en els temps i forma que se van assenyalar.

Però, en tot cas, ja els anuncie que esta iniciativa crec que l'hauríem de fer governe qui governe a Madrid, PP, PSOE o el qui siga, la mateixa
iniciativa.
I lamente que quan vostés van governar a Madrid, el senyor Aznar, açò que ara reclamen no ho feren d'una forma clara.
I que indica claríssimament que vostés tenen una posició més subordinada al partit que en defensa dels interessos de la ciutat d'Alacant o del conjunt del poble valencià.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Morera.

Señor Díaz Alperi, para réplica y para que fije su posición sobre la propuesta que ha hecho el Grupo Compromís.

Muchas gracias.

El senyor Díaz Alperi:

Lamento mucho tener que decirle que no estoy de acuerdo con usted en cuanto a lo
que se refiere al gobierno del Partido Popular, porque le tengo que decir que,
a propuesta de la ciudad de Alicante, el 7 de mayo de 2003, se firma un
convenio con el Ministerio de Fomento, siendo ministro el señor Álvarez Cascos, por el que se llevará adelante el soterramiento y la llegada del AVE, el 7 de mayo de 2003.

El 13 de mayo de 2003 se aprueba el convenio en sesión plenaria del ayuntamiento.
El 21 de mayo de 2003 se adopta en sesión plenaria la constitución de la sociedad Avant.
Y en febrero o marzo de 2004 se pone la primera traviesa
del soterramiento y de la llega del AVE a Alicante.
Por lo tanto, no teníamos que hacer ninguna reivindicación, porque se estaba produciendo a gran velocidad todo lo que los alicantinos
queríamos.

En 2004 hay elecciones y el Partido Popular pierde las elecciones.
Y es a
partir de ese momento, yo lamento tener que decirlo, cuando de repente empiezan
a retardarse las reuniones, a no celebrarse, a pasar dos años de reunión a reunión y a no cumplirse los objetivos que se habían marcado en el convenio que se firmó el 7 de mayo de 2003.

Pero yo creo que es que mirar hacia atrás no tiene ningún sentido.
Lo que ha pasado, ha pasado y no lo podemos recuperar.
Es importante
mirar hacia adelante y es importante también que usted apoye el AVE a Alicante.
Y además se lo agradezco, porque compañeras suyas de grupo no están de acuerdo con el AVE, con lo cual pienso que usted tiene bastante más sentido común que otras personas que prefieren que no llegue el AVE y que las cosas sigan en
la situación en que están.

También estoy de acuerdo con usted en que las infraestructuras que unen a Alicante con
Valencia, con Castellón, con Barcelona tienen que ser unas infraestructuras modernas y que permitan
que en un tiempo mínimo se pueda llegar desde la capital de la cuarta provincia de España a la capital de la segunda, de la tercera provincia de España, desde Alicante a Valencia.
Y ahí estamos en ese corredor mediterráneo, que yo creo que es fundamental también para el desarrollo de esta región.

Mire usted, señor Morera, lo que usted dice es algo que es evidente y que no tiene solución.
España está pensada radialmente y como está pensada radialmente está desarrollada radialmente y ahora no lo vamos a poder cambiar.
Y además a los madrileños les gusta venir a Alicante.
Entonces, no vamos a decir: pues no vengan
ustedes, porque si vienen parece que están haciendo un radio de Alicante a Madrid, Madrid a Alicante, que no nos gusta en
una estructura radial, porque Madrid, nos gusté o no, es la capital del reino de España.
Y esa capital va a seguir siendo capital y yo espero que a los madrileños les siga gustando venir a Alicante y disfrutar de lo que es esta tierra.

No tengo ningún inconveniente en que se añada el párrafo que usted propone, porque, en definitiva, es un párrafo que es de obligado cumplimiento.
Y, por tanto, me parece que no hace más que obligar a que se cumpla la ley y llamar o poner una llamada de atención para que no se haga de otra manera que no se debería de hacer.
Por tanto, acepto su propuesta y le agradezco que apoye la llega del
AVE a Alicante.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Díaz Alperi.

Señor Morera.

El senyor Morera Català:

Moltes gràcies, senyor president.

Molt breument, per agrair la inclusió d'este paràgraf que, com vosté molt bé diu, és d'obligat compliment.
El problema és que els qui no l'han complit, ¿quina responsabilitat van a assumir en altres casos i quines conseqüències jurídiques se'n deriven d'eixe incompliment?
És un tema que jo crec que és molt substantiu.
Perquè, clar, s'està reclamant a moltíssima gent el compliment de les obligacions legals si és just, però quan un no complix amb la legislació s'exposa a tindre greus problemes a molts nivells.
I ahí està la Unió Europea que no deixa passar-ne ni una, que no deixa passar-ne ni una.
I les
directives europees transposades a l'ordenament espanyol són d'obligat compliment, però ací s'han obviat.

Dit això, jo, senyor Díaz Alperi, vull que els madrilenys i els extremenys i els castellanomanxecs
vagen a Alacant a gaudir d'esta magnifica ciutat i de les platges de la costa alacantina, faltaria més.
I que molts alacantins vagen a Madrid, és que ho desitge i és molt sa viatjar.
Em fa l'efecte que els madrilenys vindran a menjar paella i mosatros anirem a pagar
impostos, perquè tal i com tenim l'economia valenciana eixa és la trista realitat que ens depara este model, que vosté diu que no té solució.
Jo crec que sí té solució complementària.
I és que la línia de ferrocarrils més important, quant al trànsit de passatgers amb unes condicions penoses, és la que va del sud cap al nord i mercaderies ens juguem molt el futur, el
corredor mediterrani el qual compartim.

Li he de dir que jo i les meues companyes de grup parlamentari haguérem prioritzat altra inversió, ja li ho dic, haguérem prioritzat altra inversió, entre elles el que afecta diàriament al benestar dels ciutadans.
Perquè mentre hem posat un grapat de recursos ingents amb l'AVE es detrau d'altres inversions, que des del nostre punt de vista hagueren estat més profitoses, més productives, més sostenibles, que hagueren propiciat major benestar.
Això està ahí?
Doncs, bé, que es faça, però que es faça bé.
I reclamem que es faça bé i prompte, perquè l'obra està a punt d'acabar o en una situació amb un abast molt gran, que s'acabe, però, per favor, que s'acabe bé.

I li he de dir, mire vosté, donada la importància de la ciutat d'Alacant o de València o de Castelló, tenim el pes que tenim i això haurem de fer tots una reflexió col·lectiva.
Vosté diu que el 7 de maig de 2003 va firmar el senyor Álvarez Casco, mentre vosté estava posat la primera travessa, altres ciutats amb quantitat demogràficament menys importants estaven inaugurant estacions, estaven posant el
servici.
.
.
I això per un govern del Partit Popular i un govern del Partit Socialista.
I això és una realitat.

A 2007 s'inaugura Màlaga, s'inaugura Valladolid i una ciutat tan nostra, com la ciutat d'Alacant o València estem fora de tot.
I les inversions públiques de l'estat, les inversions públiques de l'estat a la nostra terra són molt inferiors o el finançament autonòmic, però manen vostés o mane el PSOE.
I això va repercutint negativament en el benestar dels nostres ciutadans.
No, no.
És que els números estan ahí i la comptabilitat nacional i els pressupostos no admeten cap dubte, és que és de caixó.
I mos estem empobrint en relació a la resta d'Espanya i tenim més atur que la majoria d'Espanya i tenim més deute que la majoria d'Espanya i tenim més fracàs.
I eixa és la realitat.

I per això jo li dic: o vostés, PP, PSOE, trenquen eixa dependència que hi ha respecte a Madrid i les seues direccions centralistes o ho tenim
molt difícil, o ho tenim molt difícil.
I primer s'ha de ser d'esta terra i defensar el d'ací, abans de demanar les consignes del PP o el PSOE.
I sap per què li ho dic?
Perquè els seus diputats del País Basc ho fan.
Quan han de votar el concert o la renovació, voten tots a una veu, tots a una veu.
Quan han de defensar allò de cada territori no se'n van per les branques, però.
.
.
(remors) Sí, sí, diputats de Navarra, diputats del PP del País Basc, primer allò seu i després ja vorem.
I així els va.
És que és incomparable la situació que tenen ells i la que tenim nosaltres.
Per tant, és una reflexió que faig ací en veu alta.

Per tant, content que ens puguem posar d'acord amb esta reivindicació, jo sóc pragmàtic.
Content i agraït que s'haja introduït este paràgraf.
I esperem que esta proposta, que ací aprovem, siga ben escoltada per la societat Avant.
I que propicie major
agilitat, en allò que hauria de ser ja una realitat.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Morera.

Per a fixar posició i per a, també, posició sobre esta esmena, que ha quedat acceptada, té la paraula el senyor Signes.

El senyor Signes Núñez:

Gràcies, president.

Bé, jo d'ací trac una conclusió molt clara.
Que és que, efectivament, tots ja mos creguem que l'AVE aplegarà a Alacant en desembre de 2012.
I m'alegre, tremendament, que d'ací traguem eixa conclusió.

També és veritat que, he de dir, que no és gràcies a cap PNL, sinó que és gràcies a l'esforç del Govern d'Espanya que, com he dit abans, de 2004 -en sis anys- a 2010, ha fet una inversió de 12.
400 milions d'euros.

Però, m'alegre.
I m'alegre moltíssim que haja canviat, en dos dies, l'opinió -potser que siga perquè, pel mig, està la reunió de la societat Avant-, que en dos dies haja canviat l'opinió del senyor Alperi.
Perquè, despús-ahir, el senyor Alperi, encara deia que: «Desconoce cuándo y cómo llegará el AVE a la ciudad -deia-, porque no hay ningún compromiso escrito.
» Y ha afirmado que «el gobierno ha engañado a la ciudad, permanentemente, en relación con este tema».
Supose que se referiria a l'època d'Aznar.

Però, m'alegre que, de despús-ahir -en la roda de premsa que van fer el senyor Alperi i el senyor Ricardo Costa- a hui, haja canviat tan tremendament l'opinió.
De veritat que m'alegre, senyor Alperi.
Jo crec que és una satisfacció que, per primera vegada, en estes Corts, estiguem tots els grups convençuts que l'AVE aplegarà en 2012 a Alacant.

I hem d'estar satisfets que, en un interval de quatre anys, només en un interval de quatre anys, l'AVE aplegue a València, a Alacant i a Castelló.
Molt satisfets, la veritat.

Bé, jo.
.
.
, la PNL parla de, diguem, instar Foment a que l'AVE aplegue en 2012.
No parla de més qüestions, de les quals s'ha estat debatent ací.
I bé, pareix que tenim la seguretat que això va a ser aixina, de totes formes.
També no me resistixc a dir que el fet que des de febrer de l'any 1999 fins ara no s'haja reunit la societat Avant -i si s'ha reunit és com a conseqüència de la presentació de la PNL del Partit Popular- me pareix que és un poc de pedanteria, per part del Partit Popular.
¿No serà, més bé, que durant tot eixe període.
.
.
, bé, ha estat el problema del préstec que tenia de contraure els problemes a l'Ajuntament d'Alacant, etcètera, etcètera?
No ho sé.
Però, en qualsevol cas, jo crec que no és com a conseqüència de la presentació d'esta PNL.

A més d'estar convençuts que aplegarà en 2012, ho estem perquè els pressupostos de 2011 garantixen l'arribada de l'AVE a Alacant en 2012, a dia de hui, tots els trams Madrid-Alacant es troben en
obres.
I en els pressupostos de 2011 s'inclouen quantitats que complementen les que ja s'estan executant.

El ministre de Foment ha reiterat el compromís de l'arribada de l'AVE en 2012, en multitud d'ocasions; la última, en l'acte oficial de l'arribada de l'AVE a València, en proves.
Però no només el ministre.
També la secretària general d'Infraestructures, Immaculada Rodríguez-Piñero, ara fa just un mes, i davant dels empresaris de la província d'Alacant -entre ells, el president de Coepa, Rafael Martínez- va prendre el mateix compromís: 2012.
Complementat amb el compromís de que, abans de finalitzar enguany, licitar l'estudi informatiu per a emprendre -i açò no s'ha d'oblidar hui, encara que no és objecte estricte, però jo crec que sí, de la PNL-, que abans de finalitzar enguany, licitar l'estudi informatiu per a emprendre el desdoblament de la línea de rodalies, Alacant-Múrcia, al seu pas per Elx, el que permetrà connectar el nucli urbà d'esta ciutat amb l'AVE, a través de la creació d'una nova via dins del túnel d'Elx.
Jo crec que açò és molt important.
I, açò, crec que està dins de la línea de l'arribada de l'AVE a Alacant, efectivament.

També, dins del Pla extraordinari d'infraestructures, del PEI, dotat en 17.
000 milions d'euros, Foment licitarà les obres de la variant de Torrellano que consistirà en un accés ferroviari que connectarà l'aeroport de l'Altet amb les estacions d'AVE d'Elx i Alacant.

Senyories, crec que a qui he d'exigir i vigilar no és a Foment -no vull ser agre, no vull ser agre-, però no és a Foment.
És a La Generalitat, per a que no pose més traves a l'arribada de l'AVE a Alacant, com a fet en el nuc de La Encina.
O no aportant la seua part, la
que li correspon, a les societats Avant o Parc Central.

Però abans, a l'igual que en Castelló i gràcies a l'intercanviador de vies d'Albacete, a partir del 19 de desembre, efectivament, l'Alvia Madrid-Alacant oferirà set serveis diaris per sentit.
I tardarà tres hores en realitzar el trajecte complet.
És a dir, 25 minuts menys que la duració actual.
Tres d'estos set trens tindran parada en Conca.

I ací sí que he d'alabar la postura d'Alacant.
I ho he dit abans, en el debat de Castelló.
He d'alabar la postura d'Alacant perquè només en un estalvi de temps de 25 minuts, Alacant ha sabut rendibilitzar-ho.
Va
portar-ho a Fitur.
I va presentar, en Fitur, un pack de paquets turístics, explicant la disminució del temps d'arribada Madrid-Alacant, a partir del 19 de desembre.
Cosa que Castelló, com he dit abans, no ha fet, en un intent -crec jo- de minimitzar l'arribada de l'AVE a València.

Estem d'acord en exigir a Foment que mantinga el ritme de les obres -ningú de Foment ha anunciat el contrari- i l'acceleració de les licitacions.
Hem d'estar damunt.
Hem d'estar damunt de Foment, permanentment, encara que estiguem tots convençuts que l'AVE aplegarà a Alacant en 2012.
Hem d'estar damunt.

Però, repetixc, jo crec que no existix millor document per a conscienciar-nos de l'arribada de l'AVE -de la qual ja estem tots conscienciats- a Alacant, en 2012, que les licitacions i les execucions d'obra, que asseguren eixa arribada en 2012.
I això està tot fet.
Almenys, senyor Alperi, a l'arribada en superfície.
Tota la resta, que vosté hui ha estat explicant, és ja, diguem.
.
.
A més, podíem fer-ho de València també, no?
.
.
.
Del túnel passant i l'estació central i tal.
.
.
Però l'arribada en superfície, en 2012.

Per tant, existixen totes les licitacions i execucions d'obra, que asseguren eixa arribada -que serà en 2012-.
I tots mos hem convençut ja.
Per tant, jo me congratule moltíssim d'eixa qüestió.
Perquè no és bo estar, permanentment, dubtant d'una cosa que està ahí, que està licitada, que està en fase d'execució.
.
.
, d'estar, permanentment, dubtant.

Jo crec que Alacant estarà fent ja, haurà fet o estarà a punt de fer, el que ha fet València.
Perquè 2012 està ahí.
Són dos anys, senyor Alperi.
Jo pense que fins i tot, i inclús, possiblement, vosté ho haja fet abans de deixar l'alcaldia, l'estudi d'impacte de l'arribada de l'AVE a Alacant en 2012.

I bé, els avantatges van a ser moltíssims.
Per tant, és un motiu d'alegrar-nos tots hui.

Crec que també han fet, en Alacant -i si no ho han fet, doncs, ho haurien de fer-, un estudi de l'impacte de l'arribada de l'AVE a València.
Com va a beneficiar Alacant?
Repetixc, és a dir, crec que ahí van més avançats que Castelló.
I crec que encerten.
Perquè l'arribada de l'AVE a València, el 19 de desembre, jo pense que afecta molt positivament Alacant.
I,
repetixc, encerten en portar-ho a Fitur.
I encerten en presentar en Fitur
packs turístics que promocionen Alacant.
Que no desaprofiten les oportunitat que eixa
arribada de l'AVE a València, el 19 de desembre, va a comportar.

Les últimes licitacions, de l'arribada de l'AVE a Alacant, es faran el pròxim 3 de desembre.
Sembla que és aixina, senyor Alperi.
Per tant, està tot, absolutament, tancat.
I bé, no obstant, sempre poden sorgir pegues, inconvenients i qüestions sobrevingudes.
En el mes de juliol, Foment, li vingué una qüestió sobrevinguda que, si tenim temps, després ho debatrem.

Per tant, crec que és bona la proposició no de llei que vostés presenten.
És bo, és bo estar damunt de Foment -malgrat tindre ja la seguretat que l'AVE aplegarà en 2012-, damunt de Foment, per si de cas n'hi han qüestions sobrevingudes dins de Foment o dins del Ministeri d'Hisenda, en el Govern d'Espanya.
Per a que sàpien que a la Comunitat Valenciana, tots a una veu, tots a una veu -perquè jo me sent, també, molt valencià, com crec que vosté, senyor Alperi, se sentirà també molt valencià i molt alacantí-, per a que tots a una veu i de forma unívoca traslladem a Foment la nostra voluntat que AVE, Alacant 2012, sí i sense retard.

El senyor president:

Senyor Signes, supose que en la seua conformitat anirà inclosa la.
.
.

El senyor Signes Núñez:

Perdó, senyor president, estic d'acord en incloure la suggerència de Compromís.

El senyor president:

Molt bé, moltes gràcies.

Si és tan amable, el senyor Signes, de firmar la proposta i fer-me-la arribar.
.
.
Continuem enseguida.

Gràcies, senyor Signes.

Senyor secretari, si vol llegir-la?
.

El senyor secretari:

Gràcies, senyor president.

L'esmena d'aproximació quedaria:

Afegir, al final del punt 1, el següent: «teniendo en cuenta la legislación ambiental vigente y cumpliendo los requisitos de la declaración de impacto ambiental existente».

Firmat pels tres portaveus.

El senyor president:

Señorías, pasamos a votación la proposición no de ley, con la incorporación de la enmienda.
¿Votos a favor?
Por unanimidad queda aprobada.

Señorías, vamos a suspender por un minuto para recibir al señor conseller que ya está.
.
.
(Remors) Con esto terminaremos.

Ahora pasamos, enseguida, al punto número 12.

Muchas gracias.

(Se suspén la sessió durant uns minuts)

El senyor president:

Senyories, se reprén la comissió.

Pregunta 342 al conseller d'Infraestructures i Transport, senyor Mario Flores Lanuza, sobre el traçat del Tram de Castelló, que formula el diputat senyor Juan Ignacio Subías Ruiz de Villa (GP Socialista) (RE número 61.
521, BOC número 251)

El senyor president:

Donem la benvinguda al senyor conseller d'Infraestructures i Transports per a substanciar el punt número 12 de l'ordre del dia, que es: pregunta número 342, sobre el traçat del Tram de Castelló, formulada pel diputat Juan Ignacio Subías Ruiz de Villa.

Per a la seua formulació, té la paraula el senyor Subías.

El senyor Subías Ruiz de Villa:

Muchas gracias, señor presidente.

Permítame que, en primer lugar, utilice los primeros minutos: una, para agradecer al conseller su presencia, y agradecerle, además.
.
.
Esta pregunta fue aplazada, anteriormente, por motivos de salud del que la hacía, y, por lo tanto, agradecerle hoy su presencia.
Y, en segundo lugar, aunque ya
lo hemos hecho personalmente, pero transmitirle personal y como grupo nuestro pésame.
Y nuestra solidaridad con usted y con su familia, por el fallecimiento de
su madre.

Señor conseller, la pregunta es: ¿cuál va a ser el trazado del Tram, en Castellón, a lo largo de la población?
¿Cuál va a ser la conexión con las poblaciones de la Plana?
¿Qué plazos se han fijado para el inicio de algunas de estas infraestructuras, de
ejecución y de finalización?
¿Y cuál es la fecha de entrada, que tienen pensada, para el conjunto de las mismas?

Muchas gracias.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Subías.

Para la contestación, tiene la palabra el señor conseller.

El senyor conseller d'Infraestructures i Transport:

Gracias, presidente.

Señoras y señores diputados.

Señor Subías, agradecerle esa condolencia, ya la agradecí públicamente el otro día.
Creo que han tomado un acuerdo, que también lo agradezco sinceramente.
Y, también, alegrarme por su restablecimiento, ya veo que está mucho mejor y que siga yendo bien todo.

En cuanto a la pregunta, le tengo que contestar que, en lo que se refiere a una
red de plataformas reservada al transporte público, constituye una actuación de gran envergadura, cuyos elementos estructurales básicos no cambian ni van a cambiar de un día para otro.

En cuanto a cómo están los grados de tramitación o en marcha de todo el proyecto, le puedo decir: en el tramo 1, Universidad
Jaume I-parque Ribalta, se puso en servicio en junio de 2008; el tramo 2,
parque Ribalta -como saben- se puso en septiembre de 2010; el tramo 3, de la calle Zaragoza, y, el tramo 4,
que es el bucle de centro, ya tenemos el proyecto supervisado, lo hemos enviado
a contratación y estamos esperando que presupuestariamente tenga encaje para poder sacarlo
inmediatamente a licitación; en lo que se refiere el tramo 5, avenida del Mar-calle el Gobernador y calle
Columbretes-avenida Hermanos Bou, el proyecto todavía está en redacción; el tramo 6 -como sabe-, que es entre la avenida del Mar-la calle Columbretes y fachada litoral, está en ejecución, que las obras se iniciaron el 31 de marzo y van a acabar en fechas; el tramo
7, de
camí del Serradal-parc del Pinar, tenemos el estudio ya muy avanzado, que afecta al tramo de la avenida
de Salvador Ferrandis-parque del Pinar; y, el tramo 8, del Pinar-Benicàssim, está en estudio -y, después, en la réplica le comentaré las diferencias que tenemos con el ayuntamiento de Benicàssim.

En lo que se refiere a la situación de la línea 2, el tramo 0, que es la estación intermodal, y, el tramo 1, intermodal ronda sur de Castellón, ya estamos haciendo el estudio del planeamiento y los tramos 2, 3, 4, 5 y 6,
que son: las rondas, el cruce.
.
.
, el tramo 2 es ronda sur Castellón, cruce CS22; cruce CS22, entrada Vila-real, ramal a Almassora; Vila-real y conexión Hospital de La Plana y Hospital de La Plana-Borriana.
En esto estamos muy
adelantados, en la fase de estudio de soluciones.

Por último, decirle que no voy a poderle decir ni concretar ninguna fecha de entrada
en funcionamiento porque son muchas las variables que afectan a la terminación de los diferentes tramos, me refiero, pues, tanto a variables económicas como de tramitaciones administrativas.

De momento, eso es esto.

Muchas gracias.

El senyor president:

Muchas gracias, señor conseller.

Señor Subías, tiene la palabra.

El senyor Subías Ruiz de Villa:

Muchas gracias, señor conseller.

Lamentablemente, me ha vuelto usted a hablar de fases de estudio, que no podrá dar fechas.
.
.
Por cierto, el segundo tramo -que usted comentaba- del parque Ribalta no está en funcionamiento, o sea, sigue llegando desde la UJI hasta el parque Ribalta,
está terminado, pero no ha entrado en funcionamiento, o sea, no pasa por ahí el tramo, ¿eh?
Para que usted lo sepa, que no es así.

En cualquier caso, mire, hay un tema sobre el que no voy a insistir que ya
tratamos, como es que atraviesa -como usted ha dicho- el parque Ribalta en contra de la opinión de informes de la universidad, del Colegio de Arquitectos, del Consell Valencià de Cultura y de múltiples asociaciones de vecinos, aunque no voy a entrar en ese tema.

Me centraré, hoy, en lo que está suponiendo en y para Castellón, y su área metropolitana, los incumplimientos del Consell y del señor Camps, en este caso, en relación con lo que supone el transporte guiado, el Tram.
Quiero recordar que, según sus compromisos, los compromisos del Consell, del señor Camps, en el 2010 ya debía estar todo finalizado, todo, no solamente su paso por Castellón, sino su conexión con todas las poblaciones: con Benicàssim, con Borriana, con Almassora, con Vila-real.
.
.
, todo debiera estar
finalizado en el año 2010.
La realidad es que, únicamente, conecta la UJI con el parque Ribalta, menos de.
.
.
dos kilómetros vamos a poner.

Ni han comenzado las obras en la zona de La Farola, de la calle Zaragoza, de la
plaza Cardona Vives, de la primera zona de la avenida del Mar, que, por cierto,
tanto en la avenida del Mar como en la plaza de Cardona Vives, en esas zonas
hay unos párquines muy importantes y que me gustaría saber cómo lo van a solucionar.
Seguro que sabrán cómo, pero me gustaría saberlo.

Además, han comenzado en otra zona de la avenida del Mar donde iban a realizar, en
primer lugar, desde la avenida Columbretes hacia el Grao, iban a hacer una
parada subterránea, que no la van a hacer porque resulta que ha aparecido un colector.
Yo no me
creo, sinceramente, que el ayuntamiento no supiera que por ahí pasaba un colector.
Es imposible que el ayuntamiento no sepa que por ahí pasaba un colector.
Luego, yo creo que los motivos son evidentemente otros,
quizás económicos, pero son otros.

No sabemos cuándo va a llegar al Grao.
Espero que usted me lo diga ahora, ¿cuándo va a llegar al Grao?
No se sabe cuándo se van a realizar las obras por todas las calles que he dicho y que no están comenzadas.
¿Cuándo y por dónde van a conectar desde el Grao con Benicàssim?
Por lo que ha dicho, ¿por la avenida del Serradal?
¿Por la avenida del Serradal van a conectar, una avenida que acaba de ser
remodelada hace poco?
¿Van a conectar por la avenida del Serradal y van ustedes a compatibilizar el tráfico viario con el tráfico de este bus, por la avenida del Serradal, que hoy es de doble dirección?
¿Van a impedir el tráfico viario?
¿Van a hacerlo solamente ustedes?
¿Saben lo que supone esa vía de conexión con Benicàssim?
Me gustaría que me respondiera a eso.

Cuando entre en Benicàssim, cuando llegue a Benicàssim -ya le he dicho que después me lo explicará-, ¿por dónde va a ir en Benicàssim?
¿Por dónde va a conectar -algo me ha explicado- con Almassora, con Vila-real, con Borriana?
¿Piensan conectar también o no?
¿Con Borriol, con Alquerías, con Onda?
¿Van a hacer esa conexión o no?
¿Me puede dar, además de los recorridos, fechas -ya me ha dicho que es difícil-, pero me puede dar una fecha aproximada?
¿Para cuándo van a llegar a Vila-real?
¿Para cuándo va a llegar a Almassora?
¿Para cuándo va a llegar a Borriana?
¿Para cuándo va a llegar a Benicàssim?
¿Para cuándo va a llegar al Grao?
¿Me lo puedo decir?

Porque, mire, dentro de poco, desde Valencia vamos a poder ir en hora y pico a
Madrid; desde Castellón en algo menos de tres horas, pero no sabemos cuándo van a ser las conexiones con el entorno, no sabemos cómo van a poder llegar a la estación de Castellón, por ejemplo.
Desde Borriana, desde Vila-real, tienen que hacer transbordos,
tienen que hacer.
.
.
, el tiempo.
.
.
, casi van a tardar tanto en ir desde Borriana
hasta la estación de Castellón como desde Valencia a Madrid.

Señor conseller, todo es tipo de cosas hay que solucionarlas.
A mí me gustaría que me respondiera a todo esto.

Ustedes no están cumpliendo con Castellón, sus incumplimientos nos están llevando a que no se solucione uno de los problemas más importantes que tiene Castellón y su área metropolitana, como es el tema de la movilidad.

Señor conseller, hace poco hubo una encuesta entre los estudiantes de la UJI en Castellón donde decían que el 85% de ellos cogerían el transporte público en lugar del vehículo privado, pero que no lo hacían porque no respondía a las necesidades de ellos, de los ciudadanos.
Y ustedes son responsables.

Señor conseller, a ver si es capaz de responderme cuándo van a llegar a cada una de las poblaciones que le he comentado.

Muchas gracias.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Subías.

Para contestar, el señor conseller tiene la palabra.

El senyor conseller d'Infraestructures i Transport:

Gracias, presidente.

Bueno, le puedo asegurar que en la apuesta por la movilidad por parte de La
Generalitat, y, en este caso, por la Conselleria de Infraestructuras y
Transporte, es una apuesta decidida.
Estamos apostando por este proyecto tan
importante e interesante y no le quepa la menor duda que, si hay tramos que se
han atrasado más que otros, pues ha sido porque han surgido complicaciones de todo tipo.
Ya le
he dicho que por eso no le voy a poder dar ninguna fecha en concreto porque ahí influyen muchísimas variables.

Pero, en cualquier caso, el parque Ribalta, que es uno de los ejemplos, una
actuación que tenía que haberse hecho en muy poco espacio de tiempo, con todas las complicaciones
que hubieron, se alargó prácticamente un año y medio o más.
Sí que está.
.
.
, vamos, por lo menos sí que la gente está disfrutando el paseo, que, por cierto, todo el mundo, a pesar del rechazo que
hubo desde el principio, lo ha calificado de que es una actuación que se ha respetado medioambientalmente y todas las prescripciones que
pusieron Cultura y todos los demás, y se está disfrutando a nivel peatonal porque la apuesta por la movilidad es completa, y,
también, tenemos los préstamos de bicicletas, tenemos.
.
.

O sea, que dude de que hay una puesta clara por la movilidad.
.
.
en absoluto,
sobre todo cuando estamos cumpliendo unos compromisos; dentro del anterior PIE
de transportes se cumplió la inversión de 2.
500 millones de euros en lo que era el capítulo precisamente de transporte.
En cualquier caso, sí que está funcionando, está funcionando con el autobús eléctrico con el que va por la calle Colón.

En cuanto a los proyectos que me dice de aclarar, pues, como no vamos a tener
tiempo, me gustaría dárselos personalmente para que vieran cómo llega hasta el Grao; el tema de Benicàssim, nosotros apostamos por el trazado de la costa, igual que estamos de
acuerdo en el urbano, el ayuntamiento apuesta por el interior, aunque con el
Plan de cercanías, como se ha apostado por prolongar las cercanías hasta Benicàssim, tiene cada vez más sentido que apostemos al de la costa.

En cuanto las conexiones con Borriol y otros municipios, sí que las tenemos contempladas con unas vías exprés desde las conexiones.
.
.
, desde Vila-real, Almassora y Borriana.

En definitiva, señoría, le puedo asegurar que hemos invertido ya sesenta millones, no solamente en
esa actuación del bus guiado con vía reservada y guía óptico, sino que, además, estamos adecentando, cambiando toda la fisonomía de las calles, dotándolos de carriles bicis.
.
.

En definitiva, le puedo asegurar que estamos haciendo una apuesta por la
movilidad y tenemos el máximo interés en acabar cuanto antes ese proyecto que -creo- es un proyecto novedoso y que, sin duda, dará esa respuesta a esas inquietudes de los estudiantes, que ya son 1.
400.
000 que
lo han utilizado, esos escasos tres kilómetros que hay abiertos, y, además, con muy buenos resultados.

Nada más y muchas gracias.

El senyor president:

Muchas gracias, señor conseller.

Pues, concluida la comisión, agradecerle su asistencia y pedirle excusas por haberlo hecho esperar unos
minutos.

Y nada más.
Señores, muchas gracias a todos por su cooperación y se levanta la sesión.

(S'alça la reunió a les 14 hores i 30 minuts)