DS-037HTML.html





Ple de les Corts Valencianes realitzat el dia 23 de juliol de 2020.
Comença la sessió a les 10 hores i 7 minuts.
Presideix el president de les Corts Valencianes, senyor Enric Morera i Català.
Sessió plenària número 21.
Segona i darrera.

El senyor president de les Corts Valencianes:

Senyories, anem a continuar la sessió de ple.

Recorde a les seues senyories que, d'acord amb nou decret d'obligatorietat d'ús de la mascareta en els espais públics, i per solidaritat i donar exemple, recomanem que se mantinga la mascareta durant tota la sessió de ple, excepte l'orador o l'oradora que estarà en l'ús de la paraula.

Senyories, s'obri la sessió.

Informe a les seues senyories que el Consell ha presentat l'escrit registre d'entrada 20.
965, mitjançant el qual sol·licita que la pregunta número 411, formulada pel Grup Parlamentari Ciudadanos a la consellera de Sanitat Universal i Salut Pública, se substancie darrere de la pregunta 214, formulada a la consellera de Participació, Transparència, Cooperació i Qualitat Democràtica, que es formula en primer lloc.

És a dir, que la pregunta número 411, del Grup Parlamentari Ciudadanos, es formularà en segon lloc, atenent les necessitats d'agenda de la consellera de sanitat que ha de participar en comité.

Per tant, si no n'hi ha problema, ho aprovarem per assentiment.
S'aprova, senyories.

Compareixença del president del Consell per a respondre les preguntes d'interés general per a la Comunitat Valenciana, formulades pels grups parlamentaris

El senyor president de les Corts Valencianes:

Passem al punt 10 de l'ordre del dia, que és compareixença del president del Consell per a respondre les preguntes d'interés general per a la Comunitat Valenciana.

Coneixen vostés el procediment, que està contemplat en el nostre article 173.

I sense més dilació, li done la paraula a la síndica del Grup Parlamentari Popular, la il·lustre diputada Isabel Bonig.

La senyora Bonig Trigueros:

Bon dia, molt honorable president.

Vicepresidenta.

Membres del Consell.

Mire, señor presidente, en junio, la Comunitat Valenciana fue la comunidad en la que más aumentó el desempleo, casi medio millón de valencianos, que, junto con los ERTE, hace la friolera de casi ochocientos mil valencianos con un futuro laboral, cuanto menos incierto.

La fundación de cajas de ahorro ha pronosticado una caída del PIB para este año en la Comunidad Valenciana del 9,6 % y, paralelamente, los rebrotes en materia sanitaria en esta comunitat empiezan a ser preocupantes.
Y los que tienen que combatirlos, los médicos, están en las calles protestando contra su nefasta gestión.

Y, mire, con esta radiografía, que es la realidad, porque lo peor está por llegar, mientras usted yace plácidamente en las playas de Formentera, ¿dónde quedó su empatía, señor presidente?
¿Se ha puesto usted en la piel de los más necesitados?
¿De los valencianos que sufren?

Esto son colas en un centro de atención primaria en Alicante, que se repiten.
Por eso le digo si está usted preparado, y su Consell, para atender la grave situación que se nos viene.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Contestarà el president del Consell.

Un segon, president.

Totes les precaucions són poques i agraïm molt el treball.
Una professional com Conxa mos ajuda en totes les sessions de ple i del parlament.

Ara sí, president, contestarà a la pregunta formulada per la síndica del Grup Popular.

El senyor president del Consell:

Molt bon dia i moltes gràcies, senyories.

Senyor president.

Senyora Bonig.

Arribem a esta sessió de control amb dos fites claus en tot el que és la lluita contra la superació de les conseqüències de la pandèmia.

En primer lloc, una fita història, que ha sigut l'acord europeu pel fons de reconstrucció, que va a significar la possibilitat que en termes econòmics puguem eixir endavant.

I, en segon lloc, una fita també extraordinàriament important per als valencians i valencianes, i és l'acord amb la mesa de diàleg social per a la recuperació de la Comunitat Valenciana.

Eixe és el marc de l'esperança.
Sabem que estem en una situació extraordinàriament complicada.
La Comunitat Valenciana, com la resta d'Espanya i Europa en estos moments, encara té una primera gran obligació, que és véncer la pandèmia, que està ben present, i això només ho podem fer des de la unió, l'esforç i la confiança.
Des del catastrofisme i des dels crits no ens salvarem, no salvarem vides, ni tampoc menjarem.

Gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, president.

Té la paraula la síndica del Grup Parlamentari Popular, la il·lustre diputada Isabel Bonig, per a acabar formular la pregunta de control al president del Consell.

La senyora Bonig Trigueros:

Señor presidente, le voy a poner un símil a ver si lo entiende.
La COVID ha sido como un gran incendio.
Hemos apagado el primer fuego, pero todavía hay rebrotes que pueden volver a avivar las llamas.

Y, ¿cuál es el problema?
Que los que tienen que apagar ese fuego, que son los bomberos, van con pistolas de agua.
Es decir, que los médicos que tienen que estar en primera línea, que han estado, por ejemplo, los MIR, internistas, residentes, internos residentes, que han combatido la pandemia, que han trabajado 31 horas seguidas, están cobrando 1.
121 euros, frente a los 2.
300 euros que todos sus asesores cobran, algunos de los cuales han estado durante la pandemia en la casa sin pegar golpe.
Por no hablar de los 720 millones que ha incrementado usted en cinco años toda la estructura política de su gobierno.

Por eso cualquier persona razonable entiende y comprende la huelga que han hecho los MIR.
Claro que sí, claro que la comprenden.
Y cualquier persona razonable, excepto ustedes, que han coaccionado el ejercicio de un derecho fundamental laboral, como es el derecho a la huelga.
Y ahora lo enmascaran con otras cuestiones, con otros acuerdos.
Sí, «farem», «impulsarem», «estudiarem», però, com diuen els valencians, diem, res de profit.
Zero euros, cap normativa i molt anunci i poca gestió.

Mire, para que todos los valencianos lo tengan claro.
Le voy a hacer la radiografía.
La radiografía de un gobierno que se proclama feminista, progresista, de izquierdas, que defiende y crea un observatorio para luchar contra la esclavitud y contra el fraude en el trabajo -que nos parece bien-, que reclama un salario digno de las kellys -que nos parece bien-, que hizo del retorno del talento de los jóvenes que habían tenido que emigrar, por las políticas malas y nefastas del Partido Popular, su bandera.

Hoy, cuando gobiernan y tienen los dos instrumentos más poderosos de un gobierno, el Diario Oficial de la Generalitat Valenciana y el presupuesto de la Generalitat Valenciana, 24.
000 millones de euros, ¿saben lo que hacen?
Contratos basura y precarios.
(Aplaudiments)

A esos que tienen una licenciatura, señor Puig -que usted no tiene-, a esos jóvenes que se han formado en las mejores universidades, a esos jóvenes que hablan idiomas usted les paga 1.
121 euros.
Eso sí, les da todo a Comisiones y a UGT, que han sido los grandes ausentes, junto con la señora Oltra, en esta pandemia.
Nada nuevo, nada nuevo.
La izquierda en estado puro.

Y, mire, señor presidente, no me puede decir que el Partido Popular no le ha tendido la mano.
No puede decir que no hemos hecho esfuerzos.

Usted podrá regar con subvenciones a los agentes sociales para que callen.
Usted podrá regar con subvenciones a los medios para que callen.
Pero no puede regar la realidad.
El Partido Popular ha sido leal con usted y su gobierno, pero, sobre todo, con los valencianos.

Dígame, señor presidente, y se lo digo de verdad de corazón, es que ya no sé qué hacer, ¿por qué no podemos pactar y blindar por ley la sanidad pública valenciana?
¿Por qué?
¿Por qué no podemos reformar la atención primaria?
¿Por qué?

El senyor president de les Corts Valencianes:

Senyories.

La senyora Bonig Trigueros:

Señor presidente.

El senyor president de les Corts Valencianes:

Senyories… -disculpe- senyories, demane silenci.

La senyora Bonig Trigueros:

Sí, pero la ha presentado el PP, y ustedes no la aceptan.
(Aplaudiments)

¿Por qué no reformamos la atención primaria?
Nosotros lo tenemos hecho.
La reforma de la atención primaria, aumentar las plantillas, atender los pediatras como están diciendo, las urgencias… Lo pongo a su disposición.

¿Por qué no podemos poner la enfermería escolar?
Si hay dinero para revertir anticipadamente las concesiones, hay dinero para la enfermería escolar, señor presidente.
(Aplaudiments)

¿Por qué no podemos aprobar la ley de conciliación que presentamos ayer?

El senyor president de les Corts Valencianes:

Senyoria.

La senyora Bonig Trigueros:

¿O la gratuidad de la educación de 0 a 3 años?
¿O un plan para reactivar la economía?
No hay voluntad política.

Pero no me resisto.
De verdad, señor presidente, este verano mi mano seguirá tendida.
Seguirá tendida aquí en la Comunitat Valenciana.
Solo en la Comunitat Valenciana encontrará mis manos.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Després de la formulació de la pregunta, contestarà el president del Consell.

President, quan vosté vullga, té l'ús de la paraula.

Quan vosté vullga, president.

El senyor president del Consell:

Senyor president.

Senyora Bonig.

No sé si hui, senyora Bonig, és el millor dia per a parlar d'eixe divorci que vosté planteja entre els professionals de la medicina i de la infermeria.
No sé si avui és el millor dia, perquè d'ací un ratet signarem un acord, per 120 milions de suport.
(Aplaudiments) Per tant, no sembla el dia més oportú.

En qualsevol cas, a mi el que sí que em pareix greu de veritat és el seu menyspreu a la societat valenciana, a la societat civil, a la societat representativa, als empresaris, als sindicats.
Per a vosté això no val res?
Això és democràcia pura.

La Constitució parla de les entitats representatives, com dels partits polítics, dels sindicats i dels empresaris.
I vosté ho menysprea i els diu directament que són uns paniguats.
(Aplaudiments) Però, de veritat, quin model democràtic té vosté?
Sincerament, no ho puc entendre.

I parla de blindar la sanitat.
Blindar-la de vostés?
(Aplaudiments) Clar, perquè l'únic que ha passat en este temps és el que ha passat, i li ho reitere una vegada més.
El que ha passat en este temps és que la Comunitat Valenciana és la que més ha crescut en despesa social i sanitària de tota Espanya.

Per tant, de què hem de blindar?
De vostés?
De si alguna vegada, vostés…, perquè els valencians decidixen els que estan al govern?
Bé, doncs per la meua banda jo li ho dic, jo crec que este govern està absolutament disposat a blindar-ho.
Clar que sí.
Anem a recolzar totes les mesures preventives perquè, si alguna vegada vostés tornen, no puguen fer el que van fer en el passat.
(Aplaudiments)

Mire, nosaltres en este temps el que estem fent…, perquè és veritat, estem en una situació molt complexa, molt complicada.
Ningú té receptes segures.
I per això, què hem fet?
Hem intentat abordar amb màxim rigor i serietat esta qüestió.
Primer, precisament, els recursos humans, que són fonamentals, i s'han creat 10.
000 places més.

Respecte als rastrejadors, som la comunitat autònoma que més té, 1.
008 rastrejadors.

Respecte als llits, tenim 19.
000 llits en aguts preparats.
Hem comprat 403 respiradors.

En infraestructures disposem de tres hospitals auxiliars amb 1.
580 llits preparats.
En PCR, estem ja en 14.
000…, amb la possibilitat de fer 14.
000 PCR diaris.
En subministrament, tenim per a sis mesos, més enllà de les recomanacions que s'han fet.

Què vol qui li diga més?
Li vull dir, per exemple, que ja tenim, disposem o tenim contractats 200 milions d'unitats de material sanitari.
Hem recolzat al clúster sanitari valencià en una compra de 46,2 milions.

Això és el que estem fent.
Tenim una xarxa d'alerta primerenca també en les aigües residuals, que anem a ampliar per tal de tindre els màxims possibles.
S'augmentarà la vacunació de la grip i se farà abans.

Per cert, vosté va eixir en mitjans de comunicació dient que jo havia dit una barbaritat perquè havia dit simplement allò que m'havien dit els professionals, que calia avançar la vacunació.
I sap el que passa?
Sap el que passa?
És que la seua desconnexió en la realitat no sols és ací, és en els seus companys de Madrid.
Perquè és que el Partit Popular en Madrid va presentar una PNL demanant que s'avançara la vacunació de la grip.
(Aplaudiments) No entenc quin és el problema.

Eixe és el treball, eixe és el treball que estem fent.
El treball per al qual necessitem totes les mans, el treball per al qual necessitem totes les idees i totes les posicions.

I per això a mi m'agradaria que reconsiderara vosté este plantejament de confrontació i que de veritat treballem junts per eixir de la pitjor crisi que ha patit este país durant tants i tants anys.

Gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies.

Continuem amb la sessió de control.

Ara la pregunta que formula la senyora Catalá.

La senyora Catalá Verdet:

Gràcies, president.

Presidente, diga usted lo que diga, usted es el presidente de la comunidad autónoma que ha tenido a los médicos en la calle protestando por su precariedad, diga usted lo que diga.
(Aplaudiments) No lo dice el Partido Popular, lo dicen los médicos protestando en la calle.

Y vayamos a la segunda parte del problema: la precariedad y el problema de la inyección económica de nuestra comunidad.

Tenemos medio millón de parados en esta comunidad, uno de cada dos está en la provincia Valencia.
¿Y qué hace usted?
Usted se amilana ante las imposiciones de sus socios de gobierno.
Y cuando viene un proyecto de inversión a esta comunidad le dicen no y le pegan portazo.
Eso, el caso de Intu Mediterráneo, nos puede costar 300 millones de euros en indemnizaciones.

¿Qué pasará?
¿Haremos lo mismo con el puerto de Valencia, señor presidente?
Claro, yo ya sé que al señor Ribó le importa un comino, bueno, le importa un comino todo lo que sea a partir de las dos de la tarde, evidentemente.
Pero aparte de esto, lo que no sé si a usted le importa un comino lo del puerto de Valencia.
Porque, claro, los colegas de ERC andan preocupados por la ampliación del puerto Valencia y de la ZAL.
¿Y qué va a hacer usted?
¿Va a defender con coraje los intereses de los valencianos?
¿O van ustedes a amilanarse frente a los «grupis» de Compromís y de ERC?
¿Van ustedes a amilanarse, van a permitir…

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

La senyora Catalá Verdet:

…que pasen por delante de nuestros intereses, señor presidente?
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies.

Li contestarà l'honorable conseller d'Obres Públiques i Territori.

El senyor conseller de Política Territorial, Obres Públiques i Mobilitat:

Bueno, gràcies, president.

Senyoria.

Desde luego l'economia valenciana està en un moment difícil, com la de tota Europa, però des que està este govern ha millorat molt i sobretot és una economia que té una intervenció positiva de l'administració i no una intervenció negativa de l'administració, com passava anteriorment.

Desde luego tenim el port de València, que és líder al Mediterrani.
Desde luego tenim moltíssimes empreses que confien en la Comunitat Valenciana i que redoblen les seues inversions, i segurament la reflexió que haurien de fer és que el risc que tenen eixes empreses és que vostés apliquen les seues polítiques que vam vore en la passat.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies.

Senyories, continuarem amb la sessió de control.
Ara en la pregunta que formula la il·lustre diputada Eva Ortiz.

Quan vosté vullga.

La senyora Ortiz Vilella:

Muy bien.
Muchas gracias, señor presidente.

Ya veremos con el tiempo de quién hay que blindarse, señor Puig.

La Fiscalía Anticorrupción ha solicitado a la Guardia Civil que investigue las cuentas de las empresas de sus hermanos.
La investigación se abre paso pese a todos los obstáculos que desde la administración sean han ido interponiendo.
La Inspección General de Servicios sigue sin publicar, señora Bravo, el informe sobre las subvenciones percibidas de sus hermanos, que en enero usted aquí dijo en unos días iba estar publicado.

La comisión autonómica de la competencia sigue sin resolver el expediente sancionador, señor Climent, y sigo esperando que me dé la documentación.
Y la agencia antifraude se dedica a recurrir las sentencias que le obligan a entregar la documentación de sus hermanos a esta diputada.
¿Y la Abogacía de la Generalitat donde está?
¿Por qué no le interesa personarse en una causa que investiga un desfalco de más de 1.
300.
000 euros de dinero de los valencianos, presuntamente defraudado por sus hermanos y sus socios?

Señor Puig, pese a todo, la investigación continúa.
Policía judicial, Guardia Civil y Hacienda ya están investigando e informando sobre el tema.
No sigan buscando el recorrido más corto porque…

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

La senyora Ortiz Vilella:

…esto llegará al final y no le va a gustar.

Y le pregunto: ¿cuándo dejará de utilizar la administración como parapeto de sus hermanos?
¿Y piensa comparecer alguna vez para dar explicaciones mirando a la ciudadanía?

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Contestarà l'honorable conseller d'Hisenda.

El senyor conseller d'Hisenda i Model Econòmic:

Gràcies, president.

Quan el Partit Popular parla d'estes coses, durant quatre anys a mi m'ix una paraula, i és: quina poca vergonya!
(Aplaudiments)

Però és que ara, després de cinc anys, el que me produïx…

El senyor president de les Corts Valencianes:

Senyories, per favor.

El senyor conseller d'Hisenda i Model Econòmic:

…, el que me produïx és una gran tendresa, tendresa.
Per què?
Perquè durant cinc anys han estat furgant per vore si tots érem iguals i no han trobat res.
I, per tant, és una certificació de l'honestedat d'este govern.
Una certificació!
(Aplaudiments)

Vostés actuen amb una tendresa política que a mi em colpís el cor després de cinc anys!
Quina certificació de l'honestedat d'este govern després dels centenars i milers de casos de corrupció que la gent del seu partit, que s'ha constituït en el partit més corrupte de la història d'Espanya!
(Aplaudiments) Com certifica?
Com certifiquen (veus) el que…

El senyor president de les Corts Valencianes:

Senyories!
(Veus) Senyories, per favor!
Senyories, escoltarem l'orador que està en l'ús de la paraula.

El senyor conseller d'Hisenda i Model Econòmic:

Com certifiquen els expedients judicials que a milers estan, això sí, regant tota esta Espanya, regant tota Espanya d'eixa mala imatge que hem tingut davant d'Europa, que, per acabar-ho d'adobar, encara no apoyen quan tenim necessitat d'eixos diners d'Europa per a fer això.
(Aplaudiments)

Corrupció!
Mala imatge!
Poca unitat!
El més antipatriòtic que se puga ser en este país!
(Aplaudiments i veus)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies.

Senyories, continuarem amb la sessió de control.

Els recorde, els recordaré que només es pot llevar la mascareta des de l'escó, des de la resta de… (Veu) Des de la trona d'oradors.
Des de l'escó s'ha d'usar la mascareta.
Ha sigut un…, ho recordem per a les properes intervencions.

Té la paraula l'il·lustre diputat i síndic del Grup Ciudadanos, Toni Cantó, per a formular la pregunta de control.

Quan vosté vullga, senyoria.

El senyor Cantó García del Moral:

Presidente Puig, ante los datos preocupantes, ante los rebrotes, que además parecen confirmados por los datos que usted sabe que se recogen a través de las aguas residuales en Valencia, y la preocupación legítima que creo que tenemos todos, me gustaría que me concretara:

Qué piensa usted hacer para impedir que nuestros profesionales sanitarios sigan sin material necesario para la protección, para que no vuelvan a contagiarse con unas tasas absolutamente insoportables, para que nuestras UCI no vuelvan a colapsarse.

Cómo piensa impedir que nuestros mayores mueran de nuevo solos en las residencias.
O de qué forma luchará usted para que no exista de nuevo esa tasa de valencianos que cada día, a día, a día va sumándose, y va sumándose y va aumentando, y aumentando las tasas de paro.

Yo quisiera terminar diciendo que el espectáculo al que acabamos de asistir ahora mismo de los dos grupos parlamentarios, de nuevo batallando por el pasado, es bastante penoso.
Y me gustaría que entre todos consiguiéramos mirar hacia el futuro, llegar a acuerdos -sobre eso le quería preguntar ahora también, sobre los acuerdos de la reconstrucción- y dar un ejemplo muy, muy distinto al que acabamos de dar en esta cámara a todos los valencianos.

Gracias, president.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyor Cantó.

Li contestarà el president del Consell a la pregunta formulada.

President, quan vosté vullga.

El senyor president del Consell:

Moltes gràcies, president.

Moltes gràcies, senyor Cantó.

Yo creo que efectivamente estamos en un momento de extraordinaria complejidad, entre otras cosas porque tenemos que ser conscientes que no sabemos en profundidad qué es este virus y qué consecuencias reales tiene.

Desgraciadamente estamos viendo cada día que lo que se daba por supuesto, incluso científicamente, pues no es tanto así.
Estamos muy preocupados, efectivamente, todos yo creo que estamos muy preocupados, y por eso estamos haciendo todo aquello que es posible.

¿Qué es posible hacer?
Primer aspecto fundamental, que es la lucha contra la pandemia.
¿Qué se puede hacer?
Pues lo que hemos hecho nosotros es hacer un plan de contingencia, un plan que incluye todos aquellos aspectos que el Ministerio de Sanidad y que, en definitiva, el Consejo Territorial, puso como elementos fundamentales.
Los he reiterado antes, pero no tengo ningún problema en volverlo a decir.

¿Qué es lo más importante?
El personal.
Aumento de 10.
000 plazas en la Comunitat Valenciana.
¿Qué es fundamental?
La detección precoz.
Y para eso rastreadores, mil rastreadores.
Es que, claro, nosotros tenemos mil rastreadores y Madrid no tiene ni 300 rastreadores.
Es decir, aquí se está haciendo un esfuerzo y se está intentado hacer las cosas bien.
Y yo quiero agradecer profundamente a los trabajadores de la asistencia primaria y de salud pública que se están dejando la piel para intentar preservar lo que es más sagrado, que es la vida de las valencianas y de los valencianos.

Por tanto, ese es el plan.
Y el plan es seguir trabajando y seguir luchando para atajar la pandemia: detección rápida y urgente.
Y por eso además vamos a tomar medidas.
Hemos tomado medidas acompañando las decisiones del sentido común y sobre todo de los expertos, son los expertos los que nos están marcando la ruta.
Ahora se ha decido tomar una serie de decisiones, como la obligación de la mascarilla, e intentar también ahora hacer medidas disciplinarias.
Mañana aprobaremos un decreto ley para que esas acciones de carácter disciplinario, que no son las que más nos gustan, sean también fundamentales para dar cobertura a las fuerzas de seguridad.
Este es el plan en cuanto a lucha contra la pandemia.

Y en cuanto a la reactivación económica, yo creo que hay una cuestión fundamental, que es llegar a acuerdos, porque los acuerdos son señal de sensibilidad y de estabilidad.
Y en ese sentido ayer firmamos un acuerdo que es muy importante, que además es un acuerdo que al final recoge casi cuatrocientas medidas concretas, y ha sido fruto del diálogo, del esfuerzo de los agentes sociales y del gobierno.
Y ahí queremos continuar, en ese espacio, tanto en el ámbito de sindicatos y empresarios, como desde luego en la mesa institucional, que la semana que viene nos vamos a reunir en un calendario previsto con antelación, y finalmente también esperemos que ya haya un acuerdo aquí.
Y ahí creo que es muy importante el papel de todas fuerzas políticas, y sobre todo aquellas fuerzas políticas que han demostrado voluntad de llegar a un acuerdo, como es su caso.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, president.

Continuarem amb la sessió de control.

Ara el síndic del Grup Parlamentari Ciudadanos acabarà de formular la pregunta, una vegada ha obtés una resposta a la primera intervenció.

Té la paraula l'il·lustre diputat Toni Cantó.

El senyor Cantó García del Moral:

Voy a centrarme en esa comisión de la reconstrucción, señor Puig, y me voy a felicitar también de ese acuerdo que se consiguió en Europa y del acuerdo también que usted ha conseguido con otras fuerzas sociales, que me parece importante.
Pero entienda usted que aquí los grupos de la oposición estamos algo desconcertados, porque usted ha manifestado a menudo su voluntad de llegar a un acuerdo en cuanto a los pactos de la reconstrucción, de encontrar puntos en común y alejarnos de las diferencias, pero los comienzos han sido decepcionantes.

Yo le pido que tutele a su grupo parlamentario, porque a veces usted está demostrando estar más centrado, señor Puig, que lo que está su grupo parlamentario.
Y uno, cuando lee esos acuerdos, esos comienzos de acuerdos, y ve que hay mucho «se insta a», o «se profundizará en» o «se reforzará», o cuando se ve que ustedes meten temas que llevan aquí enquistados durante años, como el tema del reconocimiento de la deuda histórica o la infrafinanciación, no porque no estemos de acuerdo, sino porque nos parece absurdo meterlo en un pacto en el que queremos soluciones para otoño, meter temas que llevamos años sin poder solucionar, pues eso nos preocupa.

Nos preocupa además por dos razones.
Primero, porque no llevan a nada.
Y, segundo, porque eso puede tener un efecto boomerang que nos preocupa.
Hemos prometido cosas a la sociedad valenciana, hemos prometido llegar a acuerdos, ha pasado por aquí la sociedad civil para aportar soluciones.
Señor Puig, si no somos capaces todos de llegar a un mínimo, a un decálogo, a algo en lo que todos nos pongamos de acuerdo, y si además hacemos caso omiso de lo que la sociedad civil nos ha ido diciendo aquí, vamos a crear un malísimo ejemplo y, lo que es peor, vamos a seguir ahondando en la desafección que tienen muchos ciudadanos hacia la clase política o hacia instituciones tan importantes como ésta.

Estamos contentos y agradecemos que se hayan introducido algunas de nuestras enmiendas, que creemos que es importante: definir ese grupo de trabajo público-privado en el que veamos cuáles son las posibilidades financieras que nos brinda Europa e ir a por ellas; ventanilla única de asesoramiento a hostelería y turismo; modernización del Ivia; fomentar la cogeneración en la industria cerámica; ayer aprobamos, espero que hoy se confirme, otra medida importante para proteger a nuestra industria automovilística; PNL para facilitar recursos a educación; que las profesiones sanitarias sean consideradas de riesgo y posibles contagios de COVID como enfermedades profesionales; plan permanente para la formación en sanidad.
Más cosas.
Estamos contentos, pero queremos más.
Y una de las cosas que queremos es que ustedes dejen a un lado sus…, permítame decirlo así, sus obsesiones ideológicas y esos problemas que le he dicho a usted que llevan años enquistados y que no tiene ningún sentido que introduzcamos en un pacto para la reconstrucción.

Esto es un pacto entre distintos, señor Puig.
Yo lo que quisiera es contribuir, en la manera de lo posible, a que tanto ustedes como la señora Bonig como yo, como hemos hecho en Madrid en algunas cosas muy importantes en los pactos para la reconstrucción, nos pongamos de acuerdo.
Eso es lo que nos está pidiendo Europa, eso es lo que tenemos que intentar conseguir entre todos.

Nosotros le vamos a presentar ahora un decálogo, que no digo yo que sea sí o no, pero lo que quisiera es concretar de nuevo y centrar las fuerzas, las energías que nosotros vamos a poner en este tramo final.

Queremos hablar de no revertir concesiones sanitarias sin tener en cuenta criterios de gestión, eficacia y coste, sobre todo ahora; de reforzar la primaria; de asegurar el material de protección; de medidas que no tienen nada que ver con el dinero y que tienen que ver con sensibilidad hacia los profesionales sanitarios: guardias, extensión de edad de jubilación, embarazos, traslados, profesionalizar los puesto de gestión; contar con el sector privado para cubrir plazas de residencias; elaborar presupuestos en base cero para reconstruir la Comunidad Valenciana; identificar gasto superfluo; no subir impuestos, señor Puig, ahora, en esta situación, a la clase medida y trabajadora; reducir el impuesto de donaciones y sucesiones; no entrometerse en la política fiscal de otras comunidades autónomas…

El senyor president de les Corts Valencianes:

Senyoria.

El senyor Cantó García del Moral:

…para justificar mala gestión -acabo, presidente-; realizar un plan contra la ocupación ilegal y recuperar las viviendas públicas que están ocupadas ilegalmente; aumentar número de docentes…

Y un compromiso, por favor, hagamos un seguimiento para todo aquello que firmemos.
Lleguemos a un acuerdo entre todos.
Firmemos aunque sean diez cosas, pero hagámoslas, cumplamos con ellas, sigamos el acuerdo.

Yo creo, señor Puig, que la sociedad valenciana no entendería que no llegáramos a un acuerdo.
Tampoco entenderá que firmemos un documento en blanco, vacío, para hacernos una foto, que no se concrete en nada.

Creo, como le he dicho, que ese…

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies.

El senyor Cantó García del Moral:

…es un esfuerzo que estamos haciendo las tres fuerzas constitucionalistas en Madrid.
Le pido un compromiso personal, señor Puig, para que hagamos lo mismo en la Comunidad Valenciana.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

La pregunta serà contestada pel president del Consell, al qual, en este moment, done la paraula perquè puga fer la contestació.

President, té vosté la paraula.

El senyor president del Consell:

Moltes gràcies, president.

Muchas gracias, señor Cantó.

Yo, en primer lugar, lo que quiero es manifestar, desde luego, el reconocimiento a su grupo en la actitud que se ha tenido en una cuestión que es fundamental, que es, precisamente, el acuerdo para la reconstrucción europea.

En ese ámbito es en el ámbito que creo que nos podemos encontrar, buscando cuál es el interés general de los ciudadanos y adaptar nuestras miradas a un objetivo común.
Y eso es lo que me gustaría también que pasar aquí.

Pero hemos visto, por ejemplo, que ese acuerdo del que usted habla en Europa no ha sido posible porque esa otra pata, que usted decía, no ha tenido nada que ver.
Es más, ha puesto todos los impedimentos posibles para que no se llegara a este acuerdo.

Por tanto, yo creo que hay que pactar y acordar, por supuesto, y, para eso, hay que renunciar.
Nadie puede pensar que estamos acordando entre semejantes.
Es que cada uno es distinto y representa a unos votantes, pero creo que, y en eso estoy de acuerdo con usted, no se entendería que si 27 países han sido capaces de ponerse de acuerdo que nosotros aquí no seamos capaces de ponernos de acuerdo, no se entendería.
Pero, para eso, hay que tener una cierta voluntad y nosotros yo le digo que la tenemos, el gobierno de la Generalitat la tiene.
Ahora, otra cosa es que, evidentemente, cada uno, pues, va a hacer sus planteamientos.

Y yo creo que, al final, bueno, pues, hay que buscar esa intersección posible para que aquello que es básico esté garantizado.
Y es básico la lucha contra la pandemia, que está aquí, el virus está ahí fuera y eso es lo básico.
Y lo básico es reforzar la atención primaria.
Y lo básico es reforzar el sistema hospitalario y, desde luego, modernizar y adaptar este magnífico sistema de salud que tenemos a los nuevos tiempos.
Y en eso creo que podemos coincidir.

Y, después, también, en el plano económico, hay que generar numerosas iniciativas.
Algunas de ellas se han hecho.
La Comunitat Valenciana ha sido la comunidad que más dinero, a pesar de las dificultades, ha dado a los autónomos.
Y a aquellos que se han quedado fuera de las ayudas vamos a ver de qué manera se les puede ayudar.
Pero ha sido esta comunidad donde más dinero se ha dado.

Y también el complemento a las 200.
000 personas que han sufrido ERTE.
Y, en ese sentido, también quiero anunciarle que vamos a aprobar reducciones fiscales para que esa ayuda de la Generalitat, en un momento determinado, no le pueda causar ningún perjuicio fiscal a los 200.
000 trabajadores y trabajadoras.

Y también vamos a anunciar, la semana que viene, el Plan estratégico de turismo 2020-2025, que está consensuado con el sector y que recoge un plan específico para posicionar a la Comunitat Valenciana como un destino seguro.

Esta es la realidad, la realidad de trabajar juntos y de buscar también esa cooperación público-privada en muchos aspectos, por ejemplo en aquellas personas que han dado dinero de su patrimonio para ayudar en esta pandemia; esa labor que, en ese caso, sí que es patriótica, de personas que han dado dinero y que también van a tener, bueno, su reconocimiento público y fiscal.

En cualquier caso, lo que le quiero decir es que (soroll de papers) esto va de poner por encima el interés general.
Y en esto estará, ahora y siempre, el govern de la Generalitat.

Gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, president.

Escoltarem la pregunta que formula el senyor Carlos Gracia.

Quan vosté vullga, senyoria.

El senyor Gracia Calandín:

Gràcies, president.

Señor Puig, la lucha contra esta pandemia nos ha exigido tomar decisiones excepcionales, las primeras aquellas que aseguraban la seguridad y la salud de los ciudadanos.
Y, precisamente por eso, porque la seguridad y la salud son lo primero, la distancia mínima de ese metro y medio nos obliga a reducir el número de alumnos en las aulas para el próximo curso, una reducción de ratios que no vendrá acompañada de un aumento de la plantilla docente en los centros públicos de secundaria, ya que los puestos docentes se han calculado con los mismos criterios y los mismos repartos horarios que en cursos anteriores, la Orden 69/2015.

Por tanto, señor Puig, tenemos que la mitad de los chavales de más de quince años solo irán a clase 15 o 16 horas a la semana.
Se van a tener que quedar en casa la mitad del tiempo, días alternos y sin formación, porque esta solo podrá ser presencial.

También aumentará la carga de los docentes, que cuentan con exactamente las mis horas para dar clase a la mitad que acuda al centro y supervisar los deberes de la mitad que está en casa.

Por ello, hoy le pregunto: ¿así es como ustedes piensan garantizar la calidad educativa de nuestros centros de secundaria?
¿Así es como ustedes piensan garantizar las condiciones laborales de nuestros profesores?

Si de verdad no quieren dejar a nadie atrás, den más horas para desdobles y doten de más personal a los centros de secundaria.

Muchas gracias, president.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Li contestarà l'honorable conseller d'educació.

Quan vosté vullga, senyor Marzà.

El senyor conseller d'Educació, Cultura i Esport:

Gràcies, senyor president.

Crec que s'ha equivocat de parlament.
Ha fet una pregunta, un requeriment, que estaria molt bé que el fera a les comunitats que vostés governen, (soroll de papers) que han decidit no reduir les ràtios, no augmentar el professorat, no baixar les hores de dedicació i, per tant, augmentar les de coordinació, cosa que nosaltres sí que hem fet.
De fet, som…, i ahí ho diu: «Las comunidades se niegan a reducir el número de alumnos por aula y sumarán, como mucho, un docente, excepto, de momento, Valencia, que sí que sumará más y reducirá las ratios».

Crec que s'està equivocant vosté de govern a qui fer-li oposició, si realment això pensa, perquè deuria parlar amb els centres educatius i saber i conéixer que anem ja a designar no només més professorat, sinó que ja s'han reduït les hores, per exemple, d'aquells que treballaran per àmbits; s'han reduït les hores, també, s'ha arribat a un acord perquè totes i tots puguen treballar amb millors condicions laborals.

De fet, crec que, continue diguent-li, s'ha equivocat de parlament, perquè este és l'únic parlament, este és l'únic govern que ha arribat a un acord amb els sindicats de l'educació pública de cara a l'inici de curs, l'únic govern.
L'únic govern que arriba a acords, amb diàleg, que reduïx les ràtios, que augmenta el professorat i que seguix el criteri sanitari per damunt de tot.
Perquè, sap què passa?
Que, evidentment, la pandèmia encara està ahí i, per tant, ens hem de protegir, posant, primer que res, el criteri sanitari i, després del criteri sanitari, fer totes les mesures organitzatives, com les que estem fent, acordant-les amb la comunitat educativa, cosa que no ha passat a altre govern de les comunitats autònomes i donant suport als nostre xiquets i xiquetes.

Gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, conseller.

Té la paraula la il·lustre diputada Mercedes Ventura.

Quan vosté vullga.

La senyora Ventura Campos:

Gracias, presidente.

Señor presidente, la comunidad educativa ya lleva meses con inseguridad e incertidumbre por no saber qué va a pasar en el próximo curso académico, cómo serán los protocolos de entrada, qué niños formarán parte de los grupos burbuja y qué niños irán al aula con alumnos más mayores, por no disponer de más profesores.
Yo creo que usted se ha equivocado en la noticia.

Por otro lado, qué apoyo tendrán los alumnos con necesidades educativas especiales, cómo serán los turnos del comedor y qué recursos van a disponer para tener más monitores.

En las últimas semanas, la incertidumbre no ha hecho más que crecer porque las noticias de la conselleria venían en forma de preguntas frecuentes que iban cambiando por días.
Con preguntas frecuentes han tenido que planificar el curso académico, con la inseguridad que ello compone.
Y decirle que ayer, por fin, a finales de julio, se publica la orden de instrucciones, solo para infantil y primaria, pero otra vez, a las pocas horas, vuelven a hacer una corrección de errores.

Ustedes, sinceramente, no son serios y son el gobierno de la improvisación continua.
Y, mientras, la principal pregunta de los centros no se resuelve.

Por eso, me gustaría preguntarle si va a realizar alguna modificación presupuestaria para dotar de esos recursos que usted dice, ¿no?
, en los centros educativos: ampliar las plantillas docentes y especialistas para atender al alumnado.
¿De dónde va a sacar usted el dinero?
¿Dónde va a hacer la modificación?
¿De dónde va a recortar?

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Li contestarà l'honorable conseller.

Quan vosté vullga, senyor Marzà.

El senyor conseller d'Educació, Cultura i Esport:

Gràcies, senyor president.

Continuem amb la mateixa pregunta que m'ha fet abans el seu company.
Ja li he respost al seu company, però li puc tornar a respondre.

Hem convocat, per a este mateix dilluns, el Fòrum Educatiu Valencià per a concretar el treball que han estat realitzant tots i cadascun dels centres educatius valencians sostinguts amb fons públics per a determinar quines necessitats de plantilla tenen, quines necessitats de reorganització necessiten, quina inversió extraordinària tenen.
I el mateix dilluns els comunicarem que això que han demanat cadascun dels centres educatius, que allò que és necessari per a atendre aquesta situació totalment excepcional i que requereix de més professorat, de major inversió en tots i cadascun dels centres educatius, que requerix d'una adaptació sense precedents en l'organització escolar, estarà i no només estarà, sinó que, a més a més, servirà d'exemple, com així ho estan fent les organitzacions sindicals i ho està dient també la patronal de la concertada, a la resta de comunitats que eixe treball no l'han fet.

I mire, ho dic i ho dic amb tota la tranquil·litat del món.
Tindrem mesos molt difícils, però els xiquetes i les xiquetes mai estaran desatesos per una comunitat educativa que ha demostrat que sap treballar unida, que sap treballar dialogant i que sap arribar a acords, com els de l'inici de curs.

Gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies.

Senyories, continuem amb la sessió de control.
Ara donem pas a la pregunta que, en nom del Grup Parlamentari Compromís, realitza el síndic del grup, l'il·lustre diputat Fran Ferri.

Quan vosté vullga, senyoria.

El senyor Ferri Fayos:

Moltes gràcies, senyor president.

En primer lloc, voldria mostra la solidaritat del meu grup amb el Casal Popular de Castelló, que fa uns dies va patir un atac terrorista de l'extrema dreta.
(Aplaudiments) I, enfront de l'odi, cap pas enrere.

Senyor president, hui, des de Compromís, volem conéixer quin és el full de ruta del Consell per a lluitar contra el frau fiscal i els grans defraudadors, garantint així els ingressos per a finançar els serveis públics, com ara la sanitat, l'educació o les polítiques socials.

I, realment, m'alegra fer-li esta pregunta hui, perquè fa dos dies, precisament en este parlament, vam viure un episodi lamentable.
Parlàvem d'investigar la presumpta trama de corrupció del rei emèrit i els portaveus de les tres dretes van respondre llançant vivas, que no eren més que vivas al frau fiscal.
Van llançar vivas a qui, presumptament, cobra comissions il·legals de dictadures fonamentalistes.
Van llançar vives a qui guarda els seus diners en paradisos fiscals per a no pagar impostos.
Van llançar vivas a qui entrava milers de bitllets a través de les nostres fronteres sense declarar-los a hisenda.

I, clar, la pregunta és: quin missatge estan llançant a la ciutadania, emparant i celebrant el frau fiscal?
Quin missatge estan llançant al ciutadà que s'alça tots els matins per a obrir la seua persiana, la persiana del seu negoci, i que paga religiosament els seus impostos?
No diuen visca al xicotet autònom, diuen visca al gran defraudador.

Quin missatge estan llançant al treballador que aporta, en totes les seues nòmines, la seua contribució o que té els seus xicotets estalvis en la nostra terra?
No diuen visca el treballador en nòmina, diuen visca els descomptes a Suïssa.

Hui hem escoltat ací dir «viva los MIR», però això és incompatible amb dir viva al gran frau fiscal.
Nosaltres el que hem de fer és dialogar i explorar totes les nostres competències autonòmiques per a arribar al màxim que els podem donar.

També és cert que eixa actitud no ens hauria d'estranyar, venint del partit de Bárcenas o dels qui veuen normal que el seu líder visca en un apartament pagat per un gran empresari, com feia Albert Rivera, o dels ultres que deien que venien a acabar amb els xiringuitos i resulta que són els amos dels xiringuitos i de l'or persa.

Senyor president, em preguntava en estes hores si érem conscients del que fèiem.
I crec que sí.
No només és que pensen que hi ha persones que estan per damunt de la llei, és que realment no creuen necessari un sistema tributari fort perquè creuen que no necessiten la solidaritat.
Creuen en un món on, si cadascú anara a la seua, ells ixirien guanyant.
Per això no creuen en la solidaritat, per això no creuen en què ha de pagar més qui més té.

Perquè, clar, des d'un xalet en Eivissa o des d'una finca en Torrelodones és molt fàcil llançar vivas al frau fiscal.
Però no ho és tant quan estàs a la cua de l'atur, quan has de demanar una beca, quan cobres la pensió mínima.

Però també ens enganyem amb això, perquè la justícia fiscal i la lluita contra el frau ha de ser una prioritat de tots, perquè els recursos públics no només paguen la sanitat, l'educació i la resta de polítiques socials.
Els recursos públics són els que permeten que quan venen moments difícils, com l'actual, puguem ajudar a treballadors i empreses, permeten construir les infraestructures que després utilitzen per a exportar o que permeten accedir a innovació a xicotetes i mitjanes empreses.

La inversió pública, també, és la que ens permet que existisquen avanços tecnològics.
Sense inversió pública, per exemple, no s'haguera descobert el GPS, internet, els mòbils que avui en dia disfrutem.
I els que defensem el paper proactiu de l'estat i del sector públic -un sector públic potent- hem de ser honestos, hem de dir d'on volem traure eixos recursos.

I nosaltres reivindiquem tres vies.
Una -que hui s'ha dit que és una obsessió ideològica- que és un finançament just i que ens paguen tot el que ens deuen.
La segona, un pla de justícia fiscal, incentivant als sectors que necessiten suport i compensant a una fiscalitat verda i a les grans fortunes.
I la tercera, però no menys important, la lluita contra el frau fiscal.

No és casualitat, senyor president, que Espanya siga líder en frau fiscal perquè també som líders en no tindre suficient nombre d'inspectors, de fet estem a la cua.
A qui s'intenta protegir quan no hi ha inspectors?
Els tècnics d'hisenda ho tenen clar, el 80 % del frau fiscal ve de multinacionals i de grans fortunes, eixos són els grans beneficiaris de la falta d'inspectors: L'Espanya de la copa i puro, del palco del Bernabeu, que enxufa a exministres de tots els colors en els seus consells d'administració.

Senyor president, parlem de 300.
000 milions d'euros ocults, el doble del que va aconseguir Espanya amb eixe gran acord que s'ha arribat a Europa.
Per això, la lluita contra el frau ha de ser una prioritat total.
Perquè per a dir que visca la sanitat pública, per a dir que visca l'estat del benestar, també hem de dir que visquen els que paguen impostos i no defrauden a hisenda.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Una vegada formulada la pregunta per part del síndic del Grup Parlamentari Compromís passarem a escoltar la resposta del president del Consell, al qual li done en este moment la paraula.

President, té vosté la paraula per a contestar al síndic del Grup Parlamentari Compromís.

El senyor president del Consell:

Moltes gràcies, senyor president.

Senyor Ferri.

Efectivament, la pandèmia ens ha demostrat que l'individualisme radical no porta més que misèria, ningú pot caminar sol.
S'ha demostrat.
Fins i tot aquells que tenen més saben… (Veus)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Senyories, per favor, demane silenci.

El senyor president del Consell:

…fins i tot aquells que tenen més saben que sols no ixen d'esta.
Per què?
Perquè és necessària eixa acció col·laborativa que és una societat moderna, avançada.
Que és allò que perseguim també nosaltres: que tinga un estat social potent; que tinga un estat del benestar que done resposta a la superació de les desigualtats, que done resposta també a les discriminacions de tot tipus.

Per tant, eixa és una qüestió que cal abordar a mitja mirada -el que vosté està plantejant ara-.
Efectivament, el que no existix és la màgia fiscal, és a dir, jo vull tot i no vull que pague ningú.
Això no existix.
I totes les teories neoliberals, la Escuela de Chicago i tot això ja ha fracassat d'una manera estrepitosa, estrepitosa.

I el paper de l'estat és un paper fonamental.
Jo crec que és absolutament incompatible en una societat moderna l'estatisme, incompatible, però també és incompatible no tindre en compte el paper de l'estat.
De fet -no sé- les economies que teòricament presumixen més habitualment del neoliberalisme són les que al final l'estat té un paper predominant.

Ara bé, el té, a més, per a defensar uns interessos generals, no; el té per a defensar uns interessos molt, molt, d'ells.
Això està passant en estos moments, per exemple, a més, en relacions amb els altres països el que està fent Estats Units que és magnífic: Somos superliberales però no volem que entren productes que ens puguen, en un moment determinat, afectar a nosaltres.
És que eixes no són les regles del joc, no?

Per tant, és obvi, han de pagar més aquells que més tenen.
Efectivament, és el que diu la Constitució, és la fiscalitat progressiva però que hem de fer-la realitat.
Hi ha grans forats en eixa qüestió, hi ha forats enormes.
Entre altres, un que vol resoldre ara Europa -i que esperem que puga resoldre- que les grans multinacionals americanes no paguen impostos a Europa, no és normal.

I no és normal que dins d'Europa existisquen paradisos fiscals i alguns d'ells que ens vulgen donar lliçons, com el cas d'Holanda, que en moments determinats encara s'atrevixen a donar lliçons de rigor fiscal quan ells, en els seus ports, entren productes sense les condicions que Europa exigix.

Per tant, jo crec que el plantejament que vosté fa en la seua intervenció és correcte.
Crec que nosaltres hem de ser honestos i hem de dir d'on anem a traure els recursos per enfortir l'estat del benestar.
Necessitem recursos i ara, a més a més, anem a tindre una situació molt complexa i és que en el conjunt d'Espanya anem a tindre una recaptació al voltant de 50.
000 milions d'euros menys -segons estimacions del Banc d'Espanya- i anem a tindre una despesa de 60.
000 milions més.
Això produïx un forat enorme i per això ha estat fonamental….
, (veus) per això ha estat fonamental el procés de la Unió Europea que finalment ha acabat amb èxit.

Però això no és una solució definitiva, tots ho sabem.
El que necessitem ara és l'accelerador d'eixes ajudes per tal de fer possible el creixement econòmic.
Un creixement que ha de ser diferent, que ha de ser sostenible, que ha de ser un creixement, també, que aporte un plus d'esforç de tots nosaltres.

Però, nosaltres, mentrestant, estem treballant, estem fent allò que ens pertoca per lluitar, precisament, contra això que vosté anomenava que és un gran càncer que és el frau fiscal i la falta d'equitat en la distribució dels recursos.

Crec que és fonamental i tant de bo en Espanya s'aborde una qüestió que és bàsica que és una reactualització de tot el que és la fiscalitat.
Quan estem parlant també del finançament autonòmic -jo ho he dit en les conferències de presidents- és que hi ha que vore de quina manera s'aporte una nova visió de la fiscalitat.
I no pot passar que hi hage dumping fiscal i que s'aplaudisque, és que no és possible.

Per això, amb eixos 16.
000 milions del fons no retornable, el que s'ha aconseguit, que és molt positiu, és que el tram que afecte al que és el forat fiscal atengue també la realitat d'aquelles comunitats autònomes que tenen una fiscalitat regressiva.
I eixe és un element que hem d'insistir molt.

Mentrestant, ja li dic, que en el que…, des de la Comunitat Valenciana s'està posant la lluita contra el frau com una qüestió fonamental.
Saben que hem recuperat, només en el 2019, hi ha 101 milions d'euros d'alguns dels impostos que tenim cedits.
Per raons de temps no puc fer-li esment de tot el que s'ha fet però, en qualsevol cas, coincidisc amb vosté que per a una societat més justa i millor hem de ser capaços de que paguen impostos aquells que més recursos tenen.

Gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies.

Continuarem amb la sessió de control.
Ara amb la pregunta que en nom del Grup Parlamentari Vox Comunidad Valenciana formularà la seua síndica la il·lustre diputada Ana Vega.

I li done la paraula perquè puga formular la pregunta.
Quan vosté vullga, senyoria.

La senyora Vega Campos:

Buenos días, señor presidente, gracias.

¿A qué da más importancia el gobierno del Botànic, a los intereses de partido o a la legalidad y al estado de derecho como garantía fundamental de los derechos y libertades de los ciudadanos?
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Contestarà el president del Consell.

El senyor president del Consell:

Gràcies, president.

Gràcies, senyora portaveu del Grup Parlamentari Vox.

El govern de la Generalitat sempre defensarà els interessos generals, sempre acatarà la legalitat i sempre defensarà els interessos d'aquells que tenen més dificultats.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies.

Sí.
Una vegada feta esta primera exposició, passarem a la concreció de la pregunta per part de la síndica del Grup Parlamentari Vox Comunidad Valenciana.

Quan vosté vullga, senyoria.
(Veus)

La senyora Vega Campos:

Gracias, señor presidente.

Como siempre, una respuesta políticamente correcta a nuestras preguntas.
¿Cómo va a negar usted que cumplen con la legalidad y protegen los derechos de los ciudadanos?
Pero es que obras son amores y no buenas razones, y su gobierno ha demostrado constantemente todo lo contrario.

El TSJ anula parte del decreto del plurilingüismo porque no permite la elección de los padres a elegir la lengua de escolarización de sus hijos.
Hoja de ruta pancatalanista, porque ustedes ni siquiera respetan el valenciano, ¿verdad, señor Marzà?
Discriminación de la lengua española frente a su valenciano catalanizado en las aulas.

Dijo el TSJ: «La inmersión lingüística tiene cabida siempre que exista oferta alternativa de enseñanza sostenida con fondos públicos en la que se utilice como vehicular cada una de las lenguas cooficiales, sin que la línea castellana sea una mera apariencia.
»

El TSJ reconoce el derecho de ocho centros educativos a renovar sus conciertos educativos, considera que la negativa de la conselleria de educación no está ni motivada ni justificada.
El señor Marzà, de su gobierno, en un nuevo ataque a la concertada eliminó sin justificación alguna las aulas de bachillerato en los ocho centros, solo para acabar y fulminar a la escuela concertada.
El sectarismo ideológico por encima del estado de derecho.

Vulneración reiterada de los padres a elegir la educación de los hijos.
Pero como los hijos no son de los padres que tienen que ser los niños del régimen, aunque, claro, cuando están tutelados por la Generalitat, mejor los abandonamos, igual que hacemos con los mayores.
(Aplaudiments)

Tres varapalos judiciales al Botànic.
Primero, la ley del plurilingüismo, una vez más pervirtiendo la legalidad hasta su extremo, convirtiendo un decreto fulminado por el TSJ en ley, haciendo desaparecer la convivencia entre las lenguas que siempre ha existido en nuestra comunidad y premiando a los centros que eligen una oferta educativa con más valenciano en detrimento de los que no la eligen.

La Diputación de Alicante, menos mal, presentó un recurso ante el TSJ por discriminación del castellano.
Y el tribunal decretó la suspensión cautelar que, también, ustedes, bordeando la legalidad, dictaron un decreto para esquivarla para mantener los planes de los centros ante el inminente inicio del curso escolar.
Perversión de la ley hasta el extremo con tal de imponer sus políticas de inmersión lingüística.
Todo ello con el refrendo del Partido Popular, cómplice de esta ley perversa ley que recorta los derechos de los padres, por no recurrirla en inconstitucionalidad.
Un consenso progre del que no seremos nunca cómplices, se lo aseguro.
(Aplaudiments)

El Decreto de usos del valenciano en la administración.
Segundo objetivo de los nacionalistas -amparados por su partido y por Podemos- era hacer prevalecer el uso del valenciano en la administración pública, un paso más en su hoja de ruta.
Un decreto que no respeta el equilibrio entre las dos lenguas cooficiales, no se les dispensa el mismo trato y perjudica al mismo de siempre, al administrado.

Y el TSJ avala: «No existe el deber entre los funcionarios de conocer el valenciano y sí el castellano.
» ¡Qué curioso!
Lo mismo que dice el artículo 3 de la Constitución, señor presidente.
No reconoce que exista un ámbito lingüístico compartido con Baleares y Cataluña, como no lo reconoce tampoco el Estatuto de autonomía ni la Ley de uso y enseñanza del valenciano que no contemplan el concepto de categoría de comunidad autónoma del mismo ámbito lingüístico, ni implícita ni explícitamente.
Otra invención más de ustedes, posteriormente lo avaló el Tribunal Supremo.

La Oficina de Derechos Lingüísticos.
Once artículos fulminados, once artículos fulminados.
Su labor no es solamente de mero asesoramiento, sino que dijo el TSJ que creaba verdaderos efectos jurídicos administrativos frente a terceros, aunque estos no fueran sancionadores.
Es su Gestapo o, más bien, su Stasi lingüística para determinar quiénes son buenos y quiénes son malos ciudadanos para el Botànic.
(Aplaudiments)

Apoyo a iniciativas abiertamente inconstitucionales.
Aquí tuvimos que asistir a un espectáculo bochornoso, cuando el señor David Calvo, diputado del Partido Socialista, afirmó que por lealtad, aunque fuera inconstitucional, iban a votar a favor de una PNL de Podemos (aplaudiments), una PNL totalmente inconstitucional, porque trataba de fijar precios a los productos de la huerta valenciana.

Ustedes saben que eso es inconstitucional.
Exíjanle, que es lo que tienen que hacer, a Europa que pida para los productos que vienen de terceros países las mismas restricciones y los mismos controles que les piden a nuestros agricultores (aplaudiments).

El decreto de vivienda de tanteo y retracto, inconstitucional porque vulnera los principios de la libre empresa, genera una gran inseguridad jurídica, es intervencionismo al más puro estilo chavista, que de esto usted, señor Dalmau, sabe un rato largo.

Y le tengo que dar la razón al señor Castelló, cualquier día lo vemos paseando por nuestras ciudades, señalando y sentenciando: «Esas casitas, exprópiense».

Y del clan de los Pujol nos podemos ir al clan de los Puig.
850.
000 euros en ayudas en cuatro años.
Los recursos del estado del bienestar del que usted ha hablado, para sus hermanísimos, por supuesto.

El senyor president de les Corts Valencianes:

Senyoria.

La senyora Vega Campos:

Y termino ya, señor presidente.

La ley es la organización del derecho natural de legítima defensa, para garantizar a las personas sus libertades, sus propiedades y para mantener a cada uno en su derecho, para hacer reinar para todos la justicia.

No permitiremos sus políticas sectarias.
No estamos aquí para unirnos al consenso progre, y denunciaremos aquí y en los tribunales hasta la última irregularidad cometida en nombre de un falso estado del bienestar, que es su estado del bienestar.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Contestarà el president del Consell la pregunta que s'acaba de formular.
President, quan vosté vullga té la paraula.

El senyor president del Consell:

Moltes gràcies, president.

Muchas gracias, señora Vega.

Como le he dicho antes, nuestro único objetivo es defender la legalidad, que defiende precisamente la justicia, la equidad, esos principios.
Por cierto, principios republicanos que están en la Constitución española.
Y creo que eso es extraordinariamente importante reflejarlo hoy también.

Porque, mire, ¿sabe?
, la sanidad pública, universal y gratuita es un derecho que nosotros hemos fortalecido porque, cuando llegamos al gobierno, no estaba prevista la universalidad.

La educación pública de calidad es un objetivo de esta sociedad, irrenunciable para nosotros.
Y lo que hemos hecho ha sido generar, entre otras cosas, un aumento de más de siete mil profesores que ahora va a continuar.
Y se ha mejorado sustancialmente la educación de calidad.

O hemos hecho lo mismo en todo lo que es la aplicación de la ley de dependencia, o lo que ha sido, en definitiva, todo lo que es el tener una vida digna, a través de políticas inclusivas.
Se han reforzado las libertades individuales, para que cada uno pueda hacer en su vida aquello que considere, con respeto a los demás.

Eso es una sociedad democrática avanzada.
La ley es precisamente el instrumento democrático para garantizar la libertad de las personas y la capacidad de tener su propio proyecto de vida.

Usted ha hecho referencia a algunas de las cuestiones que efectivamente, dentro de lo que es un estado democrático tiene derecho, por supuesto, cada uno, cuando se siente en un momento determinado no complacido por algún tipo de determinación, puede acudir a los tribunales, faltaría más.

Es que esto es un estado democrático.
Cuando usted está hablando de la Stasi y la Gestapo, está insultando a la inteligencia de todos los valencianos, por favor (aplaudiments).
¿Usted sabe lo que es la Stasi y la Gestapo?
¿Usted sabe lo que es?
No, a lo mejor sabe…

No sé, si hace un recorrido por la historia más cercana a nosotros, no es la Stasi y la Gestapo, es lo que pasaba aquí: la brigada político-social, lo que era aquel batallón que existía en los pueblos, que tenían pistola.
Eso ha pasado hace muy poco en España.
Y eso es lo que realmente ha erradicado la Constitución, señora Bonig, por favor, ha erradicado la Constitución.

Por tanto, nosotros estamos en un espacio democrático, en el que a veces la gente va a los tribunales y, si tiene razón, se la dan, o si no la tiene, no se la dan.
O incluso se puede discutir las sentencias judiciales.

Pero mire, le voy a decir alguna cosa, respecto a las cuestiones que ha planteado.
¿Usted cree sinceramente, alguien en la Comunitat Valenciana, cree sinceramente que el castellano en esta comunidad está discriminado?
(Veus i rialles)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Senyories, per favor.
Senyories.

El senyor president del Consell:

Pero vamos a ver…

El senyor president del Consell:

Senyories, per favor.
Senyories.

El senyor president del Consell:

Yo creo que alguna…

El senyor president de les Corts Valencianes:

Senyories, per favor.

El senyor president del Consell:

Yo creo que… (Rient)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Un segon, president.

Senyories, està en l'ús de la paraula el president del Consell.

El senyor president del Consell:

Bueno, yo creo que a algunos les tiene que dar más tiempo, porque no son capaces de expresarlo todo en su tiempo.

Pero, en cualquier caso, lo que es evidente es que aquí, en la Comunitat Valenciana, no hay ninguna discriminación.
Lo que sí que hay, que algunos no quieran entenderlo, es la cooficialidad entre el castellano y el valenciano (aplaudiments), eso lo que es existe y lo que no quieren.

Mire, para algunos, para algunos de las derechas que nos asisten, algunos piensan que puedes de alguna manera tener eso del valenciano como una cosa para ir por casa.
Oye, que incluso te dejamos hablar en valenciano, que eso no pasa nada.
Pero no entienden que el valenciano y el castellano son dos lenguas oficiales en la Comunitat Valenciana.

Y para eso, hay que hacer posible que, evidentemente, cuando una persona va a ser atendida por un funcionario, tiene el derecho legítimo de hablar en castellano o en valenciano.
Claro, y eso es lo que nosotros queremos hacer, lo que estamos haciendo, nada más que eso.

Pero mire… (Veus)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Senyories.

El senyor president del Consell:

Eso es lo que está pasando realmente.
Mire, a mí me gustaría que esa… Usted, porque no tiene representación en Galicia, pero otros que son, además, gobierno en Galicia, es que lo deberían ver.
Si es que nuestras leyes son las mismas que se están aplicando en Galicia, en algún caso menos, incluso menos nacionalistas, peligrosas (aplaudiments).

Esa es la realidad (rient).

El senyor president de les Corts Valencianes:

Senyories.

El senyor president del Consell:

Cómo está el ambiente.
Cómo está el ambiente.

Bueno, por lo demás, mire ¿sabe lo que…?

El senyor president de les Corts Valencianes:

Senyories, per favor.

El senyor president del Consell:

Mire, no sé lo que es el consenso progre, pero desde luego (rialles) defender el valenciano, defender la libertad de las personas, defender el derecho al proyecto individual de vida, que se quiera a quien se quiera, defender el matrimonio gay, defender las libertades, eso desde luego es realmente democracia.

Gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies.

Continuem amb la sessió de control, ara amb la pregunta que formula la diputada Llanos Massó.
Continuarem amb la sessió de control.

Molt bé, continuem amb la sessió de control, ara amb la pregunta que formula la il·lustre diputada Llanos Massó.
Té vosté la paraula, senyoria.

La senyora Massó Linares:

Gracias, presidente.

Yo también condeno el ataque al casal Popular de Castelló, pero también a la sede de mi partido en Castellón por los fascistas de extrema izquierda.
Esa es la diferencia (aplaudiments) entre usted y nosotros.

Desde que el señor Marzà está a cargo de la conselleria de educación, y hace ya cinco años, uno de sus mayores éxitos ha sido acumular sentencias en contra en sus políticas: el plurilingüismo, la concertada, las universidades privadas.

¿Piensa seguir, señor Puig, usando recursos de la Generalitat, es decir, de todos los valencianos, para recurrir todas las sentencias en contra que acumula la conselleria de educación, o decidirá por fin colocar en la conselleria a una persona que tome decisiones conforme a la ley?

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Li contestarà el conseller d'Educació, Cultura i Esport.
Senyor Marzà, honorable conseller, té vosté la paraula.

El senyor conseller d'Educació, Cultura i Esport:

Gràcies, senyor president.

Agrair a la diputada la confiança en la gestió de la pandèmia d'este govern i d'este conseller, perquè, com veig, vostés sempre al «recurso fácil» de fa molts mesos, i a la lluita ideològica que tenen contra la nostra llengua.

Simplement, dir-li dos coses al que vosté ha dit.
Respecte a la concertada, eixa persecució ideològica que diuen que tenim: «Tenemos una conselleria de educación que está dando la talla.
Se ha comprometido con la concertada».
Declaracions d'Escoles Catòliques a la cadena COPE.

No només això, sinó que vostés diuen: «Se discrimina el castellano y a los castellanohablantes».
Y jo li conteste, llegint-li el que diu el Tribunal Suprem, que diu: «Tampoco observamos quiebra del principio de igualdad en el artículo 14 de la Constitución española, por establecer una regulación que discrimine a los castellanoparlantes».
Diu que no, diu: «No quedando, por tanto, excluidos los castellanoparlantes de la legislación», que ha fet la Generalitat valenciana.

Per tant, discriminació, ninguna, senyora.
Sap què passa?
Que vostés sempre fan el mateix.
Mire, «el líder de Vox en Valencia cobró ocho años en un chiringuito del PP por corrupción».
I què passa?
Que vostés, per a tapar això, què fan?
Llengua.

«Los financiadores iraníes de Vox son exterroristas rehabilitados a golpe de talonario.
» Per a tapar això, banderas.
«Santiago Abascal cobró más de ochenta y dos mil euros sin realizar casi actividades.
» Per a tapar això, bous.
(Rialles) I, senyor president, sí que saben què és la Stasi: «Un miembro de Vox fue líder de una histórica asociación nazi».
I per això, què fan vostés?
Más banderas.

No tenen un altre discurs.
Saben quin és el nostre?
Ajudar la gent.
Fer que aquesta pandèmia passe i que no es quede ningú exclòs.

Gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies.

Té la paraula l'il·lustre diputat Miguel Pascual, per a formular la pregunta.

El senyor Pascual Pérez:

Muchas gracias, señor presidente.

Señor presidente, el Consell reconoció en público que llevaba trabajando en una modificación legislativa, para aumentar el parque público a base de adquisición de vivienda ya construida, ante el fracaso más que evidente de sus políticas y de su gestión.
Esto, meses antes, incluso, de saber nada del COVID-19.

Ustedes reconocieron en público que Ada Colau fue la que les sacó de la vía muerta en octubre del 2019, y fue la que propició el decreto ley de tanteo y retracto, tal y como está aplicado.
Esto, meses después, incluso, de saber nada de la COVID-19.

A ustedes se les llena la boca con lo de la participación ciudadana, el parlamentarismo, lo de escuchar a todos.
Pero, cuando te reúnes con los actores implicados, resulta que se han enterado de todo esto por la prensa.

Ustedes son tan funestos que utilizan como excusa una pandemia para aprobar un decreto ley, porque saben que es una chapuza ideológica, sectaria, inconstitucional.
Y por eso, no lo tramitan como proyecto de ley, para así saltarse el parlamentarismo y el Consell Jurídic Consultiu.

Entonces, yo le pregunto: ¿va el Consell a seguir tergiversando la legalidad y mancillando a las instituciones en su propio beneficio?

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Li contestarà el vicepresident segon del Consell.
Té vosté la paraula.

El senyor vicepresident segon i conseller d'Habitatge i Arquitectura Bioclimàtica:

En primer lloc, és important que entenguem que este Consell sempre està al costat de les persones.
Teníem un parc públic que, com saben perfectament, no dóna abast a les necessitats que tenim hui en dia.
I el que hem fet és buscar els mecanismes per a ampliar este parc públic.

I eixos mecanismes partixen justament de comprar cases, comprar cases, no expropiar, senyora Vega.
Hi ha una gran diferència, que vostés coneixen molt bé entre expropiar i comprar.
Quan expropiem, quan s'expropia, és en contra de la voluntat de les persones.
Quan es compra, és el mateix preu tal qual anaven a vendre les cases, el mateix preu.

Hem comprat en Algemesí, com saben perfectament, cases de 98 metres quadrats, amb traster i garatge per mil euros, mil euros.
Mil euros, que la persona que va ser embargada d'eixa casa no va poder pagar per a poder comprar-les.

Per tant, entenguen que nosaltres sempre estarem al costat de les persones, i fonamental, si realment pensen que és inconstitucional, lligen la Constitució, lligen l'article 10, quan parla de dignitat humana, lligen l'article 47 quan parla de vivenda, lligen l'article 33 quan parla dels elements socials de la propietat.
Si vostés lligen la Constitució, sabran que este decret llei és enormement i perfectament constitucional.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, vicepresident.

Continuarem amb la sessió de control.
Ara, amb la pregunta la formula la síndica del Grup Parlamentari Unides Podem, il·lustre diputada Naiara Davó, al president del Consell.

Quan vosté vullga, senyoria.

La senyora Davó Bernabeu:

Gràcies, president.

Bon dia, senyories.

Bon dia, president.

Hui ningú dubta de la necessitat d'ampliar el sector públic per protegir les majories socials.
Hui la ciutadania ja ha establert nous consensos en torn a la sanitat pública i a les polítiques que beneficien a les majories, als ERTO, a les prohibicions dels desnonaments, davant dels atacs que hem vist dels mercats.

Com bé estàvem dient ací, si al 2008 l'austeritat i el neoliberalisme van patir la seua derrota econòmica; ara, al 2020 han patit la seua derrota cultural, perquè va ser el 2008 i la seua posterior gestió de la crisi la que van tindre una bandera molt clara: les retallades.

Retallades en sanitat, en educació, en serveis públics.
Retallades en drets laborals i civils, acompanyades, a més, d'ajudes molt generoses als bancs: 60.
000 milions d'euros que van anar a parar als culpables de la crisi financera i que mai van ser retornats.

Un model que estava a mesura de les elits financeres i dels més privilegiats.
Un model que ja ha fracassat.
On ahir hi havien desnonaments, hui es prohibixen.
On ahir hi havien retallades de drets laborals, hui es prohibixen els acomiadaments.

Hem aconseguit que aquesta crisi no supose una retallada de drets, però encara hi ha certs partits, ho estem veient, que volen que tornem al passat i que es resistixen a donar el pas que necessitem per a afiançar aquesta dècada.

I no ho podem permetre, perquè és cert que hem de convidar a eixos partits que se sumen als nous consensos socials, en compte de trencar-los en favor de les minories privilegiades.
I ací hem de ser clars.
Necessitem acords amplis.
Sí, necessitem acords amplis per a ampliar drets, però no ens podem permetre ni tornar a mirar arrere, ni trencar els nous consensos ciutadans que n'hi ha en torn al sector públic i a la justícia fiscal; si no, fallarem a les valencianes i els valencians.

Saben que en aquesta casa fa mesos que treballem en la comissió de reconstrucció per a una reconstrucció valenciana al servei de les majories.
I això significa que aquesta reconstrucció faça de les mesures excepcionals normes permanents.

I moltes han qüestionat com anem a finançar eixa reconstrucció.
Ja hem fet el primer pas, tot i tindre eixe partit holandés treballant contra els interessos d'Espanya, hem aconseguit un acord històric a Europa, gràcies al govern de coalició, i hem fet que la veu i la posició d'Espanya se senta a Europa.
Ara ens toca fer que la veu i la posició del País Valencià se senta a Espanya.

Per tant, és hora d'apostar de forma valenta per noves eines legals i econòmiques que ens permeten reforçar el nostre autogovern.

Arribaran els recursos europeus per a la reconstrucció i, a més, estes ajudes van a animar-nos i a permetre'ns fer polítiques d'ingressos complementàries.
I és ahí on la Comunitat Valenciana ha de liderar un pla per a la reinserció social de les grans fortunes.
Perquè fa massa temps que s'han volgut independitzar d'esta societat.
Faça massa temps que es resistixen a pagar els impostos, com fem la resta de la societat, i no volen repartir els esforços de la reconstrucció.

Necessitem que els rics i que els privilegiats formen part de la nostra societat, que col·laboren i treballen, com treballem la resta de ciutadanes, per a arribar al millor estat.

El model de la reconstrucció valenciana ha de comptar amb totes i per aquesta raó, amb els esforços i les forces també dels rics i dels privilegiats.
I és per això que necessitem posar la vista en noves eines per als ingressos comuns i una lluita ferma i valenta contra el frau fiscal.
Per una banda, la reinserció social dels rics; per altra banda, la sexta marxa cap al model públic valencià.

El virus encara està entre nosaltres i per això hem de continuar preparant el nostre sistema sanitari i sociosanitari post-estat d'alarma.

Hem de continuar amb el material sanitari, mantenint els hospitals de campanya, com han dit, l'atenció primària i psicosocial i un alt nivell de rastrejadors.

El senyor president de les Corts Valencianes:

Senyories.
Senyories, per favor.

La senyora Davó Bernabeu:

Açò, de forma immediata.
Però també hem d'avançar cap a la reversió de les privatitzacions de Torrevieja i de Dénia, i de les residències en mans del fons voltors com a objectius estratègics per al futur.

Durant aquest crisi, aquesta terra li ha demostrat a Espanya que podem ser avantguarda, que podem prendre mesures pioneres i protegir les majories socials.
Sabem que es pot fer més, però també sabem que mai abans s'havia fet tant.

Per tant, president, estem veient com hi ha actors polítics -ho acabem de veure fa uns moments- que pressionen per desfer el camí que hem encetat.

I hem de treballar juntes per sumar la majoria dels consensos possibles a aquesta reconstrucció.
Però sabem que ho hem de fer per a una reconstrucció de totes i no per a una reconstrucció de part.

D'esta crisi no eixirem com al 2008.
Ho tenim clar.
Aquest govern ho ha demostrat.
D'esta crisi hem d'alçar els nous pilars de la nostra comunitat.

Per això, president, li pregunte: si considera que la reconstrucció valenciana ha de ser diferent al model d'eixida de la crisi del 2008.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Després de formulada la pregunta per la síndica del Grup Parlamentari Unides Podem, passarem a conéixer la resposta del Consell.

Donem la paraula al president del Consell perquè puga respondre la pregunta que s'ha formulat.

El senyor president del Consell:

Moltes gràcies, president.

Moltes gràcies, senyora Davó.

Efectivament, l'eixida de la crisi ha de ser diametralment oposada a la que fou… la crisi de la primera part del segle, de la primera dècada del segle.

Saben que aquella resposta va ser una resposta que va portar pobresa, que va portar exclusió i que va portar desigualtat, i que encara no hem superat.

I quan estàvem començant a superar la desgràcia d'aquella crisi, hem tornat a rebre este cop.
Un cop terrible, que encara estem en estat de shock, perquè, efectivament, no sabem exactament fins a on va a arribar.

Per tant, el que sí que ha passat és que hi ha hagut un canvi substancial, de qui està gestionant en estos moments la crisi i de quina manera, a més, i amb quines polítiques se va a abordar.

En primer lloc, en l'espai europeu, com vosté ha dit i estic totalment d'acord amb el seu plantejament.
En l'espai europeu, el que va haver-hi en la crisi financera de finals de la primera dècada del segle va ser fonamentalment una posició de restricció, d'afebliment, de debilitament de l'estar del benestar.
I això va suposar grans retallades.
Ací entre nosaltres va significar que en la l'última…, entre 2011 i el 2015 es pergueren més de quasi 10 punts d'inversió en serveis públics.

Per tant, això va ser una eixida.
L'eixida que va tindre la dreta en aquell moment va ser retallar.
Retallar, retallar i retallar.
Eixa va ser l'eixida que van plantejar.

Ara, afortunadament, el marc europeu ens ajuda, perquè ha canviat absolutament del paradigma.
I en estos moments, des del primer moment Europa ha donat senyals molt positives.
En primeres, algunes que afecten directament la moneda i que afecten l'estabilitat.

Que el Banc Central Europeu des del primer moment haja plantejat clarament que anava a donar suport a tots els països per a la seua estabilitat financera, això ha estat extraordinàriament important.
I també ha estat molt important que, finalment, allò que nosaltres els valencians demanàrem, ho vaig demanar en la primera Conferència de Presidents, que havia d'haver-hi un pla Marshall.

Probablement, hauria de ser més gran encara, però hi ha un pla de reactivació europea que haguera sigut molt important que haguera passat així en la primera crisi.
Perquè realment el que va passar va ser que finalment va hi haver una destrossa econòmica i social terrible.

Ara estem en un altra situació.
Estem en una nova situació, perquè el marc europeu és un marc que ens dóna suport, però també, com vosté deia bé, amb les polítiques del Govern d'Espanya en estos moments podem col·laborar, podem cooperar i podem actuar amb complicitat per a avançar en allò que és l'enfortiment de l'estat del benestar.

I han passat coses en eixe espai, en l'espai del Govern d'Espanya, que també són diametralment diferents al que hi havia passat en el passat; entre altres coses, que ara tenim un fons no reemborsable.

La pregunta és, quan alguns diuen: «No, és que encara no ens ha arribat suficient, tal».
Sí, sí, això ho anem a discutir, a pesar que nosaltres estem molt contents del resultat final de la negociació.
Però, ¿quant era el resultat del fons de reemborsament del govern del Partit Popular a partir de l'any 2012?
¿Quins són els fons de reemborsament que van haver-hi?
Ja li ho dic jo, zero.

Per tant, en estos moments estem en disposició de tindre aliats en Europa i en Espanya per tal de produir eixe procés de reactivació, que no podrà ser definitiu i amb el impuls necessari fins que no acabem amb la pandèmia.

En termes econòmics, el més important que hem de fer és reforçar el sistema de salut i de prevenció per tal d'acabar amb la pandèmia.
Eixe és el gran objectiu per a la reactivació.

I després… i després el que cal fer és acordar.
Efectivament, hem començat per un gran acord social entre els sindicats representatius d'este país i la patronal, representativa dels empresaris valencians, com ells són representants dels treballadors.

I hem arribat a un gran acord.
Un acord que se desplegarà i que s'avaluarà i que, evidentment, ha de ser també completat per altres acords.
L'acord institucional, perquè ajuntaments i diputacions treballem en la mateixa direcció, jerarquitzant quines són les grans prioritats, que són prioritats socials i de reforçament de l'estat del benestar i, també, de l'economia.

I, en tercer lloc, també, eixe acord polític, que seria bo que el hi hagués.
Si sols podem posar-nos d'acord en una sèrie de qüestions, posem-nos d'acord en això.
No fa falta un acord general, perquè, efectivament, com vosté ha dit, ací hi ha una gran pluralitat i hi han grups que mai anem a estar coincidents en altres.

Però, hi ha una voluntat clara de defensar els interessos del valencians?
Sí o no?
Eixa és la qüestió.
Si n'hi ha voluntat, este govern està absolutament disposat a acordar.
Però si hi ha voluntat de veritat.

Si el que es pretén és simplement fer de la pandèmia, com alguns estan fent encara, objecte de confrontació, sincerament, els valencians en prendran nota.

Gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, president.

Agraïm al Consell…

(Es procedeix a la votació dels punts primer, segon, tercer, quart, cinqué, sisé, seté, huité i nové de l'ordre del dia de la 21a sessió de les Corts Valencianes)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Els informe que anem a passar al punt de votació.
Durant estos moments els diputats que s'han d'incorporar a l'hemicicle, se podran incorporar.
I els que s'han d'absentar, se poden absentar, els que ja han votat telemàticament.

Com saben vostés, anem a fer votació ordinària i telemàtica dels punts 1 al 9 que tractàrem el passat dimarts.

Mentres instal·lem les urnes, agraïm al Consell… Ara indicarem exactament les persones que han votat telemàticament i les persones que tenen dret al vot.

Posarem dos urnes, que és una realitat, per a triar als nostres representants per a defensar la proposició de llei.

Senyories, anem a passar a votació.
És una votació secreta, d'acord amb el que va aprovar la Junta de Síndics.

Senyories, anem a fer un primer punt de votació, electrònic.
Informe al ple que s'han emés 54 vots telemàtics.
Per tant, el nombre màxim de vots presencials serà de 45.

Hi han persones a la sala que ja han emés el seu vot telemàtic i, per tant, no podran fer-ho de forma presencial.
Estic parlant del president del Consell -que ja no ens acompanya-, de la consellera Bravo, la consellera Barceló, la il·lustre diputada Catalá i Alfredo Castelló, la diputada Gabarda, Merino i Mercedes Ventura, i la diputada Pilar Lima.

Per tant, aquells que ja han efectuat el vot telemàtic s'abstindran de votar en esta votació.
Torne a repetir que són 45 vots.

Anem a votar en primer lloc el punt primer.
El punt primer els recorde que és: aprovació de l'Acord XI, de la present legislatura, de Junta de Síndics, de 3 de març de 2020, sobre la fixació del nombre de tres dels membres de la delegació de les Corts Valencianes davant el Congrés de Diputats per a la defensa de la Proposició de llei de modificació de la disposició addicional segona de la Constitució espanyola per a la reintegració efectiva del Dret Civil Valencià, presentada pels grups parlamentaris Socialista, Popular, Compromís i Unides Podem.

Senyories, comença la votació.
Senyories, s'han exprimit 42 vots, dels quals 31 han sigut positius, que, sumats als 37 vots telemàtics, fa una xifra de 68 vots favorables.
9 vots en contra, que, sumats als 17, dóna la xifra de 26 vots en contra.
I una abstenció, no hi havia cap.
Per tant, s'aprova el nombre de membres de la delegació valenciana per 68 vots a favor, 26 en contra i 1 abstenció.
(Veus)

Sí?
Què vol?
(Una diputada diu: «Sí, que ha tingut una falla que no l'ha deixat votar.
» D'acord, com no és rellevant, (remors) no és rellevant a efectes de la quantitat de vots que s'han esgrimit.
En tot cas, ho deixarem aixina.
Els serveis tècnics estan informats per vore la funcionalitat de l'aparell de votació.

El senyor president de les Corts Valencianes:

Senyories, anem a continuar en els punts.

I ara vaig a donar-li la paraula a la secretària primera de la Mesa perquè, per ordre alfabètic, cride les seues senyories a exprimir el seu vot.
Té la paraula…

Sí, recordarem els diputats i les diputades, les senyories que han votat telemàticament.

Quan vosté vullga, senyoria.

La senyora secretària primera:

Sí, senyor president, com ha recordat, han votat 54 diputats i diputades telemàticament, i són:

José Luis Aguirre

Vicent Arques

Ana Besalduch

Juan Carlos Caballero

David Calvo

Felipe Carrasco

Trini Castelló

Alfredo Castelló

María José Catalá

Ana María Cerdán

José Ciscar

Ángeles Criado

Eduardo del Pozo

Elisa Díaz

Vicente Fernández

Graciela Ferrer

Cristina Gabarda

Patricia García

Beatriz Gascó

Beatriu Gascó

Paco Gil

Rubén Ibáñez

Carlos Laguna

Pilar Lima

Fernando Llopis

Luis Martínez

José Antonio Martínez

Aitana Mas

Rosa Menor

Ruth Merino

Rosa Mustafá

Fernando Pastor

Manuel Pérez

Mamen Peris

Manuel Pineda

Jesús Pla

María Quiles

Papi Robles

Cristina Rodríguez

Vicent Manuel Roglá

José Antonio Rovira

Francisco Rubio

Pedro Ruiz

Jesús Sellés

Rebeca Serna

Laura Soler

José Silverio Tena

Emigdio Tormo

Mercedes Ventura

José Juan Zaplana

Ana Barceló

Gabriela Bravo

Ximo Puig

y Jorge Bellver.

El senyor president de les Corts Valencianes:

Senyories, i estos vots són els que m'acaba de fer entrega el lletrat major i el lletrat corresponent, que ha estat seguint tot el vot telemàtic.
Són estos vots, que, guardant la confidencialitat, dipositarà en l'urna.

I seguidament, anem a passar al vot presencial.
La secretària primera cridarà a votació les seues senyories.

Quan vosté vullga.

(La secretària primera crida per ordre alfabètic les diputades i els diputats perquè dipositen el vot en l'urna)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Anem a realitzar l'escrutini.

(El senyor president fa l'escrutini)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Senyories, realitzat l'escrutini, el resultat ha estat el següent: 47 vots blancs; 27 vots el diputat Manolo Mata; 17 vots el diputat Jesús Pla; i 8 vots la diputada Naiara Davó.
Per tant, queden proclamats representants d'estes Corts per a defensar la reforma de la Constitució, defensar la Proposició de llei de modificació de la disposició addicional segona de la Constitució espanyola per a la reintegració efectiva del dret civil valencià, que han presentat els grups parlamentaris Socialista, Popular, Compromís i Unides Podem.

Esperem que facen una bona defensa i se puga concretar eixa important reforma per a la reintegració del nostre civil valencià.

Senyories, continuem amb les votacions.

Anem a votar ara, senyories, el punt número 3, que és la presa en consideració…, la presa en consideració de la Proposició no de llei de tramitació especial d'urgència sobre incentius econòmics i deduccions fiscals per a fomentar la mobilitat sostenible, presentada pel Grup Parlamentari Socialista i amb l'esmena transaccional registre d'entrada 20.
870, subscrita pel Grup Parlamentari Socialista, Ciudadanos i Compromís.

Els informe que s'han expressat 54 vots, dels quals, a favor n'han sigut 49 i en contra 5.

Senyories, comença la votació.
Senyories, els vots expressat són: 39 vots favorables que, sumats als 49, fan un total de 88 vots favorables; 5 en contra que sumats als 5, fan 10 vots en contra; i 0 abstencions.
Queda aprovada la proposició no de llei amb l'esmena transaccional, per 88 vots a favor, 10 en contra, 0 abstencions.

Senyories, passem al punt quart de l'ordre del dia, que és la presa en consideració de la Proposició no de llei de tramitació especial d'urgència sobre l'adopció d'un pla de xoc sanitari, presentada pel Grup Parlamentari Popular, registre d'entrada 17.
098, amb l'esmena transaccional registre d'entrada 20.
880, subscrita pel Grup Parlamentari Popular, Ciudadanos i Vox Comunidad Valenciana.

S'han expressat 54 vots, dels quals, telemàticament, són: 31 a favor d'esta proposta; 23 en contra.

Senyories, comença la votació.
Vots favorables, 16 que, sumats als 31, fan un total de 47 vots favorables; vots en contra, 29 que, sumats als 23, fan un total de 52 vots en contra; i 0 abstencions.
Queda rebutjada la iniciativa.

Passem al punt quint de l'ordre del dia, que és la presa en consideració de la Proposició no de llei de tramitació especial d'urgència sobre la reactivació del sector de l'automoció, presentada pel Grup Parlamentari Ciudadanos, registre d'entrada número 19.
867, amb l'esmena transaccional registre d'entrada 20.
881, subscrita pel Grup Parlamentari Ciudadanos i Compromís.

S'han exprimit 54 vots a favor, telemàticament, 0 en contra i 0 abstencions.

Senyories, comença la votació.
Vots a favor, 45 que, sumats als 54, fan un total de 99 vots favorables; (aplaudiments) 0 en contra; 0 abstencions.

Passem ara, senyories, a votar el punt sext de l'ordre del dia, que és la presa en consideració de la Proposició no de llei de tramitació especial d'urgència sobre les presumptes il·legalitats comeses per membres de la casa reial, presentada pel Grup Parlamentari Compromís.

S'han expressat 8 vots a favor, 31 en contra i 15 abstencions.

Senyories, comença la votació.
Senyories, vots a favor, 17 que, sumats als 8, fan un total de 25 vots a favor; 16 vots en contra que, sumats als 31, fan un total de 47; i 12 vots abstenció que, sumats als 15, fan un total de 27.
Queda rebutjada la proposició no de llei.

Senyories, passem al punt sèptim de l'ordre del dia, que és la presa en consideració de la Proposició no de llei de tramitació especial d'urgència sobre l'impacte de la COVID-19 en el sector taurí de la Comunitat Valenciana, presentada pel Grup Parlamentari Vox, registre d'entrada 19.
983.

Els informe que s'han exprimit 31 vots a favor, 23 en contra i 0 abstencions.

Senyories, senyories, comença la votació.
Senyories, s'han expressat 16 vots a favor que, sumats als 31, fan la xifra de 47 vots a favor; 29 vots en contra, presencials, que, sumats als 23 telemàtics, fan un total de 52 en contra; i 0 abstencions.
Per tant, queda rebutjada la proposició no de llei presentada pel Grup Vox Comunidad Valenciana.

Passarem, senyories, al següent punt de l'ordre del dia, que és el octau, el huité, que és la presa en consideració de la Proposició no de llei d'especial tramitació d'urgència sobre adaptació al teletreball i millora de les eines de treball telemàtic, presentada pel Grup Parlamentari Unides Podem, registre d'entrada 20.
312, amb l'esmena transaccional registre d'entrada 20.
929, subscrita pel Grup Parlamentari Popular, Ciudadanos, Compromís i Unides Podem.

Els informe que s'han expressat 49 vots favorables, telemàticament, 5 en contra i 0 abstencions.

Senyories, comença la votació.
Senyories, 39 vots favorables que, sumats als 49, fan un total de 88 vots favorables; 5 en contra que, sumats als 5, fan 10 vots en contra.
Per tant, queda aprovat el punt 8 de l'ordre del dia.

I passem a l'última votació, que és la número 9, que és la proposta de creació d'una comissió d'investigació per a analitzar tots els expedients administratius o contractes formalitzats per l'administració pública valenciana o per qualsevol ens del seu sector públic instrumental per a l'adquisició de material per a la realització de qualsevol prestació de servei, en ambdós casos relacionats amb l'emergència de salut pública produïda per la COVID-19.
Esta iniciativa ha estat presentada pel Grup Parlamentari Vox Comunidad Valenciana, registre d'entrada 17.
490.

S'han expressat 31 vots a favor, 23 en contra, 0 abstencions.

Senyories, comença la votació.
S'han expressat 16 vots favorables, 16 vots que, amb els 31 expressats telemàticament, fan un total de 47; 29 vots en contra que, sumats als 23 expressats telemàticament, fan un total de 52; i 0 abstencions.
Per tant, queda rebutjada la iniciativa plantejada.

Preguntes

El senyor president de les Corts Valencianes:

Senyories, continuem amb l'ordre del dia.
Passem al punt 11 i últim, que són les preguntes de control al Consell.

Passarem, (soroll de papers) en primer lloc, a la pregunta, d'acord amb el que hem…, la pregunta número 214 que formula (tus) la il·lustre diputada Ana Vega a la consellera de Participació, Transparència, Cooperació i Qualitat Democràtica.
(Veus)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

No, la fa David García.

El senyor president de les Corts Valencianes:

La fa…, disculpem, la fa l'il·lustre diputat David García, al qual vaig a donar en este acte l'ús de la paraula.

Sí.
Senyor David García, el micro que vosté vullga.

El senyor García Gomis:

Solicito poder hacer la pregunta desde allí y darla por formulada, por favor.

El senyor president de les Corts Valencianes:

Dona per formulada la pregunta?

El senyor García Gomis:

Sí.
Y si es posible, ya que tendré los 4 minutos, realizarla desde el escaño no desde el escón para quitarme la mascareta.

El senyor president de les Corts Valencianes:

Bé.
El que vosté vullga.

El senyor García Gomis:

Gracias.

El senyor president de les Corts Valencianes:

Si vosté vol, des del faristol.
Dóna per formulada la pregunta.
No sé si la consellera coneix la pregunta formulada?
Doncs, l'il·lustre diputat dona per formulada la pregunta.

La senyora consellera de Participació, Transparència, Cooperació i Qualitat Democràtica:

Bé, aquesta pregunta, que ja la formulares també per escrit amb la senyora Ana Vega i que ja es va contestar.
De totes maneres l'ampliaré, encara que ja ho tenen per escrit, doncs, ampliaré alguns tràmits que s'han fet posteriorment a la contestació de la pregunta formulada pel grup Vox.

Bé, evidentment, nosaltres estem treballant en ficar en marxa el banc d'ADN, tal i com s'estableix en l'article 12 de la Llei 14/2017 de memòria democràtica, i ahí hem de tindre en compte ja la tasca que es va realitzar des de la conselleria de justícia, que era la conselleria competent en matèria de qualitat democràtica en la darrera legislatura, i que mitjançant una resolució de 14 d'abril de l'any 2019 va iniciar ja els tràmits per encarregar el banc d'ADN, concretament a Fisabio.

En el qual s'encarregava tant l'extracció d'ADN per a la recollida de material genètic de familiars vius, l'execució de treballs de recerca d'extracció d'ADN de les mostres de les restes recuperades -dades postmortem- i conservació de les mostres d'ADN de les restes recuperades i dels familiars de les persones desaparegudes, execució de treballs de recerca sobre la seqüenciació d'ADN i, per últim, l'execució de treballs sobre anàlisi i resultat de creuar informació per a determinar les relacions de parentiu i, si escau, determinar identificacions personals.

Quan hi ha el canvi de competències de la conselleria, nosaltres, des de la conselleria -actualment la Conselleria de Participació, Transparència, Cooperació i Qualitat Democràtica que és la competent- vàrem ficar en marxa esta encomana de gestió, que ja havia realitzat la conselleria de justícia, per dur endavant eixa encomana concretament a Fisabio.

Però, en data 15 de novembre també del 2019, la Intervenció General de la Generalitat ens constata que Fisabio no complix amb els requisits necessaris per a considerar-se mitjà propi.
Per tant, fica en dubte que es puga contractar…, bé, encomanar la gestió.

El 29 de gener de 2020, des de la conselleria de participació, sol·licitàrem a la conselleria de sanitat que ens proposara una opció alternativa o que ens diguera la possibilitat de solucionar per a poder fer l'encomana de gestió amb Fisabio.
El 25 de juny la conselleria de sanitat va respondre a la conselleria de participació reiterant la impossibilitat de realitzar-ho amb Fisabio.

Per tant, nosaltres, que tenim molt clar que és fonamental per a tota la tasca que s'està fent d'exhumació i de recuperació de restes per entregar-les a les famílies el banc d'ADN, en aquests moments estem treballant jurídicament en un conveni, per una banda amb Fisabio i amb la Universitat de València i amb una col·laboració directa amb la conselleria de sanitat, per dur endavant el banc d'ADN.

Ho estem treballant jurídicament, de manera que ja ho pugam constatar en els propers pressupostos, per a dur-ho endavant en el 2020.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, consellera.

Senyor David García, té vosté…

El senyor García Gomis:

Muchas gracias, presidente.

Es que entre la mascarilla y lo rápido que hablo, pues, entenderme es complicado.

Bueno, usted, sabe que la disputa sobre la mal llamada memoria histórica, entre usted y yo, viene desde el minuto 0, porque tenemos visiones diferentes y, sobre todo, metas diferentes.

Mientras ustedes buscan el revanchismo y miran al pasado, nosotros miramos hacia el presente y al futuro.
Mientras ustedes alimentan la espiral guerracivilista de la izquierda -y sobre todo de la rama de Unidas Podemos- nosotros buscamos recuperar el espíritu de la transición y caminar hacia la auténtica reconciliación.

Mientras ustedes lo que buscan en esta ley liberticida sesgada es avanzar en su agenda ideológica, nosotros buscamos derogarla y buscar una ley de concordia.
Mientras ustedes abogan por buscar a unas víctimas dejando a otras en la cuneta, fosos o fosas; nosotros lo hacemos por todas.
(Aplaudiments) Y esto no lo digo yo, lo dicen sus acciones.

Desde la entrada en vigor de su ley de memoria histórica se han dejado enterrados republicanos que habían sido represaliados por sus propios compañeros, se han dejado de excavar en cuanto se han visto que había nacionales -y no una, varias veces-.
Y aquí, en la Comunidad Valenciana, pues, a la vista está que solamente buscan las que ustedes les interesa.

Por eso desde Vox abogamos que, si hay que buscar, hay que buscar a todas.
Usted se escuda en la supuesta reparación después de la guerra, solo para un bando, y no fue así.
Sí que es cierto que faltaron muchos por buscar y encontrar, de unos y de otros, pero es que, al final, para ustedes hay republicanos y nacionales y para nosotros hay españoles.
(Aplaudiments)

Pero, claro, ¿qué esperar de alguien que piensa que España es el segundo país del mundo en fosas comunes?
Ese es el nivel.
Usted aprovecha una reparación lógica reclamada por parte de unos familiares y la usa de manera partidista.
Que ese es el problema que tienen todos ustedes, pervierten y lo pudren todo.

Por eso, mientras su líder dice que hay que politizar el dolor, el mío habla de amor y de esperanza.
El mío habla de amor de esperanza por España y de esperanza por los españoles; de amor por nuestra familia y de esperanza para nuestros hijos; de amor por nuestra bandera y de amor por nuestra patria.
En definitiva, nosotros hablamos de amor y esperanza, por y para España.

Al principio, antes de conocerla, le echaba la culpa a la propia ley, pero es que, luego, leyendo y escuchando sus declaraciones en diferentes medios veo que no, que usted siempre va mucho más allá.
Comillas: «No habrá democracia plena mientras en esta comunidad haya fosas del franquismo».
Cierro comillas.
Y ese es su problema, que solo lee lo que le interesa, solo cuenta lo que le interesa y solo escucha la historia que le interesa.

Y por eso mienten y cambian los relatos, porque no había ni buenos ni malos.
Y la guerra fue buscada hasta por el PSOE desde 1934.
Como no aprueben los libros o los quemen directamente, seremos muchos los que les recordaremos realmente lo que pasó y no dejaremos que la cambien.
Porque nosotros no condenamos ni a unos ni a otros, porque eran nuestros abuelos y yo estoy muy orgulloso de ellos.

Miren, el presidente de la Generalidad Valenciana, el señor Ximo Puig, en 2018, con estas palabras anunciaba el banco de ADN: Comillas «Habilitaremos un banco de ADN para que las familias de las víctimas de la guerra civil y la represión franquista puedan identificar de forma gratuita los restos de sus seres queridos.
»

Ve, señora Garijo, víctimas de la guerra civil, no solo franquismo.
Su presidente, deberían escucharlo más, que no lo hacen.
E incluso se atrevió a citar a la filósofa judía Hannah Arendt.
Y se atrevió, lo digo por dos razones, porque ahora mismo gobiernan con antisemitas confesos -y no lo digo yo, lo dicen sus acciones en este parlamento regional- y la citó recordando una de sus citas más célebres: Comillas «En la medida en que realmente pueda llegarse a superarse el pasado, esa superación consistirá en narrar lo sucedido».
Cierro comillas.
Viniendo de alguien que apoya una ley como la memoria histórica que solo busca cambiar la historia fue, como poco, atrevido.

Luego, la tarea recayó -como ha dicho usted- en la señora de justicia y la señora Oltra aprovechó para subirse al carro y reclamar protagonismo.
Y ahora está usted, la cual ya tiene experiencia en la Diputación de Valencia, en lo de financiar análisis de ADN, pero lo hacen en Madrid.
Sí, en Madrid, y en clínica privada.
Menudos comunistas que se nos van a la privada y menudos valencianistas.

Y ya voy terminando, señor presidente.
¿Aquí no había clínicas?
Lo digo por aquello de invertir en nuestra región y crear empleo.
Aunque viniendo del señor Puig que se nos va a Formentera teniendo aquí en la Comunidad Valenciana mientras el turismo languidece, de traca.

Por eso la pregunta, ¿dónde va a sacar el dinero para el banco de ADN?
¿Va a seguir siendo para todas las víctimas de la Guerra Civil o solo -como usted dice- para las víctimas del franquismo?
¿Seguirá siendo (inintel·ligible) … en Alicante?
¿Quién hará los análisis finalmente?

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Li acabarà de contestar l'honorable consellera.

La senyora consellera de Participació, Transparència, Cooperació i Qualitat Democràtica:

Sí.

El senyor president de les Corts Valencianes:

Esperem que el senyor David García prenga…

La senyora consellera de Participació, Transparència, Cooperació i Qualitat Democràtica:

Espero que vuelva para verle la cara.

No hay prisa, no hay prisa.

A ver, yo no sé de dónde se saca usted…, porque, claro, usted viene aquí…, claro, ahora comprendo por qué quería subir ahí, para darnos el mitin y repetirnos lo que nos repite cada vez por mucho que yo le diga que no es así.

Mire, el banco de ADN es para todos y para todas, para todas las víctimas.
Pero es que resulta, que usted no se ha querido enterar, que la mayoría de víctimas del bando nacional -por decirlo así- ya fueron recuperados nada más pasar la guerra, por un decreto del dictador Franco.
Fueron recuperados y fueron enterrados en sus panteones.

Entonces, difícil hacer la identificación cuando la mayoría fueron identificados ya, en su momento, y enterrados donde eligieron sus familiares.
No obstante, es verdad que quedan algunos en la retaguardia y que…, por cierto, que usted ha hecho alusión precisamente a las exhumaciones que yo hice como diputada de memoria histórica, y le digo que allí, concretamente, hubo una exhumación, que se solicitó, del bando nacional.

Por lo tanto, nosotros estamos abiertos en hacer todas las exhumaciones, de un bando y de otro.
Pero, le insisto, que los represaliados franquistas fueron los represaliados franquistas y son los que hay, son los que están todavía en las fosas comunes y son los que están sin identificar.

Pero el banco de ADN funcionará de una manera global como también funcionará para el caso de los niños y las niñas robadas.
Y, allí, todo el mundo que quiera localizar a su familiar podrá hacerlo sin distinciones ni de izquierda ni de derechas, como hace usted.

Habla usted de amor.
Mire, amor es cuando nosotros vemos que los familiares, después de más de 80 años, pueden recuperar los restos de su ser querido, (aplaudiments) porque han estado durante muchísimos años sin poder enterrarlos de una manera digna.
Ese es un trabajo que es fundamental, es justicia, memoria y reparación; no tiene nada que ver con la revancha.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, consellera.

Passarem a la següent pregunta, 411, que formula la il·lustre diputada Yaneth Giraldo a la consellera de sanitat universal.

Quan vosté vullga, senyoria.

La senyora Giraldo Jiménez:

Gracias, señor presidente.

Señora consellera, buenos días.

Desde Ciudadanos, como la inmensa mayoría de valencianos, estamos siguiendo con preocupación el aumento de los rebrotes en la Comunidad Valenciana.
Y no solo aquí, también los aumentos de brotes fuera de la comunidad, como en comunidades cercanas como Aragón y Cataluña, que representan ya más del 65% de casos activos en nuestro país.

Y, sobre todo, seguimos en la Comunidad Valenciana con preocupación los rebrotes, por ejemplo, de Gandía, de Peñíscola, de Xàtiva, de Santa Pola.
Porque, igual que hemos visto en estas comunidades, la capacidad del virus para multiplicarse y triplicarse, o sea de contagio, es muy grande.

Antes, cuando empezó la pandemia, no teníamos toda la información.
Pero hoy sí, hoy sí tenemos información y, sobre todo, los errores que se han cometido para no cometer los mismos.

Por eso, la pregunta es, ¿cuáles son las acciones que se están haciendo desde su conselleria para habilitar que todos los centros hospitalarios estén preparados para una posible segunda ola?

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Li contestarà l'honorable consellera.

La senyora consellera de Sanitat Universal i Salut Pública:

Gracias, señora Giraldo.

Yo comparto también esa preocupación por los brotes que están surgiendo, sobre todo asociados al ocio nocturno y también a fiestas familiares, inclusive a algunas cuestiones relacionadas con algunas fiestas privadas.

En cuanto a los brotes de Santa Pola y de Peñíscola -que he agradecido personalmente a sus alcaldes el que hayan puesto a disposición de la autoridad sanitaria los medios y la infraestructura para poder llevar a cabo- estamos haciendo un amplio cribado que, en concreto, en Santa Pola ya ha concluido y en Peñíscola concluirá a mediodía.

Cuando sepamos los resultados, que daremos a conocer, veremos cuál es la repercusión que han tenido estos brotes.

Y a la pregunta que usted me formula, ¿si estamos preparados, si el sistema sanitario está preparado, para una segunda ola?
Decirle que sí.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, consellera.

Per acabar de formular la pregunta, senyoria, té vosté la paraula.

La senyora Giraldo Jiménez:

Mire, consellera, yo no le preguntaba si estábamos preparados o no, le estaba preguntando exactamente qué acciones se están llevando a cabo ya, desde su conselleria, para poder estar preparados para esa posible segunda ola.

Porque es que, mire, la imagen que usted nos da a Ciudadanos y a toda la ciudadanía es que siguen cometiendo los mismos errores del pasado y es que van de contradicción en contradicción.
Y un ejemplo, le pongo: mascarillas no, luego mascarillas sí.
En una semana dieron tres versiones diferentes.
El lunes, el presidente de la Generalitat dijo que no estaba sobre la mesa; para el sábado, usted, salir y decir que eran obligatorias de forma inmediata.

Y eso que veíamos cómo se estaban produciendo los brotes en la comunidad, que en las otras comunidades vecinas estaban, a pasos agigantados, creciendo los contagios.
La presidenta del Colegio de Médicos de Alicante dijo que era necesario hacerlo obligatorio.
Pero, ustedes, rumiaron esa decisión todo lo que quisieron y eso es un lujo que, señora consellera, no nos podemos permitir.

Tampoco me ha querido hablar de personal, nos falta personal.
Ustedes solo han contratado a 4.
900 personas y eso que al señor president le gusta decir que se han creado muchos empleos.
Pero lo cierto es que se han contratado a 4.
900 personas de forma temporal para cubrir todas las necesidades de la COVID.
Y de esas personas, tan solo 173 son facultativos que han ido a atención primaria.
Y en atención primaria, hoy por hoy, nos faltan 600 personas como mínimo, señora consellera, y ustedes en cinco meses solo han contratado a un tercio del personal que nos hace falta.

Pero es que, además, tenemos los centros de salud y los centros hospitalarios bajo mínimos.
Un tercio de la plantilla está, hoy por hoy, de vacaciones, y usted, de los facultativos, no ha cubierto el 33 % ciento que estaba comprometido.

¿Y eso a qué nos va a llevar?
A un cierre de plantas, señora consellera, usted lo sabe.
Sabe que será, y así eso tampoco es un lujo que nos podemos permitir.

Pero es que el personal sanitario contratado exclusivamente para atender las necesidades de la COVID están cubriendo vacaciones, y los MIR en huelga, porque usted no les quiere recibir, señora consellera.
Y eso nos preocupa.

También nos preocupa que no sabemos qué va a pasar con esos seis millones de euros que usted dijo, que se iba a destinar a contratar personal para no tocar a los refuerzos COVID.

Pero es que, si no fuera poco, se han abierto los centros de salud por la tarde, cuando en veranos anteriores no se abría.
Algo que nos parece bien, que se abran centros de salud, pero con más plantilla.
Y no, usted ha contratado al mismo número de personal para abrir estos centros de salud.

Y ya, para rematar, es que nos falta que usted cumpla su palabra, señora consellera, porque no ha publicado los planes de vacaciones en tiempo y forma, como todos los años se compromete a hacer.
¿Y qué es lo que pasa?
Que tenemos a los profesionales sanitarios asumiendo el cupo de pacientes de los compañeros que se han ido de vacaciones.

Es que, encima que están cansados, tienen que hacer un doble de trabajo.

Y ya no hablemos de infraestructuras.
La Sociedad Española de Medicina Intensiva y Crítica ha dicho que la Comunidad Valenciana necesita 216 camas más de las que tenemos.
Y tenemos tres hospitales de campaña, 8,3 millones de euros y en una respuesta suya a mi grupo nos indica que no hay posibilidad de que haya camas UCI.
Es decir, 8,3 millones de euros y cero camas UCI.

Pero es que, además, estos hospitales de campaña fueron adjudicados como refugios y no como hospitales.
Eso no lo decimos nosotros, lo dice la propia adjudicataria.
Hospitales que, a día de hoy, siguen sin tener los permisos y los protocolos necesarios para funcionar como hospitales.

Pero, para colmo, anuncian 20 millones de euros para renovar infraestructuras, pero paren de contar, porque no han vuelto a decir nada de nada.
Y usted, en su primera parte, tampoco nos lo ha explicado.

Tampoco nos ha explicado cuánto inventario de material tenemos reservado para una segunda ola, porque, eso sí, racaneárselo a los profesionales se lo está racaneando, porque todos los días se están quejando de la falta de protección.

Señora consellera, tenemos mucho por hacer, el virus no ha pasado, pero aprenda de los errores.
Porque, de lo contrario, todo lo que pueda pasar de ahora en adelante es única y exclusivamente su responsabilidad.

Gracias.
(Aplaudiments)

(Ocupa la presidència la vicepresidenta primera de les Corts Valencianes, senyora María José Salvador Rubert)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gracias, señoría.

Per a donar resposta a la pregunta, té la paraula l'honorable consellera.

La senyora consellera de Sanitat Universal i Salut Pública:

Veo, señora Giraldo, que no tiene los datos.
Voy a facilitárselos ahora.
Porque usted ha empezado preguntándome por los brotes de Santa Pola y Peñíscola, y ahora me formula la pregunta.

Bueno, en primer lugar, decirle que todos los departamentos de salud de los hospitales, que es por lo que usted me preguntaba, cuentan con planes de contingencia y protocolos que están elaborados de acuerdo con lo que marca el ministerio de sanidad.

Y aquí todas las comunidades autónomas seguimos esos protocolos, para que la atención que se presta a los pacientes en nuestros centros sea segura, para los pacientes y para los profesionales.

Por eso, en estas medidas hemos establecido, primero, como requisito esencial, la existencia de un doble circuito COVID y no COVID.

En segundo lugar, hemos adoptado todas las estancias para permitir que se mantenga la distancia de seguridad.

Y, en tercer lugar, hemos establecido estrictos controles para aquellos pacientes que se someten a una intervención quirúrgica y a los que hay que llevarles a cabo una PCR.

Eso solo en cuanto a prevención de contagios.

Además, hemos reforzado nuestro sistema de sanidad.
Lo siento mucho, sé que no les gusta oír, porque después de 1.
400 puestos que se perdieron con el Partido Popular en la época de la crisis metiendo la tijera, hemos podido hacer 10.
000 contratos.

Le voy a dar algunos datos de esos contratos.
Mire, en concreto, en puestos COVID ocupados en atención especializada, en atención primaria, ATES, salud pública, SEC, han sido 6.
199.
Puestos de refuerzo de veranos ocupados, 182.
Puestos del plan de vacaciones, 3.
816.
En atención especializada, 3.
038.
En atención primaria, 543.
(Inintel·ligible) … 169.
Y SES, 66.
Total, 10.
197 contrataciones las que se han llevado, señora Giraldo.

Es más, viene reconocido hoy en toda España, somos la comunidad que más rastreadores tiene por cada cien mil habitantes.
En concreto, tenemos de los 2.
210 de personal de rastreo, el 83% ya se ha incorporado.
Es decir, más de mil rastreadores están incorporados en la Comunitat Valenciana.
Y 3.
437 tenemos en el plan de vacaciones, y 162 en el plan de refuerzo.

Pero es que, además, respecto de nuestra capacidad para hacer frente al rebrote, usted me ha preguntado en muchas ocasiones cuántas PCR podemos hacer diarias.
14.
000, lo ha dicho el presidente en su comparecencia, 14.
000, con todos los recursos y la incorporación que se ha hecho de la tecnología.

Recientemente hemos estado en la Fe, donde se han incorporado robots donados, además, por distintas empresas.

Hemos establecido una reserva estratégica.
Yo sé que no le gusta, pero mire, es que la administración tiene que ser eficiente, también, y tenemos que cuidar todo el material que tenemos y toda la reserva para que se haga el uso cuando se tiene que hacer perfectamente.

No falta material.
Niego la mayor.
No falta material.
Tenemos todo el material, no sólo el que tienen los departamentos, sino los que tenemos evidentemente dentro de la reserva estratégica para seis meses.

Hemos ampliado nuestra capacidad para albergar enfermos, gracias a otras instalaciones.

Y, además, hemos adquirido 400 respiradores desde que empezó la pandemia, para que, en caso de que teníamos que ampliar las camas de críticos, que es verdad, que la conselleria de sanitat, en sus centros hospitalarios tiene menos camas UCI que la media, es cierto que nosotros hemos aumentado esa capacidad con espacios que incorporamos a los críticos, como hemos hecho durante el momento más agudo de la pandemia, exactamente igual.

No nos han faltado nunca respiradores, hemos tenido esa previsión de que no faltaran, como tristemente ha pasado en otros territorios.
Y hemos ido, pese a todo, adquiriendo esos respiradores.

Hemos creado comités para el seguimiento más exhaustivo, para cada rincón de la comunidad, para actuar y reaccionar con la mayor rapidez.

Así que, señora Giraldo, estamos preparados.
Y yo espero que el sistema no tenga que entrar, como en la primera parte aguda de la pandemia, y que todos estos brotes, con el trabajo que se está haciendo desde salud pública y de atención primaria, queden encapsulados y controlados.

Gracias.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Passem a la pregunta número 335, formulada per la diputada María Luisa Mezquita Juan, del Grup Parlamentari Popular, a la vicepresidenta i consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives, sobre les ajudes a la conciliació.

La senyora Mezquita Juan:

Moltes gràcies.

Según el Instituto Valenciano de Investigaciones Económicas, el IVIE, la paralización de la actividad para reducir el riesgo de contacto durante la pandemia por el coronavirus, incluido el cierre de los centros educativos, ha obligado a las familias a adaptar la vida de muchos hogares al trabajo o el teletrabajo, combinado con la presencia de menores que precisan atención escolar.

Pero estos cambios no están afectando con la misma intensidad a hombres y mujeres, ya que la participación en las actividades laborales, domésticas y de cuidados es desigual entre géneros.

Ahora, la COVID ha agravado severamente las diferencias entre hombres y mujeres y en la conciliación de la vida familiar y laboral.
Estamos ante una cuestión que afecta a las familias, pero también estamos hablando de igualdad.

De ahí, la importancia de que se adopten medidas adecuadas que realmente contribuyan a una mayor conciliación y corresponsabilidad, como también es importante atender estas necesidades en función de las características singulares de cada familia.

Porque, si la conciliación ha resultado complicada para la mayoría de las familias, todos podemos imaginar cómo ha sido para las familias más vulnerables, las numerosas o las monoparentales.

Un estudio realizado por la Federación Española de Familias Numerosas desvela que el 55 % de las familias numerosas ha sufrido una reducción de ingresos, pero que tan sólo un 15 % de ellas ha podido acceder a ayudas para la conciliación, y estas han resultado insuficientes.

La situación se agrava seriamente, cuando se trata de familias monoparentales, cuando la opción de solicitar una reducción de jornada es una simple quimera, porque el sueldo íntegro es imprescindible para salir adelante, quedando por tanto excluidas de las ayudas a la conciliación.

No lo digo, yo lo dice la sociedad valenciana y lo dicen las asociaciones de familias.
También el IVIE, que dice textualmente: «Con los datos recabados, si no se adoptan medidas con carácter urgente en el ámbito público y privado para paliar estos efectos sobre la conciliación, la situación tendrá consecuencias negativas y severas para la salud de las mujeres y las relaciones familiares».

Señora Oltra, en relación a la conciliación, ¿tiene previsto adoptar medidas para la conciliación de la vida laboral y familiar, en aras a la igualdad y corresponsabilidad?

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Per a donar resposta a la pregunta formulada, té la paraula l'honorable vicepresidenta i consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives.

La senyora vicepresidenta primera del Consell i consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives:

Gràcies, presidenta.

Gràcies per la pregunta.

En primer lloc, dir-li que efectivament compartisc amb vosté la preocupació per la necessitat de corresponsabilitat i també de conciliació en la nostra societat, perquè efectivament el treball de criar i cuidar segueix recaient majoritàriament sobre les dones.

També dir-li que no és que se té pensat prendre mesures, se n'han pres i se n'estan prenent.
I vosté sap també que, si bé la pandèmia ha trastocat el que era el full de ruta d'eixa nova llei d'igualtat que volem òbviament que ixca d'estes Corts, amb la participació de tots els grups, doncs ahí també serà un lloc adient on abordar totes estes qüestions.

En qualsevol cas, també sap vosté que les ajudes a la conciliació, en concret laboral, són competència de la conselleria d'economia sostenible, i aixina s'han posat en marxa eixes ajudes durant la pandèmia, perquè la pandèmia ha exacerbat esta situació de desequilibri en les cures entre hòmens i dones.

I n'hi ha moltes mesures de conciliació del govern valencià que ha apostat per estes mesures i que el que pretenen precisament és la corresponsabilitat en les cures i l'accés dels hòmens en major mesura a eixes cures, i també la facilitat, sobretot per a eixes famílies més vulnerables de les quals vosté parlava, perquè els poders públics el que fem és facilitar unes vides que ja de per si són prou difícils.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Per a continuar en la formulació de la pregunta, té la paraula la il·lustre diputada.

La senyora Mezquita Juan:

Moltes gràcies.

Se lo he dicho antes, señora Oltra, la conciliación es un tema de familia, pero también de igualdad, de defensa de las mujeres.
Esto es feminismo de verdad, y no el feminismo sectario que tanto le gusta a la izquierda practicar, animando a las mujeres a ponerse siempre detrás de una pancarta, aunque les vaya la vida en ello.

La conciliación se ha agravado por el tema de la pandemia, es verdad, pero es una problemática que ha ido aumentando los últimos años, y ustedes han estado aletargados en la toma de decisiones y gestión.
Y estas son las cifras que venimos arrastrando estos últimos años.

El 70 % de las madres de familias numerosas tienen serias dificultades para acceder a un empleo y promocionar en él, con serias dificultades de conciliación al no poder optar a horarios flexibles o posibilidad de reducir su jornada laboral.
¿Sabe cuál es el resultado?
Que un 57,5 % de las mujeres de familias numerosas deja de trabajar para el cuidado de los hijos o familiares dependientes.

En España, existen cerca de 1,9 millones de hogares monoparentales, de los que el 82 % están encabezados por mujeres.
Y, según los indicadores AROPE, uno de cada dos estos hogares se encuentra en riesgo de pobreza y exclusión, hogares en los que la conciliación es muchísimo más complicada por los bajos ingresos y por la responsabilidad única del cuidado de menores o familiares dependientes a cargo.

Pero hay más datos que confirman el elevado peso asumido por las mujeres en la conciliación.
Según se desprende del informe de discapacidad y familia, elaborado por la fundación Adecco, el número de valencianos que se retiró del mercado laboral para cuidar familiares dependientes o con discapacidad creció en 2018 un 64 %, esto es, 15.
700 personas, de las que el 94 % eran mujeres.

Es decir, 14.
758 mujeres valencianas abandonaron en 2018 el mercado laboral para el cuidado de sus familiares por la imposibilidad de conciliar vida laboral con el cuidado de sus familiares.

Mire, señora Oltra, en materia de igualdad y defensa de las mujeres siempre le hemos tendido la mano.
Las dificultades para conciliar que se han avivado en tiempos de pandemia no pueden obviarse.
Hemos de aprovechar el momento.
Una vez más, le volvemos a tender las manos.

Ayer presentamos una proposición de ley para la conciliación de la vida laboral, personal y la corresponsabilidad y para eliminar la brecha salarial, una iniciativa necesaria, urgente, de apoyo a las familias, a las mujeres, por la igualdad, en la que esperamos que usted no espere a legislar otras iniciativas.

Esta está encima de la mesa.
Podemos ponernos a trabajar ya y podemos solucionar el tema de la conciliación en nuestra comunidad, siendo una comunidad líder en iniciativa para la conciliación de la vida de las mujeres.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Per a finalitzar i donar resposta a la il·lustre diputada, té la paraula l'honorable vicepresidenta i consellera d'igualtat.

La senyora vicepresidenta primera del Consell i consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives:

Gràcies, presidenta.

Mire, fets, «obras són amores», deia algú abans.

Ajudes a persones treballadores que han demanat la reducció de la jornada laboral per conciliació familiar, amb motiu de la pandèmia: 2.
913 sol·licituds s'han presentat.
I la quantia és de 600 euros si la reducció de jornada és entre el 81 i el cent per cent; 450, si és entre el 61 i el 80, i 300, si és entre el 50 i 60.
Mesura molt necessària, perquè, efectivament, el tancament dels centres escolars ha provocat que molta gent haja hagut de reduir la seua jornada.

Però, mire, fora ja del que és la pandèmia, les ajudes al programa de suport al manteniment del treball autònom de les dones i el foment del treball autònom.

Se vénen publicant des de 2018, recolzant-se amb 2.
500 euros a les persones aturades en general; 3.
000, si són dones; amb 3.
000 euros als menors de 30 anys o majors de 45; 3.
500, si són dones, i amb 3.
500 a les persones amb diversitat funcional; 4.
000, en el cas de les dones i amb 4.
500 a les dones víctimes de violència de gènere.

A més, se preveu una línia d'ajuda a fons perdut per a aquelles dones treballadores autònomes embarassades o en procés d'adopció que, amb caràcter previ a la baixa maternal, contracten a una persona amb l'objectiu de donar-li la formació necessària.
És a dir, protecció, llibertat i seguretat a les dones, i també, per suposat, a la seua decisió de maternitat.

Però, mire, bo infantil, també; conciliació, òbviament.
2014-2015, any del PP, 30 milions; 2020-2021, 55 milions.
El doble, al bo infantil que quan vostés governaven.

I me parla de famílies nombroses i famílies monoparentals.
Els beneficis de famílies nombroses i monoparentals no han parat d'ampliar-se des que està el Botànic: bonificació, quotes de seguretat social, reducció de les taxes de la Generalitat, ampliació del període considerat com de cotització de temps, ampliació del període considerat com cotització del temps de desocupació, drets a la preferència d'accés al (inintel·ligible) … centres cívics i espais d'activitats d'oci, ajudes econòmiques, exempció i reducció dels drets de matriculació, ajuda a la vivenda, etcètera, etcètera.

Hem equiparat també les famílies monoparentals a estos beneficis de famílies nombroses.
¿Sap vosté què ha provocat açò?
Doncs mire, famílies nombroses en 2015, amb títol de carnet de família nombrosa, 57.
306; en 2020, 76.
777, un increment del 33,98 %.

Però és que en monoparentals, senyora Mezquita, quan vostés governaven en 2015, 1.
515 famílies amb títol de carnet de família monoparental; en 2020, 15.
309, un increment del 910,5 %.
Açò és política de famílies.
Açò és política de conciliació.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Continuem amb la pregunta número 360, formulada per la diputada Elena María Bastidas, del Grup Parlamentari Popular, a la vicepresidenta i consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives sobre la desescalada en les residències de la gent gran.

La senyora Bastidas Bono:

Muchas gracias, señora presidenta.

Señora vicepresidenta, 365 muertos.
365 hombres y mujeres fallecidos por COVID en las residencias de los mayores en la Comunidad Valenciana.

Es una cifra auténticamente dramática, difícil de asumir, difícil de olvidar.
Aunque en ocasiones a usted parece importarle más cuál es su puesto en el ranking por comunidades autónomas, como si con eso ocultase los errores y los fallos de su gestión, de los que sin duda debemos aprender.
565.

No podemos olvidar a sus familias, ni el sufrimiento personal y colectivo que hemos vivido y que, si no alcanzó mayores dimensiones, fue precisamente gracias a los trabajadores de las residencias, a los empleados públicos, a tantos y tantos sanitarios.

Aquellos errores, aquella falta de coordinación es con la conselleria de sanidad, ausencia de falta de comunicación fluida con quienes mejor conocen nuestras residencias y centros de día, porque están a pie de obra, esos pequeños o grandes fallos, con consecuencias dramáticas, no se nos perdonaría como sociedad que se repitiesen.

Máxime cuando las familias valencianas están escuchando con auténtica preocupación las inquietantes noticias sobre rebrotes o posible segunda ola de contagios.
Cómo se está afrontando esta situación… que se tiene y qué se tiene previsto realizar es lo esencial precisamente de nuestra pregunta.

Nos consta, también nos tranquiliza que algunos de aquellos errores que usted cometió anteriormente parece que los está corrigiendo.
Lo de menos es si ha sido forzada por las críticas del sector, que afirmaban que se han sentido solos por usted; por las alertas de la fiscalía, que le he instado a trabajar y actuar, o por escucharnos a la oposición.

Lo importante es que usted haya tomado nota.
Eso sí, nos inquieta que, con los casos que se están produciendo y que vamos conociendo, usted vuelva a no mantener comunicación fluida con nosotros, porque ya le dije que la falta de transparencia siempre es sospechosa.

Por eso, señora Oltra, ¿qué actuaciones se están realizando?
¿Cuáles son las que tiene previsto realizar en las residencias y centros de día para esta nueva etapa?
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Per a donar resposta a la pregunta formulada, té la paraula l'honorable vicepresidenta.

Quan vullga.

La senyora vicepresidenta primera del Consell i consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives:

Gràcies, senyora presidenta.

Gràcies, senyora Bastidas, per la pregunta.

Anava a corregir-li la primera xifra que vosté ha donat.
No han sigut 360, sinó 566.
Malauradament, tres persones mortes en residències.
A mi me pareix important que no mos deixem a ningú i que ho tingam en la memòria i el respecte per totes elles.

A partir d'ahí, la pregunta que vosté formula, per escrit, i que ara ha formulat oralment, la veritat és que a mi me deixa perplexa.
I que, a més, diga que hi ha falta de transparència.
Perquè n'hi ha un instrument de treball fonamental per a un diputat o una diputada i per a algun membre del govern, que se diu Diari Oficial de la Generalitat Valenciana, que s'ha de llegir un.

Perquè la seua síndica ja ho ha dit hui, que una de les majors ferramentes que té un govern és el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana.
Però també l'oposició, que se l'ha de llegir.
Perquè tot el que vosté pregunta de la desescalada està en el diari oficial publicat l'1 de juny d'enguany.
I ahí té vosté totes les fases, el pla de contingència, la necessitat d'acumular estoc i totes les instruccions que s'ha de seguir en les diferents fases, en les quals podem progressar o podem regressar, i per això precisament està plantejada per fases.

Així és que té vosté la resposta íntegra en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana de l'1 de juny de 2020.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Per a continuar amb la formulació de la pregunta, té la pregunta la il·lustre diputada.

La senyora Bastidas Bono:

Muchas gracias, señora Oltra.

Debe usted entender que hay muchas de las cosas que usted ha expuesto, incluso ha publicado, que a nosotros nos preocupan.
Y en muchas de nuestras inquietudes nosotros buscamos soluciones.
Y, sobre todo, también, que asuma algunas de nuestras propuestas.

Mire, le voy a decir algunas de las contradicciones -importantes contradicciones- y algunos de los problemas que no están resueltos, a pesar de las publicaciones a las que usted ha hecho referencia.

Le pregunto: ¿qué protocolos están ustedes aplicando a los trabajadores que se están reincorporando después de las vacaciones?
Porque ustedes deberían tenerlo.
No tenerlo es poner en riesgo la seguridad de las residencias.
Como consideramos desde mi grupo parlamentario que es necesario que se hagan PCR cada 15 días de carácter obligatorio a trabajadores y a residentes.

Y hablando de PCR, señora Oltra, póngase usted de acuerdo de una vez con la consellera de sanidad, porque, cuando hay traslados entre centros libre de COVID, la conselleria de sanidad habla de hacer un PCR y, si es negativo, no hay ningún problema.
Pero ustedes, en sanidad, hablan de PCR negativos y aislamiento de 15 días.

No decimos si es bueno o es malo.
Lo único que le digo es que se ponga de acuerdo.
Hable usted alguna vez con la señora Barceló.

Como también es necesario y es fundamental regular las salidas.
Está claro que hay una contradicción entre la libertad de movimientos y la seguridad de los centros.
Pero, mire, no puede haber contradicciones.
Las está habiendo.
Y mucho menos, como usted está provocando, está dejando a los centros que decidan bajo su responsabilidad.

Y otra cosa positiva y otra cosa importante son los residentes positivos.
Mire, la experiencia nos tiene que servir, a usted sobre todo.
Hay que repetirlo hasta la saciedad: los centros de las residencias no son hospitales.

Por lo tanto, aquellos casos de positivos que no sean graves no es bueno que permanezcan aislados.
¿O es que usted, señora Oltra, acaso cree que un positivo que sufra demencia hay que aislarle con todas las consecuencias que eso conlleva?
Si es grave, debe trasladarse al hospital, sin más.
Nunca más, repetir errores.

Y por eso también le pedimos, señora Oltra, esos planes de contingencia a los que usted hacía referencia.
Le reclamamos, le exigimos «celeridad», que ustedes vayan validando esos planes de contingencia.
Esto es esencial.
Estamos ante unas fechas y ante una situación…, y sabemos que cada día que pasa es clave y, por lo tanto, no nos consta que se haya validado ningún plan de contingencia de ninguna residencia.

Y vamos concluyendo.
Para evitar, en la medida de lo posible, las situaciones y las cifras dramáticas que hemos vivido durante la primera fase de la pandemia es importante, para que la situación no empeore, que no deje usted nada a la improvisación, que no pueden haber nunca más contradicciones con sanidad, porque todos los centros y todas las administraciones implicadas con las residencias y los centros de día han de tener instrucciones claras, precisas, para todos igual, protocolos sin ambigüedades y sin margen de interpretación.

Señoría, si todo esto usted lo corrige, lo corrige como también la obligatoriedad…

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Vaja finalitzant, senyoria.

La senyora Bastidas Bono:

…-sí- de realizar PCR y tantas y tantas cosas, como yo le he expuesto a lo largo de mi intervención, usted siempre va a contar con nuestra crítica constructiva desde mi grupo y las aportaciones para que así sea.

También le digo que usted encontrará un control y una denuncia vehemente si vuelve a cometer los mismos errores.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Per a finalitzar en la resposta a la il·lustre diputada, té la paraula l'honorable vicepresidenta.

Quan vullga, senyoria.

La senyora vicepresidenta primera del Consell i consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives:

Gràcies, presidenta.

Mire, ja li he remés a la Resolució de 29 de maig, que la té vosté en el diari oficial del dia 1 de juny.
Però li faig un resum -que ja sé que és llarga-: en l'àmbit de la seguretat i higiene, s'ha organitzat la disposició dels llocs de treball, garantint la no existència de casos de COVID o l'aplicació de quarantena si n'hi ha símptomes i la neteja i desinfecció.

Està absolutament detallat el protocol per a cada fase en funció de la fase que s'estiga, de la 0 a la 3.

En l'àmbit d'organització i funcionament dels centres, s'han adoptat les mesures específiques en cada annex en funció també de la fase.

A més, exigix a les residencies un pla de contingència que tenen per a presentar fins al 31 de juliol.
Encara estan en termini, senyora Bastidas.
Tenen fins al 31 de juliol per a presentar el pla de contingència i, a mesura van arribant, se van validant.

I ahí, a més, han de garantir: un estoc d'equips de protecció disponible en cada residència abans de l'1 d'octubre; la possibilitat d'aïllar un 10 % de persones si n'hi haguera un brot en un espai amb bany propi; un 15 % aquelles residències que en la primera onada han tingut una mortalitat o un contagi superior de la mitjana; els recursos humans disponibles han de detallar-los, i el protocol específic de desinfecció i neteja del centre.
I, a més, han d'aportar el plànol seccionat d'on se farà l'aïllament.

A més, s'organitza les visites de familiars i persones afins, que està regulat ja en la fase 1, i l'organització de les visites individuals i grupals en la fase 3.
Totes estes mesures són d'aplicació en els centres que estan lliures de COVID i que no tinguen cap brot actiu.

En qualsevol cas, també li dic, eixa resolució, si vol se la llig, si vol s'espera uns dies, perquè anem a traure un altra resolució, que esta setmana hi ha hagut una reunió amb tot el sector, amb la patronal, amb els sindicats, la plataforma de dependència, els consellers majors, per al tema de les visites, digam, endurir-lo, a la vista dels brots i rebrots que està havent, no en residències de moment, però sí en els diferents municipis.
Per tant, les eixides van a ser més restrictives i hauran d'anar acompanyats d'algun personal professional o familiars, que han de firmar una declaració responsable.

El tema dels trasllats als hospitals.
Si n'hi ha una persona que la seua salut empitjora, està en el protocol del 3 d'abril, senyora Bastidas, per favor, entren en la web i lligen-se els protocols.
Vosté me diu «¿Qué protocolos?
¿Qué instrucciones?
».
És tan fàcil com que vosté faça clic en GVA Inclusió i se mire el protocol de 3 d'abril on diu clarament que, davant d'un empitjorament -no només de COVID-19, sinó de qualsevol malaltia o de qualsevol afecció-, a la persona se l'ha de dur a l'hospital.

I, després, de la proposta que vostés plantegen de fer PCR cada 15 dies a les persones residents, en serio, senyora Bastidas, jo la convide, no en esta pandèmia, però quan acabe la pandèmia, que vaja vosté i veja en quines circumstàncies estan algunes de les persones majors que tenim.

I plantejar que cada 15 dies els hem de fer una prova invasiva, que per a una persona amb insuficiència respiratòria, que te claven un palet per el nas o per la boca no és el més agradable de món, a mi me pareix que n'hi han altres mesures, que són les que estan en la resolució, perquè el virus a una residència entra de fora, entra de fora, i per això també està previst que quan un entra de fora ha de llevar-se la roba, ha d'higienitzar-se abans d'ajuntar-se amb les altres persones.
I per això també establim que en els ingressos i reingressos, després de la PCR negativa, n'hi haja un període d'aïllament de 10 dies.

I això està fet precisament per evitar un acarnissament terapèutic, que seria fer-li a persones amb moltes dificultats proves cada 15 dies.
Jo li demane que revise eixes propostes que fan i que siguen un poquet més empàtics amb les persones majors.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Passem a la pregunta número 323, formulada per la diputada Cristina Gabarda i la diputada Janet Lucía Giraldo, del Grup Parlamentari Ciudadanos, sobre el deute pendent a les residències de la gent major.

Aquesta pregunta serà substanciada per la vicepresidenta del Consell i consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives.

Quan vullga, senyoria.

La senyora Gabarda Ortín:

Buenos días, señora Oltra.

La pandemia se ha cebado con los más vulnerables, nuestros mayores.
En nuestra comunidad el 40% de los fallecidos lo han hecho en nuestras residencias.
Y en plena pandemia, y con preocupación, tuvimos que leer algunos titulares, como: «las nóminas de las residencias de mayores peligran en plena crisis de la COVID por los impagos de la señora Oltra».

A la falta de material de protección, que provocó que la infección se extendiera a gran velocidad, se le sumó la falta de liquidez generada por el bloqueo de pagos de la Conselleria de Igualdad y Políticas Inclusivas, gestionada por usted.

Pero, señorías, el problema se remonta a mucho tiempo atrás, pues los retrasos con las residencias son recurrentes desde hace demasiado tiempo.

En septiembre de 2019, el presidente de Aerte denunció una deuda de 34 millones de euros.
Poco después usted agilizó el pago de 21 millones, diciendo que «nosotros preferimos hacer que decir».
Y, señora Oltra, yo le digo, poco hacen y mucho dicen.
Unos atrasos que le han llevado a aprobar expedientes de resarcimiento por importes desorbitados, 40 millones de euros pagados por resarcimientos.
Esto nos contestan y se quedan tan anchos.
Y es que, a preguntas escritas realizadas a su conselleria, nos contesta con el detalle de los expedientes de resarcimiento: expediente 6/2020, que incluye facturas de años anteriores, hasta diciembre de 2019, de 21 millones de euros; expediente 10/2020, que incluye facturas de enero y febrero de este año, por importe de 6.
400.
000 euros; expediente 14/2020, que incluye facturas de enero, febrero y marzo, y algunas de abril, por 12.
500.
000 euros, y expediente 20/2020, por un importe de 12 millones de euros.

Además de informarnos de su nefasta gestión -transparentes sí que lo han sido en esto-, también nos informan de la creación, con la remodelación del Botànic hace un año, de la nueva Dirección General de Infraestructuras de Servicios Sociales, con el objetivo, entre otras cosas, de agilizar la tramitación de los expedientes de contratación.
Pero resulta que la conselleria no aprueba el Reglamento orgánico que haría que este departamento pudiera funcionar como debería, y no como lo está haciendo hasta ahora.

Y le volvemos a preguntar, puesto que a esto no nos contestó: ¿cuál es la cantidad pendiente de satisfacer a las residencias de mayores?
¿Y qué consecuencias tiene la falta de liquidez en estos centros?

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Per a donar resposta a la pregunta formulada, té la paraula l'honorable vicepresidenta i consellera d'Igualtat.

Quan vullga, senyoria.

La senyora vicepresidenta primera del Consell i consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives:

Gràcies, senyora presidenta.

Gràcies per la seua pregunta també.

En tot conjunt el que hi ha pendent de cobrament per part de les residències de persones majors són 23,46 milions d'euros, val?
Dels quals: 14,76 estan ja en tresoreria per a formalitzar el pagament; 2,15 estan pendents de comptabilitzar, i 6,48 estan pendents de la seua pròxima autorització del Consell per a comptabilitzar i pagar.

I, desde luego, no hi ha ninguna correlació ni constància que els pagaments estiguen provocant ni tenint cap impacte directe ni en l'atenció a les residències ni en les nòmines de treballadors i treballadores, tenint en compte a més, que no només s'abonen el preu de les places ocupades, sinó, depenent de cada contracte, també aquelles places no ocupades.

Moltíssimes gràcies.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Per a continuar en la formulació de la pregunta, té la paraula la il·lustre diputada.

La senyora Gabarda Ortín:

Señora Oltra, debe de entender que nos preocupa todo lo que refiere y concierne a las residencias de mayores, porque la gestión durante esta pandemia no ha sido excelente, por decirlo de alguna forma; realmente creo que no ha sido ni aceptable.

El problema es, como decía, la mala gestión de la dirección general creada ad hoc para estos temas y del departamento de contratación de su conselleria, hacen un uso abusivo de los expedientes de resarcimiento.
¿Cómo puede haber más de cuarenta millones pagados por este procedimiento?
Le pregunto yo.

Ustedes pagan tarde y mal, impagos recurrentes e inseguridad jurídica.
Dice que no ha afectado al funcionamiento de los centros.
Pero durante la pandemia, ¿cuántos profesionales de centros de residencias de personas mayores han dejado las residencias para ir a la sanidad pública?
Han querido convertir en plena pandemia los centros asistenciales en hospitales, pero sin recursos materiales ni humanos y condenando a los residentes no contagiados a un posible contagio.
Han privado a nuestros mayores de una atención sanitaria de calidad en los hospitales valencianos, no derivándolos cuando realmente lo requerían.
La sanidad valenciana no se ha colapsado porque ustedes decidieron abandonar a su suerte a los que nos dieron la vida.

Las residencias han sido las que han sufrido las peores consecuencias, con el abandono de la administración y las que se han colapsado de muertes.
Han dejado a los profesionales de las residencias tirados y a nuestros mayores en la cuneta del olvido.

Así que, por favor, señora Oltra, asuma sus responsabilidades y pónganse al día, que no se vuelva a repetir una situación como la vivida en plena crisis sanitaria.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Per a continuar donant resposta a la pregunta formulada, té la paraula l'honorable vicepresidenta.

Quan vullga, senyoria.

La vicepresidenta primera del Consell i consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives:

Moltes gràcies.

Mire jo, senyora diputada, tinc molta paciència i li conteste a vosté les xifres concretes per escrit, oral.
Menys mal que ha reconegut vosté que té tota la informació, perquè ja la tenia per escrit.
Però, mire, no li vaig a tolerar que vosté diga que en esta comunitat s'ha abandonat les persones majors.
No li ho vaig a consentir!
Perquè no és veritat!
Perquè, si vosté fa eixa afirmació, i sap vosté que m'he guardat jo molt de fer comparatives en xifres, perquè és molt dolorós tindre 566 morts, desde luego que sí, i jo els visc tots i cadascun d'ells amb molt de dolor.
Però si això és una gestió inacceptable, què és la gestió de Madrid on governen vostés i porten vostés les residències?
Què és la gestió de Castella-Lleó?
(Aplaudiments) Sap vosté el percentatge que hi ha ahí de morts?
Sap vosté el que han fet vostés?

No li ho tolere!
Perquè en esta comunitat ninguna persona treballadora d'una residència ha eixit corrent, ningun bomber ha hagut d'entrar a les residències i trobar-se els morts que portaven dies allí.
Això no ha passat en esta comunitat.
Perquè ací la gent, els treballadors i les treballadores…

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Silenci, senyories.

La senyora vicepresidenta primera del Consell i consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives:

…de les residències s'han deixat la pell.
(Veus) I perquè la conselleria ha estat al front, i jo al front de la conselleria dia i nit d'esta pandèmia.
Igual que la consellera Barceló, amb la qual he parlat tots els dies, en videoconferència, en presencial i per telèfon.
Les dos al peu del canó dia i nit, fent protocols, fent instruccions, contactant tots els dies en els centres, (veus) parlant amb les direccions dels centres més afectats…

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Senyories!

Un moment, honorable vicepresidenta.

Per favor, mantinguen silenci.
Crec que mantenim tots escrupolós silenci mentre els diferents oradors intervenen.
Tots tenen vostés el seu torn de paraula i, per favor, respecten el torn de paraula de l'honorable vicepresidenta, que està donant resposta a les preguntes que vostés formulen.
Gràcies.

Pot continuar, senyoria.

La senyora vicepresidenta del Consell i consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives:

Proveint de material quan vam poder començar la fabricació pròpia a la Comunitat Valenciana, després de tots els danys de deslocalització, que sense dubte és per a fer també una conclusió de la necessitat de mantindre els sectors estratègics i aquells que són essencials.

I ara tenim materials fins a fi de final d'any, de protecció, de mascaretes, de bates, de bates desechables, de frontals de protecció.
Gràcies a tot un treball que es va fer en uns mesos molts difícils, senyora diputada, que va ser el mes de març, molt, molt difícil.

I ara estem millor preparats.
Ara estem millor preparats tots.
(Veus)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Senyories!

La senyora vicepresidenta primera del Consell i consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives:

Estem millors preparats ací, (veus) estem millor -bueno, però és que, per l'amor de Déu.

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Senyor Caballero, per favor, mantinga silenci mentre la vicepresidenta està intervenint, no em facen cridar a l'ordre.
No em facen cridar ningú a l'ordre!

Continue.
(Veus) Senyories, per favor!
Senyor Ponce.
Mantinguen, senyories, silenci.
Ja tindran vostés el torn de paraula quan els corresponga.

Senyora vicepresidenta, continue.

La senyora vicepresidenta primera del Consell i consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives:

La veritat és que no jo no sé si tenen interés en la sessió de control.
Vostés pregunten i jo conteste.
Jo escolte les seues preguntes amb molta atenció, i a mi me solivianta també moltes coses de les que vostés diuen.
Jo li estic donant les dades, i el que s'ha fet i que s'ha estat al peu del canó, tant la senyora Barceló com jo.

I que hem tingut 566 morts?
Sí, els hem tingut.
I a mi me dol en l'ànima tots i cadascun d'ells.
I per això seguiré al peu del canó perquè en la segona onada puguem tindre un resultat encara millor que este, si és que se pot parlar de resultats bons o roïns en estos temes.

Però miren-se vostés les comunitats on governen vostés, i després parlen.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Continuem amb la pregunta 284, formulada per la diputada Ana Vega Campos, del Grup Parlamentari Vox Comunidad Valenciana, al vicepresident segon i conseller d'Habitatge i Arquitectura Bioclimàtica, sobre l'informe d'avaluació de l'edifici aplicable a les edificacions amb ús residencial d'habitatge.

Aquesta pregunta serà formulada pel senyor Miguel Pascual, segons l'escrit presentat a aquesta Mesa.

Quan vullga.

El senyor Pascual Pérez:

Presidenta.

Señor vicepresidente segundo, como bien sabrá usted, el Estatuto de autonomía de la Comunidad Valenciana establece, en su artículo 49.
1.
9, que la Generalitat valenciana tiene competencia exclusiva en materia de urbanismo y vivienda.

Por lo tanto, la pregunta es clara: ¿cuáles son las medidas que tiene previstas el Consell para conseguir que todos los edificios con obligatoriedad de disponer y registrar el Informe de evaluación del edificio de uso residencial de vivienda cumplan con el Decreto 53/2018, del 27 de abril?

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Té la paraula l'honorable vicepresident segon i conseller d'Habitatge per a donar resposta a la pregunta formulada.

El senyor vicepresident segon del Consell i conseller d'Habitatge i Arquitectura Bioclimàtica:

Moltes gràcies, presidenta.

Senyor Pascual, després del diagnòstic tècnic corresponent, s'estan dissenyant dues línies d'actuació complementàries a les ajudes per a realitzar els informes d'avaluació dels edificis.

Per un costat, es té previst facilitar l'accés de les propietàries i els propietaris a personal tècnic amb competències per a elaborar els esmentats informes, i esta mesura es concretarà en la creació d'una línia pressupostària per al proper exercici, amb l'objectiu de finançar part dels honoraris dels tècnics, en col·laboració amb els col·legis professionals.

I per un altre lloc, estem pensant, pensem que és molt important el paper de les administracions locals.
En este aspecte, amb la nostra supervisió i recolzament, hem decidit incloure en la nova xarxa Xaloc, la xarxa d'administracions locals i comarcals, una unitat específica de rehabilitació i eficiència energètica, que serà l'encarregada de donar la informació necessària, facilitar i promoure la realització dels informes d'avaluació dels edificis de la Comunitat Valenciana.

Gràcies.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Té la paraula l'il·lustre diputat, per a continuar en la formulació de la pregunta.

Quan vullga.

El senyor Pascual Pérez:

Muchas gracias, señora presidenta.

Señor conseller, me deja usted mucho más tranquilo.

Mire, la competencia en vivienda no simplemente se basa en calentar sillones, en pensar, en ir realizando malas políticas a lo largo de los años.
Y es que ustedes lo llevan haciendo desde hace cinco.
Tampoco se basa en hacer una nefasta gestión que provoque que la gente no pueda ni optar a una vivienda.
Tampoco va de ir aprobando decretos leyes, como la de tanteo y retracto, que, en vez de solucionar algo, lo que provocan es más inseguridad jurídica y amplía el problema de acceso a la vivienda, porque son medidas que sólo responden a lo que ustedes han estado haciendo siempre, a jugar a su favor con el sufrimiento y la necesidad de las personas.
El hambre ata más que la cadena más fuerte, y eso lo saben ustedes muy bien.

Señor Martínez Dalmau, la problemática de la antigüedad de los edificios de viviendas no es nuevo.
En la Comunidad Valenciana desde el 2004 se viene avisando y legislando sobre la cuestión de las inspecciones periódicas de los edificios.
En 2006 se estableció el Informe de conservación del edificio.
En la Ley 5/2014, del 25 de julio, ya se establece la obligatoriedad de promover un informe sobre el estado del edificio.
En el Decreto 53/2018, del 27 de abril, del Consell, ya se establece el informe de evaluación de edificios y viviendas en la Comunidad Valenciana, que es conocido como el IEEV.
CV.

Todo esto queda muy bien sobre el papel, pero la realidad es muy distinta.
¿Saben ustedes el estado de conservación de los edificios en la Comunidad Valenciana?
No tienen ni pajolera idea, y se lo digo así de claro, porque los datos son los siguientes: la cantidad de edificios con más de cincuenta años en la Comunidad Valenciana, 423.
000, más de 423.
000; la cantidad de edificios de más de cincuenta años que tengan registrado el IEEV.
CV, 8.
075, menos del 2 %, señor Martínez Dalmau.

Mire, y antes de que usted me lo pregunte, el rojo no es bueno.
Esto es Elche, (soroll de papers) esto es Castellón, aquí tiene Alicante y aquí Valencia, bien lleno de rojo, (veus) señor Martínez Dalmau.

¿Y qué solución plantean ustedes?
Bueno, pues, pensar, como ha comentado… Bueno, yo ya se lo traduzco, ninguna y se lo digo así, con esta rotundidad, ninguna.
Le han pasado la patata caliente a los ayuntamientos para que hagan de policía, pero los ayuntamientos no pueden más, los están asfixiando, exactamente igual que ustedes asfixian a la gente a base de impuestos y de inseguridad, eso sí, para luego pedirles que tienen la obligación de hacer frente a la redacción del IEE.

Y, ¿en qué se queda la limosna del Consell, después de lapidarnos a impuestos?
Pues, en 287 euros de media para la redacción del informe, cuando para un edificio de menos de diez viviendas supone más de mil euros, impuestos aparte.
¡Ah!
, y el presupuesto para este año, en concreto, ya tiene un recorte de un 10 % con respecto al año anterior; y el presupuesto de este mismo año, conforme a los presupuestos del 2020, un 5 %.

Y, mire, es que ustedes el año pasado tramitaron 1.
405 ayudas para la redacción de IEE.
Y, para este año, ¿pretenden hacer 1.
500, además con los recortes?
Bueno, mire, una auténtica barbaridad.

Mire, le digo, vuelva usted a la facultad y potencie las matemáticas porque, a este ritmo de informes, tardaremos más de cien años en saber cuál es la realidad de nuestros edificios.
¿Creen ustedes que tenemos todos cien años?
Hay gente en Alcoy que ha muerto por estas causas, así que…

Muchísimas gracias.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Per a continuar donant resposta a la pregunta formulada, té la paraula l'honorable vicepresident segon i conseller d'habitatge.

El senyor vicepresident segon del Consell i conseller d'Habitatge i Arquitectura Bioclimàtica:

Doncs, moltes gràcies, senyora presidenta.

Mire, senyor Pascual, vosté deuria saber que la Generalitat Valenciana està fent un gran esforç per a facilitar la realització d'este informe.
Perquè, en el pla estatal de vivenda 2013-2016, que es va prorrogar un any més, en l'any 2017, ja s'incloïa una línia específica de recolzament a la realització de l'informe d'avaluació de l'edifici.

No obstant, en el pla estatal 2018-2021, estes ajudes es van quedar fora del finançament estatal.
I la Generalitat va decidir mantenir-les, mitjançant una línia pròpia amb càrrec als pressupostos autonòmics, perquè pensem que estes ajudes, apart d'afavorir les persones més vulnerables perquè passen la inspecció del seu edifici, també afavoreixen els sector professionals que realitzen estos informes.

I jo trobe que vosté està equivocat respecte a les xifres, no sé d'on les ha tretes, però les xifres reals són que la Generalitat Valenciana ha concedit el cent per cent de les sol·licituds que complien els requisits en totes les convocatòries, inclús fent les modificacions pressupostàries corresponents, com la de l'any passat, que vam passar de 300.
000 a 487.
900 euros, és a dir, vam augmentar en quasi dos-cents mil euros esta línia de finançament, justament per a cobrir la totalitat de la demanda.
Per tant, realment, vostés estan manejant unes xifres que són xifres incorrectes.

I, a més a més, cal destacar que, amb la finalitat d'incentivar l'elaboració d'informes, ho hem incorporat com a un requisit per a sol·licitar les ajudes de rehabilitació, amb independència de l'edat de l'edifici.

Senyor Pascual, la Generalitat Valenciana està complint i vosté ho sap millor que ningú.
Vosté sap, millor que ningú, com és de costós realitzar este tipus d'informe, vosté es dedica al sector, sap perfectament com és de difícil fer estos informes.
I, per això, la Generalitat està disposada a recolzar les persones que ho necessiten.

Amb les ajudes, cobrim fins el 50 % del cost total de l'informe i, com li he dit en la meua primera intervenció, estem desenvolupant noves accions per a seguir en esta direcció.

Mire, senyor Pascual, realment jo no acabe d'entendre la finalitat de la pregunta, ja que l'obligació de realitzar els informes és de la propietària o el propietari de l'edifici o, en el seu cas, de la comunitat de propietaris, no és una obligació de la Generalitat i això vosté ho sap perfectament perquè ho diu el Decret 53/2018.

Una altra cosa és que vosté vullga saber com li anirà al seu sector professional o com li anirà a la seua empresa, (remors) que es dedica justament a fer…

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Senyoria.
(Veus)

El senyor vicepresident segon del Consell i conseller d'Habitatge i Arquitectura Bioclimàtica:

…este tipus d'informe.
Això és una cosa diferent.
(Veus)

Però jo li dic, no es preocupen.
Jo, en cap moment, vaig a insinuar en estes Corts que vosté està fent algun…

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Un moment, honorable vicepresident segon.

Senyories, mantinguen silenci, per favor, mentre l'orador està en l'ús de la paraula.
Mantinguen silenci.
Dic que mantinguen silenci tots, no estic anomenant ningú.

El senyor vicepresident segon del Consell i conseller d'Habitatge i Arquitectura Bioclimàtica:

Moltes gràcies, senyora presidenta.

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Continue, senyoria.

El senyor vicepresident segon del Consell i conseller d'Habitatge i Arquitectura Bioclimàtica:

Jo en cap moment insinuaré en estes Corts que vosté està utilitzant la seua acta de diputat per a mirar pels interessos professionals particulars.
(Veus) Simplement, el que diré serà…

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Senyories.

El senyor vicepresident segon del Consell i conseller d'Habitatge i Arquitectura Bioclimàtica:

…que la Generalitat Valenciana està al costat de les professionals i els professionals.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Continuem amb la sessió de control.

Pregunta número 409, formulada pel diputat Toni Woodward, del Grup Parlamentari Ciudadanos, al conseller d'Hisenda i Model Econòmic sobre l'adequació dels pressupostos a la crisi actual.

Quan vullga, senyoria.

El senyor Woodward Poch:

Muy buenas tardes.

Muchas gracias.

Señor conseller, aunque parezca mentira, y espero que lo reconozca también, solamente se han tardado cuatro días intensos en conseguir un gran acuerdo en Europa, un acuerdo de financiación que todos aplaudimos.

En España, tanto el Partido Popular como el PSOE llevan ya siete años sin solucionar el injusto sistema de financiación autonómico ideado por estos dos partidos.

Merkel afirmaba que el acuerdo no fue fácil, pero, al final, nos encontramos.
Y también decía que Europa ha demostrado que es capaz de abrirse camino en una situación tan especial.

El presidente del gobierno, Pedro Sánchez, ha calificado el paquete como un auténtico plan Marshall.
Y le tengo que decir que, efectivamente, viendo el recibimiento televisado del presidente en la Moncloa, nos ha hecho retroceder, tristemente, al año 1953 y recordar al gran Berlanga y a Pepe Isbert, con Bienvenido, Míster Marshall.
(Remors)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Senyories.

El senyor Woodward Poch:

Mire, mi pregunta, señor conseller, es muy sencilla: ¿cómo tiene previsto el Consell diseñar los presupuestos para el año 2021 para adecuarlos al nuevo contexto de crisis?
¿Cómo se van a incorporar las conclusiones adoptadas por la comisión de reconstrucción, como ha dicho o ha pedido mi síndico esta mañana?
A nadie se le ocurre pensar que todo va a ser igual y que sigamos con el copia y pega de los presupuestos de años anteriores.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Té la paraula l'honorable conseller d'hisenda per a donar resposta a la pregunta formulada.

El senyor conseller d'Hisenda i Model Econòmic:

Gràcies, senyora presidenta.

No puc estar més d'acord amb vosté, li ho dic sincerament.
Jo crec que, efectivament, les coses han canviat de tal manera que és molt difícil pensar en pressupostos continuistes respecte dels de l'any 2019.
Ha canviat el món, hem canviat nosaltres, no?
I ja enguany ja estem fent modificacions pressupostàries d'una dimensió mai coneguda en la història, almenys d'este govern, del govern del Botànic.
Per tant, és molt important que això ho tingam en compte.

Ara bé, ara bé, esta és una administració subestatal.
Vol dir que el pressupost d'ingressos només depén una part xicoteta dels nostres propis ingressos i del impostos (inintel·ligible) … ; la resta depén d'altres decisions.
Aleshores, jo li dic: hem avançat un poc, hem avançat un poc, per exemple, el dia 15 de juliol la ministra d'hisenda va firmar l'ordre d'elaboració dels pressupostos generals de l'estat.
Jo estic convençut que la setmana que ve jo podré firmar l'ordre d'elaboració dels pressupostos de la Generalitat per a l'any 2021.

Però, què quedarà pendent?
El més important, el més important i és saber quins són els ingressos que tindrem l'any que ve.
I eixos ingressos no els podem tindre -i ara, si de cas, en la segona part, li ho explicaré millor- perquè no hi ha hagut una reunió del Consejo de Política Fiscal y Financiera per a fer les coses que se solen fer en el mes de juliol, és a dir, fixar les bestretes a compte, fixar les dedicacions en el menys dos i fixar tant la regla de gasto com el sostre de dèficit.
Tot això està per fer i, per tant, se li fa molt difícil a este conseller poder avançar-li alguna cosa més.

Moltes gràcies, senyor Woodward.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Per a continuar amb la formulació de la pregunta, té la paraula l'il·lustre diputat, el senyor Woodward.

El senyor Woodward Poch:

Sí, veo que sí, que le preocupan los presupuestos y, efectivamente, uno de los problemas es saber de qué dinero vamos a disponer.
Y se lo he recordado al principio de mi pregunta, llevamos siete años esperando esa modificación del sistema de financiación autonómico y ustedes están ahora mismo gobernando en Madrid.

Mire, desde el comienzo de la crisis, nosotros, ya el 15 de marzo, le brindamos nuestro apoyo y le tendimos la mano para trabajar juntos en la elaboración de un presupuesto para el año 2021 que estuviera alejado, por la situación, de la ideología, pero, sobre todo, centrado en ordenar las prioridades y dar las respuestas eficaces y efectivas que necesita la sociedad valenciana en estos momentos.
Un presupuesto, como bien sabe usted, base cero, realista, sin gastos superfluos y prescindibles.

En abril mismo hemos registrado una proposición no de ley para que se diseñaran esos presupuestos del año 2021 con la técnica de base cero.

Necesitamos una técnica útil para una elaboración justificada del gasto público que debamos llevar a cabo y para saber dónde destinamos el dinero de todos, ya no solamente de los valencianos, hasta ahora, sino también de los españoles y de los europeos, ya que nos van a prestar y nos van a dar un dinero a fondo perdido que parte deberemos devolver.

Ahora, más que nunca, necesitamos unos presupuestos con la participación de todos, que sean realistas, que puedan identificar, que puedan evaluar, pero, sobre todo, que puedan justificar cada partida que lo componga y, sobre todo, su resultado.

Si quiere la mano tendida de Ciudadanos, la tendrá, pero sabe que debe eliminar aquellas partidas que son prescindibles, aquellas partidas que han quedado obsoletas, que son improductivas, muchas de ellas superfluas y que están duplicadas o que sirven también, como también se ha dicho esta mañana, para pagar favores a unos afortunados, también aquellas que son ficticias, irreales o que se saca usted de la chistera todos los años y, luego, todos sufrimos, sabiendo que es un dinero que nunca va a llegar.
Llevamos más de siete mil millones de euros en ingresos ficticios que se han traducido en más deuda y más pobreza para todos los valencianos.

Fuimos los primeros en pedir unos presupuestos base cero para el año 2021 y ya le digo que no vamos a ser los únicos ni los últimos, el propio presidente de la CEV ya lo expuso en la comisión de reconstrucción.
Yo creo que es ahora su turno para hacer creíble el presupuesto Botánico, con un presupuesto base cero.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Té la paraula l'honorable conseller d'hisenda.

El senyor conseller d'Hisenda i Model Econòmic:

Bé, senyor Woodward, tots els anys diguem el mateix.
És a dir, vosté ha de decidir.
Li llevem 1.
325 milions als pressupostos de la Generalitat?
Quines escoles anem a tancar?
Quins hospitals?
De què estem parlant?

Escolte vosté, totes les comunitats autònomes tenen les mateixes obligacions, les mateixes, però no totes les comunitats autònomes tenen els mateixos ingressos.
Per tant, l'única manera de no castigar els valencians i les valencianes és aspirar a convergir en la mitjana de despesa per capita.
És un desig que hem fet durant quatre anys del Botànic 1, que ara en el Botànic 2 volem continuar fent.

Encara no estem gastant com la mitjana, senyoria, que ho sàpiga tot el parlament valencià.
Encara no estem gastant com la mitjana per capita, encara estem per baix.
I, així i tot, hem de ficar 1.
325 milions i més per a poder acostar-nos perquè, si no, encara estaríem a cinc punts, com vam estar al principi de la primera legislatura.
I això, senyories, este parlament, que ha de defensar els interessos dels valencians, ha d'estar radicalment en contra de poder retallar els interessos i els drets dels valencians, ha d'estar radicalment en contra.
I vosté, cada vegada que insinue, com la resta de l'oposició, que per a què estan els 1.
325 milions, és que ens estan diguent: lleven 1.
325 milions dels pressuposts, estan diguent això.

Mire, sap què passa?
Que, efectivament, ara, cada any, el dèficit estructural és d'1.
325.
000, depén de l'any, 1.
400.
000, efectivament.
I això acumula un deute, un deute que té a vore amb la defensa dels interessos dels valencians.
Ja no és un deute que té a vore amb la corrupció, amb la mala gestió, amb els grans esdeveniments, no, no, no, no, això s'ha acabat.
És…, exactament, l'acumulació del deute és per l'infrafinançament, només per això.
Perquè, torne a repetir, ací hi ha 1.
500 milions que heretàrem de despesa sanitària, fora del pressupost en l'any 2015, (veus) fora del pressupost.
Ara l'hem reduït, l'hem reduït.
Encara no hem aconseguit assimilar-lo tot perquè, evidentment, s'han de fer altres coses.

Però, en estes condicions, demanar i focalitzar l'interés polític en els 1.
325 milions, crec, senyoria, de veritat, que és anar pel camí equivocat.
(Veus)

Cal defensar els interessos dels valencians fent pinya per a aconseguir millor finançament, per a aconseguir, del tipus que siga, un dèficit estructural que es mantinga dins d'una lògica, perquè jo, professionalment, entenc que el tema de l'estabilitat pressupostària és important, però això s'ha de compatibilitzar amb la idea de defensar i no maltractar als valencians i les valencianes.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.
(Veus)

Continuem amb la pregunta 404, formulada per la diputada Belén Bachero Traver del Grup Parlamentari Compromís al conseller d'Educació, Cultura i Esport sobre l'escola institut d'Atzeneta del Maestrat.

Quan vullga, senyoria.

La senyora Bachero Traver:

Gràcies, presidenta.

Bon dia, conseller.

En la darrera dècada s'ha debatut molt sobre el despoblament de determinades zones del País Valencià i les raons que ens han portat a aquesta situació.
El debat afronta circumstàncies que ja es venien denunciant des d'alguns àmbits acadèmics i socials, però ha sigut en esta dècada quan s'han arribat al que podem anomenar conclusions amplament acceptades.

Una d'elles denuncia el fet que la despoblació no és un fenomen natural sinó que ha estat generada i, fins i tot, fomentada per un seguit de decisions polítiques al llarg de molts anys -des dels anys 60 i inclús abans- que ha posat de manifest, actualment, el Fòrum de la Nova Ruralitat.

Decisions com, per exemple, on situar les infraestructures públiques, la xarxa viària que vertebra el nostre territori o les polítiques socials, educatives i sanitàries; totes eixes infraestructures públiques que no han tingut en compte la realitat del territori.
O, fins i tot en l'àmbit privat, la política industrial, on s'han situat tota la xarxa industrial, ha fet que la concentració de la població estiga en tota la façana litoral.

Com a conseqüència, la població d'eixes zones ha vist com els seus drets bàsics de ciutadania no eren atesos per les administracions públiques.
És molt important aquesta reflexió.
Estem parlant de que les administracions no garantien els drets bàsics de la ciutadania.

Per viure en aquestes zones no es tenia el mateix dret a l'educació bàsica, als serveis socials o a la sanitat que a altres zones del país, al transport públic, per exemple.
O per no parlar de la bretxa digital que al món rural portem patint des de fa dècades.

Ara, en aquests moments, on el contacte social s'ha d'evitar i on hem pogut comprovar que molts treballs es podien atendre des del teletreball és quan ha agafat molt de pes aquest dret.
Dret que s'ha de garantir a la ciutadania i que com ja diu l'ONU des de l'any 2011: l'accés a internet és un dret humà.
Per tant, caldrà que tots els estats membres el blinden -aquest dret- en les nostres constitucions perquè no es quede en paper mullat.

Vosté, en aquest aspecte, també s'ha deixat la pell garantint a tot l'alumnat l'accés a internet amb la iniciativa ficada en marxa per la seua conselleria del repartiment de tabletes i targetes SIM per tal de no deixar a ningú enrere.
O el fet de no tancar cap escola rural mentre vosté ha exercit de conseller, més bé tot el contrari, se n'han obert de noves i s'inicien projectes innovadors com aquest primer institut escola Atzeneta del Maestrat.

Queda molt per fer, conseller, i sabem que n'és vosté conscient, també ho són la resta de consellers i gran part d'este hemicicle.
Però també sap vosté que no solucionarem estos problemes fins que no s'asseguren els mateixos serveis bàsics a tota la ciutadania.

Per estos motius, li pregunte, com serà el primer institut escola que s'implantarà en el sistema educatiu valencià a Atzeneta del Maestrat?
I quins són els seus avantatges d'aquest model innovador per a la xarxa educativa i a les comarques de l'interior del nostre territori?

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Per donar resposta a la pregunta formulada, té la paraula l'honorable conseller d'educació.

El senyor conseller d'Educació, Cultura i Esport:

Gràcies.

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Quan vullga, senyoria.

El senyor conseller d'Educació, Cultura i Esport:

Gràcies, presidenta.

Gràcies, diputada.

Efectivament, sabem quina és la situació del nostre interior, l'hem patida en moltes ocasions.
Sabem quina és eixa desigualtat d'accés als drets bàsics de ciutadania que tenen les persones que viuen en un territori i en un altre, això no és tolerable.
En ple segle XXI no és tolerable que les administracions no garantim els drets del conjunt de la ciutadania, visquen on visquen.
I, precisament, per això l'esforç màxim ha de ser que tots els nostres conciutadans tinguen els mateixos drets.

Vosté ho ha dit, si tanca una escola pràcticament tanca el poble.
Precisament per això, nosaltres, des del primer minut, hem estat garantint que mentre hi haguera necessitat d'escolarització en algun municipi, doncs, hi haguera l'oferta latent per a poder suficient donar resposta, per a poder mantindre l'escola, per a poder seguir obrint-la, fins i tot per obrir-ne algunes de les que s'havien tancat en l'època en què les polítiques de la dreta anaven massivament en contra d'eixe dret d'accés al conjunt de la ciutadania, visquera on visquera.

I, ahí, hem estat treballant moltíssim des de fa molt de temps obrint, per exemple, aules de dos anys en entorn rural -ha estat un exemple d'èxit allà on ho hem fet-.
Ho hem fet en municipis d'interior molt menuts que han servit per a fixar població, de fet, fins i tot, per a retornar població al seu municipi.
I això ha estat un dels nostres aspectes més importants, també, de política de cohesió territorial i d'accés als drets del conjunt de la ciutadania.

Ho hem fet també fomentant la Formació Professional i el Batxillerat allà on hi havia ja instituts en zona i un entorn en despoblament.
I, per tant, fixant població perquè cresquera també en els àmbits dels adolescents que ja comencen, fins i tot, una etapa postobligatòria.
Ho hem fet a Benassal, ho hem fet també, per exemple, a Vilafranca, ho hem fet en altres municipis del conjunt del territori valencià.

Però, a més a més, pensem -i és clara la nostra aposta- que la decisió ha de continuar endavant.
I és una decisió de justícia, és una decisió històrica, perquè fa justícia a les lluites de tota la gent de la comarca que ha estat tantíssim temps reivindicant.

Els xiquets i les xiquetes de Vistabella -que vosté coneix molt bé, que és la seua població i on ha estat alcaldessa fent un grandíssim treball durant molts anys- doncs, tant de temps desplaçant-se per anar en autobús a l'institut de la Vall d'Alba, fins a poder arribar totes les corbes que havia i el temps que havien de passar a la carretera.
Tant els xiquets de Xodos, de Benafigos, de Les Useres, els mateixos d'Atzeneta, que se n'havien de baixar i que han estat baixant tenint eixa dificultat d'accés i que ha significat això, como vosté deia, que població en edat de tindre xiquets i xiquetes s'ho pensara molt i, fins i tot, no tinguera allí els xiquets i xiquetes sinó que se n'anara a viure, normalment, a Castelló o a altres municipis.

Precisament per evitar això hem estat treballant amb el conjunt dels i de les membres de la comunitat educativa del CRA del Penyagolosa en el qual hem estat treballant amb la seua proposta per poder fer realitat allò que ens havien demanat.

I és que el proper curs començarà també l'ESO a Atzeneta.
I, per tant, els xiquets i les xiquetes de tota la comarca no hauran d'estar hores damunt d'un autobús, posant en perill evidentment el seu desplaçament, sinó que a més a més tindran el servei d'institut a Atzeneta.

I no només això sinó que ho hem fet perquè progressivament vaja creixent eixe servei.
Començarem amb el primer de l'ESO, el curs següent serà segon, després tercer, després quart.
I està planificada, també, l'ampliació del centre educatiu perquè puga tindre accés a un major aulari, que puga haver espais també en un futur per a la Formació Professional -com dèiem abans.

I això suma a una aposta que s'ha fet al municipi.
I jo vaig tindre el plaer de poder compartir amb els alcaldes i alcaldesses de la comarca, de tots el colors polítics, que van agrair moltíssim l'esforç del govern del Botànic de posar en el focus de les polítiques públiques l'interior, la lluita contra el despoblament, amb polítiques pràctiques, útils, que de veritat tenen impacte, com, per exemple, este institut escola que tindrem a Atzeneta a partir d'este curs que comencem.

I que estic segur que ajudarà moltíssim a cada dia hi haja més vida a l'interior i a fer justícia i que tota eixa gent que, com vosté, han lluitat perquè la ciutadania del nostre territori tinga totes, tota la ciutadania, els mateixos drets.

Gràcies.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Continuem amb la pregunta 222, formulada per la diputada María de los Llanos Massó del Grup Parlamentari Vox Comunidad Valenciana al conseller d'Educació, Cultura i Esport, sobre les llengües cooficials.

Gràcies, senyoria.

Quan vullga.

La senyora Massó Linares:

Gracias, señora presidenta.

Buenos días, conseller.

La Organización Internacional para la Estandarización es la responsable de regular conjuntos de normas.
La normativa ISO 639 se encarga de categorizar con códigos de 2 o 3 letras y numéricamente los idiomas principales del mundo.
Esta normativa de normalización incluye un total de 204 idiomas.

La utilización de estos códigos permite, por ejemplo, que una web aparezca en el idioma al ver que la IP del ordenador con el que se trata de acceder presenta un idioma específico.

Como le digo, las lenguas del mundo tienen un código ISO que las identifica como tales.
En España, el euskera, el gallego, el catalán, incluso el aragonés, tienen ese código ISO.
La lengua valenciana no lo tiene.

¿Qué ha hecho la Academia Valenciana de la Lengua para que nuestra lengua valenciana tenga su código ISO?
¿Qué piensa hacer la conselleria de educación al respecto?

Espero que haya traído más cartelitos de los de antes.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Per donar resposta, té la paraula l'honorable conseller d'educació.

El senyor conseller d'Educació, Cultura i Esport:

Gràcies, senyora presidenta.

Gràcies, senyora diputada.

Com vosté sap, és l'Acadèmia Valenciana de la Llengua la que és l'òrgan de la Generalitat -independent del Consell, evidentment, i de la conselleria d'educació- que és la competent estatutàriament en la normativa lingüística de la nostra llengua.
I en eixe sentit, a més a més, ho ha de fer de forma totalment independent.

I, per tant, què anem a fer nosaltres per garantir eixa qüestió de que puga haver un codi ISO, que segons vosté es tan important?
Doncs, mire, nosaltres no som els competents, per tant, no tenim perquè actuar.
Ni som competents ni volem ni anem a fer res per a què l'acadèmia…, dir-li a l'acadèmia què és el que ha de fer o no ha de fer.

L'acadèmia valenciana és la competent, ha decidit -amb criteris acadèmics- quin és el seu posicionament al voltant del que vosté està pegant-li voltes que és el tema de la unitat de la llengua.
I, per tant, no anem a dir-li a l'acadèmia què és el que ha de fer o no ha de fer perquè és un organisme independent i té, absolutament, tot el nostre respecte.

Gràcies.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Per continuar amb la formulació de la pregunta, té la paraula la il·lustre diputada.

La senyora Massó Linares:

Gracias, señora presidenta.

Este código ISO se usa oficialmente desde el 2002.
En 18 años nadie ha considerado que nuestra lengua valenciana deba tener un código propio como lo tienen -ya he dicho- el gallego, el catalán, el euskera y, sin desmerecer a nadie, hasta el aragonés.

Los motivos por los que los gobiernos anteriores del Partido Popular no se preocuparon de que el valenciano ocupara el lugar que le corresponde se me antojan variados, pero no es el caso ahora.
La responsabilidad ahora la tienen ustedes de instar a la AVL.

¿Quién vela por el valenciano?
¿Una institución con un presupuesto anual de casi 4 millones de euros que en la propia ley en la que se crea podemos ver que ya claramente dice que el valenciano es catalán?
Ya no se pide, por una vez no es usted el responsable -no, no me mire- por una vez no lo es usted, porque la ley de creación de la AVL la firmó Eduardo Zaplana, presidente de la Generalitat con el Partido Popular.

Parece que no, parece que no va a ser esta AVL, que está más ocupada en allanar el camino para la entrega definitiva de la Comunidad Valenciana al proyecto anexionista de los países catalanes colaborando con el Instituto de Estudios Catalanes y con la Universidad de las Islas Baleares en la creación de una normativa inclusiva y unitaria.
Es decir, imposición anexionista.

Y en esta línea firmó un acuerdo en el que acepta al Instituto de Estudios Catalanes como el órgano de referencia normativo.
¿Cómo podemos esperar que velen por nuestra lengua valenciana?

Acabamos de ver que la AVL nunca ha defendido ni defenderá nuestra lengua.
Así que solo nos queda apelar a usted, señor conseller de Educación, Cultura y Deporte y de quien dependen la política lingüística.
¿Defenderá usted lo nuestro?
Y digo lo nuestro pensando que ya no sé si es lo suyo.

En 2017 usted firmó la Declaración de Palma junto a sus homólogos de Cataluña y Baleares y decidieron fortalecer vínculos de ámbitos de la lengua y la cultura.
Entre otros compromisos, ustedes tres, acordaron impulsar iniciativas conjuntas hacia las políticas estatales que ustedes consideraban lesivas hacia la lengua compartida.
Ya solo le falta sumarse usted también al Espanya ens roba.

La Declaración de Palma también contempla la consolidación del Instituto Ramón Llull como organismo de promoción exterior e internacionalización de la cultura catalana.
Y usted -ya sé que lo sabe, pero lo recuerdo por si hay algún ciudadano de nuestra comunidad autónoma que no lo sabe todavía- el Instituto Ramón Llull es un organismo público creado con el objetivo de promover los estudios de la lengua catalana en el ámbito académico, en la traducción, la literatura y el pensamiento escritos en catalán.

Como siempre, está bien tener recuerdos de las cosas que se hacen.
Me he permitido la licencia de traerle una foto de ese acto en Palma, le acompaña Santi Vila, conseller del Gobierno de Cataluña en aquel momento y condenado a un año y ocho meses de inhabilitación especial y 60.
000 euros de multa por desobediencia al firmar el decreto para la convocatoria de un referéndum de autodeterminación.
¿Recuerda esta foto, señor conseller?
Luego, sí quiere, se la entrego de recuerdo.

No se junte con malas compañías, señor Marzà, y defienda a los valencianos ante el imperialismo catalanista.
Aunque ya es mucho pedir, porque al final no me gustaría tener que decirle: Dios los cría y ellos se juntan.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Per donar resposta a la pregunta formulada, té la paraula l'honorable conseller d'educació.

El senyor conseller d'Educació, Cultura i Esport:

Gràcies, senyora presidenta.

Miren, vostés ens van presentar açò en societat i així ho repetien en els seus mítings, de forma continuada, en les últimes campanyes: como un partido de extrema necesidad.
Així es presentaven vostés.

I, miren, hui, en plena pandèmia mundial, després de mesos en què la gent ha estat patint absolutes calamitats, en què tots els governs s'ha estat deixant la pell, ¡l'única preocupació que tenen vostés és fer una pregunta registrada fa set mesos!
De les batalletes de sempre, dels seus problemes inventats que no tenen absolutament ninguna transcendència a la vida real de les persones, eixa és la seua utilitat?
(Aplaudiments) Eixa és la seua utilitat?

Miren, nosaltres pensem, i així li ho he de dir, que vostés són un partit d'extrem ridícul, i ara explicaré per què, i d'extrema inutilitat per a la ciutadania.

Li diré el ridícul per què.
Perquè vostés, aquesta setmana, i els seus càrrecs, han estat fent difusió d'una notícia molt contundent, molt seriosa, que està publicada en un mitjà electrònic.
I han fet molta difusió, que és que diuen que anem a contractar un traductor de valencià-català.

Per què li dic que vostés són d'extrem ridícul?
Perquè resulta que la pàgina web que fa eixa notícia, en la seua portada diu: «Noticias de humor y sátira».
(Rialles i aplaudiments) Miren, eixa és la seua utilitat i la seua credibilitat.
Com si parlàrem ací del Mundo Today.

I per què dic que són al conjunt de la ciutadania?
Quants vals beca-menjadors s'han repartit allà on vosté està governant, allà on vostés estan incidint en el dia a dia de les persones?
Ningun.
Ningun.

60.
000 cada quinze dies, 240.
000 al País Valencià.
Eixa és la seua utilitat per als valencians i les valencianes, per al conjunt de l'estat.
La nostra està molt clara.

Quants dispositius electrònics s'han repartit allà on vostés tenen incidència?
Quines propostes han fet per a ajudar el conjunt dels valencians i les valencianes?
Ninguna.
Les batalletes de sempre, les banderes de sempre, sempre les mateixes històries.
Ninguna.

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Senyoria.

El senyor conseller d'Educació, Cultura i Esport:

Quants n'hem repartit nosaltres?
29.
000.
I anem a seguir ajudant els valencians i les valencianes.

En plena pandèmia, a quantes empreses han ajudat vostés, perquè els seus treballadors no entren en ERTE, perquè no vagen a l'atur?
I vostés vénen a parlar-nos de les antigues batalletes que no ajuden la gent.
Nosaltres, als treballadors de tots els menjadors perquè no se n'anaren al carrer perquè no cobraren via un ERTE, perquè seguiren cobrant el seu sou.

Mire, açò és el que li interessa a la ciutadania.
Si vosté vol seguir sent un partit d'extrem ridícul i inutilitat per als valencians i les valencianes, continuen, continuen igual.
Estaran desemmascarant quin és el seu objectiu: vindre ací a cobrar, i de treballar, ben poc.

Gràcies.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Continuem amb la pregunta 349, formulada pel diputat Juan Carlos Caballero, del Grup Parlamentari Popular, al conseller d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball, sobre la valoració de l'evolució de la feina.

Quan vullga, senyoria.

El senyor Caballero Montañés:

Gracias, presidente.

Señor Climent, la Comunitat Valenciana atraviesa una situación dramática sin paliativos.
Lideramos la destrucción de empleo en España y somos la comunidad autónoma que más paro crea.
16.
300 parados más en junio, 105.
000 en un año.
Señor Climent, ¿no se da cuenta?
Rozamos ya casi el medio millón de parados, pero usted y su gobierno siguen viviendo en un apacible autocomplacencia.

Cada Pleno que le interpelo tenemos que lamentar más personas en paro, más empresas en quiebra y más familias angustiadas.
Pero, por si fuera poco, en junio, más de trece mil jóvenes se fueron al paro, uno de los colectivos más afectados por la crisis.

¿Han abandonado su propuesta estrella de Avalem Joves el año que más falta hacía?
La convocatoria del Empuju y el Emcuju debería haber salido ya en mayo y todavía no ha salido.
Los ayuntamientos deberían estar ya contratando los jóvenes.
¿Piensa dejar tirados a los jóvenes, como lo ha hecho también con otros colectivos?

Señor Climent, cada día que pasa, 550 valencianos pierden su empleo, sin que ustedes hagan nada para remediarlo.
Por eso le pregunto, señor conseller, ¿cómo valora la evolución del empleo?
Y lo más importante, ¿piensa salir de su letargo para ofrecer algo más que palabras a los desempleados?

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Per a donar resposta a la pregunta formulada, té la paraula l'honorable conseller d'economia.
Quan vullga, senyoria.

El senyor conseller d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball:

Gràcies, senyora presidenta.

Senyor diputat, és evident, i diria el contrari, que la pandèmia del COVID-19 no ha afectat l'activitat econòmica i bàsicament a l'ocupació.
És evident, és evident, i sobretot en els mesos de març i d'abril.
Però, no obstant això, hem de vore que les dades d'afiliació laboral de maig i juny ja ens donen un millor escenari, amb un increment de 8.
193 afiliats nous a la seguretat social.

Per tant, anem treballant per rescabalar la situació de pandèmia que estem vivint.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Per a continuar en la formulació de la pregunta, té la paraula l'il·lustre diputat.

El senyor Caballero Montañés:

Señor Climent, estamos cansados de su letanía interminable.
Cada vez que viene a este Pleno dice exactamente lo mismo, pero cada vez que viene hay más parados y menos soluciones desde su conselleria.

Esta pandemia no ha afectado a todos por igual.
Con cerca de medio millón de parados, con más de 400.
000 valencianos afectados por un ERTE, a la única empresa que no le ha afectado ni un ERE ni un ERTE ni un ajuste cualquiera es la de sus enchufados y los altos cargos de su Consell, que ni siquiera han tenido el decoro y la vergüenza de dejar de enchufar durante el estado de alarma, mientras la gente perdía su empleo, su sueldo e incluso su vida.

Señor Climent, han dejado en la cuneta a dos de cada tres autónomos, que no han visto ni un solo euro de las ayudas prometidas.
Las pymes valencianas están con el agua al cuello, sin la liquidez prometida y con miedo a que un nuevo rebrote les hunda definitivamente.

Los parados valencianos se han quedado sin 80 millones de euros para su formación, por sus recortes.
Y los jóvenes, con ustedes, vuelven de nuevo al paro en masa, con la única expectativa de que su gobierno fracase para que sea otro el que vuelva a relanzar la economía.

No me ha contestado a las ayudas para los jóvenes, para el empleo para los jóvenes.
Y, con este panorama además, vienen aquí y nos dicen que la panacea son los fondos europeos, como si fuese un premio a su gestión.
Con más de cuarenta y cinco mil compatriotas fallecidos, ustedes y sus socios no dejan de aplaudirse por un rescate, consecuencia de sus negligentes decisiones durante la pandemia.

Vaya espectáculo vergonzante.
Este rescate no es un galardón a la gestión de Sánchez, sino más bien todo lo contrario: es un salvavidas a los españoles por culpa de un gobierno que, según Cambridge, peor gestionó la crisis del coronavirus.

La condicionalidad de esos fondos son una enmienda a la totalidad de su política, señor Climent, y especialmente la de sus aliados, los del País Vasco, los herederos de Batasuna.
La reforma laboral no sólo tendrá que mantenerla, sino que, además, tendrá que profundizar en ella.

Señor Climent, una vez más usted y el señor Puig no han estado a la altura de los valencianos.
El señor Puig no ha pintado nada en el reparto de los fondos del rescate.
Sánchez, con el beneplácito de Compromís, vuelven a maltratar a la Comunidad Valenciana para beneficiar a los catalanes.

89 euros para rescatar a cada valenciano frente a los 162 euros de un catalán o 148 de un vasco.
El mismo agravio que está sufriendo el puerto de Valencia.
Señor Climent, dejen de perjudicar a Valencia para beneficiar a Barcelona.
No permita que los mil millones de euros para la ampliación del puerto de Valencia se vayan a Cataluña.
Defiendan a esta tierra…

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Senyories.

El senyor Caballero Montañés:

…aunque sólo sea por una vez.
(Aplaudiments)

Y concluyó, presidenta.
Hay algo peor para la economía que el coronavirus y son las consecuencias de su gestión.
Señor Climent, rectifique.
Sus recetas nos están llevando directamente a la UCI.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Per a donar resposta a la pregunta formulada, té la paraula l'honorable conseller d'economia.

El senyor conseller d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball:

Moltes gràcies, presidenta.

Mire, senyor Caballero, vosté té sempre el mateix discurs.
En el totum revolutum que vosté fa i el mateix mantra des de fa cinc anys, no aporta res, ni per als valencians, i probablement ni per al seu grup parlamentari.
Això és el primer que hauria de tenir en compte.
(Aplaudiments)

Després, vaig a parlar-li dels joves.
L'Avalem Joves seguix sent un projecte estrela del Botànic.
En uns dies vosté vorà com l'Empuju i l'Emcuju ixen, després d'haver aconseguit milions de fons europeus per a poder traure enguany també l'Emcuju i l'Empuju.
És a dir, que li ho posarem en safata, perquè vosté veja que anem a seguir treballant pels nostres joves.

Cosa que vosté no feia quan governava.
Per què sap qui era l'únic jove que treballava aleshores?
Vosté.
(Aplaudiments) Vosté era l'únic jove que treballava.
Tota la resta en l'atur i vosté resulta que ben colocadet en l'Ivaj.
Eixe és el seu problema, eixe és el seu problema.

I després, ha de vore… (Remors)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Senyories.

El senyor conseller d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball:

… les dades.
I quan li diem les veritats, s'ofenen.
Ha de vore les dades.
En maig, l'increment de l'atur va ser mínim, 575 persones.
I en el mes de juny, vosté culpabilitza el senyor secretari autonòmic, perquè diu amb tot el rigor que és el que ha succeït.

Perquè traiem 1.
000 places per als nostres joves, perquè puguen treballar durant els dos mesos i mig d'estiu, i resulta que s'apunten a l'atur, explica amb tot el rigor per què puja l'atur, i resulta que vosté el culpabilitza i va en contra d'un fet que dóna treball a mil joves, i s'apunten 14.
195 persones a l'atur en tres dies.

I eixe és el resultat.
Però concretament en el mes de juny, 4.
500 nous llocs de treball, i això també ho hauria de posar en valor, però no ho posa.

I a més a més, li he de dir que a hores d'ara, i ho vorà prompte, en el mes de juliol l'atur registrat ja està presentant una baixada importantíssima, torne a repetir, ho vorà vosté molt prompte.

Per tant, sí que hi ha un treball darrere, de Labora i de tot el govern en el seu conjunt, en moltíssims àmbits, que són els que generen ocupació per a la nostra gent.

I senyor, Caballero, vosté com sempre.
Estem en uns moments en què toca reconstruir la confiança, la confiança econòmica i social que facilite l'eixida a la crisi.
I per tant, és imprescindible que tinguem debat, és bo, però que aquest siga de qualitat.

I sempre en les qüestions de fons, cosa que vosté no fa una volta i una altra, i una altra i una altra.
Sempre en el mateix discurs.
I dir que este govern i la conselleria d'economia sostenible està treballant en la reconstrucció econòmica i social d'este territori, en una situació complexa, complicada.

Hui, i ho ha dit el president, tenim l'acord de diàleg social, i prompte també tindrem, esperem, la reconstrucció que ixca d'aquesta cambra, que espere siga importantíssima per a millorar la vida de la nostra gent.

Per tant, el convide que faça propostes, que tinga més implicació i que treballe una miqueta més, per favor.
Treballe una miqueta més.
(Veus) Els valencians i valencianes necessitem i ens mereixem que els grups polítics facen un plantejament concret de les seues aportacions.

I que el debat polític estiga a l'altura dels reptes, i més del repte que vivim en aquestos moments.
Espere que realment (veus)…

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Senyoria.

El senyor conseller d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball:

…col·laboren i que comencem a treballar de manera junts per la reconstrucció del nostre territori i la nostra (inintel·ligible)…

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Senyoria, mantinga silenci.

El senyor conseller d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball:

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, honorable conseller.

Continuem amb la sessió de control.
Passem a la pregunta 358, formulada pel diputat Michel Montaner, del Grup Parlamentari Socialista, al conseller de Política Territorial, Obres Públiques i Mobilitat, sobre les mesures de mobilitat per a adaptar-se a la nova normalitat.

Quan vullga, senyoria.

El senyor Montaner Berbel:

Gracias, señora presidenta.

Señor conseller, las pautas de movilidad después de la pandemia van a cambiar nuestro futuro más inmediato.
Nuestras conductas individuales también en materia de movilidad no pueden ser factor de riesgo en lo más inmediato que nos ocupa, que es salir cuanto antes de esta crisis sanitaria.

La foto fija que nos ha dejado el confinamiento del espacio público, libre de circulación y libre de emisiones, supone un revulsivo para acelerar más si cabe toda la política en materia de movilidad.
La reducción de las emisiones y la atracción de inversiones verdes impulsando un crecimiento medioambiental sostenible son determinantes en la era posCOVID.

Y en ese sentido, señor conseller, su departamento ya está impulsando la llamada estrategia valenciana de movilidad sostenible para la normalidad mejorada.
Es decir, que en este futuro inmediato la movilidad necesaria tiene que ser más saludable y sostenible, más eficaz e inteligente, más fiable y segura.

Pero, señor conseller, también más inclusiva, para lograr la accesibilidad universal.
Y, para conseguirlo, tenemos que continuar trabajando para reajustar el reparto modal, primando los modos más sostenibles en detrimento del vehículo privado contaminante.

Potenciar la intermodalidad con la creación de intercambiadores y aparcamientos disuasorios.
Continuar con la malla de itinerarios no motorizados y sus conexiones con nuestras áreas metropolitanas.

Por otro lado, señor conseller, como usted sabe, en estas Cortes también nos hallamos inmersos en nuestros trabajos de la ponencia para la reconstrucción en la era posCOVID.
Y, en este sentido, el fomento de la movilidad sostenible es una de las tareas a corto y medio plazo que nos hemos marcado en nuestro dictamen como fundamental para alcanzar ese gran acuerdo social para la reconstrucción en el que está trabajando el presidente Puig.

Conjugar el mantenimiento generalizado de la prevención para limitar el riesgo de contagios con la movilidad es, sin duda, el gran reto y prioridad que usted tiene encima de la mesa.

Por esto queremos poner en valor el trabajo llevado a cabo por su equipo durante los peores momentos del estado de alarma y que nos avance los objetivos inmediatos… (Remors)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Senyories.

El senyor Montaner Berbel: 

…en materia de movilidad.

Por todo ello, mi grupo desea conocer: ¿qué medidas está adoptando su departamento en materia de movilidad para adaptarnos a las exigencias de la nueva normalidad?

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Per a donar resposta a la pregunta formulada, té la paraula l'honorable conseller.

El senyor conseller de Política Territorial, Obres Públiques i Mobilitat:

Gràcies, presidenta.

Gracias, señor diputado, por su pregunta.

Siempre es un placer escuchar palabras amables y constructivas, sean de mi partido o de cualquier otro partido del arco parlamentario.
Por lo tanto, le agradezco el tono.
(Aplaudiments)

Entrando en fondo de la pregunta, es verdad que la lucha contra la pandemia ha supuesto un cambio en todo, y en la movilidad también, de una forma fundamental.

Esa reducción de la movilidad ha sido fundamental para reducir el contagio y frenar la pandemia.
Y, ahora, reconectar la movilidad también lo será para reconstruir y salir cuanto antes de esta crisis en la que estamos abocados, con tres medidas fundamentales que hemos adoptado para que ese transporte, esa nueva modalidad, sea segura y eficiente.

En primer lugar, para incrementar la seguridad, ya son medidas conocidas en las estaciones, por ejemplo, de Ferrocarrils y también en colaboración con los concesionarios de la Generalitat, hay hidrogeles, marcas de seguridad de distancia -para garantizar la distancia-, la vigilancia del uso de las mascarillas que resultan clave en este momento y, también, estamos con la vista puesta, en cuanto se vaya recuperando más la demanda, previsiblemente a partir del mes de septiembre, con medidas de inteligencia artificial y aplicaciones del control de los aforos en las principales estaciones, para garantizar ese el transporte público seguro.

Y, como bien decía usted, tenemos que aplanar la curva también de entrada en los trabajos.
Por eso, en el marco del diálogo social, se ha aprobado también una de las medidas, que es que sindicatos y empresarios negocien esa flexibilidad horaria de entrada y de salida para reducir así la tensión en la hora punta de la utilización del transporte público y también del vehículo privado.

Y, por supuesto, en la misma línea, imaginemos que, si hay 250.
000 personas que cogen un día normal los servicios de transporte público en el área metropolitana de Valencia, si solo 100.
000, por miedo a contagios o por otras razones, volvieran al vehículo privado, tendríamos un problema de contaminación muy grave y también un problema de congestión muy grave.

Por lo tanto, el reto es hacer ese transporte seguro, siempre teniendo en cuenta que necesitamos la corresponsabilidad de los ciudadanos a la hora de su utilización.

En segundo lugar, hemos apoyado también a las empresas concesionarias, con un fondo de tres millones de euros, que será suplementado, con las aportaciones que haga el Gobierno de España con ese fondo extraordinario de 16.
000 millones a lo largo del año.
También, al colectivo de los taxis, que vamos a hacer un plan de renovación y ayudarles a renovar su flota para que sea menos contaminante y, también, para introducirlos mejor en el sector turístico con acuerdos con la Secretaría Autonómica de Turismo para que sean bienvenidos también los turistas y vean el taxi un elemento de transporte seguro.

Y, por último, para favorecer esa movilidad, nos hemos alineado con las directrices del Pacto Verde Europeo y con ese nuevo fondo y ese cambio en la política de la Unión Europea fundamental que se ha dado, y ahí tenemos que potenciar los medios de transporte alternativos al vehículo privado.
Ahí está la bicicleta, está el patinete.
Está incluso ir a pie.
Apoyamos también dentro de la estrategia que usted hacía mención, que está siendo negociada con los municipios de la Comunidad Valenciana, ese urbanismo táctico, siempre desde el marco del diálogo, para recuperar las ciudades, que muchas veces hemos perdido el sentido final de una ciudad, que es vivir y vivir bien.

Muchas gracias, señor diputado.

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Pregunta número 391, formulada per la diputada Estefanía Blanes, del Grup Parlamentari Unides Podem, al conseller de Política Territorial, Obres Públiques i Mobilitat sobre les mesures per a afavorir la mobilitat urbana.

Quan vullga, senyoria.

La senyora Blanes León:

Moltes gràcies, senyora vicepresidenta.

I també moltes gràcies, senyor conseller, perquè jo vaig a començar un poc per a on vosté ha acabat.

Parlem de ciutats i parlem d'eixa mobilitat en els pobles i ciutats.
Perquè, com tota situació, inclús aquesta tan dolenta que estem patint de la pandèmia i de les seues conseqüències, també ens obri sempre finestres d'oportunitats.

Nosaltres pensem que aquesta oportunitat és precisament l'avançar en aquells canvis que ja es preveien i que eren desitjables i eren demandats des de fa moltíssim temps, sobretot per moltíssima part de ciutadania i també per col·lectius que sempre han estat pel proteccionisme de l'entorn i del nostre planeta, i també per eixe compromís contra el canvi climàtic que tenim i que inclús aquestes Corts ha demostrat amb la declaració de l'emergència climàtica.

Per tant, pensem que aquestos avanços han vingut per a quedar-se, han vingut per a implementar-se i per a mantindre's als nostres pobles i ciutats, i sobretot és el d'ampliar aquest espai per a les persones.
Perquè, com vosté acaba de dir, pareix que hem perdut eixe espai a les ciutats i als pobles, els ciutadans, i l'hem cedit durant massa temps al vehicle privat i al vehicle motoritzat.

Per tant, cal arrabassar-li de nou eixe espai que hem perdut i, sobretot, perquè sabem que els canvis no seran fàcils.
Sabem que no estaran exempts de conflicte social, perquè pareix que els vehicles motoritzats, com bé dic, ja s'havien apropiat d'eixe espai i ens costarà canviar eixes dinàmiques.
Tots els canvis costen.
Però pensem també que estem precisament en aquest moment en les millors condicions.
Perquè hui més que mai hem sigut conscients d'eixa necessitat i, per tant, hem d'aprofitar el moment i hem de ser oportunistes -si em permet l'expressió- i aprofitar el moment en el qual tota la ciutadania és més sensible a aquestos canvis i segur que són millor acceptats.

Per tant, les ciutats…, jo li preguntava també en la comissió de reconstrucció al senyor Olmos que va estar ací…, li pregunta si les ciutats pensava que estaven preparades i ell dia que «no».
Jo, en certa mesura, també compartisc aquesta reflexió, perquè és cert que existixen els plans de mobilitats que les poblacions han de tindre, sobretot aquelles de més de vint mil habitants, però sabem que no en tots els llocs existixen.
Els que estan, molts d'ells estan per a actualitzar, sobretot també perquè molts d'ells -inclús estan fets- no s'han aplicat mai.
S'han fet perquè per tramitació del pla general han sigut imprescindibles, però possiblement no se'ls han cregut suficientment els ajuntaments.

Per tant, pensem que cal fer campanyes de suport a esta mobilitat sostenible.
Es va aprovar ací em l'anterior jornada del plenari una PNL precisament per a incentius fiscals per a fomentar l'ús d'aquest tipus de mobilitat, però també pensem que cal fer moltes inversions.
I els ajuntament no sempre estan capacitats per a fer aquestes inversions.
És cert que han hagut d'adaptar les seues ciutats, simplement amb pintura, amb tanques, amb cons, amb cintes, però eixa no ha de ser la metodologia.

Per tant, pensem que des de l'Administració autonòmica es deuria donar suport als ajuntaments.
I per això pensem que cal adequar, com bé li dic, els pobles i ciutats internament per a la mobilitat sostenible, però també entre municipis veïns.

Per això li formulàvem la pregunta de: ¿quines mesures s'han pres per a posar en marxa des de la conselleria per a ajudar els ajuntament per tal d'ampliar precisament eixos espais destinats tant a vianants com a l'ús de la bicicleta per a incrementar la seguretat en este cas per a la prevenció del contagi del COVID però també, com bé dic, per a eixos objectius que hem de tindre a llarg termini?

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Per a donar resposta a la pregunta formulada, té la paraula l'honorable conseller de política territorial.

Quan vullga, senyoria.

El senyor conseller de Política Territorial, Obres Públiques i Mobilitat:

Gràcies, presidenta.

Gràcies, senyoria per la seua pregunta.

És de veres que tenim una doble oportunitat.
Jo crec que totes les crisis sempre tenen dins una finestra de canvi d'oportunitat.
Normalment, les societats, quan s'enfronten a reptes molt durs, trauen el millor de si mateix.
No tot el món, però la gran majoria trau el millor de si mateix.
N'hi ha més celeritat, n'hi ha més esforç individual, n'hi ha més voluntat de sensació de comunitat i que el comportament individual ha d'estar sempre pensat en el comportament col·lectiu.

I en l'àmbit de la mobilitat i de les ciutats és evident.
N'hi ha llei en economia que s'estudia en primer, que és la llei de Say, que el que diu es que «la oferta genera su propia demanda».
És de veres que es construïxen a voltes carrils ciclopeatonals, se peatonalitzen places o altres espais i, de sobte, la gent va i les utilitza.
Moltes voltes utilitzem el vehicle privat senzillament perquè és el que hem fet sempre per una sensació inercial.

I açò no vol dir en cap cas satanitzar ningú mitjà de transport.
En absolut.
El que estem diguent és que cal racionalitzar-ho.
Cal utilitzar el vehicle privat, el seu cotxe particular quan siga necessari.
Però, a la millor, per a xicotetes distàncies dins d'una ciutat es pot anar a peu -que no passa res, és saludable si no és molt gran-, en bicicleta o en altres alternatives també de transport públic més sostenibles.

I no estem descobrint res.
És el que passa en els països més avançats d'Europa.
Eixa és la línia que hem d'anar.
Eixa és la línia que hem d'anar.
I, per descomptat, el paper dels municipis és fonamental.
El que fa una comunitat autònoma, el que fa un país són els seus municipis i treballar colze a colze amb ells.
Per tant, eixa estratègia que fea vosté menció té un muntó de recomanacions als ajuntament, i hem d'alinear-nos la Generalitat, però també amb les propostes d'Europa.

Tots sabem les tensions financeres que té la Generalitat i tenen molts ajuntaments, però tenim també eixa oportunitat que mos dóna que els fons europeus, gran part d'ells, van cap als municipis i cap a este tipus d'actuacions, i els hem d'aprofitar bé.
(Inintel·ligible) … el recolzament i l'esforç de tot també per a les modificacions que hàgem de fer en esta cambra legislatives i també per l'esforç del grup parlamentari.

Però l'objectiu és molt clar.
Com hem parlat moltes voltes vosté i jo, el canvi climàtic no se n'ha anat.
El canvi climàtic està ahí, però n'hi ha cada volta més conscienciació.
Si a això afegim la crisi provocada pel COVID, estem redescobrint eixes noves ciutats, redescobrint unes noves formes mobilitat i és en eixa línia en la qual hem d'anar: treballant colze a colze amb els ajuntaments i amb el màxim consens possible.
Mirant a Europa que són els mos porten avantatge en açò de la mobilitat sostenible.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

(Ocupa la presidència el president de les Corts Valencianes, senyor Enric Morera i Català)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, conseller, per la resposta.

Senyories, amb esta resposta, finalitzem el nostre treball, el treball del Ple número 21 de la present legislatura.

Simplement, dir-los que han fet, no un gran treball, un grandíssim treball i amb mascareta.

És closa la sessió.

(S'alça la sessió a les 14 hores i 4 minuts)