Economia%2020220218HTML.html





Comissió d'Economia, Pressupostos i Hisenda realitzada el dia 18 de febrer de 2022.
Comença la reunió a les 10 hores i 10 minuts.
Presideix la diputada senyora Eva Ortiz Vilella.
Reunió número 24/I.

La senyora presidenta:

Bien, buenos días.

Vamos a dar comienzo a la Comisión de Economía, Presupuestos y Hacienda.

En primer lugar, la señora secretaria pasará lista para ver si tenemos cuórum.

Cuando usted quiera, señora secretaria.

Gracias.

(La senyora secretària passa llista per tal de comprovar si hi ha quòrum)

Muy bien.

Muchas gracias, señora secretaria.

A continuación, lectura y aprobación, en su caso, del acta de la reunión anterior.
¿Hay alguna cuestión que tengamos que subsanar o no del acta?
¿Todo en orden?
Pues la damos por aprobada por unanimidad.

Y el siguiente punto del orden del día es el Informe de fiscalización del síndico de Cuentas de la Generalitat del ejercicio 2020, y para eso vamos a contar con la presencia del señor Cucarella.
Tendrá una distribución de tiempos, que cuando él esté presente la doy para que también él lo tenga claro.

Así que, le damos la bienvenida al señor Cucarella, cuando él quiera.

Muy bien, pues le damos la bienvenida, señor Cucarella, a la Comisión de Economía, Presupuestos y Hacienda, y tiene un tiempo máximo en su primera intervención de treinta y cinco minutos para los informes de fiscalización; en segundo lugar, serán seis minutos para cada uno de los grupos, de menor a mayor; la siguiente intervención será de nuevo el señor Cucarella por un tiempo máximo de quince minutos; y, en principio, los grupos que lo soliciten tendrán una intervención de tres minutos; y cerrará usted con tres minutos para finalizar el punto del orden del día.

Así que, dispone de treinta y cinco minutos.

Cuando usted quiera, suya la palabra.

Gracias.

Informe de fiscalització del compte general de la Generalitat, corresponent a l'exercici 2020 (RE número 48.
559, BOCV número 216), que inclou l'informe de fiscalització de la Fundació per al Foment de la Investigació Sanitària i Biomèdica de la Comunitat Valenciana, exercici 2020 (RE número 40.
313, BOCV número 186); de la Societat Anònima de Mitjans de Comunicació, exercici 2020 (RE número 42.
277, BOCV número 200); de la Corporació Valenciana de Mitjans de Comunicació, exercici 2020 (RE número 42.
280, BOCV número 200); de l'Autoritat de Transport Metropolità de València, exercici 2020 (RE número 44.
079, BOCV número 209); del Consorci Hospitalari Provincial de Castelló, exercici 2020 (RE número 44.
284, BOCV número 210); d'Infraestructures i Serveis de Telecomunicacions i Certificació, exercici 2020 (RE número 44.
633, BOCV número 214); de l'Agència Tributària Valenciana, exercici 2020 (RE número 47.
537, BOCV número 214), informe d'auditoria operativa de l'activitat creditícia de l'Institut Valencià de Finances, exercici 2020 (RE número 48.
031), i informe de fiscalització de Valenciana d'Aprofitament Energètic de Residus, SA, exercici 2020 (RE número 48.
291, BOCV número 215); de la Societat Projectes Temàtics de la Comunitat Valenciana, SAU, exercici 2020 (RE número 48.
466, BOCV número 216); de les subvencions i ajudes de l'administració de la Generalitat derivades de la covid-19, exercici 2020 (RE número 48.
556, BOCV número 216); de la contractació de l'administració de la Generalitat amb especial èmfasi en les contractacions derivades de la covid-19, exercici 2020 (RE número 48.
557, BOCV número 216) i del compte de l'administració de la Generalitat, exercici 2020 (RE número 48.
558, BOCV número 216)

El senyor síndic major de Comptes:

Moltes gràcies.

Bé, intentaré ajustar-me a estos trenta-cinc minuts, si bé és cert que anem a vore ara catorze informes d'una manera molt sintetitzada, però, com al final són organismes, si per una d'aquelles no poguérem arribar als trenta-cinc minuts, ho tenen igualment en les transparències que els han passat ja.
Jo intentaré ajustar-me per a arribar.

Per tant, començarem amb el compte de l'administració vegent, per una banda, el que és l'auditoria financera, després en el compliment de legalitat, després vorem contractació més vinculada a l'emergència, etcètera.

Quant a l'auditoria financera, el primer que sempre hem de dir és que en general s'està d'acord amb els principis comptables i complim la legalitat, el que passa és que la nostra faena és vindre ací a contar aquelles excepcions i, per tant, encara que després pareix que vinga una allau d'incompliments, és evident que el que han vingut justament és a mostrar eixa part que no s'ha complit; però, en general, està bé recordar que en general es presenta d'acord amb els principis comptables i es complix la legalitat

Quant a immobilitzat no financer, estem parlant de més de 16.
000 milions d'euros que estan comptabilitzats en el balanç però que no es troben recollits en un inventari complet i actualitzat, sobretot que permeta conciliar-ho amb els registres comptables.
És un incompliment que hem anat reiterant altres anys també.

Quant a la concessió sanitària del departament de salut de la Ribera, quan es va fer la recepció dels béns, no hem pogut comprovar la raonabilitat en la valoració que està inclosa en eixa acta de recepció dels béns.
I també vinculat al que són les concessions d'assistència sanitària, que arribaren a haver-ne cinc, de les quals estes cinc durant diversos anys…, en la actualitat encara n'hi ha quaranta-una liquidacions anuals que estan pendents d'aprovació o que estan en tràmit d'elaboració.
Per tant, desconeixem açò com pot afectar el compte de l'administració, una vegada estiguen completament valorades i aprovades estes liquidacions.

Seguint amb l'auditoria financera, el tema de existències, en el balanç del compte de l'administració no es reflectix en el seu actiu corrent l'epígraf d'existències com a tal.
Hem sol·licitat a la conselleria de sanitat un inventari dels productes sanitaris per ser en el que realment més inventari n'hi ha, productes sanitàries en serveis centrals i en els diferents departaments de salut, però no existix un inventari que estiga valorat al tancament de l'exercici.
Per la qual cosa, a la fi, la xifra del balanç es troba infravalorada en part i el resultat de l'exercici també es troba condicionat d'esta manera.

Quant al tema de les prohibicions i contingències, hem de dir que hi ha un gran nombre de procediments judicials que estan en curs i dels quals podrien derivar-se responsabilitats a càrrec de la Generalitat que no hem pogut estimar adequadament.
Per tant, ahí hi ha una part que no sabem realment si les prohibicions i contingències són les adequades, i en aquells casos que hem pogut almenys analitzar-les hem vist un cert efecte de provisió en la cobertura d'estos passius contingents.

Un altre tema que és recurrent en altres anys és el creditors per operacions meritades.
Bé, doncs, tenim uns 800 milions en creditors per operacions meritades i vençudes i 274 en creditors per operacions meritades i no vençudes.
Són estos diners, estes obligacions que al final van passant d'un exercici a l'altre perquè no caben…, es meriten, sí, sí, però no caben de reconèixer-ho perquè no n'hi ha pressupost.
Cal tindre en compte que açò passa d'un any al següent, a l'any següent normalment acaba pagant-se el que ve de l'any anterior, i al final d'any torna a quedar per a l'any següent quan d'alguna manera es va traslladant el problema d'un exercici a l'altre.

Quant a les conclusions sobre el compliment de la normativa, també hem d'afegir que les despeses, i això ha de vore amb el que acabe de comentar vist des del punt de vista de l'auditoria financera abans, i ara vist des del punt de vista del compliment de la normativa, les despeses contretes sense cobertura pressupostària evidentment vulneren la normativa, però és cert que es poden convalidar estes obligacions d'exercicis anteriors, sempre que siga mitjançant una autorització del Consell.
Això ens porta a tramitar, en el 2020 es tramitaren quatre-cents quaranta-cinc expedients de rescabalament per enriquiment injust per un valor de 1.
700 milions d'euros, dels quals 1.
600 corresponien a la conselleria de sanitat, que és on més es dona esta circumstància, i després tornarem a parlar d'ella.

Vist novament, ho tornem a vore ara, des de l'aspecte del compliment de la normativa, un aspecte que abans havíem comentat dins de l'auditoria financera, i és que no s'ha pogut comprovar si la proposta que es va fer de l'acta definitiva de recepció dels béns i de serveis afectats en la concessió sanitària de la Ribera, doncs, no està clar si ha sigut aprovada i fiscalitzada per la intervenció i, per tant, no consta que la reversió haja sigut realitzada de manera satisfactòria per a la Generalitat.

Quant a temes de subvencions i transferències, doncs, ressaltem que les consignacions definitives han sigut insuficients de cara a algunes transferències i subvencions.
Per una altra banda, també indiquem que les fitxes pressupostàries de transferències i subvencions, vist en la llei de pressupostos, no recollien en molts casos la concessió, en cinquanta-cinc línies de subvencions no apareixia reconegut en la fitxa la forma de la concessió.
I, per una altra banda, insistim, això és una cosa també en què hem d'insistir, que les subvencions de concessió directa es concedixen per raons d'interés públic, social, econòmic, humanitari, o altres, però ha d'estar ben acreditat el seu caràcter excepcional.
No és que no es puguen donar, però ha d'estar ben acreditat.

I una altre aspecte que hem dit en altres ocasions, que en els pressupostos inicials de la Generalitat s'haurien d'incloure únicament les previsions d'ingressos raonables que s'espera obtenir del sistema de finançament autonòmic.
És cert que en tots els exercicis pensem que este tema se va a resoldre, però no s'ha resolt i no sabem quan es resoldrà, i, aleshores, en el que insistim és que el pressupost ha de ser realista.

Passant ja a les conclusions sobre els aspectes de compliment de la legalitat en la contractació, ens hem centrat en el que és la contractació per emergència derivada de la covid.
I ací, abans de començar a parlar dels incompliments, volia fer una reflexió, i és que realment nosaltres quan abordàrem açò fórem molt conscients de com estava la situació en el moment que es va contractar i, per tant, d'alguna manera el nostre anàlisi ha tingut com dos parts: una primera, que ha sigut comprovar si efectivament totes estes contractacions s'atenien directa o indirectament al que eren problemes derivats de la pandèmia, ja que d'eixa manera sí que era vàlid utilitzar la contractació d'emergència, ja que la normativa ha canviat per a poder-ho contemplar, i en general açò ha sigut així, en general s'ha complit que directa o indirectament està relacionat; però, després, la segona part de la fiscalització s'ha centrat més en dir: molt bé, la contractació per emergència realment no es forma un expedient perquè es fa de manera rapidíssima, però, a posteriori s'ha de donar transparència, s'ha de documentar tot el que s'ha fet, d'alguna manera s'ha de muntar un expedient a posteriori.
Aleshores, la nostra fixació s'ha centrat més en eixa segona fase, una vegada comprovat en la primera fase que efectivament li cabia la contractació per emergència.

En general, hem vist que es complien les característiques de la contractació de…, i anem a destacar ací aquells casos que hem vist alguna problemàtica.
Hem vist alguns casos en què faltava certa acreditació de supòsits que, de fet, donen lloc a la contracció d'emergència; en altres casos no costaven els preus de les prestacions contractades per les circumstàncies en les que es va contractar.
Açò és aprovat amb una impossibilitat de verificar l'adequada execució del contracte o la seua recepció de conformitat.
No podem assegurar si el que al final va arribar era exactament el que es va contractar… en molts casos a Xina, de pressa i correguda.

Sí que és cert que, afortunadament, així com en altres comunitats autònomes, uns altres estats, s'ha donat el cas que un avió quan venia de camí es va quedar a mitat camí repostant i la mercancia no va arribar, açò no ha passat ací afortunadament, però és cert que nosaltres com a fiscalitzadors no podem assegurar que això és el que s'havia contractat perquè no està clar què es va contractar en el seu moment per idiosincràsia de la situació.
Falta la formalització per escrit d'alguns contractes amb l'exterior, i és cert que els incompliments més reiterats s'han observat en la conselleria de sanitat, també per les característiques, eh?
, estem parlant de la pandèmia.

Després, n'hi ha altres contractes que no han sigut tramitats per emergència, que també els hem analitzat, i respecte a estos podem dir que, bé, en cinc expedients hem vist que no es justificava adequadament l'elecció del procediment de licitació o els criteris de la valoració en l'adjudicació del contracte; en tres expedients no concorrien o no justificava prou les circumstàncies per a la tramitació urgent del contracte; en sis expedients hem apreciat publicitat insuficient en el perfil del contractant; i en dos expedients hem vist que la fórmula que s'utilitzava per a valorar el preu no permetia una manera raonable, donant-li la importància relativa que li pertocava a l'oferta econòmica.

Seguint amb contractació, un altre aspecte que alguna vegada ja hem comentat en altres informes d'altres exercicis és que la conselleria de sanitat tendix a tindre un gran volum de despeses sanitàries que es contrauen sense expedient de contractació; pot ser per insuficiència pressupostària, perquè al final s'arriba cap a final d'any i no queda pressupost, o pot ser per altres causes com a vegades, doncs, una mala planificació de quan arribarien estes compres.

Per a la convalidació, que abans ho hem dit, per a convalidar estes subvencions concretes en un exercici i en l'anterior, doncs, al final ha acabat obrint-se expedient de rescabalament per enriquiment injust; d'aquells 1.
700 milions que abans he comentat que n'hi havia, ja havia dit que 1.
600 corresponien a la conselleria de sanitat, que són estos.
També és cert que, després, alguna part, de cara…, en el compte 413.
1 ja n'hi ha 268 milions que passaran a exercicis posteriors.

I d'altra banda, una altra cosa que hem observat i que es repetix d'anys anteriors és el cas de compres fetes, pagaments directes.
Arriba un moment en què no són en un expedient, és que realment la conselleria acaba comprant productes de farmàcia i material sanitari sense una tramitació de l'expedient, pràcticament, per dir-ho d'una manera vulgar, pràcticament anant a la farmàcia i comprant, no?
, no d'esta manera (rient) però sí, és una compra directa, un pagament directe.
I, clar, açò és una cosa que ha passat, ha passat en esta situació, però també altres anys ho havíem comentat ja.

I, ara, centrant-nos en les subvencions i ajudes, també fiscalitzades les subvencions i ajudes, ens hem fixat especialment en les derivades per la covid, i d'alguna manera les deficiències de gestió que podem ressaltar són les que vegem ací, algunes actuacions s'han realitzat abans, unes actuacions que es realitzaren abans de l'estat d'alarma i no es justificaren les raons per les quals dificultaren la seua convocatòria pública.
És cert que l'estat d'alarma, quan es va declarar, ja començaven a haver problemes per la pandèmia, però és cert que s'haurien d'haver justificat millor estes raons.

Una altra cosa important és que en alguns casos hem observat que faltava aprovar el pla de control, i això és especialment important tenint en compte que són ajudes i pagaments molts d'ells anticipats al cent per cent.
Per tant, el control és important.
En alguns casos hem vist un baix grau d'execució.
En altres hem vist que calia completar més la documentació acreditativa de les ajudes.
En algun cas també no s'acreditava adequadament perquè no es va promoure més publicitat i concurrència.
En algun cas també hem vist que no s'acredita adequadament el procediment selectiu.
I, per últim, per a comentar que les ajudes aprovades, en alguns casos, aprovades, però han quedat pendents d'imputació pressupostària per diferents causes.

Un altra de les ajudes a la que dedicàrem un estudi particular va ser les ajudes a persones amb rendes baixes afectades per ERTO, a conseqüència de la covid.
Açò va ser un informe que començàrem en el mateix 2020 i s'ha acabat en 2021, ampliàrem el programa d'actuació per a incloure-ho açò perquè pensàvem que era important, tenint en compte que eren 200.
000 beneficiaris que anaven a rebre-ho sense ni tant sols demanar-ho, simplement si complien una sèrie de característiques se li donaven 150 euros.

Hem de dir que hem patit certes limitacions perquè no hem pogut verificar la integritat, exactitud i completesa de les bases de dades que facilitava el SEPE, i sobretot el que no hem pogut és disposar d'una informació completa de per què hi havia incoherències entre la base del SEPE i altres, i altres que també podien treballar, les de Labora i altres.
Què passa?
Que al final hem hagut de decidir i hem vist que, com la més completa era la del SEPE, ha sigut esta la base de dades que hem utilitzat, i s'ha confiat en esta base.
Hem confiat en esta, però és cert que el fet que en la Comunitat Valenciana existiren treballadors d'empreses que tenien la seu en altres comunitats autònomes, ens ha faltat informació per a contrastar els ERTO sol·licitats per eixes empreses en altres comunitats autònomes.

I un altre aspecte que volíem ressaltar és que, encara que la resposta de l'ajuda va ser ràpida, es va tramitar, es va preparar molt ràpid, però després la tramitació ha sigut un poc més lenta.
En principi s'hauria d'haver acabat a finals de juliol i realment es va allargar fins a final d'any.
És cert que al final de l'exercici estava al 99 %, dels 30 milions que havien de repartir-se, estaven ja resolts i pagats.

En general, no han hagut massa problemes, sent aixina que era una cosa que no s'havia fet mai, 200.
000 beneficiaris d'una manera molt ràpida.
Però açò són els problemes que hem tingut.

I què recomanem?
Doncs, ja vista l'experiència, recomanem que de cara a altres procediments tan massius com este, caldria elaborar procediments detallats per a comprovar i aplicar els requisits establits per les subvencions.
I sobretot, que això hauria de ser una base de tota administració electrònica de qualitat, caldria emmagatzemar molt bé la informació dels expedients administratius en bases de dades que estigueren ben estructurades, perquè es puga utilitzar després en diferents procediments, encara que no fóra el procediment originalment pensat.
El que passa és que moltes vegades les bases de dades estan dissenyades en vista a una utilització i, quan vas a una altra utilització diferent és difícil fer els títols corresponents, i això és algo que l'administració electrònica, que ara fa que estem avançant tant, ha d'esforçar-se en tindre present que eixa informació servirà per a eixe cas i per a molts més altres posteriorment.

Altres aspectes que considerem rellevants del compte de l'administració.

Per una banda, destacar que hi ha un patrimoni net negatiu per 36.
000 milions.
Clar, això va a ser el resultat dels cinquanta i pico mil negatiu més els 13.
000 o 14.
000 en positiu, al final uns 36.
000 de patrimoni net negatiu.

El deute financer a final de 2020 era de 52.
000 milions, dels quals quasi quaranta dos mil milions corresponen a les operacions de crèdit fomentades amb l'ICO, és a dir, el FLA i altres fons d'este tipus.
I la variació neta de passius financers, l'augment de l'endeutament s'ha incrementat per 2.
400 milions en el 2020.
Això on es du?
Doncs, si veiem el resultat pressupostari dels últims anys, podem observar que havia hagut una evolució positiva de reducció del dèficit en els exercicis 2015, 2016 i 2017, que va canviar la tendència en l'exercici 2018 i 2019, sobretot per un increment més de les obligacions que dels drets.
Ja toca disminuir en el 2020, és cert que el 2020 és peculiar, està molt condicionat per ingressos i despeses extraordinàries en els dos casos que s'han donat per la pandèmia.
Al final el joc d'estos ingressos extraordinaris i despeses extraordinàries ha fet, probablement ha afectat per a una reducció del dèficit, no sabem si esta reducció del dèficit va a ser permanent en altres exercicis o ha sigut una cosa puntual d'esta.

A l'hora de fixar-nos en els ingressos.
Doncs cal dir que, malgrat que no s'ha canviat encara el sistema de finançament autonòmic, és cert que ha hagut una evolució positiva en els últims cinc anys, han anat creixent els ingressos, principalment pels tributs cedits, i el que veiem és que, bé, en el cas de 2020 vegem que hi ha un increment important dels ingressos, una part cal dir que, ahí hi ha mil quatre-cents, quasi mil cinc-cents milions d'euros, són deguts a estos fons especials que s'han concedit de cara a combatre els efectes de la pandèmia.
No obstant això, si restem este import, continua havent un increment dels ingressos d'un 5,3 %, més de set-cents milions d'increment.
Vull dir que sí que hi ha una tendència d'increment dels ingressos almenys fins a 2020.

Quant a les despeses.
El primer que fem tots els anys sempre, a l'hora d'abordar les despeses, és, val, una cosa són les despeses que tenim comptabilitzades, i després sabem que hi ha unes obligacions no reconegudes, que ja hem comentat abans, que van passant d'un exercici a l'altre.
Al final, quan sumes de tots els anys, doncs uns anys per altres ho controlem tot.
Però quan volem centrar-nos en un any en particular, ens agrada dir, bé, per a este any en particular són: les obligacions contretes en este any més aquelles que al final s'han quedat perquè siguen reconegudes posteriorment, perquè no hi havia pressupost enguany.
Mos agrada fer eixe ajust, perquè pense que donarà una imatge molt més fidel.

I això principalment, com ja hem dit, és l'evolució de les obligacions no reconegudes la sanitat.
I veiem que, bé, en els últims anys esta partida venia fa una dècada d'un import molt elevat, va anar baixant, i en els últims anys se manté al voltant d'uns set-cents milions aproximadament, està mantenint-se en els últims anys esta part, no?
, que d'alguna manera hem d'incrementar en un exercici perquè contant que una part passa a l'exercici posterior i d'ací es contempla el que venia de l'anterior.
D'esta manera tenim una visió de cada any realment quina és la despesa.
I mos dóna esta gràfica que tenim ací.
Veiem que la despesa ha sigut, excepte en el 2016 que va baixar, després va anar pujant, pujant paulatinament.
I això ens porta a un resultat pressupostari com el que tenim en el gràfic este de baix, que veiem que és la part negativa del gràfic, on va haver un avanç substancial en el 2016 de milloria en el resultat pressupostari, eixa evolució es va quedar estancada, no?
, fins i tot va es va deteriorar especialment en el 2019.
I en 2020 va haver una millor important, però hem de posar-la entre parèntesi, no sabem si açò serà, podria continuar d'esta manera o no, jo crec que dependrà molt també de si al final hi ha canvis en el sistema de finançament autonòmic.
En este moment el canvi, el bot este ha sigut gràcies als ingressos addicionals que han hagut originats per la pandèmia, per a combatre la pandèmia.

Quant a l'infrafinançament autonòmic, que ja he comentat alguna cosa, doncs bé, és cert que després de vuit anys d'espera ara ja hi ha una proposta almenys del que podia ser la població ajustada, una proposta no massa bé fonamentada, però bé, supose que se va discutir molt sobre ella.
Però és cert que açò és un primer pas, però realment ni sabem si tots els fons se repartiran segons esta població ajustada, ni sabem quin serà l'import definitiu a repartir, ni si tan sols quina serà la definició definitiva de la població ajustada.

Ara bé, independentment d'això, en la Sindicatura insistim que no sols s'ha de resoldre el model de finançament, és que, a banda, cal exigir un rescabalament de la part del deute que s'ha acumulat per l'infrafinançament durant dècades.
I al mateix moment, vist que està difícil que se resolga immediatament el canvi del model de finançament, el que cal demanar és que s'implante un mecanisme transitori d'anivellament fins que s'aprove un nou model, és a dir, que tots els anys almenys les comunitats autònomes que estan per baix de la mitjana tinguen algun fons específic que els arribe a la mitjana perquè no seguisquen patint este infrafinançament durant tot el temps que tarde en aprovar-se un nou model.

Això on ens porta al final en endeutament?
Doncs ens porta este gràfic.
Veiem que l'endeutament no para de créixer mai, però sí que és cert que des de 2016, que es va aconseguir el màxim pes de l'endeutament respecte al PIB, va començar a anar descendint el percentatge respecte al PIB, fins a en 2019 arribar al 41,8 i en el 2020 ha pegat un bot de nou, de fet ha batut el rècord anterior, clarament.
Per què?
No tant per un increment de l'endeutament, que ja hem vist que no ha sigut massa alt enguany, sinó sobretot una caiguda del PIB, ha baixat el denominador, el numerador s'ha mantingut o havia baixat un poc, però el denominador ha baixat molt, i açò és el que fa que se dispare.
Evidentment este gràfic el pes en el PIB, pues si se confirma la milloria de l'economia, a l'any que ve no serà tan alt.

I ara sí, bé, vull fer un incís en el que jo denomine, en la Sindicatura moltes vegades hem comentat els nostres informes: tres elefants en l'habitació, els tenim, però no volem vore'ls.
Quins són eixos tres?
El canvi climàtic, el (inintel·ligible) … dels combustibles fòssils i l'escassesa de minerals per a la transició energètica i el progrés tecnològic.

El primer, el canvi climàtic, és cert que és d'un elefant que se mira un poc de reüll, se veu que està ahí, però no se li dóna importància perquè se confia que, amb una transició energètica correcta, anem a resoldre, anem a atenuar el canvi climàtic.
S'ha de tindre en compte que és pràcticament impossible aconseguir un tipus transició energètica com la que es pretén, quan depén d'uns minerals escassos, ja escassos en este moment, abans d'iniciar la transició.
Aleshores, clar, tal com adverteixen els científics, és impossible aconseguir una energia semblant a la que actualment tenim a fonts renovables.
Efectivament se farà una transició energètica, però això mos donarà menys energia.

I, per tant, açò com afecta al sector públic?
Doncs òbviament de moltes maneres.
La primera, sense creixement econòmic és difícil augmentar els ingressos públics, i això és algo que el sector públic ha de començar a prioritzar quins són els serveis públics fonamentals que ha de prestar, i ha de començar a actuar ja.
Una de les ensenyances de la covid ha sigut que si no s'actua quan se vislumbra el problema, després ja arribem tard.
Doncs ací estem vislumbrant-ho des de ja fa temps i no estem actuant suficientment.

Per tant, és necessària una transició social i sistèmica cap a una situació a menor de dotació d'energia i més respectuosos amb el medi ambient, i cal que el sector públic siga conscient d'adaptar ja les seues estructures a este canvi.

Un altre tema molt important, i que ja veníem advertint-ho en la Sindicatura abans de la pandèmia, i hem insistit encara més durant la pandèmia, i és que cada vegada la gestió pública depén més de sistemes d'informació i comunicació, la qual cosa vol dir que és molt més vulnerable davant de ciberatacs, sobretot ara que s'està treballant molt en remot i s'està implantant cada vegada més l'administració electrònica, doncs cada vegada estem més exposats a ciberamenaces.
Aleshores, cal insistir que la transformació digital ha d'anar inseparablement unida a la ciberseguretat, no val primer «ara ho faig digital» i després ja vorem açò quina seguretat li donem.
No, no, ha d'anar de la mà.
I en açò insistim, cal incrementar la dotació de recursos humans i materials en matèria de ciberseguretat en la Generalitat.

És cert que està ben dotada, hem vist que hem sigut capaços de combatre alguns atacs que han hagut i al final no han arribat a prosperar, però no s'ha de la guàrdia mai.

I ara entrem ja en una fase de vore altres ens de la Generalitat: organismes, fundacions, consorcis, empreses públiques, tots els ens que integren el compte general.
Dedicarem una transparència a cada un, tractant de condensar tota la informació en una transparència només.

Quant a l'Agència Tributària Valenciana.
El que hem fet ha sigut un control intern del procés de gestió tributària, per una banda, i hem vist que, bé, aporta un nivell de confiança raonable, no?
, per a garantir que les transaccions i les dades relatives als ingressos tributaris són complets, exactes, vàlids, compleixen amb la normativa.

Sí que és cert que hem vist certa insuficiència en el control intern sobre l'activitat dels centres gestors.
A què ens referim?
Per tal d'evitar mitigar un poc el risc que prescriguen alguns drets o que al final s'allarguen i se complisquen els terminis, açò ahí caldria a la millor prestar més atenció perquè no puguen arribar a prescriure drets.

I un altre dels aspectes de l'Agència Tributària que hem valorat han sigut els controls generals de les tecnologies de la informació, lligat amb el que abans acabe de comentar sobre la ciberseguretat per les característiques de l'Agència Tributària.

Què podem de ressaltar d'ací?
Hem vist que, en alguns casos, la gestió d'usuaris i privilegis de les aplicacions de gestió tributària no estava adequadament limitada.
És a dir, a la millor, alguns usuaris tenien més privilegis de què caldria o usuaris que ja havien canviat, realment, les seues funcions, encara acabaven tenint uns privilegis que no devien tindre.
Això calia, d'alguna manera, anar netejant-ho.
I s'ha identificat l'existència de sistemes informàtics amb versions obsoletes, no?
Clar, això és un perill perquè ja el fabricant no dona suport de seguretat a estos sistemes ja obsolets.

I, per una altra banda, l'Agència Tributària hem vist que no disposa d'un pla de continuïtat complet, orientat a recuperar l'activitat en el cas d'una ocurrència d'alguna contingència.
Davant d'un ciberatac, per exemple, no té un pla de continuïtat ben elaborat de com recuperar l'activitat.

I un altre aspecte, mirant el compliment de la normativa en matèria de seguretat de la informació, hem de dir que ahí hem observat un molt bon progrés respecte a la situació que detectàrem l'exercici anterior.
És cert que l'Agència Tributària ha avançat, ha adequat molt la normativa de protecció de dades d'un any a l'altre, ha implementat la majoria de les accions correctores que suggerírem en la sindicatura.
Però és cert que cal continuar avançant pel que abans he dit, açò és una cosa en què sempre cal anar avançant perquè els roïns de la pel·lícula continuen avançant en la manera d'intentar atacar.

L'Autoritat de Transport Metropolità de València.
Ací ens hem fixat en una auditoria financera sobre els ingressos i despeses per transferències i subvencions.
I les excepcions principals que podem ressaltar són… Bé, per una banda, açò és una cosa que ja ve de l'informe de l'exercici anterior.
En el 2019, l'autoritat del transport no va comptabilitzar el reintegrament de romanent de tresoreria de l'exercici i ara, en el 2020, tampoc ha corregit aquell apunt.
De manera que, quan se compara, en els comptes comparatius, doncs, realment no és comparable, no?
, el resultat econòmic d'un exercici respecte de l'altre, perquè l'anterior està sobrevalorat.

Quant al reintegrament dels romanents de tresoreria de 2020, sí que és cert que ja s'ha comptabilitzat adequadament en el passiu del balanç, però s'ha fet a càrrec dels comptes d'ingressos.
És a dir, realment, el que s'ha fet ha sigut reduir ingressos quan, realment, el que s'hauria d'haver fet és comptabilitzar-ho a càrrec de les despeses, un increment de despeses.
Però, bé, és cert que açò no té un efecte en el resultat pressupostari, simplement és en la forma de mostrar els comptes correctament.

Per una altra banda, les despeses de l'exercici de 2020 cal dir que inclouen compensacions tarifàries que se meritaren en el 2019 i també els ingressos, doncs, inclouen algunes vendes de títols meritades en el 2019, val?
, en un cas per milió i mig d'euros i en l'altre per un milió.

I, per últim, el que podem ressaltar de l'autoritat és que, en els serveis prestats per les concessionàries durant el 2019, s'ha reconegut en el pressupost de després, de 2020, mitjançant tramitació d'expedients de rescabalament per enriquiment injust, curiosament quan sí que hi havia pressupost suficient en 2019 per a haver-les reconegudes les obligacions en el mateix 2019.
No sabem molt bé per què, al final, se va incorporar a l'any següent i, damunt, muntant l'expedient de rescabalament, quan s'haguera pogut fer en el mateix 2019, hi havia pressupost.

Passant a l'Institut Valencià de Finances, en este cas hem fet un informe d'auditoria operativa de la gestió de fons, avals i ajudes concedides i tenim les següents conclusions.
Bé, la veritat és que l'estructura actual del sistema de govern corporatiu de l'Institut Valencià de Finances rèplica les millors pràctiques del sistema financer espanyol i, bé, pensem que açò pot contribuir molt bé a millorar la gestió del risc de l'activitat creditícia.

Durant el 2020, la veritat és que l'entitat ha contribuït a pal·liar els efectes de la pandèmia, ha duplicat el finançament concedit respecte al 2019 i la política de gestió dels riscos de l'entitat en estos moments és conforme, en línies generals, amb els principis de bona gestió financera: prudència, diligència, transparència, tot cal dir que encara que el procediment reglat en la concessió és de concurrència competitiva, per les característiques pròpies del servei.

I hi ha un seguiment estructural i oportú del risc de crèdit derivat operacions concedides amb anterioritat.
En això també s'ha avançat i s'ha millorat moltíssim, encara que, bé, hi ha alguns aspectes que han de ser objecte de revisió i d'enfortiment per mitjà d'assignació de recursos suficients.

Quant a la Corporació Valenciana de Mitjans de Comunicació i la Societat Anònima de Mitjans de Comunicació, ho presente englobat en transparència, perquè al final els comentaris són els mateixos, en els dos casos.

Quant a l'auditoria financera, les existències que hi ha en forma de programes, tenim que hi ha 1.
700.
000 euros de bestretes a proveïdors de la corporació valenciana i més de set milions en la societat.
Estes existències, en els dos casos, la informació és insuficient en la memòria dels comptes anuals, caldria estar millor documentat.
I, a més, en el cas de les existències de la corporació, realment haurien de figurar no en el seu balanç, sinó en el balanç… haver-ho traspassat a la societat.

Quant a les despeses de personal, el contingut informatiu de la memòria és insuficient i cal dir que, a final de l'any 2020, els llocs de treball estaven coberts per mitjà de borses de treball temporal, amb el 78 % del personal que procedia de l'antic grup de Radiotelevisió Valenciana.

I, quant als litigis, no hem obtingut informació suficient per determinar si haurien d'haver registrat provisions per a l'adequada cobertura comptable dels litigis existents.
No tenim ahí possibilitat de valorar quina haguera sigut l'adequada cobertura.

Altres requisits legals i reglamentàries, doncs, cal dir que la societat ha comptabilitzat ingressos propis per un import que suposa una disminució de més del 25 % respecte del que estava previst.
Per què ressaltem açò?
Perquè aquesta és una de les circumstàncies previstes per al cessament dels membres del consell rector, la qual cosa obliga ara a exposar causa justificada davant de la Comissió de Radiotelevisió Valenciana i de l'Espai Audiovisual, per a explicar per què ha passat açò.
Bé, com està la pandèmia pel mig…

La contractació.
Els incompliments relacionats amb els… Hem vist diferents incompliments relacionats amb els criteris d'adjudicació, en l'estimació del pressupost base de licitació, en l'assumpció dels costos dels avals en els contractes de la producció audiovisual, alguns fraccionaments indeguts de contractes, així com falta de motivació en les decisions per a contractar projectes.
Açò, més o menys, és el resum d'estos dos òrgans.

Quant a Istec, infraestructures i serveis de telecomunicacions.
És una societat que se va constituir en el 2019, però que va iniciar la seua activitat en el 2020.
Quant a la fiscalització i el compliment de l'activitat contractual, en un expedient en concret hem vist que l'avaluació de l'oferta econòmica s'ha desagregat, però no s'ha ponderat l'avaluació segons el pes econòmic de cada una de les parts.
Això ha originat que no s'atorga la puntuació més alta a la major baixa econòmica i que, curiosament, s'haja considerat baixa temerària una oferta que presentava realment la menor baixa global, pel fet de no haver ponderat les diferents parts.
De fet, d'una altra banda, hem vist un incompliment insatisfactori de les obligacions de publicitat i comunicació perquè, bé, han arribat fora de termini en molts casos i a la sindicatura no s'ha comunicat la relació de contractes.

I, quant a les conclusions sobre el compliment en matèria de seguretat de la informació, hem de dir que la política de seguretat de la informació no ha sigut aprovada pel consell d'administració ni el seu àmbit d'aplicació abasta tota l'entitat ni s'ha regulat el nomenament d'alguns rols de seguretat essencials.
Per altra banda, no s'ha constatat l'anàlisi de riscos de les dades personals gestionades per l'Istec.

I ja, per últim d'Istec, quant al control formal de la rendició de comptes, cal dir que Istec i l'Institut Valencià de Finances no han seguit els mateixos criteris a l'hora de comptabilitzar el traspàs de l'activitat de l'agència de tecnologia i certificació electrònica.
Cada u ho va considerar d'una manera a l'hora de comptabilitzar.

Veig que me falten… Bé, veig que me'n passe ja dels minuts.
Me queden crec que són tres o quatre organismes.

La senyora presidenta:

No pasa nada.

El senyor síndic major de Comptes:

Pare ací i ho teniu ahí o seguisc?

La senyora presidenta:

No, no, continue, continue.

El senyor síndic major de Comptes:

Sí?

La senyora presidenta:

Sí, no hay ningún problema.

El senyor síndic major de Comptes:

Val, gràcies.

La senyora presidenta:

Así los diputados luego no pueden decir que usted no lo ha contado.

El senyor síndic major de Comptes:

Val, doncs… No, queden tres o quatre organismes.

La Societat de Projectes Temàtics de la Comunitat Valenciana, excepcions a l'auditoria dels comptes anuals.
Per un costat, en la memòria hi ha poca informació que ens ha impedit opinar sobre la correcta classificació comptable, tant de la regata The Ocean Race, en les edicions XIV i XV, la Ciutat de la Llum, els plans especials directors d'usos i infraestructures de la Ciutat de la Llum i de Benidorm-Finestrat.

Per una altra banda, la societat -i açò és curiós- va transferir dos milions d'euros per a pagar reserves de vol, d'un vol per a la importació de material sanitari.
Clar, evidentment, és una activitat que no li correspon.
És cert que, després va ser retornat, en menys d'un mes se van retornar els dos milions d'euros, però no tenim una documentació que justifique per què se va fer d'esta manera.
Els diners anaren i tornaren per a assegurar un vol determinat, suposem que la conselleria no tenia els diners en eixe moment i esta Societat de Projectes Temàtics els tenia.
Però no deixa de ser estranya esta forma de gestionar-ho.

Quant a la fiscalització de la contractació, algunes excepcions que ressaltem.
Per un costat, no tinguem suficient evidència sobre si la Societat de Projectes Temàtics està abonant adequadament el tractament i retirada de lixiviats, en funció de la prestació realment executada.
No està clar, al final, realment, el volum del que està executant-se i, per tant, si realment ho està abonant adequadament.
I, per altra banda, està facturant la retirada de residus amb un IVA del 21 %, quan hauria de ser del 10 %, per les característiques de la retirada de residus.

En la contractació de l'assessorament en matèria fiscal, vegem que se va exigir una solvència econòmica i financera més superior a la qual era adequada.
Hem vist una modificació del contracte de manteniment de l'auditori de Torrevella; és incorrecta perquè, realment, el que suposa és una alteració de la naturalesa global del contracte, hauria d'haver-se fet un contracte diferent, no una modificació del qual hi havia.
I amb la modificació del contracte de manteniment i gestió del complex de la Ciutat de la Llum, les prestacions del modificat es van executar abans d'haver sigut formalitzat.

Passem a VAERSA.
En este cas, es va fer una fiscalització de la contractació i de la condició de mitjà propi instrumental.
Hem vist que en nombroses ocasions s'ha recorregut a la figura del contracte menor, amb la finalitat de continuar rebent una prestació.
Mentre finalitzava la tramitació d'un expedient, no s'havia arribat a temps de tramitar-ho completament abans que s'acabara la finalització del contracte, amb la qual cosa, al final, se tirava mà, amb contractes menors, a anar seguint amb la prestació del servei; la qual cosa, al final, ha originat fraccionaments indeguts del contracte.
En alguns casos, moltes actuacions no estaven emparades amb un encàrrec formal, sinó que era a través de meres sol·licituds o peticions, sense un expedient adequat i ben documentat.
S'han utilitzat, de manera reiterada, contractes laborals temporals per a treballs que es repetixen de manera periòdica i això, de fet, ha derivat en sentències judicials en contra.

Les quanties facturades pels encàrrecs rebuts dels consorcis locals no estan determinades a partir de tarifes degudament aprovades, el que passa és que…, algunes no estan aprovades i altres no han sigut actualitzades.
VAERSA ha facturat en més d'un milió d'euros a diversos ajuntaments d'Alacant pels serveis de residus sòlids urbans sense l'adequada formalització.
Té a vore també amb allò que abans hem comentat, que, al final, no són encàrrecs ben documentats, sinó que acaben sent peticions, meres sol·licituds o peticions.

I, a final de l'exercici, VAERSA no reunia el requisit d'activitat essencial per a ser considerat mitjà propi personificat de la Generalitat i d'altres ens públics.
I açò és una cosa que cal vore el pes que té, realment, els ingressos que s'obtenen per cada via per a poder saber si és o no és un mitjà propi.

I entre les recomanacions, molt lligades a açò que acabem de comentar, destacar que insistim que se determine de manera clara en quines circumstàncies se li poden confiar les actuacions d'encàrrec com a mitjà propi a VAERSA.
I, per altra banda, doncs, cal promoure una actualització anual de totes tarifes que aplica.

Fundació Fisabio.
Per una banda hem vist la fiscalització de la contractació.
I ací cal dir que, en un dels contractes analitzats, hauria d'haver-se exclòs un dels dos licitadors, que havia presentat una proposició tècnica defectuosa que no era susceptible d'esmena.
I en un contracte menor vegem que no queda justificat que el preu contracte s'adeqüe al preu general de mercat i s'ha comprovat que el servei s'ha facturat amb anterioritat a l'aprovació de la despesa.

I entre les nombroses recomanacions, doncs, destaquem ací que, perquè Fisabio puga acollir-se a l'opció legal que permet la normativa sobre contractació pública i no quedar obligat a efectuar una licitació dels contractes basats en l'acord marc, s'hauria de promoure la modificació de l'acord marc per a definir bé les característiques del producte a subministrar i, en altres qüestions també, de l'objecte del contracte, el preu concret que s'atribuïx a subministraments especificats, els terminis de condicions, etcètera.

I, per últim, en els procediments de contractació ha de garantir-se que es promoga una competència real i efectiva entre licitadors, ja que hem vist que en alguns casos realment al final només hi havia un licitador.
No hi havia una competència real i efectiva.
O en altres casos hi havia diversos licitadors, però pareixia que uns apostaven més per un contracte i altres, per altre, de manera que entre ells no hi havia competència.

I ja, per últim, el Consorci Hospitalari Provincial de Castelló, en este cas la fiscalització de la contractació donem una opinió desfavorable.
Per què?
Doncs perquè hi han debilitats importants de control intern; molta activitat contractual sense tramitació prèvia d'expedients, principalment en compra de productes farmacèutics i material sanitari; en cap dels expedients revisats es justifica adequadament l'elecció dels criteris que es tindran en consideració per a adjudicar el contracte; no es prenen les mesures adequades per a detectar y solucionar els possibles conflictes d'interessos en tot el personal que participa en el procés de licitació.

I quant a la mostra de contractes no menors que hem analitzat, cal dir que els adjudicataris no han acreditat adequadament la solvència en alguns casos; els plecs no descriuen prou la manera de valorar els criteris d'adjudicació i en altres casos hem vist que els informes d'avaluació no estan adequadament motivats.

I respecte a la mostra de contractes menors, vegem que no consta que el consorci comprove la capacitat d'obrar dels empresaris.

I a això li afegim ja, per últim, que en el control formal sobre els comptes anuals veiem un desequilibri econòmic financer molt elevat, motivat per les pèrdues continuades, derivat de molts exercicis.
Per això, al final, en el cas del consorci hospitalari és una opinió desfavorable respecte a la contractació.

I amb açò, ens hem passat dos minuts, però hem fet un repàs… Bé, no, això s'havia quedat parat.
Que bé, s'havia quedat parat.
(Rient)

Moltes gràcies per l'atenció.

La senyora presidenta:

Muchas gracias, señor…

El senyor síndic major de Comptes:

Jo reconec que açò és un rollo, estar ahí, perquè és molta informació en molt poc de temps.

La senyora presidenta:

No, le puedo decir que en esta comisión hemos visto cosas «muchísimo» más complicadas.

El senyor síndic major de Comptes:

Gràcies per l'atenció.

La senyora presidenta:

Gracias a usted.

Pasamos a los seis minutos que, en primer lugar, le corresponden al señor Martínez para su intervención.
Cuando usted quiera.

El senyor Martínez Ruiz:

Gràcies, senyora presidenta.

Gràcies al síndic de Comptes per la seua exposició.

I, com sempre, ens agradaria que li traslladara també el nostre agraïment a tots els treballadors de la Sindicatura de Comptes pel treball extraordinari que realitzen.

Jo crec que és habitual que quan ens toca vore en aquesta comissió el compte general o quan el veiem també en el ple, tornem any rere any sobre les mateixes qüestions.
Algunes qüestions perquè són problemes persistents, com pot passar amb l'infrafinançament, per exemple, que estan ahí.
Altres, perquè són interpretacions ideològicament sesgades de determinades qüestions.
Per exemple, la radiotelevisió pública sempre és un tema que ix quan debatem sobre el compte general.

Jo crec que aquest compte general és radicalment diferent al que ens trobem amb exercicis anteriors com a conseqüència de la crisi de la covid-19.
Diria que potser la major novetat és l'informe sobre la contractació, que crec que tots podem estar d'acord que és un informe molt exhaustiu i que això també demostra, diguem-ne, la rigorositat i la independència amb la qual treballa la Sindicatura de Comptes i crec que és una cosa a valorar i agrair.

Crec que cal que… les institucions, i particularment en el Consell, prenguen nota de les consideracions de la sindicatura, sobretot per una qüestió que ha dit vosté, que és la d'adequar el funcionament de les administracions públiques per si una situació com aquesta es torna a plantejar a futur, però, alhora, també és important remarcar jo crec que el context en què es produeix aquestes contractacions o aquest recurs a la contractació pel procediment d'emergència, no?
La imprevisibilitat de la pandèmia i la necessitat de respondre a tota velocitat, sobretot pel que fa als contractes en matèria sanitària, jo crec que el Consell assumix en eixos moments que es poden cometre errors procedimentals, però que és millor cometre errors procedimentals que… retardar determinades contractacions -que, posats a escollir un mal o un altre, és millor evitar el mal major-, que es trastoca el conjunt de l'administració autonòmica.
És a dir, efectivament, la conselleria de sanitat…, allò és un canvi radical i s'ha d'adaptar molt ràpidament.
Però jo diria que tota l'administració autonòmica es queda trastocada i això afecta també a la contractació que puga fer qualsevol conselleria.
He llegit contractes que afecten, per exemple, la conselleria de transició ecològica o altres conselleries.
Clar, aquesta situació desborda al conjunt de l'administració, no només algunes àrees.

En eixe sentit, hi han contractes als quals s'apel·la que no hi ha justificació…, que no es justifica adequadament recórrer al procediment d'emergència, però jo ahí sí que introduiria el matís que no estiga justificat no significa que no hi haja una explicació sobre per què es recorre aquest mecanisme.

Sí que crec que hem de valorar que almenys fins al moment no hi haja hagut en la Comunitat Valenciana cap escàndol de corrupció lligat a la contractació o lligat al recurs de la contractació d'emergència.
I també crec que cal recalcar que en general -i això és una qüestió que també m'agradaria plantejar-li- si hi ha hagut una resposta similar, simètrica en el conjunt de les comunitats autònomes, amb independència dels partits que governen, o seria interessant vore quines han sigut les diferències entre comunitats autònomes en este sentit.

Crec que és més fàcil de captar el context mirant les xifres globals que dona el compte general.
Per exemple, la contractació de personal, el número de treballadors en 2019 i en 2020.
En 2019, 138.
163 i en 2020, 151.
836.
Jo crec que això és una bona xifra per a captar el volum de l'esforç que va fer l'administració autonòmica en aquell moment, sobretot si la comparem amb la gestió de la crisi anterior, no?
, el tamany de les modificacions pressupostàries que es van haver de fer i, també, l'increment de recursos gestionats.
Estem parlant d'un increment de drets reconeguts de 22.
058 milions a 26.
647 milions, l'aportació del fons covid, l'increment important també dels passius financers que servien per a finançar tot això.

I, a més, això s'ha d'acompanyar…, que no només incrementa els recursos que ha de gestionar l'administració autonòmica, sinó que també hi ha, sembla ser, un grau d'execució bastant elevat o, almenys, donades les circumstàncies en què s'havia de treballar, el 95,2 %.
Ho dic perquè també això és una qüestió que sol generar bastant debat entre els grups parlamentaris, el grau d'execució.

Ara, a mi el que m'agradaria plantejar-li també és en quina situació ens deixa el pas de la crisi.
Vosté ha mencionat l'increment del deute.
Precisament a l'exercici 2020 trenquem la barrera dels 50.
000 milions d'euros de deute.
Un poc, què passarà quan es retiren els estímuls que ens arriben de fora, tant de l'Administració General de l'Estat com de les institucions europees, i es restituïsquen les regles de disciplina fiscal.

Hi ha hagut una millora del dèficit, com vosté ha indicat, però vorem què passa en els propers anys.
I això un poc ens emplaça a tornar sobre la qüestió que és més persistent jo crec que en este debat, que és la de l'infrafinançament.

La dada que apunta el compte general sobre el fons de suficiència global és que és…, o siga, a mi particularment m'indigna… dins del tema del finançament, allò del fons de suficiència global.
I, en eixe sentit, és positiu que s'haja engegat el procés de reforma per part del Ministeri d'Hisenda, però, com vosté ha dit, la proposta clarament no s'ajusta a les necessitats de la Comunitat Valenciana.
I tampoc no hem rebut resposta a la proposta que va fer la Comunitat Valenciana sobre la necessitat de crear un mecanisme… almenys provisional d'anivellament amb la mitjana de finançament de les comunitats autònomes.

I ja, per últim, simplement agrair que incloguen com cada any aspectes referents a la transició ecològica, a la crisi climàtica i, també, a l'aspecte de la digitalització.
Esperem que en els propers exercicis del compte general aquestos problemes es puguen abordar d'una manera ambiciosa, sobretot recorrent als fons europeus de reconstrucció i els fons del mecanisme de recuperació i resiliència.

Disculpe…

La senyora presidenta:

Muchas gracias, señor Martínez.

A continuación, por un tiempo máximo de seis minutos, tiene la palabra la señora Massó para el grupo Vox.
Cuando usted quiera.

La senyora Massó Linares:

Muchas gracias.

Buenos días, señor Cucarella, de nuevo.

Muchas gracias por el gran trabajo que año tras año hacen en el equipo de la sindicatura, pero es que volvemos a ver lo de todos los años.
Volvemos a constatar cómo año tras año funciona la administración.

Volvemos a ver cómo se repiten incumplimientos de la normativa.
En particular, es sangrante este año leer el uso que hacen de la concesión arbitraria de subvenciones y no digamos de la contratación, en especial con el tema del covid.
Porque, claro, nosotros nos preguntamos para qué, para qué sirve todo esto.

Porque en cada informe se recoge, por ejemplo, el exceso de los expedientes de resarcimiento por enriquecimiento injusto.
Incluso la agencia antifraude hizo un documento que se titulaba «Enriquecimiento injusto: ¿uso o abuso?
».
Y ¿de qué ha servido?
De nada, de nada.
La administración sigue usando de manera creciente y continua este recurso: en 2019, 1.
443 millones; en 2020, 1.
763.
En algunos casos, en sanidad o…, se podrían entender dada la circunstancia, pero es que es asombroso el caso también de la conselleria de agricultura, y no en este año, sino también en años anteriores.

Por otra parte, como ya hemos dicho en otras ocasiones, nos agrada ver que el informe recoge lo que nuestro grupo viene diciendo desde que entramos a este parlamento, y es que los presupuestos son ficticios y reales, ya que en los ingresos no tiene nada que ver lo que se presupuesta con lo que en realidad se recibe.
O sea, las previsiones de ingresos, como bien se recoge en este informe, han de ser las que de forma razonable se espera.
Y, año tras año, vemos que eso no es así.

Como bien recomiendan en el informe, debería efectuarse una elaboración presupuestaria más ajustada a las necesidades reales previstas.
Si cada año la sindicatura recomienda lo mismo y si cada año se repite lo mismo, nosotros, perdóneme, pero es que empezamos a dudar de la utilidad de todo esto.

Y también nos planteamos, después de leer estos informes, cómo se puede emitir una opinión favorable de unas cuentas en las que se sabe que los ingresos no son reales.
Y si el origen es falso, todo lo demás también tiene que ser falso.
Pero bueno, vamos a ir por partes.

En el informe sobre la contratación, la verdad es que es para echarse a temblar.
Eso sin tener en cuenta que los estados de alarma al final eran inconstitucionales.
Pero bueno, eso es al margen.

La necesidad de actuar de forma rápida hizo que se aplicara la tramitación de emergencia.
Pero es que habría que justificar esa forma de actuar.
Cosa que en muchos casos, según se recoge en el informe, no ha sucedido.
Hablamos, por ejemplo, de contratos de Presidencia por más de cuatro millones de euros para campañas informativas en medios de comunicación, de los cuales dos millones y medio no se razona la causa de la tramitación urgente, no se justifica la selección de los contratistas ni los precios, ni siquiera aparecen los precios por ninguna parte.
Y luego, en algunos casos, arbitrariamente, se hacen descuentos; en otros, no se hacen de forma inexplicable.

Y, luego, además, por si esto no fuera suficiente, se cuela un contrato también en medios de comunicación para una campaña contra los incendios forestales.
Cosa muy grave.
Yo sé que los incendios forestales es un tema muy grave, pero antes del covid ¿no había incendios?
¿Los incendios son cosa de la nueva normalidad?
Pues estamos arreglados.

En una de las alegaciones que aparecen también sobre estos contratos, exponen que, al estar confinados, era complicado a las empresas participar en una licitación.
Yo no sé si es que el Consell nos toma por tontos… No lo entiendo, porque ¿nos está diciendo que las empresas de comunicación, que son las más digitalizadas o deberían serlo, van a una licitación con el folio debajo del brazo?
O sea, ¿que tenían dificultades para una licitación de forma telemática?
No sé, es un poco extraño.

Y ya de las contrataciones de sanidad, ¿para qué hablar?
Parece que la conselleria no ha entendido que la urgencia es una cosa y el incumplimiento de la legalidad y la chapuza es otra muy distinta.

El informe de la sindicatura habla de expedientes por más de ciento cincuenta y dos millones de euros, y estamos hablando de una muestra seleccionada como dice en el informe, que la realidad puede ser mucho peor.

Y de esa muestra se habla que en ningún caso se puede verificar la adecuada ejecución del contrato ni su recepción de conformidad ni su liquidación.
Se habla de incumplimiento generalizado y solo de una muestra aleatoria.
O sea, ¿cuál será la realidad?

En muchos de ellos, como bien se recoge, no se ha dictado el acuerdo o declaración de emergencia.
En otros no consta el informe técnico que justifique la necesidad y la emergencia.
Y así prosigue el informe hablando de contratos ejecutados en el exterior que se saltan la normativa con total descaro.

Y yo vuelvo a preguntar lo mismo: ¿de verdad, después de leer todo esto que ha sucedido con una muestra aleatoria, que habrá que pensar qué pasa con el grueso de la contratación, de verdad hay una opinión favorable de la sindicatura?
No sé, igual nos lo puede explicar.

Pero es que, además, ahora vamos a fijarnos en las subvenciones.
El informe se ha centrado este año en las referidas al covid; el resto, por lo que he podido entender, han quedado sin fiscalizar.
Entonces, solo se han centrado en esa y pasa lo de antes, a ver qué habrá pasado con las que no se han fiscalizado; de las que sí ha sido fiscalizadas por la sindicatura leemos que hay incumplimientos y deficiencias significativas.
Estamos hablando de muchos millones de euros con irregularidades, y vuelvo a repetir la pregunta: ¿para qué sirve todo esto?
O sea, ¿de verdad se puede tener una opinión favorable de unas cuentas con semejante grado de incumplimiento cuando se habla de muchos millones de euros con irregularidades?
No lo sé, nosotros valoramos mucho el trabajo que hace la sindicatura, de verdad, pero dudamos de su utilidad y, como hemos dicho en otras ocasiones, hay aspectos que no dependen de ustedes, usted ya nos lo dijo, y que nos resultan llamativos.
Usted nos dijo que no se podía valorar en otras ocasiones la eficacia y la eficiencia, y nosotros nos preguntamos si no podrían ayudar a eso los indicadores por objetivos que aparecen en los presupuestos.

Otro tema que nos llama la atención es que se supone que la sindicatura no hace valoraciones políticas, como digo, sobre la eficacia y la eficiencia, pero parece que sí las hacen sobre el modelo territorial y del modelo de financiación cuando hablan del papel crucial de las comunidades autónomas y apuestan por un determinado modelo de financiación.
Ya hemos visto la dificultad que han supuesto las comunidades autónomas, nos lo ha dicho usted, con la dificultad de los ERTE tramitados en comunidades autónomas distintas.
Y, desde luego, también se toma por parte de la sindicatura, perdóneme, un posicionamiento claro político en el tema de la transición energética y el cambio climático.
Mi pregunta es si dispone la sindicatura de expertos en sostenibilidad ambiental porque estamos reclamando medidas urgentes -usted lo ha dicho hace un momento- del sistema económico, ante la imposibilidad de seguir la senda actual de crecimiento.
Hablan de descartar este objetivo de crecimiento, ¿no es eso una valoración ideológica política de la situación?
Y luego, además, proponen, en nuestra opinión de forma arbitraria, que, ante ese decrecimiento económico, una subida de impuestos.
Perdóneme, pero es que eso sí que es adoptar un posicionamiento ideológico político.

Luego, en su informe, para sostener todo esto, citan informes sobre el tema climático y las energías y llegan a la conclusión de que para preservar el medio ambiente pues no es compatible con el crecimiento económico.
Bueno, si de informes internacionales se trata, esperamos que el próximo año en este informe de la sindicatura haya una recomendación del uso de la energía nuclear, después de la consideración de dicha energía como energía verde por parte de Bruselas, ese es también un informe de Bruselas, y además mucho más rentable económicamente.

Por tanto, con esa recomendación se evitaría la otra recomendación anterior de que el crecimiento económico, bueno, pues es incompatible con el medio ambiente.

Le repito la misma pregunta que le hice también el año pasado, ¿dónde quedan en las cuentas de la Generalitat el principio de legalidad, los principios contables, el principio de estabilidad presupuestaria, los principios de eficacia, eficiencia y economía, y el principio de transparencia?
¿De verdad…

La senyora presidenta:

Señora Massó.

La senyora Massó Linares:

Termino, la última pregunta.

La senyora presidenta:

No quiero ser impertinente, pero una cosa es que la presidencia sea…

La senyora Massó Linares:

Muy bien, la última pregunta.

La senyora presidenta:

…condescendiente y otra cosa es que abuséis del tiempo.

Gracias.

La senyora Massó Linares:

La última pregunta.

¿De verdad, después de todas las irregularidades que hemos podido leer en el informe, se emite una opinión favorable?

Muchas gracias.

La senyora presidenta:

Muy bien.

Muchas gracias, señora Massó.

A continuación, la señora Giraldo dispone de seis minutos como tiempo máximo para su intervención.

Cuando usted quiera.

Muchas gracias.

El senyor Giraldo Jiménez:

Muchas gracias, señora presidenta.

Señor Cucarella, en primer lugar, quiero agradecerle su presencia hoy aquí, sobre todo su trabajo y el de todo su equipo para poder elaborar y exponer la cuenta general de la administración y de todos los organismos que nos ha explicado.

Mire, en términos generales, desde Ciudadanos podemos decir que en la cuenta general estamos una y otra vez en el día de la marmota porque, lejos de mejorar y de recoger todas las recomendaciones que se hacen desde la Sindicatura de Comptes, parece que la Generalitat tiene el reto de añadir más hitos a corregir año a año.

De los catorce informes que usted hoy nos ha hablado, la mayoría tienen varias salvedades y uno, de hecho, es desfavorable, como usted lo ha explicado bien.
Y mi primera pregunta es: ¿qué puede hacer la Sindicatura de Comptes para que este gobierno tome en cuenta todas las recomendaciones que ustedes les hacen?
Porque a pesar de que nos dice que cumple con los requisitos de principios contables y el cumplimiento de la legalidad, seguimos con un patrimonio neto negativo de 36.
000 millones de euros, un 4 % más que el año pasado, una deuda a largo plazo de más de cuarenta y dos mil setecientos millones de euros, también un 4 % más con respecto al del 2019, que sé que estamos comparando, con unos presupuestos en los que el Botànic no parará de inventarse los más de mil trescientos millones de euros por la infrafinanciación, pese a que ustedes les recomiendan que no figuren en el presupuesto y, además, por ejemplo en el año 2022 también se han pintado otros ingresos de 1.
000 millones de euros por un fondo covid que ni en sueños llegará.

Y mi pregunta a este respecto, y como usted también ha hablado de la infrafinanciación, es ¿hasta cuándo cree que la Comunidad Valenciana va a poder seguir aguantando este ritmo de infrafinanciación?
Porque esta semana nos hemos encontrado con que el gobierno del señor Sánchez ya no va a tratar la reforma de la financiación en la próxima conferencia de presidentes y eso es un grave problema para la Comunidad Valenciana.

Otra de las recomendaciones que se siguen arrastrando y que desde Ciudadanos consideramos esencial corregir son los expedientes de resarcimiento por enriquecimiento injusto.
En el 2019 fueron 435 expedientes; en el 2020, 446 expedientes por 1.
763 millones de euros; o las liquidaciones de los contratos con las concesiones sanitarias en 2019, 37 liquidaciones pendientes; en el 2020, 41.
Y si vemos el cuadro que ustedes han elaborado, la tramitación de estas liquidaciones han variado muy poco el estado de tramitación, y eso también es un grave problema.
Las subvenciones, 2.
434 millones de euros en cincuenta y seis líneas de subvención sin especificar el modo de concesión, prácticamente lo mismo que el año pasado, o subvenciones con convocatorias previas al estado de alarma con bajo control de ejecución o con una falta de aprobación del plan de control, como usted bien ha explicado.
¿No cree usted que esto es una falta de demostración, año tras año, de una falta evidente de planificación y de deficiente gestión de los recursos?

Como también es deficiente la gestión de los recursos humanos por parte de la Generalitat.
En la comparativa que ustedes incluyen en sus informes, desde el 2019 hasta la fecha se deduce: que los funcionarios interinos han aumentado un 99 %, que el personal estatutario temporal ha aumentado un 91 %, y que el personal temporal ha aumentado un 1 %, frente a los funcionarios de carrera que han disminuido un 10 %, el personal estatutario fijo que también ha disminuido un 30 %, y así sucesivamente.
Es decir, la Generalitat es una máquina de crear empleo temporal, empleo temporal.
Ya dicen luego que quieren defender y procurar tener un mejor empleo.

Ahora, permítanme entrar un poco más en las salvedades que usted recoge en su informe, sobre todo con el tema de inventarios.
Leo textualmente: «solicitar a la conselleria de sanidad el inventario de productos sanitarios en servicios centrales y en distintos departamentos de salud a 31 de diciembre, concluyendo que no existe inventario valorado al cierre del ejercicio por almacenes o centros de coste».
Para que nos entendamos y la gente que nos vea nos entienda, ¿existe inventario en la conselleria de sanidad?
Porque dice que no está valorado por almacenes o coste, pero a mí sí me gustaría saber si existe, y la pregunta no es baladí porque aquí cuando pasó la primera ola del covid, cuando vino la segunda, ya nos decían que sí, que ya se había comprado material suficiente y que teníamos material suficiente almacenado para poder no sufrir el problema de escasez de material que sufrió y que, desafortunadamente, han tenido que sufrir los profesionales sanitarios.
Y me preocupa mucho que no exista inventario por el control que se pueda tener de los productos que se compren y, sobre todo, porque la conselleria de sanidad ha sido condenada por cuarta vez por no facilitar material sanitario suficiente a los profesionales que hicieron frente al covid.

Y quiero felicitar a la Sindicatura de Comptes por el trabajo tan extraordinario que han hecho en cuanto a la fiscalización de la contratación derivada del covid.
En sus conclusiones al respecto refuerza la opinión que tenemos desde Ciudadanos de la mala praxis del Consell al utilizar la excusa del covid para tramitar los expedientes sin el menor rigor de publicidad, documentación y, en definitiva, de transparencia.
La señora Llanos ya ha comentado los expedientes que se tramitaron en Presidencia, y a mí me gustaría centrarme en los de sanidad: treinta y un expedientes por 152 millones de euros, con una ordenación formal, y no se ha dictado el acuerdo o declaración de emergencia por parte del órgano competente.

Dentro de sanidad, me gustaría que habláramos de los hospitales de campaña.
En su informe lo explica muy claro: hay tres contratos que se gestionaron para construir y dotar de equipo médico estos hospitales.
En estos hospitales hay una inexistencia y una conformidad de la adecuada recepción de los suministros contratados, que la única factura que incluyen los expedientes corresponde a un pago por 2.
141.
200 euros, sin desglose del material entregado ni el número de unidades ni su precio ordinario.
Es decir, si dos contratos que sumaban 7 millones de euros, tan solo hay una factura de 2 millones de euros, me gustaría que me aclarara que se ha recibido el material por 5 millones de euros o no se ha recibido, y si tenemos una constancia de qué es lo que ha pasado realmente con esos 5 millones de euros, y, si no es así, que me explique si la conselleria le ha dado una explicación de por qué no se han justificado esos 5 millones que están pendientes de facturar.
Y también me gustaría que me aclarara si la conselleria de sanidad le ha dado alguna explicación por el retraso que han tenido a la hora de recepcionar los hospitales de campaña, que es otro de los contratos que también estaban citados en su informe.

Y para terminar, nos ha llamado poderosamente la atención lo que usted nos ha explicado sobre el pago por cuenta de Sociedad Proyectos Temáticos en nombre de la conselleria de sanidad, porque usted dice: «No se ha aportado documento alguno en el que conste justificación, motivación y autorización de estas transferencias por los órganos competentes -y dice-, Sociedad Proyectos Temáticos ni de la conselleria de sanidad.
Tampoco consta justificación razonada del encaje de estas operaciones con el objeto social -ya lo ha dicho usted-, ni las razones por la que los pagos no los realizó la propia conselleria de sanidad.
La memoria de cuentas anuales del ejercicio 2020 no contiene esta información».
Sí que me gustaría saber cuál es su opinión al respecto, dice que es una omisión significativa pero sí que me gustaría saber cuál es su opinión respecto a que esta sociedad, que no tiene nada que ver con sanidad, realice este pago y que me explique si alguna vez ha tenido usted…, perdone, señora presidenta, me he pasado, perdone, si ha tenido constancia de que alguna empresa o sociedad distinta a la conselleria de sanidad ha podido realizar un pago similar a esto.

Y en el siguiente punto, pues, perdone, señora presidenta, le seguiré preguntando sobre contratación.

Muchas gracias.

La senyora presidenta:

Se lo agradezco, señora Giraldo.

No está usted en el récord, tengo que decirle, pero también se ha extendido en su intervención.

Por un tiempo máximo de seis minutos, tiene la palabra la señora Mas, por el grupo Compromís.

Cuando usted quiera, señora Mas.

La senyora Mas Mas:

Gracias, presidenta.

Yo intentaré ceñirme al tiempo, se lo prometo.

La senyora presidenta:

Se lo agradezco.

La senyora Mas Mas:

Los de ciencias somos dados a esas cosas.

Bé, senyor Cucarella, molt bon dia, moltíssimes gràcies per la seua compareixença, pel seu informe, pel treball de tot el seu equip i el seu, agrair-li òbviament les aportacions.

Mire, jo, vosté ha estat més de trenta-cinc minuts parlant i es veu que la primera frase que ha dit vosté no li l'ha escoltada ningú, i a mi m'agradaria remarcar-la perquè vosté ha començat dient, precisament, que açò són qüestions molt particulars sobre uns comptes, sobre la totalitat o la globalitat d'uns comptes de la Generalitat que en este cas, doncs, té més de vint-i-cinc mil milions d'euros.
Crec que això també cal recalcar-ho, ho dic per alguns discursos que hem estant escoltant bàsicament a mode de «vamos a morir todos».
Jo crec que és important també recalcar, com deia, eixa primera frase que vosté apuntava.

També ha apuntat vosté, jo crec que molt encertadament, que este és un informe molt particular, degut a la pandèmia; de fet, a mi m'agradaria vore els informes dels seus homòlegs en altres comunitats autònomes sobre el mateix any, crec que podríem vore patrons molt similars en moltes qüestions.
Com deia, ha sigut un període d'inesperades circumstàncies que, doncs, bé, com sabem, aparegueren en la vida de tot el món, no només de l'administració de la Generalitat, un període -crec- de moltes improvisacions, és cert, tot i que, doncs, amb consciència i sobre uns principis fonamentals, i també un moment que requeria l'adaptació a noves maneres de treballar, com va ser el teletreball i la digitalització, i això també ha hagut a vore amb les conseqüències, probablement, de les seues conclusions.
I amb tot, doncs, m'alegre que la totalitat de l'administració pública valenciana s'haja adaptat i no s'hagen comés errades greus, tal com assenyala el seu informe, i que per tant pogueren concórrer les característiques bàsiques de la responsabilitat comptable.
Crec que en relació a açò cal assenyalar l'esforç de totes les persones, de tot el personal funcionari que ha treballat al llarg d'aquest període, que han fet un esforç afegit perquè la seua feina, doncs, poguera eixir endavant, i així totes les polítiques que ha dut endavant el Botànic.

Respecte al finançament, vosté apunta que la Generalitat ha d'incloure en els seus pressupostos inicials de transferències a rebre de l'estat; nosaltres continuem pensant que la responsabilitat que els diners no quadre no és del govern valencià, és de l'estat i de la seua incapacitat per dur endavant una reforma del sistema de finançament que maltracta els valencians i les valencianes.
Els nostres pressupostos no poden arreplegar eixa compatibilitat perquè no és real, no atén les necessitats del nostre poble i no s'adequa al volum de població que viu a la nostra comunitat, i per això considerem que no és justa.
Així que, sí, el govern de l'estat no ha actuat de manera responsable, continua perpetuant una situació que ens continua perjudicant i, a més, sense posar mesures pal·liatives com la que vosté apuntava del fons d'anivellament.

Respecte als comptes financers, la reducció del dèficit, tot i la millora en els serveis públics que necessàriament ha implicat un augment de les despeses, el que denota indiscutiblement és una millora de la gestió de la qual malauradament no tenim precedents.
Anem a seguir en aquesta línia, és a dir, en seguir invertint en els nostres serveis públics per a seguir atenent els problemes i el benestar del nostre poble i, per tant, doncs la despesa pública seguiran mantenint-se, això sí, gestionada o millor gestionada i, per tant, generant menys dèficits públics.

I tornant a la reducció d'eixe dèficit.
No trobem una evolució similar ni en els períodes de les retallades del Partit Popular.
El Botànic sap treballar amb els diners dels valencians i de les valencianes, i crec que això queda ratificat.

Respecte a l'endeutament.
Augmenta l'endeutament, però vosté apuntava també la reducció de la taxa de creixement del mateix.
Indubtablement, una part d'aquest endeutament està associat al sistema de finançament i també als desequilibris de les inversions que obliguen a les administracions valencianes a buscar solucions alternatives als problemes que ocasionen les deficiències en les inversions estatals que no es realitzen al llarg de tot el País Valencià.

I, per últim, dos qüestions:

Quant a la contractació covid.
El que de cap de les maneres aquest govern anava a consentir és que poguérem deixar a les persones desateses, jo crec que això ho vam dir també en altres compareixences d'altre tipus, però també associades a la covid, i és que, bé, amb situacions urgents, respostes i solucions també d'urgència.
I davant l'alternativa de deixar sense servei en un moment d'emergència a la ciutadania o sense material, es va optar per flexibilitzar les exigències de gestió per a salvar eixes vides.

I, per últim, respecte a la sostenibilitat, que vosté comentava també al final de la seua exposició, crec que és important que vosté continue posant el focus sobre este tema.
Crec que afirmacions que s'han fet en esta comissió que això és una valoració ideològica, doncs crec que queden prou allunyades de la realitat científica actual arreu de tot el món, no només a l'estat espanyol.
I, com deia, crec que eixe èmfasi -sense entrar molt més, perquè ja no m'ha quedat temps-, però crec que és important respecte a futurs comptes de la Generalitat, perquè al final són qüestions que són transversals a tots els pressupostos i que, per tant, entenem que també van a afectar sí o sí de manera contundent a les qüestions econòmiques.
I crec que vosté reflectix de manera molt fefaent la necessitat de tindre en compte estes qüestions també en les qüestions econòmiques.

Moltes gràcies.

La senyora presidenta:

Muy bien.
Muchas gracias, señora Mas, muy disciplinada, y esto está muy bien.

A continuación, el señor Ibáñez, que seguro que me va a sorprender, tiene seis minutos para su intervención.
Cuando usted quiera, señor Ibáñez.

El senyor Ibáñez Bordonau:

Muchas gracias.

Muy buenos días, señor Cucarella.

En primer lugar, ruego traslade, en nombre de mi grupo, a toda la Sindicatura el agradecimiento por su trabajo, y el suyo en primera persona por supuesto.

Y la verdad es que yo le tengo que decir que he estado muy atento a su exposición.
Estuve muy atento el día de la presentación, cuando usted presentó, ¿se acuerda?
, allí, en el ficus, que estuvimos cuando presentó el informe, y ciertamente le tengo que decir que la letra es muy sufrida, señor Cucarella.
Recuerdo que una periodista le preguntó: oiga, pero todo de la contratación se abusó, se han acusado de los contratos de emergencia.
Y usted dijo: sí, pero está todo bien.
Está todo bien hasta que lo lees, claro, hasta que lo lees, porque es demoledor, es absolutamente demoledor.

Mire, independientemente, y entraremos después en esa faceta, lo primero que hay que significar es que cada día del año 2020, cada día, el gobierno de la Generalitat tenía al menos un expediente contratado irregularmente, cada día.
Al mes realizaba 37 expedientes de forma irregular, 446.
1.
763 millones de euros, que se suman a los que ya llevan desde que está gobernando el Botànic, alcanza la cifra de 8.
400 millones de euros.

La segunda de las cuestiones que le quiero significar es las liquidaciones de las concesiones.
Parece que esto, como que no fuera con nosotros, ¿no?
En el año 2016, en el informe que se realiza en el año 2016, usted realiza, las liquidaciones de concesiones pendientes eran 31.
En el año 2020 ya son 41.
O sea, ¿el gobierno valenciano no tiene interés en liquidar las concesiones?
Oiga, ¿hay que pagar, hay que recibir dinero?
Habrá que actuar, porque es un dinero latente que está ahí, que no sabemos si es a favor o en contra.
Y por las liquidaciones en algunos casos que se ha llevado a cabo han sido siempre en contra.

Por otra parte, hemos dado un paso adelante.
Aquí hace un momento se decía que el Gobierno valenciano ha estado por lo menos atendiendo para que nadie se quedara atrás.
Usted, en el nivel de ejecución de las subvenciones, ha pasado de la típica frase de: «la ejecución es baja, muy baja o nula» que era lo que ponía hasta la fecha en los todos los informes.
Ahora le ha añadido algo más y dice: «Además se mantiene unos niveles de pago muy bajos», de pago muy bajos.
Oiga, cómo se puede atender a la gente si no se paga.
Es algo sorprendente.

Después hay otra cuestión que se ha significado hoy aquí, y es que, claro, hay 56 líneas de subvenciones, por un importe de 2.
434 millones de euros, en los que no se especifica el modo de concesión.
Hombre, esa pequeña irregularidad, sumado a los 1.
763 millones de expedientes de enriquecimiento injustos, suma más de 4.
100 millones de euros.
Sólo le tengo que decir que el presupuesto del capítulo 4, de 2020, era de 5.
000 millones.
De 5.
000 millones, 4.
100 millones se gestionaron unos sin expediente, otros sin que constara el modo de concesión de la subvención.
Ciertamente alucinante.

Por otro lado, yo también quiero hacer una cuestión, porque muchas veces las cifras parece que den un resultado, pero sí las analizas te dan otro.
Usted ha cifrado, efectivamente, que por el Fondo covid la Comunidad Valenciana recibió 1.
450 millones de euros.
Yo le tengo que decir que, como tengo la mala costumbre de pedir información, la cifra que el gobierno valenciano recibió ad hoc de los diversos organismos para la lucha contra la covid ascendió a 1.
557,6 millones de euros.
Muy bien, si nosotros nos vamos a ver cuál es la fluctuación del gasto real estimado que hubo entre 2019 y 2020, vemos que la diferencia es de 1.
200 millones.
¡Vaya!
Entonces llegamos a la conclusión de que el Gobierno valenciano ha gastado 1.
200 millones más que en el año 2019, pero sólo de un fondo ha recibido 1.
500.
Oiga, el gobierno valenciano ha hecho caja con el dinero del Fondo covid, no ha destinado 1.
500 porque su gasto no ha aumentado en 1.
500 millones más, ha aumentado en 1.
200 millones solo.
Hay 300 millones de euros que el gobierno valenciano, lógicamente y después, y en otras comparecencias que ahora ya lo sabremos y lo podremos averiguar, cómo y por qué, ha hecho caja con ese dinero.

En cuanto a las subvenciones, yo le quiero preguntar por la de la Fundación Helix, no la ha nombrado a usted, pero me gustaría que se detuviera un poco a explicarnos la justificación de esa subvención.

También me gustaría que nos explicara cómo ustedes, no sé si usted, quien sea, quien haya hecho el informe, cita la falta de eficiencia en las subvenciones de vivienda.
Oiga, han tenido que ser devueltas la mayoría de las subvenciones que se han dado de vivienda.
El Ayuntamiento de Elche, por ejemplo, ha tenido que devolver el 55,4 de la subvención concedida.
El Ayuntamiento de Castellón, no es que la ha devuelto, es que sencillamente no la llegó ni a pedir.
O el cien por cien de la del Ayuntamiento de Valencia la gastó en algo que no era lo que tocaba.

Claro, al final esto también son irregularidades que creo que son dignas de tener en cuenta.
Pero, hombre, sorprende mucho más la famosa situación que ustedes señalan, varios folios además, en tres subvenciones concedidas a empresa beneficiaria del Decreto 63/2020, ayudas a unas empresas.
Una de ellas sólo facturó 958.
000 euros a la Generalitat valenciana por contrato de emergencia.
Al final usted lo que viene a decir es que el 81,3 % de estos los contrató, cosa que no puede ser porque invade el 50 %, que es el permitido, y el 13 % era gasto de personal, que tampoco se ajustaba al proyecto.
A partir de ahí, cada una de las empresas -lo digo porque tengo muy poco tiempo- la va desgranando, pero ciertamente es una irregularidad notoria, como para haberla significado, ¿no?

En cuanto a SPTCV sí que me gustaría detenerme un momento, porque yo solicité la comparecencia en su día de la directora general, que poco más que me tachó de ignorante.
Yo le he dicho que tengo la mala costumbre de pedir documentación, yo le exhibí la documentación y le dije que ese SPTCV había pagado 2 millones euros en vuelos.
Me dijo que no, que eso era mentira.
Yo le agradezco, sinceramente, y para mí es un honor, que por lo menos usted reconozca que yo no era tan ignorante y que esto era así, era tan fácil como ver la cuenta, no había mucho más.
El problema es que ella alardeó y tachó a un empresario de Ontinyent, que todos los aquí presentes lo conocen, como un gran patriota porque era el que había adelantado dinero; y yo le dije que adelantado tururú, que quien lo había pagado era SPTCV el dinero.
El problema es que lo habían tapado porque no podía SPTCV, como muy bien dice usted, adelantar dinero a la Generalitat valenciana.
Es decir, o el dinero lo tienes o no lo tienes, no te lo pueden adelantar.
Y era una maniobra simplemente para endiosar en este caso a un famoso empresario.

Y, por último, y acabó, para no pasarme y que no me llamen más la atención.
Sí que me gustaría saber sobre el informe con opinión desfavorable del Consorcio del Hospital Provincial de Castellón.
El Consorcio Provincial de Castellón lleva arrastrando informes dramáticos por parte de la Sindicatura de Cuentas.
Y yo le quiero preguntar si usted realmente, porque siempre se le preguntó, pero nunca nos dice la contestación, ¿esto lo ha enviado a Fiscalía del Tribunal de Cuentas?
¿Y si hay alguna respuesta de alguno de los informes anteriores?
Porque es que este año, aparte de las irregularidades contractuales y de otro tipo, incluso se ceban en determinadas personas que están firmando resoluciones que dice que no tienen competencia para hacerlo, y creo que esto es absolutamente dramático y perjudicial.

Muchas gracias.

La senyora presidenta:

Muy bien.
Muchas gracias, señor Ibáñez.

Usted quería decir que no se quería pasar del récord de esta mañana.

El senyor Ibáñez Bordonau:

No me he pasado.

La senyora presidenta:

No se ha pasado del récord de esta mañana, eso es cierto.

Señor Muñoz, seis minutos, el grupo Socialista.
Tiene la palabra, cuando quiera.

El senyor Muñoz Lladró:

Gracias, señora presidenta.

Buenos días, síndic de Comptes.

Y, en primer lugar, como han hecho el resto de grupos, agradecer el trabajo realizado por la Sindicatura y, bueno, y el resultado también de ese informe.

En este sentido, me gustaría centrar un poco el debate y establecer un poco los criterios o qué hacemos en esta comisión, y sobre todo en una comparecencia como la suya.

Entiendo que usted lo que hace hoy es, como hacen anualmente, presentar una imagen del resultado precisamente de las cuentas de la Generalitat y nos dice exactamente en qué estado se encuentran, ¿no?
A partir de aquí surgen las diferentes interpretaciones.
Y yo entiendo también la búsqueda de las causas de por qué se produce esa imagen de las cuentas de la Generalitat.
Cada uno evidentemente tiene sus propias opiniones, pero yo empezaría por el principio.
Y es las dos primeras afirmaciones que hace usted en su informe, que las cuentas de la Generalitat valenciana se ajustan a la legalidad y, en segundo lugar, que no hay indicios de responsabilidad contable.

Ya son unas cuantas comparecencias suyas en esta comisión a las que hemos asistido algunos de los que estamos aquí y los informes no siempre han dicho lo mismo cuando se presentaban las cuentas y se fiscalizaban las cuentas con la administración del Partido Popular.
Yo recuerdo haber visto cuentas o, mejor dicho, informes de la sindicatura en la que se hablaba directamente de indicios de responsabilidad contable.

Bueno, yo creo que eso ya es un principio de avance, y eso sí que es indubitativo y no sujeto a interpretación por el resto de los grupos.

Pero ahora pasemos a ver, y ahí es donde yo le quiero preguntar, yo haré mis propias interpretaciones, intentaré buscar mis propias causas, yo sé que a algunas cuestiones podrá contestar, otras no, pero, bueno, si me pueda ayudar en algunas, pues sí que reafirmará un poco las digamos las sospechas que tengo, vamos, o el camino que creo que explica todo esto.

Lo primero es respecto a las excepciones que plantea, en este caso la recepción de los bienes del Hospital de La Ribera, que lo uniría con la liquidación anual de la concesión sanitaria en la empresa privada.
Y esto, para que todos lo entendamos es la sistemática privatización de la sanidad pública realizada por el Partido Popular, en la que se han encontrado una serie de dificultades.
Esta cuestión de las liquidaciones anuales, mejor dicho, la falta de liquidación anual por parte de la empresa adjudicataria respecto a esta concesión de sanitaria es una cuestión habitual.
Y mi pregunta sería buscar cuáles son los responsables.
¿Es una falta de diligencia de la Generalitat o es una falta de colaboración de la empresa privada?
Porque esto viene ocurriendo yo creo que prácticamente desde el primer año, incluso vimos -que ha salido en prensa, con abundancia- documentación relativa a ese contrato adjudicado en un primer momento que, luego, como no se pagaba lo suficiente, se tenía que rectificar.
Es decir, que ya desde el principio parecía que esta relación podía no ser todo lo adecuada, ya no solo desde un punto de vista -y quiero aclararlo-…, no desde el punto vista ideológico, de si la sanidad tiene que ser pública o privada, sino incluso en aquellos que defienden la privatización de la sanidad pública, desde un punto de vista del control de las propias empresas adjudicatarias.
Es una pregunta que le formulo respecto a si esto es una cuestión más o la culpabilidad la puede tener más una falta de diligencia de la Generalitat o, por el contrario, es la empresa adjudicataria la que no colabora lo suficiente, tanto en la recepción o en la valoración de la recepción de los bienes como en la propia liquidación anual de la concesión que se ha realizado.
Eso en primer lugar.

Lo segundo son los contratos tramitados por emergencia, que usted ponía como excepción.
Creo que el compañero de Podemos lo ha explicado muy bien, la situación propia de la aparición de la pandemia y la obligación y la necesidad de las administraciones públicas de tomar decisiones, además, habilitadas legalmente, también, recordemos, por el Gobierno de España, por cuestiones de urgencia, que creo que no se nos escapa a ninguno.
Pero aquí, evidentemente, esto se encuadra dentro de esta situación de pandemia.
Pero mi pregunta es muy sencilla, estamos asistiendo con estupor en las últimas horas a un debate, a un cruce de acusaciones en el seno del Partido Popular respecto a una cuestión que tiene que ver con esto: los contratos, la utilización de los contratos de emergencia, en este caso derivados de la pandemia y en la compra de mascarillas, en el que parece que hay unas comisiones que no están demasiado claras.
Al menos, veo que, en la Comunidad Valenciana, estas cuestiones, por lo menos del informe que se presenta, ni han surgido.

Una vez más se demuestra que aquí se están gestionando las cosas de manera adecuada, cuando vemos en otras comunidades autónomas que el centro de una batalla política por poder tiene que ver precisamente con la situación de unas supuestas comisiones que reciben unas determinadas personas vinculadas a la presidencia de una comunidad autónoma, ¿no?
Pero, bueno, de alguna manera, pues, veo que aquí puede haber una cuestión más de la burocracia, los sistemas de control o la rapidez a la hora de tener que prestar un servicio, en este caso de adquisición de material sanitario en una situación de emergencia.
Esto como segunda cuestión.
Si el covid ha influido, es mi pregunta, por concretar, el covid ha influido, entiendo, en esta situación.
Pero, bueno, se lo dejo también a que usted lo pudiera contestar.

Como tercera cuestión, los ERTE.
Y aquí yo vengo a hacer una interpretación política de lo que ha pasado.
Evidentemente, pues, bueno, sí, es cierto que no se habrán dado con la rapidez y agilidad que quería la administración pública, pero hay una voluntad política clara de compensar una situación, especialmente para los más vulnerables, con 150 euros al mes, que compensa o que complementa los ERTE.
Esto es una cuestión política y yo creo que es, además, adecuada y de justicia.

Pero también creo que hay un dato que hay que poner encima de la mesa.
Más allá de que no haya ido con toda la agilidad posible, al final del año 2020, el 98,7 % de 200.
000 personas beneficiarias han tenido un complemento por parte de la Generalitat y esto yo creo que es una buena noticia en cualquier caso, en cualquier caso, desde mi punto de vista, y esta es la interpretación política que hago.

¿Podría ir más rápido?
Obvio, pero yo entiendo también, y esa es mi pregunta, si usted cree que unas nuevas, digamos, ayudas, que tienen un trámite que gestionar, que tiene que estar sujeto también a un control para saber que esas ayudas serán a quien realmente lo necesitan, cuando, además, los beneficiarios no tienen que solicitarlo, ¡hombre!
, pues, supongo que ese nuevo trabajo también hace que una administración pública que está dimensionada para lo que está dimensionada, pues, esto también es más trabajo y puede retrasar las ayudas.
Pero, al final, llegan y creo que esta es una cuestión positiva.

Y ya, por ir acabando, en cuanto a la reducción del déficit.
Bueno, yo creo que también es incuestionable que, si los derechos reconocidos se han incrementado desde el año 2013 al año 2020 en la cifra nada desdeñable de 5.
500 millones de euros, esto quiere decir también que ha habido un incremento de los ingresos.
Y ahí le preguntaría yo si todos los fondos que tienen que ver con la cohesión territorial o la lucha contra la pandemia, por parte de las comunidades autónomas, y fondos que venían del Gobierno de España han tenido algo que ver en que este incremento de los ingresos nos haya permitido, a su vez, incrementar tanto los derechos reconocidos como las obligaciones, que hayan permitido un incremento en este último año del gasto y, además, no incurrir en mayor déficit, que eso también es una de las cuestiones que usted planteaba.

Y, por último -y ya sí que voy acabando, creo que en la media de mis compañeros-, respecto a la devolución de las ayudas.
Usted considera que la devolución de las ayudas es una irregularidad, porque entonces yo me preguntaría qué ha pasado con el plan Resistir.
El plan Resistir, hemos tenido ayuntamientos, como puede ser el caso de Orihuela o de Benidorm, que han devuelto prácticamente en su integridad todas las ayudas.
¿Es una irregularidad devolver ayudas?
Mi pregunta va en ese sentido.

Y, en cualquier caso -y esto ya sí que es una interpretación mía-, no es lo mismo, entiendo, devolver ayudas porque no se han podido tramitar con la agilidad suficiente o, directamente, que parezca que haya un boicot sistemático a un plan, como fue el plan Resistir, absolutamente necesario para aquellas personas y autónomos y empresarios que necesitaban precisamente esas ayudas para poder resistir.
No es lo mismo una voluntad política de bloquear con una incapacidad o imposibilidad, en un momento, determinado de poder hacer frente a los trámites necesarios para otorgar esas ayudas, por una cuestión de dimensión de administración pública.

Gracias.

La senyora presidenta:

Muy bien.

Muchas gracias, señor Muñoz.
También se ha aproximado al récord, pero no lo ha sobrepasado.

Le corresponden quince minutos al señor Cucarella para la segunda intervención.

Cuando usted quiera, tiene la palabra por un tiempo máximo de quince minutos.

El senyor síndic major de Comptes:

Moltes gràcies.

Agraïsc les paraules d'agraïment a la sindicatura i, sobretot, als seus treballadors.
Jo vinc ací a representar-los a tots, eixe centenar de persones…, no arriba a cent, però quasi un centenar de persones que treballem allí, que el treball de tots és el que després se veu en este informe i tots els altres que fem al llarg de l'any.
Jo intentaré traslladar-ho açò a tots.

Vaig a intentar anar responent pel mateix ordre, però és cert que hi ha algunes intervencions que han reforçat el que ja se deia en l'informe; per tant, evidentment, si se diu en l'informe és això, ja ho hem dit.
En altres casos, també hi ha unes altres intervencions que entenc que són més un atac entre diferents ideologies polítiques en la sala, no vaig a entrar en esta situació.
I, en altre cas, a la millor, sí que són algunes preguntes més específiques, que intentaré anar responent, en ordre algunes d'elles i altres, a la millor, englobant-les, perquè s'han repetit.

Començant pel senyor Martínez, de Podemos.
Veig que, al principi, vosté ha estat reforçant algunes idees que ja havíem dit i amb les quals coincidisc.

Quant a la contractació d'emergència, que s'ha fet un comentari, jo ja ho he dit en la intervenció.
Realment, ahí hem treballat a dos nivells, podríem dir.
Primer, ¿la contractació d'emergència complia que, directa o indirectament, estava relacionada amb la pandèmia, que és el que el decret llei autoritzava a utilitzar els contractes d'emergència?
Doncs, en general, sí.
I, amb açò, empalme amb la resposta que vosté me deia, jo en cap moment he dit que tota la contractació estiguera bé, ahí està l'informe que demostra que hi ha coses que no estan bé; però vaig dir: en general, sí que es complia que la contractació d'emergència s'atenia a l'emergència.

Per tant, una vegada fet açò, la segona part, que és el que al final hem ressaltat ahí.
Val, una vegada acceptat que s'ajusta a l'emergència, ¿els expedients a posteriori s'han documentat, s'ha donat transparència?
, això el que hem valorat i és el que apareixen en l'informe.
Jo en cap moment he dit ni diré mai que tot estava bé, ni pensar-ho; la prova és tot el que diem en l'informe.

En algun moment també… Bé, i en això també coincidisc, un comentari que ha fet vosté i també s'ha fet en algun moment, en comparació amb altres, què ha passat en altres comunitats autònomes respecte a la fiscalització de la contractació.
Doncs, mire, he de dir que, en general, la forma de tractar-ho ha sigut semblant, no s'han donat casos extraordinaris, però probablement la Sindicatura de Comptes ha sigut més estricta, això ho he de reconéixer, que altres òrgans de control extern.
Vull dir, en altres llocs -i això ho sé, ho sé personalment perquè he parlat amb els qui han elaborat els informes-, s'ha considerat que realment la situació d'emergència no era la que estava pensada dins de la llei de contractes, perquè a la llei de contractes estava pensada per a una situació d'emergència diferent a la qual hem tingut, una emergència puntual, no una continuació d'una emergència, com ha sigut el cas.
Aleshores, pràcticament, això… Així com nosaltres hem qüestionat tant si s'atenia o no s'atenia a l'emergència, en altres llocs ho han donat tot per bo.
Jo crec que la sindicatura ha sigut, en això, molt estricta en la valoració.
Per això me sorprén quan algú posa en dubte la nostra independència, si justament ens caracteritzem per ser excessivament canyeros, crec jo.
Per tant, sí, en general, jo crec que tots hem fet fiscalitzacions semblants, però jo diria que la sindicatura està entre els dos o tres casos que més exigents han sigut a l'hora de mirar els contractes d'emergència.

Efectivament, vosté ho ha comentat, no hi ha indicis de responsabilitat comptable i lligue ací, perquè també vosté m'ho havia comentat.
No hi ha indicis de responsabilitat comptable i sempre, sempre, tots els informes -i això tots els anys m'ho pregunta i també tots els anys li conteste- tots sempre ho portem.
Tot açò va al Tribunal de Comptes i a la fiscalia del Tribunal de Comptes.
Tots els informes van allí i ells són els que tenen realment la capacitat jurisdiccional de tirar avant.
I, en alguns casos, sí que hi ha informes que ells consideren que pot…, obrin expedient i el tanquen o obrin expedient i el mantenen.
En el cas de la Generalitat, no hi ha, en este moment, que jo recorde, ningun expedient que estiga… Supose que ara estan obrint els que acabem d'enviar, per tant eixos no sabem; però, dels que venien darrere, s'han obert i s'han tancat expedients.
De corporacions locals, hi ha alguns expedients que estaven oberts i continuen oberts, però ara estem parlant de la Generalitat.
Per tant, sí, sí, sempre, sempre, esta informació arriba al Tribunal de Comptes i a la seua fiscalia, que és la que té eixa capacitat.

Com ens quedem després de la crisi, preguntava vosté, i què passa amb el deute.
A vore, açò és una… Ahí, realment, tenim un problema important, perquè jo crec que estem… El pla de transformació, recuperació i resiliència jo crec que s'està fent…, s'està prestant molta atenció a la recuperació, a costa del deute espanyol, valencià, europeu, vull dir, diners que haurem de tornar en un futur la generació que vinga darrere, i s'està fent poc quant a la transformació i resiliència.
Què passarà en eixe cas?
Que, quan s'acabe el deute, s'acabaran els fons, s'acabarà el deute, tindrem un deute i no haurem canviat res i continuarem, estarem malament.
Això per a mi és preocupant.
El fons Next Generation, justament, no són per a la next generation, són per a salvar esta generació a costa de la next, curiosament, no?
; després, el mort el tindran ells i és una llàstima.

Més o menys… Passe a la senyora Massó, Vox.
Unes coses, a la millor, ja les he comentades; altres… Quant a l'enriquiment injust, vosté me pregunta si és un abús.
Evidentment, nosaltres destaquem en l'informe que s'està abusant d'este mecanisme.
Entenem que és una cosa que està contemplada, però està contemplada per a casos excepcionals i s'està abusant.
Ho diguem en l'informe.
De fet, jo diria que este aspecte és més rellevant en exercicis anteriors, a la millor, que en este.
Este, a la millor, podia estar més justificat per les característiques de la pandèmia, però açò és una cosa que venim diguent-ho des de ja fa molts anys.

Quant que els ingressos són falsos.
No, no, això…, igual no m'he expressat jo bé.
No, els ingressos de què hem parlat són els que són, són els que realment s'han liquidat.
El que diguem és que els ingressos pressupostats no eren adequats, possiblement s'havia unflat un poc, però del que al final parlem són dels quals realment…, tant la despesa com els ingressos, són els que efectivament han sigut.
És més, en el cas de la despesa, fem nosaltres l'estimació d'afegir-li allò que se trasllada d'obligacions no reconegudes en l'altre exercici, perquè preferim considerar-ho en l'exercic que li pertoca.

Comentava que no se justificaven alguns contractes.
Bé, sí, justament vosté ha citat algunes al·legacions que hi havia, que al·legava la Generalitat i que hem contestat nosaltres, igual també ho haurà llegit.
Per tant, nosaltres hem mantingut el nostre criteri.
Malgrat les al·legacions, hem pensat que el que nosaltres havíem dit en l'informe se mantenia.
Igual que ha fet el comentari sobre l'al·legació de la Generalitat, també haurà vist que nosaltres hem mantingut la postura.

Un aspecte important, la selecció de la contractació no és aleatòria, no, no, no.
Se fa un estudi molt minuciós per importància i risc.
Nosaltres tenim una comissió tècnica d'auditoria i, curiosament, és una cosa que ens caracteritza a la Sindicatura de Comptes, on ho fa el personal de la sindicatura.
El personal de la sindicatura, reunits en la comissió tècnica, valoren tots els expedients, valoren característiques, informació que obtenim d'altres informes anteriors i van a aquells aspectes que consideren que són els més perillosos, els que més rics hi ha, els que més import hi ha en joc, perquè pensem on cal dedicar els esforços.
Per tant, no és que siga aleatori, no; anem ja justament a buscar on sabem que hi pot haver un problema.
Quant a per què diguem que l'informe és favorable amb totes estes excepcions?
Per això, perquè considerem que en general s'està complint la legalitat, s'està comptabilitzat adequadament i hi ha una sèrie d'excepcions que són les que remarquem.
Excepte en un organisme que considerem que l'opinió havia de ser desfavorable, en la resta pensem que és favorable amb eixes excepcions que diem.
El que passa que, clar, crida molt l'atenció quan parlem de tantes excepcions, però és que estem parlant d'un pressupost molt gran.

Quant a la contractació i les subvencions, és cert que ens hem centrat principalment en el tema relacionat amb la covid, però no exclusivament.
També hem vist altres, per exemple, quan hem parlat de de la qüestió d'emergències per a dir… I el que no era d'emergència, i hem parlat de tres expedients que no havien complit la fórmula.
Això no era d'emergència.
Evidentment, estàvem parlant d'expedients, i en emergències no hi han expedients.

També, un altre aspecte, considerava vosté que nosaltres no valorem l'eficàcia i l'eficiència.
No, sí que la valorem.
El que diguem sempre en l'informe és que no podem valorar l'eficàcia i l'eficiència de tot el conjunt del sector públic.
Per això fem informes específics de determinats aspectes.
Són les auditories operatives, a diferència de les de regularitat, se centren justament en l'eficàcia i l'eficiència.
O siga, la que hem fet a l'Institut Valencià de Finances era una auditoria operativa.

Després, durant l'any…, que això no solem posar-ho ací, perquè les auditories operatives normalment se referixen a un període de diversos anys.
Aleshores, no entren dins del compte general.
Durant l'any voran moltes auditories operatives, i eixes auditories són les que justament presten atenció a l'eficàcia i l'eficiència.
El que passa és que diguem que quan fem eixe informe no podem valorar tota l'eficàcia i l'eficiència de la mateixa manera que tampoc podem valorar tots els organismes que té la Generalitat.
Cada any anem triant uns novament, tampoc és aleatori.
Són aquells que pensem que tenen més problema.
Per això hi hauran alguns que se repetixen i altres que tarden anys en repetir-se, perquè vegem que tenen una gestió adequada i no cal entrar en ells.
Aquells que no la tenen és on entrem un any darrere l'altre.

Quant a parlar del finançament.
Ha considerat que la sindicatura manifestava una opinió política per part del finançament autonòmic.
Jo no crec que siga una opinió política.
El sistema d'estat de les autonomies, a no ser que es dubte de l'estat de les autonomies, no es pot dubtar parlar de finançament.

Quant a parlar del canvi climàtic.
Igualment, considere que no és una opinió política.
És científica.
És evidència científica.
Curiosament, eixe apartat en l'informe de la sindicatura és l'únic apartat que està…, un muntó de notes al peu de pàgina indicant els informes en què es basa l'afirmació.
Evidentment, nosaltres no som científics.
Sí que estem molt conscienciats i, d'alguna manera, alguns dels nostres components són, podem dir, experts en la matèria, però no som científics.
El que fem és traslladar…, açò és el que diu la ciència, per tant, això (inintel·ligible) … unes conseqüències cap al sector públic.
El sector públic diguem: «Escolte, això és el que diu la ciència.
Actue en conseqüència».

I quant a l'últim de l'energia nuclear.
Bé, l'energia nuclear no és verda i no serà mai verda, i no ho ha dit això la Comissió Europea.
El que ha dit la Comissió Europea és que degut a la dificultat d'eixa transició energètica que jo acabe de dir, anem a acceptar pulpo como animal de compañía durant uns anys per a ajudar a la transició.
És l'únic que ha dit.
I aixina i tot, els científics ho han criticat.
Per tant, no és verda.

Senyora Giraldo, de Ciudadanos, moltes gràcies també per les paraules…, dic en general a tots, que han manifestat paraules d'agraïment a la sindicatura.

Este efecte pareix el dia de la marmota.
És cert.
Jo entenc que vostés el tinguen i jo, personalment, també, de vegades, el tinc.

Algunes coses és evident que no es resolen d'un any a l'altre.
S'acumulen.
Però si parlem del deute d'un any desorbitat, a l'any que ve seguim parlant d'eixe deute i hi han coses que d'alguna manera són stock i són difícils solucionar-les.

Altres assumptes a la millor se repetixen, però se repetixen en diferents organismes, que al final cada any anem canviant organismes i, a la millor, els que l'any passat ho havien ressaltat, enguany ho han solucionat.
Però enguany estem diguent-ho d'altres organismes.

En general, sí que és cert que es veu un intent de millora de la majoria dels aspectes que nosaltres ressaltem en els informes, però, evidentment, ja mos agradaria a nosaltres que se resolgueren molt més.
Efectivament, mai poden estar satisfets, però entenem que eixe dia de la marmota té una raó.
Tant de bo no se repetira, però entenem que en part no es pot resoldre d'un any per a l'altre.
Altres coses, sí, per això insistim tant.
I diguem: del que l'any passat li diguérem això continua estant ahí.
I, de fet, només cal llegir l'informe.
Jo crec que justament som molt canyeros en recordar i recordar…

Quant que falta planificació en molts expedients… Sí, efectivament, falta…, en alguns aspectes se veu falta de planificació, però en altres també se veu falta de pressupost.
Estan els dos junts.
Quan la conselleria de sanitat arriba cap a final d'exercici i comença a repetir tots els anys el mateix, d'anar a obligacions que no reconeix i (inintel·ligible) … és perquè li falta pressupost en part i, també, per una falta, a la millor, d'haver planificar millor eixe final.
Això és un aspecte a tindre en compte també.
I damunt la pandèmia ens ha pegat amb açò un greu avís.

Quin és el pressupost adequat per a sanitat?
Doncs, si volem, la resposta fàcil seria dir: curar a tots.
Però, amb la qual cosa entraríem en que el pressupost seria infinit.
Aleshores, ahí jo crec que, després de la pandèmia, requerix seure, fer una reflexió de què és el que es vol que atenga la sanitat, com s'ha de finançar i quin és el sector públic i quins són els serveis públics fonamentals que volem que atenga eixe sector públic, i d'on van a eixir eixos ingressos.
Perquè el que no es pot és demanar que sempre cresca tot, i més, en unes circumstàncies que probablement no vaja a poder créixer per problemes econòmics, com ja hem comentat.

Per tant, jo crec que la l'ensenyança de la pandèmia els hauria d'obligar a seure tots i fer un nou contracte social d'alguna manera de què esperen del sector públic.

L'inventari, l'inventari en sanitat.
A vore, el problema principal…, i ja no està que no estiga inventariat, sinó que no està valorat.
És a dir, no se sap en cada centre gestor de sanitat el valor del que té.
I, per tant, nosaltres, a l'hora de valorar, a l'hora del balanç, no podem donar-li una valoració.
Eixe és el problema principal.
No sabem si el que hi ha en tal hospital equival a tants diners, sinó que sabem que allí hi ha material, però no està valorat.
Eixe és el problema que ressaltem en l'informe.

Quant els hospitals de campanya.
Sí, ahí hi ha un problema, i és que hi ha una part que ja està reconeguda i hi ha una altra part que no està reconeguda, perquè realment hi ha un pleit entre el contractista i la conselleria, consideren que no s'ha prestat el servei com s'havia contractat i ahí hi ha un pleit pendent, que no sé això com acabarà.
Nosaltres això ho ressaltem, que justament no ho podem valorar perquè encara està pendent.

I quant al tema del 2 milions dels projectes temàtics.
Sí, sí, efectivament nosaltres ja diguem en l'informe…, això ho conteste, que algú més també ho ha comentat, ja diguem en l'informe que és peculiar, perquè al final la Societat Projectes Temàtics no té relació contractual amb esta empresa.
No té cap relació amb ella.
Simplement supose que en un moment de necessitat ¿qui podia avançar eixos 2 milions per a assegurar el vol?
Doncs va ser açò.
Després se li tornaren, però, evidentment, no és una manera molt habitual de procedir, i per això ho diguem en l'informe.
És més, després no s'explica per què s'ha procedit d'esta manera.
No s'explica.
I això ho diguem en l'informe.

Passe a la senyora Mas -Compromís-.
Sí, ja he comentat abans en al·lusions a la senyora Martínez que respecte a altres comunitats autònomes, sí, tots hem fet informes pareguts a este aspecte.
Jo crec que nosaltres hem sigut prou durs.
I crec que és el que se deu fer.
I me sent orgullós de ser dur.

Efectivament, no vegem errades greus ni indicis de responsabilitat comptable, ja ho hem dit al principi.

També ho he comentat abans, que els pressupostos al final no quadren en part per falta…, no quadren a la millor per una falta de previsió de planificació i falta de pressupost…

És cert quan diuen que una gran part del deute pot estar vinculat a l'infrafinançament.
Efectivament, per això en la sindicatura insistim que una vegada se resolga el tema del finançament, quan se resolga, cal també resoldre eixa motxilla que als valencians ens queda en l'esquena del deute acumulat per l'infrafinançament de molts anys.

I li agraïsc en el seu cas que li preste atenció a allò del canvi climàtic.
Jo crec que és el gran elefant que tenim ahí i que no li fem cas.

I quant a la contractació covid, abans ja havia comentat que l'anàlisi l'hem feta en dos fases.
Una, realment referint-se a si complia o no complia les condicions per a ser considerat d'emergència.
I una vegada això se complia doncs bé, després s'ha documentat, s'ha donat informació, s'ha donat transparència, que és el que al final vegem en l'informe.

Passe al senyor Ibáñez, encara que en part he anat contestant-li ja, però vaig a vore si queda alguna cosa més específica.

Jo no he dit mai que la contractació estiguera bé tota ella.
Sempre he dit que en general està bé i que els casos particulars estan en l'informe.

L'execució de les subvencions, efectivament, és baixa i així ho diguem.
És que no puc…, l'únic que puc és confirmar, que això és el que diem en l'informe.

Liquidacions de les concessions sanitàries.
Sí, ahí passa…, que no sabem el resultat.
I amb açò lligue en part amb el que després ha dit el senyor Ibáñez… Ai!
Perdó, el senyor Muñoz.
I és que ahí…, a vore, i això ja és una opinió…, que açò no vaig a contestar-ho com a síndic major.
Permeta'm…, vaig a contestar-ho personalment.

Pel que jo conec d'haver analitzat açò no només a la sindicatura, sinó anteriorment quan treballava en l'IVIE, el problema no és tant en si de si el model funciona bé o no funciona, el conegut com a model Alzira, sinó que durant molts anys ha hagut molta falta de control d'eixe model.
Eixe és.
Per tant, què ha passat?
Que ara resoldre eixa falta de control durant (inintel·ligible) … està sent molt complicat, molt complicat per a liquidar-ho.
Eixa és la meua opinió.
I ja dic que és una opinió molt personal, més quasi per la meua etapa anterior que per la que porte en la sindicatura.

La Fundació Ellis.
La Fundació Ellis…, ahí fem un comentari.
Jo, ara, en el resum, no he anat cas per cas, però recorde ara de cap que el que passa en la Fundació Ellis és que realment nosaltres critiquem que no s'ha justificat el perquè se li dona l'ajuda a la Fundació Ellis i no s'obri a altres centres d'investigació que també hagueren pogut prestar o el mateix servei o semblant.

Per tant, el que posem dubte és per què no s'havia obert la possibilitat als demés.
No posem en dubte la qualitat i el bon fer de la Fundació Ellis, però ens sorprén que en el moment de donar l'ajuda no s'havera obert a la concurrència, i això és el principal que destaquem en l'informe -estic parlant de cap.

Quant que s'han tornat subvencions.
Sí, efectivament, si al final se donen subvencions a organismes o a corporacions locals que no complixen per a repartir-ho, doncs han de tornar-ho.
Això és el que diguem.
Jo crec…, pitjor haguera sigut que no ho haguérem tornat si no corresponia que s'ho quedaren.

Torna a eixir allò dels 2 milions, però ja ho havia comentat.

I el consorci hospitalari de Castelló, sí, sí, això ho enviem.
Ho enviem a la fiscalia, i la fiscalia… en alguna ocasió ha obert, eh?
Jo recorde…, estant jo en la sindicatura, crec recordar que s'han obert diligències en els dos consorcis hospitalaris, tant en el de Castelló com el de València.
En alguns casos, s'ha tancat i, en altres, han prosperat alguns aspectes -sí, sí.

I passe al senyor Muñoz.
Jo crec que en gran part he anat contestant ja allò de les concessions -ho acabe de comentar ara- on crec que està el problema.

La contractació d'emergència.
Uf!
A vore, jo això insistisc… jo sé que és…, la contractació d'emergència realment a mi em preocupa més, sincerament, què passava en la contractació d'emergència en altres exercicis que el que ha passat en este.
En este, d'alguna manera, de millor o pitjor…, estava justificat que se recorreguera esta contractació d'emergència, sobretot perquè hi ha un reial decret que li dona peu…, un decret llei -perdó- que li dona peu que s'utilitze la contractació d'emergència.
I això és el primer que nosaltres miràvem.
Entra dins de les possibilitats?
Està directament o indirectament vinculat amb la pandèmia?
Sí.
Doncs en eixe cas no ens podem queixar.
És legal utilitzar la contractació d'emergència.

Pot ser…, i això en l'informe ho matisem, en alguns casos nosaltres diguem: és legal, però no és el mateix la contractació d'emergència que es va fer en març i abril que, a la millor, la que es va fer a final d'any.
Se podia seguir fent contractació d'emergència, però, a la millor, haguera donat temps per a fer una contractació ja amb més publicitat, obrir un expedient i fer-ho.
Això ho diguem en l'informe, vull dir que reconeguem que és correcte el que s'havia fet, però d'alguna manera recomanem que si hi ha temps, se pot fer un expedient millor.
Pot ser que, per la comoditat, que ja que la llei ho autoritzava era més fàcil tirar tirar mà a la contractació d'emergència.
Pot ser, però nosaltres en l'informe això ho hem dit en diversos expedients.

Quant al tema de l'ERTO, a veure, evidentment, l'opinió, una vegada vegérem, és que s'havia fet, s'havia fet un faenon repartint dos-cents mil ajudes a beneficiaris sense haver-ho demanat, simplement tirant mà a la base de dades, i ahí el que al final diguem és que es va actuar amb rapidesa, però, després, a l'hora de tramitar-ho tot es va allargar més del que s'esperava.
Sincerament, probablement es va pecar d'optimista, com si la base de dades estiguera perfectament preparada… Ho dic d'esta manera perquè, justament, ahí la sindicatura va pensar: en este moment, cal començar l'informe al mateix temps que està concedint-se, perquè així fem un seguiment de com estaven instrumentant-se les aplicacions informàtiques necessàries, i la nostra unitat de sistemes d'auditoria i sistemes d'informació van a estar verificant que els processos es feren correctament.
Al final, doncs, probablement es va pecar d'optimisme però, bé, és cert que s'ha acabant reconeixent que a final d'any ja estava tot pagat.

Quant als ingressos de covid… Si, bé, després un altre aspecte que ha eixit per ací i és, clar, el tema de la contractació, i vosté ha fet un comentari que jo lligue amb un altre; per un costat, i nosaltres som els primers, la sindicatura com a òrgan fiscalitzador no para d'insistir que no es deu abusar del contracte d'emergència, però al mateix temps vegem el problema, el dilema que tenia el gestor i que per altra part estaven denunciant-lo -i està prosperant- per no tindre el suficient material per a protegir els seus sanitaris.
Clar, jo entenc el dilema en el que estava el gestor en eixe moment.
La meua funció és queixar-me que no tot estiguera ben expedientat, però jo no m'haguera volgut vore mai en la situació del gestor, en eixa situació on veies que els sanitàries et queien.
(Soroll de papers)

I crec que més o menys he respost a tots els comentaris.

La senyora presidenta:

Muy bien.

Muchas gracias, señor Cucarella.

A continuación, ¿hay algún grupo que va a querer intervenir?
Tres grupos quieren intervenir, pues lo harán por un tiempo máximo de tres minutos, y luego cerrará el señor Cucarella.

En primer lugar, la señora Massó dispone de tres minutos para su intervención.

Cuando quiera.

La senyora Massó Linares:

Muchas gracias.

Esta vez voy a ser más breve, no creo ni que agote el tiempo.

Bueno, cuando yo me he referido a esa alegación no quería decir que la sindicatura no hubiera respondido, quería poner de manifiesto cuáles son las excusas que pone la administración en esos temas.

Bueno, usted nos habla de excepciones, de salvedades, pero es que para nosotros son excepciones y salvedades de muchos millones de euros, y a fin de cuentas los que gestionan son responsables de todo ese dinero que no es suyo, que es de los de los valencianos.

No es sitio de entrar al debate sobre la financiación, pero sí que es un debate político e ideológico, aunque usted diga que no, pero el apostar de una forma por un tipo de modelo o por otro, o valorar un tipo de modelo u otro, evidentemente entra dentro del debate ideológico que no viene al caso.

Pero hablando luego, también, más adelante en el informe, cuando ya entraba en el tema de los ingresos, del cambio climático, que es lo que hablábamos, ustedes hacían una propuesta muy clara y es que había que subir los impuestos porque, si no, no se podría mantener el gasto.
Bien es cierto que hablaban de priorizar el gasto pero que, evidentemente, esta transición no nos iba a permitir tener un gasto suficiente y que habría que subir los impuestos, si no he leído yo mal en el informe.

Bueno, aquí se ha hablado de muchas cosas, se ha justificado la rapidez para tener los suministros, muchas veces no justificando esos contratos, cuando hemos visto además que la conselleria tiene sentencias condenatorias por no proteger a los sanitarios.
Entonces, ni siquiera saltándose los requisitos que marca la normativa han conseguido lo que pretendían, pero, bueno, eso no es cosa suya.

Luego, también, hablando de las subvenciones, como le decía antes, es que son muchos millones de euros y ha habido subvenciones que se han dado por el sálvese quien pueda; el primero que ha llegado lo ha conseguido y cuando se ha terminado, ¡adiós muy buenas!
, los que venían a rescatar personas.

Y ya, por último, las soluciones en el tema de la sostenibilidad, yo lo lamento pero Bruselas sí ha dado la etiqueta verde al gas y a la energía nuclear, lo lamento pero Bruselas lo ha hecho pese a las presiones políticas que tenía y ha dicho que les concede la etiqueta verde, que se aprueban las inversiones en esas energías.
Y, por tanto, como es una solución que viene en un informe internacional y viene de Bruselas, yo simplemente le hablaba de que lo mismo que en ese informe de forma, según usted, aideológica, si me permite la palabra, o apolítica, se recomendaban ciertas cosas respecto a eso, lo que nosotros le proponíamos es que en el próximo informe de la sindicatura, bueno, ese informe de Bruselas en el que se le concede esa etiqueta pues esperábamos encontrarlo en el informe de la sindicatura, de forma -entiéndame bien- apolítica y aideológica.

Muchas gracias.

La senyora presidenta:

Muy bien.

Muchas gracias, senyora Massó.

A continuación, por un tiempo máximo de tres minutos, la señora Giraldo tiene la palabra.

Cuando quiera.

La senyora Giraldo Jiménez:

Gracias, señora presidenta.

Señor Cucarella, muchas gracias por sus respuestas.

Cuando hablamos de los expedientes de resarcimiento injusto, me responde usted: «Sí, claro, es falta de planificación y falta de presupuesto; presupuesto a lo mejor al final».
Pero, claro, precisamente es eso, es una falta de planificación y de adecuar lo que vas a presupuestar y los gastos a lo que realmente es importante y quitar aquello que no es tan importante.
Y eso encaja mucho con su planteamiento cuando habla de cómo afecta el cambio climático, el cambio de energía fósil a renovables y demás, cuando dice que hace falta marcar prioridades del sector público.
Y efectivamente eso es lo que nosotros constantemente estamos haciendo y pidiendo, y es que la Generalitat realmente valore cuáles son las áreas más importantes que hay que reforzar y quitar algunas que son superfluas y que lo único que hacen es desviar fondos para unas necesidades que son prioritarias.

En cuanto al inventario, me preocupa que no esté valorado, me tranquiliza un poco el hecho de que exista un inventario, pero que no esté valorado siendo la conselleria de sanidad una de las consellerias más importantes, y vista la importancia del covid, pues me preocupa muchísimo que no esté valorado.

En cuanto a lo que me responde de los cinco millones pendientes que no hay factura en cuanto a los hospitales de campaña que me dice que, como de momento hay discrepancias entre las consellerias y la empresa, pues sinceramente no encuentro una justificación a que no exista factura; otra cosa es que luego… Es que esa era mi pregunta, si existía factura por esos cinco millones porque en su documento explicaba que no figuraba más que una por dos millones, y yo quería saber si realmente existía esa factura, si existía este material, si existía justificante de que realmente esos cinco millones los hemos recibido en productos.

Y algo que se me quedó pendiente en mi intervención anterior es sobre la contratación de la conselleria de igualdad, porque en su informe explica que todas las consellerias le habían remitido la información solicitada, salvo la de igualdad, y que esta conselleria tampoco había remitido la relación anual de contratos o certificados de remisión íntegra al registro oficial de contratos de la Generalitat.
Y esto nos preocupa porque parece que se repite otra pauta que ya tenía la conselleria de la señora Oltra con respecto al Síndic de Greuges, que también ha limitado el acceso a la información, y me preocupa que su sindicatura también tenga esa limitación a poder usted hacer su trabajo como es debido.
Y quiero preguntarle: ¿le justifica la conselleria por qué razón no le remite la información de los contratos como debe y como sí han hecho otras consellerias?

Y para terminar, en cuanto a los pagos directos que hace la conselleria de sanidad para la adquisición de farmacia y material sanitario, en su informe recoge que solo un departamento comunica los pagos directos.
¿Le explica la conselleria de sanidad por qué los otros departamentos no comunican ese pago?

Nada más.

Por lo demás, muchas gracias, agradecerle porque las otras preguntas que le he hecho las ha ido respondiendo conforme ha ido respondiendo al resto de grupos.

Gracias.

La senyora presidenta:

Muy bien.

Muchas gracias, señor Giraldo.

A continuación, el señor Ibáñez tiene tres minutos para su intervención.

Cuando quiera.

El senyor Ibáñez Bordonau:

Muchas gracias.

En primer lugar, yo le agradezco personalmente que haya escrito lo del pago de los vuelos SPTCV, ya era un tema personal, dado que hubo una alusión en la comisión… poco más que era un invento mío, y efectivamente usted lo acredita aquí, lo que pasa es que usted lo tacha de «un hecho sorprendente».
¡Hombre!
, es algo más que un hecho sorprendente y es algo más que una mera anomalía, es decir, no se puede sacar dinero de un ente del sector público para pagar algo con lo cual no tiene relación y que, sorprendentemente, utilizo su mismo término, el dinero te vuelve unos días después a la cuenta.
¡Oiga!
, no, vamos a ver, esto es mucho más que sorprendente, ¿vale?

Pero, bien, en el plano de las sorpresas estas que nos dice, y a tenor también de lo que se ha dicho aquí, usted no ha querido entrar, no sé si no lo había apuntado, yo le he hablado exactamente de…, y usted se refiere a tres, de una pequeña muestra que usted saca de tres subvenciones concretas a tres empresas beneficiarias, y concretamente yo le he hablado de una que sorprendentemente es la misma de la que después se llevó los famosos dos millones de los vuelos que decía que lo había anticipado, que no lo anticipó, ¿vale?
, por la cual usted ha sacado una muestra de una serie de contratos por valor de 958.
082 euros, de los que curiosamente se le adjudican a esta empresa pero esta empresa no los desarrolla, se los pasa a un tercero.
Usted dice que el 81,3 % del gasto justificado corresponde a efectuados por un tercero, no por el adjudicatario, y aparte, es más, el 13,4 % lo justifica como gastos de personal y usted dice aquí, bueno, no, usted no, fíjese, la conselleria manifiesta que no resultan imputables a ese proyecto esos gastos de personal, pero lo que no dice es que han tenido que devolver, eso no lo dice su informe.
Es decir, si el gasto no pertenecía, ¿lo han devuelto o no lo han devuelto?
Porque usted no lo pone, usted dice «no, se dice ya en alegaciones por parte de la conselleria que el gasto no resulta imputable al proyecto y que se ha iniciado el procedimiento de reintegro».
¿Lo han devuelto o no se ha devuelto?
¿Qué ha pasado ahí?
Claro, estamos hablando de 858.
082 euros de una empresa que se la contrata por emergencia pero esa empresa no desarrolla el trabajo, lo desarrolla un tercero, ¿vale?
, y que, además, para justificar imputa unos gastos de personal que no tienen nada que ver.
También es sorprendente.

Como sorprendente, y aprovecho también la presencia aquí del letrado, es lo de la corporación de medios de comunicación.
La corporación de medios de comunicación tiene causa -y usted lo ha dicho- de cese de los miembros, tiene causa de disolución por las cuentas anuales, usted dice en su informe que, efectivamente, hay unas diferencias que no han podido percibir porque hay pleitos pero que desconoce las cantidades, y del tema del IVA, ¿no lo había visto eso?
Tiene aperturado el tema del IVA.
Quiero decir, al final, ¿qué tiene que hacer la corporación?
Es decir, ¿qué más cabe de irregularidades que esté en causa de disolución, en causa de cese de los miembros?
Y tiene pleitos que no se pueden recoger en el informe porque no se los han suministrado.
¡Oiga!
, ¿qué hacemos con la corporación?
Cuando digo la corporación me refiero a corporación y sociedad anónima, ¿vale?
, porque la causa de disolución es de la sociedad.

Claro, al final, todo eso yo creo que debe de arrojar un poco más de luz.

Muchas gracias.
No quiero extenderme.

La senyora presidenta:

Muy bien.

Muchas gracias, señor Ibáñez.

Pues, señor Cucarella, dispone usted de tres minutos para la última de las intervenciones.

Muchas gracias.

El senyor síndic major de Comptes:

Moltes gràcies a tots per la insistència, això vol dir que s'ho miren en detall.

Senyora Massó, a vore, el tema del finançament, que si és ideològic o no és ideològic, a vore, jo crec que si entre tots hem aprovat l'estat de les autonomies, doncs, mentre existisquen, el tema del finançament forma part de l'estat de la qüestió, no podem evitar-lo.

Vosté diu que en l'informe es demana augmentar els impostos.
No, no és així de taxatiu, en l'informe el que es diu és que un sector públic, davant d'una falta de creixement econòmic, no tindrà ingressos.
Per tant, diguem, nosaltres hem d'augmentar la seua eficàcia i eficiència i caldrà vore de quina manera aconseguix els ingressos, potser augmentant-los, potser definint, també ho dic, també es diu en l'informe, potser definint quins són els serveis públics fonamentals i, per tant, prestar l'atenció directament al que és fonamental i a la millor reduir en altres aspectes, això és el que es diu en l'informe, no es diu únicament que s'ha d'augmentar, eixa és una de les possibilitats, i, evidentment, augmentar l'eficàcia i l'eficiència també és una possibilitat, cenyir bé què és del sector públic també és una altra.

Quant a…, no volia tornar al tema però ha insistit, realment el que s'ha dit no és que siga una energia verda, una energia nuclear i el gas, no, simplement s'ha dit que dins de l'estratègia verda es va acceptar que durant un temps tant el gas com l'energia nuclear es puguen utilitzar per a compensar la falta d'energia per la falta de combustibles fòssils i perquè les renovables no estan implantades i probablement tardaran en implantar-se.
Això no vol dir que siga verda, vol dir que durant un temps anem a seguir mantenint-les, val?
Cosa que els científics s'han queixat, no ho consideren adequat; però, bé, en cap moment s'ha dit que siga verda.

Bé, després ja em referisc a la portaveu de Ciudadanos.
Sí, exacte, vosté ha insistit en la falta de planificació.
Sí, també ho hem dit en l'informe, cal anar definint ben clarament quin és el sector públic que volem i què és el que ha de ser prioritari quan comencen a faltar els ingressos.
En això coincidim.

El control de l'inventari ja ho hem comentat.
Quant a allò de l'hospital, pues, mire, probablement si diguera més a la millor m'equivocaria.
Jo crec que en l'informe estarà molt ben explicat, però jo ara, de cap, no recorde exactament quantes factures estan justificades i quantes estan pendents que s'aclarisca el lío que hi ha entre la Generalitat i el contractista.
No sabria dir-ho ara de cap perquè no m'atrevisc a clavar la pota.

Quant a la falta d'informació de la consellera d'Igualtat.
Mire, ahí el que passa és que no ens ha arribat a nosaltres directament, estan obligats a retre-nos una informació de contractes, i no ens ha arribat.
Nosaltres al final hem hagut de tirar mà a tres registres de contractes per a poder valorar eixa contractació de la Conselleria d'Igualtat.
Quan diem moltes vegades que no han retut comptes no significa que nosaltres no tenim cap informació, no, nosaltres l'aconseguim per altres vies, però no han complit l'obligació que tenien de facilitar-nos això directament.

I un altre aspecte.
Seria que només hi havia un departament que havia comunicat els pagaments directes.
Això realment és un comentari que fa més relació al que havíem dit altres anys, realment igual no està ben expressat en l'informe.
Altres anys passava que els departaments sanitaris acabaven comprant d'esta manera, i això ho consideraven com si això fóra un contracte menor, i ho enviaven al Registre oficial de contractes com si això fóra un contracte menor, i no ho era, això ni tenia expedient ni tenia res, això havia sigut una compra.
Enguany el que ha passat és que pocs departaments ho han fet d'esta manera, simplement, com és una compra directa, és que no ha d'aparéixer en el registre de contractes.
I simplement se diu que només en un cas apareix ahí, la resta, no apareix, simplement són compres directes, que hem vist simplement treballant la informació que tenim de les factures, però no en el llistat de contractes, perquè incorrectament s'estaven presentant estes despeses directes com si foren contractes menors, que no ho són.
Realment era curiós el que passava anteriorment.

Senyor Ibáñez, sí, això dels 2 milions.
Sí, efectivament, i tan curiós que és, i per això ho diguem.
Nosaltres en l'informe jo crec que som molt clars en el que diu en l'informe.
Diu que no s'entén per què s'ha fet d'esta manera, podem intuir-ho, però ningú ens ho ha explicat perquè no hi ha informació que ho explique, i no és correcte.
Per això justament ho ressaltem, perquè no té sentit que s'haja fet d'esta manera; o, si té sentit, no està explicat el per què, podem intuir-lo.

Quan a les tres empreses concretes que vosté… Jo al final no havia respost a eixe comentari perquè simplement vosté ha dit el que diu l'informe, que ja està dit en l'informe.
L'informe diu que, efectivament, al final ho fa un tercer, que al final acaben justificant-se com a despeses de personal, i en el moment que nosaltres tanquem l'informe això és algo que està en procediment de reintegrament.
És el que diem en el moment que tanquem l'informe.
En quin moment està ara?
Doncs no ho sé, no ho sé.
Probablement l'any que ve, quan tornem a fiscalitzar, sabrem esta història com ha acabat.
En este moment no, en el moment que se va acabar l'informe, que va ser a meitat de desembre, aproximadament, estava el procediment de reintegrament en marxa.

I quant a la Corporació Valenciana de Mitjans de Comunicació, efectivament, jo ara he fet un resum dels aspectes principals, el que vosté ha comentat de l'iva, sí, està també dit en l'informe, ahí ho ha vist.
Jo ara he resumit algunes coses, i una de les principals era que açò és causa de cessament, no?
, i simplement ara el que s'haurà de fer és donar una explicació davant de qui pertoca i, si eixa explicació convenç, doncs no hi haurà cessament.
Simplement la Sindicatura ahí el que fa és recordar el que marca la llei, i la Llei de creació diu que si hi ha una reducció de més del 25 % respecte al pressupostat és motiu de cessament.
I simplement nosaltres ho recordem.
Ara actuen en conseqüència, és l'únic que podem fer.

I en açò crec que ja he respost a tots.

La senyora presidenta:

Muy bien.
Muchas gracias, señor Cucarella, por toda su explicación y las intervenciones también a todos los grupos.

Y, en este punto, recordarles que hay 72 horas para las propuestas de resolución desde el final de esta comisión, que la suspendemos la comisión de hoy y que volverá a convocarse el día 1 de marzo, a las diez y media de la mañana.

Muchísimas gracias.

(S'alça la reunió a les 12 hores i 31 minuts)