DS-022%20macro.html





Ple de les Corts Valencianes realitzat el dia 18 de novembre de 2015.
Comença la sessió a les 11 hores i 1 minut.
Presideix el president de les Corts Valencianes, senyor Enric Morera i Català.
Sessió plenària número 16.

El senyor president:

Senyories, s'obri la sessió.

Projecte de llei de mesures fiscals, de gestió administrativa i financera, i d'organització de La Generalitat.
Esmena a la totalitat presentada pel Grup Parlamentari Popular (RE números 5.
145, BOC número 33)

El senyor president:

Punt únic: Â«Debat de totalitat del Projecte de llei de mesures fiscals, de gestió administrativa i financera i d'organització de La Generalitat.
Â»

S'ha presentat una esmena a la totalitat i, per tant, anem a passar a la presentació del projecte de llei per part del Consell.

Té la paraula l'honorable conseller d'economia i hisenda, senyor Vicent Soler, per un temps màxim de quinze minuts.

Quan vosté vullga.

El senyor conseller d'Hisenda i Model Econòmic:

Senyories, ahir compareixia davant d'esta cambra per presentar-los els primers pressupostos del Consell, eixits de les eleccions del maig passat i de l'acord de les forces polítiques que el sustenten.
I deia que les prioritats bàsiques eren recuperar polítiques socials a favor dels sectors més desafavorits, impulsar el canvi cap a un model productiu que permeta millorar la nostra competitivitat i garantir l'estat del benestar, tal com planteja l'Acord del Botànic.

Així mateix, els deia que el canvi abastava també la manera de fer, la manera de fer i de gestionar el pressupost segons una orientació de regeneració democràtica, lluita contra la corrupció, transparència i eficiència.

Despleguem amb això, per tant, les cinc línies de l'esmentat acord que va donar llum a l'actual Consell.
Línies que eren, recorde, el rescat de persones; la regeneració democràtica i la lluita contra la corrupció; governar per a les persones, restablint i ampliant els serveis públics per al compliment efectiu dels drets socials, posant l'accent en l'interés col·lectiu; avançar cap a un nou model productiu, i aconseguir sobretot un finançament just i una major transparència en la gestió per a fer viable tot l'anterior.

Hui em correspon presentar-los la Llei de mesures fiscals, de gestió administrativa i financera i d'organització de La Generalitat per a l'any 2016, coneguda com a llei d'acompanyament, la qual es regeix, com no pot ser d'altra manera, pels mateixos principis.
Principis per rescatar persones que han estat víctimes de la violència de gènere, principis per rescatar les famílies monoparentals, principis per a rescatar persones dependents per raó d'edat o discapacitat.

I per a fer tot això eliminem barreres que estos tres grups de persones es troben ara per accedir als serveis públics que han d'atendre les seues necessitats sanitàries, educatives o d'assistència o que poden afavorir la seua inclusió social, facilitant la participació en activitats culturals o esportives.

Eliminen, per tant, les taxes per serveis públics per a les famílies monoparentals de categoria especial i per les persones víctimes de violència de gènere, reduint un 50% les taxes per a les famílies monoparentals de categoria general.

Per a les persones majors o amb dependència, eliminem el copagament de centres de dia o residència; i aquesta mesura beneficiarà vora quatre mil set-centes persones, amb un estalvi estimat per a elles de 8,2 milions anuals.

D'altra banda, s'elimina del còmput de la capacitat econòmica dels usuaris dels centres residencials les pagues extraordinàries, i això beneficia vora dotze mil cinc-centes persones amb un impacte estimat de 16,3 milions d'euros anuals.

Es milloren les prestacions per a cuidadors no professionals, la qual cosa beneficia vora quinze mil persones, amb un impacte estimat de 23,8 milions d'euros anuals, i es facilita l'accés al programa d'atenció a les persones en el marc del sistema per a l'autonomia i l'atenció a la dependència augmentant la quantitat mínima de referència.

En conjunt, l'efecte agregat de totes les mesures de caràcter social abasta més de cinquanta-set milions d'euros.

És veritat que no hem pogut eliminar en esta llei el copagament farmacèutic i ortoprotèsic que va introduir el govern de Rajoy, vull recordar-ho, que va introduir el govern de Rajoy, el copagament, el va introduir el govern de Rajoy.
(Aplaudiments) No ho hem pogut llevar, no ho hem pogut llevar perquè hem hagut d'atendre les recomanacions del Consell Jurídic Consultiu, pel qual deien que tot i que la mesura era bona, no era el procediment la llei d'acompanyament.
I, per tant, el que hem fet nosaltres és atendre el que era una recomanació, evidentment, que ha de vore amb la serietat amb la que treballa este govern, però no per això deixar de produir els beneficis que toca a la gent que se beneficiaria d'eixe acabament del copagament, i per això n'hi han partides pressupostàries que intenten fer front a això.

Per tant, una mesura tan important la volem dur a terme per altres vies que no siga esta llei, del copagament, i ho farem.
I en este tràmit, que hi ha, com saben vostés, entre el primer redactat de la llei, passant pel govern, (inintel·ligible) .
.
.
de govern, i la segona, que el tràmit que exigix passar per això, pel Consell Jurídic Consultiu i pel CES, per la mesa de la funció pública i per altres institucions, hem hagut de canviar algunes altres coses, evidentment, com, per exemple, hem llevat d'eixa primera redacció la creació de comissions interdepartamentals de funcionaris, que estaven incloses en esta llei i que les llevem perquè, tot i que creguem que és una mesura molt important, molt important, perquè creguem que això està en la línia d'afavorir l'autoestima dels funcionaris i de fer-los treballar per aconseguir una administració pública eficient, que és el que volem la gent que creguem en el sector públic com a eina fonamental per aconseguir l'estat del benestar, la societat del benestar, dic, que és una altra mesura que hem llevat en el tràmit, entre la primera aprovació pel Consell i la segona aprovació del Consell, però que continuem treballant amb els sindicats perquè vaja endavant.

També millorarem el sistema d'ajudes d'emergència i d'acolliment declarant-les inembargables i es modifica la Llei 9/2007, per a establir que en la renda garantida de ciutadania per al còmput dels ingressos no es tindran en compte les prestacions concedides per qualsevol entitat, l'objecte de les quals siga ajudar a sufragar despeses imprescindibles.

Per tant, no es computaran ajudes d'emergència, beques de menjador escolar o ajudes per a sufragar despeses de lloguer o d'hipoteca d'habitatge habitual.

Pel que fa a la solidaritat expressada pel mig de la cooperació internacional, es preveu que es puguen realitzar pagaments de bestreta de les ajudes o subvenciones a les ONG, atenent al fet que les seues actuacions es desenvolupen a països amb moltes dificultats econòmiques i socials i al caràcter sense ànim lucratiu d'estes entitats.

D'altra banda, demanem la solidaritat als valencians amb una millor situació econòmica, donant exemple de la solidaritat que també demanem al Govern d'Espanya, que faça efectiva entre tots els espanyols, com la Constitució o les lleis obliguen, de la qual cosa ja vaig parlar ahir.

Per exemple, en relació amb l'impost sobre el patrimoni, es rebaixa la quantitat del mínim exempt amb caràcter general, de 700.
000 a 600.
000 euros, i s'augmenta un 25% del tipus de gravamen.
No obstant això, per a contribuents amb discapacitat física amb un grau de minusvalidesa igual a superior al 33% i per a contribuents amb discapacitat física o sensorial amb un grau de minusvalidesa igual o superior al 65%, l'import del mínim exempt s'eleva a un milió d'euros.

En conjunt, s'estima que això suposarà vora mil huit-cents contribuents addicionals i un impacte total de 29 milions d'euros entre ambdues mesures, els nous contribuents i la pujada de tipus.
Els alleugerem amb la lògica d'una comunitat autònoma, en fi, tan roja com és la Comunitat de Múrcia, per exemple, no?
, és una cosa realment que quan he sentit estes setmanes que estàvem elevant els impostos -en plural, en plural, eh?
-, com si allò haguera sigut un canvi.
.
.
Ho farem, eh?
, senyories, ho farem, ho farem de manera rigorosa, atenent naturalment els experts en la matèria per un canvi en esta línia, un canvi per fer un sistema de taxes i un sistema d'impostos propis que s'atenga als principis de la solidaritat entre nosaltres, els valencians, i per a guanyar fortalesa reivindicativa a l'hora de negociar el nou sistema de finançament autonòmic l'any que ve.

Dic que es tracta de garantir un sistema tributari just, amb especial insistència en el principi de progressivitat, actuant en el curt termini sobre un tribut directament relacionat amb la capacitat econòmica dels contribuents i circumscrit al nivell socioeconòmic superior, per tal de no perjudicar el normal desenvolupament de l'economia, com podria passar en cas de gravar altres estats més baixos en una situació encara d'incertesa econòmica.

Amb això s'aconseguirà una millor distribució de la renda i de la riquesa, complementant l'aportació que a tals efectes s'efectuen a altres impostos de naturalesa directa, com l'impost sobre la renda de les persones físiques i l'impost sobre successions i donacions.

Igualment, en casos on no existix, on no existix una situació de desprotecció social es creen algunes noves taxes per tal que la prestació de serveis per part del sector públic amb beneficiaris individuals, que s'ho poden permetre, es faça atenent al cost que implica la prestació.
En eixe sentit, per exemple, posem una taxa per a la prestació de serveis i realització d'activitats en matèria de servitud de protecció del domini públic marítim-terrestre o una taxa per l'expedició de títol de bussejador professional bàsic i de la llibreta d'activitats subaquàtiques, atenent a més a les exigències de la normativa vigent.

En conjunt, amb les modificacions en la llei de patrimoni i les modificacions en les taxes, serà possible absorbir una bona part dels beneficis fiscals als quals m'he referit abans, els quals s'estima que suposarà una menor recaptació de vora trenta-un milions d'euros.

En tot cas, el govern, el govern de La Generalitat, es compromet a elaborar una nova llei de taxes per tal de posar fi a eixos canvis anuals que tenen ja des de l'any 2005 i que són pedaç rere pedaç.
El compromís és de fer una nova llei de taxes que permeta ficar i ordenar de manera cabal tot el sistema de les taxes de La Generalitat.
(Aplaudiments)

D'altra banda, posem en marxa les línies del pacte del botànic de regeneració democràtica i lluita contra la corrupció per la via d'avançar en la transparència en la gestió.
Per a fer-ho reforcem el rigor i la transparència en la gestió dels assumptes públics professionalitzant-la en mans de funcionaris, a l'hora que fixem criteris per reduir els marges de discrecionalitat política.

En matèria de turisme, per exemple, es transformen en subvencions els convenis per a donar suport al sector turístic, la qual cosa proporciona un major marc de transparència legal i elimina la discrecionalitat.

En matèria de sector públic, s'incorpora un representant de l'advocacia a les empreses i fundacions de La Generalitat per a garantir la subjecció a la llei en el seu funcionament.

Se deroga l'article 116 de la Llei 9/2001, que permet que la Generalitat valenciana concedisca a particulars terrenys propis de La Generalitat a altres administracions per a la construcció de centres educatius de titularitat privada o concertada.

Entre totes aquestes mesures es prorroga fins al 31 de desembre de 2016, la vigència del tipus de devolució de gasoil professional per als transportistes, 48 euros per mil litres, aplicable en relació amb el tipus autonòmic de l'impost especial sobre hidrocarburs establit per al gasoil d'ús general per raó, de què?
, per raó de la persistència de les circumstàncies socioeconòmiques que justificaren el seu establiment i la important repercussió del sector del transport en el conjunt de l'economia valenciana, especialment pel que fa a les exportacions de productes indirectament en els ciutadans, per repercussió en els costos finals dels consumidors.
Tot buscant, senyories, com és evident, millorar la competitivitat de la nostra economia i de les nostres empreses.

Esta mesura d'ampliació suposa un estalvi estimat per als transportistes al voltant de dèsset milions d'euros.

Per últim, no voldria acabar sense parlar de les mesures següents: s'establix l'obligatorietat que el càrrec d'interventor de La Generalitat siga exercit per un funcionari de carrera que pertanya a alguns dels cossos d'intervenció de les administracions públiques o siga auditor dels seus organismes de control extern.

S'especifica l'òrgan a què correspon la representació dels drets de La Generalitat com a soci o partícip en la junta general de les societats mercantils públiques amb participació directa de La Generalitat.

Es determina la publicitat dels estatuts de les societats mercantils de La Generalitat i de les fundacions del sector públic de La Generalitat, que fins ara, que fins ara era tot molt foscs, allunyant-lo del control d'este parlament.
Volem que el sector públic de La Generalitat siga perfectament controlable per este departament, perquè són diners de tots els valencians.
(Aplaudiments)

Es fa preceptiu l'informe de la conselleria competent en matèria de sector públic en relació amb les aportacions de capital social a les societats mercantils de La Generalitat amb participació majoritària i directa d'aquesta.

Es concreten els terminis de formulació i aprovació dels comptes anuals per a les entitats del sector públic i la garantia que l'òrgan que els aprove siga diferent del que es formula.

S'elimina la possibilitat d'excepció de la provisió del canvi d'ús forestal dins del termini de trenta anys sobre els terrenys que han patit els efectes d'un incendi, per evitar l'especulació immobiliària que se fa al respecte de les zones que es cremen.
(Aplaudiments) S'estableix subjecció de l'ordenació de les reserves naturals amb un pla rector d'ús i gestió.
En la gestió dels espais naturals protegits, mitjançant la figura del director conservador, deixa de ser un lloc de naturalesa eventual per a ser un lloc funcionarial dependent del servei d'espais naturals protegits.

Se suprimix la possibilitat que tenia l'administració d'adjudicar determinades concessions de domini públic de forma directa en virtut de l'apartat huité, de l'article 70, de la Llei 12/2004, de 27 de setembre, de La Generalitat.

I també cal anotar, com una pràctica de transparència, el fet que esta mateixa llei modifique només setze lleis, en lloc de servir com a vagó per a modificar tot tipus de llei, com era pràctica habitual del Partit Popular que l'any passat va modificar, l'any passat només, més de trenta lleis per evitar el debat en este parlament i ofuscar el debat parlamentari.
(Aplaudiments)

Com poden vore, presentem una llei que fa que els més desafavorits tinguen més drets, que la societat valenciana siga més justa i solidària i que la gestió dels assumptes i els diners públics siga més professional, més objectiva i més transparent, més eficient, en definitiva, com pertoca als governs que creuen que l'administració pública és una peça clau per a la consecució de la societat del benestar.

I, per tot això, junt amb el legítim orgull de l'equip de govern del govern de La Generalitat per aconseguir posar en marxa les línies que van inspirar l'Acord del Botànic i amb l'agraïment, una volta més, a tots els funcionaris que han aportat idees i han fet possible la seua concreció en un text articulat, demane el vot favorable de Les Corts al Projecte de llei de mesures fiscals, de gestió administrativa i financera i d'organització de La Generalitat.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor conseller.

Al projecte de llei s'ha presentat una esmena a la totalitat pel Grup Parlamentari Popular.
Per a la seua defensa té la paraula la il·lustre diputada senyora Eva Ortiz.

La senyora Ortiz Vilella:

Gracias, señor presidente.

Señor presidente de La Generalitat.

Señores consellers.

Señorías, muy buenos días.

Debatimos la enmienda a la totalidad al proyecto de ley de medidas que ha presentado mi gobierno y, en virtud de la cual, solicitamos la devolución al Consell.
Y lo hacemos por tres motivos principalmente.
Primero, subida de tasas e impuestos que en ella contiene, porque en el peligro está la recuperación y el proceso de creación de empleo.
Segundo, porque nada tiene que ver este proyecto de ley con el proyecto de presupuestos que usted, señor Soler, nos presentaba ayer en esta cámara.
Y, tercero, porque este debate nace viciado a causa de un auténtico escándalo, como es su medida estrella de la subida de sueldos en ambas normas y es la subida de sueldo de los altos cargos que traen aquí inmersa en estas leyes.
(Aplaudiments) Y voy a comenzar por esto último y voy a hablar claro.

En octubre del año 2010, el Consell bajó el sueldo de los consellers un 15%, de los secretarios autonómicos y directores generales un 10%, se congeló y ni siquiera se actualizó con la subida del IPC.

Señorías, han llegado ustedes aquí y lo primero que traen en estas leyes es una subida lineal del 1% a los cargos del gobierno.
Vergüenza torera tendrían que tener.
(Aplaudiments)

En política, señorías, los gestos son importantes, no solo es la cantidad sino el hecho en sí.
Señorías, sí, sí, den vueltas en los sillones a ver dónde está el 1%.
Cuando llegaron aquí dijeron que esta comunidad vivía una situación de emergencia social.
Si hay emergencia social, cualquier incremento salarial de un alto cargo, sea del 1% o de lo que sea, es un escándalo.
Y ustedes lo saben.

Y saben que van a tener problemas por esa subida del 1% y por la enmienda que presenta el Partido Socialista para equiparar a los altos cargos que están en la administración pública y ahora seguiremos hablando de ello.
¿O es que ya ha desaparecido la emergencia social, señores?
¿Ha desaparecido ya la emergencia social?
En apenas cuatro meses, sin hacer absolutamente nada, resulta que desaparece la emergencia social en esta comunidad que ustedes comentaban hace tan poco tiempo.

Mire, los pensionistas de esta comunidad van a tener solamente una subida del 0,25%.
Y ustedes, señores del gobierno, van a tener una subida de sueldos del 1%, señores, del 1%, frente a los pensionistas que tendrán un 0,25%.
(Aplaudiments) Miren, en política es importante el gesto y el ejemplo que ustedes van a dar a la sociedad es que lo primero que hacen es venir a subirse el sueldo.
Háganselo mirar que aún están a tiempo.

Pero siendo esto malo, no es ni de lejos lo más grave que viene.
Esto del 1% del incremento en el sueldo es el aperitivo.
Ahora resulta que hemos sabido que por la puerta de atrás, y a través de una enmienda que firma el síndic del Grupo Socialista, el señor Mata, al que tengo una alta estima, resulta que ahora viene a traer aquí que todos aquellos cargos públicos del Consell sean consellers, secretarios autonómicos, directores generales, que provenga de la administración pública puedan cobrar más para igualar lo que percibían en sus cargos públicos.

Señores, lo de ustedes es una auténtica vergüenza.
Si lo llega a hacer el Partido Popular nos sacan de aquí a patadas en el culo, señorías.
(Aplaudiments) Miren ¿esa es la verdadera vocación de servicio que tienen ustedes, esa es la verdadera vocación de servicio, subirse los sueldos y presentar una enmienda por detrás para equipararlo con lo que cobraban antes de venir aquí?

Miren, a ustedes nadie les obliga a venir aquí, nadie, señor Puig, le ha puesto una pistola para ser presidente de La Generalitat, ni a usted, señor conseller, ni a ustedes, no se la ha puesto nadie.
Tengan un poco de vergüenza torera y si les parece poco lo que se cobra en este gobierno vuélvanse donde estaban, vuélvanse a los institutos, a la administración de justicia o a la cátedra.
Pero dejen de engañar los valencianos, señorías.
(Aplaudiments) Esa es la primera medida que traen ustedes a la ley más importante que se presenta aquí.

Y, miren, esa subida de sueldo yo no la he encontrado en el pacto del Titanic, no sé si es porque está en la zona sumergida de ese pacto que ustedes tanta publicidad le han hecho, no la he visto.

¿Qué dice Podemos a esta enmienda del Grupo Socialista?
Tengo muchísima curiosidad no solo en saber lo que dice, que ahora escucharé atentamente, sino también qué vota, cuando eso llegue aquí realmente.
Igual es que ahora, como ya formamos parte de la casta, es posible que no tengan nada que decir al respecto.
Pero voy a escuchar con atención.

¿Qué dice Compromís a esta enmienda que presenta el Partido Socialista?
Que tiempos aquellos en los que la señora Oltra pedía en estas Cortes una limitación del sueldo de los altos cargos de La Generalitat, estableciendo un mínimo del salario mínimo interprofesional.
No hace tanto de eso.
¿Qué piensa la señora Oltra de esta enmienda que va a votar Compromís al respecto?
¿Ya no se acuerda la señora vicepresidenta de eso que venía aquí a esta cámara a contarnos?
¿Va a justificar la señora Oltra esa enmienda, igual que lo ha tenido que hacer con la subvención nominativa a Carns de Morella, SL?
¿Lo va a justificar exactamente igual, señor conseller?
(Aplaudiments)

Mire, quién le ha visto y quién le ve en este papel.
Vamos a ver, como dicen en mi pueblo, y lo que te rondaré morena, tiempo al tiempo.
Si esto es lo primero que nos traen, no quiero pensar qué es lo que va a venir dentro de un tiempo.
En poco menos de cuatro meses han pasado ustedes de rescatar personas a rescatar empresas y a subirse el sueldo.
La verdad es que no salgo de mi asombro.
Esperaba cosas, pero desde luego no las esperaba tan pronto.

El segundo motivo por el que solicitamos la devolución del proyecto de ley se fundamenta en que la subida de impuestos y tasas pone en grave peligro la recuperación y la creación de empleo.
Recurren ustedes al tan manido impuesto de patrimonio, alegando que así pagarán más impuestos los que más tienen y saben, perfectamente, que eso no es verdad, recaerá sobre las clases medias.

Señorías, es mi deber recordarles que fueron ustedes, los socialistas, los que en el año 2008, estando España en crisis, esa que no reconocían, esa que el señor José Luis Rodríguez Zapatero, el causante de la infrafinanciación de esta comunidad con el voto de la señora Montón, que además no le interesa mucho ni los presupuestos, ni la ley de acompañamiento, porque no la he visto aquí en ninguno de estos dos días.
(Aplaudiments) Ese señor, el señor José Luis Rodríguez Zapatero… Y le voy a decir una cosa, señor Soler: me sorprende muchísimo que usted venga aquí a decir que la ley de dependencia, donde está el copago, es culpa del señor Rajoy.
No señor.
La ley de dependencia, donde está el copago, es culpa de su gobierno, del señor José Luis Rodríguez Zapatero.
Y ahí es donde se incluyó el copago.
(Aplaudiments) Vergüenza torera, señoría, vergüenza torera.

Pues este señor, el señor José Luis Rodríguez Zapatero, en el año 2007, y leo textualmente, dice, Â«el impuesto de patrimonio es desigual y penaliza al ahorroÂ».
Y, mire, por una vez, y sin que sirva de precedente, estoy de acuerdo con el señor Zapatero, por primera vez estoy de acuerdo.
Ahora vuelven a recuperarlo.

Y yo me pregunto, ¿cree usted que es compatible con el sentido común diseñar la política fiscal y tributaria deshojando una margarita, ahora lo quiero, ahora no lo quiero, ahora lo quiero, ahora lo pongo, ahora lo quito?
Ahora resulta que sí que lo quieren y que ponen el impuesto.
Vamos a ver qué es lo que dura.

Pero, además, reducen el mínimo exento de 700.
000 euros a 600.
000 euros.
Lo he entendido un poco más tarde.
Imagino que eso será para pagar el incremento salarial de los altos cargos.
Imagino que será para eso, pero también espero que nos lo expliquen.

Elevan la tarifa establecida en el impuesto estatal a un 28% en algunos tramos, lo que convertirá a los valencianos en los contribuyentes que más van a pagar por el impuesto de patrimonio de toda España.
Y eso usted lo sabe.

Esta medida no grava a las grandes fortunas, no las grava, las grandes fortunas están en otras cosas, ni tampoco a quienes más recursos tienen.
Grava a asalariados, a empleados públicos, a pequeños ahorradores, a autónomos y a todo aquel que hace un esfuerzo durante toda su vida para dejarle un patrimonio razonable a su familia, a esos es a los que grava.
(Aplaudiments) Y esas son las personas a las que ustedes ponen con esta medida en el punto de mira.
No sé el porqué de su desconfianza hacia ellos, lo desconozco, pero imagino que en algún momento tendrán que darle alguna explicación.

Tampoco entendemos el incremento generalizado de todas las tasas que se incluyen en el proyecto de ley cuya devolución reclamamos, porque hay tasas que llegan a subir hasta 129%, lo hacen en el ámbito del sector sanitario donde se deberían de reducir o por lo menos no incrementarse.

Pero, sorpresa, cinco nuevas tasas en sanidad, cinco: ginecología, urología, medicina digestiva.
Pero ejemplos como la colocación de implantes a enfermos oncológicos, implantación del catéter para la diálisis.
Señorías, qué despropósito, qué falta de rigor, de seriedad y qué cinismo, señorías.
(Aplaudiments)

Tercera razón por la que mi grupo le solicita la retirada del proyecto de ley de acompañamiento.
La ausencia total de coherencia en el texto articulado, tal y como le decía al principio de mi exposición.
Señor conseller, esta es una norma que no empezó bien, no empezó bien su redacción, por lo tanto será difícil que concluya bien.

Y no comenzó bien cuando ustedes pensaron que podrían ser un instrumento útil para mermar el rigor jurídico y contable de la intervención de La Generalitat.
Ustedes pensaron que la ley les serviría para hacer una intervención a su medida y el proceso de elaboración continúa escribiéndose con renglones torcidos, cuando ustedes intentaron crear un esperpento, como era la unidad de élite de funcionarios públicos, una especie de Delta Force o boinas verdes funcionariales tan absurda como innecesaria.

Señor Soler, usted fue el que parió esa idea, imagino que creía que iba a ser el papel de Chuck Norris o de Charles Bronson, como el gran líder de esa unidad de élite que no anunció a su compañera la señora Bravo.
(Aplaudiments) No se lo dijo, ni por supuesto a las organizaciones sindicales, en un ejemplo de opacidad.
Ustedes que hablan de transparencia, de diálogo, de rescatar a las personas, pues de momento eso aún no lo hemos visto, tendremos tiempo para seguir confirmando cosas.

La reacción de la señora Bravo fue brava y usted lo sabe bien, porque tuvo que salir con las orejas gachas y pedir perdón confiado en que el Consejo Jurídico Consultivo le iba a dar la razón.
Pero, oh, sorpresa, el consejo finiquita su idea porque no tiene ni pies, ni cabeza, señor Soler.

Con todo el afecto que le tengo, pero desde la preocupación por su falta de rigor, permítame que le diga que le veo votando con Ciudadanos la supresión del Consejo Jurídico Consultivo, porque es la única manera en la que usted podrá sacar sus ocurrencias adelante, señor conseller.
(Aplaudiments)

Pero es que, señorías, el texto del proyecto de ley que enmienda mi grupo a la totalidad no solo fue inicialmente mal concebido es que, además, no tiene la menor coherencia en las propuestas que ustedes presentan si atendemos a lo que han dicho, sobre todo el Grupo Socialista, en esta cámara.
Y voy a ponerle tres ejemplos.

Primero.
Reconozco que esto es un acierto y, sin que sirva de precedente, estoy de acuerdo con este primero que le voy a poner, porque al fin y al cabo ustedes dejan de reclamar un incremento en el alza de los impuestos de sucesiones y de donaciones.
De este modo se separan del criterio que venían manteniendo hasta ahora en los debates que se han producido aquí, en esta cámara; en el Diario de Sesiones se recoge.

Aprovecho la ocasión para traerle a la memoria, porque apenas doce meses reclamaban ustedes un incremento en ambos impuestos y ahora que gobiernan no lo aplican.
No sé si ambos grupos han cambiado su política fiscal, pero estoy segura y convencida de que nos van a sacar ustedes de dudas tan rápido como el señor Puig el otro día dio prisa en contestarme, por qué se habían despedido 106 personas en el Servef y por qué se dará también tanta prisa en explicar, el señor Puig y el señor Soler, por qué ha dotado 140.
000 euros para una sociedad limitada como es la de Carns de Morella.
Vemos que están contentando rapidísimamente a todos, con transparencia, con responsabilidad, con diálogo.
Ejemplo de todo ello estamos viendo cada día.

En cualquier caso, ¿no será quizá porque fruto de la gestión del PP ustedes tienen 1.
250 millones de euros más en este ejercicio?
¿O no será porque ha aumentado la recaudación por las políticas que ha llevado el gobierno de la nación, y por eso ahora tienen más recaudación a la que pueden distribuir?

Segundo ejemplo de su falta de coherencia.
Suben ustedes los impuestos, pero, sin embargo, no introducen modificaciones en el ámbito de los beneficios fiscales.
Señor conseller, usted falta a la verdad.
Los beneficios fiscales suben el 6,6%, y aquí acaba de decir que bajan el 6,6%.

Dos mentiras en quince minutos de intervención: la ley de dependencia, que es del Partido Socialista; y los beneficios fiscales, que suben el 6,6%.
(Aplaudiments) Señor Soler, deje de faltar a la verdad en esta cámara.

Tercer y último ejemplo de la falta de seriedad de este proyecto, que tiene que ver con la eliminación del copago farmacéutico y ortoprotésico para personas con diversidad funcional, que anunciaron y que no han llevado a cabo.

En tiempo de oposición generaron expectativas, y lo saben; en tiempo de gobierno, no cumplen y faltan a la verdad.
En tiempo de oposición sabían que esa medida era contraria a lo que disponía el ordenamiento jurídico; y en tiempo de gobierno culpan a los órganos consultivos de su no inclusión.

Mire, señor Soler, su deber era, en tiempos de oposición y de gobierno, saber lo que era legal y lo que no era legal.
Y, sobre todo, en tiempos de oposición y de gobierno, su deber es no hacer demagogia y dejar de faltar a la verdad; (aplaudiments) porque, desde que se levantan hasta que se acuestan, faltan a la verdad continuamente, señorías del gobierno tripartito.

Mire, ustedes faltaron a la verdad cuando anunciaron la eliminación del copago social a personas con diversidad funcional y mayores en centros de atención diurna y en centros residenciales.
Señor conseller, ya se lo he recordado, acaba de meterle al señor Rajoy una ley que era del señor Zapatero y de su gobierno.

Señorías, por si faltaba algo -y concluyo-, modifican, vía ley (inintel·ligible) .
.
.
orden que regula las condiciones de acceso el programa de atención a las personas de los dependientes, cuando la señora Oltra, que tenía solamente que haber modificado una norma de rango parlamentario…, y hoy sería efectiva, y están perdiendo el tiempo.

Y lo mismo sucede -y atiendan bien a esto- con el reglamento que establece las indemnizaciones de las ayudas económicas a las víctimas de violencia sobre la mujer.
Podían haber modificado vía reglamento, y hoy serían efectivas.

Señorías, dejen de hacer demagogia y gobiernen.
(Aplaudiments) Dejen de llorar y gobiernen.
Me parece poco serio y muy irresponsable.

Y por si todo ello fuera poco, además, eliminan en los presupuestos para 2016 -y termino- subvenciones nominativas de instituciones como Cruz Roja, Cáritas o similares, entre otras muchas, las cuales realizan una gran labor social.
Pero sí que contemplan, directamente, los 140.
000 euros que van a Carns de Morella, Sociedad Limitada, el matadero del municipio del señor Puig.
Y seguimos esperando respuestas.
(Aplaudiments) ¿Es esa la política social del señor Puig y de la señora Oltra?
¿Así valoran ustedes la importante labor social de las entidades que se ocupan de los más desfavorecidos y de los peores momentos?

Señorías, solicitamos la devolución de este proyecto de ley al Consell por todo lo expuesto, pero, principalmente, porque mienten sistemáticamente y porque aumentan los impuestos para subirse el sueldo.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Moltes gràcies, il·lustre diputada.

A continuació, i el torn en contra de l'esmena, té la paraula la il·lustre diputada Mireia Mollà.

La senyora Mollà Herrera:

Gràcies, senyor president.

Senyories, anem a votar que no a esta esmena a la totalitat.
Però, clar, jo pensava que anàvem hui a parlar del projecte de llei de mesures fiscals; i no m'ha quedat molt clara esta manipulació que la senyora Ortiz ha fet ací avui.

Parla de línies pressupostàries.
El debat pressupostari, senyora Ortiz, no sé si estava vosté atenta ahir, va ser ahir; i el de les esmenes parcials serà amb posterioritat.
Unes esmenes d'un grup parlamentari concret se debatran en comissió i, després, en el parlament.
I, per tant, això no és el fruit del debat de hui.

Si ens centrem a parlar, concretament, del debat que hui ens aboca a estar reunits en estes Corts Valencianes, és el debat de la llei d'acompanyament, de la llei de mesures fiscals, administratives i d'organització.
Una llei que canvia completament la utilització que s'ha fet durant anys i anys i anys d'esta mateixa llei.
Ho ha dit el senyor conseller, és la primera vegada que s'alaba una llei que s'emmarca, precisament, per a l'objectiu en què està concebuda.
És una llei que parla de mesures fiscals, administratives i d'organització.

Vostés, durant anys, han estat plantejant modificacions legislatives en la llei d'acompanyament molt majors que, fins i tot, les que venien a regular mesures fiscals, administratives i d'organització.

Per tant, un gir radical en el concepte que ens aboca a este debat.

Però, a més, precisament, les mesures que avui vénen escrites en este projecte de llei fomenten major justícia quant a les mesures fiscals plantejades, major règim de rescat social en les mesures socials que se plantegen a les persones i col·lectius més desafavorits, major protecció en els àmbits de les polítiques ambientals.
I vosté, davant d'açò, passa de puntetes.
I ens ve aquí a fer un refrito de qüestions que res tenen a vore amb el debat.

Perquè, clar, ¿dir el Partit Popular que una de les motivacions d'esta esmena a la totalitat és que van a perjudicar la creació d'ocupació perquè van a incidir en les rendes baixes, quan el càlcul estimat de l'impost de patrimoni que hui anem a debatre en este projecte de llei és per a 1.
800 valencians i valencianes?
De 5 milions de valencians i valencianes, el govern planteja que 1.
800 persones, amb rendes altes, siguen qui facen una contribució major; i, en canvi, el Partit Popular, desposseïa de sentit la política fiscal a les rendes altes.
¿És per a vostés 1.
800 valencians i valencianes el conjunt de les rendes baixes i mitjanes?
¿Eixa és la justificació que motiva al Partit Popular?
No.
El que li pesa és que nosaltres posem atur a una dinàmica de desposseir la política fiscal per a afavorir les rendes altes i, en canvi, convertim una llei de mesures fiscals per a protegir aquells col·lectius més desafavorits.

Les mesures socials, vosté açò com que no és responsabilitat del govern anterior.
I jo no sé si vosté s'ha llegit l'informe del Consell Jurídic Consultiu.
L'informe del Consell Jurídic Consultiu és claríssim, meridianament clar: el copagament en farmàcia i en ortoprotèsica és culpa d'un reial decret, Reial decret llei 16/2012, que és qui ens impossibilita a este govern, que ha intentat en la llei d'acompanyament llevar este copagament, és el que ens impossibilita hui tindre este debat inclòs en esta llei.
I ha hagut d'eixir el govern valencià amb una mesura alternativa, que han aplaudit els col·lectius i usuaris afectats.
I és en tres línies pressupostàries, (aplaudiments) perquè se convertisca en una realitat.

I, clar, l'exercici de cinisme és completament increïble.
¿El Partit Popular ve ací i fa responsable dels copagaments a este govern, a este govern?
Un govern que habilita línies pressupostàries perquè no s'hagen de pagar els productes ortoprotèsics els usuaris, les persones amb discapacitat.
Un govern que planteja eliminar completament el copagament, que vostés, sense que els obligarà ningú, van introduir en els centres de dia o en els tallers ocupacionals, precisament un copagament que desposseïa d'autonomia personal.
Perquè la llei de dependència és d'autonomia personal, i este govern ha situat en l'ordre de prioritats afavorir polítiques d'autonomia personal.

No ho amaguen en altra cosa.
Van ser vostés, per iniciativa pròpia, qui van fer polítiques que danyaven l'autonomia personal de milers i milers de dependents i persones en situació de vulnerabilitat en el nostre territori.
(Aplaudiments)

I clar que sí, les residències, dintre d'esta política que va a afavorir l'autonomia personal, han de ser un últim recurs.

Vostés feren una cosa molt perversa, i tots sabem per a què era.
Una, perquè els col·lectius amb discapacitat els importaven ben poc.
Guanyant i guanyant i guanyant sentències contra decisions seues, i vostés mai van voler retrotraure les seues decisions.
I condemnaven els dependents a haver d'anar als tribunals per a salvaguardar els seus drets davant d'un govern insensible i inhumà.
(Aplaudiments)

Però és que, a més, tot açò responia a la insensibilitat que caracteritzava el govern del Partit Popular i a una altra cosa, que alguns se fregaven les mans.
I és que, efectivament, vostés abocaven la gent que fa ús dels centres de dia i dels tallers ocupacionals a haver d'intentar acudir als centres residencials, perquè no trobaven una altra escapatòria, davant de la seua situació de vulnerabilitat i de dependència.
Per a què?
Doncs, per a emplenar les residències, que el senyor Cotino se va dedicar a unflar-se les butxaques i a unflar els amiguets, ortizes i companyies.
(Aplaudiments) Això és el que se dedicaven a fer vostés.
I la raó del copagament és eixa, no és altra.
I el que ha fet el govern és revertir esta situació inhumana i injusta.

També passen desapercebuts de les polítiques mediambientals.
I, clar, aquí el curiós és que la senyora Bonig no li haja fet l'argumentari a la senyora Ortiz.
Perquè, clar, esta exconsellera, destructora del medi ambient, va fer tres mesures ella soleta, (aplaudiments) ella, ella soleta, tres mesures, tres, que li ha de fer molt de mal que este govern el primer que haja fet és a vosté llavar-li la cara del que va fer, de desprotegir el nostre medi ambient:

Una, una, les àrees d'amortització d'impacte dels parcs naturals.
Se recuperen estes àrees a l'eliminar la modificació que vostés soletes van fer per a suggerir, dintre de la manera genèrica dels ports, la desprotecció d'estes àrees d'amortització d'impacte dels parcs naturals.
¿Quina motivació hi havia, senyora Bonig?
Ara li la conta a la senyora Ortiz i després ix i me la conta a mi, perquè no mos hem enterat.
A vostés això.
.
.
, que avui hi hagen àrees d'amortització d'impacte dels parcs naturals sembla que no els importa.

La requalificació dels terrenys incendiats.
Això que, de fet, ha sigut pioner i que el senyor Rajoy, en este cas, s'ha sumat a allò que va fer la senyora Bonig.
Per sort tenim un govern que, efectivament retira la possibilitat de requalificar els terrenys incendiats, (aplaudiments) que obria la porta a la desprotecció dels nostres monts mitjançant usos indeguts, indeguts.

I aquí, si parlem de Â«Terras MíticasÂ» i companyia, segur que algú sap per on anava el Partit Popular.

O, per exemple, que se recupere la figura de directors de parcs naturals.
Una sentència els va dir a vostés que no podien utilitzar la figura de directors de parcs naturals per a l'enxufisme que van voler generalitzar en l'administració pública.
(Aplaudiments) Una sentència, i no ho van fer.
Se van inventar això de dinamitzadors mediambientals.
Doncs, bé, s'acaba l'època de l'enxufisme.

I resulta curiós.
No, és que resulta curiós.
(Veus) Resulta curiós, sí, sí, que vinga el Partit Popular a parlar, efectivament, d'un augment de l'1% en els càrrecs.
Me pareix increïble.
.
.
(Veus) No, no, no.
Tranquils.
Si jo vaig a parlar d'este tema, vaig a parlar-lo.

Me pareix curiós que vostés plantegen açò com la motivació gran de tombar una llei d'acompanyament, quan vostés, sols amb Valmor, EMARSA, Cooperació i Gürtel, van robar mil vegades més, (aplaudiments) mil vegades més, més de huitanta milions d'euros robats i saquejats, gràcies al Partit Popular.
Sí, senyor, me pareix curiós que vostés vinguen ací a donar lliçons d'estes coses.

Miren, nosaltres tenim molt clar que ha d'eixir endavant esta llei de mesures fiscals.
Que, per cert, és una tramitació que té el debat de les esmenes que podrà millorar el text.
Perquè tots i cadascun dels grups parlamentaris que estem ací representats hem presentat esmenes.
¿I per què ens anem a desposseir de la nostra capacitat de millorar un text legislatiu?

No, tranquils, que debatrem sobre les esmenes parcials.
Però hui diguem sí, sí a eliminar el copagament dels centres d'atenció diürna i tallers ocupacionals.

Sí, sí a millorar l'atenció en residències de les persones més vulnerables, dels majors i de les persones amb dependència.

Sí a millorar les prestacions econòmiques en matèria de dependència per als cuidadors no professionals.

Sí per a l'ampliació de beneficis fiscals a les famílies monoparentals de categoria especial.
Vostés, vostés, que el concepte de família és única i exclusivament de la família que defensa el Partit Popular i s'han oblidat sempre de les famílies monoparentals i també d'aquelles d'acollida, que hui, en esta llei d'acompanyament, protegim la prestació que se'ls ha de donar, per part de l'administració, a les famílies acollidores, i no estan subjectes a línies pressupostàries que tenen un límit.

Sí a ampliar els beneficis fiscals a les víctimes d'actes de violència cap a les dones.

Sí a protegir el nostre medi ambient.

Sí a obrir la porta a un debat seriós i rigorós per a fer una política fiscal progressiva i justa, que beneficie les rendes baixes i mitjanes i que faça a les rendes altes contribuir, contribuir d'una manera solidària en l'estat de benestar.
Sí, sí a totes i cadascuna de les mesures que vénen en esta llei de mesures fiscals.
I sobretot, miren, acabe diguent-los una cosa: efectivament, esta llei que avui presentem acompanya els pressupostos.
Cada una de les mesures que hui estan al costat de les persones més vulnerables, cada un dels beneficis fiscals que vénen a incidir en les persones que necessiten tindre al costat l'administració i no esta administració que els assotava i els retallava, totes i cadascuna de les mesures van acompanyant també uns pressupostos, els pressupostos del canvi, els pressupostos del pacte del botànic, els pressupostos que la societat en maig d'este any van dir que necessitaven per a rescatar persones i per a sentir-se dignament representats pel seu govern.
No com el que tenien anteriorment.

Gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Moltes gràcies, il·lustre diputada.

Per a rèplica.
Quan vosté vullga.

La senyora Ortiz Vilella:

Gracias, señor presidente.

Señora Mollà, ¿me habla usted de no ir al tema?
¿Me habla usted de no entrar en materia?
Usted no ha hablado de nada que tenga que ver con lo que yo le he preguntado ni lo que tenga que ver con Compromís (aplaudiments) ni de lo que tenga que ver con la norma que trae el gobierno hoy aquí.
De nada, absolutamente de nada.
Usted habla de cosas que, no sé por qué, se ve que no era lo que tenía preparado, y ha venido aquí y lo ha soltado absolutamente.
Y sacamos fondo de armario, y volvemos a sacar fondo de armario.

Pero yo le pregunto, insisto: ¿qué piensa Compromís de la enmienda que ha presentado el Partido Socialista para equiparar los sueldos de los señores consellers que han venido de la administración pública (aplaudiments)?
¿Qué piensa Compromís?
Dígalo porque no ha contestado.

¿Qué piensa la señora Oltra cuando en sus intervenciones en otros momentos en estas Cortes decía que tenía que ser con arreglo al salario mínimo interprofesional y multiplicado por siete?
¿Qué piensa Compromís de esto?
Es que aún no sé lo que piensa Compromís de esto.

Y ustedes son los que nos decían que nosotros no contestábamos a nada, que nosotros no entrábamos en el tema.
Pero si son la transparencia, si son el diálogo, si son la atención a los valencianos.
Señora de Compromís, señora Mireia Mollà… Es que me confundo con la señora Oltra, no sé por qué les cambio el apellido.
Mire, le voy a decir una cosa.
¿Por qué no hablan de la subida del 1% que viene en esta ley, en la de acompañamiento y en la de presupuestos?
¿Por qué no hablan que suben impuestos, que suben tasas, que por tanto suben tributos, a cambio de subirse el sueldo el gobierno del pacto del Titanic (aplaudiments), el de rescatar a las personas, el de decirle a los valencianos que habían venido a solucionarles sus problemas?
Y que, encima, cuando hablan del copago, faltan a la verdad.
Se lo ponen al gobierno del Partido Popular, cuando ha sido el gobierno de José Luis Rodríguez Zapatero, el mismo que ha infrafinanciado con sus decisiones esta comunidad.
Porque hoy aún no les he oído hablar de ese fondo de armario.
No sé si será porque acaban de escuchar que el señor José Luis Rodríguez Zapatero es el culpable de parte de la culpa de no venir aquí ese dinero.

Y miren, sí, va a venir, y va a venir en el año 2016, pero yo ahora lo que quiero saber es qué van a votar ustedes en la enmienda que presenta el Partido Socialista para subirse los sueldos.
Y quiero saberlo.
(Aplaudiments) Y estoy esperando que me conteste.
Y eso es entrar en el fondo de la cuestión.

Pero le voy a decir más: tampoco le he escuchado hablar qué le parece las cinco tasas que meten nuevas dentro de este proyecto que usted va a votar que sí, y que va a votar a la enmienda a la totalidad de la ley de acompañamiento al Partido Popular.
¿Le parece bien que cobren las pruebas a los implantes oncológicos?
¿Le parece bien que suban las tasas en las pruebas de urología o de ginecología?
¿Le parece a usted bien?
Lo de rescatar persones, el tripartito, el tripartito del pacto del Titanic, los que venían a resolver los problemas de esta comunidad.
Un poco de vergüenza torera, señoría, que nos toman por tontos en algunos momentos de verdad.
(aplaudiments).

Mire, yo le voy a decir algo.
¿Habla usted de enchufismo?
¿Hablan ustedes de enchufismo?
Podríamos tener un día entero para hablar de la señora directora de La Fe.
Podríamos tener también un día entero para hablar de los cincuenta y dos imputados en Andalucía por temas de corrupción, que de eso no hablan (aplaudiments), de los dos presidentes de la Junta de Andalucía, que de eso no hablan, eso no les gusta, pero aquí solo hablamos de la corrupción que les interesa.
Miren, hablemos de todas, y vamos a hablar de todas.
(Remors) Y vamos a poner a cada uno en su sitio, y vamos a dejar de hacer demagogia, que no tenemos ningún miedo a hablar de corrupción (protestes), porque nosotros tomamos decisiones y habremos llevado a la gente donde tiene que estar.
Y nos parece bien: quien la haga que la pague.
Pero lecciones de moral, ustedes, ninguna, ninguna.

Mire, le voy a decir otra cosa: modifican a través del Decreto 185/2015, de 16 de octubre del Consell, la normativa que regula el personal eventual, es decir, las personas de confianza de los altos cargos no funcionarios, con el fin de no tenerles que exigir titulación alguna para acceder a estos puestos.
Ahora bien, el personal eventual del Consell… Por favor, ¿me dejan hablar, si son tan amables?

El senyor president:

Un segon, un segon, senyora diputada.
Un segon.

La senyora Ortiz Vilella:

El personal eventual del Consell del señor Puig y de la señora Oltra, aunque no tengan titulación, sí que perciben una retribución equiparable a la de los empleados públicos con titulación del grupo A.
Este era el único objetivo, y no otro, de esta modificación: beneficiar a sus amigos, permitiéndoles el acceso a unos puestos y retribuciones (aplaudiments) a los que no podían acceder con una titulación superior.
¿Se lo han contado, señora Mollà?
¿Se lo han contado a usted, que habla de enchufismo aquí?

Además, el tripartito presenta una enmienda conjunta al proyecto de la ley de acompañamiento, para permitir que los docentes tengan la posibilidad de ocupar puestos en la administración general de La Generalitat, de la conselleria o consellerias competentes en materia de medio ambiente y agricultura.
Los docentes.
Y usted habla de medio ambiente, donde quiere llevar a sus amigos, señora Mollà.
Por favor, un poco de vergüenza torera.
(Aplaudiments)

Muchas gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, il·lustre diputada.

Per a la rèplica, té la paraula la il·lustre diputada Mireia Mollà.

Senyories, els demanaria que quan està en l'ús de la paraula l'oradora o orador, que guardem una miqueta de silenci.

Quan vosté vullga, senyora Mollà.

La senyora Mollà Herrera:

Quina sort dec tindre de tindre els catedràtics i docents sent amics meus, persones preparades, i que efectivament reunixen els criteris professionals per a allò que vostés van canviar (remors), per a allò que vostés van canviar, i era situar als Â«amiguetesÂ» (aplaudiments), als Â«amiguetesÂ», ahí a dirigir els parcs naturals!
Gent que no tenia ni coneiximent professional de la matèria!
Però, com tenen vostés la barra de dir ací que els catedràtics universitaris no reunixen ningun criteri professional per a dirigir un parc natural, i situaven vostés al cosí, a l'amic i a l'amic més amic encara?
Per favor!
, per favor!
(Aplaudiments) Per favor.

I diu vosté: Â«Oiga, que es que usted tiene que venir a hablar de lo que yo vengo a hablar aquí.
Â» Com si volguera haver vingut a parlar del sexe dels àngels.
Escolte, que una esmena del Partit Socialista, doncs, senyor Mata, la parlarem en el debat parlamentari de les esmenes.
Igual que les seues.
Avui és el debat a la totalitat d'esta llei i, que jo sàpiga, d'allò que vosté parla no està escrit ací.

Igual que no està escrit ací que el fet que no s'haja pogut introduir, perquè ho ha impedit el Consell Jurídic Consultiu en esta llei, acabar amb el copagament dels productes farmacèutics i ortoprotèsics, no sé si vosté és que no s'ha llegit l'informe del Consell Jurídic Consultiu, que diu: Â«El porcentaje de la aportación del usuario a la prestación farmacéutica ambulatoria fue fijado por el Real decreto ley 16/2012.
Â» Eixe era de Rajoy.
Lligquen vostés (aplaudiments), lligquen vostés, home, lligquen vostés, lligquen vostés.

Avui dir que no a este projecte i a la seua tramitació és deixar situats als peus dels cavalls, com han fet durant anys les persones dependents; és situar les famílies monoparentals d'una manera discriminatòria, als que acullen; és situar les persones de rendes baixes i mitjanes sense cap tipus de beneficis fiscals, amb l'excusa que 1.
800 persones amb rendes altes de cinc milions de valencians i valencianes són per a vostés les rendes mitjanes.
Podria dir-me vosté ací si considera que 1.
800 valencians i valencianes, afectats per este impost, és el que va a fer que efectivament no se puga contribuir a crear ocupació, riquesa, major distribució dels recursos i millors serveis socials?
De veritat, de veritat pensa això?
Podria argumentar-ho.

Miren, avui aquí tenim precisament una llei que s'emmarca en l'objecte de la llei, mesures fiscals, administratives, organitzatives, que dissenya polítiques de fiscalitat molt més justes, polítiques socials que recuperen les persones més vulnerables en l'epicentre de les polítiques que ha de dirigir una administració, i damunt que protegix el nostre territori per damunt de conselleres destructores del territori, com la senyora Bonig.
(Aplaudiments) I, per tant, centre's vosté i, si vol, després en els corredors, parlem del sexe dels àngels.

I miren, nosaltres ho tenim molt clar, molt clar.
La pujada que vostés diuen que hi ha d'un 1%, és l'equiparació a l'administració pública.
És un simple fet que equipara amb l'administració pública.
No hi ha absolutament més darrere d'això.
I, en canvi, s'ofereixen més de cinquanta-set milions d'euros, que van a les persones més desfavorides, als col·lectius més desfavorits, i tot això conjunt a una llei de pressupostos que situa les polítiques de benestar social, d'educació i de sanitat com l'epicentre del pacte del botànic i del govern de progrés que en maig van decidir els ciutadans que dirigira el rumb d'esta comunitat.

A mi m'agradaria que vostés feren un exercici de memòria històrica, que assumiren que vostés van provocar els problemes i que assumiren efectivament les seues responsabilitats davant el que hui hem hagut de plantejar en esta llei d'acompanyament.
I a més a més, quan parlem de l'impost de patrimoni, vostés podrien mirar cap enrere, aquell que va ser president i va anunciar que en 2014 s'anava a recuperar l'impost de patrimoni per a ampliar la contribució a l'hora de distribuir les polítiques socials.
Fabra, en 2013, per al 2014 va anunciar la recuperació de l'impost de patrimoni.
O és que vostés s'han oblidat d'açò?
Un exercici de memòria estaria bé.

Nosaltres anem a recolzar este projecte, anem a millorar-lo en el tràmit d'esmenes, anem a votar, per tant, en contra de la seua esmena a la totalitat, i no anem a fer un exercici de cinisme com el que vostés estan fent, sinó que totes les mesures que vinguen a garantir els serveis públics i major protecció a les persones molt vulnerables eixiran endavant.
I, si no pot ser per la porta de davant, serà per la porta de darrere.
Que no s'ha pogut treure el copagament farmacèutic i l'ortoprotèsic en esta llei, serà a través d'estes tres línies pressupostàries que no van a menejar-se gens ni mica i anem a donar-li vistiplau en els pressupostos de 2016.
Perquè açò sí que és un govern que rescata persones, i no el que teníem en l'anterior govern.

Gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Moltes gràcies, il·lustre diputada.

Per a fixar la posició dels grups parlamentaris, en primer lloc el Grup Podemos-Podem tindrà la paraula per un temps màxim de sis minuts.
L'il·lustre diputat Josep Almería.

Quan vosté vullga.

El senyor Almería Serrano:

Moltes gràcies, president.

President de La Generalitat, membres del Consell.

Senyories, la meua intervenció versarà, per variar un poc, sobre el projecte de llei d'acompanyament als pressupostos de 2016.
(Aplaudiments)

Entenem, de forma lògica i natural, que els pressupostos de la Generalitat valenciana han de traduir a dotacions econòmiques les polítiques que es volen desenvolupar en el període de l'exercici econòmic, per al qual han segut elaborats aquests pressupostos.
Així mateix, tan important com la formulació d'aquests pressupostos són la formulació de les mateixes polítiques que estaran en les dotacions que es vegen de forma notòria en els documents que formen la llei d'acompanyament 2016, on el nou govern valencià ha de fixar el que considera les seues prioritats.
Som conscients de la dificultat d'ajustar un pressupost econòmic que parteix d'una situació estructural injusta, i que alguns increments de taxes es deuen a aquesta situació.

No obstant açò, pensem que ací entra en joc la necessària labor de la gestió administrativa i financera, la reconsideració de les mesures organitzatives de la nostra administració i sector públic instrumental i les especials consideracions a nivell fiscal que ajuden els més desfavorits.
Obres són amors, i no bones raons.
Tothom coneix aquesta frase del refranyer popular.

La voluntat política s'ha de notar de forma decidida en les dotacions pressupostàries i en les mesures d'acompanyament; d'una altra manera, no anem enlloc.

Des del punt del nostre grup parlamentari, i com un aspecte compartit amb altres grups d'aquesta cambra, la restitució de l'estat del benestar mitjançant el rescat a les persones i la construcció d'un nou model productiu són els pilars bàsics de les polítiques de l'Acord del Botànic; ¡del Botànic!
, i no ¡del Titanic!
, senyories, un redisseny terminològic massa pueril per a l'activitat d'aquesta cambra representativa de la ciutadania.
(Aplaudiments) A més, la construcció d'un nou model productiu és un dels factors claus d'èxit per a l'assoliment d'un entorn econòmic sostenible i respectuós amb el medi ambient capaç de generar eixe creixement econòmic que puga garantir el nostre estat del benestar.

Hem trobat més clars que foscos en el projecte de llei d'acompanyament als pressupostos de 2016.
I és per aquesta raó i pel nostre tarannà col·laborador i constructiu que el nostre grup parlamentari votarà a favor d'aquesta proposta, a la qual hem presentat esmenes, com no podria ser d'una altra manera, en les quals també cal ressaltar alguns errors d'apreciació que ens va fer retirar esmenes immediatament al confondre escales de gravàmens.
No obstant això, n'hi ha qui ha confós el patrimoni públic amb el privat durant anys que -pensem- és més greu.

Animem a anar més lluny en les modificacions de l'impost sobre el patrimoni i també trobem a faltar beneficis fiscals per al col·lectiu dels autònoms.

Celebrem l'ampliació de les exempcions i bonificacions al pagament de taxes de La Generalitat a aquells col·lectius més vulnerables i amb menys recursos, abastant en una nova situació tant famílies monoparentals com les famílies nombroses de categoria general i especial, les víctimes d'accions de violència de gènere, els col·lectius de discapacitats i els aturats d'alta durada.

Pel que fa a la solidaritat, celebrem també la consideració d'inembargables a les ajudes d'emergència i d'acolliment familiar per a acolliments en família extensa destinades a atendre l'alimentació i altres necessitats bàsiques dels menors acollits, en els termes establits per la llei quan les persones beneficiàries i els que tinguen al seu càrrec manquen de mitjans econòmics suficients.

En transparència també considerem un avanç la modificació de la legislació vigent per a contemplar la necessària publicitat dels estatuts de les societats mercantils i fundacions del sector públic de La Generalitat, refugi habitual de males pràctiques de gestió, corrupció, clientelisme i opacitat generalitzada en les seus activitats, perquè una vegada aprovats i inscrits en els registres corresponents es publiquen en el Diari Oficial de la Comunitat Valenciana i se faça tot el previst en la normativa en matèria de transparència.

Pel que fa al control d'especial consideració en una primera etapa, encara que probablement insuficient a mig termini, em sembla la modificació relativa a la realització d'aportacions de capital social amb càrrec als pressupostos de La Generalitat, a les societats mercantils on aquesta tinga una participació directa i majoritària, a fi de requerir com a preceptiu un informe de la conselleria en competència en matèria de sector públic que versarà exclusivament sobre els efectes que aquesta aportació poguera tenir sobre la situació patrimonial de la societat.

Considerem com a necessària, encara que no suficient, aquesta mesura sobre una pràctica habitual de governs anteriors que ha llastrat contínuament els pressupostos i ha instaurat el concepte que la mala gestió del sector públic no té conseqüències sobre els seus gestors ni sobre el futur de les entitats gestionades, i quede recompensada amb la tornada amb la normalitat patrimonial de les entitats on s'injectava capital després d'un exercici de balafiament de recursos sense control.

Pel fa a la governança, durant moltes de les intervencions dels membres del Consell i de les secretaries autonòmiques ha eixit a relluir un dels problemes endèmics del nostre sector públic i els seus òrgans de govern (inintel·ligible) .
.
.
administració.
La deficient qualitat de la governança d'aquests òrgans que han propiciat el descontrol generalitzat i la baixa o nul·la qualitat en la presa de decisions és d'importància estratègica.
(Soroll de papers)

D'aquesta forma, considerem interessants els avanços contemplats per la composició dels òrgans col·legiats del sector públic instrumental de La Generalitat contemplant, entre altres aspectes, la paritat d'hòmens i dones en la composició d'aquest equip de governança.

Pel que fa al canvi del model productiu, hem trobat a faltar també suports decidits a pilars bàsics del canvi de model productiu, especialment en allò referent a la gestió de les transferències corrents i de capital.

És per aquest motiu que hem realitzat una esmena dirigida a la consideració d'excepcionades del règim general les ajudes i subvencions de naturalesa corrent o de capital concedides en el marc de les actuacions vinculades directament a programes i convenis en matèria de recerca, desenvolupament tecnològic i innovació empresarial, pel que puga lliurar-se anticipadament fins al cent per cent de l'ajuda corresponent a cada anualitat una vegada concedida i podent substituir amb un informe d'auditoria la presentació de garanties per part del instituts tecnològics inscrits com a centres d'innovació tecnològica en el registre contemplat en la legislació vigent.

Estem totalment d'acord que estiga contemplada aquesta possibilitat per les ajudes de cooperació internacional, encara que estimem imprescindible que també es contemple per al funcionament dels instituts tecnològics.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Almería.

A continuació, per a fixar la posició del Grup Ciudadanos tindrà la paraula per un temps màxim de sis minuts l'il·lustre diputat Antonio Woodward.

Quan vosté vullga.

El senyor Woodward Poch:

Gracias, presidente.

Buenos días, señorías.

Es un honor para mí defender hoy el posicionamiento del Grupo Parlamentario de Ciudadanos en este debate sobre la llamada ley de acompañamiento para el próximo ejercicio de 2016.

Hoy toca debatir y votar sobre la enmienda a la totalidad presentada por el Grupo Popular.
El PP ha hecho una enmienda a la totalidad de esta ley totalmente cínica.
Todos sabemos cómo se abusa de la ley de acompañamiento siendo un vicio común del bipartidismo que lleva más de veinte años perpetrándose tanto a nivel nacional como autonómico, y es algo que en su partido no han dudado de hacer cuando estaban en el poder.

Ahora, nos encontramos con que ustedes critican lo que tanto han hecho en el pasado, viendo la paja en el ojo ajeno y no la viga en el propio.
Y miren ¡qué raro!
, ya que ustedes de vigas entienden un rato.

Pero, también, me (rient) ha sorprendido cuando la diputada Mireia Mollà en su primera intervención, refiriéndose al incremento del 1% de los salarios y su comparación con las empresas nombradas estaba hablando de una subida salarial normal o de un robo, como ha dado a entender en su declaración.
Creo que se habrá equivocado.

Ahora, cuando se presentó esta ley ante los medios de comunicación los titulares fueron bastante esperanzadores: Â«La ley de acompañamiento refleja el cambio que el gobierno quiere impulsar en la sociedad valencianaÂ»; Â«La ley de acompañamiento a los presupuestos de La Generalitat para el 2016 presenta una previsión de ingresos realistasÂ»; Â«El Consell apuesta por la eficiencia para sustituir a la lógica de los recortes utilizados hasta ahoraÂ»; y ya, por último, el gobierno nos dice que esta ley no es una puerta falsa que se utiliza para colar cambios legislativos importantes sin que estos puedan disponer de un debate serio y riguroso.

Pues bien, desde nuestro grupo cuestionamos estas afirmaciones y, en especial, aquellas relacionadas con la transformación que el nuevo gobierno quiere impulsar para lograr el cambio de modelo productivo dentro de un mundo global y el desarrollo de las políticas sociales.

En el pleno de ayer nos hablaban de prudencia y de ambición en los presupuestos del 2016; pero cuando en la ley de acompañamiento hablan de ingresos realistas sin caer en maniobras artificiosas yo pregunto: ¿realismo es incorporar 1.
325 millones de euros al presupuesto en ingresos sin saber que se van a realizar?
¿O es la parte del presupuesto que pide prudencia?
Yo creo que, mejor dicho, estamos hablando de una ambición.

Cuando el Consell nos habla de que opta por el rescate de las personas en este presupuesto, ¿a qué se refiere?
, ¿a qué personas rescatan?
Por poner un ejemplo, entre las medidas anunciadas hablaban de que las personas, los pensionistas, no pagarían más farmacia y gastos de recetas, medicamentos concretamente; luego, nos dicen que la medida era únicamente para aquellos que cobran menos de 1.
000 euros de pensión, pero si nos vamos a la ley de presupuestos y concretamente a la ley de prestaciones farmacéuticas, colectivos especiales, nos encontramos que el destino de la ayuda es para la población protegida, pensionistas, con un nivel de ingresos igual o inferior a una base liquidable de 9.
500 euros anuales.

¿Qué le van a decir entonces a ese pensionista que cobra 1.
000 euros y le ha prometido que va a dejar de pagar los medicamentos?
¿Que a él no se le puede rescatar por un error de base liquidable?
¿Y a los dependientes del copago, mejor dicho, a los 45.
000 dependientes que esperan una realidad pero que se ha transformado en una intención?

Eso sí, se anuncia un nuevo sistema tributario para el 2017 ya que la política fiscal de la comunidad necesita una contemplación rigurosa en profundidad, pero que se llevará a cabo con un trabajo muy riguroso, justo y ejemplar para hacer un cambio de la estructura, no de aumentar impuestos.

Pues, bien, creo que debemos ponernos a temblar todos los valencianos ya que no solo no han rebajado los impuestos del IRPF en el tramo autonómico para este 2016, sino que aumentan tasas por valor de 1,8 millones de euros con respecto al año pasado y, además, rebaja el mínimo exento de declarar el impuesto de patrimonio de 700.
000 a 600.
000 euros, creando una tarifa autonómica que incrementa el tipo de gravamen y de la que dicen Â«no queremos que paguen las clases medias o altas sino los que tienen un patrimonio familiarÂ».
Esta medida recauda solamente 29 millones de euros.

Ya les digo que vamos a ponernos a temblar todos los valencianos en el 2017 con la más que previsible subida de impuestos que nos viene encima.

Pero volviendo a la enmienda presentada por el PP, no llegamos a entender muy bien el motivo de no presentar enmiendas parciales a este proyecto por parte del PP, ya que sí que creemos que el catálogo de modificaciones legislativas que contiene el texto guarde relación con el proyecto de ley de presupuestos que presenta el Consell pero que desde Ciudadanos no compartimos, aunque sí que es cierto que no vemos reflejadas medidas que vayan a consolidar la recuperación económica ni mejorar el bienestar de la mayoría de la sociedad valenciana.

Es por ello que desde Ciudadanos vamos a abstenernos en la aceptación de la enmienda que propone el Grupo Popular, pero sí que presentamos enmiendas parciales a esta ley para que se tomen en consideración.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Woodward.

A continuació, per a fixar la posició del Grup Parlamentari Socialista té la paraula el seu síndic, il·lustre diputat Manuel Mata, per un temps màxim de sis minuts.

El senyor Mata Gómez:

Gràcies, senyor president.

President, consellers.

Señora Ortiz, vergüenza torera deberían tener los que le han metido este embolao.
Usted ha pasado el castin pero hay alguien por ahí que mece la cuna y la han llevado, iba a decirle al matadero pero eso queda fatal porque acabaremos subiendo el presupuesto de Morella (rialles) para ver si hay más de eso ecológico.
(Aplaudiments)

Pero, el problema es que hay un pacto del botànic, que ustedes llaman Titanic y ustedes tienen todas las papeletas para ser la orquesta del Titanic.
La orquesta del Titanic, que eran ocho, se quedaron con los pasajeros de primera porque creían que eso de hundirse nunca les pasaría a ellos, eran ¡tan ricos!
, ¡tan famosos!
, tan ¡no sé qué!
(aplaudiments), y la mandan a usted para que sea la cantante de la orquesta del Titanic por alguna razón.

Mire, si alguien de los que la han traído aquí…, porque yo también la tengo en alta estima y sabe que siempre he admirado el trabajo que ha hecho usted en el Parlamento Europeo, pero aquí alguien la ha engañado.

El año pasado, hace un año, un grupo como el suyo que nunca admitía una enmienda, que nunca discutía nada, que iban a rodillo, por la vía de corrección de errores dijo que debíamos noventa y dos y pico millones más, que se inventó Moragues de una movida.

Hace un año, el Tribunal Superior de Justicia se había cargado el precio público del copago.
¡No había copago!
Y hace un año, los que están detrás de usted escondidos decidieron cambiar en la ley de acompañamiento esa tasa, ese precio público por una tasa.
¡Y ustedes el año pasado reimplantaron el copago que se habían cargado los tribunales!
(Aplaudiments)

Y, ahora, nos ha tocado eliminar la tasa de los diurnos que ustedes metieron el año pasado; comprometernos a que 22.
500 dependientes cada año van a tener garantizada la residencia para acabar con esa lista de espera; nos ha tocado rebajar y quitar el cómputo de las pagas extraordinarias para las residencias con gente nocturna, porque ustedes todo lo que tocaban ¡lo destrozaban!

Y, ahora, en vez de hablar de esas cosas alguien la trae aquí para hablar de carne ecológica, y de sueldos.

¿Sabe usted que a los funcionarios ustedes los han masacrado siete u ocho años con una subida ¡cero!
?

En segundo lugar, en segundo lugar…, espera, cuando acabe Rubén,…

El senyor president:

Un segon, senyor diputat, un segon.

El senyor Mata Gómez:

…no, cuando acabe el señor Ibáñez, que se lo explique, porque ya sé quién es la mano que mece la cuna, ¿eh?
(Rialles i aplaudiments)

¿Usted sabe, señora Ortiz, que después de haber congelado el sueldo a todos, todos los de su grupo se repartían sobres de 2.
500, 1.
500 (aplaudiments), 600 y 800?
¿Eh?
¿Usted lo sabe?
(Remors) ¿Y que cuando estaba pasando eso ustedes engañaban a las Cortes Valencianas y engañaban a hacienda, y que entonces la subida a los funcionarios se anulaba pero todos los meses llegaba el sobre a cada uno de ustedes?
(Aplaudiments) ¿Y que lo tuvieron que declarar porque se supo?
¡El 1%, señorías!
El 1% de subida a los funcionarios; 1% que está en la ley general del estado de los presupuestos generales.
Que hacemos lo que nos mandan, porque la ley de acompañamiento del estado dice que las comunidades autónomas tenemos que hacer eso.

Y, además, este año hemos conseguido devolver parte de la paga extraordinaria que, desde el año 2012, ustedes habían esquilmado a los funcionarios.

No vuelva a hablar de subidas de sueldo.
Bueno, usted, sí, porque igual el sobre no le ha llegado.
O, ¿no sabemos lo que hacen ahora?
(Rialles) No lo sabemos.
Pero su síndic, aparte del gran sueldo que tiene de las Cortes, cobraba 2.
500 euros; los adjuntos, 1.
500; los portavoces, 1.
000; los diputados de a pie, 700.
Eso es lo grave, porque ese dinero estaba para que funcionaran los grupos, y alguien le ha querido traer a usted para engañar a la cámara.

¿Sabe usted que hace un año, que hace un año la ley de acompañamientos hizo un arreglito para setecientos funcionarios?
Y el arreglito consistía en que aquellos que no tenían una plaza a la que podían volver, una vez perdieran el… -me vuelvo a esperar a que acabe el señor… Acaba, Rubén-.
(Un diputat, amb el micròfon desconnectat, diu: Â«¿Qué pasa, hombre?
Â») (Rialles; algú diu: Â«Guardem silenci, guardem silenci.
Â»)

Mire, en la ley de acompañamientos del año pasado, ese grupo que era mucho más grande, decidió que, como había funcionarios, todos nombrados a dedo -miles-, muchos de ellos podían volver a un puesto de trabajo de mejor cualificación, había otros que no tenían ese sitio adonde volver.
Y, ¿qué hicieron?
El arreglito: entre 300 y 500 euros.
Eso lo hicieron ustedes en la ley de acompañamiento.
Usted no ha venido a hablar de ley de acompañamiento, que, por cierto, consellera, vamos a votar a favor, y vamos a votar en contra de la enmienda.

Porque…, ay, y ha hablado de los parques naturales y por eso se ha ido la señora Bonig, porque no quiere oír esto.
(Remors) Mire, ¿sabe cuál es la enmienda que llevamos a los presupuestos?
Que como ustedes han masacrado el medio ambiente y los biólogos valencianos no tienen dónde trabajar, casi todos están en la enseñanza.
Y cuando queremos nombrar directores de parques naturales que sean funcionarios y que sean biólogos, y que sean biólogos, a usted le parece mal.

Pero le voy a decir lo que hacía la señora Bonig.
Como nombraba a cualquiera director de parque natural que no tuviera la titulación y le parecía poco, lo cambió por dinamizadores medioambientales.
(Aplaudiments) ¡Y, ole, la de concejales de pueblo del PP, familiares del PP, enchufados del PP que estaban ahí!

Entonces, vienen aquí a decirnos que no podían ser funcionarios los directores de parques naturales… Queremos que sean funcionarios y, además, que sean biólogos…, y que todos están dando clase.
Y ustedes quieren volver a eso, que no sean funcionarios y que sean dinamizadores y, a ser posible, familiares del Partido Popular.

Mire, señora Ortiz, yo creo que esta situación es lamentable.
No deberían haber presentado una enmienda a la totalidad.
No deberían, porque encima no hablan de ella.
Es que no hablan de la ley.

Porque si quiere que hablemos de enmiendas, hablaremos de enmiendas, pero cuando toque.
Porque, claro, ustedes han subido el sueldo a todos los funcionarios que han querido, con complementos específicos, destinos a dedo, a dedo.

Y lo único que le dice este humilde diputado, que es el que la ha firmado, que hay una situación injusta, que no tiene sentido que la directora de los servicios jurídicos de La Generalitat cobre menos que la semana pasada, cuando era letrada de La Generalitat.
(Veus)

Y yo le digo… -que he estado en la abogacía- y yo le digo que nosotros necesitamos a la gente con más talento, a la gente más capaz, a la gente que esté en la administración.
Porque ustedes, no insistan, que con el sobre lo arreglaban, como los ministros del gobierno de Rajoy.
(Aplaudiments)

Muchas gracias.

El senyor president:

Senyor Mata, moltes gràcies per la seua intervenció.

Per a rèplica, la il·lustre diputada Eva Ortiz, per un temps màxim de cinc minuts.

La senyora Ortiz Vilella:

Muchas gracias, señor presidente.

Voy a empezar por el final, señor Mata.
Yo entiendo que su papel es incómodo hoy aquí.
Lo entiendo perfectamente, porque esa enmienda que usted ha tenido que firmar, estoy segura que no la comparte.
Porque, además, es que usted, seguro, seguro, porque le creo más justo que todo lo que han presentado a través de esa enmienda, no está de acuerdo.

Mire, no me gusta nada el tema del castin.
Y no me gusta nada que usted insinúe que a mí alguien me ha traído aquí.
Suena un poco raro, por no decirle algo machista.
Señor Mata, ¡no me gusta nada, ni el castin, ni que me han traído aquí y que me teledirigen por detrás!
(Aplaudiments) Yo sé que usted no piensa eso y por eso lo voy a pasar por alto, pero no me gustan nada esas afirmaciones.

Además, le voy a decir otra cosa.
No sé por qué ustedes no quieren hablar del 1%.
No sé por qué ustedes no hablan de la subida de sueldo a consellers, presidentes, secretarios autonómicos y directores generales.
Y no sé por qué a usted no le gusta, y nos dice que no entramos en el fondo de la cuestión, cuando ustedes se han pasado todas las sesiones anteriores a esta legislatura hablando de lo que les salía…, la real gana, fuera con el tema o no fuera.
(Aplaudiments)

Y ahora resulta que venimos aquí a hablar de cosas que van dentro de la ley de acompañamiento y no les hace gracia.
¿Será porque hay gente dentro de los grupos, que están sentados…, diputados y diputadas que están aquí, que igual hay cosas de las que se están enterando hoy y no las sabían hasta que el Partido Popular no ha venido a explicarlas?
¿Será quizá por eso?
(Aplaudiments)

Estoy convencida que hay mucha gente de los grupos que sustentan al tripartito, al pacto de Titanic -que a usted tampoco le gusta que lo digamos así-, que no sabían que crean cinco nuevas tasas, señorías, cinco.
Y, además, resulta que nos dice el señor Soler, o eso he entendido yo, que pronto nos va a hacer una revisión de las tasas y de los impuestos.

Pues, mire, para que quede en el Diario de Sesiones, intuyo que a principio de año habrá una subida de impuestos y de tasas, engañando a los valencianos y tomándole el pelo a esta cámara y a todos nosotros.
Señor Mata, de verdad… (Aplaudiments)

Mire, voy a decirle algo más para terminar.
Presentamos una enmienda a la totalidad a esta ley de acompañamiento porque nunca pensábamos que iban a tener la desfachatez de traer aquí, como primera medida dentro de la ley de presupuestos y la ley de acompañamiento: subida de sueldos, 140.
000 euros para una empresa muy conocida por el presidente de La Generalitat y porque, además, suben las tasas y los impuestos para subirse el sueldo.
¡Vergüenza torera, señoría!

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Moltes gràcies, il·lustre diputada.

El senyor Mata Gómez:

No me lo tome a mal, que la han traído, igual que traen a diputados… (veus) al primer banco.
No lo digo yo.

Humildemente retiro haber dicho algo tan grave como Â«a usted la han traído a ser adjuntaÂ», pero bueno.
(Veus)

El senyor president:

Un segon, senyor Mata.

Per favor, un poquet de silenci.

El senyor Mata Gómez:

Es que… el más que han traído, que es el señor Bellver… Y telita, ¿eh?
(Veus)

El senyor president:

A vore, senyor Rubén Ibáñez, no té vosté l'ús de la paraula.

El senyor Mata Gómez:

A los nuevos los tienen todos sentados atrás.
(Alguns diuen: Â«No.
Â») A la única nueva, no.
(Veus) ¡Uy, qué perra!
Bueno, pues ya no sé qué decirle para que no me lo tome a mal.
La han vuelto a engañar.

Mire, las tasas que usted dice que han subido, no las pagan los usuarios.
Son unas tasas que se giran desde la pública a la privada para que se equilibren las cuentas, que es como cuando… (Remors) ¡No las pagan los usuarios!
¡Uy, que no las pagan!
(Aplaudiments) Mire cómo se ríe el señor Rubén que sabe perfectamente de qué estamos hablando.
(Veus)

El problema que tienen ustedes… (veus) el problema que tienen ustedes…

El senyor president:

Un segon, senyor Mata.
Un segon, senyor Mata, i li pare.
.
.
(Aplaudiments)

El senyor Mata Gómez:

El problema que tienen ustedes…

El senyor president:

Senyor Mata, un segon, un segon.

Només parla l'orador, el senyor Mata.
Està vosté en l'ús de la paraula.
Quan vosté vullga.

El senyor Mata Gómez:

Ustedes tienen un serio problema con las clases medias, y le diré por qué.
Porque entre Rato y Olivas les han dejado sin ahorros; no este gobierno.
Se han quedado todo lo de las preferentes, las acciones y alguna cosita más.
(Aplaudiments)

Y si no es por exceso, es por defecto.
Porque, claro, que usted se suba a esta tribuna y dedique cinco minutos a criticar un impuesto de patrimonio que ustedes devolvieron, que estaba eliminado, estaba bonificado el 99%, que ustedes lo reincorporan, y lo único que estamos diciendo es que sea para cantidades que oscilen…, de más de seiscientos mil euros, excluida la vivienda habitual.
Es que, ¿por qué sale usted a esta tribuna a defender a 1.
800 familias, que encima no van a pagar ninguna fortuna?
Porque es que hay un desequilibrio en esta sociedad en que los ricos cada vez son más ricos, y los pobres, cada vez más pobres.

Y usted no sale aquí a defender a las clases medias, ni a los trabajadores, ni a los…, eso.
(Aplaudiments) Sube a defender… sube a defender a las 1.
800 familias afectadas por un impuesto de patrimonio que está intocado, cuando además tienen la posibilidad de que, si tienen una pérdida o una minusvalía…, de Rato y Olivas, otra vez, porque las acciones no las pueden vender, no llegan a pagarlo.

Por tanto, estamos en un debate perverso y estamos muy satisfechos -y le agradecemos los apoyos críticos y las abstenciones y cualquier otra posición- de que no haya habido una enmienda a la totalidad.

Porque, miren, la ley de acompañamiento es un instrumento que, aunque el Tribunal Supremo -que dice mi amiga Ana Barceló- dice que es muy útil para modificar determinadas leyes, yo sí que entiendo que tiene una cierta perversidad.
Recuerden que el señor Aznar -¿ha dicho Â«ahÂ»?
- hizo una modificación del Código penal para a ver si metía en la cárcel a Atutxa.
Pues bueno, la ley de acompañamiento se ha utilizado para muchas cosas.

Esta ley de acompañamiento para lo único que se preocupa es de rescatar personas, de ayudar a la gente que menos tiene, de poder garantizar la sanidad, (aplaudiments) de equilibrar a los funcionarios, de darle transparencia a la administración, de eliminar a los enchufados, de eliminar los sobres… (Veus) Pues… ¿que no les gusta?
, ¿que no les gusta?
Si yo sé que eso no les gusta, que en Â«mundo sobreÂ» vivían más felices.
(Rialles)

Porque, claro, ahora dice usted: Â«El Consell se ha subido el sueldo.
Â» Pues mire, la ley de acompañamiento del Gobierno de España y el presupuesto le sube el sueldo a Rajoy, se lo sube a la vicepresidenta, se lo sube a todos los ministros, se lo sube a todos los altos cargos… (veus) que sí, ¡que es el 1%!
¡Que es el 1%!
(Veus) ¡Y vosotros!
¡Y vosotros!
¡Jolín!

La ley, después…, ustedes tienen que mantener una ficción, Â«esto va bien, las cosas no van mal, ahora podemos devolver la paga extra, no sé, no cuántos, subimos el 1%Â» Y nos dice, Â«comunidades autónomas, no creen ustedes disfunciones, más disfunciones entre los funcionarios de la administración central y la autonómica.
Y, después de muchos años, les hemos subido el sueldo un 1%Â».
Y me parece poco.

Gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Mata.

Finalitzat este debat intens, amb estes mostres d'afecte mutu entre els diputats, i de respecte, anem a passar a la votació.
Anem a passar a la votació.

Senyories, comença la votació (algú diu: Â«No va.
Â») -el teu no va, Marc-.
Senyories, queda rebutjada l'esmena a la totalitat per 54 vots en contra, 13 abstencions i 29 vots a favor.
Per tant.
.
.
(aplaudiments; algú diu: Â«No va.
Â») -¿quin és el que no va?
El de Marc i, ¿quin altre?
- 55 vots en contra, 29 vots a favor de l'esmena i 13 abstencions, que conste en acta.

Senyories, moltes gràcies per la seua presència i ens tornarem a vore en sessió parlamentària la pròxima setmana, el dimecres, i abans, en comissions parlamentàries.

És closa la sessió.
(El president colpeja amb la maceta)

(S'alça la sessió a les 12 hores i 31 minuts)