Pol%C3%ADtica%20Social%2020201111HTML.html





Comissió de Política Social i Ocupació realitzada el dia 11 de novembre de 2020.
Comença la reunió a les 10 hores i 40 minuts.
Presideix la diputada senyora Cristina Rodríguez Armigen.
Reunió número 8.

La senyora presidenta:

Bon dia.

Damos comienzo a la sesión de la Comisión de Política Social y Ocupación.
Y lo hacemos comprobando en primer lugar el quórum.
Lo hará la secretaria.
Cuando quiera.

La senyora secretària:

Gracias, señora presidenta.

Buenos días, señorías.

La compañera Rosa María Peris atiende a la comisión en streaming, telemáticamente, lo ha comunicado a la Mesa, ha mandado un escrito a la Mesa.

La senyora secretària:

De acuerdo.
Vale.

(La senyora secretària passa llista per tal de comprovar el quòrum)

La senyora presidenta:

Muy bien.
Muchas gracias.

En segundo lugar… Bueno, por una cuestión de logística, solo pueden estar en la sala -bueno, una cuestión de logística por el tema sanitario, por supuesto-, solo pueden estar en la sala catorce personas.
¿Vale?

Entonces, yo creo que ya somos catorce.
Son quince ahora mismo.
(Veus) Vale, sí, de la prensa solo pueden estar dos personas, dos personas máximo, y si se tienen que turnar, pues se turnan.

Como no hay votaciones ni nada, yo ya lo he comentado con alguna de las compañeras, y sabéis que a través del canal Corts se puede seguir la comisión en el ordenador, en directo, pues por el tema de la logística, si alguien puede hacerlo, puede salir y atenderlo allí, desde luego creo que es una buena idea.
(Veus) Vale, vale, eso quedará reflejado en el acta.

Y bueno, pasaríamos entonces al segundo punto del orden del día, que es la aprobación del acta de la sesión anterior, si no hay ningún inconveniente.
Se aprueba por asentimiento.

Compareixença del secretari autonòmic d'Igualtat i Diversitat, que fa la vicepresidenta del Consell i consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives, senyora Mónica Oltra Jarque, per a explicar les actuacions dutes a terme a les residències de la tercera edat durant la crisi sanitària i les accions previstes una vegada superada, sol·licitada pel Grup Parlamentari Popular (RE número 17.
556), a la qual s'acumula la sol·licitada pel Grup Parlamentari Popular, per a informar sobre la situació dels centres residencials de majors en l'actual context sanitari (RE número 22.
088), i a la qual s'acumula la sol·licitada pel Grup Parlamentari Ciudadanos, per a explicar la planificació realitzada en les residències de majors per a prevenir l'impacte de la segona onada de COVID-19, la coordinació duta a terme amb la Conselleria de Sanitat Universal i Salut Pública i amb els sectors afectats, com també qualsevol altra actuació en relació amb la protecció davant la COVID-19 d'aquests centres residencials (RE número 22.
623)

La senyora presidenta:

Y ya, en tercer lugar, pasaríamos al tercer punto del orden del día, bueno, el segundo punto del orden del día, que es la comparecencia del secretario autonómico de Igualdad y Diversidad para explicar las actuaciones llevadas a cabo en las residencias de la tercera edad durante la crisis sanitaria, y las acciones previstas una vez superadas, solicitada por el Grupo Parlamentario Popular; acumulada con la comparecencia de la vicepresidenta y consellera de Igualdad y Políticas Inclusivas para informar sobre la situación de los centros residenciales de mayores en el actual contexto sanitario, solicitada por el Grupo Parlamentario Popular; y acumulada con la comparecencia de la vicepresidenta y consellera de Igualdad y Políticas Inclusivas para explicar la planificación realizada en las residencias de mayores para prevenir el impacto de la segunda ola de COVID-19 y la coordinación llevada a cabo con la Conselleria de Sanidad Universal y Salud Pública y con los sectores afectados, así como cualquier otra actuación en relación con la protección ante la COVID-19 de estos centros residenciales, solicitada ésta por el Grupo Parlamentario Ciudadanos.

Para sustanciar estas comparecencias acumuladas vendrá la vicepresidenta de Igualdad y Políticas Inclusivas.
(Pausa)

Bueno, vicepresidenta, bienvenida a la Comisión de Política Social y Ocupación.
Hay, como saben, las tres comparecencias que hemos leído anteriormente, las tres comparecencias acumuladas.
Y para ello las sustentará la vicepresidenta y consellera de Igualdad y Políticas Inclusivas, por un tiempo ilimitado.

Cuando quiera.

La senyora vicepresidenta del Consell i consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives:

Molt bon dia.

Gràcies, presidenta.

Bon dia, senyories.

Comparec en esta Comissió de Política Social i Ocupació per donar compte de la gestió realitzada per la Vicepresidència i Conselleria d'Igualtat i Polítiques Inclusives en els centres de persones majors enfront els rebrots ocasionats per la pandèmia sanitària, en atenció a les sol·licituds presentades per les seues senyories.

Com vostés deuen recordar, el passat 22 d'abril ja vaig comparèixer en la Diputació Permanent per a informar detalladament de la repercussió que la pandèmia estava tenint en el sistema públic valencià de serveis socials i quines eren les actuacions que amb caràcter d'emergència havien estat desenvolupant per tal de fer-li front.

Igual que vaig fer en eixe moment, vull reiterar l'agraïment a cadascuna de les persones que treballen en serveis socials de la Comunitat Valenciana pel seu esforç i la seua generositat.

I vull mostrar també el meu condol més sentit per les 1.
972 valencianes i valencians morts per coronavirus, dels quals 664 són persones majors que vivien en centres residencials.

Senyories, des del passat més de març estem vivint una situació inèdita, una realitat que ens ha situat davant d'un espill en el qual s'ha reflectit la nostra vulnerabilitat i ens ha tornat el reflex de la nostra pròpia fragilitat.
Hem abordat, i estem abordant i seguirem abordant una veritat desconeguda que recordarem sempre i que canviarà molts hàbits i costums i marcarà a les generacions més joves a nivell planetari.

També hem vist la importància de comptar amb uns serveis públics potents i robustos, d'un estat fort i pròxim que atenga les necessitats de les persones.
Hem vist com les activitats essencials són paradoxalment les més ocultades, les més domèstiques, les vinculades a la criança i al sosteniment de la vida, les més feminitzades, sense les quals l'economia i la mateix societat no es poden mantindre.

Com ja va explicar en la passada compareixença, les primeres decisions van anar dirigides a protegir els col·lectius més vulnerables, atendre les persones afectades, mantindre la prestació dels serveis en la seua integritat, donar resposta a les situacions de vulnerabilitat generades per la pandèmia i evitar, en la mesura que fóra possible, que l'emergència sanitària es convertirà en una emergència social.

Estos van ser els objectius sobre els quals es van adoptar totes les decisions normatives que vostés ja coneixen, i per tant no repetiré.

Gràcies a les actuacions realitzades per les diverses administracions públiques i sobretot a l'esforç de la societat en el seu conjunt, la corba ascendent de contagis va poder ser controlada a finals del mes d'abril, i vam començar a millorar, no solament a la Comunitat Valenciana, sinó al conjunt d'Espanya i d'Europa.

Al nostre territori vam passar 750 contagis registrats el 29 de març, el pic més alt de la primera ona, als 37 del 6 de maig o als 16 del dia 9 de maig.
Per tant, s'obria una nova fase de la pandèmia que calia afrontar modulant i adaptant les mesures preses fins al moment.
Havíem d'adequar progressivament els serveis destinats a les persones majors i les altres prestacions socials a la nova realitat contemplada en el pla per a la transició a la nova normalitat, aprovat pel Consell de Ministres el passat 28 d'abril i a la finalització de l'Estat d'alarma declarat el 14 de març.

L'objectiu, cal recordar-ho, sempre ha sigut la prevenció de la infecció i la protecció de la salut pública en tots els centres del sistema públic valencià dels serveis socials.

A eixa nova conjuntura va respondre la resolució de 29 de maig, per la qual s'establia el pla de transició a la nova normalitat en el context de crisi sanitària ocasionada per la COVID-19 de les residències de persones majors en situació de dependència, els centres de dia, els habitatges tutelats i els CEAM-CIM o anàlegs.

La intenció era unificar les distintes normes en una única que servira, tant en cas de progressió en les fases com en cas d'eventuals regressions, en funció de l'evolució de la pandèmia, com està passant des de fa algun temps.

No volguérem en eixa norma, i crec sincerament que va ser un encert, en vista de l'evolució de la malaltia, preveure escenaris únicament de desescalada, sinó que vam apostar per tindre en compte totes les possibilitats, també les més pessimistes, aprofitant les lliçons apreses durant la primera onada de la pandèmia, de manera de que tots els centres, empreses, tercer sector, etcètera, disposaren d'una ferramenta única a la qual poder recórrer en totes les situacions.

A més, tant esta resolució com tota la resta que han emanat de la Vicepresidència han comptat amb les aportacions, suggeriments i propostes aportades per agents econòmics, entitats, experiències dels propis centres, etcètera.

En reiterades ocasions, i en resposta a les seues peticions orals i escrites, he contestat i explicat les mesures contemplades en esta norma, que de manera resumida impliquen les actuacions que resumiré breument.

En l'àmbit de la seguretat i higiene, els centres residencials han d'organitzar la disposició dels llocs de treball, els torns i la resta de condicions de treball garantint la distància de seguretat.
Igualment, les persones treballadores o usuàries dels centres diürns amb diagnòstic de COVD-19, amb símptomes o en període de quarantena domiciliària no poden acudir als centres.

Pel que fa a l'organització i funcionament, s'han adoptar les mesures que s'especifiquen en funció de la fase vigent en l'àmbit territorial en què se situe el centre.
Són mesures que fan referència a l'accés de proveïdors i proveïdores, personal extern, ingressos i reingressos a les visites, a la realització d'activitats dels espais comuns, al procediment de baixa voluntària, etcètera.

Les direccions de les residències de persones majors havien d'enviar abans del 31 de juliol de 2020 un pla de contingència de conformitat amb la Guia de prevenció i control contra la COVID-19 en residències de majors i altres de serveis socials de caràcter residencial, de 24 de març de 2020, i les indicacions d'esta Vicepresidència i Conselleria d'Igualtat i Polítiques Inclusives.

El Pla de contingència havia d'incloure a més un estoc de garantia d'equips de protecció individual per almenys quatre setmanes i un curs específic de formació per al personal.

Garantir la possibilitat d'aïllar un 10 % de persones residents en habitacions amb bany propi de manera alternativa i justificada, podrien disposar un espai adaptat dins del centre que garantisca l'aïllament almenys del 10 % de les persones residents que, en tot cas, haurà de tindre accés a bany d'ús exclusiu.

En les residències on la incidència de la pandèmia durant els últims mesos haguera superat el 50 % de contagis o el 20 % de defuncions, este espai hauria de ser com a mínim del 15 %.

Hauria d'incloure també els recursos humans disponibles, especificant la categoria professional i horari de cada persona que treballa al centre.
El protocol específic de desinfecció i neteja, amb especial atenció a les zones comunes i banys, així com la gestió de residus, d'acord amb les recomanacions sanitàries vigents a cada moment.
L'organització de les visites de familiars regulades en cada fase i l'organització de les visites individuals i grupals de les persones residents en cadascuna de les fases.

Fins al dia de hui, senyories, s'han presentat 314 plans de residències de persones majors, el 99 %, i 125 de centres de dia, el 69 %.
Cal dir, que 4 residències i 56 centres de dia, totes elles privades, no han presentat encara el pla.
Se'ls ha advertit per escrit que això suposa una infracció greu prevista en l'article 6 del Decret llei 11/2020, de règim sancionador específic contra els incompliments de les disposicions reguladores de les mesures de prevenció davant de la COVID-19.
Si no el presenten en pocs dies, en conseqüència s'iniciarà el procediment sancionador corresponent, on es delimitarà la responsabilitat del centre i les possibles sancions aplicables d'acord amb la normativa vigent.

El decret llei al que m'acabe de referir, validat per esta cambra el 4 d'agost passat, és una norma necessària per garantir el dret a la salut de totes les persones que viuen o són usuàries de centres del sistema públic valencià de serveis socials, i a més està en sintonia amb allò previst en l'article 31 del Real decret llei 21/2020, de 9 de juny.

La Inspecció de Serveis Socials, per tant, disposa d'una ferramenta poderosa per dur a terme el seu treball, sempre a favor dels drets de les persones, garantint en este cas la salut pública i vetlant pel compliment de la normativa.
De fet, enguany s'han realitzat inspeccions en 86 centres residencials, aproximadament una inspecció cada tres dies.

Totes les mesures que he desgranat fins ara, senyories, s'apliquen en centres lliures de COVID-19, és a dir, que no tenen un brot actiu.
Quan hi ha un brot hem de seguir a més les directrius de la Resolució de 20 de juny, de la Conselleria de Sanitat Universal i Salut Pública, d'adopció de mesures relatives als centres de serveis socials de caràcter residencial, davant la situació sanitària ocasionada per la pandèmia, i altres normes que dicta la Conselleria de Sanitat Universal i Salut Pública a mesura que avança la pandèmia.

Les mesures que contempla esta resolució són les següents:

Els centres són objecte de vigilància i seguiment, respecte a l'existència de la possible aparició de casos de COVID-19, per la comissió de control de centres residencials constituïda en cada departament de salut.

S'establixen graus de control de vigilància sanitària, en funció de la incidència del virus en cada residència.

S'indica el protocol d'actuació davant l'aparició d'un brot en un centre.

S'establix l'obligatorietat de comunicar a l'autoritat judicial i a la fiscalia les resolucions que puguen implicar el confinament en espais tancats i la limitació de drets i llibertats de les persones residents.

Tant la resolució de la vicepresidència, a què m'he referit anteriorment, com la que els acabe de comentar de la conselleria de sanitat universal s'emmarquen en els objectius de l'estratègia de detecció precoç, vigilància i control del ministeri de sanitat.

Però, en vista de l'evolució de la pandèmia i degut al fet que, poc a poc, anàvem coneixent una miqueta més el comportament del virus, durant la segona setmana d'agost vam considerar convenient actualitzar la resolució de 29 de maig.
Per això, l'11 d'agost se'n va dictar una nova per a no contradir els protocols sanitaris, complementant i posant al dia les mesures previstes per a cada fase de la desescalada.

Ara bé, com dies després, el 14 d'agost, el Consell Interterritorial del Sistema Nacional de Salut va aprovar l'acord sobre la declaració d'actuacions coordinades en salut pública per a respondre davant de la situació d'especial risc derivada de l'increment de casos positius per COVID-19, el 17 d'agost vam publicar una nova resolució que tenia com a objectiu principal transposar eixe acord a la nostra realitat.

Els faré un resum, senyories, de les principals mesures contingudes en la norma, tot i que done per fet que les coneixen.

En la fase 0, la realització de PCR als treballadors i treballadores que s'incorporen al lloc de treball, després de permisos, vacances o que s'incorporen al lloc de treball per primera volta.

El manteniment d'un registre d'entrada de les persones proveïdores i personal extern, per a tindre traçabilitat; estes persones, a més, han d'observar les mateixes mesures de seguretat i higiene que les treballadores del centre.

El centre ha de disposar de la possibilitat d'aïllar a un 10 % de residents en habitacions amb bany propi o, alternativament i excepcionalment, un espai adaptat que garantisca l'aïllament d'almenys el 10 % dels residents.
En tot cas, haurà de tindre annexat bany d'ús exclusiu.
En les residències on la incidència de la pandèmia durant els últims mesos haja superat el 50 % de contagis o el 20 % de defuncions este espai ha de ser, com a mínim, del 15 %.

No es poden realitzar eixides d'esplai, ni individualment ni grupalment, només es permet l'eixida per causes mèdiques.

Es garantix sempre el contacte amb familiars i persones properes, a través de mitjans telemàtics o, en defecte d'això, es facilita informació telefònica personalitzada a familiars o persones de referència sobre la situació de la persona resident.

Sempre, a fi de garantir un procés final de la vida digna a les persones majors i contribuir al desenvolupament d'un dol menys traumàtic per al seu entorn, la direcció del centre autoritzarà visites de familiars o persones properes de referència, garantit així un tracte humanitzat i d'afectes en el tram final de la vida.
Però es prohibixen les visites ordinàries.

En la fase 1, també s'han de realitzar PCR a les persones treballadores que s'incorporen o reincorporen al lloc de treball i s'han de realitzar les PCR amb la periodicitat que establisquen les autoritats sanitàries.

Per a garantir els serveis, es permet l'accés al centre del personal extern que, habitualment realitza activitats terapèutiques d'estimulació i d'higiene o cures personals.
Este personal haurà d'observar les mateixes mesures de seguretat i higiene que la resta i s'organitzaran els espais, de manera que s'evite el màxim possible els espais de pas comú.

Es garantix sempre el contacte amb familiars i persones properes de la manera indicada en la fase 0.
Tampoc estan permeses les visites ordinàries, si bé sí les visites per causa de força major que els he explicat adés.

En la fase 2, també s'han de realitzar PCR a qui s'incorpore o reincopore al lloc de treball i, posteriorment, realitzar la prova amb la periodicitat que establisquen les autoritats sanitàries.

Es manté el registre d'entrada de les persones proveïdores i personal extern.

Les persones residents que sol·liciten el seu reingrés o la persona que sol·licita ingressar, sempre que no presente símptomes compatibles amb la COVID-19, haurà de disposar d'una PCR amb resultat negatiu realitzat en les 72 hores prèvies a l'ingrés i haurà de sotmetre's a l'aïllament preventiu durant 14 dies.

Si es realitza una PCR al cap de deu dies d'iniciar l'aïllament i el seu resultat és novament negatiu, es podrà alçar l'aïllament.
En cap cas es procedirà al reingrés d'una persona que presente símptomes compatibles amb la malaltia, havent-se de procedir en el seu entorn familiar de la mateixa manera que estiga determinada per a la població general.

Si la situació epidemiològica de l'entorn local del centre ho requerix, segons l'informe epidemiològic emés per l'autoritat sanitària competent, es podran suspendre les visites i adoptar les mesures ordinàries per a garantir el control de la malaltia determinades per l'autoritat competent.

En la fase 3, es permetran les visites, tant les del final, del procés final de la vida, com alleugerir la descompensació neurocognitiva de la persona resident.
La visita s'autoritza per a una persona per torn.

També es realitzen PCR a les persones treballadores que s'incorporen al lloc de treball, amb la periodicitat que establisquen les autoritats competents.

Igualment, es manté el registre d'accés.

El centre ha de possibilitar, igualment, el 10 % d'aïllament o el 15 %, depenent de cada centre.
I en les residències on la incidència de la pandèmia durant els últims mesos haja sigut superior, com dic, el 15 % d'aïllament.

En esta fase, la persona resident que sol·licite el seu reingrés o nou ingrés, es procedirà igual que en la fase 2.

Igualment com en la fase 2, si la situació epidemiològica ho requerix, es podran suspendre les eixides i adoptar mesures per a garantir el control de la malaltia.

I també es garantirà sempre el contacte amb familiars i persones properes, a través de mitjans telemàtics o es facilitarà informació telefònica personalitzada a la persona familiar o de referència sobre la situació de la persona resident.

Vull detindre'm breument, senyories, en la realització de proves PCR.
En les fases 0 i 1 queden suspesos els ingressos i reingressos, per tant, lògicament, no procedix realitzar les PCR a les persones residents.
És en les fases 2 i 3, on sí que hi ha reingressos i ingressos, on resulten obligatòries estes proves.

Durant el període de vigència de la resolució de 29 de maig, la persona que demanava l'ingrés o el reingrés havia d'aportar una prova PCR negativa, se l'aïllava en una habitació amb bany, d'ús exclusiu, durant quinze dies i se li tornava a realitzar una altra prova PCR que havia de resultar negativa perquè se li autoritzara la convivència ordinària en el centre.

Durant el període de vigència de la resolució de l'11 d'agost, la persona que sol·licitava l'ingrés o el reingrés havia de sotmetre's a l'aïllament preventiu durant catorze dies.
Si es realitzava una PCR als deu dies d'iniciar l'aïllament i el seu resultat era negatiu, es podia alçar l'aïllament.
En l'actualitat, a partir de la resolució del 17 d'agost, la persona que sol·licite l'ingrés o el reingrés ha de disposar d'una PCR amb resultat negatiu, realitzada en les 72 hores prèvies a l'ingrés i ha de sotmetre's a aïllament preventiu durant catorze dies.
Si es realitza una prova PCR al cap de deu dies d'iniciar l'aïllament i esta és negativa, es podrà alçar l'aïllament.

Esta mateixa resolució indica que, en el cas de les treballadores i treballadors, s'han de complir les obligacions de prevenció de riscos de la legislació vigent i les mesures que determinen les autoritats sanitàries, inclosa la realització de PCR a qui s'incorpora al lloc de treball, siga per primera volta o siga després de permisos, vacances o situacions assimilables.

En eixe sentit, i segons la resolució de 17 d'agost de la Conselleria de Sanitat Universal i Salut Pública, junt amb la instrucció de la mateixa conselleria sobre el procediment de realització de PCR a treballadors dels centres de caràcter residencial, s'ordena que les proves PCR es realitzen a les treballadores i treballadors que hagen estat de permís o vacances durant un període mínim de catorze dies i a les noves incorporacions.
En els dos casos, com a màxim, amb 72 hores d'antelació a la incorporació al treball.

En este moment, a més, estem valorant una nova normativa que adapte les nostres resolucions als nous nivells d'alarma dictats pel Govern d'Espanya, substituint l'organització per fases per l'organització per nivells d'alarma, adaptant-nos així a la normativa dictada pel Govern d'Espanya.

Com he dit abans, a més, hem mantingut un continuat i estret contacte amb totes les persones, entitats i organismes implicats i hem estat proveint, de manera continuada, des de la segona quinzena de març, material, en múltiples repartiments als centres.

A data de hui, s'han fet arribar 4,3 milions d'EPI, corresponents a 126.
054 unitats d'hidrogel, 198.
000 unitats de guants, 3.
926.
842 de mascaretes, 26.
310 de portamascaretes, 48.
484 protectors facials, 14.
031 bates, 534 ulleres, 298 termòmetres, 220 equipaments de bussos i 50 cobreboques.
Tot este material es complementa, com totes i tots vostés coneixen, amb el proporcionat per la Conselleria de Sanitat Universal i Salut Pública.

Senyories, vull fer-los partícips també, de manera paral·lela a garantir la seguretat i la salut pública en tots els centres, la maquinària administrativa de la vicepresidència no s'ha parat.
I vull posar-ho en valor i reconéixer el treball i la dedicació de les empleades i empleats públics que han donat tot de si per estar al peu del canó i atendre la ciutadania.

Este treball ha implicat, segons un informe del Imserso en relació a l'impacte de la COVID-19 en el sistema per a l'autonomia personal i atenció a la dependència, del passat 30 de setembre, que la Comunitat Valenciana s'ha situat en tots els indicadors entre les tres millors valorades de tot l'estat.
Els posaré alguns exemples.

En relació a l'evolució de les sol·licituds, la nostra és la segona comunitat autònoma de major creixement, amb 13.
810 més, un 9,9 %, únicament per darrere de Múrcia, que té un creixement del 10,1 % i 4.
801 sol·licituds tramitades.

Pel que fa a la resolució d'expedients, la Comunitat Valenciana se situa en primer lloc, amb un 11,5 % de creixement, a prou distància de les dos següents, Navarra i les Illes Balears, que pugen un 3,4 % cadascuna.

La conseqüència d'este treball és que som la comunitat autònoma que més ha augmentat les persones beneficiàries, un 11,5 %, 11.
338 persones més, per davant de les Illes Balears, amb un 4,2 % i 1.
002 persones, i Canàries, amb un 3,1 % i 989 persones més en el sistema.

I també hem incrementat les persones que disposen d'una prestació respecte a l'any passat, sent la primera, amb 17,1 % i 14.
299 persones més, seguits per Illes Balears, amb un 11,1 %, i Canàries, amb un 10,7 %.

Finalment, i fruit d'este treball continuat, hem seguit incorporant al sistema persones amb dret a prestació; en este cas, pendents de rebre-la, un 6,1 % i 685 persones més, després de Castella - la Manxa, un 9,3 %, i Múrcia, amb un 10,3 %.

Els recorde, senyories, que a més d'este reconeixement al treball realitzat, hem seguit mantenint i augmentant prestacions, com l'econòmica vinculada al servei residencial per a aquells casos en què no es dispose de plaça pública en un radi de vint quilòmetres, oferint com a mesura substitutiva de la plaça pública la possibilitat d'esta prestació.
En esta situació es troben en l'actualitat 4.
663 persones, mentre que a 2015 n'eren 2.
410, un augment del 93,5 %.

I, pel que fa a la prestació vinculada al servei de garantia, incorporada a 2017, ha passat de 514 persones eixe any, en el 2017, a les 3.
415 d'enguany; un increment del 564 %.
Es tracta de prestacions que s'han continuat tramitant i resolent durant els moments més durs del confinament i el primer estat d'alarma.

La pandèmia no para i les actuacions que duem a terme tampoc, senyories.
Per això, a banda de totes estes mesures que hem adoptat estos mesos, ara mateix estem preparant-ne unes altres, que posarem en marxa de manera immediata.

En primer lloc, ampliarem el suport de la Generalitat al sector residencial.
Cal reforçar la capacitat de resposta en la primera línia de lluita contra la COVID.
Per això, aprovarem, de manera imminent, un decret de concessió directa de subvencions a centres, vivendes tutelades i entitats d'iniciativa social, per a fer front a les necessitats extraordinàries derivades de la pandèmia.
Destinarem 10,9 milions per a cobrir les despeses efectuades de manera extraordinària.

Un mínim del 50 % d'esta quantitat anirà destinat a cobrir el cost del personal addicional contractat per a fer front a la pandèmia, així com les gratificacions extraordinàries a l'esforç de les persones professionals que han estat treballant i seguixen fent-ho cada dia, en situacions molt difícils.
Esta quantia comprendrà els costos salarials bruts, inclosos els pagaments a la seguretat social corresponents a l'empresa, del personal contractat de manera addicional per a substituir les baixes produïdes per COVID-19 o per les hores extraordinàries.

La resta de la quantia cobrirà les adquisicions de material, per exemple, tablets i televisions, que possibiliten que les persones residents puguen viure amb major privacitat, mantindre la seua autonomia i facilitar el contacte amb l'exterior i les seues famílies, així com també alleugerir el confinament, si és que han d'aïllar-se, i també inclourà, òbviament, material fungible, com pot ser l'adquisició d'EPI o altre material.

Vull també, senyories, compartir amb vostés que este divendres el Consell aprovarà un decret llei per a compensar econòmicament l'esforç realitzat pel personal sanitari o sociosanitari públic durant l'anterior estat d'alarma.
És un reconeixement econòmic que se suma a la gratitud immensa que totes les valencianes i valencians tenim cap a unes persones que s'estan deixant la pell per totes i tots nosaltres, a banda d'arriscar la seua salut.
I aprofite també per a demanar el seu suport per a validar-lo, quan el portem a les Corts, demostrant així el nostre agraïment com a representants del poble valencià a la seua feina.

També hem reforçat la gestió quotidiana, mitjançant un pla de xoc que inclou la contractació de 29 professionals, 7 auxiliars de gestió, 7 d'administració, 11 de personal tècnic jurídic, 2 d'arquitectura i 2 de personal tècnic superior de l'administració general.
Es tracta d'un reforç extraordinari temporal que agilitzarà gestions i treballs relacionats amb la pandèmia, que se sumen als 12 nous llocs del servei d'inspecció.

I l'any que ve, com ja saben, farem justícia salarial amb el personal sociosanitari dels centres públics, per tal d'igualar-los al personal de la Conselleria de Sanitat Universal i Salut Pública, acabant així amb una desigualtat inexplicable que perjudicava, especialment, als centres de serveis socials.
Esta mesura beneficiarà a 56 metges i metgesses i 184 infermers i infermeres.

Senyories, l'any 2021 tindrem el pressupost de polítiques socials més elevat de la nostra història, amb un increment del 20 % respecte al d'enguany i un 131 % més respecte a 2015.
Un pressupost de vora dos mil milions d'euros per augmentar recursos, centres, places i professionals per atendre més i millor a totes les persones que ho necessiten.

Tenen vostés, per tant, una magnífica oportunitat de donar suport a estes propostes i de transformar els aplaudiments dels balcons en vots des dels escons.
Tot això amb independència del pla d'infraestructures anunciat pel president, que disposarà de més de cinc-cents milions d'euros i que ens permetrà avançar molt més en el nou model residencial partint d'un mapa d'infraestructures racional, equilibrat i objectiu que possibilitarà, entre altres coses, evitar molts dels efectes dramàtics de pandèmies com la que estem vivint o la que pugam viure en un futur.

He fet, senyories, un breu relat de les actuacions que hem dut a terme per protegir un dels col·lectius més fràgils de la nostra societat, el de les persones majors, en la majoria dels casos en situació de gran dependència, que viuen en centres residencials.
Hem viscut, estem vivint, uns temps molt durs.
Confie plenament en la ciència i en la investigació i, per això, tinc el convenciment que derrotarem esta malaltia.
Però, mentrestant, hem de seguir protegint-nos individual i col·lectivament i hem de fer-ho perquè esta segona onada ens està afectant d'una manera molt més dura del que s'esperava.

Però nosaltres ja no som els mateixos ni les mateixes que en març, hem acumulat experiència i previsió i, per això, hem de seguir protegint les persones més vulnerables.
Les dades d'esta segona onada són molt preocupants, molt, senyories, i, per això, hem de mantindre l'alerta i totes les mesures de seguretat que garantisquen la salut pública.
I les reforçarem tot el que calga, no tinguen cap dubte, senyories, i espere comptar amb la seua ajuda i la seua col·laboració.

Moltes gràcies.

La senyora presidenta:

Muy bien.
Muchas gracias, vicepresidenta.

A continuación, comenzaremos el turno de palabra de los grupos, ¿vale?
Tendrán en primer lugar la palabra los dos grupos que han solicitado esta comparecencia, comenzando por el grupo Ciudadanos.
Tiene la palabra, por un tiempo máximo de 6 minutos, su portavoz Cristina Gabarda.
Cuando quiera.

La senyora Gabarda Ortín:

Buenos días, señora Oltra.

65.
547 son las personas que han dado positivo por COVID en nuestra comunidad, 656 las que han muerto por coronavirus o síntomas compatibles en residencias desde el inicio del brote, lo que supone un 34 % del total de fallecidos.
Para que venga usted a comparecer a esta comisión ha tenido que pasar todo esto.

Pero es que usted no es que no haya tenido tiempo ni disponibilidad.
En agosto sí que vino a comparecer a la Comisión de Asuntos Europeos, nada más que a petición propia, para hablar de una conferencia en la que participó en noviembre y mientras tanto seguían los contagios y los fallecimientos en residencias.

La segunda ola, que todos los expertos anunciaban que iba a llegar con el frío y compartiendo protagonismo con otros virus, ha llegado con fuerza y no se ha previsto como se debiera desde el govern del Botànic.
No ha habido previsión ni coordinación.
Los positivos, en las últimas semanas, se han disparado en las residencias.
De la semana pasada a esta, de 55 residencias con casos han pasado a 66; ya son 55 residencias más contagiadas y otros 17 trabajadores más.

Llevamos desde mayo intentando ver qué pasó con la gestión en las residencias de mayores.
Tal es así que nosotros, el 25 de mayo, presentamos una propuesta de creación de una comisión sobre la gestión llevada a cabo en las residencias durante la pandemia.
Nuestra propuesta original era de comisión de investigación, tras diversas negociaciones con Compromís, el 30 de junio se modificó la propuesta a comisión de estudio.
Sin embargo, justo el día de antes, el día 29 de junio, Compromís registró una propuesta similar en paralelo, pero centrándose solo en el modelo residencial y no en lo ocurrido durante la pandemia.

Nuestra intención era poder constituir esta comisión con tiempo suficiente y adelantarnos a posibles segundas olas como la que ha venido.
Estamos a 11 de noviembre y la comisión no se ha constituido.
Y los datos actuales pintan un panorama desolador en pérdidas de vidas valencianas, en pérdida de puestos de trabajo y en un posible confinamiento domiciliario que, hoy, ni el Gobierno de España descarta.

Mientras ustedes estaban disputándose hace un par de semanas 21 millones de euros en los presupuestos, los valencianos estaban pendientes de si cierran su negocio, de si un familiar se ha contagiado o se puede contagiar, o si podrán disfrutar de unas navidades.
Están fuera de la realidad de los valencianos, con la que está cayendo y ustedes haciendo un «Pimpinela».

Y si hablamos de presupuestos, «ximoanuncio»: «Invertiremos más de 510 millones de euros para construir y reformar residencias».
Miramos los presupuestos de 2021 y ¿dónde están?
No sé si es consciente de que la Comunidad Valenciana está en la cola de España en plazas residenciales por habitante, solo por delante de Canarias, Murcia y Ceuta.
Si el criterio fijado por la Organización Mundial de la Salud es de 5 plazas por cada 100 habitantes mayores de sesenta y cinco años, la media española está en 4,19 y la valenciana en 2,91, ni la mitad.

Para alcanzar esta media harían falta más de doce mil plazas y por eso, desde Ciudadanos, hemos solicitado la creación de 5.
000 nuevas plazas.
Porque hace más de diez años que no se construye ningún centro público para mayores y este año, en sus presupuestos, ni están ni se les espera tampoco.
Gobiernan desde el 2015 y esta es la prueba de lo que les importan a ustedes los mayores.

La semana pasada había casos positivos en 48 residencias de mayores, 9 centros de diversidad funcional y un centro de menores, e insisto, ustedes estaban amenazándose con levantarse de la negociación de presupuestos.
Eso sí, luego nos piden responsabilidad al resto de los grupos para que apoyemos una cosa que no tenemos ni clara si ustedes mismos están de acuerdo.

19.
063 ancianos han muerto en residencias en España.
No estamos para desencuentros de última hora en nuestra comunidad, somos la octava autonomía con más muertes en residencias.
La gestión en las residencias de mayores no ha estado a la altura de las circunstancias.
Empezábamos la legislatura, antes de la pandemia, con una deuda enorme con los centros, comenzamos la lucha contra la pandemia sin material, sin recursos humanos suficientes y sin escuchar al sector.

En medio de la primera ola se cometían errores como devolver a ancianos a residencias de mayores contagiados en hospitales valencianos.
Esto ha ocurrido durante la pandemia, señora Oltra.
El esfuerzo de su conselleria para elaborar un protocolo adecuado tenemos que reconocerlo, pero también tenemos que reconocer que ha fallado en muchas ocasiones y que ustedes aún están intentando averiguar los motivos que han llevado a ello.

La pandemia nos está poniendo a prueba a todos, pero ustedes están gestionando mal, están dando un espectáculo de desacuerdo, plantones en sus presupuestos, mientras piden al resto de los grupos que los apoyemos.
La oposición, según ustedes, somos los villanos de su cuento, un cuento que ni ustedes tienen claro el final.
No se ponen de acuerdo y piden responsabilidad a la oposición, responsabilidad que ustedes mismos no demuestran.

Se lo diré yo, señora Oltra, nuestra mayor prioridad son nuestros mayores y nuestras principales preocupaciones son salvar vidas, empleos y la economía de todos los valencianos.
Ese tiene que ser el punto de encuentro y el acuerdo.

Y ¿en qué se ponen de acuerdo ustedes?
Pues se lo voy a decir, en lo único que se ponen de acuerdo es en enchufar a los suyos, señora Oltra.
El Botànic bate récord en su staff, 140 altos cargos y 116 eventuales.
Los presupuestos para 2021 incluyen un nuevo incremento de asesores y cargos de libre designación.
Tienen 100 asesores más que en 2015.
Usted tiene 15 asesores, el doble de los que tenía la extinta…

La senyora presidenta:

Finalice, señoría.

La senyora Gabarda Ortín:

…Conselleria de Bienestar Social del Partido Popular.

Y termino.
No sé si multiplicar los asesores es un milagro, pero les diré, y ahora con más razón, lo mismo que ustedes decían al Partido Popular: Menos enchufismo y más preocuparse por los valencianos.
Que la situación es de verdadera emergencia y la economía está generando y va a generar, aún más, un auténtico drama para muchas de las familias valencianas.

Muchas gracias.

La senyora presidenta:

Muy bien.
Es el turno ahora del grupo Popular.
Tiene por un tiempo máximo de 6 minutos la palabra su portavoz Elena Bastidas.
Cuando quiera.

La senyora Bastidas Bono:

Muchas gracias, señora presidenta.

Señora vicepresidenta, buenos días, muchas gracias.

Nosotros solicitamos esta comparecencia con la esperanza de que cuando se produjera la situación de las residencias hubiera cambiado, pero no.
No hay área de gestión salpicada por el escándalo, señora Oltra.
A las políticas erráticas de las residencias de ancianos, a la ineficacia de la renta valenciana de inclusión, al caos de los centros de menores, hoy hemos conocido que se ha trasladado a la Fiscalía General del Estado la situación de desamparo de menores tutelados por usted y que el Partido Popular, por otro lado, viene denunciando desde hace mucho tiempo.

Y es que esto es muy grave.
Y, a la vista de toda su gestión, podemos afirmar, a fecha de hoy, que no hay grupo de edad que no esté, de alguna manera, perjudicado por su conselleria.

Quizá en otros casos puedan ser reversibles sus políticas, pero la avanzada de edad de los hombres y mujeres que están en nuestras residencias hace que cada error suyo suponga el final de la esperanza de vivir con dignidad en la última etapa de su vida.
¿Es usted consciente, señora Oltra?
Pues no lo parece.
No lo parece porque no ha aprendido mucho desde la trágica primera fase de la pandemia.

Lo denunciábamos y volvemos a denunciar lo mismo en el día de hoy, faltaban medios, falta transparencia, faltan recursos.
Hemos tenido que denunciar ante el Síndic de Greuges para saber el número de fallecidos en residencias públicas y privadas, hemos tenido que denunciar para saber cuál ha sido el protocolo de hospitalización en cada uno de los departamentos de salud y hemos tenido también que denunciar ante la Audiencia Nacional a los ministros Illa e Iglesias.

Hubo falta de medios, trabajadores desbordados y al límite de sus posibilidades y usted desaparecida.
Y no solo lo dice el PP, lo dijeron las asociaciones, el sector, la fiscalía y hasta lo corrobora el diario Levante que califica de buena o muy buena tan solo el 12 % de la ciudadanía.
Hasta Facua, hasta Facua denuncia públicamente su falta de gestión y su falta de transparencia.
Y es que, según los datos de su propio gobierno, el 57 % de los residentes murieron en las residencias porque no se trasladaron a un hospital.

Y en la actualidad, en la segunda ola, hasta la fiscalía reabre investigaciones para saber qué está pasando en los centros y en nuestras residencias de mayores.
Y es normal, señora Oltra, que veamos cómo se descontrolan -que usted misma ha reconocido- los contagios en esta segunda ola, cuando usted, de nuevo, se empeña en no hacer PCR cada 15 días a usuarios y trabajadores; no ha reforzado suficientemente el personal, como además se lo ha denunciado el responsable de dependencia de Comisión Obreras, y, además, sigue sin coordinarse con la conselleria de sanidad, como también se lo afea la fiscalía.

Y va, de nuevo, detrás del virus porque no mira al frente, no soluciona y está siempre más ocupada de mirar qué hacen el resto de las comunidades autónomas.
Y ¿se lo digo yo por qué?
Porque usted no quiere ver su realidad.
Quiere tapar la realidad, por ejemplo, de lo que ha estado ocurriendo en Villarreal, Alcoy o Llíria -no ha hablado usted de eso, qué curioso- porque estos son solo tres casos de los muchos que podríamos nosotros decir y que podrían describir y ejemplificar su nula gestión y, como consecuencia, el sufrimiento de tantos mayores y familias que está provocando su gestión.

Mire, por ejemplo, Villarreal -otra chapuza jurídica, señora Oltra- mal llevado desde el principio y que ha derivado en una gran intranquilidad para familias y para residentes.
Hasta el ayuntamiento ha denunciado dos cosas de usted: su falta de transparencia y, además, se ha mostrado contrario públicamente al cierre del centro.
Marca de la casa.

Por no hablar de lo de Alcoi, que esperábamos alguna explicación.
Es verdad que hoy se ha conocido la sanción de 40.
000 euros, pero donde se ha sufrido una de las mayores tragedias de la pandemia y un gran ejemplo del nulo control de las residencias por parte de su conselleria.

Y es que, señora Oltra, Alcoy es la sexta residencia con más fallecidos de toda España y la residencia con más mortalidad del país.
Y es que murieron más de la mitad de los residentes.
¿Y su respuesta a este drama de Alcoy?
En vez de promover una investigación que determinara las responsabilidades, ustedes se apresuran a anunciar la reversión de la residencia.
Casi, así, si podía usted tapar los errores gravísimos llevados por usted durante la gestión de la pandemia.

Por no recordarle lo terrible de lo que hemos visto y hemos conocido en las televisiones referente a Liria -del que tampoco ha hablado, curiosamente-.
A pesar de que usted tenía informes desde junio advirtiendo del trato no correcto, incluso degradante, solo cuando fuimos noticia en las televisiones nacionales -eso sí que a usted le importa- reaccionó.
Pero no fue usted de nuevo, señora Oltra, fue la fiscalía la que tuvo que intervenir de oficio, de oficio, para abrir una investigación ante la gravedad de los hechos.
Y usted, que lo sabía desde junio, callada.

Estaríamos hablando mucho sobre esto, señora Oltra, estaríamos hablando mucho de esto, pero creo que -para ir concluyendo- creo que son urgentes algunas cuestiones.
Le diría muchas cosas, pero creo que son necesariamente algunas cuestiones dentro de ese afán constructivo, de crítica constructiva, que desde mi grupo venimos haciendo en los últimos meses, a pesar de que usted muchas veces no nos da razones para ello.

Le pedimos varias cosas.
Primero, que facilite material de protección para todos, para los trabajadores también de los centros de día, de las viviendas tuteladas y de los trabajadores del servicio a domicilio.
Le pedimos, le exigimos, como también le recomienda el Consejo Interterritorial de Sanidad, que realice usted pruebas periódicas, cada 15 días, a usuarios y a trabajadores.

Porque también quisiera yo saber y me gustaría que usted lo dijera, quiero pensar que los inspectores de servicios sociales, al menos, usted les estará realizando una PCR al mes, una vez al mes.
Quiero yo pensar que la inspección de servicios sociales, usted también la está realizando por las PCR, porque es una fuente posible de contagio.

Y también le queremos pedir desde mi grupo parlamentario que esté más en la gestión y en los problemas que tiene âse le acumulan, le he puesto yo un ejemplo de lo que ya va a conocer la Fiscalía General del Estadoâ y menos en Twitter, y menos en las riñas.

Porque si no, señora Oltra, de nada van a servir esas palabras que usted nos ha dedicado a nosotros, a quien escuche, a los familiares, a las residencias, de nada van a servir esas frases emotivas, tantas reflexiones sobre el drama, auténtico drama que estamos viendo en estas residencias referente a estas generaciones, después de una vida de sacrificio y de entrega.

La senyora presidenta:

Finalice, señoría.

La senyora Bastidas Bono:

Porque, con su gestión, señora Oltra, usted estará robando la esperanza.
A ellos, a los residentes y a sus familiares.

Muchas gracias.

La senyora presidenta:

Vale.
Es el turno ahora del Grupo Parlamentario Vox.
Tendrá un tiempo máximo de tres minutos su portavoz Rebeca Serna.
Cuando quiera, señoría.

La senyora Serna Rosell:

Gracias, presidenta.

Señora vicepresidenta, señora Oltra, gracias por su comparecencia.

Bueno, bien, como comentaba la señora Gabarda, sí que es cierto que la Comunidad Valenciana es la octava autonomía con más fallecimientos en centros para personas mayores.
Ahora, también es cierto, hay que reconocer los datos, que estos 664, creo que era la cifra actual, está pues muy lejos también de otras autonomías como en Madrid o Cataluña.

En Madrid creo que son más de seis mil y en Cataluña más de cuatro mil trescientos.
Pero bueno, desde luego 664 fallecidos no es para felicitarse en absoluto.
Podemos estar lejos de estas autonomías, pero siguen siendo muchísimas personas.

Personas con nombres y apellidos, personas que han dejado atrás a familiares, personas que quizá murieron solas y con sus familiares preocupadísimos porque no tenían noticias de sus padres o madres o abuelos o abuelas.

Porque, señora Otra, los primeros meses de la pandemia, las residencias de mayores fueron realmente un caos.
La gestión fue pésima.
Le hablo de familiares que estaban desesperados porque no tenían noticias de las personas que tenían en las residencias.

El personal de las residencias iba también desesperado, sin saber qué hacer, porque faltaban medidas, instrucciones claras.
El personal era insuficiente.
Los equipos de protección en esos primeros momentos eran prácticamente inexistentes.
Las PCR se realizaban con cuentagotas.
Y, bueno, pasó lo que pasó.
Este caos en las residencias.

Y, bueno, desde aquí lo que sí quiero hacer es poner en valor el trabajo que se ha hecho por los empleados de las residencias.
Los profesionales han realizado grandes esfuerzos para poder llevar a cabo esta labor lo mejor posible, pese a tantos impedimentos.
Porque claro, una vez aislados del exterior, faltaban personas para llevar adelante las terapias.

Se dejó de contar algo también muy importante, con personas voluntarias que pudieran echar una mano con esas atenciones a los mayores.
Las ratios de personal, que por normativa, ahora mismo están por debajo de lo necesario.

Pero bueno, aun así, estas personas han hecho muy bien su trabajo han, tratado con mucho cariño y han dado mucho consuelo a estas personas mayores.

Entonces, dice usted, señora Oltra, que están en contacto permanente con entidades y demás.
Pero bueno, desde la patronal llevan reivindicando que se realicen PCR de manera periódica, una vez a la semana o como mucho, cada quince días, para personal residente y también para personal empleado.

Porque, fíjese, por ejemplo, el brote de la residencia en Benirredrà, que fue por una empleada que presentó síntomas y luego sí que dio positivo.
Pero bueno, ya se habían contagiado once residentes.

Entonces, es fundamental que se inviertan recursos en estas pruebas periódicas, si puede ser semanalmente, semanalmente, mejor que cada quince días.
Es un poco lo que le vienen solicitando desde la patronal.

Entonces, señora Oltra, invierta en los recursos necesarios para garantizar esta seguridad en las residencias.

Muchas gracias.

La senyora presidenta:

Muy bien.
A continuación, intervendrán los grupos que sustentan al gobierno, o de menor a mayor, empezando por el Grupo Parlamentario Unides Podem.
Su portavoz, Pilar Lima.

La senyora Lima Gozálvez:

Buenos días.

¿Se escucha bien, verdad?
¿Se escucha bien?

La senyora presidenta:

Sí, sí.

La senyora Lima Gozálvez:

Vale.
Es que me parece un poco extraño ver a la intérprete con la mascarilla.

A ver, en primer lugar, creo que es el momento de utilizar la palabra ancianos, yo creo que significa no tener ni idea de lo que estamos hablando, de colectivo de personas mayores.

A mí, la verdad es que se me encoge el corazón, porque me parece miserable utilizar las muertes de personas mayores, de personas con trastorno mental y de los profesionales que trabajan dentro del ámbito de las residencias, utilizando esto para intentar arrasar con la gestión, tan complicado en estos momentos actuales.

Yo creo que la conselleria de políticas inclusivas y de igualdad, me van a exculpar, pero yo creo que es la conselleria más jodida, me van a disculpar la expresión.
Si hablamos de educación, si hablamos de sanidad, son servicios que están fortalecidos, a pesar del maltrato.

Pero si hablamos, por ejemplo, de la atención a la dependencia, que es clave, porque ahí está incluida la atención domiciliaria, ahí están incluidos todos los servicios del cuidado.
Y también de cuidar a quien nos cuida, también estamos hablando de ello, y es importantísimo.

Ojalá tuviéramos todos un compromiso, aparte de los intereses partidistas, ojalá lo tuviéramos en cuenta para intentar salvar las vidas.

Voy a intentar, creo que no me va a dar tiempo, pero sí que quisiera trasladarle una pregunta, señora vicepresidenta.

Cuando estábamos hablando, por ejemplo, de que vienen los inmigrantes, de que vienen los inmigrantes, pero nunca nos paramos a pensar por qué vienen, cuál es la causa, qué está ocurriendo en su país, qué nos están demandando con esto, qué buscan.

Creo que ocurre un poco lo mismo en las residencias, con la situación de ahora.
¿Por qué estamos así?
¿De dónde viene el problema?
¿Por qué se ha construido un modelo residencial de esta forma?
¿Y por qué la atención a los profesionales que estamos dando?
¿Estamos cuidando a las personas mayores y cómo?

Yo creo que eso se merece un aplauso, a todos los profesionales que están trabajando en todos estos centros, en los servicios de limpieza, con unas condiciones laborales en ocasiones deplorables.
Y estamos hablando del ámbito privado, porque la derecha lo estuvo promoviendo durante mucho tiempo.

Y, señorías, las residencias están en manos del sector privado, y la vida de nuestras personas mayores está en manos del negocio.
Entonces, esto forma parte la voluntad política de todos y de todas.
Tenemos que apostar por un cambio de modelo, señora Oltra.
Es la apuesta, es el reto de la atención domiciliaria.

Tenemos unos presupuestos generales del estado que nos apoyan en este sentido y que nos cuidan a la Comunitat Valenciana.
Tenemos que intentar revertir los recortes que hizo el Partido Popular en la atención a la dependencia.

Quisiera trasladarle una pregunta, para finalizar.
¿Ha escuchado usted a las plataformas de los familiares, por ejemplo, de la residencia de Liria, de Alcoi, con situaciones tremendas?

Todos sabemos cómo ha funcionado Domusvi, que está subvencionada por un fondo británico muy opaco.

La senyora presidenta:

Finalice, señoría.

La senyora Lima Gozálvez:

¿Se les ha escuchado a estas plataformas de familiares?

Nada más y muchas gracias.

La senyora presidenta:

Es el turno, a continuación, del Grupo Compromís.
Cuando quiera, señoría.

El senyor Esteve Aparicio:

Moltes gràcies, senyora presidenta.

Moltes gràcies, senyora vicepresidenta.

Hui tornem a tindre molt de fum en esta comissió.

Una de les coses que més crida l'atenció és que ahir, ahir mateix trobàvem en premsa el president d'Aerte, de la patronal del sector, lloant la gestió.

Jo crec que no és el verb, lloar, perquè és cert que afrontem una situació molt complexa, una segona onada molt complicada, però estem vint-i-tres punts per baix de la mitjana estatal quant a la incidència en residències.
Jo crec que alguna cosa hi haurà darrere d'açò perquè fins i tot la patronal estiga reconeixent-ho, no?

Se parla de la necessitat de previsió, que no han tingut previsió en esta segona onada, però la realitat és que en altres comunitats autònomes està passant el mateix i, si mirem més enllà de les fronteres de l'estat, està passant el mateix.
O siga, ni tan sols la previsió ens va a salvar de la realitat del virus.

Jo crec que vosté ha sabut interpretar el que feia falta en el moment de la gestió.
Per què?
Perquè vivim en moments d'incertesa absoluts.
La ciutadania estem pendents d'una data que no arriba, que no sabem, i veiem com en borsa puja un laboratori determinat, perquè ha fet un anunci determinat.

Però encara no tenim una data.
I el que necessitem és aportar certeses.
I com s'han aportat?
En la gestió del dia a dia.
És cert que en un perfil de molta sobrietat, però en la gestió del dia a dia.
Com?
Donant certeses via instruccions, i sobretot assumint les competències.

Quan hem vist que altres autonomies li llançaven a l'estat les competències que havien de gestionar, vosté no ha fet un pas enrere.
Jo crec que necessitem més política valenta en eixe sentit, d'assumir les competències que tenim i arribar fins on siga possible.

Ha parlat vosté també d'una cosa que a mi m'ha cridat molt l'atenció, que són els plans de contingència, no tant els que tenim ja, sinó el fet que hi ha quatre residències i 56 centres de dia, si ho he anotat jo bé, que encara no les han presentat.

Jo no sé si algú de l'oposició portaria les seues persones més estimades a alguna d'estes residències.
Jo crec que hem d'assumir més i més un lideratge públic d'un model que, com acaba de dir la senyora Lima, està molt privatitzat.
Heretem un model molt privatitzat i necessitem un lideratge públic molt clar.

I crec que el lideratge públic va en la línia del que està fent la conselleria, una inspecció cada tres dies.
Hem augmentat la capacitat d'inspecció, i també malauradament la capacitat sancionadora, que moltes criticaren quan vàrem debatre-ho ací.
Afortunadament ara tenim eixa capacitat sancionadora perquè, si no, estaríem en mans de no sé molt bé qui.

I voldria aprofitar els últims segons per a contestar una qüestió que s'ha donat ací per tercera vegada, o quarta, ja no recorde molt bé, i que és d'una falsedat absoluta.

Mire, Ciudadanos presentà una proposta de comissió el 25 de maig, d'acord.
I el Botànic, no Compromís, el Botànic se seu a parlar en Ciudadanos de la necessitat de buscar un marc més ampli, que és un marc que parla del model, de què passa en les residències, més enllà del que ha passat durant dos mesos.

Ciudadanos entra en la raó que necessitem estos acords i el dia 10 de juliol presenta una correcció d'errades.
Què passa des del dia 10 de juliol fins avui?
Res.
No passa res.
En la Junta de Síndics, ningú de Ciudadanos ha reclamat que aquesta comissió vaja al Ple.

Si jo o algú del meu grup parlamentari ha de fer la faena de Ciudadanos per a dur la seua comissió al Ple, jo crec que ens estem enganyant en la manera de fer les coses.

Ja he terminat.
Moltes gràcies.

La senyora presidenta:

Muy bien.

Finalizará el turno de palabra de los grupos la portavoz del PSPV, de manera telemática.

Bon dia.

La senyora Soler Azorín:

¿Se oye?

La senyora presidenta:

Sí, perfectamente.

La senyora Soler Azorín:

Bon dia.

La senyora presidenta:

Bon dia.

Cuando quiera, señoría…

La senyora Soler Azorín:

Moltes gràcies.

En primer lloc, disculpes, per no haver pogut arribar, ha sigut qüestions d'última hora, que no funcionava el vehicle i no he pogut arribar.

I dit això, em sembla important el que ací s'està debatent perquè crec que també és hora de posar en valor les polítiques que fa el Consell en matèria de persones majors i dependents.

No només per les persones que estan en residències i les mesures importants que s'han pres, com equiparar el sou dels metges i les infermeres de les residències públiques als hospitals per evitar que eixes persones deixen d'estar en residències i tot el que comporta de qualitat de vida sinó també per l'ampliació de persones.

Per una altra banda, m'agradaria també ressaltar que, a partir del pròxim any, hi haurà un major nombre d'inspeccions.
Llavors, estic segura que això ajudarà a evitar situacions com algunes de les que hem viscut.

El protocols que, en algunes coses, van a ser pioners, llavors continuem amb això i procurem fer-ho en temps.

I, a mi, m'agradaria també assenyalar la importància de treballar per a les persones dependents que no viuen a un centre residencial i que també necessiten suport -i que s'ha fet referència-.
Crec que això és fonamental, com el programa Cuidem o la teleassistència.

Eixe tipus de qüestions que ajuden a molta gent que no vol estar a una residència i pot seguir independent fora d'ella.

I crec que ha deixat ben clar, la pandèmia també, ha sigut que el model existent, en moltes qüestions, és caduc.
Llavors hem de continuar treballant per canviar el model residencial i fer-lo molt més personalitzat i molt més proper a la persona i a les necessitats de cada persona.

Crec que amb això ens hem de quedar i en eixe camí hem de continuar treballant i considere doncs que el Consell ho està fent molt bé i que en eixe camí continuarem construint.

Sempre sabeu que m'agrada acabar amb una frase i hui m'agradaria acabar dient que, com deien en Casablanca, «siempre nos quedarà París», doncs jo diré: sempre ens quedarà l'esperança i el record per aquelles persones que ho han passat malament o que s'han mort.
Però, per elles, continuarem treballant per a que en futures onades i en futures situacions no torne a passar.

Moltes gràcies.

La senyora presidenta:

Muy bien.
Gracias, señoría.

Antes de que la vicepresidenta pueda responder a todas las preguntas de los grupos, me gustaría aclarar algo desde la de presidencia.
Algo que ya se ha aclarado creo que en la anterior comisión y en la anterior sesión ya se dijo, pero para que quede constancia de ello.

Desde el inicio del período de sesiones…, del actual periodo de sesiones, en septiembre, el gabinete de la consellera de Igualdad y Políticas Inclusivas se puso en contacto con esta presidencia para sustanciar estas peticiones de comparecencia, para buscar una fecha y venir cuanto antes a hacer estas comparecencias.

Dicho esto, cuando quiera, vicepresidenta, puede responder.

La senyora vicepresidenta del Consell i consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives:

Moltes gràcies, presidenta.

Gràcies també a vostés, senyories, per les seues intervencions.

Gràcies als grups que sostenen el Consell, que òbviament jo crec que han explicitat quin és el moll de l'os, que no és altre que un model residencial que ens vam trobar en excés privatitzat, desregulat, desordenat i amb molts pocs mecanismes de defensa front a la mercantilització.
Per tant, eixa és la línia de treball del govern del Botànic: reforçar tota la part pública del sistema residencial i dels serveis socials en general i, a més, ordenar i, a més, organitzar.

I a això respon la llei de serveis socials inclusius que s'aprova l'any passat, en el 2019, que el que fa és ordenar tot un sistema.
Fins i tot, el sistema de sancions, que he de recordar que les sancions que existien en l'antiga llei del Partit Popular.
.
.
, el que passava amb eixes sancions és que a les empreses els eixia més a compte contravindre la llei que pagar la sanció.

Si jo no contracte al personal que mana la llei, m'estalvie 10.
000 euros i la multa són 5.
000 euros, doncs n'he guanyat 5.
000.
Per tant, ix més barat l'espart que la fregà.
Això en la nova llei ja no passa.

Però és, a més, nosaltres ens trobàrem amb set inspectors en la Conselleria d'Igualtat i Polítiques Inclusives.
Set persones en el servei d'inspeccions.
No se complia ni la ràtio que marcava la pròpia llei del Partit Popular.
Es va complir eixa ràtio en el 2018, ja amb el govern del Botànic.
Però acabarem l'any amb 34 persones en el servei d'inspecció, 34.
Complint ja la nova ràtio de la llei de serveis socials inclusius un any i mig abans del mandat legal.
Per tant, jo crec que tant el Grup Podem, com el Grup Compromís, com el Grup Socialista hem situat el tema on s'ha de situar, que és en eixe nou model residencial.

Amb una altra particularitat que m'aventure a compartir amb vostés.
Per les qüestions que s'havien plantejat de les ràtios de residència per habitants.
Estic convençuda que un dels ensenyaments d'esta pandèmia serà precisament la necessitat de reforçar l'autonomia personal i la desinstitucionalització, també en l'àmbit de majors.
També en l'àmbit de majors.
De manera que pugam tindre mecanismes i reforços, i suport i atenció a l'autonomia personal que faça que les persones puguen viure el màxim temps possible en sa casa.

I això, de la mateixa manera que ha passat en els llits hospitalaris, que ja no és tan important tindre un llit hospitalari, perquè l'hospitalització a domicili és el que s'està recomanant en molts casos.
Òbviament, no en els casos on u ha d'estar en una UCI o ha d'estar en una situació d'una gravetat extraordinària, però les unitats d'hospitalització a domicili cada volta, també les persones expertes i el rumb de la història va per reforçar això.

I el mateix passarà amb l'àmbit residencial de majors, que jo crec que el nou model ha de ser també profundament desinstitucionalitzador i estic convençuda que eixes ràdios, més prompte que tard, inclús l'OMS les revisarà.
Això no vol dir que no necessitem més places residencials, eh?
, que les necessitem, fins i tot amb esta visió de desinstitucionalitzar.
Les necessitem, sens dubte.

Me preguntava també la senyora Lima si havíem parlat i tingut contacte amb les plataformes dels familiars afectats.
Sí.
Sí, la direcció general, a més d'infraestructures de serveis socials, ha mantingut contacte, fins i tot, en el cas dels familiars d'alguns dels centres afectats, abans de la pandèmia, perquè ja hi havia queixes abans, de falta de personal, de desatenció, etcètera.

Sí crida l'atenció, senyor Esteve, que hi haja centres, sobretot tants centres de dia que no hagen presentat els plans de contingència.
Per descomptat, està clar: el que no ho haja presentat en els pròxims dies s'enfrontarà a un procediment sancionador a l'empara del decret llei que vostés ací ratificaren el dia 4 d'agost, perquè no és ni comprensible que davant d'una obligació legal no se complisca.

I, efectivament, la senyora Soler posava en valor el programa CuideM, l'equiparació salarial del nostre personal sanitari, que va tot en esta direcció del que estàvem parlant i que els grups del Botànic han situat molt bé en eixe nou model residencial més humanitzat i centrat en la persona.
I més personalitzat.
És el sistema el que s'adapta a la persona; no la persona la que s'ha d'adaptar al sistema.
Este és l'horitzó i això és l'esperit fonamental de la llei de serveis socials inclusius de la Comunitat Valenciana.

A partir d'ahí, entraré en les qüestions que han plantejat els membres de l'oposició.
Per l'ordre d'intervenció, si els sembla a vostés bé, encara que en les qüestions que han plantejat els dos alhora, doncs aniré saltant d'un a l'altre, eh?
, o sintetitzant, en tot cas.

Senyora Gabarda, 664.
Les compareixences el que tenen és el que membre del govern parla primer per a donar-los a vostés la informació actualitzada.
No 656: 664 morts.
Sí, però per això.
.
.
, està bé dur les rèpliques escrites, però també s'ha d'escoltar.
La pròxima ho posarem ahí.
664, a dia d'ahir.
I és que no me vull deixar ningú.
Perquè, efectivament, com dia la senyora Serna, encara que foren dos ja serien massa.

No entraré en les qüestions de l'ordre del dia que vostés marquen ací, senyora Gabarda.
Hauria de.
.
.
, vosté, ja haver-se acostumat al que és la separació de poders.
Jo vinc ací quan me criden vostés.
I, de fet, esta compareixença s'ha ajornat en alguna ocasió i jo ho entenc, vostés tenen la seua organització interna i jo no me queixaré mai.
I vaig vindre a una compareixença que jo havia demanat fa un any i mig per a informar-los a vostés.
Però jo vinc quan vostés me criden i vindré sempre quan vostés me criden.
I en la comissió d'estudis els respondré al que vostés me diguen i al que vostés vullguen.
I tindran sempre tota la documentació i tota la transparència.

Però, clar, si vostés no ho plantegen on ho han de fer, que és en la Junta de Síndics, que volen posar en marxa la comissió.
Els punts de l'ordre del dia de la Junta de Síndics els marca cada grup.
Els marca cada grup i les prioritats les marca cada grup.
No és el govern qui decidix què posen vostés en l'ordre del dia.
Però bé, ja dic que això ja s'apanyaran vostés ací en les Corts.
Jo, ahí, ni he d'entrar ni he d'eixir.

Però vosté planteja: som la huitena comunitat en morts en residències.
Home, és que dir això i quedar-se tan pancha.
.
.
Clar.
Però, senyora Gabarda, això és un titular del Levante, però, a banda del titular, s'ha de llegir la notícia, com ha fet la senyora Serna.

La senyora Serna ha llegit el titular i després ha llegit la notícia.
I en la notícia s'explica clarament.
.
.
Clar, perquè vosté no pot plantejar açò en números absoluts.
Vosté sap que som els huitens en números absoluts.
Home, doncs sí, perquè som una comunitat molt més poblada que Castella i Lleó.
Som una comunitat molt més poblada que Extremadura.
Clar, em diu «Més gent», vosté ha d'anar als percentatges, senyora Gabarda.
Açò no és seriós.
Açò no és seriós.

Som els tercers per la cua.
I, a més, ahir ho va dir el representant de la patronal de residències, Aerte.
Som els tercers per la cua en letalitat en residències de majors.

¿Açò és per a presumir?
No.
Perquè, com dic, encara que fora només un mort, ja sobra.
Però, home, les dades s'han de manejar amb rigor.
¿I que això pot canviar?
També, perquè sabem com funciona este virus i que, de repent, te pot entrar en la residència i, si no està el pla de contingència presentat i l'empresa són uns pirates, te pot passar allò d'Alcoi.
Te pot passar allò d'Alcoi.

Però, clar, vosté me diu: «Mentres està passant tot açò, vosté barallant-se per 21 milions».
Que vosté no ho haguera fet?
Que vosté no ho haguera fet?
Si vosté tinguera la meua cartera i la meua responsabilitat, ¿vosté no s'haguera barallat per l'equiparació salarial del personal sanitari de serveis socials que estan en eixos 21 milions?
¿Vosté no s'haguera barallat per la millora de ràtios en les residències públiques de treballadors que estaven en eixos 21 milions?
¿Vosté no s'haguera barallat per la coordinació sociosanitària i les coordinacions departamentals per a poder tindre una millor connexió en sanitat, que després m'ho retrauen vostés?

Però és que per a tindre la coordinació necessite un interlocutor des de serveis socials, que no tinc.
I que espere, en quant aprovem el decret de zonificació, que se puguen crear eixes interlocucions de departament a departament.
Perquè si se convoquen en un dia tres reunions i ha d'anar la direcció territorial, la directora territorial no pot estar en tres llocs alhora el mateix dia.
No es pot estar en Torrevieja, en Elda i en Alcoi al mateix temps.
Per això.
I això estava en els 21 milions.
El decret de zonificació, el mapa de serveis socials i cada departament ha de tindre un interlocutor amb el departament de sanitat i aixina se construïx la coordinació sociosanitària.
Això també estava en els 21 milions d'euros, senyora Gabarda.
¿Vosté no haguera batallat?
21 milions i 21 cèntims.
21 milions i 21 cèntims, perquè és per a qüestions fonamentals, a banda que el pressupost havia de respondre al pressupost que havia elaborat la Conselleria d'Igualtat i Polítiques Inclusives.

En les qüestions demagògiques d'alts càrrecs no vaig a entrar.
Perquè, què vol que li diga?
Què vol que li diga, senyora Gabarda?
És que són.
.
.
, és que estem parlant de coses molt serioses.
Sí, què vol que diga?
, que el senyor Ignacio Aguado, del seu partit, cobra el doble que jo?
El vicepresident de la Comunitat de Madrid cobra el doble que jo?
Vol que li diga això?
És que això és baixar a uns nivells que jo sincerament no vaig a baixar perquè estem parlant d'una cosa molt seriosa.
I barrejar això en este tipus de qüestions demagògiques, xicotetes i absolutament hilarants jo crec que no té ningun sentit.
Aleshores obviaré açò.

Clar, però no vaig a obviar el tema que ha plantejat la senyora Bastidas de la falta de transparència i que han hagut de denunciar al TSJ per falta de documentació.
Mire, senyora Bastidas, la documentació de la Conselleria d'Igualtat i Polítiques Inclusives que vosté va sol·licitar se li va enviar, se li va enviar.
Sí, sí, se li va enviar.
I va tindre vosté un enllaç en les Corts, perquè estàvem en ple confinament, hi havia fins a juny de temps, però se li va enviar, i va tindre vosté un enllaç en les Corts durant un mes per a poder accedir a eixa documentació.
Tot això està documentat.
I en un mes vosté no va ser per a agarrar el ratolí de l'ordinador i fer clic en l'enllaç per obrir la documentació que vosté havia demanat.

Mire, jo no li vaig a dir que deixe vosté de donar feina per a després no mirar o no anar a per la documentació que molts funcionaris i funcionàries dediquen hores per a preparar-li a vosté la documentació, a la què té dret constitucional, i que esta vicepresidenta sempre li garantirà per a després no anar a arreplegar la documentació quan la té.
Però, clar, si no és capaç vosté d'obrir en un clic un enllaç amb tota la documentació durant un mes, senyors, durant un mes.
I me venen vostés a parlar de no sé què?
Un mes, senyora Bastidas, va estar això al seu abast i vosté no ho va obrir!
Està tot documentat i està tot enviat al TSJ.
Cinc dies.
Bé .
.
.
(Veus) No, no, està tot enviat al TSJ, està tot enviat al TSJ.

Per no dir que barreja vosté qüestions.
Jo si vol parlem de tot, no?
Però lo de la Fiscalia General de l'Estat ha de vore amb el permís de residència, i això vosté sap que no és competència de la Generalitat, és competència del Govern d'Espanya.
I és una qüestió que, de fet, des de la Conselleria d'Igualtat i Polítiques Inclusives, el fet que als xiquets i les xiquetes no se'ls done el permís de residència i quan complixen 18 anys es queden en una situació d'irregularitat administrativa, és una qüestió que és esta conselleria la que ho ha traslladat reiteradament a la Secretaria d'Immigracions, que és absolutament sensible a la problemàtica i té molt clar que això s'ha d'arreglar.
Si vol també parlem d'això, però hui se suposava que parlàvem de residències de persones majors dependents.

I hui ha tingut vosté la gosadia de parlar de tres residències, com la de Vila-real, Sant Llorenç, Alcoi DomusVi i Llíria DomusVi.
I em sembla fascinant, per no dir una altra cosa, que vosté vinga ací a parlar de la residència d'Alcoi!
Me sembla fascinant.
Residència que se li va donar a una empresa a dit per part del senyor Blasco, del Partit Popular, per a 45 anys, sense cap cànon ni contraprestació anual més enllà de fer unes obres.
45 anys, senyora Bastidas!
Dos generacions, quatre legislatures.
Sap vosté el més curiós?
En el plec de prescripcions no hi ha ni una sola previsió de rescindir el contracte davant d'un incompliment.
Ni una!
Perquè va ser un regalet del senyor Blasco a les seues empreses amiguetes, perquè estaven vostés en el poder i muntaren tot un sistema Blasco-Cotino per a beneficar les empreses amigues, que després el TSJ en 2016 va anul·lar i van haver les conseqüències arreglar-les el Botànic, perquè se van quedar 2.
148 persones sense cobertura contractual de la seua plaça residencial.
Això és la residència d'Alcoi, senyora Bastidas!
S'atreveix vosté a vindre ací a dir que la residència d'Alcoi no sé què, quan la regalaren vostés a una empresa per a 45 anys?
I efectivament, se'ls acaba de posar una multa de 40.
000 euros, d'un expedient sancionador que comença abans de la pandèmia, eh?
Açò no és conseqüència de la pandèmia, i per això s'havia estat en contacte també en els familiars, per incompliment sistemàtic de ràtio de personal.
Això és el regalet que mos deixà el Partit Popular i el senyor Blasco i que ara mos toca gestionar al Botànic.
El senyor Blasco que tots sabem on va acabar i la seua brillant carrera ètica.

Me parla vosté de Sant Llorenç.
Sant Llorenç té ordre de tancament i s'ha suspés cautelarment eixa ordre.
Però no se qüestiona el fons de l'assumpte.
L'empresa ha recorregut i el jutge mirarà ara la cautelar.
No se recorre el fons, no se suspén que ja no hi ha ingressos a eixa residència, però vostés estaven aplaudint, vosté i el seu company de Castelló estaven aplaudint que no se tanque, que no se tanque.
Vosté sap?
(Veus) Mire, jo l'he escoltat pacientment, a mi també de solivianten coses que vosté diu.
No passa res, ara, quan a vosté li toque me contesta.
Vostés aplaudint que no se tancara Sant Llorenç.
Mire, i me posa l'exemple de DomusVi de Llíria.
Una altra vegada DomusVi.
Que, per cert, té la sanció més alta de la història, 174.
000 euros de sanció.
I que també s'estava ja en l'expedient abans d'eixir les imatges en televisió.
I les imatges en televisió foren duríssimes.

Però en Vila-real, sap vosté el que diu l'informe d'inspecció?
Que en l'habitació 403 o 304 -estic parlant de memòria-, quan arriba la inspecció i tiren a obrir la porta, no la poden obrir.
I quan espenten no la podien obrir perquè hi havia un home major tirat en la porta, i per tant barrant l'entrada, d'orí i d'altres coses fins ací, que la inspecció no podia ni determinar les hores que havia estat eixa persona ahí tirada.
Això és el que diu l'informe d'inspecció de Sant Llorenç de Vila-real.
Eixa que la Conselleria d'Igualtat ha determinat que s'ha de tancar i que vostés han aplaudit que no se tanque.

Ara, això que jo els he contat, que està en un informe d'inspecció, facen un vídeo en el seu cap, tanquen els ulls i facen un vídeo.
És d'una extraordinària gravetat, molt per damunt de les imatges que vam vore en vídeo.
I sembla que esta societat se meneja només si té unes imatges, però si té un informe d'inspecció, fet per funcionaris públics que descriuen coses que si les posem en el nostre cap com si fóra un vídeo ens posa els pèls de gallina, aleshores ja no hi ha tanta alarma, aleshores ja no hi ha actuacions d'ofici.
Doncs jo me negue que el món haja de funcionar per vídeos, jo me negue que el món haja de funcionar per Youtube.
I l'informe d'inspecció respecte a Sant Llorenç de Vila-real posa els pèls de punta, fet per funcionaris públics.
Ja vorem com queda açò, però eixa residència té una sanció de tancament per algo, i vostés aplaudint.

I el material, que proveïm de material.
S'està proveint de material, els he posat els números, i se seguix proveint de material a tota la xarxa pública i a tot el tercer sector.
I la xarxa privada mercantil ha de tindre un estoc per a quatre setmanes, però els acabe de dir que és imminent l'aprovació del decret de concessió directa precisament perquè les empreses també tinguen una ajuda per comprar eixe material.
S'està fent tot el que vostés diuen s'està fent.

Els PCR.
Mire, el 27 d'octubre, en la normativa de 27 d'octubre.
.
.
Però, és que, clar, si vosté un enllaç i en un mes no l'obri, doncs del 27 d'octubre, què estem a dia 11 hui?
, pues clar, encara no ha passat un mes no s'ho ha llegit vosté, ja diu que se fan proves periòdiques a les persones treballadores de les residències, que és per on pot entrar el virus, és per on pot entrar el virus.
I fer-li proves als residents periòdiques de quinze dies és un encarnisament, és un encarnissament, persones que tenen insuficiència respiratòria ja per l'edat o perquè estan en un tram delicat de la seua vida.
La PCR és una prova molt incòmoda, molt incòmoda, que té pot fer vomitar, que te pot fer.
.
.
Clar, qui ha de tindre el control és qui pot portar.
És el vector!
El vector qui és?
Les persones que entren i eixen de la residència.
Val?

No obstant, a banda de les PCR que es van fer als treballadors, la Conselleria d'Igualtat i Polítiques Inclusives també ha adquirit test d'antígens per a poder -eixe que se fa en quinze minuts-, per a poder fer test en una rapidesa, que després s'han de confirmar òbviament en PCR, però ja tens una primera aproximació.
Val?

Els inspectors se fan proves, senyora Bastidas, i a més van proveïts de buzo, porten el buzo sencer, no van en mascareta, val?
A banda de fer-se proves, els inspectors i les inspectores van en buzo, que és el trage EPI complet, com els de les pel·lícules, no?

La senyora Serna també plantejava la qüestió del personal.
I jo li agraïsc, senyora Serna, que haja posat en valor al personal, treballadors i treballadores dels serveis socials, per això els he informat que el decret llei de les gratificacions, tant per a personal sanitari com sociosanitari, anirà este divendres a l'aprovació del Consell, i que jo espere que vostés després puguen votar a favor i canviar els aplaudiments per vots i gratificacions.
I que també en el Decret de concessió directa a l'àmbit privat, de les empreses i del tercer sector, el 50 % d'eixos 10,9 milions han d'anar destinats a treballadors i treballadores.
Que ací, a més d'aplaudir, ve bé reconèixer en gratificacions el treball realitzat, i no només el treball realitzat, sinó també que és personal que sistemàticament també posa en perill la seua salut.

I jo crec que he contestat a totes les qüestions que han plantejat les seues senyories.
En tot cas, si els queda alguna qüestió més que plantejar, tenen vostés crec que un segon torn i, en la mesura de les meues possibilitats, intentaré respondre a totes les seues preguntes.

Moltíssimes gràcies per la seua atenció.

La senyora presidenta:

Gracias, vicepresidenta.

Comenzaremos ahora un segundo turno de palabra de los grupos.

Comenzamos por orden, el mismo orden de antes.
Entrará entonces la portavoz de Ciudadanos, señora Gabarda, por un tiempo máximo de tres minutos.

Cuando quiera.

La senyora Gabarda Ortín:

Señora Oltra, la he visto como enfadada, nerviosa.
Si algo bueno podemos sacar de todo esto es que de los errores siempre se aprende, o eso debería ocurrir a partir de ahora, porque lo más dramático y lo único que no tiene solución es la muerte.
Y, por desgracia, demasiadas han ocurrido ya.

En cuanto al tema de la comisión que han comentado, tanto el señor Esteve como usted, decirles que no nos habéis dado opción desde el Botànic en la Junta de Síndics de llevar comisiones en pleno.
En agosto, comparecencia del president, i en septiembre, Debate de política general.
El siguiente de septiembre, de PNL.
No ha habido voluntad por parte del Botànic a la creación de comisiones ni de estudio ni de investigación.
No ha sido que Ciudadanos no quiera, sino que han tenido ustedes voluntad.
Ustedes están bloqueando de hecho las comisiones.

No queremos buscar culpables, aquí no hemos venido a buscar culpables, hemos venido a aportar soluciones, a intentar poner nuestro granito de arena.
Una de las principales lecciones aprendidas durante la pandemia, en la primera ola, es que los centros de mayores son muy vulnerables y, por lo tanto, es necesario, no solo extremar las medidas de prevención contra el virus, sino también asegurar la atención médica de las personas que conviven en ellos.
Es un hecho que ha faltado coordinación sociosanitaria.
Un ejemplo claro.
Desde su conselleria se publicó en agosto el nuevo plan de actuación de las residencias de personas mayores dependientes, como ha dicho antes.
En pleno rebrote este nuevo plan eliminó, entre otras muchas cosas, eliminó la obligatoriedad de realizar las pruebas PCR para todos los nuevos ingresos, así como para el reingreso de residentes tras el alta hospitalaria o domiciliaria.
Cuando la medida llevaba tan solo dos días en vigor en nuestra comunidad, desde el Ministerio de Sanidad decían todo lo contrario.
El Ministerio de Sanidad, en coordinación con las comunidades autónomas, restableció la obligatoriedad de que todos los ingresos y reingresos en los centros de mayores se sometieran a PCR.

Cuando usted tomó esa decisión sin consultar con el sector residencial, igual que ahora alaba las palabras de Aerte, recuerde aquellas palabras del presidente de Aerte, de la patronal, que se llevaba las manos a la cabeza ante su decreto.
Por tanto, a esto no se puede llamar coordinación.

En el Pacto sobre la reconstrucción, aprobado por todos los grupos menos por Vox, se acordó dotar al sistema residencial de una mayor coordinación sociosanitaria.
Sin embargo, no hemos encontrado hasta el momento ninguna actuación suya dirigida a su consecución y tampoco aparece reflejado en los presupuestos, por lo que no vemos que haya voluntad real para conseguirlo.
Y se lo decimos no por criticar, de verdad, sino por buscar soluciones, porque tal vez se puedan adoptar medidas en este sentido, que agradecerán desde luego todas las personas, tanto trabajadoras como residentes de las residencias, igual que los familiares.

Y, por último, el régimen sancionador.
Ustedes aprobaron un régimen sancionador contra los incumplimientos de las medidas de prevención frente a la COVID.
Dicen que porque estaba muy fuera…

La senyora presidenta:

Señoría.

La senyora Gabarda Ortín:

…de valor el que había anteriormente con el Partido Popular -voy terminando-, pero, eso sí, sin contar con el sector.
Un decreto que lo único que busca es penalizar, muy distinto a lo que se necesita, que es ayuda y garantías.
Porque es cuanto menos paradójico, si usted es la máxima responsable de garantizar el cumplimiento de los servicios sociales, no se entiende que busque implantar un catálogo de infracciones sin ofrecer las debidas garantías y el apoyo necesario para que no se cometan.

Y me pregunto: ¿acaso este decreto ley fue una manera sibilina de lavarse las manos, de hacer caer la responsabilidad de los posibles errores en la gestión de los demás?
¿Acaso fue su manera de eludir la responsabilidad…

La senyora presidenta:

Señoría.

La senyora Gabarda Ortín:

…que ocupa a la altura política en la gestión de su cargo y la situación que requiere?

Y, bueno, por supuesto que…

La senyora presidenta:

Concluya, señoría.

La senyora Gabarda Ortín:

…me hubiera peleado en los 21 millones de euros como se peleó usted, la única diferencia y lo que no entiendo es que, a dos meses de acabar el año, quede más de un tercio del presupuesto sin ejecutar, estando cayendo la que está cayendo.

Muchas gracias.

La senyora presidenta:

Tiene la palabra la portavoz del Partido Popular.

La senyora Bastidas Bono:

Muchas gracias, señora presidenta.

Señora vicepresidenta, usted ha venido, como siempre cuando comparece, a repartir culpas a todo el mundo, al PP, a la oposición, al Gobierno de España, al sector, incluso a la gente, pero desde luego no ha venido aquí, como todos esperábamos, a que asumiera algún tipo de responsabilidad.

Mire, señora Oltra, lo que ha ocurrido en Liria es gravísimo.
Y usted, solo usted, de lo que ahí dentro ha pasado es la responsable.
¿Cómo usted ha permitido de degenere tanto la situación en la residencia de Liria?
¿Cómo usted solo, cuando esos vídeos terribles que conocimos todos a través de las televisiones nacionales, solo a través de esos videos, usted reaccionó?
Eso también daña la imagen de la Comunitat Valenciana, señora Otra.
¿Por qué sabiendo lo que había, y lo más grave, sabiéndolo desde el mes de junio, usted no actuó y dejó abandonados a las personas mayores a su suerte?

Y mire, también hablando de lo de Alcoy, podemos hablar las veces que usted quiera de Alcoy.
Que, bueno, que diga usted que se ha puesto en contacto con los familiares, cuando han denunciado públicamente el abandono total de la conselleria y del gobierno, vamos a dejarlo ahí.
Pero es que en el caso de Alcoy usted incluso ha llegado a aportar datos falsos para responsabilizar exclusivamente a la empresa, ojo, que tiene la responsabilidad, pero lo más grave es para eludir la suya propia.
¿Por qué usted a fecha de hoy no ha remitido los informes a la fiscalía que lleva reclamándoselo meses?
¿Por qué usted no quiere colaborar con la fiscalía y con la justicia, señora Oltra?
¿A qué teme?
¿Que la justicia determine su responsabilidad particularmente en lo ocurrido la residencia de Alcoy?

Y le voy a decir más cosas.
Claro que lo de Villareal es una chapuza jurídica, una más de su departamento.
Y yo le digo, ha supuesto, o sea, esa chapuza jurídica ha supuesto que esté abierta la residencia y que, posiblemente, y seguramente era su intención y lo que determinara los informes técnicos.
Pero es que además usted, señora Oltra, ha tenido enfrente al ayuntamiento, a las familias, a los vecinos.
Una vez más a todo el mundo enfrente.
Y, por cierto, se ha llevado por delante a su secretario autonómico, que dos semanas antes de anunciar el cierre de la residencia cesó, posiblemente porque no compartía con usted su manera de proceder, incluso su castigo.

Y ahora viene a hablar del modelo del PP, pero es que usted, ese que denosta, pero es que usted se ha convertido en su principal embajadora.
Y se lo digo, y pretende usted abrir ahora el debate, que está muy bien, del nuevo modelo residencial, ¿vale?
, para tapar su propia responsabilidad en la gestión.
Y yo le voy a decir, ese modelo del que usted presume, pero que nadie ha visto.
Ese modelo del que usted lleva anunciado desde el año 2016, y nosotros esperamos que antes de que usted se vaya podamos ver algo.
Y ese modelo por el que usted también a fecha de hoy no ha sido capaz en seis años de poner ni una sola residencia en pie.

Y le voy a decir, antes de acabar, varias cosas.

Usted habla de los planes de contingencia.
Muy bien, ¿cuántas ha validado usted?
No ha validado ni el 30 % de los planes de contingencia.
Si usted va a sancionar, cosa que yo comparto, a 15 empresas o 15 residencias (inintel·ligible) .
.
.
¿se va a autosancionar usted, señora Oltra?
¿Cuándo va a aprobar ese decreto de ayudas?
Ya llega tarde, como siempre, usted siempre llega tarde.
Y yo le digo y le pido que no deje fuera al 85 % de los trabajadores.

También le quiero pedir que publique el ROF.
Pero antes de que lo publique, custódielo bien, ya sabe usted lo que pasa…

La senyora presidenta:

Finalice, señoría.

La senyora Bastidas Bono:

…que cuando se aprueban las cosas en el Pleno del Consell, luego algunas decisiones suyas corren cierto peligro.

Y le digo ya -y concluyó, señora presidenta-, mire usted, deje, ya se lo he dicho muchas veces, deje usted de perder el tiempo en juegos de tronos y batallitas de Twitter y gestione, señora Oltra, gestione, que nuestros menores, que nuestros mayores no merecen la situación de abandono por estar más pendiente usted de su ego que por su salud y por su bienestar.

Muchas gracias.

La senyora presidenta:

Muy bien.

Finalizará… Bueno, sí.
(Veus) Sí, sí, sí.
De hecho, tiene usted la palabra ahora mismo.
Tiene la portavoz del Grupo Parlamentario Vox.

La senyora Serna Rosell:

Gracias, presidenta.

Pues un par de cosas, señora Oltra.

Mire, habla usted de desinstitucionalizar pues a las personas mayores.
Pues realmente es algo que compartimos mucho.
Pero, fíjese, desde mi grupo parlamentario se presentó una PNL para que se llevase a cabo desde los municipios un informe para mayores que pudieran algún tipo de necesidad, algún tipo de dependencia, necesitar algún tipo de ayuda, que esas personas, por supuesto insistir que fuera de manera voluntaria, los datos estas personas pudieran estar en manos de los servicios sociales por si necesitaban hacer la compra, acudir al médico, en fin, pues cada persona estas necesidades a veces pequeñitas, a veces grandes que pueden tener, para que pudiesen estar el máximo tiempo posible en sus domicilios.
Y, bueno, desde luego los partidos del Botànic pues votaron todos en contra de que esto se hiciera.
Además, se hizo esta propuesta un poco en el contexto actual, que quizá ahora es mucho más necesario que estas personas mayores reciban este tipo de ayuda.
Que sí que la reciben desde entidades, pero, bueno, que debería ser responsabilidad de la administración pública que estas personas tuvieran sus necesidades atendidas.

Por otra parte, bueno, sí que quería hacer un poquito de hincapié en esta mala gestión o a lo mejor mala coordinación que se hace entre las consellerias.
A finales de octubre, pues bueno, resumidito, pues un correo de una residencia en la que dicen que internamente pues están intentando actualizar las medidas de protección y demás porque están funcionando con las que se fijó desde la Conselleria de Sanidad en agosto-septiembre, cuando en el momento actual pues la incidencia es diez veces superior.
Entonces, pues ahí sí que estamos viendo que hay una verdadera mala gestión.
E, insisto, los trabajadores en las residencias es que están verdaderamente saturados, están haciendo informes diarios, hacen vídeos para mandar a los familiares, atienden a familiares que están nerviosos, están saturados.
Insisto en que se debe invertir recursos en dotar de más personal a las residencias.
Creo que es algo también de lo que ha explicado usted en sus medidas.

Y bien, sí que esto supongo que puede ser ya competencia suya, señora Oltra, pero de alguna manera deben garantizar que las personas en las residencias no solo vivan, sino que vivan con dignidad.
Para esas personas dejar sus terapias, sus terapias pues físicas, sus programas sociales también, les está haciendo mucho daño emocional.
Es que se están poniendo más enfermos, tanto físicamente como mentalmente.
No sé qué día, pues hace dos o tres días, una noticia que salía, no sé en qué ciudad era porque no lo vi, pues salían, yo qué sé, pues las personas mayores, pues así, a un jardincito, y desde las vallas pues nietos, hijos, que hacía mucho tiempo que no les veían, algunas personas pues llorando.
Es que realmente ¿se deben restringir visitas?
Bueno, no sé, quizá habría que buscar el entorno donde estas personas puedan seguir viendo a sus familiares.
Porque es que todo esto les está haciendo mucho daño.
Está claro que hay que salvarlas del virus, pero es que salvándolas del virus es que se les está matando literalmente de pena.
Hay muchos informes de psicólogos, señora Oltra, que hablan de esto.

La senyora presidenta:

Finalice, señoría.

La senyora Serna Rosell:

Sí, termino.
Así que desde su conselleria, por favor, señora Oltra, dediquen recursos, esas líneas presupuestarias que ahora mismo a lo mejor son perfectamente prescindibles, por favor, destínelas a estos temas.

Gracias.

La senyora presidenta:

Es el turno ahora del grupo Compromís, su portavoz, Carlos Esteve.

El senyor Esteve Aparicio:

Sí, senyora presidenta, seré molt breu, perquè intentaré tancar un debat que no té res a vore en açò, però ha tornat a eixir, i és la cinquena vegada que se mentix sobre aquest tema, i jo crec que no podem faltar a la veritat, que és una de les coses clau en política.

La paraula jo crec que és una cosa que perd valor històricament en una societat que cada vegada està més en altres coses, però jo crec que com a mínim en això, com a mínim, en tindre paraula i no mentir, hauríem de ser model.

Torne a explicar el relat d'esta comissió que planteja el grup Ciudadanos.

Se presenta el 25 de maig per registre d'entrada i el dia 10 de juliol el propi grup fa una correcció d'errades, el propi grup.
A instàncies del Botànic, perquè havíem arribat a un acord, a un acord, cosa que jo crec que s'hauria de posar en valor.
(Veus) Què passa a partir.
.
.

La senyora presidenta:

Guarden silencio, señorías.

El senyor Esteve Aparicio:

.
.
.
del dia 10 de juliol fins ara?
He dit que no va passar res, però sí que han passat coses.
El 21 de juliol el Grup Parlamentari Vox porta una comissió a Ple, i vosté diu «que el Botànic no me deja, es que el Botànic no me deja»?
Eixe és el discurs i és el relat, eixa és la capacitat d'oposició que té Ciudadanos?
Eixe és el control parlamentari que van a exercir?
«El Botànic no me deja.
»

Mire, el seu síndic no li ha demanat permís al Botànic per a fer moltes coses, moltíssimes coses.
Que vosté diga que no té permís del Botànic per a presentar una comissió crec que és una cosa vergonyosa.

I li dic -per acabar ja-, en política ens podem enganyar, qui gestiona se pot enganyar, moltes vegades, i rectificar tantes com faça falta, però hem de tindre criteri i hem de mantindre allò on estem.
Jo crec que el que hi ha darrere d'açò, darrere que el seu grup no presente esta comissió al Ple, el que hi ha és que no tenen criteri, és que saben perfectament que la comparativa de la gestió d'aquesta vicepresidència no la suporten les autonomies en les que governen.
I açò és el que hi ha darrere de la cinquena vegada que vosté du ací una mentira sistemàtica.

Gràcies.

La senyora presidenta:

Bien.
No sé si la portavoz del PSPV querrá ejercer su derecho al turno.
Muy bien.
Pues es su turno, cuando quiera, señoría.

Un momento, un momento.
No se oye, no se oye.
(Pausa)

La senyora Soler Azorín:

No, que deia que no volia res.
Només agrair l'oportunitat de fer-ho telemàticament i agrair la presència de la vicepresidenta a la comissió i ja està.

Moltes gràcies i disculpeu.
Ha sigut un inconvenient d'última hora

La senyora presidenta:

Vale, vale, pues muchas gracias a usted.

Con lo cual, ahora finalizará la vicepresidenta el debate, con tres minutos para contestar a todos los grupos.

La senyora vicepresidenta i consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives:

Moltes gràcies.

Intentaré resumir tot en tres minuts.

Ni enfadada ni nerviosa; indignada, senyora Gabarda, i no precisament en el seu grup, que vostés no són responsables de com ens vam trobar el sistema residencial.
Però si quan el grup responsable d'haver regalat una residència pública a una empresa a canvi de tots sabem què, durant 45 anys, ve ací a parlar d'eixa residència, pues a mi, què vol que li diga?
, pues em resulta indignant.

En qualsevol cas, vosté plantejava el tema de la Resolució de l'11 d'agost i del 17 d'agost.
Efectivament, va estar en vigor sis dies, i haguera sigut perfectament prescindible la de l'11 d'agost, entre d'altres coses perquè des de l'equip de la Conselleria d'Igualtat i Polítiques Inclusives no veiem en bons ulls el tema que no se vinguera en una PCR feta, val?
Però, què passava?
Que hi havia un protocol de Sanitat, del 3 d'agost, que deia això, que s'entrava sense PCR.

Però la coordinació sociosanitària que diu?
I aleshores el que vam fer és adaptar la nostra resolució al protocol de Sanitat, perquè el senyor Toro ja estava dient que les normes eren contradictòries, al que vosté també ha al·ludit.
I aleshores vam dir, efectivament, estem generant confusió perquè, a què fan cas, al protocol de sanitat o a la resolució de la conselleria d'igualtat?
Ens vam acoblar a sanitat.
Afortunadament, el dia 14 d'agost, el consell interterritorial va dictar una cosa de trellat i del 14 d'agost al 17 ja veu vosté que en tres dies adaptarem una altra vegada la resolució.
Esta és l'explicació, val?
Esta és l'explicació.
Però té molta raó que açò, efectivament, haguera sigut prescindible i que genera confusió, té raó.

La coordinació sociosanitària, preguntava vosté.
El decret està en el Comité Econòmic i Social, val?
Està ja en l'últim tram.
Després d'ahí, va al Consell Jurídic Consultiu i ja l'aprova el Consell.
Jo espere poder tindre'l d'aquí a tres setmanes, el que tarde el.
.
.
El Comité Econòmic i Social crec que té el ple esta setmana i el que tarde el Consell Jurídic Consultiu.
I ahí és on s'establix el mapa perquè, sense mapa, no podem.
.
.
I el que hem fet és, pràcticament, adaptar-nos, en la secundària sobretot, que és la residencial, que és on més coordinació sociosanitària necessitem, pràcticament hem fet un calc del mapa de sanitat -si els superposa.
.
.
- perquè els departaments se puguen interlocutor.
Aleshores, jo calcule un mes, espere que abans.

Preguntava la senyora Bastidas.
.
.
Bé, l'execució de pressupost, si vol, parlem el 31 de desembre, val?
Si vol, parlem el 31 de desembre.
No obstant, la Conselleria d'Igualtat i Polítiques Inclusives és de les conselleries amb més nivell d'execució.
Tinguen en compte que estem passant una pandèmia també i que van haver tres mesos de paràlisi dels serveis administratius, val?
Però la tenim més alta que la resta de conselleries, val?
, de la mitjana.

Preguntava la senyora Bastidas el decret d'ajudes.
Esperem dur-lo este divendres, si estan tots els informes, que esperem que sí, val?

I compartir el que la senyora Serna deia del patiment emocional que suposa moltes voltes suspendre les teràpies o els temps de confinament.
En això també estem treballant.
Per això, també, en el decret se preveu la compra de televisors individuals, perquè, si han d'estar en l'habitació, tinguen també un poc una connexió amb l'exterior.
Les tablets, per a poder connectar amb els familiars, també estan previstes, no?

Jo, de les altres consideracions que s'han fet.
.
.
, més enllà una, que sí que vull deixar clara.
Mire, el secretari autonòmic, Alberto Ibáñez, no era el que estava.
.
.
, el que porta la Direcció General d'Infraestructures de Serveis Socials, que està sota una altra secretaria autonòmica.
Però no patisca per ell, està en el meu gabinet de vicepresidència.
Aleshores, no faça asseveracions.
Això, a la millor, passa en el seu partit, però açò en el govern valencià no passa.
I, per tant, això sí que volia desmentir-ho absolutament, perquè vostés llancen ací una sèrie d'especulacions i de mentires que.
.
.
, en fi, doncs, no tenen res a vore en la realitat i jo crec que això s'ha de desmentir.

Sobre la resta de qüestions, crec que ja havia contestat en la primera intervenció.

Els agraïsc, novament, les seues intervencions i aportacions.
I estic a la seua disposició per al que vullguen.

Moltes gràcies.

La senyora presidenta:

Muy bien.
Muchas gracias, vicepresidenta, por venir a presentar todas las medidas que ha venido… y por atender a los grupos.

Con esta intervención, finalizaríamos la sesión.

(S'alça la reunió a les 12 hores i 29 minuts)