RTVV%2020240503HTML.html





Comissió de Radiotelevisió Valenciana i de l'Espai Audiovisual realitzada el dia 3 de maig de 2024.
Comença la reunió a les 10 hores i 5 minuts.
Presideix la diputada senyora Dolores Roch Cazorla.
Reunió número 4.

La senyora presidenta:

Buenos días.

Vamos a comenzar la Comisión de Radiotelevisión Valenciana y del Espacio Audiovisual hoy, día 3 de mayo, a las 10:00 horas.

El primer punto del orden del día es «lectura y aprobación de la sesión del acta de la reunión anterior».
(Remors)

Primero pasaremos a ver si hay cuórum…, pasar lista, correcto.
Perdón.

La senyora secretària:

Gràcies, presidenta.

(La secretària passa llista per tal de comprovar si hi ha quòrum)

Hay cuórum, presidenta.

La senyora presidenta:

Gracias, secretaria.

Bueno, ahora sí comenzamos la Comisión de Radiotelevisión Valenciana y del Espacio Audiovisual.
(Pausa) (Se sent una veu que diu: «Caballero Hueso, María Mercedes.
Me la habré dejado… Disculpe.
») Ahora sí, vale.

Lectura y aprobación del acta de la sesión anterior.
La aprobamos por asentimiento.
Muy bien.

Compareixences en la fase de participació ciutadana del procediment d'elaboració de Proposició de llei de la Corporació Audiovisual de la Comunitat Valenciana, presentada pels grups parlamentaris Popular i Vox Cortes Valencianas (RE número 14.
831, BOCV número 52)

La senyora presidenta:

Pasamos al segundo punto del orden del día que son las comparecencias en la fase de participación ciudadana del procedimiento de elaboración de la Proposición de ley de la Corporación Audiovisual de la Comunitat Valenciana.

Compareixença del senyor Luis Gosálbez Payá, representant de la Plataforma d'Associacions d'Empreses Productores Audiovisuals de la Comunitat Valenciana

La senyora presidenta:

En primer lugar, llamaremos a don Luis Gosálbez Payá, representante de la Plataforma de Asociaciones de Empresas Productoras Audiovisuales de la Comunitat Valenciana.
(S'interromp la gravació)

Bueno, cuando quiera, señor Gosálbez, tiene el uso de la palabra durante cinco minutos.

El senyor Gosálvez Payá:

Señora presidenta de la comisión.

Diputados.

Buenos días y gracias por aceptar mi comparecencia en representación de la Plataforma de Asociaciones de Productores de la Comunidad Valenciana.

Nuestra intención es poner de manifiesto los puntos que creemos deben unirse, incluirse en la proposición de ley para el funcionamiento de la Corporación Audiovisual de la Comunidad Valenciana.

Queremos exponer cinco puntos de consenso con el objetivo de lograr la mayor seguridad y garantía jurídica en el funcionamiento de la televisión pública como principal motor del sector audiovisual valenciano.

El primer aspecto que encontramos en la proposición de ley es la falta de un artículo que, como en el actual, asegure una dotación mínima anual en los presupuestos de la Generalitat, lo que daría la necesaria seguridad económica para cumplir su función de motor del sector de la industria audiovisual valenciana como incentivadora de nuevos contenidos, nuevos formatos, creaciones audiovisuales.

Proponemos no un rango, sino asegurar una inversión mínima del ejecutivo que demuestre su apuesta por la televisión pública; inversión que concretamos en un mínimo del 0,45Â % del presupuesto anual de la Generalitat Valenciana, de forma que el sector disponga de una seguridad en la inversión destinada al funcionamiento de la televisión pública valenciana, año tras año.

Como segundo punto, para el cumplimiento de los objetivos del servicio público que debe ofrecer, es necesario poder contar con los contenidos con los que contemplar una parrilla con producción propia externalizada.

Es sabido que hay una parte importante de la producción de informativos y deportes que está y estará producida por el personal de la cadena, así como la compra de producción ajena: películas, series, miniseries, animación, documentales.
El resto de la rejilla de programación debe estar ocupada por producción propia externalizada.

Esta necesidad nos lleva a solicitar la inclusión de un artículo en el que se marque la obligatoriedad de destinar al menos el 40Â % del presupuesto anual a la producción de contenidos por parte de productoras independientes valencianas.
Vemos una medida lógica y adecuada que se destine una parte importante del presupuesto a dotar de contenidos a la parrilla y/o al repertorio de la OTT y posibilitar el crecimiento de su audiencia y conseguir un servicio público eficiente.

Un tercer aspecto, reclamado desde hace años, se refiere al correcto cumplimiento de la obligación de inversión anticipada en obra audiovisual europea.
La Ley general de comunicación audiovisual, en su artículo 118, mantiene la obligación de invertir el 6Â % de los ingresos devengados en el año anterior.

Y este es el punto donde venimos reclamando algo que en este trámite debe quedar fijado para el futuro.
La falta de un desarrollo legislativo de la citada ley salvo para Televisión Española hace que estemos en un limbo jurídico.
Las televisiones públicas autonómicas, al no haber una concreción sobre los conceptos que deben incorporarse a esa base de cálculo, les permite adoptar unos criterios que dejan fuera de la aportación… que dejan fuera la aportación de la Generalitat Valenciana para calcular ese 6Â %, excluyendo el ingreso más importante para poder funcionar.
Y solo contemplan los ingresos comerciales bajo un criterio a nuestro punto de vista de televisión privada.

Por ello, solicitamos la inclusión de un artículo acorde al del Real decreto 988/2015 de Televisión Española, en el que se enumeren los ingresos computables para la televisión pública valenciana.
Y en él se incluya un numeral que expresamente mencione que la aportación de la Generalitat Valenciana, indistintamente de cuál sea su naturaleza, formará parte de la base de cálculo del 6Â % junto con los demás ingresos.

Reiterar lo prioritario que es para el sector garantizar que esta ley fije, sin disparidad de interpretaciones futuras, la inclusión de las aportaciones públicas dentro de la base de cálculo de esta obligación.

Cuarto punto.
Vemos positiva la inclusión de una limitación en la contratación de la producción propia externalizada con el objetivo de evitar la acumulación de una parte importante del presupuesto destinado para la contratación de contenidos a favor de una sola empresa o grupo vinculado, lo que nos llevaría a un modelo distinto al pretendido, como sería una externalización de la parrilla por franjas o lotes.

Por ello planteamos la inclusión de un límite de contratación de máximo el 20Â % del total de la producción externalizada en una misma empresa.
Una concentración por encima de ese 20Â % dificultaría mucho el objetivo de ser motor sectorial para el sector audiovisual valenciano.

Quinto y último.
Como última propuesta solicitamos la inclusión de una fórmula de seguimiento para el cumplimiento de la ley que se podría plasmar a través de la firma de un acuerdo marco entre la televisión, la Generalitat Valenciana y el sector.
Esta opción figura ya en la Ley general de comunicación audiovisual en su artículo 118.
3, para las comunidades autónomas con lenguas oficiales mediante un acuerdo marco entre la televisión autonómica, una o varias asociaciones que agrupen la mayoría de productores cinematográficos.
Con la firma de este acuerdo se lograría la estabilización y continuidad en la comunicación entre la televisión y el sector, y podría incluir, como dice, obligaciones adicionales como las aquí expuestas.

Muchas gracias por su tiempo y quedo a su disposición.

La senyora presidenta:

Muchas gracias.

Ahora pasamos al turno de intervención de cada grupo parlamentario.

En primer lugar, tiene el uso de la palabra durante tres minutos el Grupo Parlamentario Vox.

El senyor Alés Estrella:

Sí.
Pues buenos días a todos.

Buenos días, señor Gosálbez.

Muchas gracias por su comparecencia y muchas gracias por aportar sus ideas, sus propuestas, ¿no?

Sin duda, la industria audiovisual aporta una visión fundamental, ¿no?
, para el momento en el que nos encontramos.
Eran unos cambios, ¿no?
, reclamados por la práctica totalidad de los actores implicados en la radio y televisión pública, pues realmente eran pocos los extremos que estaban funcionando con normalidad.

Como habrán podido apreciar, el espíritu, ¿no?
, con el que nace esta nueva legislación se aleja, digamos, de la hipertrofia legislativa, ¿no?
, anquilosante, que fue el sello justamente de la anterior legislación todavía en vigor.

La nueva ley nace con voluntad de agilidad, de eficacia, dotando a los órganos directores de los instrumentos necesarios, ¿no?
, para poder tomar decisiones que encaminan al ente a la máxima eficacia.
Órganos directores que ahora sí serán responsables de los resultados obtenidos o del incumplimiento de la ley.
De manera que los puntos que ha expuesto, sobre todo los relativos a los porcentajes concretos, ¿no?
, que deberían aparecer en la ley, tenga en cuenta que la ley, tal y como se ha planteado, es una ley general, es una ley básica, luego (inintel·ligible) … una serie de documentos, como puede ser la carta de servicios, como puede ser el contrato programa, que van a tender a una mayor concreción de los objetivos, pero justamente, claro, la ley quería evitar los problemas que ha tenido la anterior, que tuvo que ser reformada, ¿no?
, en sucesivas ocasiones, con la ley de medidas fiscales, la ley de acompañamiento, justamente porque… porque es que la propia ley contenía preceptos que luego resultaban en la vida real, en la práctica, resultaban impracticables desde… Y, luego, directamente preceptos que nunca se cumplieron como justamente los límites estos de los del presupuesto.
Bueno, salvo en el año 2023.

En relación a… Me parece muy interesante evitar la concentración en los principales grupos productores, con ese máximo del 20Â %.
Creo que, efectivamente, es una cuestión que habrá que analizar con cuidado para evitar que la división de los lotes pues pueda producir, ¿no?
, que las compañías más fuertes se acaben llevando todo el pastel, que es una situación que ocurre muy a menudo cuando se divide por lotes.

Y, por último, me parece una fantástica idea esforzarnos todos para alcanzar un acuerdo marco y la comisión de seguimiento para analizar la eficacia del mismo.

A mí me gustaría preguntarle, por un lado, cuando se han dado los sucesivos incumplimientos, ¿no?
, de la ley, así como de los objetivos marcados en la propia ley, pues si ustedes, en su interlocución con los órganos que gobernaban À Punt, pues qué respuesta obtenían.

En segundo lugar, he leído en varias ocasiones que reclamaban una parrilla de mayor calidad en À Punt.
Esto, ¿por qué era así?

Y, finalmente, si tiene tiempo, me gustaría que me explicara qué opina de la futura OTT y cómo debería ser esa futura OTT.

Gracias.

La senyora presidenta:

Gracias, señor Alés.

Tiene el uso de la palabra el Grupo Parlamentario Compromís.

La senyora Amigó Laguarda:

Moltes gràcies, presidenta.

Moltíssimes gràcies per la seua compareixença, senyor Gosálbez.

I, bé, la veritat és que ens trobem davant d'una proposició de llei que consagra un model de televisió que ens fa retornar al pitjor moment de Canal Nou, quan aquella estava absolutament manipulada, perquè veiem que el control polític total és de l'òrgan de govern de la televisió i, per tant, dels continguts i dels informatius; es carreguen el consell rector de la ciutadania i el consell de l'audiovisual; el valencià està absolutament desaparegut, el que vulnera l'Estatut d'autonomia; el sector audiovisual valencià està absolutament ignorat i el finançament, doncs, està sense garantir.

La veritat és que a mi m'alegra escoltar-lo a vosté perquè representa totes les associacions dels audiovisuals valencians, tenint en compte que el sector audiovisual és un motor important de l'economia valenciana, que han arribat vostés a uns acords que espere que siguen escoltats després, en l'àmbit de les esmenes.
Perquè la veritat és que, com vosté ha dit, fa falta que s'incloguen alguns percentatges, perquè està clar que està absolutament ignorat el sector audiovisual valencià en la proposició de llei que tenim damunt de la taula, s'elimina el 35Â % mínim del temps d'emissió anual que s'ha destinat, segons la llei actual, a les obres d'audiovisuals elaborades per productors valencians, independents i de producció original pròpia.

El finançament també està en l'aire.
Ens alegra escoltar que vostés reclamen que estiga clar quin finançament es va a establir, per tal de garantir que aquest model de la televisió i la voluntat de fer-la estiga més clar que se va a invertir en el mateix, no ens valen excuses de dir que no s'ha complit mai.
Entenem que les coses se fan per a millorar-les, no per a tornar al passat.

L'única referència que se fa en tota la llei al sector audiovisual es fa en l'article 21, on diu que la Plataforma Audiovisual Valenciana…, però no se definix de quina manera se'ls donarà espai, tot queda en l'aire, no hi ha regulat res, no se sap exactament de què dependrà el tema de l'audiovisual valencià.
I la veritat és que nosaltres considerem que, clar, com el nou òrgan de govern, segons està posat en la proposició de llei, doncs, estarà governat, evidentment, per les majories que tenen el govern, no se garantirà la pluralitat democràtica i això entenem que perjudicarà el sector audiovisual.

No queda gens clar com es relacionarà la televisió valenciana, la radiotelevisió valenciana, amb el sector audiovisual.
Tot són incerteses.
Per tant, jo crec que els anime perquè continuen vostés, de manera unànime, a seguir reivindicant aquelles propostes que totes les associacions, me consta que totes les associacions de l'audiovisual, tenen clar.

La meua pregunta seria: ¿tenen vostés confiança que açò es podrà dur endavant, vull dir, que les seues reivindicacions se podran posar blau sobre la tinta de la nova llei?
¿Confien que puguen ser aprovades les seues propostes i que el sector audiovisual valencià continue sent un motor important de l'economia valenciana?

La senyora presidenta:

Muchas gracias.

Tiene el uso de la palabra el grupo parlamentario PSPV.

La senyora Angulo Luna:

Molt bon dia, presidenta.

Bon dia, senyor Gosálbez.

Per a este grup parlamentari, el PP s'ha entregat totalment a l'extrema dreta.
A la presentació d'aquesta llei es suma la rebolica que ha armat en el govern, amb una gran contrarreforma legislativa, política i ideològica i una involució democràtica, imposant una suposada pluralitat informativa i un control al periodisme independent i lliure.

Aquesta proposició permet l'assalt i el control polític a À Punt.
I, ho veiem per on ho veiem, és clar que hi havia moltes coses a millorar en la llei de 2017, però la proposta actual es mereix el qualificatiu que tornen els de sempre per a fer el de sempre.

La clau de la proposta política del Partit Popular, conforme a la defensa en seu parlamentària, segons consta al diari de sessions, deia que era para hacer de los medios una organización más moderna, profesional, ágil; un nuevo modelo que deba ser plural, independiente, objetivo e imparcial; un modelo en que se sienta representada toda la sociedad valenciana y que recoja las diferentes sensibilidades sociales, mayoritarias y minoritarias, sin discriminación ni condicionantes; medios competitivos, eficaces en la vertebración de la identidad valenciana.
Llegit així pareixeria un posicionament a compartir, si no fora perquè el text del Partit Popular posa en dubte l'actual professionalitat, pluralitat, independència, objectivitat i imparcialitat del sector.
Eixe pareix l'argument de proposar la llei, però la realitat de fons és que no hem sigut nosaltres, en huit anys de govern, els qui hem donat ordres, com sí ha fet la germana d'un vicepresident per a indicar el que ha de ser o no notícia o declaracions del president de la Generalitat, pressionant periodistes per vore si li posen o no les declaracions seues i on.

Si sumem a esta proposta la ultradreta que, com hem escoltat, qualifica la regulació com inhabilitant, atada de pies y manos, parla d'imposiciones ideológica, sectarismos lingüísticos, desastres sin paliativos, mensajes sesgados, escasa pluralidad política, que el Botànic vimos en À Punt un instrumento político en el que volcar nuestros complejos y rencores… Ni deu mesos ha tardat la dreta i l'extrema dreta en fer esta proposta, en què el que realment es busca és l'absolut control polític dels mitjans, com en les etapes fosques del seu govern anterior, on fins i tot la van portar al negre.

Ens preocupa moltíssim com van a ser ara els nomenaments del consell d'administració.
Ens preocupe també com va a ser la proposta que elimina tot aquest procés participatiu.
I, quant a la programació, també ens preocupa la visió que té el PP i Vox, quant a la definició, per exemple, de què vol dir mensajes sesgados y para todos los públicos.

Senyor Gosálbez, després d'escoltar-lo, som conscients que no hi ha una concreció en el pressupost.
Vosté ha exposat quina seria la concreció que demana tot el sector, amb què nosaltres, en les reunions que hem mantingut, compartim.

¿Els preocupa, com a nosaltres, que no estiga fixat ara, en la llei, eixe tant per cent?
¿Confien en el govern del Partit Popular i de Vox per a eixa fixació de la dotació econòmica i pressupostària per al sector audiovisual?
¿I creu que açò pot generar una dificultat d'organització del treball de productors, dobladors, etcètera?

Moltes gràcies.

La senyora presidenta:

Muchas gracias.

Tiene el turno de la palabra el Grupo Parlamentario Popular.

El senyor Zaplana López:

Muchas gracias y bienvenido, señor Gosálbez.

Miren, hoy, en el Día Mundial de la Libertad de Prensa, creo que es una de las cosas más interesantes que podíamos hacer los responsables de esta comisión, reunirnos para hablar sobre el medio de comunicación que tenemos en la Comunidad Valenciana, tanto en radio como en televisión, y sobre la libertad que tienen todas las personas que participan en ese proyecto para ejercer esa labor de libertad de prensa, tan cuestionada estos últimos días por los bulos, los fangos y todas estas historias que estamos leyendo y viendo todos los días.

Pero, mire, señor Gosálbez, yo quería hablar sobre su comparecencia y sobre lo que usted nos ha planteado.
Hay cosas que…, con ciertos matices, yo estoy de acuerdo con usted en determinadas cuestiones.
Pero, por ejemplo, yo he visto y quería analizar con usted la realidad de la ley del 2016, la actual, que decía que iba a suponer una apuesta clara por el sector audiovisual valenciano y, a la vuelta de ocho años, quería plantearle si usted ve que hoy el sector audiovisual valenciano está superdesarrollado, tiene unas capacidades que no ha tenido estos últimos años, ha crecido, la ley podía haber hecho más por hacer que ustedes consolidaran sus proyectos empresariales, podía haberles dado estabilidad en la contratación, podía haberles dado estabilidad en los pagos, en los compromisos… Porque todo esto es en lo que nosotros vemos que la ley del 2016 ha sido una herramienta inservible.

Ha sido una ley que manejaba una hipertrofia legislativa tremenda, que además es una ley que todos los años se ha modificado por la ley de acompañamiento, porque no era una buena ley y los propios redactores de la ley, los legisladores y los grupos políticos que sostenían esa ley y ese gobierno, se dieron cuenta y fueron modificando cada año, todos los años, ocho años de ley, siete años de modificaciones; la única donde no ha habido modificaciones ha sido en esta última, que estaba el gobierno del Partido Popular y de Vox.
Y esa situación que ustedes han vivido permanentemente de incumplimientos de los porcentajes.
Porque es verdad que la ley mantenía porcentajes: 0,30Â %, 0,60Â % para inversión de presupuesto; en los ocho años, ningún año se ha llegado al 0,30Â %.
Se ha incumplido la ley.
¿Qué pasa cuando se incumple una ley?
¿Es algo ilegal?
¿Alguien ha ido a la cárcel?
¿Alguien ha presentado su dimisión en el gobierno, en la dirección de la televisión?
Se han incumplido los 35 del porcentaje que usted planteaba -ahora plantea el 40-, el 35 que (inintel·ligible) … la ley.
Tampoco ha pasado nada y se ha incumplido ese porcentaje.
También se ha incumplido el porcentaje del 6Â %, como usted planteaba, acogiéndose exclusivamente a las aportaciones recogidas por publicidad y no por las aportaciones del gobierno valenciano.

Con lo cual, el poner porcentajes en una ley ha hecho que, durante estos ocho años, la ley se haya incumplido permanentemente.
¿Y qué ha pasado?
¿Alguien ha dimitido?
Alguien que ha hecho una ley ilegal y no lo ha cumplido, ¿ha pasado algo?

Entonces, yo le pido a usted una reflexión sobre la situación actual, sobre dónde debemos ir para que en verdad esto sea un proyecto estable, estable para ustedes, independientemente de si hay un porcentaje u otro.

Muchas gracias.

La senyora presidenta:

Muchas gracias.

Tiene el uso de la palabra el compareciente, durante cinco minutos, para dar respuesta o consideraciones que…

El senyor Gosálbez Payá:

Gracias.

Pues, gracias por las cuestiones planteadas.

Bueno, consideramos que es adecuada, es adecuada la elaboración de una nueva ley, ahora mismo, que modernice el sistema, que modernice el sistema de comunicación público y que agilice el funcionamiento en relación a la anterior ley, que, por tanto, por el sector y todos es conocido que ha sido manifiestamente ineficiente en algunos de sus términos, por incumplimiento, como se ha mencionado y, a lo mejor, por una hipertrofia legislativa o una sobrerregulación.

No obstante, nosotros aquí planteamos cinco puntos que entendemos que deben incluirse y que no suponen una sobrerregulación.
No estamos hablando de demasiadas cosas que luego hay que tener en cuenta a la hora de llegar a un fin, sino más bien una garantía para lograr una corporación que sea más fuerte y que sea motor del sector audiovisual valenciano.
El hecho de poner un límite en la contratación no deja de ser una fórmula para evitar que pase lo que en otras comunidades autónomas se toma como modelo, es, por franjas o lotes, se externaliza, que es perfectamente loable y ya funciona en algunos sitios y en otros no; pero aquí, una vez ya consolidado…, consolidado no, ojalá estuviéramos totalmente consolidados, pero cada vez parece que no estamos consolidados, porque o se cierra Ciudad de la Luz o pasan otras cosas.
Entonces, la intención es que se logre que sea motor del audiovisual valenciano y que eso permita empresas tractoras, que tiren de más pequeñas y haya más producción valenciana.

Se ha hablado del 35Â % de emisión.
También hay un porcentaje de emisión de nuevos formatos, de nuevas producciones.
Porque, claro, si el 35Â % de emisión se refiere a producciones hechas hace años, pues, el sector audiovisual valenciano las ve pasar por delante, no… Necesitamos producción.
Por eso hablamos de un porcentaje de producción mínima valenciana y lo marcamos en un 40Â %, también para evitar o para lograr la compensación de la necesidad de una parrilla.
Una parrilla está formada por el servicio de informativos, etcétera, pero hay una parte muy importante de entretenimiento, de producción, de ficción y tal, que tiene un coste muy elevado y que entendemos… Se marca ese porcentaje para asegurar que la fábrica hace lo que tiene que hacer, que es ese tipo de producciones.
Con más presupuesto, por supuesto, la parrilla tendrá mayor calidad, debe tenerla.
Eso ya es una cuestión, una confianza que tiene el sector en lograrlo.

Respeto a la OTT, cómo debería ser.
Pues, debería ser, a lo mejor, el motor principal y ser secundaria la cadena.
La OTT es la fórmula de visionado de la gente actualmente.
O sea, ya no se ve la tele, qué ponen, si tal, sino lo que tú quieres ver.
Tienes que tener esa posibilidad y, a lo mejor, sería arriesgar y tirar por esa propuesta, o sea, por la propuesta de una OTT como principal.

La fijación del 0,45Â % yo creo que es necesaria, es necesaria.
Nosotros lo proponemos en la ley.
Y, claro, todo luego tira de la confianza de cada uno de los gestores del ejecutivo que en el momento la lleve a cabo y la cumpla o no.
Y lo que ha comentado de qué pasa si no se incumple.
Yo sé lo que pasa y las productoras saben qué pasa si no incumplen.
¿Qué está pasando si no incumplen con el 6Â % durante estos años?
Pues, nada, era otro criterio, no ha pasado nada.
Seguimos reclamándolo y seguimos intentando que se estabilice y que se verifique un criterio único al que tengamos que acogernos, al que tengan que acogerse y conozcan cuál es la sanción que va a suponer ese no cumplir con ese 6Â %.

Y yo creo que, en principio, he contestado a todo.
Simplemente eso, con el 0,45 lo que logramos es subir el porcentaje de inversión por habitante y es una cosa que quedaría marcada y no llegaríamos todavía a la media nacional del coste por televisión autonómica, que en otras televisiones autonómicas están teniendo, que superan en mucho al coste por habitante en la Comunidad Valenciana.

Gracias.

La senyora presidenta:

Muchas gracias, señor Gosálbez, por haber venido hoy a Las Cortes Valencianas a darnos su opinión, su visión sobre la nueva proposición de ley.

Compareixença del president de la Unió de Periodistes Valencians, senyor Vicent Ferrer Marco Moreno

La senyora presidenta:

A continuación recibiremos a don Vicente Ferrer Marco Moreno, representante de la Unión de Periodistas Valencianos.

El senyor Marco Moreno:

Bon dia, presidenta de la comissió.

Diputades i diputats, resta de membres de la comissió.

La Unió de Periodistes Valencians ha defensat des de la creació en 1984 d'RTVV la necessitat de Mitjans de comunicació públics, de qualitat, en valencià, independents dels poders polítics, ben dotats econòmicament i que impulsen el sector audiovisual valencià.
És al que aspira qualsevol mitjà públic d'àmbit autonòmic, i esta llei suposa dos passes enrere en totes les reivindicacions de com ha de ser, per lògica, un mitjà de comunicació públic.

Ens preocupa que es lleven tots els entrebancs a la manipulació partidista, que s'elimine tota referència al valencià com a llengua vehicular, que se suspenga l'oferta pública de treball en marxa, que es deixe la porta oberta a privatitzar el informatius, que no es garantisca el seu finançament i que el paper rellevant del sector audiovisual -com explicava el senyor Gosálvez- desapareixca en esta llei.

Anem per parts, perquè cal acceptar per tots que sí, que hi ha que unir les dos actuals entitats en una i sabem perquè es va parir així À Punt i…, bé, el que no es pot fer és, per a canviar això, una destrossa i arrasar amb tota la resta d'avanços que sí incorporava l'anterior llei.

Volem una radiotelevisió pública, punt 1, i amb esta llei es deixa la porta oberta a que TDT i productores privades participen dels informatius.
El personal d'eixes TDT no té per què tindre una titulació reglada i les seues condicions laborals solen ser precàries, com passava en totes les productores que participaven en els informatius en l'època de Canal Nou: personal sense titulació amb salaris mínims.
Cal garantir que este ús d'empreses serà residual i que tindran unes condicions laborals similars als treballadors d'À Punt.

Punt 2.
Volem una radiotelevisió de qualitat i ben dotada econòmicament i, amb esta llei, no hi ha límit ni per dalt ni per baix, la qual cosa pot acabar com Canal Nou, amb un deute desorbitat, o pot acabar amb l'ofegament econòmic actual.
Això cal que ho regule la nova llei perquè no passe.

Punt 3.
Volem una radiotelevisió independent dels poders polítics de torn i que estiga blindada contra la manipulació.
De fet, quan es va crear la llei actual, va comparéixer ací Noa de la Torre, l'anterior presidenta de la Unió, per demanar més autonomia en la redacció i més mecanismes de control.
I, en compte d'això, el que fa esta llei és eliminar tots els controls: el Consell d'Administració podrà estar copat, cent per cent, per un mateix partit o bloc de partits amb majoria simple.
Desapareixen agents externs com el consell de l'audiovisual, la unitat de consumidors, consell de la ciutadania i, fins i tot, els treballadors es queden sense representació en el nou Consell d'Administració triat a dit.

És a dir, tornem a Canal Nou, tornem a que siga el director de la cadena qui tria el director d'informatius, perquè el vet que tenen ara en el consell d'informatius desapareix, el Consell de Redacció, un Consell de Redacció format per periodistes, no per advocats i per polítics, per periodistes que vetlen per que hi haja un tracte similar a tots els partits polítics, no se censuren temes i les informacions no siguen partidistes.
Ara desapareix tota supervisió i esta llei obri la porta, per tant, a que torne la manipulació absoluta.
Passem de decisions supervisades per persones alienes a la radiotelevisió i avalades per personal de la casa, a un model unipersonal on el nou director general pot fer i desfer al seu parer.

Això ja sabem com acaba perquè, quan no hi ha hagut supervisió, com en el programa El rall, que produïx la Federació Valenciana de Municipis i Províncies, s'ha produït la censura.
Únic cas de censura en À Punt i premi amb una cadira en el Consell d'Administració amb esta nova llei.
Mal precedent.

Volem una radiotelevisió pública «.
4» que funcione com a motor econòmic, ens sumem a les demandes de les productores valencianes i…, perquè ara mateix, amb esta llei, una productora de Sevilla pot fer el cent per cent de la producció.
Per tant, cal prendre nota, per exemple, del que ha fet Galícia, no?
, que han invertit en producció pròpia i els seus productes audiovisuals donen faena, prestigi i diners als gallegs.

I, per cert, ara les productores, afegir ahí, paguen segons una taula de sous similars al que cobren els treballadors d'À Punt.
Considerem fonamental que això continue sent així en esta nova llei per a no precaritzar un sector ja de per sí molt precari.

Punt 5.
Volem una radiotelevisió en valencià, i esta nova llei equipara el valencià i el castellà i, per tant, desapareix gran part de la seua raó de ser, ja que deixa la porta oberta a que gran part de la programació siga en castellà.
I ací, en À Punt, per si algú parla de l'audiència, audiència tenia «canta canta»: un 50Â % i era tota en valencià, ho (inintel·ligible) … en un 15Â %.
El problema no és la llengua per a obtindre audiència.
De fet la competència en castellà son sis-cents mitjans de comunicació per satèl·lit i en valencià només n'hi ha un.

El problema són altres i no es resolen privant dels beneficis intrínsecs dels bilingüisme a tota la zona castellanoparlant del nostre territori.
Esperem que no tornen les llistes de les paraules prohibides i el telefem ja que en el canvi del llibre d'estil tot és possible.

I ja per acabar, però no menys important, ens preocupa, i molt, que esta llei deixa tirades a vora huit-centes persones que estaven en un procés de proves selectives i que han dedicat temps i diners a estudiar.
La plantilla actual continuarà en estat d'interinitat, en una situació d'inestabilitat que dura ja vora sis anys i, amb esta llei, es priva a huit-cents professionals de participar en l'oferta pública de treball més important d'este segle per a la professió periodística.
Calculen que reiniciar el procés serà un mínim de dos anys més d'agonia i d'allargar-ho.

Nosaltres recordem que som l'associació majoritària de periodistes, un 70Â % dels periodistes valencians associats pertanyen a la Unió de Periodistes; la FAP, este cap de setmana, ha avalat este text i les nostres peticions y també comptem amb el suport de l'Associació de Periodistes de la Província d'Alacant.
Per tant, esperem que, com a representants del sector, es prenguen en consideració les nostres peticions.

I ja acabe, que m'he passat un poquet de temps.
Hui és el dia mundial de la llibertat d'expressió, el 3 de maig, on nosaltres atorguem el XLIII Premi de la llibertat d'expressió de la Unió de Periodistes.
Per a nosaltres és molt dur, un dia com hui, llegir com es promou una llei que ens recorda als temps més foscos de censura i manipulació periodística que hem patit en esta terra.
En les vostres mans està legislar perquè no torne a passar o legislar per a que torne a passar.

Moltes gràcies.

La senyora presidenta:

Muchas gracias, señor Ferrer.

Tiene el uso de la palabra, durante tres minutos, el Grupo Parlamentario Vox.

El senyor Alés Estrella:

Sí, gracias señor Ferrer, muchas gracias por…

El senyor Marco Moreno:

Disculpe, Vicent Ferrer és el nom.

El senyor Alés Estrella:

Ah!
, vale, señor Marco.

Lógicamente todas las propuestas son bienvenidas, con el objetivo de todos de hacer una televisión más fuerte.
Lo que sí que me gustaría dejar claro desde un primer momento es que nosotros estamos aquí, nosotros presentamos la proposición de ley, nosotros la debatimos el otro día en el Pleno porque existía y existe la necesidad de estar aquí, de estar otro día en el Pleno.
Existe, la necesidad de realizar una proposición de ley, porque existía una absoluta hipertrofia legislativa anquilosante que había llevado a la radiotelevisión pública valenciana a unos resultados que no eran los perseguidos.

Desde luego, desde Vox, estamos completamente de acuerdo con la fundamental visión de la radiotelevisión pública valenciana como un servicio público.
Eso está fuera de toda duda, ¿no?
Sucede sin embargo que esta visión de la radiotelevisión como un servicio público no debería estar reñida con la eficacia, la eficiencia y la mejora de los resultados.

Si nos centrásemos únicamente en la faceta del servicio público, abandonando la faceta de la eficacia, seguimos alargando malos datos de audiencia, escasa capacidad de atracción publicitaria, ejercicios continuamente deficitarios, pues podríamos estar rozando la mala utilización de los recursos públicos.

Con respecto al uso de la lengua, yo la verdad es que, siempre que he mantenido reuniones hago la (inintel·ligible) … Nosotros tenemos nuestro propio punto de vista pero siempre realizo la pregunta porque me parece un tema extremadamente interesante y aprecio los demás puntos de vista.
Y a conclusión a la que hemos llegado es que la promoción de la lengua valenciana, patrimonio y riqueza común de todos los valencianos, no debería ser incompatible con una parrilla que refleje de forma más realista la realidad lingüística de toda la comunidad valenciana, que no es mayoritariamente valencianoparlante.

Hay una idea, que me han repetido en sucesivas reuniones, que es que además de la quiebra económica existía también una quiebra social en À Punt.
Una quiebra social en el sentido de que nunca en ocho años se había llegado al corazón de la sociedad valenciana y quizá es que no se estaba haciendo una televisión próxima a la realidad valenciana de toda la comunidad y no solo de una parte.

En cualquier caso, me gustaría preguntarle, a propósito de este control político, que mencionaba… Lo que se pasa es a un modelo de administración clásico, con un director general que podrá tomar medidas dinamizadoras, y, ojo, que será responsable también de los resultados.
Ahora sí que existirá responsabilidad.
Pero en cualquier caso, también fue público y notorio las desavenencias del anterior «botánico» entre quien aparecía más, quien influenciaba más…, hasta el punto, por ejemplo, de que los representantes de Compromís en la comisión se negaron a venir a votar al señor Costa, antiguo concejal socialista.
Una muestra, por lo tanto, de las propias desavenencias que existían en el Botánico.

Por lo tanto, si usted ahora califica de «amenaza de control político»,…

La senyora presidenta:

Vaya finalizando, por favor.

El senyor Alés Estrella:

….
¿qué es lo que sucedía entonces, señor Marco?

Gracias.

La senyora presidenta:

Gracias, señor Alés.

Tiene el uso de la palabra, durante tres minutos, el Grupo Parlamentario Compromís.

Gracias.

La senyora Torres Garcia:

Gràcies, presidenta.

Benvingut, senyor Marco.

Bé, doncs jo crec que vosté ha sigut molt explícit en la seua compareixença i no ha deixat marge a cap dubte.

M'agrada que haja posat l'accent en la qüestió lingüística perquè per a nosaltres és fonamental en una radiotelevisió pública valenciana, perquè esta llei desterra absolutament el valencià com a llengua vehicular d'este mitjà de comunicació públic i entra en col·lisió, per això mateix, amb la Constitució, l'Estatut i la Carta europea sobre les llengües regionals o minoritàries.

Ha parlat vosté, també, dels informatius.
Importantíssim, perquè en esta llei no estan blindats eixos informatius ni la seua independència, ni el fet de que hagen de ser necessàriament elaborats per personal de la casa.

I ha parlat vosté, també, de control polític.
Efectivament, esta llei el que fa es obrir la porta a eixe control polític i a ser…, doncs, el «comandament a distància», eixe nou Consell d'Administració serà el «comandament a distància» del Consell de la Generalitat, perquè s'elimina absolutament la participació ciutadana.

De fet, esta es una proposició de llei i no un projecte de llei.
Jo crec que si haguera sigut un projecte de llei i s'hagueren reunit prèviament amb vostés, algunes coses s'hagueren pogut evitar.
Però si no els han donat peu a eixa participació, per algun motiu deu ser.
I crec que, precisament, eixe control polític total de la futura televisió, és un d'eixos motius.

Què dona a entendre esta proposició de llei?
Doncs que tindrem una televisió sense principis, perquè elimina tota referència a l'aprofundiment dels valors democràtics i parla explícitament de l'elaboració d'un nou llibre d'estil, quan resulta que l'actual va ser amplament consensuat i regulava, doncs, temes tan sensibles com la violència masclista, el canvi climàtic o la immigració, que per a un dels dos partits que està en el govern actualment són temes sobre els quals exercixen una oposició frontal i que condicionen l'altre partit que està en el govern.
És a dir, i com ja ha apuntat la companya socialista, el Partit Popular s'ha rendit totalment als postulats ideològics de l'extrema dreta.

I certament hui estem en el dia de la llibertat de premsa, per tant, jo acabaré amb una pregunta de resposta crec que fàcil: ¿creu vosté, senyor Marco, en nom de la Unió de Periodistes que esta llei garantix l'exercici d'eixa lliberta de premsa que, no oblidem, els titulars del dret a eixa informació són les ciutadanes i els ciutadans valencians?

Gràcies, presidenta.

La senyora presidenta:

Muchas gracias, señora Torres.

A continuación tiene el uso de la palabra el grupo parlamentario PSPV.

La senyora Angulo Luna:

Molt bon dia, señor Marco.

Agraïxc la claredat en la seua exposició d'este matí, coincidim amb vostés que, com he dit abans, el PP s'ha entregat totalment a l'extrema dreta amb una contrareforma legislativa, política, ideològica i una involució democràtica.

Vosté, senyor Marco, com ha dit, representa hui ací a moltíssims professionals valencians.
Sabem que estan tan preocupats com nosaltres amb aquesta proposició de llei en quant a la independència política i la pluralitat dels òrgans de control.
Ens fem càrrec, des del nostre grup, de la sensació d'incertesa també que tenen els professionals, així com l'angoixa dels vora huit-cents aspirants inscrits a les proves, la principal oferta pública d'ocupació dels darrers quinze anys i que a hores d'ara va a quedar suspesa en l'aprovació unilateral del govern d'aquesta llei.
Aquest malestar està generalitzat tant en els treballadors de la casa com també en les persones inscrites en les proves.

Voldria recordar també ací els nomenaments del consell d'administració d'esta nova societat anònima pública, que estarà adscrita a presidència, que va a tíndrer un consell integrat per deu membres, cinc escollits per Les Corts a proposta dels grups, un proposada pel Consell de la Ciutadania, dos pel consell de l'audiovisual i una pels treballadors.
Ara…, això és el que teníem, dels huit membres del consell d'administració set van a ser escollits per Les Corts.
A partir d'ara el PP i Vox van a copar tots els llocs.
La proposta de llei elimina tot el procés de participació per a la composició d'un òrgan de cooperació com la corporació de mitjans.

En quant a la programació, ara sí que van a ser «mensajes sesgados y para todos los públicos» perquè anem a dir-li adeu a Vicent Andrés Estelllés o a Botifarra i anem a tíndrer en prime time les corregudes de bous.
En quant a la qüestió lingüística, gràcies a la televisió valenciana molts dels castellanoparlants saben parlar valencià, i els qui parlem valencià, evidentment, tots sabem parlar castellà.

Una qüestió que ens preocupa moltíssim des del Grup Parlamentari Socialista també és eixa decisió de deixar fora del nou òrgan de decisió proposat el Consell de la Ciutadania, persones del món de la cultura, del tercer sector, joves, universitats…, de manera que les decisions estaran escollides totes pels partits polítics, amb l'amenaça d'ingerències que de tots són conegudes i la pràctica habitual que ha tengut quan governava el Partit Popular.

El que es pretén, com deia, és un control total del consell d'administració, que seran tots seus.
L'oficina de participació, seua; el director general, que el nomenarà també, seu; un…, com si fos un director general o un secretari autonòmic del Consell.
Dels treballadors no es fa ni menció en la llei.
Així que, de nou, els mitjans de comunicació seran a imatge del Partit Popular, i ara, a més, agreujat amb Vox al govern.

Senyor Marco, ¿vosté creu que un consell d'administració en el que no estan representats els treballadors ni el consell audiovisual ni les organitzacions socials està capacitat per a gestionar la televisió, ràdio o web en criteris objectius?

Hui, com vosté deia, és el dia de la llibertat d'expressió.
Apel·lem a vostés per a que ens oferixquen veritat, precisió, independència, equitat, imparcialitat, humanitat i responsabilitat a tots els valencians i valencianes.

Moltes gràcies.

La senyora presidenta:

Muchas gracias, señora Angulo.

Tiene el uso de la palabra durante tres minutos el Grupo Parlamentario Popular.

El senyor Zaplana López:

Sí, muchas gracias, y bienvenido señor Marco.

Mire, es usted muy contundente con el tema del presupuesto, de la capacidad presupuestaria para mantener las estructuras de la televisión.
(Soroll de papers) Este es el porcentaje de presupuesto desde que se creó la ley de la televisión, lo que ha destinado el Consell a cada uno de los presupuestos anuales.
Ninguna superó el 0,30, aunque en la ley lo ponía.
¿Qué hacemos con esto?
El gobierno anterior ha mantenido una televisión infrafinanciada permanentemente en todos los años, no ha habido protestas ni quejas por parte de nadie.
No lo he visto yo tan contundente.

Pero, además, además, fíjese que usted…, que además de que esta falta de recursos, todos los años, en los últimos tres…, cuatro años ha habido una desviación económica de más del 10Â %, que decía la ley, recogía la ley, que el consejo de administración, el consejo rector de la radiotelevisión tenía que haber dimitido en bloque.
Tampoco ha dimitido, nadie se lo ha exigido.
Ustedes tampoco se lo han exigido, y se ha incumplido la ley permanentemente y nadie ha dicho nada.

Mire, usted habla de independencia y manipulación.
Yo le quería…, el otro día lo conté en el pleno, mire, no sé si usted llegó la conocer al señor Nadal, era el representante de Compromís en esta comisión, responsable ante la Comisión de Radiotelevisión Valenciana y el día que deja estas Cortes, hace apenas ocho meses, hizo unas declaraciones diciendo: «Hemos sido muy inocentes y nos han ganado los comisarios políticos del PSOE -dice-, pero lo que más me duele es el tratamiento de los informativos, no hay pluralidad como la que nosotros hemos pedido toda la vida».
Esto lo dice Compromís, no lo dice el Partido Popular, la ley actual, sobre los seis años de la ley actual, Compromís dice que los comisarios políticos del PSOE han cogido no solamente la cadena sino los informativos.
Lo dice Compromís.
No sé por qué tanto miedo a la manipulación anterior…, o sea, posterior, si ha habido una manipulación y una falta de pluralidad anterior.

Pero no sé si usted sabe…, hoy lo publica un compañero suyo, el señor Toni Ramos en La Razón, y dice que se está tramitando un proyecto de reglamento en À Punt, que empezó el 18 de abril, la exposición pública, hasta el 18 de mayo, su asociación todavía no ha hecho ningún tipo de solicitud al respecto ni demanda sobre este tema.
Y este es un proyecto de reglamento por el cual se regula el derecho de acceso de los grupos sociales y políticos a la televisión.
Y entonces determina este proyecto…, dice quién puede ir a la televisión y quién no puede ir, y dice, en la parte de grupos afectados, los políticos, solamente los que tienen representación en estas Cortes.
Ningún periodista de À Punt va a poder entrevistar ni al sindicado médico, ni al sindicato de enfermería, ni al sindicato de ANPE, de profesores, porque lo va a prohibir el Consell Rector, el actual, el Consell Rector elegido por toda esta democracia que lo ha elegido, y está imponiendo condiciones de libertad a los sindicatos, a las profesiones religiosas y a las organizaciones sociales.

Señor Marco, hay una falta de pluralidad hoy, una falta de independencia hoy, una… costreñir la labor de libertad de los periodistas que trabajan en À Punt.
Y ustedes no dicen nada.

Y solamente una petición.
Mire, sobre la consolidación del proceso selectivo.
El proceso selectivo se creó en la ley del 2016, se consolidó en la ley del 2016 y se dijo que se iba a hacer por concurso oposición en el plazo de tres años.
Han pasado ocho, no se ha hecho nada, en la última etapa, en el último año se han lanzado todos los criterios de consolidación.
¿Usted está de acuerdo en que los trabajadores que están ahora mismo trabajando, que llevan seis años en precario en esta radiotelevisión valenciana se queden fuera porque haya un proceso, eh…, como el que usted propone que se continúe aunque haya una fusión entre las dos empresas?
Le pregunto.

La senyora presidenta:

Muchas gracias, señor Zaplana.

Tiene el uso de la palabra durante cinco minutos el compareciente.

El senyor president de la Unió de Periodistes Valencians:

A vore està plantejant que o tots fora o oposicions, i no, no, n'hi han alternatives.
Però això podeu treballar-ho i n'hi ha alternatives per a que puga n'hi haure un moment en el que continue la gent fins que n'hi hasca un procés… Això és molt senzill.

¿Que no hem fet res?
Òbviament, nosaltres ens reunim moltes voltes i, per exemple, quan la Federació Valenciana de Municipis i Províncies, a través del seu programa El rall va censurar temes de memòria històrica, va censurar temes d'Escola Valenciana, actuàrem, férem un comunicat, va acabar, la persona que estava dirigint el programa, que deia que anava a ser el nou membre del consell d'administració, acabà destituït com a director del programa, perquè era un cas de censura.

Un altra tema LGTBI que també va eixir, també férem un comunicat en contra d'un criteri que havia tingut l'anterior cap d'informatius.
Nosaltres sí que hem estat pendents, hem estat vigilant que no n'hi haguera censura.

I independència n'hi ha hagut.
Jo també li ho dic, perquè he treballat en nou programes diferents d'À Punt, en productores, i he tingut totalment independència sempre, per a escriure qualsevol guió d'humor en Assumptes interns, vàrem fer guions infantils en La colla, o quan he fet informació amb el micròfon en la mà en À Punt Directe.
I he tingut total llibertat.

Quan treballava en Canal 9 vaig tindre com quinze caps diferents: no n'hi hagué ni una setmana…, ni una setmana que no me digueren «lleva eixe tall», «si no t'esborres del sindical te tirarem al carrer», eh…, «posa'm primer este tall no l'altre»… Quan tornem al consell d'administració clàssic, a decisions unipersonals d'un director únic, passa el que passava, no només a nivell informatiu, sinó també a nivell administratiu, on el consell administrador…, això també li responc a vosté, que anem a un model clàssic, va acabar gastant-se molts millons d'euros, utilitzant com a manera d'enxufar la gent la televisió i acabarà tancant-la, i no volem eixe sistema.

Per això estem d'acord en que el consell d'administració…, si no mos agrada el Consell Rector com està ara, ho entenem, perquè s'ha demostrat que per a moltes coses no és útil i no és pràctic i continua sense renovar-se.
Però en compte de pactar nous membres, o d'obrir la mà, que puguen continuar eixes associacions, però d'una altra manera, directament s'ho carreguen tot, i ves com no, nosaltres podem tindre ara, a partir d'ara, els nou membres del Consell d'Administració del mateix bloc.
Això, òbviament, no garantitza la llibertat de premsa, una llibertat de premsa que ara mateixa, gràcies al Consell de Redacció, està vigilada… El director d'informatius no el posa ningú a dit, el tria el…, o el veta, el Consell de Redacció.
No sé, com en les universitats al rector, que vosté em deia que això no passava en cap lloc, en les universitats també passa.

Aleshores, jo crec que és molt important mantindre tots els entrebancs que n'hi ha ara, per a que no se produïsca la manipulació, no perquè vostés vagen a manipular o qui vinga després vaja a manipular, perquè hem vist que quan no n'hi han entrebancs acaba manipulant-se.
És una obvietat.

Així que, per tant, nosaltres, ja per a resumir, el que vos demanem és que es garantisca el servei d'informatius públic, que el valencià continue sent la llengua vehicular, com ho ha sigut sempre i com és la llengua pròpia de les televisions autonòmiques de tot l'estat espanyol.
És una petició, que, bueno, si vosaltres haguéreu demanat a Televisió Espanyola que haguera reflectit la pluralitat d'Espanya i n'hi haguera un percentatge d'un 20Â % en català perquè…, o valencià, que és el que parlen el 20Â % de les persones d'Espanya, pues, ara tindria sentit que vosaltres demanàreu ací que se parlara en castellà, però com això no ho han fet, no té cap sentit.

Exigim que hi haja mecanismes de controls, com els actuals, per a evitar la censura i la manipulació, que, òbviament, no han estat d'acord alguns, però no està d'acord ni el president de la diputació anterior del PSOE, ni el diputat a qui vosté feia referència… Això vol dir que les normes estaven ben fetes perquè sempre n'hi ha hagut gent de tots els partits que estava a disgust.
Ningú estava a disgust, per tant les normes no estarien tan mal fetes.

I reclamem un finançament proporcional a la nostra població i que estiga blindat per llei, perquè, com vosté diu, nosaltres hem reclamat sempre millor finançament per a À Punt i que es complira eixa llei.
Ho hem fet en privat i ho hem fet en públic, bé, se poden llegir articles que he escrit jo mateixa demanant que estiguera complit eixe 30Â %, eixe 3Â % del pressupost.
Per tant, sí que ho hem demanat i sí que ho hem exigit.

Demanem també el que demanaven les productores, que es mantinga el mínim de 35Â %…, ells diuen un 40, però…, que es mantinga perquè siga motor la producció valenciana i en valencià, que els sous dels treballadors també de les productores estiguen equiparats a À Punt, i ens sembla imperatiu, com abans millor, celebrar el procés públic d'oferta de treball iniciat per a acabar amb la interinitat de l'actual plantilla i pel bé de totes les persones afectades per este procés.

Moltes gràcies.

La senyora presidenta:

Muchas gracias, señor Marco.
(Sorolls i veus)

Hacemos cinco minutos de receso.
¿Os parece…?
(Veus) Sí, gracias.

(Pausa.
Se suspén la reunió durant uns minuts)

Compareixença del fundador i president d'honor de l'Associació Ciutadania i Comunicació (Acicom), senyor José Ignacio Pastor Pérez

La senyora presidenta:

Tiene el uso de la palabra el señor José Ignacio Pastor Pérez, fundador y presidente de honor de Acicom, Asociación Ciudadana y Comunicación, por un tiempo de cinco minutos.

Cuando quiera.

El senyor fundador i president d'honor d'Acicom:

Bon dia.

Donen-se vostés per saludats.
No vull perdre ni un moment en les normes de cortesia quan només tenim cinc minuts per intervinent.

Hui és dia de llibertat d'expressió i podrem expressar poquet, poquetes coses, però anem…, tenim la possibilitat de les esmenes.

Bé, una visió general de la proposició de llei…, d'entrada podem dir que és injustificable ni com està redactada ni la seua urgència.
Una vergonya la falta de participació tant de la societat valenciana com dels propis òrgans estatutaris valencians.
Que jo conega no ha estat participada ni pel Consell de l'Audiovisual ni pel Consell Valencià de Cultura ni per l'Acadèmia Valenciana de la Llengua i, per suposat, per cap dels passos habituals de qualsevol projecte de llei, com són el Consell Jurídic Consultiu, el Comité Econòmic i Social, etcètera, a més a més dels procediments establerts en la Llei de participació i foment de l'associacionisme i la Llei de transparència i bon govern, ambdós elles vigents.

Sembla que tampoc han comptat vostés amb l'actual corporació i els seus òrgans, per suposat el Consell Rector, el Consell de la Ciutadania, el Consell d'Informatius, el Comité d'Empresa.
Les presses no són bones conselleres i, el dontancredisme, menys.
Han fet vostés com els mals estudiants: esperar a última hora per intentar aprovar l'examen després de deu mesos, però no se saben bé la matèria ni han deixat que els experts els assessoren.

Practiquen vostés l'adamisme, en perjudici dels recursos públics que malbaraten en aquesta proposició de llei.
Tota la feina feta per un ample ventall de persones, treballadores, representants en el Consell de Ciutadania, Consell Rector, incloent les persones que vostés han nomenat, que també n'hi ha propostes de tots els grups polítics en el Consell Rector actual, tiren per la borda importants inversions realitzades.

Fer tabula rasa de tot el que s'ha fet els darrers anys després de la salvatge tancada unilateral de la RTVV a càrrec del govern del Partit Popular és una greu afrenta a la Comunitat Valenciana.

Sembla que vostés no aprenen i que continuen dilapidant els recursos públics.
Per cert, encara estem pagant durant anys i anys el deute que van deixar per la seua mala gestió quan no corrupció.

La corporació actual ha fet un gran treball amb grans limitacions pressupostades però millorable en molts aspectes, però són un bon punt de partida per avaluar el que està funcionant bé i el que és possible millorar, però no desfer tot el camí recorregut en els últims anys.

D'entrada, li cite una frase del preàmbul de la llei vigent que vostés diuen que no és…, té molts problemes, efectivament, n'hi ha d'arreglar-la, i diu: «Amb caràcter previ a l'elaboració d'aquest text legal s'ha desenvolupat una intensa activitat d'escolta i diàleg amb experts i sectors directament afectats, que ha incorporat també nombroses esmenes de participació ciutadana».

Han presentat una llei raquítica, amb falta de molta concreció, deixant en l'aire molts aspectes, inclús amb greus defectes de previsió o llacunes perilloses, la qual cosa volen tapar amb un procediment de tramitació d'urgència i atrevint-se a dir, de manera demagògica, sense cap argument âara mateix ho hem sentit acíâ que reduir el nombre dels membres del Consell d'Administració és reduir la hipertròfia legislativa, en l'exposició de motius.

N'hi ha de dir que a més de l'Estatut d'autonomia i els seus òrgans, fins i tot el marc normatiu de la Llei general de l'audiovisual ha segut obviada en aquest projecte de llei o en aquesta proposició de llei.

Alguna de les coses que vullc intentar concretar i que en les esmenes ja presentarem i podrem ampliar: ataquen al valencià, amagant el que diu el nostre Estatut d'autonomia, la nostra Constitució; silencien que la Generalitat i per extensió el seu sector públic instrumental atorgarà especial protecció i respecte a la recuperació del valencià.
Això ho han llevat vostés de la proposició de llei.

Un article 2 sobre els principis que ha quedat raquític i feble, front a l'article 5 de l'actual llei que parla de principis que cal observar en la prestació del servei públic.

Han oblidat molts aspectes fonamentals.
Com a exemple, un botó: promoure la cohesió territorial i la diversitat lingüística mitjançant la difusió en valencià que serà la llengua vehicular dels mitjans públics que depenguen de la Generalitat Valenciana.

Una nefasta redacció, pretenen reduir, i un grandiloqüent article 3, que és extensíssim, de la cooperació âdis-me de què presumixes i te diré de què careixesâ, tot per afegir allò de la Federació Valenciana de Municipis i Províncies, que podien haver-lo posat en qualsevol aspecte.

També, la dependència d'altres operadors, la dependència de la Presidència de la Generalitat, l'article 7 de l'anterior llei, l'actual llei vigent, naturalesa i règim jurídic, podria donar-los moltes pistes.

Per dir alguna altra qüestió, que no me va a donar temps a tot, les persones que formen part del Consell d'Administració, nosaltres plantegem que siguen nou persones, de les quals cinc siguen elegides per Les Corts; les altres, en representació, com ja s'ha comentat.
Però les cinc serien una…, n'hi ha de tindre la voluntat de majoria qualificada, però en la segona votació o votacions després plantegem que siga un sistema ponderat: cada diputat o diputada soles puga votar el 60Â % de la gent proposada; és a dir, si se voten cinc persones, tres representarien la majoria i, dos, podrien representar a les minories, per la qual cosa seria, juntament amb les altres quatre persones, seria una realitat important.

Han oblidat totalment fer qualsevol referència a l'AMI.
Per si no saben vostés allò que és l'AMI, l'AMI és l'alfabetització mediàtica informacional tant en boga estos dies, però també que se parla d'ella en allò que seria la llei general de l'audiovisual i que totes les directives europees estan fent menció.
Vostés parlen d'entreteniment, de formació, però no parlen de allò que seria l'AMI, que és el sistema internacional que n'hi ha.

I després, la disposició derogatòria única és una bestiesa allò que han plantejat vostés.
Caldria facultar al Consell d'Administració per anar revisant disposicions, reglaments i instruccions que desenvolupen la llei.
Deroguen la llei però sembla que no saben que està en marxa la corporació actual i À Punt.
No han previst reaprofitar les coses.
Què passa amb els codis d'autoregulació?
Què passa amb el llibre d'estil?
Què passa amb els treballadors?
Què passa amb el Consell d'Informatius?
Què passa…

I, per tant, acabe ací perquè me passe del temps i espere les seues preguntes.

La senyora presidenta:

Muchas gracias.

Tiene el uso de la palabra durante tres minutos el Grupo Parlamentario Vox.

El senyor Alés Estrella:

Sí.
Bienvenido, señor Pastor.

Bueno, pues lo cierto es que… La verdad es que por aquí ha pasado el señor Costa, director, ha pasado el presidente del Consejo Rector, y siempre, yo, con todas las personas con las que me he reunido ha existido consenso en torno a la necesaria reforma legislativa, porque el problema que existía se encontraba en el origen, se encontraba en la ley de 2016 que, como decíamos, el propio gobierno botánico se vio obligado a reformar sucesivamente con todas las leyes de acompañamiento de lo inaplicable que resultaba y de lo limitante que resultaba.

Luego, aunque âinsistoâ entendemos perfectamente la faceta de servicio público de la radiotelevisión pública, pero es evidente que los resultados alcanzados por À Punt están muy lejos de los esperados, sobre todo desde el punto de vista de la audiencia.
Entonces, la pregunta que le lanzo es…, al margen de que nos ha quedado claro que no le gusta nada ni la ley ni cómo se ha hecho, pero qué propondría, ¿no?
, qué propondría usted para lograr acercarnos más a la realidad de la sociedad valenciana para atraer, a fin de cuentas, más audiencia.

En relación a la lengua valenciana, ya he dicho antes que nosotros no consideramos incompatible la promoción del valenciano, como riqueza y patrimonio común de todos, pero con una atención más realista a la realidad sociolingüística de la Comunidad Valenciana, que es que no todo el mundo habla valenciano.
Quizá podría estar relacionado, quizá, por esos bajos índices de audiencia.

Pero en cualquier caso, le tengo que decir que el espíritu con el que nace esta ley es justamente como regulación general que luego irá siendo detallada en sucesivos documentos que entrarán más en la concreción, como puede ser: la carta de servicios, con un período de vigencia de nueve años; el contrato programa, para tres años… Y la intención es, justamente, que no sea necesario reiniciar el proceso legislativo en Cortes, sino ir modificando esos otros documentos más concretos y no reiniciar cada vez el procedimiento legislativo en Cortes, cada vez que cambien las circunstancias, cada vez que haya un cambio de gobierno.
Y, por ello, la regulación es una regulación básica, general, para dotar de agilidad a una radio y televisión pública, un servicio público que se encontraba anquilosado y cuyos resultados no eran los esperados, por mucho que nos empeñemos, seas de aquí o seas de allá, los resultados no eran los esperados.

Así que la pregunta es, efectivamente, que qué ideas aportaría usted para lograr mejores resultados.

Gracias.

La senyora presidenta:

Muchas gracias, señor Alés.

Tiene el turno de la palabra el Grupo Parlamentario Compromís.

La senyora Torres Garcia:

Gràcies, presidenta.

Benvingut, senyor Pastor.

Bé, crec que ha sigut vosté molt clar en la seua exposició.

Doncs, jo li preguntaré si vosté creu que, amb esta proposició de llei, es garantix la pluralitat i la diversitat de la societat valenciana.

I m'agradaria deixar clar que no és el mateix una reforma legislativa que legislar ex novo, que és el que s'està fent ací i sense la participació de la societat valenciana que, actualment, estava molt ben representada en la llei actual, perquè no oblidem que els membres del consell de la ciutadania estaven triats pel consell rector, a proposta de les associacions de consumidors i d'usuaris, del Consell Valencià de Cultura, de l'Acadèmia Valenciana de la Llengua -institució estatutària que no és esmentada, ni per casualitat, en tot l'articulat de la llei-, a proposta de les associacions del tercer sector, de les principals associacions en defensa dels drets LGTBI, de les associacions en defensa de la igualtat, del Consell de la Joventut… Totes estes associacions queden esborrades absolutament en la nova llei.
Per això dic que és una legislació ex novo.

I crec que en esta sala hi ha qui té dificultats de comprensió lectora, perquè jo estic repassant el projecte de reglament del consell rector i es diu clarament que els grups afectats i, per tant, que han de tindre veu i presència en el mitjà de comunicació públic de les valencianes i dels valencians són els grups polítics, les organitzacions sindicals, les organitzacions empresarials, les confessions religioses i que això ha d'anar d'acord amb la legislació vigent.
La Llei de llibertat sindical, és a dir, les organitzacions sindicals s'han de regir pel criteri de major representativitat.
Per tant, jo no sé per què abans s'ha fet una lectura negligent d'eixe projecte de reglament, si no és precisament per a intentar denostar tots aquells mecanismes i mitjans que el que fan és garantir eixa pluralitat i eixa diversitat que, al nostre entendre, no garantix esta llei.

Vosté ha sigut molt contundent en la seua exposició, però jo li torne a plantejar la pregunta, que crec que és de resposta clara.
¿Creu que amb esta nova llei es garantix la pluralitat i la diversitat de la societat valenciana?

Gràcies, presidenta.

La senyora presidenta:

Muchas gracias, señora Torres.

Tiene el uso de la palabra el grupo parlamentario PSPV, por tres minutos.

La senyora Angulo Luna:

Molt bon dia, senyor Pastor.
Gràcies per les seues aportacions.

Insistisc de nou que açò és un assalt i un control polític d'À Punt.

En este grup parlamentari ens preocupa moltíssim com van a fer-se eixos nomenaments del consell.
Vosté és sabedor de com són escollides les cinc persones per Les Corts, a proposta dels grups parlamentaris, un és proposat pel consell de la ciutadania, dos pel consell audiovisual, un pels treballadors; i ara, d'estos huit membres del consell d'administració, set van a ser escollits per Les Corts.
Creguem que la seua, com qualsevol altra proposta en què es done visibilitat a qualsevol dels grups parlamentaris, seria ben acollida per la nostra part.

Ens preocupa també moltíssim com la llei elimina tot este procés participatiu per a la composició d'un òrgan de govern de corporació de mitjans i que no va a recollir eixes diferents sensibilitats que la llei actual sí que permet; eixa cohesió territorial, a què vosté ha fet referència, i com la diversitat lingüística del PP entén, en este cas en el valencià, especialment Vox, en què va a incorporar la programació en castellà -que es passen el temps defenent-, quan la televisió va ser un dels millors mitjans per a aproximar a les zones castellanoparlants la nostra llengua que, si no haguera sigut així, no la coneixerien.

Quant al tema dels treballadors, s'ha de ser molt ingenu per saber que proposar una nova RLT, en sis mesos, que és el que està establert, és quasi impossible.

I el que més ens sorprén és com, a una setmana de proposar la llei, s'ha publicat eixe anunci de la Corporació Valenciana de Mitjans de Comunicació, amb eixe reglament del consell rector per a regular l'accés dels grups socials i polítics.

La senyora Nathalie Torres ha dit que ha sigut un problema de comprensió lectora.
Jo dic que el diputat Zaplana menteix perquè, realment, en l'article 12, entre els grups afectats, també s'indica que són les associacions i entitats d'interés social, sense ànim de lucre, amb especial atenció a aquelles que treballen en favor dels col·lectius en risc d'exclusió social i això també incorpora a sindicats mèdics i tots els que ha fet referència (remors)… Això ho posa al text i ell ha sesgat, com fa sempre el Partit Popular, la informació que dona ací.

Entenem que este reglament tenia per objecte regular eixe dret d'accés, aplicant-se l'accés de manera global, mitjançant el conveni, segons el mateix reglament, amb uns membres que serien: una presidència, uns vocals que serien el director general, el director d'informatius, director de continguts i programació, cap d'unitat de projecte social, una persona en representació del consell d'informatius, una persona en representació del consell de la ciutadania i una secretaria.
Es regula eixa forma d'accés global i accés directe, amb espais específics en ràdio i televisió, en diferents formats, horaris i temps, mitjançant cessió d'espais, etcètera, etcètera.

Senyor Pastor, ¿pensa que en la proposta que ens presenta la dreta, en esta nova organització, els ciutadans poden estar tranquils a l'hora d'accedir als mitjans per a transmetre a la ciutadania el treball de les organitzacions socials?

Gràcies.

La senyora presidenta:

Muchas gracias.

Tiene el uso de la palabra el Grupo Parlamentario Popular.

El senyor Zaplana López:

Gracias.

Bienvenido, señor Pastor.
Y agradecido a sus reflexiones, porque hay algunas que nos parecen ciertamente interesantes, aunque en su primer minuto haya tirado de ese insulto y descalificativo, que yo le pediría un poco menos de sectarismo a la hora de expresar sus opiniones, sin más, para que sea plural también su exposición.

Usted ha confundido lo que es una proposición de ley y lo que es un proyecto de ley.
Es complicado, pero nosotros hemos liderado una proposición de ley en estas Cortes como se hizo con la ley del 2016.
La ley del 2016 tampoco pasó por ningún sitio ni por ninguna asociación ni por ninguna entidad estatutaria, porque fue una proposición de ley liderada por los partidos del Botànic, exactamente igual que ahora, una proposición, con las mismas características.

Usted no puede afirmar, de manera tan tajante, que no se han mantenido entrevistas ni reuniones con nadie.
No es cierto.
Este partido político y el partido Vox se han reunido con los comités de empresa de las dos empresas, con el consell rector, con el director general, con las asociaciones del sector audiovisual, con el consell audiovisual valenciano…, nos hemos reunido con todo el mundo que ha querido reunirse con nosotros y que ha tenido interés.
Porque, desde hace meses, llevamos diciendo que se iba a promover una revisión de la ley.
Todo el mundo que ha querido, nos hemos reunido con él y hemos escuchado todas sus sugerencias y seguimos escuchando, hoy, mañana y pasado, para lo cual yo le invito a que cualquier sugerencia que tenga nos la haga llegar, porque nos la vamos a estudiar con interés.
Porque, además, su capacidad y su conocimiento para nosotros es importante.
Usted ha sido vicepresidente de la Radiotelevisión Valenciana desde el 2003 hasta el 2011, muchos años, muchos años donde se decía que esa Radiotelevisión Valenciana hacía muchas cosas malas y usted era vicepresidente y usted atesora una experiencia importante en la gestión porque, además, tiene usted un máster en gestión pública.
Es decir, para mí usted tiene mucho valor y le pido que, para usted, nosotros también tengamos mucho valor, porque nuestro trabajo nos lo tomamos en serio.

Que estemos de acuerdo o no de acuerdo en la ideología o en determinados componentes, perfecto, eso es la pluralidad política; pero, de ahí a difamar o a…, mire, yo…, permítame que no esté a gusto en esa posición.
Para mí usted todo el respeto.

Y le quiero aclarar una cuestión, porque lo han sacado los portavoces de la oposición, que creo que se han enterado esta mañana, hace cinco minutos, cuando lo he dicho, sobre la proposición que está pactando el consell rector y que está en exposición pública, porque parece que no se han enterado muy bien.
Mire, en el artículo 11 dice que los requisitos de las… -lo digo porque a usted también le afecta-, los requisitos son que podrá ejercer el derecho al acceso a los medios de comunicación los que tengan naturaleza social o política, los que estén válidamente constituidos y los que merezcan un calificativo de significados, significados, y esta parte es muy importante porque en el artículo 13, cuando habla de quién está significado -porque el artículo 13 que dice quién: políticos, sindicatos, religiones y significados-, dice que habrá una comisión que determinará exactamente, anualmente, quién tiene la categoría de significado.
Y va a haber una comisión dentro de À Punt que va a decidir quién tiene esa categoría de asignado para poder participar de los debates, de la pluralidad política de À Punt.
Esto es lo que está gestionando, ahora mismo, el Consell Rector de la televisión que tenemos.

Mire, pluralismo político, pluralismo de ideas e independencia, ahora mismo, en el actual consejo rector yo no lo veo por ningún lado, pero respeto sus opiniones.

La senyora presidenta:

Muchas gracias, señor Zaplana.

Tiene el uso de la palabra la compareciente durante cinco minutos.

El senyor fundador i president d'honor d'Acicom:

Bé, començaré contestant al senyor Zaplana.

Disculpe el to, però me pareix una presa de cabell esta proposició de llei que han fet vostés, després de tanta faena que hi ha.

No és de veres, sí que sé perfectament el que és un projecte de llei i el que és una proposició de llei.
L'anterior va ser una proposició de llei debatuda ací mateix, en comissions, equips, etcètera, realitzades.
Açò, per urgència, de pressa i correguda, amb cinc minuts per a parlar, sense capacitat, més que un dia per a presentar les esmenes, crec que és obviar totalment.

Enllace amb un tema també…, el tema de la llengua, que plantejava el senyor de Vox.
Mire, tenim una Llei d'ús i ensenyament del valencià.
L'ensenyament ha anat bé i vostés s'ho volen carregar.
En l'ús no ha anat bé i vostés, inclús, volen falsificar els avanços que hi havia perquè, si comptem tots els mitjans de comunicació que tenim, quants en tenim en valencià i quants en tenim en castellà?
Això sí que és una vergonya que tirem arrere amb això.

Per altra banda, per suposat que presentaré esmenes per a intentar millorar coses, però ho fem constantment, per això és el meu to cabrejat, perquè he dedicat i dediquem moltes hores, des de la societat civil, a la qüestió de millorar els nostres sistemes de comunicació.
De fet, el nostre lema, la missió de ser de la nostra associació és la millora de la dieta mediàtica de la ciutadania valenciana; imaginen vostés.

Bé, sobre el tema que ha preguntat el Partit Socialista i vosté també fa al·lusió al reglament, eixe reglament és un desastre, eixe reglament del dret d'accés és un desastre.
Però vostés que són tots…, vostés se diuen constitucionalistes, estan incomplint, després de quaranta-cinc anys, l'article 20.
3 de la Constitució, que diu que se garantirà el dret d'accés dels grups socials i polítics.
Els polítics ja tenen el seu tractament i, sobretot, en època electoral; però als grups socials ningú ho ha fet, excepte la reforma que va fer Zapatero i que no funcionà bé a Televisió Espanyola i un poc a Telemadrid.

He dedicat temps i articles i, de fet, el consell de la ciutadania ha presentat distints informes sobre la qüestió i va crear eixa comissió mixta.
La comissió mixta ha derivat en un document molt legislatiu i poc real.
I, en eixe sentit, Acicom i jo personalment hem presentat, primer, esmenes, després, un dret d'audiència i hem forçat inclús perquè els sistemes que estan vostés fent estan incomplint el desenvolupament legislatiu vigent.
Existix una llei de participació i una llei de transparència que qualsevol reglament ha d'estar a informació pública.
En estos moments, està penjat en el web de gvaparticipa, perquè nosaltres…, jo, en concret, he denunciat eixa situació i que anàvem a manar altra denúncia.
I, per tant, totes estes qüestions estan canviades.

És molt complicat el tema (inintel·ligible) … però, quan vostés vegen totes les al·legacions i esmenes i el nou reglament que hem plantejat, no sé si s'acceptarà o no, però ahí voran que és un tema al qual li dediquem importància.
Perquè tot el que plantegen vostés de sinergies no pot haver un sistema públic que no compte amb la ciutadania i que no compte amb les persones que tenen moltes coses a dir.
I ciutadania… i els puc donar algun exemple, perquè dirigisc un programa de ràdio en el qual 130 entitats socials d'este entorn de la Comunitat Valenciana han sigut entrevistades i donar-los visibilitat.
Hi ha molta gent preocupant-se dia a dia per millorar la societat i això no apareix generalment als mitjans, apareix més bé la casuística i les desgràcies.

Sobre la pluralitat i la independència, òbviament, esta llei…, bé, esta proposició no garantix per a res eixa qüestió i este és un tema interessant a debatre.
Jo, personalment, he defensat que com és possible que, a estes hores, després del 2020 -2020 va ser l'últim estudi independent que se va fer, en concret el va fer GfK, sobre la diversitat i pluralitat de la programació d'À Punt i els seus canals…-.
És una vergonya que això no s'haja fet, ni Consell de l'Audiovisual, ni Presidència de la Generalitat, ni Les Corts, ni ningú.
Això és una obligació, mesurar, perquè el que no se mesura no se pot millorar.
I, per tant, tot parla de veu, però vore si es comprova la diversitat, no s'està fent.

I per acabar, perquè se m'acabarà el temps, les deixe.

Per una banda, senyor Zaplana, per si no el coneixen, esta es una publicació meua que és accountability del Consell d'Administració, eh?
Mentres he estat, done rendició de comptes.
I, a més, el títol és molt significatiu: Una altra radiotelevisió valenciana era possible?
I serà…, malauradament no serà d'esta forma.

Li'l done a la presidenta perquè quede en l'arxiu i en la biblioteca d'aquí.

I, per altra banda, això és precís conèixer-ho, perquè ací hi ha una alta comissió que està parlant de memòria històrica: aquell país que no reconeix, que no coneix la seua memòria, està condemnat a repetir-la.
No podem tornar a repetir la salvatge tancada de Canal Nou, d'estar pagant més de mil milions de deute perquè es contractava d'una manera als amics, quan no corrupció, quan no mala gestió…

I, per acabar, dir-los la dita valenciana, que m'agrada, de Jaume I: vergonya, cavallers, vergonya.
Retiren la llei.

La senyora presidenta:

¿Ha finalizado ya?

El senyor fundador i president d'honor d'Acicom:

Sí, sí.

La senyora presidenta:

Muy bien, gracias.

Pues nada, muchas gracias por su comparecencia y damos paso al siguiente interviniente.
(Veus) El libro lo ponemos a disposición de la biblioteca de Las Cortes.
(Pausa)

Compareixença del secretari de la Comissió de l'Audiovisual de l'Associació d'Actors i Actrius Professionals Valencians, senyor Jorge Ballester Benito

La senyora presidenta:

A continuación tiene la palabra don Jorge Ballester Benito, secretario de Comissió de l'Audiovisual de la Asociación de Actores y Actrices Profesionales Valencianos durante cinco minutos.

El senyor secretari de la Comissió de l'Audiovisual de l'Associació d'Actors i Actrius Professionals Valencians:

Volia fer menció a l'associació a la qual represente avui, l'AAPV, l'Associació d'Actors i Actrius Professionals Valencians, associació amb caràcter sindical, amb més de quatre-cents afiliats i amb una trajectòria de 35 anys.

L'AAPV naix per a defendre les reivindicacions dels artistes i intèrprets valencians pel que fa a la millora de les seues condicions de treball i de vida.
L'AAPV és alhora independent de qualsevol element alié al món del treball: dels partits polítics, dels governs, i de les organitzacions del signe o ideologia que siguen o dels poders econòmics.

Entre els objectius de la nostra associació s'inclou l'actuació en totes aquelles qüestions que es plantegen d'ordre laboral, com negociar convenis col·lectius, pactes i acords que garantisquen als treballadors unes condicions dignes.

Per tant, la llei que es debat ara ens toca de ple.
I és per això la meua compareixença hui en esta comissió.
Des de la nostra organització pensem que es poden afegir millores en la que serà la nova llei de la futura corporació valenciana de mitjans audiovisuals i que, a més a més, garantiríem, de manera clara i inequívoca el futur treball dels intèrprets valencians.
És per a nosaltres, prioritat incloure en esta nova llei paràmetres que protegisquen la ficció en valencià diferenciada de l'entreteniment o dels continguts en general.

Per què ficció?
Perquè és el producte audiovisual que més demanda té amb diferència, no hi ha discussió sobre la quantitat de diners que invertixen les televisions estatals en ficció seriada i, sobre tot, l'impacte i la dependència d'entreteniment que signifiquen les plataformes digitals avui en dia.

A més dels estudis que demostren que la ficció, sobre tot la ficció seriada, són els productes estrella a l'hora de fidelitzar l'audiència.
I, per això, estos productes sempre estan destinats a hores de màxima repercussió, és a dir, al prime time, d'on es pot traure més benefici del producte de cara a ingressos per publicitat i, també, màxima rendibilitat social, que espere que siga un concepte que cada vegada treballen més: rendibilitat social.

Per què en valencià?
En primer lloc perquè una televisió autonòmica d'un territori amb llengua pròpia és l'entorn natural principal de la ficció en la llengua pròpia d'eixe territori.
En segon lloc perquè fer ficció en valencià assegura que els actors valencians i les actrius valencianes siguen el principal nucli artístic interpretatiu i de treball per a eixos productes, ja que des de fa molts anys els intèrprets valencians tenim la capacitat de dominar les dos llengües, atribut que ens diferencia de la resta d'actors i actrius de l'estat i que, per tant, ens posiciona per damunt de qualsevol intent de competència laboral en el nostre territori.
En tercer lloc, perquè la ficció hui en dia és importantíssima la possibilitat que ens dóna d'estabilitat econòmica als actors i les actrius, sense ella no hi ha estabilitat econòmica.

Podria afegir que en l'últim informe sobre estudi sociolaboral del 2023 de la fundació (inintel·ligible) … s'indica clarament la precarietat de la nostra professió en la Comunitat Valenciana.
Les xifres són molt roïns.
Els actors i les actrius de l'audiovisual obtenen un rendiment mitjà anual de 5.
626 euros, només el 7Â % dels actors i les actrius superen el llistó dels 30.
000 anuals, el 7Â %, mentre que el 86Â % estan per davall dels 6.
000 anuals.

A més de tot açò cal sumar, com hem dit, la taxa de rendibilitat social que produïxen els productes de ficció en la societat, que és molt elevada.

Per últim, cal recordar els grups ací, que promouen esta llei, que les televisions estatals i les plataformes digitals estan obligades a comprar productes en llengües territorials, ja que el 6Â % del contingut ha de ser en llengües cooficials.
Estem, en certa manera, obligats produir i tindre productes de ficció en valencià, a més que el govern de l'estat injecta a les televisions estatals uns muntants destinats a eixa compra de producte llengua cooficial.
Si no tenim eixos diners, és perdre, és a dir, s'ha de produir perquè eixos diners arriben.

En este aspecte cada vegada són més els productes audiovisuals, sèries i pel·lícules en plataformes digitals internacionals i estatals fets en català, euskera o gallec i ens pertany de manera natural un clar posicionament dels nostres productes valencians en eixes plataformes, garantint d'eixa manera que els actors valencians i les actrius valencianes puguen competir pel reconeixement artístic nacional i internacional que actors i actrius d'altres comunitats comencen a tindre.

Actualment la ficció, en les televisions autonòmiques, està més que present amb les dos modalitats que existixen, la producció pròpia de la cadena i les coproduccions amb altres televisions de la FORTA i televisions estatals i plataformes.
No passaré ara a especificar què és el que ingressa la televisió, perquè no em dóna temps.

Per tant, per tot el que acabe d'exposar -si tinc més temps, després en parlaré de més xifres- des de l'Associació d'Actors i Actrius Professionals Valencians, demanem al govern de la Generalitat que incloga en esta nova llei una menció específica per a la ficció en valencià i que especifique el percentatge destinat a la ficció en el pressupost total de la televisió.
Nosaltres creem que no és ninguna barbaritat demanar i que es blinde el 8Â % del pressupost total de la cadena per a la ficció, superant en un 2 l'establert per llei estatal, que obliga a destinar un 6Â % a ficció, no dels ingressos, no dels ingressos, sinó del pressupost total de la corporació o de la cadena.

Per tant, ens adherim a altres agents socials, com plataformes de productors etcètera.
En els seus punts d'intervenció demanen un percentatge del 0,4Â % del pressupost de la Generalitat per a la nova corporació, que situaria una xifra al voltant de cent vint-i-cinc milions d'euros, dels quals 10 milions d'euros estarien destinats a ficció.
Si tenim en compte el punt que ells demanen, que es destinar el 40Â % del pressupost a producció externa, a productores independents valencianes, això representaria una xifra de 50 milions, i veiem el complementari, que 10 milions d'eixos 50 estiguen destinats a ficció.

Gràcies.
(Veus) Tenia que dir-ho tot.

La senyora presidenta:

Tiene el turno de palabra el Grupo Parlamentario Vox, por tres minutos.

El senyor Alés Estrella:

Sí.
Pues muchas gracias, señor Ballester, por la aportación de su punto de vista.

Desde luego, sin duda, es enriquecedor, estamos en el punto de partida inicial.
A mí nada de lo que dice me parece incompatible con el espíritu de la norma y, como ha dicho justo ahora al final es efectivamente complementario con lo que ha planteado, la industria audiovisual.

Hablaba de un 8Â % del presupuesto de la televisión destinado a la ficción, he entendido, en valenciano.
Le pregunto, me gustaría saber cuál es el porcentaje que actualmente se destina.
Si quiere puede responder después.

En segundo lugar, ha estado mencionando la situación de los actores.
He querido entender que hablaba de una situación precaria de los mismos.
La segunda pregunta sería: ¿entiende usted que la radio y televisión pública valenciana, tal y como ha venido configurada desde el año 2016, ha ayudado a mejorar en algo esa situación de precariedad?

Luego tenía otra pregunta, que la verdad es que no sé si… Si no me la quiere responder no hace falta.
En relación con la inteligencia artificial, porque he leído en muchas ocasiones que ese puede ser un sector particularmente afectado por la evolución de la inteligencia artificial.

Y finalmente me gustaría preguntarle por la OTT.
Nosotros estamos completamente convencidos de que À Punt… Es verdad que ha sido justo un momento de transición, pero de que nace como un modelo de televisión para hacer un consumo muy configurado de los años noventa, que han sido unos años en los que todo está cambiando muy rápidamente.
Se han consolidado esas plataformas de consumo a la carta.
Nosotros entendemos que es la dirección que debe tomar la cadena, la televisión.
¿Qué opina usted a este propósito?

Gracias.

La senyora presidenta:

Muchas gracias, señor Alés.

Tiene el uso de la palabra el Grupo Parlamentario Compromís.

La senyora Amigó Laguarda:

Moltes gràcies, presidenta.

Benvinguts, senyor Ballester, i moltes gràcies per les seues paraules.

Vosté ha manifestat que el sindicat al qual vosté representa té més de quatre-cents afiliats i afiliades, i jo crec que vosté deu conéixer també que aquesta proposició de llei, que hui estem ací…, de què estem parlant, no garantix el treball dels actors i de les actrius valencianes en la proposició de llei, que té 34 articles, en cap, en cap dels 34 articles garantix el treball dels professionals valencians, ni la interpretació ni del doblatge.

La veritat és que esta proposició de llei, presentada pels grups parlamentaris, PP i Vox, és una proposició amb una manca grandíssima de rigor tècnic i una manca dels principis que han de fonamentar una radiotelevisió valenciana.
Sembla feta amb retalls d'altres lleis, però sense cap coherència interna que farà molt, molt, complicada la seua aplicació

Com he dit abans, tots són incerteses en aquesta llei, la proposició no establix un marc jurídic que determine les accions del Consell d'Administració, amb la qual cosa aquest pot fer el que vullga.
Com ja he comentat abans, com serà triat aquest Consell d'Administració, ja ho hem dit, el que fa referència, a més, també, que quedaran fora moltes de les entitats que ara participen del mateix.

Se retalla evidentment la democràcia interna de forma clara, perquè no es preveu l'existència, com ha comentat la meua companya Nathalie Torres, del Consell d'Administració, amb la qual cosa aquest, com no hi haurà consell de la ciutadania, el Consell d'Administració podrà fer exactament el que vullga.
No hi haurà dins del Consell d'Administració cap representant que no siga polític o política.

No se garantix l'ús del valencià, amb la qual cosa es perd unes raons per les quals les de ser un mitjà de comunicació públic, en una comunitat autònoma que, a més, té una llengua pròpia com és el del castellà.
Vosté ho ha dit, vosté reclamava que hi haguera més en valencià més ficció en valencià.
La veritat és que aquesta proposició de llei menysprea totalment el valencià.
La llei de la televisió, per exemple, d'Aragó té més referències a la llengua pròpia que fa aquesta proposició de llei.
Evidentment, els nostres actors i actrius, com vosté ha dit, tenen un valor afegit, que és que són bilingües, que poden interpretar en valencià i en castellà, i aleshores, nosaltres entenem que hi hauria que protegir aquesta possibilitat de que els nostres actors i actrius, tant d'interpretació com de doblatge, puguen utilitzar la seua llengua i que es garantisca l'ús de la mateixa.

Però que, amb aquesta llei, no es fa referència només que en l'article 2 al valencià.
En ningun moment fica que siga la llengua vehicular.
Simplement fa referència, aquest article 2 de la proposició de llei, a l'article 6 de l'Estatut d'autonomia on es parla de principis, recull una llista com l'objectivitat, veracitat…, però obliden que este article 6 també diu que cal atorgar especial protecció i respecte a la recuperació del valencià o que l'Acadèmia Valenciana de la Llengua és la institució normativa de l'idioma valencià.

Entenem que la Radiotelevisió Valenciana havia d'estar al nivell dels professionals, dels actors i les actrius valencians i valencianes i, evidentment, ací no ho està perquè no se'ls esmenta en cap lloc.

Esta llei ha estat una llei feta de manera unilateral que ha permés al PP i Vox, ficar damunt de la taula aquella llei que ells han considerat, però, evidentment, no s'ha elaborat amb consens amb els professionals, ni amb els representants de l'audiovisual, ni amb els representants dels sindicats d'actors i actrius que vosté representa, ni per suposat amb la ciutadania ni amb l'oposició.

Jo li pregunte, senyor Ballester, fins quin punt considera vosté greu per als actors i actrius valencians, tant d'interpretació com de doblatge, aquesta proposició de llei?

Moltes gràcies.

La senyora presidenta:

Muchas gracias, señora Amigó.

Tiene el uso de la palabra del grupo parlamentario del PSPV.

La senyora Angulo Luna:

Hola, molt bon dia, senyor Ballester.

Quatre-cents afiliats i més de trenta-cinc anys de treball, i en este text normatiu no fa cap referència a vostés.
Nosaltres, des d'ací, el nostre reconeixement a tots els actors i actrius valencians que estan tan ben valorats pels nosaltres, però també fora de tot el nostre territori.

Com he estat insistint tot el matí, açò és una contrarreforma legislativa ideològica i política en una involució democràtica i un assalt al control polític d'À Punt.
No vaig a parar de repetir-ho, perquè per a nosaltres i per a molts dels intervinents este matí està sent així, els nomenaments del Consell, l'eliminació de tot el procés participatiu, portant, de hui per a demà, com aquell que diu, tots els debats ací, a esta comissió, una programació en el que no anem a escoltar parlar en valencià, no anem a escoltar el meu company de Xàtiva, Botifarra, o fins i tot no anem a escoltar els versos de Vicent Andrés Estellés, perquè els actuals que governen la Generalitat, estes coses no coincidixen en ells.

Agraïsc totes les referències que ha fet vosté al valencià i…, tant per la competència dels professionals com per la bona acollida que tenim en molts dels pobles que eixim de fora de les sales metropolitanes, a on molta gent parla valencià i agraïm que vostés insistixquen en açò.

Què passarà en els treballadors?
Una qüestió difícil, perquè hi ha que ser ingenu, com he dit abans, per pensar que en sis mesos, a banda de suspendre tot el que hi ha en marxa, van a ser capaços de resoldre un procés de recursos humans per a estabilitzar a tot el personal.

No sé si vostés entenen en el text què és això, què vol dir, de la creació de la xarxa autonòmica de sinèrgia de l'audiovisual impulsant la xarxa de la TDT, les ràdios signant acords, convenis, recollint informació de proximitat.
Amb el plantejament que fa este text ens preocupa prou, eh…, com van a organitzar-ho, perquè ja els dic jo que no va a ser com entenem totes i tots que deuria ser.

Per a vostés, independentment del pressupost, els actors i les actrius sempre han estat pendents de que s'aproven els projectes concrets, que finalment són els que els oferixen la faena.
Vosté ha fet menció a la ficció i a la ficció seriada.
¿Considera que caldria clarament, en este pressupost, incorporar, per a productes de ficció o ficció seriada, un tant per cent concret?
Vosté ha indicat que és superar l'estatal, jo entenc que estaria bé que puguera consensuar-se en companyia de tots els agents que formen part del sector.

¿Creu també que s'hauria d'estipular d'alguna manera la prioritat de productes d'empreses valencianes i actors i actrius valencianes?
Perquè és evident que no se pot excloure a productores de fora, però nosaltres també sabem que des de l'administració es pot plantejar, a l'hora de competir, una puntuació en positiu a les que cotitzen i tinguen les seues seus al nostre territori.

Eixes són les preguntes que volíem adreçar-los, a vostés.

Moltíssimes gràcies per la seua feina.

La senyora presidenta:

Gracias, señora Angulo.

Tiene el uso de la palabra el Grupo Parlamentario Popular.

El senyor Zaplana López:

Sí, muchas gracias, presidenta.
Y muchas gracias al señor Ballester por sus reflexiones, que…, coincido con mi compañero de Vox, que en la mayoría estamos de acuerdo.
No, no le veo ningún tipo de conflicto.

Yo, el planteamiento de que la televisión no renuncie al porcentaje económico que manda el Gobierno de España que…, que poco…, tiene 12 millones para todo el territorio, a nosotros nos manda 1,7.
Tampoco es mucho, aunque podíamos igual, desde aquí, solicitar al Gobierno de España que destine más recursos para esto.

No entiendo…, no entiendo que tengamos que renunciar a esto, ni por esta línea ni por ninguna… Por supuesto, aprovecharemos todos los recursos de todas las entidades que tengan que verse… Y entiendo como usted que los pilares básicos de los medios de comunicación tienen que ser una parte información, una parte entretenimiento y una parte ficción.
También, es lógico.

Y, mire, me ha encantado esa reflexión que hacía usted sobre su profesión, sobre los profesionales de actores, a usted lo hemos visto en televisión nacional, en determinadas series, otras de carácter autonómico, y sin ningún problema con el lenguaje.
Y yo quiero hacer mención a una producción que ha hecho, ha colaborado, À Punt hace poco, que es La ley del mar, donde había un gran esfuerzo por parte de alguno de los actores en tratar el valenciano de una manera normal, como lo haría un capitán de un barco, no un profesor de universidad o un catedrático de la universidad, y la gran crítica que supuso en el Consejo de Administración actual, el Consejo Rector, las dos cuestiones: una, criticar al actor porque no había utilitzado un valenciano docto y normatiu y, por otro lado, que la serie la patrocinara À Punt y tuviera contenido en castellano… ¡Oiga!
, si estamos produciendo ficción y estamos produciendo ficción seria y para poder exportarla, es decir, está muy bien que lo que usted hablaba de la dualidad de las dos lenguas dentro de una producción, ¿qué hay de malo?
Ahí yo veía, en esa interpretación, a un determinado protagonista que se dirigía a unas personas en castellano, a otras en valenciano, como lo haría alguien de Santa Pola, el capitán de un barco de Santa Pola.
Esto supuso horas de discusión dentro del seno del Consejo de Administración en lugar de estar hablando de otras cosas necesarias como conseguir más financiación o más recursos para la ficción o para la producción en la televisión.

Mire, nosotros apostamos por el sector audiovisual valenciano y con ello, con los profesionales que usted representa.
¿Por qué?
Porque no cabe otra.
Pero queremos un sistema fortalecido que termine siendo independiente.
Pasó con el turismo.
Hace pocos días el presidente de la Generalitat, Carlos Mazón, hizo esta reflexión: el turismo hace tiempo eran corpúsculos de gente que defendía sus intereses hasta que se aunaron y la administración sirvió de liderazgo para que esas empresas pudieran ir de la mano de la administración.

Pero ahora estamos en un punto donde son las empresas las que caminan solas y la administración la que va ayudándoles, no la que va liderando el sector.
Y es lo que pretendemos con el sector audiovisual, no liderar al sector, sino ir donde el sector necesite que vayamos.
Y ahí hay piezas clave como es el IVC, como es el IVACE, como es Ciudad de la Luz, como es À Punt, como son muchas patas que tiene la administración para apoyar, pero realmente no terminamos de ver ese despegue del audiovisual valenciano.
Por eso estos cambios normativos.

Y termino.
Porque la reflexión que yo quería hacerle era la OTT, la televisión a la carta, que pensamos que es el verdadero motor que va a espolear la gran producción de ficción en la Comunidad Valenciana y pensamos que es el motor que habría que impulsar y priorizar, incluso con la propia televisión, que a hoy en día, pues, la gente no se sienta a la hora que quiere el programador.
Se sienta a la hora que le viene bien y consume los productos que le interesan.

Muchas gracias.

La senyora presidenta:

Muchas gracias, señor Zaplana.

Tiene cinco minutos el compareciente para (inoïble) …

El senyor secretari de la Comissió de l'Audiovisual de l'Associació d'Actors i Actrius Professionals Valencians:

Gracias por vuestras preguntas.
Gràcies.

Osti, açò és més divertit de lo que jo me pensava.

A vore, diputat de Vox, no conec els noms de tots… (Veus) Joaquín.
El percentatge que se destina avui en dia en la televisió, ¿val?
, és relatiu, ¿val?
, perquè roza el 6Â %, el roza, no el complix, no el complix.
El que passa que…, estem parlant d'un percentatge al qual n'hi han injeccions extraordinàries per part de la conselleria de cultura.
En els últims anys, en els anys del Botànic la conselleria de cultura ha invertit directament en ficció (inoïble per raons tècniques) … en la televisió basca i també ho estan fent en Catalunya, que invertixen 8 milions en Euskal Telebista, 8 millons la conselleria de cultura cada any, per a ficció, ¿eh?
, només per a ficció.
I TV3 em sembla que roza els quinze milions.

Nosaltres no hem arribat a això.
De fet, si nosaltres, sense comptar el problema de l'IVA, nosaltres podríem estar parlant de…, per exemple, entre la ficció coda, que és la convocatòria per a l'adquisició de drets i participació en obres audiovisuals no finalitzades, que és 1,8 milions, més la ficció seriada, una producció d'1,4 milions trimestral…, estem parlant de dos trimestres de treball, eh?
, una ficció…, parlem de tres mesos entre preproducció, producció i postproducció, serien sis mesos, són 1,4 més 1,4, són 2,8, més, lo que injecta l'Ivace en llargs i…, una minisèrie l'any passat, com és La ley del mar que esmentava el vostre company del Partit Popular, i les tres injeccions a minisèries de l'IVC, que À Punt aporta uns sis-cents mil euros.
El total són 6.
400.
000 euros… Jo ara ací no tinc el percentatge, però crec que està…, vamos, segur que està per baix del sis per cent, si no és el sis coma…, 6.
400.
000 euros de huitanta i…, de 84, pues, està per baix, està per baix.

L'anterior.
Vosté m'ha preguntat si el model que seguíem havia ajudat a la millora de la precarietat dels actors i les actrius en els últims anys: substancialment…, substancialment.
Era prou?
No, però substancialment.
Nosaltres recollim un model, que veníem d'À Punt, quan es tanca À Punt i se torna a obrir la televisió, en el qual automàticament el govern es bolca per a fer ficció.
I en un principi ha de recolzar uns projectes, té que tirar endavant uns projectes, que venien ja de d'arrere, i els tira cap a endavant, uns projectes que estaven fora de pressupost.
I després sí que, eh…, digam, s'esforça conjuntament amb conselleries per a millorar la ficció i que se faja més producte de ficció.
Se recupera una ficció emblemàtica com L'Alqueria Blanca, per exemple, que dona faena a més de cinc-cents treballadors directes, a banda de les empreses de proveïdors que són…, entre bancs, empreses de transport, càtering, etcètera, etcètera, dona faena casi a huit-centes…, mil persones cada trimestre de faena.

Vull dir, sí que n'hi ha…, va haver un esforç que va millorar.
Per això la nostra preocupació davant d'una nova llei, perquè no sabem…, perquè no podem deixar en voluntat… Perquè sí que és veritat que la llei…, jo no entenc de lleis, però és molt oberta i és molt abstracta i és molt ambigua i, per tant, com no parla de ficció, no parla de diners i no parla d'entreteniment i no parla de valencià ni de ficció en valencià, d'ahí la nostra preocupació, no pot quedar una llei en una bona voluntat per part del grups polítics que governen.
Té que haver una especificació clara de millores i que vagen directament a les empreses i als treballadors.
Per això nosaltres farem esmenes que vagen única i exclusivament directes a això, a garantir el treball dels valencians i les valencianes, en este cas dels actors i les actrius.

Compromís.
No garantix…, per això volem punts específics.
No la garantix la llei, per això estic jo ací, perquè volem que la garantisca.
Ara conforme està redactada, no la garantix, i esperem que amb les esmenes de plataformes de produccions, de sindicats i de comités d'empresa i Unió de Periodistes i tal, aquestes esmenes vostés les tinguen en consideració, els ho demane personalment i públicament, que les tinguen en consideració per a millorar eixa llei.

La ficció en valencià ajuda als territoris castellanoparlants a aprendre la nostra altra llengua.
Vull dir, és una cosa que jo sé que a Vox estes coses li poden preocupar d'una manera més específica, però tinguen en compte que els territoris castellanoparlants…, nosaltres som un territori bilingüe, i els territoris castellanoparlants…, jo que he anat de gira de teatre en territoris com per exemple Almoradí, que damunt té una població gitana enorme, jo he fet obres de teatre en valencià i ho han agraït, perquè és una forma de que els arribe l'altra llengua que parlem els valencians, que arribe als territoris castellans, per a que l'aprenguen també.

Partit socialista, pues, n'hi ha que estipular, evidentment, l'activitat per a les empreses valencianes i els actors valencians.
Tinc que ser molt ràpid, perdoneu… La llei del mar espere que siga un tema anecdòtic, perquè les coproduccions en les plataformes i en les televisions estatals és la nova fórmula i hem d'anar ahí, hem d'anar ahí.

La llengua ha d'estar blindada, perquè, si no, correm el risc de que actors i actrius i caps d'equip de Madrid vinguen i ens ocupen el lloc.
O siga, la competència deslleial hi ha que…

I sobre l'OTT, la televisió a la carta, és que hi ha que especificar-la.
Vostés han inclòs en la llei…, no me l'he portada, la tinc ahí darrere, però han inclòs la plataforma digital dins de la televisió.
Hi ha que ser…, a vore sigam concrets, això val molts diners, això val molts diners.
Si vostés estan disposats ha invertir 30 millons d'euros, més 7, en tindre una plataforma digital dins de televisió, a banda de la parrilla de la televisió tradicional, on n'hi ha que firmar?
Firmem tots.
Ara, és una inversió gran.

I, després, si no s'especifica molt bé quin tipus de plataforma és, podem patir que siga una plataforma de refritos, de reposicions de productes ja produïts i que això a nosaltres no ens convé, perquè ni ens dona faena ni a nosaltres ni a les productores.
Aleshores, l'OTT és el futur, però hi ha que invertir en ella i hi ha que invertir per a que les productores, les empreses, tinguen producció nova i que els actors i les actrius, sobretot en la nostra llengua, que ens diferencia dels altres, ens blinda i ens dona faena.

Gràcies.
(Veus) Uf…, molt difícil açò de…, en cinc minuts… (Veus)

La senyora presidenta:

Pues, nada, agradecemos la asistencia del señor Ballester.

El senyor secretari de la Comissió de l'Audiovisual de l'Associació d'Actors i Actrius Professionals Valencians:

Gràcies a totes i a tots.

La senyora presidenta:

Vamos a…

El senyor secretari de la Comissió de l'Audiovisual de l'Associació d'Actors i Actrius Professionals Valencians:

Moltes gràcies.
(Veus)

Compareixença del senyor Sergio Gómez Trillo, representant del clúster de producció i serveis de l'audiovisual valencià

La senyora presidenta:

Comparece ahora el señor Sergio Gómez Trillo, representante del clúster de producción y servicios audiovisual valenciano.
(Veus i sorolls)

El senyor Gómez Trillo:

Buenos días a todos y a todas.

Me presento, Sergio Gómez Trillo, gerente del clúster de producción y servicios audiovisuales de la Comunidad Valenciana.
He escuchado cosas muy interesantes esta mañana… Yo voy a añadir un aspecto que no me parece baladí, me parece de bastante interés, que es aspectos de innovación y transformación tecnológica e industria.

A mí me gustaría preguntarles o…, más que preguntarles, hacerles ver un dato: si saben cuál es la tasa de matriculación de las diferentes universidades valencianes en los grados de Comunicación.
Es una matriculación altísima.
Pongo el caso, en particular, de la Universidad Jaume I, de Castellón.
En los últimos años esa matriculación supera el 99Â % y muchos años está en el 100 %.

También les añado otro dato, que es si saben cuál es el porcentaje de PIB que aporta el sector audiovisual en la comunidad catalana.
Está alrededor de los siete mil millones de euros.
En Andalucía, por ejemplo, este último año se han hecho más de mil cuatrocientos rodajes.

Pongo estos datos en la mesa porque se habla en el mandato marco anterior de que À Punt es el potenciador del audiovisual valenciano.
También tiene que ser ese motor que tenga esa interacción con las empresas.
Y las propuestas que estamos trasladando van en esta línea.
A mí me parece absolutamente relevante que haya una conexión entre À Punt y el tejido audiovisual valenciano.
Yo, si les pregunto a ustedes los días de rodaje que se han tenido en la Comunidad Valenciana de producciones, estoy seguro de que ninguno de ustedes me lo puede decir, porque esos datos no existen.

La Comunidad Valenciana entre otros retos a resolver, lo que tenemos son…, tenemos que resolver el tema de datos.
Ninguno de los que estamos aquí presentes, tanto los ponentes como los grupos comparecientes, tenemos a ciencia cierta datos para evaluar el potencial de nuestro sector audiovisual.
Para mí eso es un reto que hay que resolver urgentemente.

Esto tiene gran relación con el tema de À Punt.
Hasta donde podemos ver, he estado escuchando que hay unas muy interesantes propuestas, la verdad.
Y hay un debate interesante entre dos modelos diferentes, el anterior y el que se propone ahora, pero hasta ahora no he escuchado nada en relación a una mirada mucho más adelantada, más a medio y largo plazo que estamos planteando desde el clúster de producción y servicios audiovisuales.
Estamos hablando de programas de incubación, programas de aceleración, que van, entre otras cosas, en línea con las políticas audiovisuales de la Unión Europea, que van en línea con el proyecto del Spain Audiovisual Hub del Gobierno de España y que en los últimos días la conselleria de innovación, turismo, comercio e industria de la Generalitat Valenciana ha lanzado una convocatoria en la cual el programa 2 es…, la convocatoria es de actividades de emprendimiento, el programa 2 es de actividades de incubación.

Lo que intento trasladarles es que las propuestas que hemos hecho llegar son transversales a todos los grupos políticos que están aquí hoy presentes.

La labor de incubación es ayudar al sector a que pueda, de una u otra manera, según cómo se vaya planificando, porque lo bueno de las incubadoras es que hay flexibilidad a la hora de proponer retos y de proponer necesidades y oportunidades que pueda tener la televisión valenciana.
Estas labores de incubación lo que hacen es ayudar al sector tanto emprendedores de primer nivel como empresas de nueva creación, como empresas que ya están consolidadas, les ayuda a proporcionar formatos, proporcionar soluciones, proporcionar ese talento que tenemos dentro de nuestra Comunitat Valenciana, que me parece que nadie pone en duda que tenemos una comunitat con un gran, gran talento y con una gran capacidad de recursos.

Estos proyectos de incubación, que nos parecen absolutamente necesarios, pueden hacer que À Punt no solo esté en contacto permanente con este nuevo talento que sale de las universidades y de los centros de formación profesional y, obviamente, de las entidades privadas, sino que además se puede nutrir con nuevos formatos que, además, puede poner en testeo, como un banco de pruebas, como he escuchado aquí a través de la plataforma audiovisual, puede utilizar esa plataforma… digital âperdónâ, esa plataforma digital para testear si estos nuevos formatos funcionan o no funcionan.
Esto es una inversión acotada, es una inversión que entendemos que puede ser muy enriquecedora para la televisión valenciana.

Además, hemos añadido una escuela de formación para el propio…, para la propia masa de trabajadores y trabajadoras del ente público y para las nuevas generaciones.
Entendemos que es una propuesta que es transversal, que la capacitación y las mejoras en las nuevas tecnologías, que ya han llegado hace muchos años, por ejemplo, robótica, inteligencia artificial, propiedad intelectual…, bueno, es que hay un montón…, entonces, este tipo de escuela, este tipo de formaciones específicas, promovidas desde el ente público, entendemos que puede ser de interés.

A partir de aquí, entendemos que la visión y la aplicación de una innovación abierta en esta proposición de ley, como en otras propuestas que se pueden hacer, es algo que no se puede dejar de… de mano.

Quedo a su disposición.

La senyora presidenta:

Muchas gracias, señor Gómez.

Tiene el uso de la palabra el Grupo Parlamentario Vox.

El senyor Alés Estrella:

Gracias, presidenta.

Bueno, pues bienvenido, señor Gómez.

Muchas gracias, por sus…, por aportar, ¿no?
, sus ideas, sus puntos de vista.
Lo cierto es que aunque aquí, bueno, nos haya escuchado tirarnos los trastos a la cabeza, desde luego es intención de esta proposición de ley, es intención del grupo Popular y del grupo Vox hacer que la radio y televisión pública valenciana funcione, se consolide, alcance mejores resultados, sea más eficaz y, por supuesto, pueda beneficiar en todas las posibilidades o en el máximo de sus capacidades a todo el sector audiovisual.

Así que, bienvenidas sean las ideas innovadoras, porque justamente, de momento, el punto de partida que tenemos es una ley, como habrá visto, muy básica y muy general, que da cabida a prácticamente cualquier idea que, luego, además, se tiene que concretar en una serie de documentos, como son la carta de servicios o el contrato marco que serán, como digo, mucho más, mucho más concretos.

En relación a los proyectos de incubación que mencionaba en el artículo 20 de la ley, se lanza la idea de la red autonómica de sinergia audiovisual.
Por lo que yo he podido entender, esa red de sinergia en combinación junto con la OTT que ya hemos hablado en varias ocasiones, ¿no?
, en la sesión de hoy… Pero, bueno, pues podría ser… Yo, por lo que he creído entenderle, podríamos estar hablando de lo mismo, ¿no?
, a través lógicamente de la utilización de todos los recursos humanos que, como ya nos ha explicado usted, pues son amplios, ¿no?
, con una tasa de matriculación en las universidades altísimas.

Por lo tanto, creo que el futuro es prometedor si sabemos utilizarlo y, desde luego, para poder utilizarlo correctamente, para poder canalizarlo debemos utilizar los consejos que gente como usted nos aporta y estamos, desde luego, más que dispuestos.

Así que, muchísimas gracias, y le pregunto eso, si efectivamente ha visto en esa red autonómica de silencio audiovisual una idea algo similar a lo que usted ha planteado.

Muchas gracias.

La senyora presidenta:

Muchas gracias, señor Alés.

Tienen el uso de la palabra el Grupo Parlamentario Compromís por tres minutos.

La senyora Torres Garcia:

Gràcies, presidenta.

Benvingut, senyor Gómez.
Un plaer escoltar-lo.

Bé, doncs, com he vist que vosté estava durant tota la comissió, tota la sessió, vaig a explicar-li algunes coses que distingixen esta proposició de llei de l'anterior i encara vigent llei.

En primer lloc, la llei vigent és el producte o és el resultat d'un procés participatiu, altament participatiu perquè es va crear expressament una ponència prèvia, precisament per a que tots els grups polítics pogueren aportar les seues idees, però també per a que tot els sectors, les entitats i col·lectius implicats o afectats per la futura llei en aquell moment pogueren dir la seua en eixa proposició de llei.

Hi ha una cosa substancial importantíssima que distingix aquella proposició d'esta, i és el tràmit d'urgència.
I eixe tràmit d'urgència afecta esta mateixa comissió.
I a esta mateixa comissió afecta els temps estipulats per als compareixents.
Deu minuts escassos tindrà vosté.
N'ha consumit cinc i ara en tindrà cinc més.

Si s'haguera creat una ponència de treball, vosté i la resta de compareixents hagueren pogut tindre molt més temps per a explicar les coses tan interessants que estan explicant, que hagueren millorat substancialment esta proposició de llei que és, com vaig dir en el ple, una pífia legislativa.

Senyor Gómez, vosté ha parlat de coses molt interessants però, clar, una és ignorant en els temes que vosté ha posat damunt de la taula, perquè vosté ha parlat dels programes d'incubació i dels programes d'acceleració.
Els programes d'incubació haurien d'ajudar el sector a proporcionar productes i talent, haurien de contribuir a la creació de nous formats, que trobe que són objectius encomiables i amb els quals estem d'acord.

Però jo ara li plantejaré una pregunta que està lligada a l'articulat d'esta proposició de llei.
En tot l'articulat es parla d'una plataforma audiovisual valenciana, l'article 21.
I el punt 3 diu, exactament, que en esta plataforma també es preveurà un espai específic per a que el sector audiovisual valencià puga proporcionar o «compartir» les seues produccions.
Doncs, bé, atenent al tenor literal, jo em plantege si això serà gratia et amore; és a dir, quina lectura fan vostés d'este article 21 i de la indefinició en què queda eixe verb compartir.

Gràcies, presidenta.

La senyora presidenta:

Muchas gracias, señora Torres.

Tiene el uso de la palabra el grupo parlamentario del PSPV durante tres minutos.

La senyora Angulo Luna:

Molt bé.

Molt bon dia, senyor Gómez.

La veritat és que compartim en vosté també lo atractiu que pot ser este món, també, per a la gent jove.
Vosté ha compartit les dades per a les matriculacions en les universitats.
El que ens preocupa és que en tot este procés participatiu i en el text normatiu se carreguen el Consell de Participació on precisament estava determinat que un dels membres vindria del consell de les universitats valencianes o del sector de formació professional.

Aleshores, no sé com creu vosté que s'ha de canalitzar el que formen part també de la part de la innovació, que considerem que les universitats tenen molt a dir en quant a tot el model d'innovació, incubació, acceleració de totes les propostes tecnològiques.
Precisament les nostres universitats valencianes són punteres en tots estos aspectes.
Aleshores, veient que en el procés de participació i la composició dels òrgans fa desaparéixer este paper i sector, no sabem com creu vosté que se podrà canalitzar tot este talent valencià per a també continuar formant als nostres joves.

També és evident que el text, com s'ha comentat, no porta cap tipus de concreció en quant al pressupost.
No sé vosté quina és la proposta que faria perquè… o si considera que deuria haver en este text, tot i que vosté ha parlat d'algunes de les bondats que té, nosaltres considerem que és molt ampli i molt vague a l'hora de definir quin és el pressupost i si vosté considera que deuria anar concretat com estava o millorant el text que tenia l'anterior llei o deuria quedar-se conforme està, que és que no posa res.

I per finalitzar, també una qüestió que volíem preguntar-li des de la seua opinió, si seria adient comptar amb les televisions i ràdios locals i comarcals per completar els informatius.

La senyora presidenta:

Gracias, señora Angulo.

Tiene el turno de la palabra el Grupo Parlamentario Popular.

El senyor Zaplana López:

Sí.
Muchas gracias, presidenta.

Y, muchas gracias, señor Gómez.
En varios aspectos el agradecimiento: agradecimiento por su exposición, agradecimiento por su trabajo y agradecimiento por su liderazgo, que creo que es una de las cuestiones que hacían falta, ¿no?

Y preparando esta intervención, la suya y la del resto, a mí me sorprende que alguien se pueda denominar ignorante de lo que está haciendo usted, incluso que el planteamiento de algunas…, de tenor literales de una redacción jurídica o de un texto legal, bien parezca como que tenga cierta parte de ignorancia, ¿no?

Yo le voy a explicar.
Lo que hacemos es aprobar una ley, una ley que contempla la organización básica de una empresa, que es la que va a gestionar el servicio público de radiotelevisión valenciana.
Básicamente aprobamos eso: la organización de una empresa.

A partir de ahí, la propia ley desarrolla determinados proyectos.
Habla de la OTT, habla de las sinergias audiovisuales, habla de la carta de servicios, habla del contrato programa, con un desarrollo normativo, reglamentos organizativos y de funcionamiento internos, una serie de documentos que se elaborarán a posteriori del documento inicial.

Y me parece impecable su exposición a que dentro del planteamiento inicial de la organización y de los objetivos que pueda tener esta empresa dentro de sus objetivos, al igual que hablábamos antes de la OTT, el planteamiento que usted hace sobre la incubación me parece un proyecto muy interesante a estudiar y, además, es un proyecto financiable y un proyecto que puede ser muy interesante dentro de la propia organización de la parrilla y de los objetivos a cumplir por parte de la radiotelevisión pública, conectado con lo que usted planteaba del banco de pruebas, vinculado con una plataforma a la carta, que es fenomenal porque sí que entonces sabríamos exactamente a cuánta gente le interesa, porque vamos a pulso de clic, no es a que una empresa de demoscópico haga una valoración sobre la audiencia posible potencial que pudiera tener.
Y, fundamentalmente, esas escuelas que usted comentaba me parecen también muy interesantes a desarrollar, dentro de los objetivos que pueda tener la propia ley.

Yo quiero darle ánimos a usted en la encomienda que han comenzado con la creación del clúster.
Lo veo un proyecto que…, dentro del liderazgo necesario, por lo que usted ha dicho en su propia exposición, ¿no?
, que tenemos falta incluso de datos del potencial que pueda tener el sector audiovisual.
Entonces, congregar, sin ánimo de que haya una entidad que, luego, al final, represente a más o menos o, al final, se sienta alguien representado o no o que sea una entidad que lo que vaya recogiendo sea subvenciones de aquí, de allá o búsqueda de financiaciones, sino más defender la potencialidad que tiene un sector dentro del ámbito autonómico, me parece que están haciendo ustedes una gran labor.
Le conmino a que siga trabajando en ese sentido, aunque siempre habrá momentos de dificultad, estoy seguro, pero que apueste porque, al final, dentro de esas sinergias, nos vamos a encontrar.
Abandonar la situación prevalente que tiene la televisión de À Punt frente a los productores y ponerse en una posición de igualdad donde -termino, presidenta- se genere una sinergia habitual, donde seamos colaboradores entre el desarrollo de proyectos en la Comunidad Valenciana del sector audiovisual y la programación de los mismos en los entes públicos, ya sea a través de la pantalla o a través de la OTT.

Muchas gracias.

La senyora presidenta:

Muchas gracias, señor Zaplana.

Tiene el uso de la palabra el compareciente.

El senyor Gómez Trillo:

Muchas gracias por sus preguntas y comentarios.

Creo que, más o menos, me lo he apuntado todo.

A ver, yo vengo del mundo científico, técnico-empresarial, con lo cual, voy a responder dos preguntas muy rápidas.
A mí, cualquier normativa me gusta que tenga una dotación presupuestaria -lo digo por su comentario-; me parece…, vamos, me parece normal, lógico, absolutamente lógico.
Entiendo también que estamos en una proposición de ley, con lo cual hay tiempo…, creo, supongo que hay tiempo para debatirlo.
Pero, vamos, me parece algo bastante lógico y normal.

Respecto a su comentario sobre el artículo 21.
Sí, efectivamente, igual -apelo un poco a mi formación más científico-técnica-.
A mí me gusta que los párrafos, puntos, articulados y demás estén muy bien definidos porque, además, eso da confianza al sector.
Eso es algo importante.
Además, creo que este tipo de comisiones están para esto, para debatir y refinar lo que puede ser una ley bastante interesante, solo falta ver sus comentarios, que es algo que es bastante interesante.

Después, algo que no quería dejar pasar es que, obviamente, yo quedo a disposición de todos los grupos parlamentarios para ponerles en conocimiento de todo lo que estamos trasladando estos últimos meses y todo lo que estamos haciendo.
Creo que es importante que todos ustedes sepan nuestra labor, dónde nos dirigimos, cuáles son los objetivos.
Y se lo resumo muy rápido: es una vocación de aglutinar, dentro de lo que es la innovación, la transformación tecnológica y la industria, toda una serie de iniciativas que puedan ser positivas para el sector.
De ahí que hayamos hecho esta propuesta para À Punt Media y en este ámbito de incubación y en este ámbito de formación.

No quería dejar pasar, respecto a las colaboraciones con…, no sé si lo he entendido bien, las colaboraciones con las televisiones locales y… Al final, creo que el sector valenciano, el sector audiovisual valenciano, pese a estos últimos años, en los cuales ha estado una situación compleja, en el sentido de que se cerró Ciudad de la Luz, se cerró Canal 9, se puso después más adelante la radiotelevisión À Punt Media, el sector valenciano tiene muchísimo que mejorar y tiene muchísimo que ofrecer.
Es más, si vemos las últimas producciones de productoras valencianas, hay algunas que están representadas en los mejores festivales de este planeta.
Entonces, hay muchos agentes -y apelo a su pregunta-, hay muchos agentes en los cuales podemos apoyarnos y estoy seguro de que podemos llevar a cabo, ya no solo desde nuestra posición, sino desde la posición de À Punt Media, puede utilizar esa red, puede utilizar esas alianzas.

Y algo que no quería dejar pasar, no sé si será políticamente correcto, pero, con independencia del texto, las leyes las hacen buenas las personas.
Si conseguimos alianzas, si generamos esos proyectos, si las personas que estamos al frente o que estamos colaborando o que estamos participando vamos todas en una misma línea, creo que esta ley puede ser positiva en muchos aspectos -no quiero entrar en otros, porque no es una cuestión del clúster.

Y, en relación a un poco lo que comentaba el señor Zaplana, hay mucho por hacer en… Es que hace nada, hace unos días, la conselleria de innovación sacó esa convocatoria de tres programas.
A mi humilde entender, es una línea muy interesante para À Punt, en el sentido de que À Punt entienda que, cuanto más cerca estemos del tejido, cuanto más incentivemos al tejido -y hablo de los emprendedores y emprendedoras de esta preciosa Comunitat Valenciana-, más ideas vamos a sacar, más formatos vamos a tener, con un coste muchísimo menor, más sinergias se van a generar entre la colaboración público-privada.
Con lo cual, algo que he escuchado muy poco aquí, a mí me preocupa bastante todo lo que pueda ser la estructura, los costes de À Punt, ya no solo los formatos, no solo la lengua que, obviamente, me parece superinteresante todo, me parece de trascendente importancia que se aprovechen muy bien los recursos que se ponen en À Punt.

Entonces, los temas de incubación y los temas de formación se utilizan en multitud de empresas privadas, incluso Radiotelevisión Española, por ejemplo, tiene un laboratorio de innovación, la BBC obviamente.
Creo que con una buena dotación controlada de recursos, porque estos programas de innovación -yo no invento nada, esto es emprendimiento puro y duro-, con unas dotaciones acotadas, donde se testee que un producto funciona o no, pero ya has formado a unas personas o ya les has dadas las oportunidades para que también conozcan cómo se pueden generar coproducciones, cómo…, has conocido una serie de formaciones, etcétera, etcétera.

Al final, entiendo que À Punt, aparte de esa visión de televisión pública, obviamente, todo lo que se ha comentado aquí, no hace falta que lo repita, tiene también una situación pendiente con el tejido valenciano.
Creo que puede ser ese motor real del tejido valenciano o, al menos, uno de los impulsores.
Y esa relación con las universidades, entre formación profesionales y centros privados, y obviamente el tejido me parece fundamental.
No tiene por qué ser incubación, no tienen por qué ser labores de formación, como vemos; hay muchas medidas y entiendo que tienen que ser debatidas y, si pueden ser incluidas en la normativa o en futuras acciones, sería ideal.

La senyora presidenta:

Pues, muchas gracias, señor Gómez.
(Pausa)

Compareixença del senyor Antonio Villarreal Moreno, representant del Comité d'Empresa d'À Punt

La senyora presidenta:

A continuación, comparece don Antonio Villarreal Moreno, representante del comité de la empresa de À Punt.

El senyor Villarreal Moreno:

Bon dia.

Bé, represente el comité d'empresa de la Societat Anònima de Mitjans de Comunicació.

Després de sis anys d'emissions de tele, ràdio i web, pensem que ha arribat el moment de donar suport decididament al servei valencià de comunicació dels valencians, un servei que vertebra el territori, difon la nostra cultura, normalitza la llengua i promou l'economia i les empreses locals.

En nom dels treballadors i treballadores d'À Punt, en primer lloc voldria exposar una sèrie d'aportacions per a la nova llei que serien de l'interés de la plantilla.
Els mitjans de comunicació públics tenen un paper fonamental en la construcció d'una societat més moderna i cohesionada i en el fet que els ciutadans estiguen més i millor informats.
Com qualsevol altre servei públic, els mitjans de comunicació necessiten el suport i la convicció dels governants.
Com a garantia d'este servei públic, cal plantejar-se la consideració dels mitjans públics de comunicació com a òrgan estatutari.
Això hauria de ser un objectiu a mantindre sempre en el nostre horitzó i hauria de constar en la llei, d'alguna manera, encara que fora com a declaració d'intencions.

Respecte al màxim òrgan de direcció de la capsa, el consell d'administració, pensem que hauria d'estar composat per professionals amb mèrits reconeguts en el sector audiovisual i de les noves tecnologies, perquè el nostre sector és un sector amb moltes peculiaritats.
A més, des dels comitès, considerem que la plantilla també hi hauria d'estar representada, en consonància amb les noves tendències laborals europees que promouen esta participació en els òrgans de direcció de les empreses.

En uns mitjans públics de comunicació, el servei d'informatius és essencial i, per tant, pensem que caldria incloure, com a mínim, uns serveis informatius propis i inalienables, com a garantia dels principis de veracitat, imparcialitat i objectivitat i també com a garantia d'un volum de treball mínim per a la plantilla.

De cap manera es pot continuar pel camí de les externalitzacions de treballadors per a amagar un disseny de plantilla curt i allunyat de les necessitats reals.
Les externalitzacions només causen precarietat i devaluació salarial i À Punt hauria de ser referent en matèria laboral i servir de model per a definir les condicions laborals i de retribucions de tot el sector.
Per a garantir un servei suficient estable i de qualitat per a desenvolupar la tasca que À Punt té encomanada és necessari, com a mínim, consolidar la plantilla actual.
Forma part de la filosofia del servei públic dotar el personal d'una estabilitat que li permeta créixer professionalment i evitar la fugida de talent que estem vivint des dels últims anys.
La interinitat provoca que la gent no confia a consolidar la seua situació laboral en l'empresa i, per això, si troba alguna altra opció fora, se'n va.
És una realitat que estem patint tots els dies, amb el perjuí del servei.
Els comités d'empresa sempre hem col·laborat amb l'empresa i ens hem mostrat proactius a negociar en el marc de la legislació vigent; però, després de set anys, continuem amb la mateixa situació d'inestabilitat.
Seria el moment d'acabar amb aquesta incertesa, apostant per la consolidació de la plantilla actual.
I, per cert, també seria el moment de regular les seues condicions laborals en un conveni propi, que encara no tenim.

Igualment necessari i urgent és l'increment de plantilla, que s'ha comprovat insuficient per als reptes marcats durant estos anys.
Un dimensionament adequat també permetria l'obligada renovació generacional de manera natural i pacífica i l'aparició i convivència de nous perfils professionals en el panorama sempre canviant de la comunicació.

Tot això comporta una dotació pressupostària mínima que pensem que hauria d'estar inclosa en la llei.
Una dotació pressupostària mínima que garantisca la continuïtat del servei públic, la viabilitat de la plantilla i la consagració de la radiotelevisió pública com a motor del sector audiovisual, que s'hauria d'incloure en la llei, com vos deia.

En este sentit, cal incloure també l'equiparació de les condicions laborals dels treballadors i treballadores d'empreses privades que presten els seus serveis per a À Punt.
Els professionals del sector audiovisual, dins i fora de l'empresa pública, demanen una major estabilitat laboral i exercir les seues tasques amb dignitat.

Els comités d'empresa i també el consell d'informatius en tots els seus informes hem deixat constància de la dificultat de complir amb el manament del servei amb la plantilla infradimensionada que tenim en l'actualitat.

Volem aprofitar per a deixar constància també d'un parell de reivindicacions del consell d'informatius, que no ha pogut vindre, que considera necessari mantindre la participació del personal de la redacció en el nomenament de la direcció d'informatius.
Així mateix, considera necessari que es mantinga el seu reglament, actualment en vigor, document que ja va aconseguir l'aval del Consell Jurídic Consultiu.

En conclusió, volem una aposta decidida pel servei públic de radiotelevisió com a garant dels drets de la ciutadania a la informació i de la defensa del patrimoni cultural valencià.
Volem la consagració del servei com a motor del sector audiovisual, un motor fort per a un sector econòmic que no és ni més ni menys que els altres sectors; prova d'això és que atrau la joventut, que s'interessa a estudiar-ho en moltes universitats i centres de formació professional del nostre territori.
A més, és un sector de futur, perquè està molt lligat amb el món digital i de les noves tecnologies.

Per últim, recordar que no ens dediquem a generar un producte qualsevol, sinó un producte que la gent consumeix en gran quantitat, diàriament, i que no hem de renunciar a produir per nosaltres mateixos.
A més, és un producte molt exportable i que serveix d'aparador del talent i la idiosincràsia del poble valencià.

La senyora presidenta:

Gracias, señor Villarreal.

Tiene el turno de palabra el Grupo Parlamentario Vox.

El senyor Alés Estrella:

Gracias, presidenta.

Bueno, pues, bienvenido, señor Villarreal.
Es un placer escucharle.

Desde el grupo Vox, la verdad es que podemos afirmar que estamos completamente de acuerdo con, efectivamente, el papel vertebrador de los medios de comunicación, tanto escritos como audiovisuales; en este caso, estamos hablando de la radio y televisión pública como elemento vertebrador de una sociedad.
El problema es que, para llegar a ser elemento vertebrador, hay que alcanzar unas determinadas cotas de penetración, de éxito y de capacidad, porque, si nos quedamos solo en la infraestructura, pues, rozamos la mala utilización de los recursos públicos.

Hablaba de que À Punt debería convertirse -me ha parecido entender- en un modelo laboral.
Entonces, mi pregunta es, según usted, ¿cuál debería ser ese modelo laboral que debemos tratar de alcanzar?
Y si ha sido así hasta ahora.

En cuanto a la consolidación, sabe que la situación no es sencilla, incluso existen divergencias entre los propios sindicatos sobre como llevar a cabo el proceso de consolidación, existen intereses contradictorios entre quien quiere un proceso de consolidación vía concurso, quien quiere oposición… En principio, la ley remite a la regulación laboral que es lo que debe hacer en este punto la ley para evitar cualquier tipo de problema y que la ley pueda entrar en vigor.
Posteriormente ya se concretará.

La pregunta és: ¿usted por qué modelo o proceso de consolidación optaría?

Completamente de acuerdo en relación al convenio colectivo, es un objetivo que debemos marcarnos y que debe aparecer sin duda en la hoja de ruta.

Y finalmente, me gustaría saber, señor Villarreal, qué hacía el anterior gobierno si tuvo esa obligación de consolidación, me parece que desde el tercer año, ¿no?
, de creación del ente.
O sea, ¿qué pasaba cuando ustedes iban a reclamar el cumplimiento de la ley, qué hacían estos señores para escurrir el bulto de esa manera durante cinco años más?
Es que son los «magos del escurrimiento».
O sea, qué pasó para no cumplir con la ley durante ocho años.

Gracias, señor Villarreal.

La senyora presidenta:

Muchas gracias, señor Alés.

Tiene el uso de la palabra el Grupo Parlamentario Compromís.

La senyora Amigó Laguarda:

Moltes gràcies, presidenta.

Bé, benvingut, senyor Villarreal i moltíssimes gràcies per les seues aportacions que jo, de veritat, espere que els partits majoritaris que tenen la possibilitat de traure endavant esta llei, escolten i les incorporen en la proposició de llei que, com he dit ja en reiterades ocasions, doncs la veritat és que ens preocupa, ens preocupa perquè està plena d'incerteses.

Ens preocupa moltíssim el control polític total de l'òrgan de govern de la televisió i, per tant, dels continguts i dels informatius.
En la llei actual, en què encara està vigent, el Comité d'Empresa té representació en el Consell Rector i ara automàticament l'eliminen.
Nosaltres, des de Compromís, considerem que els treballadors i les treballadores han de tindre la seua representació a l'òrgan de direcció.
Si bé pensem que PP i Vox s'estimen més tapar-los la boca i no donar-los veu.

Es carreguen també, com vosté també sabrà, a part del Consell Rector, el Consell de la Ciutadania, el Consell de l'Audiovisual; el valencià està absolutament desaparegut, vulnerant, com ja he dit en altres ocasions, l'Estatut d'autonomia.
El sector audiovisual valencià està ignorat, si bé esperem també que escolten el president de la plataforma dels audiovisuals, que ha passat per ací fent unes reivindicacions, no es garantix tampoc la ficció, com han reclamat el president del sindicat d'actors i d'actrius.

I la veritat és que també el finançament està per garantir.
Eliminen qualsevol percentatge d'invertir qualsevol tipus de pressupost dins de la radiotelevisió valenciana, i això ens sembla que és deixar un poc els professionals, els treballadors i les treballadores, en l'aire.

I sobretot, també ens preocupa molt la situació en què es queda el personal que està treballant o que vullga passar a treballar en À Punt, perquè és cert que la llei aboca a una incertesa, com he dit, és una llei amb moltíssimes incerteses, i açò en esta qüestió també és una incertesa total, perquè el procés selectiu, la situació que quedarà l'actual plantilla, està també en l'aire, aquelles persones que vullguen optar a treballar en l'ens públic, ja que es parla d'una nova RLT, però sense especificar res al respecte de quina classe seran els processos selectius.

L'article 34, que és el que parla del personal, en el punt 5 fa referència als processos de selecció que es posaran en marxa i diu que «seran establecidos y convocados» pel Consell d'Administració.
Però tampoc fa referència massa a com és el tema, i això a nosaltres també ens preocupa.

També el tema d'agilitzar la gestió.
Podem estar d'acord en què s'ha agilitzat la gestió i que podem passar a una única entitat, però el que, si és cert és que considerem que això hi hauria que estudiar-ho, perquè això no justifica que es tire per terra i que es faça una demolició total de l'actual televisió pública valenciana.

Jo el que li preguntaria, senyor Villarreal, es: ¿consideren vostés que és imprescindible que el comité d'empresa tinga representació al Consell d'Administració actual o al que es farà després de la nova llei?
I, ¿consideren preocupant la situació en què queden els treballadors i les treballadores, tant els actuals, els interins, també per suposat, com vosté ha dit, de la radiotelevisió valenciana, per la incertesa, com he dit, de la proposició de llei que hui estem ací parlant?

Moltes gràcies.

La senyora presidenta:

Gracias, señora Amigó

Tiene el uso de la palabra el grupo parlamentario del PSPV.

La senyora Angulo Luna:

Hola, bon dia, senyor Villarreal.

La veritat és que ens alegra, després d'haver escoltat altres veus, que es tinga en compte també, en esta comissió, la veu dels treballadors i treballadores de l'ens.

Nosaltres portem insistint tot el matí, creguem que és una llei errada, una proposta errada, que va a agafar un control total polític de l'ens i ens preocupa especialment, i com he fet referència ja en algunes de les meues intervencions anteriors, el tema dels treballadors i treballadores, perquè coneixem en un model semblant anterior a la llei que es va fer per part del Botànic, com va acabar la situació per a mostra treballadors i treballadores de Canal Nou en el moment en què es va tancar l'ens.

Les conseqüències, les coneixen millor vostés que nosaltres, però ens preocupa moltíssim en este moment esta indefinició que té la llei quant a establir un termini de sis mesos per a fer una nova RLT.
Jo també tinc responsabilitats municipals en un ajuntament, on hem de treballar per a fer una nova RLT per a vora quatre-cents treballadors, i crec que som tots molt ingenus o molt benfiats si pensem que en sis mesos anem a ser capaços de fer una RLT consensuada i que dignifique tots els perfils professionals, les categories professionals, que es treballe també en la carrera professional per a poder millorar dins d'allò que és l'ens, i jo crec que sis mesos és un brindis al sol i espere que siguen conscients també vostés, igual que ens passa a nosaltres, perquè estem bastant preocupats.
Perquè esta política que…, esta llei política que estan portant en estos moments ací per part de la dreta i l'extrema dreta no compta amb els treballadors, estan convidats hui ací però hem vist que en tots els consells de participació no hi ha ningun treballador representat.

Aleshores, ens preocupa moltíssim el que vostés… Jo entenc que és normal, són el govern legítim de la Generalitat i ens em de fiar del que passa.
Però jo supose que tindran…, temeran un poc, quina va ser la resolució, perquè en estos moments esta llei suspén tots els processos que hi ha, després de molt de temps, per a estabilitzar el personal, per a fer convocatòries, perquè puga sumar-se més personal…

Aleshores, eixa incongruència entre el que es diu i el que es fa és el que ens preocupa.
I per això vull que sàpien que, per a nosaltres, la representació dels treballadors i treballadores en l'ens és fonamental, anem a apostar també a les propostes que…, o les esmenes que vostés proposen en este sentit, perquè ¿creu vosté que llevant el món de la cultura, la societat civil, les associacions i també els treballadors, açò es podrà reconduir en esta negociació perquè formen part vostés d'este consell dins del consell d'administració que es va a ficar en marxa?

I també, ja sé que vostés estan a favor de la unificació i pel que fa als treballadors, ¿creu vosté que pot avocar açò en una mena de privatització dels informatius, ja que la nova llei no posa res del blindatge que els informatius tenen en estos moments perquè estiguen fets per gent de casa?

Gràcies.

La senyora presidenta:

Gracias, señora Angulo.

Tiene el turno de la palabra el Grupo Parlamentario Popular.

El senyor Zaplana López:

Gracias, presidenta.

Muchas gracias, señor Villarreal.
Y, mire, quiero hacer extensivo el agradecimiento, que luego lo haré también a la señora Santamaría y a los dos comités de empresa que desde el primer momento ya hace meses empezamos a trabajar conjuntamente sobre los principios básicos de la situación de los trabajadores dentro de À Punt, y yo creo que nunca se ha ocultado la voluntad del cambio de la norma.

Desde el primer momento que tuvimos, la primera reunión ya se les planteó a ustedes y se les dio participación en el desarrollo de la misma, incluso adquiriendo algunos compromisos con ustedes, que hoy están plasmados en la norma que traemos aquí a debate.
Con lo cual, a veces, cuando dicen que no se ha dialogado a mí me sorprende.
Pero, bueno.

Cuando hablaba usted de los méritos reconocidos en el consejo de administración, en la parte de experiencia en los medios de comunicación.
Mire, yo considero, yo creo, que los grupos políticos seremos lo suficientemente inteligentes o deberíamos de serlo, todos, para proponer personas con perfiles adecuados para la labor que van a hacer, cercanos a la experiencia, evidentemente, tanto de los medios de comunicación como de la gestión pública.
Si hay perfiles que reúnen las dos condiciones, será perfecto; si conoce los medios de comunicación y la gestión pública, estupendo.
Pero la configuración de un consejo de administración de una empresa como esta necesita profesionales que tengan experiencia y conocimientos en materia laboral, en materia económica, de gestión pública, las leyes que regulan su trabajo, también la labor de los medios de comunicación públicos y privados.
Y eso es el perfil, y ahí es donde trabajaremos.
No significa que porque lo propongan los grupos políticos, vayan a designar a alguien que no tenga esa experiencia, esa cualificación.
De hecho, la ley recoge méritos reconocidos.
Es decir, esto está claro, no?

Con respecto al resto de mi intervención, me voy a circunscribir exclusivamente al tema de la plantilla.
Mire, yo esperaba que hoy alguien les pidiera disculpas a ustedes.
Disculpas por imponer la regla del «uno, un tercio» que ha impedido que la plantilla sea corta con lo que ahora dicen: «¡Ay!
, que pena que la plantilla sea corta», cuando impusieron la regla del «uno, tres» del presupuesto para coartar el crecimiento de la plantilla de À Punt.
Que alguien pidiera perdón por la inestabilidad laboral que ha generado en la empresa o en las dos empresas porque algo que tenía que haber estado solucionado tres años, llevamos siete, y usted mismo lo ha dicho, hay una inestabilidad laboral tremenda.
Alguien que pidiera disculpas por tener una RPT…, vamos, desastrosa.
Pero que además ahora digan que dudan si en seis meses va a haber o no.
Para ver lo que tenemos pues tampoco hace falta caminar, mucho.
Dudas y disculpas por el convenio colectivo, que ustedes llevan siete años y no tengan un convenio colectivo, los defensores de los trabajadores, cosa que también sorprende.

Y mire, sobre el tema de la congelación de los procesos -y termino, presidenta- de la fusión, de las dos empresas.
Lo que se plantea en la norma, que fue tal y como acordamos y lo comentamos con ustedes, es un proceso de congelación, en tanto en cuanto se la se producía esa fusión de las dos empresas, para generar una seguridad jurídica a los trabajadores que estaban concurriendo en una serie de procesos: congelación.
Y luego, en virtud de esa descongelación, una apertura de un proceso de consolidación como el que se tenía que haber hecho hace cuatro años y no se ha hecho.

Y ahí yo le pregunto, porque hemos oído esta mañana el representante de la Unió de Periodistes, decir abiertamente y claramente que los procesos tienen que continuar: ¿que piensan los trabajadores de las dos empresas, tanto de la…, bueno, de la suya en este caso, sobre el proceso de consolidación que se debería seguir?

Muchas gracias.

La senyora presidenta:

Gracias, señor Zaplana.

Tiene el uso de la palabra, señor compareciente.

El senyor Villarreal Moreno:

Gracias.

Bueno, voy a tratar de contestar a todas las preguntas.

Respecto del representante de Vox, efectivamente, la audiencia y conseguir mejor resultados y mayor penetración en la sociedad es un objetivo que a nosotros nos gustaría también poder conseguir, pero es imprescindible para ello estar suficientemente dotados presupuestariamente y también en recursos humanos.
Esto en el mundo de los medios de comunicación es básico, o sea, para llegar a más gente, para lograr mayor penetración, es preciso tener un presupuesto apropiado.

El modelo que aspiramos a ser con respecto al resto del sector audiovisual, modelo laboral, es un modelo que defiende la estabilidad.
El sector audiovisual, siempre se ha caracterizado por una precariedad y por una inestabilidad.
Nosotros querríamos que esa inestabilidad dejara de existir y, por tanto, apostamos por un modelo, también las productoras y en todo el sector, bueno, pues que se fijen un poco en nosotros, pero, para eso, nosotros somos los primeros que tendríamos que tener estabilidad.

Respecto al proceso de consolidación, como también ha preguntado el representante del PP, si les parece, lo dejo para después.

Contestaré al representant de Compromís.
Respecte la representació en el Consell Rector, efectivament, nosaltres considerem que haurien de tindre una representació, perquè, bé, considerem que és una garantia, també, que els aspectes que es debatixen en eixe àmbit, en el Consell d'Administració, els aspectes que ens afecten, doncs, pugam tindre la nostra la nostra participació, la nostra opinió.
Pense que és important, i, a més, com he dit, en Europa hi ha ara una tendència que promou açò, que els treballadors, que les plantilles participen en els consells de l'administració.
Per tant, considerem que és important.

La nova RLT.
Doncs una nova RLT que, com a mínim hauria de contemplar la totalitat de la plantilla actual.
Això seria el mínim per a poder seguir treballant, perquè s'ha demostrat, en estos sis anys, que anem molt justets de gent, molt.
I, per tant, no podem renunciar a cap lloc.

Respecte de l'agilització de la gestió.
Efectivament, és important que la nova llei treballe en això, i bé, la duplicació de les empreses… Però no només això, també la possibilitat per a cobrir baixes, la possibilitat per a fer determinats tràmits, que fins ara han sigut molt, molt, costosos.

I després, bé, passe a parlar ja amb la representant del PSOE.
Efectivament, nosaltres, com deia, en l'RLT ens preocupa…, la nova RLT no es definix, no?
De moment sí que la llei subroga la plantilla actual, però diu que en un termini de sis mesos se negociarà una nova RLT, i sí que ens preocupa un poquet com seria eixa RLT.

Nosaltres tenim més de trenta categories professionals diferents actualment en la nostra empresa, i probablement caldrien algunes més que no estan contemplades, perquè hi ha llocs que són tasques necessàries i s'han hagut d'externalitzar perquè ara mateix no les tenim, ¿no?
Per tant, és molt delicat el tema de l'RLT i supose que…, que serà un tema que haurem de negociar amb molt d'interés.
I el blindatge (inintel·ligible) … dels informatius, considerem que és essencial en un servei públic de comunicació, pues, la part dels informatius és que és la raó de ser.
Actualment…, per lo que parlàvem també un poquet de la penetració, és lo que més audiència dona ara mateix a la cadena.
Els informatius sí que tenen molta audiència i sí que són molt vistos, no?

I passe ja a contestar al representant del Partit Popular.
Bé, efectivament, en el consell d'administració, nosaltres entenem que ha d'haver gent que a lo millor siga més experta en gestionar i a lo millor no tant experta, però… El nostre sector és un sector molt peculiar.
Per tant, a lo millor ahí hauríem de parlar de percentatges.
Ja sé que a lo millor no és lo que més ens agrada a tots, però igual reservar uns determinats llocs a gent experta del sector audiovisual almenys.

Després, efectivament, la regla del terç desapareix de la llei, la qual cosa, pues, ens agrada molt, perquè havíem lluitat, ho havíem demanat moltes vegades, i passe a parlar ja del que seria la consolidació, no?
, de la plantilla.
Nosaltres considerem que tota la plantilla que està actualment treballant en À Punt ha passat ja un procés de selecció on hem demostrat suficientment mèrits, capacitat…, va ser un procés públic, per tant, bé, va ser un procés de selecció on es van…, va ser molt exigent, molta gent es va quedar fora, hi havia molts requisits que complir.
De fet, en algunes categories posteriorment s'han hagut de rebaixar els requisits, perquè no es trobava a gent.
Per tant, ha sigut un procés exigent, no?
No va ser senzill, no va ser fàcil entrar.
Després vam passant un procés, un període de prova, vam superar tota la plantilla un període de sis mesos de prova, no és un període curt, tampoc, i el vam superar i després hem estat sis anys treballant.
Per la qual cosa considerem que som actualment la plantilla millor preparada, hem demostrat sobradament la capacitat, els nostres mèrits, i pensem que seria el moment de que consolidàrem el nostre lloc de treball, perquè necessitem eixa estabilitat.

Com deia abans, ja estem vivint una fugida de talent molt gran en l'empresa, esta setmana sense anar més lluny dos persones ens han deixat, perquè han trobat llocs més estables… No els llocs que els agraden més, llocs més estables.
El que demanem és una estabilitat.
Per tant, pensem que ha arribat el moment de fer això, de fer-ho de la manera que siga menys costosa, menys traumàtica, també, i per això, pues, considerem que, bueno, els mèrits, un concurs de mèrits, podria ser una opció.
Nosaltres…, és tornar a demostrar els nostres mèrits, als que podem afegir estos anys de treball.
O siga que, en principi, seria senzill, però pensem que s'ha de fer de la manera menys costosa, que siga més fàcil, més ràpida, per a poder, com més prompte millor, continuar treballant, continuar creixent, perdre de vista esta inestabilitat, esta situació d'incertesa i donar pas a que les futures incorporacions que se produïxquen en el futur, pues, treballen amb nosaltres.

M'agradaria assenyalar que tenim un alt percentatge de plantilla que supera el 50 i fins i tot els 55 anys.
Per tant, seria molt profitós, que pogueren conviure amb les noves generacions, amb les noves incorporacions, pogueren compartir la seua experiència, els seus coneiximents de tots estos anys i que es fera d'una manera, pues, natural, no?
, eixe traspàs, no?
, digam.

I…, i, bé, jo crec que, en principi, també hem de dir que fins i tot, perquè se n'adoneu, igual pot ser un detall, que s'adoneu de la situació com està, hi ha molt poquetes categories que s'ha completat el procés de selecció que s'havia dissenyat en la llei actualment vigent, que els comités sempre hem col·laborat en eixe procés i vam pactar unes condicions… Bé, doncs en estos processos hi ha fins i tot alguns…, han sigut molt poquets, hi ha alguns que s'han quedat desertes les places… S'han quedat…, hi ha llocs que s'han quedat desertes, perquè la gent no es refiava tampoc del futur que podia trobar en eixa empresa.
Per tant, a l'hora triar ha optat per altres opcions.

Això és el que volíem que s'acabara ja i que À Punt es poguera consolidar.

I m'he passat, ara sí que m'he passat.

La senyora presidenta:

No passa res… (Veus; el compareixent riu)

Muchas gracias, señor Villarreal por sus aportaciones.

Compareixença de la presidenta del Comité d'Empresa de la Corporació Valenciana de Mitjans de Comunicació (CVMC), senyora Ana Isabel Santamaría López

La senyora presidenta:

Eh…, recibimos ahora a doña Isabel Santamaría López, presidenta del comité de la empresa de la CVMC.

La senyora presidenta del Comité d'Empresa de la CVMC:

Molt bona vesprada a tots.
Ja crec que…

Voldria no repetir-me molt, però crec que som dels últims participants, segurament repetiré molts arguments, però, bé, a la millor és una bona cosa repetir arguments, perquè segurament són els que estem tots d'acord.

Vaig a començar rellegint l'article 3 de la Llei 1/2006, de 19 d'abril, del sector audiovisual.
Diu exactament: «La Generalitat reconeix el caràcter estratègic del sector audiovisual per la seua importància social i econòmica i com a instrument de la promoció i divulgació de la cultura, història i llengua pròpies, així com per a la transmissió dels valors superiors de la constitució i del nostre Estatut d'autonomia».

À Punt és una emissora de ràdio, de televisió i de canals digitals que dona programació autonòmica des de Vinaròs fins a Oriola.
La recuperació del servei públic no va ser una tasca fàcil.
Només gràcies a la dedicació i professionalitat de la plantilla es va fer possible que la societat valenciana gaudira d'uns mitjans públics en un termini rècord.
Després de set anys treballant en esta situació precària, esta plantilla ha demostrat suficientment la seua professionalitat i competència.
Crec que ha arribat l'hora de consolidar la seua situació laboral perquè puga assolir els reptes futurs.

En este mateix sentit, cal resoldre les mancances en què va nàixer este projecte, la primera de les quals és la falta de personal, que si en el centre de producció de Burjassot és evident, en les altres delegacions és encara més insostenible.
És un problema estructural que afecta a tots els departaments.
Vaig a posar un exemple del departament jurídic, que només compta amb dos persones per a despatxar tot el volum de tramitació legal que es genera diàriament en una empresa d'àmbit autonòmic.
La falta de personal és tan greu que departaments consubstancials del servei, sense els quals no es podria emetre, com enginyers, informàtics, multimèdia, entre altres, han hagut de recórrer a personal externalitzat, amb el perill que això suposa per al servei.

Hem de lluitar tots perquè les externalitzacions es limiten a les mínimament imprescindibles, per motius puntuals de la producció.
Ara per ara tots els programes els fan productores externes com, per exemple, les retransmissions de festes, les fogueres, las falles, la Magdalena, es fan amb personal que no és de la plantilla d'À Punt.
Caldria que la llei contemplara l'equiparació de les condicions laborals dels treballadors i treballadores d'empreses privades que presten els seus serveis per a la pròxima corporació.
És imprescindible que l'empresa pública atorgue estabilitat laboral a la seua plantilla com al model del que seria exigible en tot el sector.
D'això els altres companys han parlat també abans com a referent.

Com a comités d'empresa no podem oblidar senyalar que com qualsevol altre servei públic hauria de gaudir d'un major blindatge normatiu, fins i tot estatutari, considerant que és un sector essencial i que el dret a la informació és garantia de democràcia en la nostra societat, servei públic de proximitat que la ciutadania demana per a informar-se preferentment, com va quedar acreditat durant, per exemple, una pandèmia, les situacions excepcionals com danes, incendis i altres situacions d'interés.

El fet que la ràdio i la televisió pública dels valencians es trobe molt per davall del cost mitjà de les televisions autonòmiques a Espanya hauria de ser motiu de preocupació per a tots.
Per això, des dels comités demanem que la nova llei reconega un pressupost que puga abastir les necessitats presents i futures, no tan sols dels mitjans públics com també per a la indústria audiovisual valenciana.
Esta partida pressupostària ha de garantir els recursos suficient perquè el projecte de comunicació dels valencians es puga desenvolupar de manera sòlida i sostenible.
Això suposa assegurar un disseny de la plantilla ben dimensionat tenint com a base la plantilla actual consolidada.

Necessitem urgentment un augment de personal que hauria d'apropar-se als que establiren des de la comissió d'experts en comunicació de les universitats valencianes.
Si en 2016 Les Corts Valencianes van votar la creació del necessari servei públic de comunicació sense cap vot en contra, en 2024, huit anys després, la nova llei no pot fer sinó recolzar este servei i millorar-ho.
Les societats més avançades i plurals aposten sense complexos perquè els seus mitjans públics de comunicació tinguen un paper destacat, perquè contribuïxen en gran mesura a l'estat de benestar i a la millora dels sistemes democràtics… (Veus.
La compareixen riu) No (inintel·ligible) … , (rient) me queda poquet, eh?
(Se sent una veu que diu: «No passa res, no passa res.
») Gràcies.

No es pot ajornar per més temps l'obligada i necessària aposta perquè els mitjans de comunicació públics siguen el veritable referent que la nostra societat està demanant seguint els principis de transparència, independència, veracitat i pluralitat.
És per tot això que s'ha de fugir de plantejaments a curt termini i mirar cap al futur.

Les televisions autonòmiques contribuïxen a promoure la cultura i la llengua de cada territori, dinamitzen la indústria audiovisual i l'economia autonòmica.
Incrementar inversions en cultura millora l'ocupament, no només en llocs de treball directes sinó també els indirectes que es creen; augmenta la supervivència de les empreses, genera ciutadans implicats, participatius i compromesos per a millorar la societat (veus) i fer-la créixer i evolucionar.

Moltes gràcies.

La senyora presidenta:

Moltes gràcies.

Tiene el uso de la palabra el Grupo Parlamentario Vox.

El senyor Alés Estrella:

Gracias, presidenta.

Pues, bueno, bienvenida, señora Santamaría, y muchas gracias por sus aportaciones.
Nosotros, a pesar de todo lo que ha podido escuchar aquí durante toda la mañana, desde luego, la intención y lo que nos ha hecho llegar aquí es nuestra intención de mejorar las cosas, mejorar la radio y televisión pública valenciana, hacerla de verdad, efectivamente, un eje vertebrador de la Comunidad Valenciana, independiente y plural… Independiente y plural, primera pregunta: el informe de pluralidad política, ¿no?
, que… estuvo desaparecido durante tres años, que el propio Compromís, el propio partido Compromís estuvo reclamándolo durante tres años, ¿por qué razón desapareció y es esto síntoma de una efectiva falta de independencia y pluralidad?

En segundo lugar, la consolidación.
De nuevo me remito a la regulación que proponemos, una regulación que se remite a la legislación laboral básica, ley de función pública, estatuto básico del empleado público, porque es lo que tiene que hacer ahora mismo la ley para que no se pueda encontrar ninguna trava legal para su entrada en vigor.
En cualquier caso, le hago la misma pregunta que a su compañero: ¿qué vía optaría usted…, o por qué vía optaría usted para la consolidación de las plazas?

Y, de nuevo, la misma pregunta que le he hecho al señor Villarreal es: ¿qué pasaba durante esos ocho años, cuando ustedes iban y decían al gobierno «botánico», o a los órganos de gobierno: oigan, es que están ustedes incumpliendo la ley, es que deben ustedes abrir estos procesos de consolidación de plazas, es que están ustedes infringiendo la ley, es que están ustedes cometiendo una ilegalidad.
Entonces, ¿qué pasaba, qué les decían, de qué manera escurrían el bulto?
, porque es que todavía es que no lo puedo entender, cómo vienen aquí autoatribuyéndose la defensa de los trabajadores y es que, es que les hicieron el birlibirloque durante ocho años… ¿Cómo fue esto posible?
Gracias.

La senyora presidenta:

Gracias, señor Alés.

Tiene el uso de la palabra el Grupo Parlamentario Compromís.

La senyora Torres Garcia:

Gràcies, presidenta.

Benvinguda, senyora Santamaría.

Bé, doncs, jo tornaré a insistir en el termini d'urgència d'esta proposició de llei que ha fet que tot vaja a correcuita, que el temps per a comparéixer vosté siga tan limitat, a pesar que la presidenta haja volgut ser generosa en les seues intervencions.
Però li recorde que dilluns s'acaba el termini per a presentar esmenes.
Per tant, eixe suposat procés participatiu que alguns posen en relleu és pràcticament inexistent.

I en eixes esmenes, si s'accepten algunes…, si els partits proposants accepten algunes esmenes, doncs, això voldrà dir que tenen voluntat per a millorar el text.
I, si no, tot açò haurà sigut una pantomima.

Perquè, clar, si la voluntat fora millorar, s'hauria proposat la modificació de la llei encara vigent, hauríem pogut abordar la qüestió de la regla del terç, la consolidació de la plantilla, tindre uns pressupostos adequats i suficients, i la unificació de la societat i de la corporació.
I estic segura que ahí ens hauríem trobat tots.
Però es fa una llei nova i amb l'articulat que tenim davant jo crec que tot això quedarà en fum de botja o, per a qui no m'entenga en el llenguatge col·loquial popular i la paremiologia valenciana, agua de borrajas.

Senyora Santamaría, vosté ha parlat dels professionals més enllà dels estrictament del periodisme.
És veritat, vosté representa el comité d'empresa i hi ha âho ha dit vostéâ més de trenta categories professionals d'altres àmbits: departament jurídic, informàtics, enginyer, moltíssims professionals són els que es voran afectats, es veuen ja afectats i es voran afectats per la nova llei.

Ha parlat vosté de l'equiparació de treballadors d'altres…, és a dir, d'empreses privades que han participat en la producció de… a l'hora de cobrir, per exemple, esdeveniments festius importantíssims per a nosaltres, i aleshores m'agradaria que aclarira un poquet més eixe concepte d'equiparació, d'acord?

I, després, vosté també ha posat de relleu el paper del valencià com a llengua vehicular, i ja que estem en l'última compareixença, doncs, a mi m'agradaria lamentar profundíssimament que en esta llei no es parle explícitament del valencià com a llengua vehicular.
Des de Compromís considerem que esta llei i la mal anomenada «llei de llibertat educativa», que jo l'anomenaria «llei d'esclavitud educativa», crec que s'estan llançant míssils directes, precisament, a la pervivència del valencià.
I m'agradaria que en eixe sentit vosté també diguera alguna cosa sobre la condició del valencià com a llengua vehicular que desapareix d'esta llei.

Gràcies, presidenta.

La senyora presidenta:

Gracias, señora Torres.

Tiene el uso de la palabra el grupo parlamentario PSPV.

La senyora Angulo Luna:

Bona vesprada ja, senyora Santamaría.
Sé que està escoltant-nos tot el matí tot el que hem estat proposant.

Nosaltres també puguem entendre que la societat anònima i la corporació poden unificar-se en la Corporació Valenciana de Mitjans de Comunicació.
Podíem haver assegurat un pressupost major, podíem haver donat major seguretat i protecció als professionals, als periodistes i sectors claus, productors audiovisuals, actors, actrius… Però és veritat que açò necessitava una millora, però aprofitant esta millora que…, continuem insistint, és que PP i Vox el que busca és el control total de l'ens.
El Consell General, el Consell de la Ciutadania, que ara es diu «la oficina de participación», és un control total que ens preocupa perquè ens aboca, com déiem, a models anteriors que ja hem patit i sabem quines han segut les conseqüències en este cas per a treballadors i treballadores.

Nosaltres no volem insistir de nou en tot açò, perquè ens preocupa realment el que vosté ha ficat en valor, que els mitjans de comunicació, en este cas À Punt Mèdia, és un sector essencial, perquè és un servei públic de proximitat on tots els nostres veïns i veïnes en els pobles s'informen cada dia del que passa en els nostres territoris a través de vostés.

Per tant, són vostés capaços de divulgar i promoure lo que és la nostra llengua i la nostra cultura d'una forma natural.
I pensem que això ha de continuar sent així.

Però per a posar en valor també el seu treball, que no n'hi hasca fuga de talent, que s'ha parlat ací, fa falta eixa consolidació laboral.
La manca de personal, eixa definició real del que és una estructura de plantilla per a poder treballar en les millores, això també ha de portar acompanyat un pressupost.
Qualsevol adequació d'una RLT va acompanyada d'un pressupost econòmic perquè tots els ajustos, evidentment, s'han de fer a l'alça perquè les condicions i els drets dels treballadors i treballadores almenys s'han de mantindre.
En tot el procés que s'estava fent i tot el que posa ara la llei que va a suspendre, la llei diu que, evidentment, i no perquè ho diga esta llei sinó perquè són els drets dels treballadors i treballadores, s'han de subrogar tots els drets que tenen els treballadors.

Per totes eixes millores, eixa adequació de la plantilla, això va a suposar un cost econòmic que nosaltres, per ací, en el text normatiu tampoc vegem que se faça referència, no únicament a la dotació i finançament del sector sinó a eixa adequació i a eixe compromís que se té.
I li insistixc a vosté també, igual que he fet en el seu company, el representant del Comité d'Empresa, temem vostés una mena de privatització dels informatius si no se dota adequadament este pressupost que estem tots plantejant en este matí de treball ací en la comissió en Les Corts?

La senyora presidenta:

Gracias, señora Angulo.

Tiene la posesión de la palabra, del tiempo, el Grupo Parlamentario Popular.

El senyor Zaplana López:

Muchas gracias, presidenta.

Como le decía al señor Villarreal, señora Santamaría, muchísimas gracias por todo, no por lo de hoy sino por todo el proceso, específicamente hoy por su radiografía de la situación certera, que ya hemos podido compartir en otras ocasiones, pero que hoy deja usted claro que tiene el medio de comunicación.

Quiero aclarar una cuestión, porque a mí me parece sorprendente que hoy se plantea aquí la posibilidad de que hubiéramos podido llegar a enmiendas parciales o un acuerdo con el Partido Popular si se hubiera contemplado la eliminación de un tercio de la plantilla, cuando fueron esos partidos políticos los que lo pusieron.
Hoy parece que hubiéramos podido llegar a un acuerdo.
Esto es como lo de Marx, pero lo de Groucho, ¿no?
, lo de los principios.

Y luego veo que hay partidos políticos que se lamentan de la falta de personal, cuando han sido ellos los que han creado esa falta de personal, porque hasta ahora los presupuestos los han aprobado ellos y la dotación de personal, con ese matiz de un tercio lo crearon ellos, a pesar de que en la ley había un compromiso presupuestario, con lo cual vincular el compromiso presupuestario de la ley con la estabilidad laboral o con los trabajadores no tiene causa-efecto, porque la realidad es que, aunque la ley reflejaba una cantidad presupuestaria del presupuesto, resulta que la inestabilidad de los trabajadores es brutal, que no tienen convenio colectivo y que falta personal, con lo cual ahora erigir causa-efecto en esos conceptos, permíteme que me sonroje ante esta afirmación, pero bueno.

Con respecto al tema de enmiendas, aclararle, en la mesa general de Las Cortes, la semana que viene, cuando finalice este proceso abrirá un plazo de enmiendas que durará equis tiempo.
No está abierto ese plazo de enmiendas.
Usted puede poner por registro en acabar esto o el lunes, cualquier tipo de documento, o nos puede llegar a hacer llegar a cualquier partido político…, todavía no se ha abierto el plazo de enmiendas, con lo cual, fíjese si tiene tiempo, no es que tienen un día para presentarlo.
Aclaro, aclaro.

Luego, mire, desde que nosotros llegamos al gobierno de la Comunidad Valenciana, yo sobre À Punt he oído que lo íbamos a cerrar, que lo íbamos a privatizar, que íbamos a hacer un ERE en Navidad, que íbamos a hacer un ERE, que queríamos externalizar, y usted ha hecho la radiografía perfecta, porque es que está todo externalizado.
O sea, la realidad es que la falta de personal o la falta de dirección del personal que hay lo que provoca es una externalización.
¡Si es que ya más no se puede externalizar!
Está todo prácticamente externalizado.

Entonces, que ahora eso sea una cuestión de ataque a la proposición de ley que presentamos o a la estructura del…, me parece también una situación un poco esperpéntica lo que estamos viviendo.

Mire, evidentemente, la elaboración de una RPT y con los plazos acelerados máximos que podamos llegar, partiendo de lo que ya tenemos, porque tenemos avanzados determinados documentos, lo que puede provocar es un análisis de esa problemática estructural de las necesidades en verdad que tenemos para hacer la televisión o la radio que queremos; pues necesitamos, tenemos y queremos, y esa es la reflexión que hacemos con los trabajadores.

Y, luego, en materia laboral yo creo lo ha explicado el señor Alés, es decir, la vinculación de materia laboral de generar que… se va a hacer en el plazo de tres años un concurso oposición, que era lo que marcaba la ley del 2016, se ha incumplido totalmente.
Ha habido una inseguridad jurídica por parte de los trabajadores, una situación complicada por parte de los trabajadores, no resuelta, y no ha pasado nada.
Se ha incumplido una ley.
¿Es ilegal incumplir una ley?

Entonces, yo le planteo, ahora mismo la… la… âtermino, presidentaâ, en materia laboral, lo que refleja la proposición de ley que presentamos es que tiene que ser legítimo cumplimiento del Estatuto del trabajador, de la Ley de función pública y la del sector público.
Pero en ese proceso de consolidación yo sé que el TSJ de la Unión Europea, el TSJU, está planteando determinados procesos alternativos, como hemos planteado, como decía el representante de la Unión de Periodistas, que tenían que ser de una determinada manera o algún partido político que defiende esa manera, si ustedes ven otras fórmulas para poder consolidar a la plantilla, que, como decía el señor Villarreal antes, han cumplido un período de mérito, de capacidad, bien demostrado.

Muchas gracias.

La senyora presidenta:

Muchas gracias, señor Zaplana.

Tiene el uso de la palabra la compareciente.

La senyora presidenta del Comité d'Empresa de la CVMC:

Vale.
Voy a… (s'interromp la gravació) son comunes…

La senyora presidenta:

Perdón, perdón.
(Pausa)

La senyora presidenta del Comité d'Empresa de la CVMC:

Vale.

Pues que algunas referencias son comunes y también se han repetido varias veces con respecto a las oposiciones que se han planteado en primer lugar, sobre qué es lo que hacía… Bueno, usted lo… ha confiado más, me refiero… Es que me gustaría ser respetuosa muchísimo con las palabras sobre el servicio público, porque cuando uno viene aquí se encuentra con que el servicio público es cuestión de conflicto, y creo que deberíamos estar todos de acuerdo en que no debería de ser ningún conflicto y que hay unos mínimos, que serían los que todos pedimos, que serían los aceptables por todos y que no deberían de ser parte de estas…, de estas polémicas, digamos.

Entonces, respecto a si se cumplió la ley o no se cumplió la ley, si se hicieron, si no se hicieron, me temo que los trabajadores y las trabajadoras no tenemos nada que decir ahí porque ni somos los que las hacemos ni me temo que tampoco tengamos mucho más que pedir, efectivamente, que se tome en valor los méritos que se han hecho durante todo este tiempo y por los que evidentemente los trabajadores del día a día siguen haciendo esos méritos, que es el de trabajar en la empresa y que la empresa los considere.

Si los han hecho en tiempo o no los han hecho en tiempo, pues unos han llegado en tiempo, muy pocos, es verdad, casi no sé si sería un ochenta y pico, un noventa por cien del resto de las oposiciones no están nada más que en periodo de, en periodo de.
Unas están empezadas, otras ya están acabadas y la mayoría están todavía sin ejecutar.
No somos los trabajadores los que las ponemos en marcha.
Si las hubieran hecho antes, pues quién sabe; si las hacemos después, quién sabe también.

Respecto a las otras consideraciones sobre el TSJ de la Unión Europea y todo esto lo que provoca es, en todo el sector público, una incerteza que hasta que no se pronuncien, entiendo, que tampoco soy legisladora ni jurista, que se vayan los demás tribunales, tanto como el español como luego se van a estas…, jurídicamente se van aplicando, pues veremos a dónde va llegando cada una.

Como representante de los trabajadores, los comités tenemos que defender efectivamente lo que se ha defendido hasta ahora, que es que la plantilla ha hecho méritos suficientes y que entró con un proceso de selección.
A partir de ahí la ley es la que funciona.

Había más cosas como la equiparación.
Se preguntaba, porque lo hemos comentado varias veces los demás compañeros y también los del sector audiovisual, sobre las condiciones laborales del resto de la gente que trabaja en el sector audiovisual.
El sector audiovisual es muy precario.
La gente que trabaja tiene trabajo durante un tiempo y durante mucho tiempo luego no lo tiene.
Siempre tienen la incerteza de si van a volver a seguir a trabajar.
Cuando una serie se acaba, se acaba, hasta que vuelve a empezar otra, y si te contratan o no, estás en el paro.
Por eso desde el sector público es muy interesante que las condiciones laborales que se suponen a un servicio público que tiene una estabilidad, sean las mismas que afecten al resto de los trabajadores, que por algo tienen una conexión, una sinergia y trabajan en la misma empresa pública.

Entonces, es… yo creo que una lucha que se lleva desde hace muchos años, que a los compañeros les está afectando muchísimo y que se puso en la anterior ley una similaridad de condiciones laborales y que debería de existir en esta, porque ya es… una vez empieza a aplicarse, desde luego, debería de seguir aplicándose.

Me queda también hablar sobre la televisión en valenciano.
Se ha comentado también el texto.
Como hemos repetido varias veces, desde luego, el servicio público de esta comunidad debería de considerar y siempre se ha luchado desde los sindicatos para que la televisión de la comunidad sea pública, en valenciano y de calidad.
Los tres ejes son igual de imprescindibles, no por nada, sino porque existen muchas televisiones que están en castellano, con lo cual no se les hace ninguna competencia y, lamentablemente, no existen en valenciano, con lo cual necesita la gente que por lo menos habla ese idioma, o que lo quiere aprender, o que es exactamente estatutario igual al nivel que el castellano, que tengan este medio para que les pueda servir de referencia.

Y no sé si…, creo que no me he dejado nada más.
En cuanto a si se privatizaría más o menos el sector, desde luego los comités lo que pretendemos es la mínima privatización.
Lo hemos dicho tanto el compañero Villarreal como yo, porque entendemos que la plantilla ha de ser suficiente como para poder hacer los retos necesarios que necesita un proyecto de este sentido.

Y todo esto, lo mismo.
El presupuesto debe de funcionar no solo para lo de ahora, que ya hemos dicho que creo que a todos se nos queda bastante corto.
El proyecto de ley yo creo que también intenta expandir en muchísimas cosas, pues, creo que todos tenemos que mirar hacia el futuro e intentar hacer de esta televisión el referente que se necesita en esta comunidad.

La senyora presidenta:

Vale, pues, muchas gracias, señora Santamaría.

Finalizamos ya, con la señora Santamaría, las intervenciones de los comparecientes.
Darles las gracias por todas las aportaciones recibidas a lo largo de esta mañana.
Y, por supuesto, la intervención de los grupos parlamentarios, que ha sido exquisita.

Gracias.

Se levanta la sesión.

(S'alça la reunió a les 13 hores i 19 minuts)