Economia%877059.11.04%20macro.html





Comissió d'Economia, Pressupostos i Hisenda realitzada el dia 4 de novembre de 2016.
Comença la reunió a les 10 hores i 4 minuts.
Presideix el diputat senyor Jorge Bellver Casaña.
Reunió número 13/i III.

El senyor president:

(Inoïble) .
.
.
a reprendre els treballs de la comissió, en la qual estan compareguent tots els consellers per a explicar els pressupostos, el projecte de pressupostos de cada una de les seues àrees.

Compareixença de la consellera d'Habitatge, Obres Públiques i Vertebració del Territori, senyora María José Salvador Rubert, per a informar sobre el Projecte de llei de pressupostos de La Generalitat per a l'exercici 2017 pel que fa a la seua conselleria

El senyor president:

I anem a cridar a la consellera d'Habitatge, Obres Públiques i Vertebració del Territori perquè pugam mamprendre esta compareixença.

Senyories, una vegada ja ací la consellera, a la qual donem la benvinguda, anem a passar a la seua compareixença.

Com vosté ja sap, té una primera intervenció de trenta minuts.
Després, n'hi haurà una intervenció de cada un dels grups parlamentaris per deu minuts; una contestació, per la seua banda, a les qüestions que hagen plantejat els distints grups parlamentaris, que no solen ser moltes, per quinze minuts.
I, finalment, n'hi haurà una possibilitat de rèplica -i ho estic explicant en cada una de les compareixences (inintel·ligible) .
.
.
- un torn de rèplica a la consellera.
És a dir, a les qüestions que ha dit la consellera.

La tònica habitual, tots estos anys passats i en totes les legislatures, és que els grups que sustenten al govern no solen replicar, perquè s'està replicant al que està diguent la consellera.
Però, bé, esta és una qüestió que ja vostés consideren i que mosatros analitzarem durant el transcurs d'esta compareixença.

Així que, sense més, senyora consellera, i per un temps de trenta minuts, té vosté la paraula.

La senyora consellera d'Habitatge, Obres Públiques i Vertebració del Territori:

Gràcies, senyor president.

Membres de la mesa.

Senyories.

Venim un any més a presentar el projecte de pressupostos de La Generalitat per a la Conselleria d'Habitatge, Obres Públiques i Vertebració del Territori, uns pressupostos que prioritzen a les persones.

Per damunt de tot, continuem augmentant la inversió en matèria d'habitatge i en garantir el dret a un sostre, com proclama la Declaració universal de drets humans.

Continuem desenvolupant la millora del parc públic, els programes de rehabilitació i regeneració urbana; dotem de pressupost a la llei de funció social de l'habitatge per combatre el drama dels desnonaments, així com treballem també per garantir el dret al transport públic, la connectivitat de les persones, invertint sobretot en seguretat vial, i són estes les inversions que prioritzem.

I en matèria de planejament urbanístic, assumim el repte de la planificació supramunicipal per posar en valor el nostre territori i el nostre paisatge.

Sempre present la necessitat d'eixe canvi de model de finançament que ens permetrà millorar la inversió per desenvolupar d'una manera, si cal, amb més recursos, per a combatre tots aquests objectius i per a aconseguir-los.

La primera idea a reflectir és que les xifres globals de la conselleria creixen un 8,45%, en passar de 327,2 milions a 354,8 milions d'euros.

Però no es tracta sols d'una millora en les quantitats, sinó també en la Â«qualitatÂ» de les xifres.

Pel que fa al conjunt dels programes pressupostaris que gestionem, augmenten els recursos en tots ells, excepte en el d'infraestructures públiques.
Si bé això respon que es reduïx d'una manera molt important el capítol III -despeses financeres que es dediquen al pagament d'interessos d'obres acabades- del programa, de manera que en aquest cas és una baixada positiva.

A més, si parlem de l'estructura global de la despesa de tots els programes, baixa el capítol II -compra de béns corrents i despeses de funcionament- i el III -despeses financeres-, mentres que puja el capítol IV -transferències corrents-, el capítol VI -inversions reals- i el capítol VII -transferències de capital.

De fet, els capítols VI i VII sumen 194 milions d'euros, el que suposa el 54% del total de recursos.
I si afegim el capítol IV, arribem a 275 milions d'euros, que representen el 77% del total del pressupost.

Com vaig dir l'any passat, no vaig a entrar en el capítol I -despeses de personal-, ja que les dades es fixen, de manera general, des de la conselleria d'hisenda i la conselleria d'administracions públiques.

Anem a desplegar, per tant, l'anàlisi dels comptes programa per programa.

El programa 511.
10, de la direcció i serveis generals.
Com l'any passat, comence per este programa, perquè és el que s'encarrega de gestionar els aspectes comuns a tota la conselleria, com la contractació, la comptabilitat, el personal.

En aquest programa podem destacar: en primer lloc, que baixa el capítol II, de despeses de funcionament, i puja el capítol III per a cobrir reclamacions i sentències contra La Generalitat, generalment per certificacions o ajudes no pagades en la legislatura anterior.
En el cas de les ajudes és molt clar, per exemple en matèria d'habitatge, que no van començar a pagar-se abans de finals de 2014 i que en diversos casos han tingut sentències contràries a La Generalitat, que ara ha de pagar els interessos corresponents.

El capítol IV, de transferències corrents, compta amb dos línies: una, que ja teníem en 2016 per a convenis de pràctiques formatives, investigació i foment d'estudis amb les cinc universitats de la Comunitat Valenciana, que baixa uns cent mil euros, perquè generem una nova línia en capítol VII per al foment de la investigació amb dos universitats.

I, una altra, de finançament d'operacions corrents de l'Institut Cartogràfic Valencià, que puja un 11,7%.

Pel que fa al capítol de transferències de capital: la línia de finançament d'operacions de capital de l'Institut Cartogràfic Valencià experimenta un gran creixement percentual, perquè en esta nova etapa estem impulsant el treball de l'institut en diversos fronts, com l'actualització de la cartografia, el manteniment i renovació de la xarxa d'estacions permanents GPS/GNSS -Global Navigation Satellite System- i de la xarxa de vèrtexs geodèsics.

I una línia, que apareix en 2017, per al foment de la investigació, amb 137.
000 euros, i que té com a beneficiàries la Universitat de València i la Universitat Politècnica de València.

El programa 431.
10, d'arquitectura, habitatge i projectes urbans.
Igual que en 2016, amb els primers pressupostos que vaig presentar, en 2017, el programa d'arquitectura, habitatge i projectes urbans continua creixent, prova de la importància que aquest Consell dóna a un àmbit que es va quedar pràcticament invisible en la legislatura passada.

Si en els pressupostos de 2012 a 2015 -és a dir, la legislatura anterior-, la suma del programa en els quatre anys era de 199 milions d'euros, el nou Consell, en dos anys, va a dedicar 170 milions d'euros.
És a dir, en dos anys el programa suposa ja el 85% de tot el que es va preveure per part de la conselleria en els últims quatre anys, és a dir, en la legislatura passada.

A més, de 2016 a 2017, el programa passa de 78,8 milions d'euros a 90 milions, per tant, puja un 15%.

Per capítols, es produïx un descens molt significatiu en el capítol II -despeses de funcionament-, mentre que s'incrementen els fons dels capítols IV, VI i VII.

Pel que fa a les transferències corrents -capítol IV- es manté la línia per a actuacions per emergència social i pobresa energètica, que si bé baixa de 5,9 a dos milions d'euros en 2017, la raó principal és que estarà gestionada a través de la conselleria de polítiques inclusives, que es farà càrrec de les ajudes per pal·liar la pobresa, així com la propera entrada en funcionament de la llei que permetrà aplicar i donar compliment a la renda garantida de ciutadania, que, en definitiva, serà la que donarà compliment i donarà cobertura a les necessitats bàsiques de les persones que es troben en situació de pobresa o en situació de vulnerabilitat o exclusió social.
Esta conselleria destinarà dos milions per a pagar el lloguer de les ajudes de l'any 2016.

A més, hem incorporat quatre línies noves.

Una, per a ajudes de lloguer vinculades amb el pla estatal d'habitatge, deu milions d'euros en 2017.
Passem de vuit a deu milions.

Cal assenyalar que en l'any 2012 només hi havia una línia per a ajudes de lloguer, vinculades amb aquest pla, amb un conjunt de 35,3 milions d'euros en el capítol VII, que incloïa tant les ajudes al lloguer, com les ajudes de rehabilitació i regeneració urbana.
Però per al 2017 hem creat dos línies: una, en la despesa corrent de lloguer de deu milions d'euros i, una altra, en la despesa de capital per a rehabilitació i regeneració urbana.
Deu i 31 milions.
.
.
Passem de 35,3 milions d'euros en el marc del pla estatal d'habitatge, de 35,3 en 2016 a 41 milions en l'any 2017.

Per una altra banda, hi ha una línia per a despeses d'explotació d'Eige, amb 4,5 milions d'euros, per a atendre el treball de l'entitat.
Acabem amb la mala pràctica de les encomanes de gestió que veníem arrossegant per part de l'antic govern i ha segut una mesura valorada pel comité d'empresa d'aquesta empresa pública.

Tenim dos línies per a posar en marxa la llei de la funció social de l'habitatge, que està en Les Corts i que esperem s'aprove el més prompte possible per a facilitar La Generalitat uns mitjans jurídics, dels quals ara mateix no disposem i que ens permetran actuar millor en favor de qui més ho necessita, garantint el dret a un habitatge real i efectiu.

En el capítol IV figura una línia per a la mediació i col·laboració institucional amb acords preventius d'execucions hipotecàries -els beneficiaris de la qual seran els autònoms i organismes- i, una altra, per a lloguers d'emergència a persones i famílies en situació de desnonament i intervenció en processos d'execució hipotecària mitjançant contractes d'arrendament amb opció de compra.
En global, dos línies de 3,2 milions d'euros.

Així mateix, avance que en el capítol VII, de transferències de capital, hi ha també dos línies noves per al desenvolupament de la llei: una, per a la col·laboració amb ajuntaments, per tal que puguen mediar davant de situacions de desnonaments i per a finançar polítiques locals d'habitatge social i, una altra, per al finançament d'assegurances per a mediació, amb vistes a previndre desnonaments, amb un total de 2,7 milions d'euros.
Per tant, i el que esperem serà el primer any de vigència de la llei 2017, hem previst 5,9 milions d'euros per al seu desenvolupament.

En el capítol VI -inversions reals- hi ha un lleuger augment del còmput global amb una reordenació de projectes.
Així, baixa la quantitat per a investigació i assistències tècniques, i desapareix la de noves infraestructures i equipament urbà, que en 2016 només tenia 303.
000 euros per a acabar de pagar una obra finalitzada fa anys.

¿Això vol dir que no farem obres d'infraestructura o equipament urbà?
És clar que sí anem a continuar esta tasca, però via capítol VII; per exemple, en la part corresponent als diferents ARRU en marxa o altres línies que després detallaré.

Seguim apostant per la reforma del parc públic, que passa de 6,9 milions d'euros de 2016 a 7,2 milions -un augment del 3,6%.

Quan aquesta consellera va prendre possessió del càrrec, ens vam trobar, com hem dit reiteradament, 700 habitatges del parc públic de La Generalitat que estaven buits perquè no reunien les condicions mínimes d'habitabilitat.

Des de l'1 de juliol fins el 15 d'octubre, s'ha acabat la rehabilitació de 309 habitatges; tenim en execució 55 i en valoració, 95.

Quant al capítol VII, seguixen pujant els recursos, fins els 51,4 milions d'euros per a l'any 2017.

Com a primera referència, he de dir que desapareix una línia per a l'ARRU de Gandia -afortunadament desapareix- pel barri Simancas, perquè es va a pagar tota en 2016, una vegada justifique la despesa l'ajuntament.
Aquesta també és una de les situacions que van arrossegar d'herència de la mala gestió del Partit Popular i que nosaltres, en un any i mig, hem resolt.

També baixa la quantitat per a l'ARRU del barri de Sant Anton a Elx, senzillament perquè l'anualitat a la qual cal fer front és menor.

I tenim la línia del pla estatal -les dos línies que he indicat anteriorment-, 31 milions de rehabilitació i regeneració urbana i els deu milions de lloguer.

Hi ha altres tres línies que es mantenen igual que en l'any 2016: la relativa a R+D+I per a la realització d'activitats de foment de la qualitat de l'edificació i l'espai urbà, 500.
000 euros -el beneficiari de la qual és l'Institut Valencià de l'Edificació-; la corresponent a l'ARRU del barri Joan XXIII d'Alacant, i l'anomenada pla d'habitatge 2005-2008 i 2009-2012.

En aquest cas, i com ja vaig explicar l'any passat, la xifra que hi ha és purament formal per qüestions de gestió interna del pressupost, de manera que, com va succeir en 2015 i ha ocorregut en 2016, la conselleria d'hisenda, una vegada obert el pressupost, anirà incorporant les quantitats que queden per pagar, en este cas, ja, les resolucions 501 -que vam reconéixer en juliol de 2015 i que el Partit Popular i l'antic govern es van deixar per reconéixer i en un calaix- i els 60 milions que simplement, amb una instrucció de l'antiga consellera, van quedar en els calaixos dels serveis territorials sense tramitar.
Dir que hem pagat ja 3,8 milions de les resolucions 501 i que continuarem pagant el que considerem és un dret dels ciutadans i ciutadanes que un dia van rebre una resolució per part de l'administració pública confiant en la bona fe, i l'administració pública el que va fer va ser estafar-los.

Puja la línia per a ajudes de lloguer del pla estatal habitatge, per tant, 2005-2008 i 2009-2012, per les circumstàncies que acabem d'explicar.

Creixen també les sis línies que vam posar en 2016 per a diferents ARRU.
Concretament, pugen Ontinyent, Llíria, València, Alcoi, Sant Vicent del Raspeig i Xàtiva, els acords dels quals amb el ministeri es van signar en octubre de 2015.

Finalment, s'incorporen nou línies noves: dos línies per a nous ARRU, Onda i Oliva, que se signaran en 2017.
Una línia per a pagar actuacions en el pla Ratxa d'Alacant, i dos línies per actuacions pendents de finalitzar a Alaquàs -barri Los Faroles- i Alcoi -barri Sant Jordi-.
També arrosseguem aquesta mala gestió i negligent gestió del Partit Popular en el pagament d'estes dos actuacions, que també es van deixar en el calaix per la mala gestió.

Una línia per avals a propietaris amb microcrèdits -que ha de posar en marxa l'Institut Valencià de Finances- i que persegueix finançar possibles impagaments derivats d'operacions de compra d'habitatges amb eixos microcrèdits a les persones que tinguen més dificultats.

Una línia per al foment de la qualitat de l'habitatge, per a renovació, innovació i millora d'habitatges de particulars, dins del que anomenem pla Renhata de qualitat de l'habitatge, 3 milions d'euros, per a la reforma interior de cuines i de banys, que en definitiva milloraran la qualitat de l'habitatge i la seua accessibilitat, sostenibilitat i eficiència energètica.
Primera línia pionera, 3 milions d'euros, que complementen les actuacions que en matèria de rehabilitació i regeneració urbana a través del pla estatal.

Dos línies relacionades amb el desplegament de la llei de la funció social de l'habitatge, a què abans m'he referit, al parlar de les línies en la mateixa finalitat en capítol IV.

En definitiva, el Consell segueix demostrant la seua vessant social i d'ajuda als més desfavorits, i apostant no sols per l'habitatge sinó també per la regeneració urbana i d'espais públics, en un objectiu que ens hem marcat de legislatura fonamental, com és l'impuls de les polítiques de rehabilitació i de regeneració urbana.

En el programa 513.
10, d'infraestructures públiques, com ve sent tradicional, el programa d'infraestructures públiques -que obri l'anàlisi de la Direcció General d'Obres Públiques, Transport i Mobilitat- segueix sent el que té major volum de recursos, amb un total de 125 milions d'euros.

És l'únic programa de la conselleria que baixa la quantitat respecte a 2016, però ho fa concretament en el capítol III, despeses financeres, que ha d'atendre el pagament d'interessos d'obres contractades en eixe famós mètode alemany i pagaments ajornats, i presenta una reducció del 44%, el que vol dir que en 2017 haurem de pagar menys interessos de demora perquè anem més al dia en el pagament d'aquest deute.

En el capítol II es queda pràcticament igual que en 2016, si bé la immensa majoria del capítol es dedica a l'aplicació per a cànons, que fa front als compromisos de La Generalitat sobre la CV-35, les obres de la qual es van contractar en la dècada passada mitjançant la fórmula de Â«peatge en l'ombraÂ», i que cada any ha d'incloure l'anualitat corresponent.
A nosaltres ja ens agradaria que aquesta partida no existira, però és evident que els contractes han de complir-se i estos fons estan destinats a eixe objecte.

Quant a les inversions reals del programa, es mantenen les xifres de 2016, encara que canvia la distribució interna.

Dels 93,7 milions d'euros del capítol VI, la partida més elevada, 57,2 milions, es destina a manteniment d'infraestructura de carreteres per a garantir que la xarxa viària de La Generalitat estiga en condicions adients per a garantir i prestar un servei.

Malauradament no és eixa la situació en què ens vam trobar les nostres carreteres, raó per la qual en 2016 vam haver d'incloure vora 10 milions d'euros per a reforçament de ferms i en 2017 continuarem en esta tasca, com reflecteixen els diversos subprojectes per a reforçament i renovació del ferm que apareixen en el programa.

En segon lloc, el 33% del pressupost d'infraestructures torna a estar hipotecat o continua estant hipotecat un any més per pagar obres inaugurades o paralitzades per l'antic govern, aquelles finançades pel ja ben conegut mètode alemany o pagaments ajornats.
Obres com l'autovia de la Plana, la nova carretera entre l'aeroport de Castelló i Torreblanca, i l'avinguda de Dénia d'Alacant, que es van acabar en 2010 i que seguirem pagant fins l'any 2020.

En tot cas, ens hem d'ajustar a aquesta crua realitat, el que no impedeix que en 2017 comencem un conjunt de xicotetes obres relacionades amb la millora de la seguretat viària, un dels nostres principals objectius, com demostra el Pla director de seguretat viària que tenim enllestit i que estem tramitant perquè el Consell puga aprovar-lo en breu.

Un altre front nou que obrim són les primeres actuacions que encetarem relacionades amb la protecció acústica en diverses carreteres, a més de continuar amb les actuacions que formen part de l'anell verd metropolità de València o del desplegament de vies ciclistes i per a vianants, amb fons Feder.

Quant al programa 513.
30, planificació, transports i logística, en este programa el capítol 2 suma 10,6 milions d'euros, dels quals pràcticament 10 es destinen a l'aplicació econòmica 227, Â«treballs realitzats per altres empreses i professionalsÂ».

Ara bé, s'ha de dir que la major part d'esta partida va destinada a cobrir despeses relacionades amb diversos sistemes i línies de transport de viatgers per carretera; per exemple, els contractes programa de Metrobús -integració tarifària de l'àrea metropolitana de València-; el Tram d'Alacant, i el Tram de Castelló.
A més del fons per a supervivència de línies de transport en els casos de concessions de servei regular de transport per carretera que estan caducats, al voltant del 80.
El bo transbordament en la zona AB de l'àrea metropolitana de València.
I el fons per a la continuació de línies de l'EMT fins a municipis com ara Vinalesa, Paterna, Alboraia i Moncada, que van ser eliminades per l'antic govern, tant municipal com autonòmic, i que hem recuperat, així com per a la línia 150 que connecta Mislata amb el centre de València i que hem solucionat fa uns mesos.

En el capítol IV es mantenen les línies destinades a la cobertura del dèficit d'explotació de FGV: 57,3 milions d'euros.
A este respecte cal tindre en compte que en l'any 2016 s'ha completat el procés de transferència de les infraestructures ferroviàries, que abans gestionava l'Eige, amb la qual cosa, FGV se'n ocupa ara del manteniment; i als interessos del conveni de FGV per a l'amortització del deute, 382.
000 euros, i que ve d'anys anteriors.

Junt a açò, he de destacar que apareixen dos línies noves per a posar en funcionament, dos ens molt necessaris:

L'Autoritat del Transport Metropolità de València, fruit de la voluntat de La Generalitat i de la immensa majoria dels municipis de l'àrea, i la creació de la qual es recull en el Projecte de llei de mesures.
Veurem si, una vegada demostrada la voluntat de crear l'autoritat, el govern central, el Govern d'Espanya, que ja no està en funcions i que se va apresurar tant en contestar-nos per primera vegada en el temps rècord de cinc dies a la nostra petició que s'incorporara eixa subvenció de 38 milions d'euros per a finançar el transports de l'àrea metropolitana de València i que no podia ser perquè estaven en funcions.
Bé, ara ja no estan en funcions i, per tant, ja no tenen excuses per a incorporar per al pressupost de 2017 aquesta subvenció que gaudixen altres ciutats i no València.

Per una altra banda, també anem a crear l'agència de seguretat ferroviària, que es regula en el text legal que hem redactat en esta matèria i que estem tramitant amb caràcter intern abans de enviar-lo al Consell perquè done el vistiplau a l'avantprojecte de llei de seguretat ferroviària.

Quan al capítol VI, normalment en aquest programa és molt reduït, i així passa també en 2017, on baixa de 824.
000 a 795.
000, que es destinaran a vehicles i bàscules de pesatge per a la inspecció de transport, al sistema central de concessions de transport regular de viatgers, i a estudis i projectes.

Per últim, el capítol VII contempla una línia per al conveni amb FGV per a amortització del deute.
Em remet a allò que ja he dit en el capítol IV, i altres dos línies relacionades també amb FGV: una per a inversions, que creix un 38,2%, passa de 16,4 milions d'euros fins els 22,6 milions d'euros, per a finançar les obres que va a dur a terme Ferrocarrils de la Generalitat en les xarxes de Metrovalencia i del Tram d'Alacant.

D'aquestos 22,6 milions per a inversions, més de 16 milions d'euros es destinaran a les línies del Tram d'Alacant, en especial a la línia 9 entre Calp i Dénia, que estem modernitzant i que acabarem dins d'esta legislatura; mentre uns 6 milions d'euros aniran a les línies de metro de València.

I l'altra línia, per a reprendre en 2017, les obres del túnel de la serra Grossa, com va anunciar el president de La Generalitat en aquestes Corts, i que l'anterior conselleria va detindre dient que se van quedar sense diners.
Ahí estan les que eren i les que no eren les prioritats de l'antic govern, perquè nosaltres, encara que a la senyora Díaz li causa somriure, prioritzem el que prioritzem, prioritzem Alacant i prioritzem la província d'Alacant, i ahí es demostra en el projecte de pressupostos que recuperem acabar aquestes obres, que acabaran en el coll de botella que patix en estos moments la ciutat d'Alacant i la línia del Tram.

Quant al programa 514.
30, ports, aeroports i costes, dins de la Direcció General d'Obres Públiques, Transport i Mobilitat, finalitzem el repàs amb el programa de ports, costes i aeroports, en el qual es preveu un increment global del 3,6% respecte a 2016.

Un increment en conjunt, tot i que ací també hem de fixar-nos en una baixada del -32,3% en el capítol III de despeses financeres -pagament d'interessos per obres amb mètodes alemanys o pagaments ajornats-, per tant, és un aspecte positiu.

El capítol II puja un 3%.
I entre les despeses vull mencionar que la major partida és per a subministraments, és a dir, servei de llum, aigua, dels ports de La Generalitat perquè presten els seus serveis.

En el capítol IV apareix una línia per a fer una aportació de La Generalitat a la fundació Feports, pendent des de l'any 2009.

I el capítol VI, d'inversions reals, creix lleugerament i seguim posant el major esforç en el manteniment de les infraestructures portuàries, en allò que està prestant servei, mentre hem de seguir pagant obres del passat com el passeig marítim de la platja de Ponent de Benidorm amb 1,8 milions d'euros, és a dir, un terç del total del capítol d'inversions.

D'una altra banda cal assenyalar els fons que van a dedicar-se per a la redacció d'un pla d'acció territorial d'instal·lacions aeroportuàries i per a diversos documents d'ordenació del front port-ciutat dels ports de Vinaròs, Borriana, Cullera, Dénia, Xàbia i Altea.

Els programes 432.
20, urbanisme, i 442.
70, ordenació del territori i paisatge.
Per últim, hem de referir-nos als dos programes que depenen de la Direcció General d'Ordenació del Territori, Urbanisme i Paisatge.
En aquestos dos programes la clau és la redacció d'instruments d'ordenació i planejament i la gestió.
El canvi que s'ha produït en estos setze mesos crec que és molt evident.

Tenim avançat un esborrany de modificació de la LOTUP, en la qual anirem a incloure, entre d'altres, els programes d'inversió estratègica sostenible per poder tramitar amb major agilitat i sobretot donant seguretat jurídica possibles futures inversions per a la Comunitat Valenciana.

Hem denegat o arxivat nombrosos expedients que pretenien la reclassificació de sòl no urbanitzable.

Vam aprovar el Patricova en octubre de 2015.
I hem iniciat i disposem ja del Pla d'acció territorial d'infraestructura verda del litoral, el Pativel, que anem a fer públic en uns dies.

Hem presentat i acabat la informació pública del PAT de l'horta, i el Consell ha donat el vistiplau a l'avantprojecte de llei de l'horta, i també hem acabat la fase d'informació i participació pública.

Hem presentat en juliol el PAT metropolità de València, que incideix sobre 90 municipis, 1,8 milions d'habitants i vora 4.
000 quilòmetres quadrats, i segueix la tramitació.

Acabem de presentar el PAT de l'àrea funcional de Castelló sobre 70 municipis i 5 comarques, 470.
000 habitants i 3.
300 quilòmetres quadrats.

I tenim en redacció molt avançada el document d'inici del PAT metropolità de l'àrea Alacant-Elx, que en breu presentarem.

Amb aquestos plans d'acció territorial es tracta de disposar d'uns documents d'ordenació supramunicipal, inclús supracomarcal, que determinen uns criteris homogenis en les diferents àrees funcionals, al mateix temps que respectant que cada municipi puga triar les seues particularitats sense danyar el conjunt.

Per tant, podem dir que qualsevol paregut entre la situació d'abans de juliol de 2015 i la d'ara ha de ser pura coincidència, pura casualitat.

Doncs bé, pel que fa al programa 432.
20, d'urbanisme, aquest s'incrementa substancialment des del punt de vista percentual, i hem de destacar sobretot dos aspectes:

D'una banda, un nou projecte amb 4,1 milions d'euros per a previndre el pagament de majors preus, via sentència, per les expropiacions que es van fer fa anys en la ZAL de València.
Un altre Â«regaletÂ» al qual hem de fer front.

I d'altra part, una línia per a ajudes als municipis per a la redacció de planejaments urbanístics.

Segurament alguna de ses senyories dirà que en 2016 aquesta línia tenia 183.
000 euros i que el projecte per a 2017 només disposa de 20.
000 euros.
Ara bé, la diferència és que la partida de l'any passat era per a liquidar les últimes ajudes que quedaven pendents arran de l'última ordre que es va convocar amb aquesta finalitat, que va ser de l'any, ni més ni menys, 2008, senyories.
Mentre que la partida de 2017 és per a convocar l'any que ve, per primera vegada des de 2008, una nova ordre d'ajudes per a la redacció i adaptació del planejament urbanístic d'ajuntaments amb escassos recursos econòmics.

Respecte al programa 442.
70, sobre ordenació del territori i paisatge, que és el que s'encarrega dels plans d'acció territorial que abans he citat, el programa experimenta una pujada global del 8,9%.
Dins d'este, destaca la baixada del capítol 2 i la pujada del capítol 6, en la part d'investigació i assistències tècniques, precisament per a donar suport al treball de l'ordenació territorial que estem duent a terme.

Dit tot açò, respecte als programes pressupostaris que depenen directament de la conselleria, vaig a entrar breument en les xifres de les entitats adscrites.

En primer lloc, en Ferrocarrils de la Generalitat Valenciana es produeix un increment global del 4,6%, tot i que baixen els capítols II, despeses de funcionament, i III, despeses financeres; i augmenta el capítol VI, d'inversions reals de 16,3 milions d'euros en 2016 a 22,8 milions en 2017, que es dedicaran a les actuacions tant en la xarxa de Metrovalencia com el Tram d'Alacant, i a reprendre les obres del túnel de la serra Grossa d'Alacant, com he explicat anteriorment.

Respecte a Eige, el pressupost global experimenta un descens de més del 50%, però en aquest cas també és una bona notícia perquè hi ha una reducció de 36 milions d'euros en el capítol IX, passius financers, per al pagament de préstecs que havia formalitzat l'anterior Consell en aquesta empresa i que s'han reduït substancialment per a 2017.
Per tant, de nou baixa per la bona gestió del nou govern.

A més, cal dir que si bé en capítol VI, per motius de comptabilitat financera, en el pressupost d'Eige es preveu una partida de 5,5 milions d'euros per a rehabilitació i finalització de diverses obres a Castelló i València en el patrimoni d'habitatge de l'entitat, així com les obres d'urbanització en la Torre, de València, tot i que degut a la finalitat d'estes inversions no figuren en el capítol d'inversions reals.

Parlant ara de l'Institut Cartogràfic Valencià, les xifres globals també pugen, en especial, en el capítol d'inversions i destinades a vols fotogramètrics i ortofotos, actualització de la base cartogràfica, etcètera.

Finalment, he de dir que la fundació Feports, que havia de desaparéixer d'acord amb la legislació aprovada en la passada legislatura per l'antic govern per a la reducció del sector públic valencià, acabarà liquidant-se en 2017, una vegada regularitzats els seus comptes.

En conclusió, senyoria, presentem uns pressupostos responsables, encara que a qualsevol conseller li agradaria disposar de més fons per a fer moltes més coses -¡clar que sí!
- ja que si bé els valencians i les valencians seguim un any més sense un finançament just, tots els programes de la conselleria i de les entitats s'incrementen, excepte el programa 513.
10, d'infraestructures públiques i d'Eige, encara que els dos casos perquè hem reduït la càrrega de pagament d'interessos per obres acabades i préstecs concertats pels governs del PP, que de manera tan nefasta ho van gestionar.

Seguim treballant.
Assumim el reptes que tenim, sabem que tenim molts reptes, que tot el treball que fem el fem sempre amb humilitat i sabem que sempre es pot fer millor, que tenim també moltes dificultats en el camí.

Treballem prioritzant en les persones, en tots els àmbits competència de la conselleria, perquè tractem els elements nuclears que afecten a la qualitat de vida de les persones: on vivim, dret a l'habitatge; com ens movem, dret al transport públic i en quin entorn ho fem, totes les polítiques que estem fent en matèria d'urbanisme i de posar en valor el nostre territori i el nostre paisatge.

Atendrem les seves rèpliques, senyories, i sempre amb un esperit, espere, constructiu i positiu per a intentar, si ens cal, millorar aquest projecte de pressupostos, però, ja dic, el defense amb tota la convicció perquè estem en la bona línia de pegar-li un gir importantíssim a les polítiques públiques que desenvolupem en aquest conselleria.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora consellera.

Iniciem ja, per tant, el torn d'intervenció dels grups parlamentaris.
I ho farem, en este cas, amb l'il·lustre diputat senyor César Jiménez, per part del Grup Parlamentari Podemos-Podem, i per un temps, com ja vosté sap, de deu minuts.

El senyor Jiménez Doménech:

Gràcies, senyor president.

Bon dia, senyora consellera.

Gràcies per l'exposició dels pressupostos de la seua conselleria i gràcies per tindre en compte el nostre suggeriment expressat en aquesta mateixa sessió l'any passat per tal d'aprofundir en el nivell de detall de les línies pressupostàries i les actuacions associades a elles.

Coincidirem que encara queda molt perquè els documents lliurats siguen uns documents fàcils…, de fàcil lectura, i crec que s'hauria de treballar en eixe sentir, però este és un assumpte que haurem d'abordar.
El que sí que demanarem -no sé on s'ha de demanar- és que ahí on tenim més problemes per a arribar al detall, que és en el capítol II, en el concepte treballs realitzats per altres empreses i professionals, estaria bé que per a futures edicions poguérem tindre un quadre desglossat amb anterioritat, perquè vosté ha comptat en la seua primera intervenció coses molt interessants al respecte d'este capítol i moltes vegades, sense informació.
Tendim a pensar que el que se fa és contractar actuacions fora de la conselleria i no és així.

Estos avanços en els detalls que demanem permetria veure-ho de manera clara i diàfana quines actuacions… Perdó, estos avanços que ja hi han hagut, que corresponen a reivindicacions històriques, que seran per fi abordades perquè trobem en estos pressupostos ja per fi una acció decidida per a la rehabilitació de les ARRU de Sant Llorenç a Castelló, o també podem visualitzar com es completa la rehabilitació perllongada sine die de l'edifici de la plaça de les Xiques a Alcoi, que ja hi havia una rehabilitació parcial, o dels edificis de davall de vies de Sagunt.

Ens falten encara algunes actuacions, que són històriques, que són reivindicacions històriques que encara no trobem, però, bé, supose que hauran d'haver establit unes prioritats i no hauran pogut arribar a tot per les qüestions que vosté mateixa ha detallat.

La seua conselleria és una conselleria que a poc a poc va augmentant el seu pressupost, però segurament hauran vist com estos augments de pressupost no són suficients per cobrir les necessitats, sobre tot, d'una xarxa d'infraestructures exhausta i castigada per les polítiques erràtiques i la mala gestió de governs anteriors.
A penes trobem inversió en noves infraestructures, reconeixem els esforços per al manteniment de les actuals, però ja hauríem de començar a…, perquè estem a meitat de legislatura i hauríem de començar a planificar infraestructures noves.

Per una altra banda, valorem positivament els esforços per reduir de manera dràstica les despeses en el capítol II, que hem vist que ha segut de manera generalitzada, sobretot pel que fa a subministraments i despeses diverses.

Hi ha una qüestió que no m'ha quedat massa clara de la seua exposició quan comenta les actuacions per a emergència social i pobresa energètica.
En esta baixada de 5,9 milions d'euros…, de 5,2 a 2 milions d'euros, vosté argumenta que bé tota la part d'emergència social se farà càrrec la conselleria de polítiques socials, però és que anem als pressupostos de polítiques socials i no trobem un increment equivalent d'esta reducció.

Aleshores, perquè el relat fóra coherent, ens agradaria saber si li ha explicat la conselleria de polítiques socials on va concretament esta reducció de 3,9 milions, si s'aplica i en quins programes s'aplica.
No sé si han tingut estos debats i han compartit esta informació.
En tot cas, ens agradaria aclarir-ho.

Comentar també la dotació pressupostària per a la llei de funció social de l'habitatge, si no he entés mal, hi ha 1,3 milions per a col·laboració amb entitats; 1,9 per al que són els lloguers socials i també hi ha una altra partida d'1,2 per a assegurances, per a establir assegurances amb entitats privades.

A nosaltres ens semblen pocs, sí, però, bé, açò és una…, un pressupost escàs, però açò és un debat que haurem de tindre en el debat d'esmenes de la pròpia llei de funció social de l'habitatge.
I tot i que sabem que són diners necessaris per a atendre a famílies en risc d'exclusió social, també comentarem que al cap i a la fi, al capdavall són diners públics que acabaran engrossint els comptes d'entitats financeres, que jo entenc que és una obligació que ens marca la normativa, però que ve a ser enrenou en els propis possibles beneficiaris, en les associacions, com la PAH, que una vegada més acaben…, per mecanismes totalment lloables, però que acaben engrossint els comptes d'entitats financeres estar alimentats per fons públics.
Unes entitats que després acudeixen a les convocatòries de la mesa de prevenció de desnonaments i se neguen a col·laborar com se'ls demana.

De tota manera, sembla que amb aquesta línia pressupostària, el Partido Popular està disposat a fer-los un favor i estalviar-vos-la, ja que això de fer un…, polítiques socials amb l'habitatge mai ha estat amb ells.
Sí, han anunciat una esmena a la totalitat i potser que açò endarrerisca el procés d'implantació de la llei.

Respecte del barri de San Antón en Elx, observem que encara per a 2017 ha dit vosté que s'ha reduït perquè queda una anualitat per pagar.
Supose que és en el conveni que tenen signat amb l'Ajuntament d'Elx.
Vosté sap, la seua conselleria sap que nosaltres pensem que en el barri de San Antón d'Elx seria necessari un diàleg amb el veïnat per tal d'abordar noves fases, i esperem que amb este pressupost d'enguany no s'estiga dotant la fase II d'actuacions en el barri de San Antón d'Elx.
Ens agradaria una resposta sobre això, si estos fons servixen per a complementar la fase I o per a engegar la fase II.

Crec que ha dit, bé, i nosaltres hem vist en els pressupostos, que hi ha una línia nominativa per a pagar subvencions a la promoció d'habitatges de lloguer a entitats privades, de plans d'habitatges dels anys…, del 2005 al 2008 i del 2009 al 2012.
¿És així?
Confirmen vosté si són…, és per valor de 6,5 milions.
I a nosaltres ens preocupa que s'estiga pagant encara esta subvenció a la promoció d'habitatges de lloguer.

Voldríem preguntar-li també respecte a la resolució de Les Corts sobre l'eliminació de punts perillosos derivat de l'existència de passos a nivell en el pas de la línia 2 pel municipi de Paterna.
¿Creu que n'hi ha consignació pressupostària suficient per a la solució que es va consensuar al ple de l'ajuntament i que nosaltres vam recollir ací a Les Corts?
¿D'on surten els fons?
¿Concretament, quina quantitat posa la conselleria i quina correspon als fons de l'ajuntament?

I també preguntar-li si estes accions previstes per al municipi de Paterna estan pensades estendre-les a la resta de municipis del traçat, perquè també hi han altres punts perillosos.

Després, vosté ha parlat de despeses compromeses per governs anteriors.
Supose que l'evolució ha de ser en positiu.
L'any passat degué de trobar gran part del pressupost compromés.
Enguany ha dit que el 33%.
Si té la xifra de l'any passat per a vore quina és l'evolució i quina seria la previsió també.
No sé si és massa demanar, però més o menys per saber quina és la tendència.
Perquè és que a nosaltres ens preocupa que al final de la legislatura, efectivament, haguem liquidat tots els desgavells de governs anterior, però no s'haja fet inversió i no se veja la inversió i se'ns puga acusar…, se puga acusar al govern valencià de no fer inversió.

Ens felicitem pel gir que es dibuixa en aquests pressupostos.
Comencen a desaparéixer actuacions a pobles concrets per afinitat del color polític.
És una cosa que nosaltres a la comissió també estem reclamant.

I ja per concloure esta primera intervenció, repassant la seua pròpia intervenció de l'any passat, la meua pròpia, vosté ha nomenat que estem escassos d'inversió.
Coincidim, coincidim que hi ha una doble causa que impedix al nostre país tindre unes infraestructures a l'alçada d'altres regions de l'estat.
Una que és la falta de finançament i una altra en implicacions més directes al treball d'aquesta conselleria, com és la manca d'inversions en infraestructures per part de l'estat.

Jo sé que em pot dir que li queden lluny els focus de decisions on es va preferir entregar el govern a Rajoy, però potser em podrà dir com ha afectats als plans i als estats d'ànim del personal de la seua conselleria una decisió com aquesta, amb tantes implicacions en un àmbit de caire inversor, com són les infraestructures i les obres públiques i, per tant, depenent de la predisposició a col·laborar per part del Ministerio de Fomento.
Nosaltres som pessimistes, nosaltres creiem que un bon finançament està més lluny encara.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Jiménez.

Per part del Grup Parlamentari Ciudadanos, té la paraula la il·lustre diputada senyora María José García, per un temps de deu minuts.

La senyora García Jiménez:

Muchas gracias, señor presidente.

Buenos días, señora consellera.

Bienvenida otra vez a la comisión para explicarnos las líneas presupuestarias del año…, del próximo año 2017.

Pero antes de entrar de lleno en los datos concretos del presupuesto del 2017, sería bueno comentar un poco el balance de la ejecución presupuestaria que se ha realizado en el 2016.
Usted ha contado durante este ejercicio de presupuesto propio, ha elaborado su conselleria los presupuestos, pero, sin embargo, el presupuesto no consiste solo en elaborar unas cuentas para el próximo, es mucho más importante.

Y necesitaba mirar algunos datos que obran en mi poder, y a fecha de 30 de septiembre -y corríjame si me equivoco-, sobre la ejecución total de inversiones, que ha sido del 43,79%, y solo se ha pagado el 69,91 y el resto está pendiente de pago.

Entonces, comprobamos, según esto, que aunque solo son unos presu…, que son unos presupuestos propios y que usted los ha realizado y todo, que hay un condicionamiento en las partidas comprometidas, en una conselleria que es inminentemente inversora, y vemos que no se ha gestionado como se debería de haber gestionado.
Esta es nuestra visión.

En el próximo presupuesto, en el de 2017, se ha visto un aumento de un 8,5 para el ejercicio del siguiente, pero vemos que hay una mala distribución en estos presupuestos en los distintos programas.
Simplemente porque se ven unas partidas que hay una continuación y una dejadez en otras partidas que no se han tenido en cuenta o por lo menos no se ha querido invertir en ellas.

Volvemos a comprobar que en estos presupuestos de 2017 las inversiones reales solo se destina 114 millones, un 32% del total del presupuesto o, lo que es lo mismo, un tercio del presupuesto que solamente está dedicado a inversiones.
Como ya le dije el año pasado, como dicen en mi pueblo cuesta más el ajo que el pollo, por lo tanto habría que mirarlo.

Coincidimos en una cosa, que los recursos no son ilimitados y siempre tiene usted una sensación de que son insuficientes, usted y todo el resto del Consell.
Pero no coincidimos en el reparto que se ha realizado en los presupuestos, ni en la gestión.
Y se lo digo siempre, o sea, con un poco de abuso con la empatía que tengo con usted y con el respeto.

A simple vista estos presupuestos que usted presenta, salvo algunas partidas que ahora comentaré, son una continuación de los presupuestos del año pasado, o sea que… Y esperemos que durante este próximo ejercicio la experiencia en el cargo le sirva como elemento y equilibre un poco estas perspectivas y le ayude un poco a ser más coherente.

Durante su presentación ha vuelto a comentar la deuda recibida de ejercicios anteriores.
Yo creo que no hay que mirar tanto hacia atrás, hay que mirar un poco más hacia el futuro, porque es que creo que así, de esa forma, solo caemos en los mismos errores que se estaba cometiendo.
Por lo tanto, yo creo que es una conselleria nueva y tiene que mirar en la línea de futuro y si hay unas deudas se tendrán que pagar, por supuesto, e invertir todo lo que se pueda y distribuido para los siguientes años venideros.

Bien, como usted ha comentado tanto en el capítulo I y en el capítulo II se mantiene relativamente estable con el resto del ejercicio anterior.
Y, por lo tanto, es algo que no nos vamos a meter en ello.

Pero como usted bien ha dicho también ha apostado por carreteras y, efectivamente, ha incluido 57 millones en conservación de carreteras, algo de lo que estamos contentos.
Pero es que se va a absorber el 16% del total de su fondo presupuestario.
Y para nuevas carreteras simplemente le va a dedicar 25 millones.
Por lo tanto, vemos que ahí hay un desfase, un desfase económico y comparando con otras partidas esta aún tiene presupuesto, pero es que miramos las partidas de puertos y transportes y la verdad es que ahí casi es nula o están peor paradas.

También hemos encontrado en sus partidas optimistas, no va a ser todo pesimista, también un poco de optimismo que ha recogido los presupuestos la reivindicación del pueblo de Burjassot, el soterramiento de las vías férreas, algo que le habíamos pedido y también contempla el túnel de la serra Grossa en Alicante, cosa que nos alegramos y también le felicitamos.

Pero tenemos una preocupación que nos indigna que es sobre la T2, la línea T2 de Metrovalencia.
Se invirtieron dos tercios del coste de esta línea y queda un tercio.
Se gastaron 195 millones en realizar esa obra o esa infraestructura y ahora está perdido, está perdido.
No hay una continuación de esa obra, no se va a realizar una continuación de esa obra.

Se han dedicado 2,6 millones para mantenimiento, pero vemos que no se ha invertido para continuar.
Se va a dejar perder una obra que puede gustar más o puede gustar menos, pero está ahí.
Y yo creo que es una obra que sería buena para Valencia, para la vertebración de la Comunidad Valenciana, para los valencianos, y que usted debería de también poner un poco de su parte a ver si para el año que viene, en vez que sea para el mantenimiento o dejadez de esa línea, sea para construcción o continuación de esa línea.
Porque, claro, con esos 2,6 millones yo le pregunto: ¿qué va a ser para seguir desmantelándola, además de mantenimiento?

Otra cosa que también nos gustaría que nos indicara es si han pensado ustedes en el acceso norte, aquí en los presupuesto no está, no hay nada.
Ya sé que no son de su competencia, pero sí de su responsabilidad.
Entonces, por lo menos, si se va a estudiar esa posibilidad y sobre todo sabiendo que hay inversión privada que están conformes en llevarla a cabo, si su departamento está de acuerdo con esa iniciativa o qué es lo que piensa.

También comentar que la Comunidad Valenciana ha sido castigada, pero ha sido castigada tanto desde el Consell como ha sido castigada por el gobierno central.
Sé que la inversión que debería de tener, la inversión del presente año, está presupuestada en 7,8% del PIB de la población y debería de estar en el 11, con lo cual estamos a favor de eso, de que se incremente, de que hay una infrafinanciación.

Pero también tenemos unas necesidades que debería usted contemplar, como es el parque central, el soterramiento de nuevas vías y estaciones, el túnel pasante, el acceso norte, la T2, el consorcio de 2007, la ZAL, el tren de la costa, el corredor del Cantábrico, las conexiones del corredor mediterráneo.
Sé que son obras que no todas tiene usted competencia, pero sin embargo sí que tiene una responsabilidad.
Y, por lo tanto, también le preguntamos qué va a hacer con todas estas necesidades, si usted va a pedir, si va por lo menos a llevar el estandarte de todo esto.

Nosotros con el corredor mediterráneo sabe que estamos a favor, sabe que hay una sinergia con muchas de todas estas estructuras, con la mayoría.
Por lo tanto, la vamos a apoyar, la vamos a apoyar para que pida al gobierno central, para que le hagan caso y para que cuente con nosotros.
Pero gestione y gestione adecuadamente los pocos recursos que tenemos en este presupuesto de 2017.

Muchas gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora García.

Per part del Grup Parlamentari Popular i per un temps de deu minuts té la paraula l'il·lustre diputat senyor Alfredo Castelló.

El senyor Castelló Sáez:

Muchas gracias, querido presidente.

Para finalizar el turno de los grupos de la oposición aunque pueda parecer mentira.

Hemos oído un desglose enunciativo del presupuesto de la consellera mucho más frío, con mucha menos emoción que en otras ocasiones, porque parece que la grandilocuencia la ha abandonado a base de los propios hechos y que parece que solo se emocione realmente cuando sigue haciendo oposición.
Ahí la veo todavía con puch y con ganas.
Es normal.

He repasado la comparecencia de la consellera del presupuesto pasado cuando hablaba de que había un Â«objectiu polític de transformació de la vivenda en un dret subjectiuÂ».
Hasta la PAH le ha echado en cara que usted no haya hecho en su anteproyecto de ley de la vivienda un derecho subjetivo.

Habló de impulsar la política de vivienda y que la impulsaría en su vertiente social y también para combatir los desahucios.
Poco éxito, consellera, está usted batiendo récords en temas de desahucios.
El otro día la PAH decía que con la moratoria de la ley de Rajoy se habían parado 20.
000 desahucios.
¿Cuántos ha parado usted, consellera?
Es normal que no esté tan eufórica como lo estaba en sus primeras comparecencias, así que eso de que significaba este presupuesto el pasado dignificar con mayúsculas la política de vivienda deberíamos preguntárselo a esas 40.
000 personas que durante su mandato han quedado desahuciadas, precisamente cuando usted hablaba de que su prioridad era hacer una ley de la función social de la vivienda y mientras tanto 40.
000 personas se iban a la calle.
Las personas dejaron de ser su prioridad para ser una ley que no ha gustado absolutamente a nadie.

También nos hablaba de que por primera vez, y esto era histórico, aparecía una línea de actuaciones para emergencia social y pobreza energética de 5,9 millones de euros.
Esta semana ha acabado el plazo nuevamente de presentar solicitudes después de la prórroga.
No parece que haya tenido mucho éxito la gestión de la línea, a la cual le recuerdo que le dijimos que nos parecía que debería estar en otros departamentos y no en el suyo.
Parece que al final nos van a dar la razón.

Y también nos habló de que iba a acondicionar unas 50 viviendas del parque público.
Le dijimos que no nos lo creíamos y volvimos a acertar, consellera.

Entonces, cuando usted hablaba de que Â«hem decidit potenciar els aspectes amb una clara vocació social, l'habitatge el qualifique de revolucionariÂ», sinceramente no sabemos de qué está hablando.
Pero hay decenas de miles de familias, centenares de miles de valencianos que no saben dónde está esa revolución, porque ni la sienten, ni la notan.
Y ahora hablaré de cuestiones más concretas.

Toda esa enunciación de presupuesto que nos ha hecho usted sinceramente es papel mojado, no tiene ninguna credibilidad, no es una opinión, lo digo a raíz de cómo ha ejecutado usted el presupuesto de su conselleria, lamentabilísimo.

Si vamos al tema de urbanismo, el área de urbanismo, la función 432.
20, ha ejecutado usted el 43,56%.
¿Sabe que es básicamente lo que ha ejecutado?
Gastos de personal.

Me voy a otra cualquiera.
Infraestructuras públicas, que decíamos si se va a notar o no se va a notar el tema de las infraestructuras.
De los 160 millones de euros que tenían previstos no han pagado 79 millones de euros, menos del 50%.

Pero ahora vayamos a la estrella de la conselleria, a la revolución.
431.
10, arquitectura, viviendas y proyectos urbanos.
De los 229 millones que ha había no ha pagado el 90,74%.
¿Cómo va a llegar a las personas las políticas que se supone que usted iba a hacer si simple y llanamente ha pagado a fecha 1 de noviembre el 6,9% de los compromisos que tenía?
Difícilmente va a llegarle a la gente de esta forma.
El 93% del presupuesto de vivienda, arquitectura, sin ejecutar.
Bravo por la revolución, consellera, bravo por la revolución.

Ahora, cuando a usted le hacen una entrevista dice que el balance es muy positivo, porque ya tenemos en Les Corts una ley que para nosotros era prioritaria.
Bueno, nosotros pensamos que hay muchas más cosas que podría haber hecho usted aparte de una ley que no le gusta nada, en la que la PAH le ha alegado en 70% de los artículos el CES la ha machacado de arriba abajo y el consejo jurídico también.

Hablaban estos días de que usted tenía 1.
042 viviendas de promoción pública de la Generalitat valenciana.
¿Saben cuántas van a destinar a cambiar el uso y a destinarlas a viviendas en alquiler con opción de compra, a alquiler con opción de compra, esa es la modalidad, no otra?
46.
Bueno, eso son políticas de vivienda, eso sí es una revolución consellera, la que usted pedía antes, la que usted pedía antes.
Eso sí que serían nuevos tiempos, porque no solamente se trata de las viviendas que ya tienen hechas, es que el suelo público de La Generalitat también lo ponen a la venta, consellera.
Y, por lo tanto, ya me dirá usted lo que le importa la vivienda social y de verdad hacer una revolución.
Si quiere hacer una revolución la tiene en su mano, pero desde luego no sé dónde están las modificaciones que ustedes nos comentaban.

Â«El Consell venderá suelo del entorno de Terra Mítica.
Â» Suelo residencial donde podía hacer usted vivienda perfectamente.
En fin, no vemos por ningún lado que ustedes, de verdad, vayan a darle un impulso a este tema.

Vamos a la partida 431.
10, reforma de viviendas públicas, y la han disminuido.
De 8,7 millones, que teníamos en 2015, la han pasado a 7,2, un 27%.
Y en actuaciones en el casco histórico artístico la han bajado un 30% respecto al año pasado, no ya respecto de la nuestra.
Y desaparecen los 1,5 millones que tenía el Eige para el parque público.
¿Esto es una revolución o es una involución consellera, dígalo usted misma?

Realmente el tema de la pobreza energética, que le he anticipado antes, es espectacular.
Uno, van a quitar, de cada 3 euros van a quitar 2 de los que tenían para pobreza energética.
Pero, ¿no habíamos quedado que era histórico?
¿Por qué lo quitan, porque no han sabido gestionarlo?
¿Porque sacaron, en vez de los 5,9 que dijo usted, sacaron en las bases 4 millones?
Usted dijo que había 5,9, y luego saco 4; y, luego, nos dijo que se partían para pobreza energética y para ayudas de alquiler.
Y luego sacó su prórroga.
Y, en esa prórroga, que acabó hace un tiempo, hablaba de los 4 millones y ya los repartía en este tiempo.
Pero, como no han agotado la dotación, como no han dado ni un euro a nadie, nuevamente lo vuelven a sacar y lo vuelven a sacar con otro recorte, que ahora es de 2,8 millones de euros, y que acabó el plazo el 31 de octubre.
Bueno, pues, seguimos sin ningún tipo de novedad significativa, más que fuegos artificiales.

¿Sabe, consellera, que va a actuar usted en esta red de carreteras de 3.
000 kilómetros en 180 kilómetros?
Tenemos 3.
000 kilómetros, y van a actuar en mantenimiento en 180 kilómetros, según sus objetivos.
No nos parece demasiado ambicioso ni que la apuesta por la seguridad sea tremendamente clara.

Decían por aquí que muy bien, que hay en mantenimiento de infraestructuras 57 millones de euros.
Claro, pero es que el presupuesto del año pasado decía que iban a poner 61; y han quitado 4 millones de euros, y lo han dejado exactamente…, lo han dejado con 4 millones menos de lo que había en 2015 para presupuesto de mantenimiento de carreteras, con 1.
300 millones de euros (inintel·ligible) … en el presupuesto, con más de mil millones de ingresos superiores a los que hubo en el año 2014.
¿Ese es el esfuerzo y esa es la apuesta?
No creemos que sea demasiado adecuado.

Le acabaré diciendo… Dejo el tema de ferrocarriles para después.
Le acabaré diciendo el tema de la agencia de seguridad ferroviaria.
¿Por qué le da 40.
000 euros a un ente que no existe?
¿Cuándo va a traer la ley, consellera?
Dijo que la traería a finales de julio.
Ni a finales de julio ni a finales de año.
¿Cuándo va a traer un anteproyecto de ley?
Tanto compromiso, tanto amor y tanta comprensión, y ahora sigue sin venir, cuando usted iba a resolver todos los problemas del mundo.

Como la autoridad de transporte metropolitano de Valencia.
100.
000 euros.
Pues, vamos apañados con 100.
000 euros, consellera.
¿Qué tenemos que sacar con esos 100.
000 euros?
Claro, si usted me va a salir con el tema de que están pidiendo para que se haga…, y los va a gestionar igual que lo ha gestionado en vivienda, que teníamos el año pasado 37 millones de euros del estado y usted se ha gastado el 6,9%, vamos bien con su gestión.
Dígame cuándo la va a poner en marcha.
He oído que la va a poner en marcha el 1 de enero.
Bueno, pues, sería interesante que nos dijera si es así o no.

Y acabo, presidente.
De verdad que me he vuelto loco con algunas cuestiones de las que he oído a algunos compañeros, del éxito…, que es que ya ha puesto usted el soterramiento de Burjassot… Muy bien, consellera.
¡Oiga!
, pero si ha puesto 250.
000 euros de un proyecto que vale 10 millones.
¿De qué hablamos?
Si es que el paso a nivel de Paterna vale 3 millones de euros y ha puesto 100.
000 euros.
(Veus) ¿De qué hablamos?
¿De qué hablamos?
Yo…, de verdad, me sorprenden, pero una barbaridad, una barbaridad.
Cuando han bajado las infraestructuras ferroviarias un 66%.

Acabo, presidente, porque es un tema…

El senyor president:

Acabe, por favor.

El senyor Castelló Sáez:

…que no me gustaría dejar, y es el tema del túnel de la serra Grossa, que es más de lo mismo.
Es que, claro, lo dejaron sin pagar.
Claro, es que es una obra que valía 30 millones de euros y se pagaron más de 20 millones de euros y faltan por pagar 10 millones de euros.
¿Sabe lo que pone?
200.
000 euros, a pesar de que el presidente…

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Castelló.

El senyor Castelló Sáez:

…dijo que los presupuestos de este año…

El senyor president:

Moltes gràcies.

El senyor Castelló Sáez:

…-acabo- servirían para reanudarlo…

El senyor president:

Acabe ya, por favor.

El senyor Castelló Sáez:

…y definitivamente acabar las obras del túnel.
Mentira, señorías, mentira.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Castelló.

El senyor Castelló Sáez:

Gracias, presidente.

El senyor president:

I per a continuar el torn d'intervenció dels grups parlamentaris, té la paraula, i per part del Grup Parlamentari Compromís, la il·lustre diputada senyora Belén Bachero.

La senyora Bachero Traver:

Gràcies, president.

Gràcies, consellera, per aquesta explicació tan detallada que ens ha fet dels pressupostos.

I enhorabona.
Enhorabona perquè són uns pressupostos que cada vegada viren més cap a l'esquerra.
Són uns pressupostos centrats en les polítiques socials.
I, per descomptat, són uns pressupostos que cada vegada van complint més el que s'ha acordat en el pacte del botànic.

Bé, li recomanaria -una recomanació ahí sí que li volia fer- que no fera massa cas tampoc a les crítiques que fan ací alguns partits sobre totes les coses que se'ls ocorren ara que podria fer vosté i que no està incloent en els pressupostos, quan han estat manant durant més de vint anys.
Si durant vint anys ells no ho han fet, serà perquè no és massa fàcil de fer, i menys en un any que porta vosté.
Per tant, no se sufoque ahí massa.

Revolució, revolució sí que hi ha.
Jo veig una gran revolució en estos pressupostos.
Veig una revolució en la llei social de la vivenda.
Veig una revolució en la dinamització de l'Eige.
En definitiva, hi ha una gran revolució de les polítiques de vivenda en aquestos pressupostos.
Moltes gràcies, i enhorabona per açò.

També li han arribat a dir ara que era una mentidera.
Jo crec que a qui han tret en un canal nacional, en un programa de televisió per mentidera ha sigut a qui era l'anterior consellera, qui la va precedir a vosté, i justament per donar unes xifres falses de desnonaments.
Per tant, no s'amoïne massa.
Vosté ho està fent bé.
Continue per aquesta línia.

Bé, sabem i coneixem que enguany ha estat especialment complicada l'elaboració dels pressupostos 2017, perquè no ha hagut un marc de referència macroeconòmic elaborat per l'administració central, i més encara quan Madrid ha de presentar encara a Brussel·les retallades de més de cinc mil euros que no sabem en quina mesura afectaran a aquesta comunitat autònoma, a totes les comunitats autònomes i, en concret, a la nostra.

Tot i açò, són uns pressupostos responsables i equilibrats, perquè garantixen el finançament del servei públic que ha de prestar La Generalitat i la contenció del dèficit.
A més, no s'obliden de continuar reivindicant allò que és dels valencians i les valencianes, m'estic referint a l'infrafinançament valencià que vosté també ha nomenat.
I volem que es garantisca el compliment de la LOFCA, la llei orgànica de finançament de les comunitats, que ens diu: Â«Les comunitats autònomes gaudiran d'autonomia financera per a l'execució de les seues competències i que tindran suficiència de recursos per a l'exercici de les competències pròpies.
Â» Per tant, volem un nou model de finançament que puga garantir açò.

Tampoc s'obliden del deute històric, senyora consellera, eixe deute generat any rere any per aquesta desigualtat, en aquest finançament que li nomenava.
I no renuncien, de cap de les maneres, a la condonació d'eixa part del deute.

Bé, són uns pressupostos, com deia, marcadament socials.

I, analitzant les dades que ens ha donat, hem de felicitar-la, senyora consellera, perquè en dos anys ha aconseguit capgirar els pressupostos i la tendència del Partit Popular.
Per exemple, en això que s'ha dit que s'han destinat 170 milions d'euros, quan en els últims quatre anys el Partit Popular va congelar aquest programa en el tema de vivenda; o eixa nova línia d'ajudes per a lloguer del pla estatal, que sumen un total de 41 milions en total.

Bé, quant a l'increment total, hem dit que era un 8,45% -ens ha dit que ací ho posava-.
I, sobretot, veiem que qui se veu afavorida ací és la línia d'habitatge, esta línia d'habitatge que passa de 78,8 a 90 milions, amb un increment del 15%, multiplicant per tres la de l'últim pressupost de l'anterior Consell.

Per primera vegada, veiem 5,9 milions per a engegar la llei de la funció social de la vivenda, que està ara en el procés parlamentari i que és evident que era un dels eixos centrals d'aquest pacte del botànic.
I vosté ahí està, realment, garantint el dret a la vivenda i primant-lo en els seus pressupostos.

Quant a l'augment de les inversions en ferrocarrils, també estem d'enhorabona perquè trobem un 38,2% d'augment.
I, per primera vegada, apareixen dotacions per a l'autoritat metropolitana de transports i per a l'agència de seguretat ferroviària, que ja era hora, senyora consellera; ja era hora que algú fera cas a l'associació de víctimes del metro en tota la seua lluita.
Ja era hora que se creara eixa agència de seguretat ferroviària.
(Se sent una veu que diu: Â«Pero si no está creada.
Â») I vosté està destinant un pressupost per a ella; per tant, estan clares les seves intencions ahí.

Bé, quant al que ens ha contat sobre la part hipotecada dels pressupost, una cosa que sembla que se'ls oblida també a les senyories del Partit Popular, eixe 33,08% hipotecat per a pagar obres ja acabades o paralitzades de l'antic govern, eixe mètode alemany o el peatge en l'ombra, que no s'ha nomenat, no?
És curiós que, encara en açò, vosté pot traure endavant els pressupostos, tot i la hipoteca que ens ha deixat l'anterior govern.

La línia d'urbanisme i territori.
Per fi, s'està ficant ordre al desgavell urbanístic patit per aquesta comunitat, senyora consellera.
L'anterior govern del Partit Popular va desvertebrar totalment el territori, va utilitzar com a ferramentes les ATE, els PAI o els plans generals que quadruplicaven la superfície de sòl urbà en alguns municipis.
Li donem l'enhorabona per tota la feina que està fent el seu director general, Lluís Ferrando, en aquesta matèria i per com s'està ficant ordre allí on no n'hi havia.

També hem de nomenar el descens que se preveu quant al sector públic instrumental.
No ens oblidem de totes aquelles empreses públiques que el Partit Popular va crear i va utilitzar per a poder, així, desmantellar els serveis públics, com ho ha fet, i tot el tema de la corrupció que s'ha anat canalitzant amb aquestes empreses, no?
Tenim ara, ací mateixa, la comissió de CIEGSA, amb 1.
100 milions de sobrecostos, que haurem de vore si han anat al finançament d'algun partit polític, si han anat a la butxaca d'algú o on ha parat aquestos 1.
100 milions.

Bé, senyora consellera, en definitiva, estos pressupostos tornen la dignitat i la decència a la Generalitat valenciana que li va ser arravatada pels més de vint anys del Partit Popular caracteritzats per corrupció, per obres faraòniques, per eixe desmantellament dels serveis públics en pro, evidentment, de la seua privatització.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Bachero.

I, per part del Grup Parlamentari Socialista, i també per un temps de deu minuts, té la paraula la il·lustre diputada senyora Sandra Martín.

La senyora Martín Pérez:

Gracias, presidente.

Buenos días.

Y, primeramente, como no podía ser de otro modo, agradecerle, consellera, su exposición clara y detallada.

Mire, yo estoy de acuerdo con usted, estos son unos presupuestos responsables.
Son unos presupuestos que se incrementan en todos los programas y donde baja es, precisamente, para hacer frente a la deuda heredada del PP.
O sea, que estoy de acuerdo con usted, son responsables.

Y a mí no me sonroja ni me sonrío cuando usted habla de prioridad y de priorizar, porque creo que la clave está ahí, que es lo que no se ha hecho hasta ahora.
Precisamente, lo que demuestra su conselleria y su trabajo durante este año y pico que llevan en el mandato es que priorizando se consiguen las cosas; con menos dinero y priorizando se consigue el resultado.

Mire, el presupuesto de este año está marcado, un año más, por la ausencia de una financiación justa para la Comunidad Valenciana.
Y esto no lo podemos obviar, porque la asfixia que sufrimos y a la que nos somete la infrafinanciación hace que haya falta de inversiones del Gobierno de España en nuestra comunidad.

Y, en este punto, quiero agradecerle personalmente y desde mi grupo su compromiso de reivindicación ante el Gobierno de España en esa reivindicación que usted ha hecho siempre de la financiación que nosotros nos merecemos en esta comunidad.
Y agradecerle que desde ayer mismo ya ha manifestado usted que, recién tome posesión el nuevo ministro de fomento, va a pedirle una reunión para reivindicarle y pedirle todo lo que esta comunidad necesita de fomento y hacerle ver el abandono en el que hemos estado hasta ahora.

Efectivamente, son unos presupuestos de reconstrucción social y económica.
Pero, además, son reivindicativos, no se olvidan de reivindicar lo que a nosotros nos hace falta.
Efectivamente, son unos presupuestos que dan un giro social, sin olvidar las inversiones.
Y esto se pone de manifiesto, claramente, precisamente en los 5,9 millones que se ponen a disposición de la ley de la función social de la vivienda.
Porque, precisamente, el objetivo de esta ley es que sea un derecho -la vivienda es un derecho asequible, es un derecho fundamental, dignifica a la persona- y es para evitar desahucios y, sobre todo, para impulsar el mercado de alquiler.
O sea, que es una muy buena noticia que esto esté incluido en los presupuestos.

El primer análisis que hacemos de estos presupuestos es que hay un incremento, se pasa de 327 millones a 354,8.
Y destaca, precisamente, la línea de vivienda.
Esta dotación multiplica por tres la del último presupuesto del Consell anterior; o sea, se multiplica tres veces.
Suben todos los capítulos de inversiones.
Baja infraestructuras públicas, pero, como usted bien ha explicado, es debido a que el capítulo III, que son los gastos financieros, y porque se está pagando la deuda, esta que no les gusta que digamos, pero es, desgraciadamente, tenemos que hablar del pasado, porque el pasado es nuestro futuro y va a ser el futuro durante diez años más, por lo menos.

Respecto a la parte de vivienda y rehabilitación y regeneración urbana, se continúa con el cambio iniciado por el anterior presupuesto, en la que se pone de manifiesto, y continúa, es continuista, por supuesto que es continuista, en el sentido de que la vivienda es una prioridad para este Consell y para esta conselleria.
Se pone de manifiesto, como le he dicho anteriormente, la partida que se destina a la ley de función social de la vivienda.

La partida 431, de arquitectura, vivienda y proyectos urbanos, en el presupuesto anterior pasó de 37,6 a 79, lo que supuso un incremento.
Pues durante este año 2017 vemos perfectamente cómo se consolida dicho aumento, y encima crece un 14%.
Es que tenemos que tener en cuenta que en dos años se dedican 170 millones, cosa que el anterior Consell en cuatro años, es decir, de 2012 al 2015, dedicó 199 millones a este programa.

O sea, que no está mal, en dos años lleva usted dedicado a este programa mucho más de lo que llevaba el anterior Consell en toda su legislatura.
No solo se impulsa las ayudas al alquiler con carácter general, sino también se establecen ayudas concretas para la población que están en situaciones de emergencia.
Esto es un dato positivo que nosotros valoramos, desde luego.

En el presupuesto 2017, hay una partida de 10 millones que se destina a disminuir los desahucios, se destinará a la ayuda de los pagos de alquiler.
Y hay un incremento del 66% respecto del año anterior en este sentido.

Se crean cuatro nuevas líneas de actuación para la mediación prevista en la ley, de 1,3 millones.
Para el alquiler de emergencia en intervenciones en procesos de ejecución hipotecaria, de 1,9 millones.
Y otras dos líneas, de 1,5 millones, para convenios con ayuntamientos, para mediación en desahucios y financiación de política social e igualmente para financiar los seguros.

Mire, esta humilde diputada le dice que dignificar la vivienda precisamente es lo que se está haciendo ahora.
No hacer grandes obras ni grandes promesas, sino dignificar poco a poco y priorizando.
Le digo que esa palabra a mí me gusta muchísimo, porque creo que es la clava de todo esto.

Respecto al Eige, es una de las variaciones presupuestarias más significativas, la que recoge esta entidad, ya que crea una nueva línea para los gastos de explotación del Eige.
Hay que tener en cuenta que la entidad contempla tener un total de gasto inferior a la mitad del año anterior, es decir, pasa de 74 a 34.
Pero es que hay que tener en cuenta que se ha amortizado ya la deuda, la grave deuda que tenía esta entidad.

Se han amortizado 47 millones este año, y este año se contempla amortizar otros 11 más.
O sea, que se llevan ya 47, se contemplan 11 más.
El Eige mantiene una carga financiera de 7,5 millones de euros por amortizar de manera escalonada, que es el préstamo solicitado por el anterior gobierno del PP para la ejecución de las obras de la Fórmula 1.
Otra vez el pasado se nos vuelve presenta, y tornará a futuro para siempre.

Apoyamos la política implantada en materia de vivienda, y fundamentalmente la que se refiere a la rehabilitación, readaptándonos de este modo a la situación actual.
Pero comprometidos con las obligaciones, siempre, de pago del PP.
Nuevamente nos vuelven a aflorar las deudas, y de hecho en la ley de acompañamiento se articula un mecanismo para el cobro de los famosos 60 millones, vergonzantes 60 millones que la anterior consellera Bonig dio la instrucción de no pagar.

Se sigue cargando con la deuda, se sigue haciendo el pago de la deuda heredada.
Yo sé que esto causa mucha risa, como a otros les causa risa lo del Tram de Alicante, pues a mí esto no me causa risa.
Pero, bueno, entiendo que ustedes se puedan reír.

Se sigue apostando por la rehabilitación del parque de viviendas públicas.
El anterior Consell se dejó 700 viviendas abandonadas, y ahora se continúa mediante el incremento de un 3,82, lo que se traduce en 7,250 millones para el 2017.
En rehabilitación destaca también que se recuperan proyectos abandonados del PP, vaya, como es el caso de la plaza de les Xiques de Alcoi, con 221.
000 euros.

En el capítulo de inversiones previstas, se contemplan 7 millones para las reformas de viviendas públicas.
El grueso lo absorbe, ciertamente es, el barrio de la Coma de Paterna, y hay también 2,6 millones de la reforma del casco antiguo de la ciudad de Alicante.
Es, por tanto, un programa ambicioso y que desde este grupo por supuesto apoyamos.

Respecto a las infraestructuras, a las obras públicas y a los transportes, existe una apuesta clara por el mantenimiento de nuestro patrimonio público y de las infraestructuras y potenciación del transporte público.
Este programa, como hemos comentado, baja, pero no baja la inversión.
Lo que se reduce es el capítulo III, que son los intereses de las obras del método alemán, heredado nuevamente del PP, y yo lo considero y creo que sus señorías lo consideran, como un dato positivo.

Es de esas partes que bajan, porque se está pagando.
Las inversiones reales se mantienen en 93,7 millones, de las cuales 52,2 se dedican a la conservación de red viaria que estaba totalmente abandonada cuando este gobierno llega a la conselleria.
De ese dinero, se destinan 25 millones para carreteras, ya que este presupuesto está muy comprometido, porque hay muchas carreteras que siguen apareciendo en los presupuestos, como es el caso de la avenida de Denia-Alicante, que se acabó en 2010, se inauguró, pero que hasta el 2020 va a seguir apareciendo en los presupuestos, porque hay que pagarla.

Ya saben ustedes aquello de inaugurar, y ya se irá pagando (veus).
Y también en transportes…

El senyor president:

Señorías, por favor.

La senyora Martín Pérez:

…se refleja el esfuerzo realizado, aparecen nuevas líneas para la autoridad del transporte metropolitano, para la agencia de seguridad ferroviaria.

Y llegamos a FGV, que es la empresa más endeudada de La Generalitat, de las que ha heredado del anterior Consell.
Pero, a pesar de ello, se invierten 22,6 millones en el Tram de Alicante.
Se invierte también en el soterramiento de las vías de Burjassot, que sí, usted dirá que eso vale muchísimo más.
Pero, mire, es que ya se ha hecho más de lo que ha hecho el PP.
Se está iniciando por lo menos.
Creo que eso ya es positivo.

Se retoma la variante del Tram de la serra Grossa, que efectivamente esto es vergonzoso que se dejara, que hace seis años se abandona, y por fin se retoma.
Mejor retomar poco a poco, priorizando y escalonando (veus) que abandonar porque no hay dinero…

El senyor president:

Señorías, por favor.

La senyora Martín Pérez:

.
.
.
y dejar a un montón de ciudadanos.
.
.
No se preocupe, señor presidente, voy a seguir hablando, porque no me molesta que hablen.
O sea, puedo seguir.

Le decía que el Tram de Alicante se dejó abandonado.
Es verdad que se va a hacer en varios años, mejor en varios años que no hacerlo.
De este modo, las inversiones en ferrocarriles aumentan un 38,2.
Puertos y aeropuertos, me lo voy a saltar -porque si no, no me va a dar tiempo- se incrementa con todo y con eso un 3,6%, teniendo como se tiene el lastre del Aeropuerto de Castellón, el gran lastre del Aeropuerto de Castellón, que no aporta nada pero consume muchísimo presupuesto.

En ordenación del territorio, urbanismo y paisaje, estamos ante una conselleria que efectivamente ha abordado este tema, que ha pasado ya de ser el urbanismo salvaje del anterior Consell a una manera organizada.
Se está suscribiendo las figuras de las ATE, que tan mal resultado han dado, y se está haciendo el PAT de l'horta, Pativel, etcétera.

Tenemos que tener en cuenta que aquí hay 316 millones pendientes de responsabilidad patrimonial, determinada por sentencias, por los malos planteamientos urbanísticos del anterior Consell del PP.
Y además, también, aquí hay otra carga, que son los 4 millones a los expropiados de la ZAL.

Mire, consellera, y ya finalizo, solucionar en un año el despilfarro de dos décadas es bastante complicado, pero está usted en la buena línea y está su conselleria en la buena línea.
Porque lo que hace falta, sobre todo en estas circunstancias, es mucha voluntad política y buen hacer.
Y de eso usted viene demostrando muchísimo en este año y pico que lleva usted en la conselleria.

A pesar de ello, a pesar de todos estos inconvenientes, estamos ante unos presupuestos pegados a la realidad y a las necesidades, y que desde este grupo, el Grupo Socialista, le vamos a apoyar, como es evidente.
Y le vuelvo a repetir, que lo he dicho antes, que seguiremos hablando del pasado, porque desgraciadamente, y le subrayo lo de desgraciadamente, el pasado es el presente y el futuro de esta conselleria y de este gobierno.

Y muchísimas gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Martín.

I per a intentar contestar a totes les qüestions que han plantejat els distints grups parlamentaris, i per un temps de quinze minuts, té vosté la paraula, senyora consellera.

La senyora consellera d'Habitatge, Obres Públiques i Vertebració del Territori:

Gràcies, senyor president.

Agrair la intervenció de tots els grups parlamentaris, i em centraré en la rèplica en el Grup Podem, Ciudadanos i en el Partit Popular.

Quant al Grup Podem, l'estructura pressupostària és la que és.
Vull dir, és evident que podria ser més detallada, però no depén de nosaltres.
Però que en qualsevol cas, el detall que necessiten, sempre a disposició.
És evident que els pressupostos mai són suficients, senyories.
Respecte de la dada que m'ha preguntat, el deute l'any passat en infraestructures era de 49 milions d'euros, enguany 40,5.
Hem reduït i hem anat pagant més al dia.

Crec que és important el fet que hajam représ dos infraestructures fonamentals des del punt de vista ferroviari, com és serra Grossa i l'Empalme de Burjassot, malgrat el nivell d'endeutament i d'hipoteca que arrosseguem, i que també es contemplen en el pressupost obres noves, com per exemple les millores de l'accés a Peníscola, la redona d'Algemesí o la millora de seguretat vial en els accessos i a Foios i Meliana, infraestructures de fa molts anys pendents i que se contemplen en els pressupostos, entre moltes altres.

En matèria de pobresa ho assumix polítiques inclusives, en les seues línies de finançament i de subvencions als ajuntaments.
Jo crec que és important que estiga la línia.
Vull dir, que al final que estiguen els recursos.
Nosaltres, en ajudes a lloguer, que són les que anem a mantindre, augmentem el pressupost.
La nostra aportació de l'any passat era 8 milions i enguany la pugem a 10 milions d'euros, complementada en els 5,9 de la llei per la funció social, que l'any passat no estava i enguany sí està.
I ahí es preveu també desplegar tota una sèrie de mesures per tal de combatre els desnonaments.

He de dir que, en el cas d'Elx, sí estem tenint nosaltres, des de la conselleria, precisament que ha sigut inclús esta setmana, a més en un diputat de Podem, que ha acompanyat uns veïns d'Elx, per la nostra banda tot el diàleg que faça falta.
Sí que és cert que hi han pagaments a promotors d'habitatge d'VPO, açò està dins del deute, eixe que a alguns no els agrada que parlem, però és el que hi ha.
I, com tenim deute, jo crec que hem de ficar-lo damunt de la taula, perquè arrosseguem deute de fa molts anys.

Quant als passos a nivell, el pas a nivell de Paterna, i aixina està en l'acord plenari, va a assumir-lo l'Ajuntament de Paterna.
Nosaltres anem a fer el projecte i va a assumir-lo l'Ajuntament de Paterna, perquè nosaltres no tenim recursos en estos moments per a poder-ho fer.
L'ajuntament sí els té, té un acord plenari per a fer-ho, i per tant va a assumir-ho l'Ajuntament de Paterna.

Quant al nostre estat d'ànim, senyoria, doncs li he de dir que el nostre estat d'ànim és igual que el que n'hi havia fa un més, fa dos, fa tres i fa un any.
Anem a continuar demanant i reivindicant al Govern d'Espanya el que és just per a esta autonomia.
Ho vam dir que, fóra quin fóra el govern, i fóra com fóra el govern, ahí anem a estar i ahí ens anem a mantindre, que ni un pas enrere ni per agarrar aire.

Quant a la senyora García, Ciudadanos, li he de dir que l'execució pressupostària en estos moments, del nostre pressupost, està en el 81%; capítol IV, al 91%; capítol VI, al 88; capítol VII, al 68 i, el capítol VII, al 70%.

Quant a la gestió del pressupost anterior, quan vullga jo puc ací comparéixer i parlar de l'execució del pressupost anterior.
Vosté me parla que Â«no hable del pasadoÂ».
És molt difícil no parlar del Â«pasadoÂ».
Jo voldria no parlar del Â«pasadoÂ», però si jo herete 340 milions d'euros de deute i he de fer front per a pagar-los, ho he de dir.
Perquè tindria, si no, eixos diners, per a poder fer coses noves.
Ja voldria jo ací no parlar de l'herència.

Jo sóc la primera que voldria vindre ací i no parlar d'herència, però malauradament cada vegada que obrim un caixó, continuem a dia d'avui obrint caixons i trobant-mos deute.
I per tant, a això cal fer front i cal pagar-ho amb tota la diligència possible, perquè és que ens condiciona.

És cert que tenim 57 milions d'euros per a conservació i manteniment de carreteres.
Que en matèria de logística, en lloc de presentar un Power Point, que va fer el PP, no sabem per què, supose que les ubicacions, perquè en els alcaldes del PP havien d'anar allí Â«las plataformas logísticasÂ», estem fent un estudi seriós per tal d'identificar els punts d'interés logístics on han d'anar.

Quant a la T2, vosté està indignada, doncs esta consellera també està indignada.
Està indignada perquè se van invertir 190 milions d'euros en la T2, que posar en funcionament el que hi ha ens costa 100 milions, i ja m'agradaria a mi tindre eixe pressupost, que no el tenim.
I com no el tenim, i si el tinguérem, també estaríem en estos moments prioritzant altres qüestions.

Perquè, mire, senyoria, entre la T2 i que me cride un alcalde que li han llevat l'autobús per a anar a l'hospital, als veïns del seu poble, nosaltres triem allò altre.
Per tant, és evident que és una infraestructura important, que no la deixem de banda, però que en estos moments jo faria com el PP: prometre, prometre, i després acabar la legislatura i no fer res.
I no anem a fer això.
Jo crec que hem de seriosos i dir les coses com són.
(Veus)

Quant a l'accés nord, el túnel passant, el tren de la costa, Sagunt-Terol-Saragossa, corredor mediterrani, tot això són infraestructures que no tinga vosté ningun dubte, que hui mateixa vaig a demanar-li una reunió al ministre de Foment i una vegada més li tornarem a plantar la llista, que ja no és la de Â«los reyes magosÂ», es de Â«los reyes godosÂ», al govern d'Espanya, de llarga que és, per totes les inversions que depenen, que estan pendents en esta Comunitat Valenciana.

Senyor Castelló, li agraïxc la seua grandiloqüent intervenció.
Me diu que Â«fría y falta de emociónÂ».
Mire, vosté, que diu que no hem incorporat el Â«derecho subjetivoÂ», vosté s'ha llegit el projecte de llei per la funció social?
Clar que donem el pas al dret subjectiu.
(Veus) Però clar, si el seu Â«presidenteÂ» Rajoy mos finançara millor, podríem ampliar i universalitzar el Â«derecho subjetivoÂ».

Però sí que l'introduïm i el limitem a una sèrie de persones per qüestions econòmiques, que ja voldria esta consellera haver-lo universalitzat i poder ficar 600 milions d'euros que fan falta per a això.
Però bé, no se preocupe, que donem el pas i ja l'anirem ampliant.

Vosté me parla de parar Â«desahuciosÂ» i evitar Â«desahuciosÂ»?
Vosté m'ha seguit a mi alguna vegada dir que anem a evitar Â«los desahuciosÂ»?
Perquè, senyoria, mosatros anem a combatre els desnonaments, amb les competències que nosaltres tenim, i no riga.
Vinga vosté en mi, quan vaja a vore al ministre de Foment, o quan el president de La Generalitat vaja a parlar amb Rajoy i que apliquen d'una vegada per totes una vertadera llei de segona oportunitat, que és on estan les competències per a la dació en pagament i per a reestructurar el deute.

Ja voldria jo ficar-los en la llei de la funció social, perquè vinga el Govern d'Espanya i me la recórrega el Tribunal Constitucional, amb la cara de sorpresa de la senyora Díaz, que tampoc deu haver-se llegit la llei ni deu saber quines són les competències de la Constitució espanyola i les que atribuïx a l'estat i a les autonomies.

Senyories, més de 7.
000 famílies beneficiades de l'ordre de pobresa energètica, que sí Â«la hemos cambiadoÂ».
Doncs, l'haurem ajustat a les necessitats i a la realitat.
És que era pionera.
Clar que era pionera, la primera vegada que un govern feia front a les despeses per a pal·liar la pobresa energètica.
I només per més d'eixes 7.
000 famílies que ja s'han beneficiat evidentment que ja valia la pena i que l'assumirà polítiques inclusives i nosaltres ens quedarem en el lloguer social, senyoria.

La reforma del parc públic.
Doncs ja hem reformat més de tres-centes vivendes en un any i mig.
Vosté l'any passat em va dir en esta sessió parlamentària que si en reformava més de dos-centes a dates d'avui me felicitaria.
Espere les seus felicitacions, senyoria, perquè hem superat les dos-centes.

Quant a les al·legacions que ens presenta la PAH, ja voldria jo incloure-les.
Però clar, el fet que no les puga incloure és perquè són competències de l'estat espanyol i l'advocacia ja me faria un informe, o el consell jurídic, d'inconstitucionalitat i no és la voluntat que té esta consellera de presentar ja en el minut zero una llei inconstitucional al parlament valencià.

Les VPO, eixes de que Â«és que vosté.
.
.
Â» Com s'atrevix vosté a parlar de les VPO que van fer vostés en primera línia de platja totes buides, senyoria?
Per què no van fer vostés el que vostés demanen ara?
Amb unes càrregues hipotecàries que està assumint l'Eige inviables?
Mire, amb les mesures que hem pres ja n'hi ha set-centes seixanta-dos famílies que s'han beneficiat d'eixa modificació del règim de lloguer a opció de compra i lloguer i que estan ja en eixes vivendes amb col·laboració amb els ajuntaments.

Vosté me parla que Â«ustedes tenían un presupuesto en el Eige de 8,7 millonesÂ»?
Sap quant van executar?
400.
000 euros, senyoria.
És que li ho he de tornar a recordar?
400.
000 euros.
Així que no em parle d'execució pressupostària que, per descomptat, que l'estem executant mooolt millor del que vostés executaven el pressupost.

Me parla de los fuegos artificiales, i de l'agència de seguretat ferroviària.
Mire, la llei de seguretat ferroviària està en estos moments en les conselleries perquè informen i la presentarem al ple del Consell per a presentar l'avantprojecte.
I l'agència valenciana, doncs clar que la crearem l'any 2017 inicialment.
És compromís i està prevista.
Diu Â«¿y usted por qué lo pone?
Â» Doncs perquè és que l'agència de seguretat ferroviària, la seua creació, està prevista en la llei de seguretat ferroviària, doncs per això la fiquem en el pressupost.
Perquè com la llei de seguretat ferroviària entrarà en vigor en 2017, doncs per això fiquem l'agència de seguretat ferroviària, senyoria.

Jo espere que, a més a més, vosté en lloc de criticar-ho se felicite i se congratule que tinguem eixa llei que vostés se van negar a aprovar i que tinguem una agència de seguretat ferroviària.
Vostés mai ho van fer.
Serra Grossa, esta consellera, i mire on he fet declaracions públiques, he dit que l'anàvem a acabar, l'anàvem a reprendre a finals de 2017 i l'anàvem a finalitzar en tres anys, en 2019.
Fiquem un pressupost inicial de 200.
000 euros per a iniciar-la a finals de 2017.
Hi haurà un pressupost major en 2018 i estarà acabada l'any 2019 i això que quede en el Diari de Sessions.

I l'entroncament de Burjassot, evidentment que és plurianual i reprenem l'obra, senyoria.
És que són les obres que vostés se van deixar ahí parades perquè, senyoria, com tenían otras prioridades, les seues prioridades eran la fórmula 1, la visita del papa i los grandes eventos, doncs al final eixe és el minut resultado que vostés ens han deixat i que nosaltres hem de gestionar.

I, per tant, jo pense que, en lloc de criticar -que jo entenc la crítica i l'accepte perfectament i vostés ja presentaran les esmenes que consideren al pressupost- però crec que és important que reconeguen que reprenem aquestes dos infraestructures ferroviàries que són importantíssimes.
Una per al municipi de Burjassot i l'altra per a la ciutat d'Alacant i la seua província.

Miren, vostés és que encara vénen ací i s'atrevixen a parlar d'habitatge.
Vostés, que s'han deixat un deute de 340 milions d'euros en ajudes a la vivenda, senyoria.
Com és possible, com és possible que vinguen a parlar d'habitatge havent-se deixat 340 milions, els últims mil quatre-cents expedients tirats en els serveis territorials?
60 milions d'euros.
Mil quatre-centes famílies amb els seus expedientes en un calaix, senyoria.
No ens parle del dret a l'habitatge, vosté, perquè no tenen cap tipus de legitimitat moral per a parlar d'açò quan han deixat 340 milions d'euros sense pagar.

I eixa és l'herència que li dic i li assegure que, tant de bo, no haguera tingut mai que parlar.
El 33% del pressupost d'obres públiques hipotecat.
316 milions d'euros en reclamacions patrimonials per la mala gestió i mala tramitació urbanística que vostés van fer.
Que també ens critiquen.
Â«No, es que aquí no va a venir nadie a invertir porque no hay seguridad jurídica.
Â» Perdone, vostés eren els de la seguretat jurídica?
316 milions d'euros de demandes de responsabilitat patrimonial, senyor Castelló?

Miren, en dos anys hem triplicat el pressupost destinat a habitatge.
És que això és el blanc sobre negre, senyoria, el pressupost.
En 2017 augmentem un 15% esta línia en passar de 78,8 a 90 milions; incrementem 16% la nostra partida d'ajudes a lloguer, rehabilitació i regeneració urbana; continuem amb la reforma del parc públic; incrementem un 78% les partides per àrees de regeneració i renovació urbana en cascs històrics i invertim 5,1 milions d'euros més respecte de l'any passat; incloem un pla pioner de 3 milions d'euros per a la reforma d'interiors, cuines i banys, que va a mobilitzar sobretot la qualitat de l'habitatge, la va a millorar i va a treballar per tal de rescatar oficis: als constructors, als obrers, als fontaners, als electricistes, als pintors, a tota una sèrie de subsectors dependents que van a mobilitzar.

I, sobretot, també al sector del taulell de la província de Castelló en una reivindicació i una mesura altament reivindicada de fa molts anys i que vostés van ser incapaços d'aplicar mai perquè s'encorsetaven en el pla estatal i clar, com anaven com anaven que quasi no feien ni l'aportació i anàvem a perdre els diners, doncs així estem.

La llei pionera en matèria d'habitatge en 2017, 5,9 milions d'euros, que ja li dic ja voldria jo que foren molts més però són els que són i, evidentment, el que anem a fer és gestionar-los el millor possible com hem fet fins ara.

En matèria d'obres públiques, vosté me parla que vamos del asfalto y de la mejora.
Però si vostés no van ficar ni un gram d'asfalt en tots els anys de govern, senyoria!
De què m'està parlant?
Anem a intervindre en els tres mil quilòmetres.
Qui li dona a vosté les dades?
Vosté en la legislatura passada ni un gram d'asfalt.

Li he de dir: la línia 9.
De la línia 9 que m'han demanat una compareixença, la línia 9 que vostés.
.
.
, vint anys abandonada!
O és que ara s'ha deteriorat en un any i mig, senyoria?
O és que la línia ja és inservible perquè s'ha deteriorat des que ha arribat este govern?
Si vostés hagueren estat en els últims vint anys invertint on tocava, no ens hauríem trobat esta situació.

En 2016, 15 milions fins a Calp.
I de Calp a Denia, que hem hagut de suspendre el servei -perquè clar, la situació era insostenible- i donem el servei en autobús, que és més ràpid l'autobús que la velocitat que havíem d'anar en eixa línia en les condicions en què estava.
16 milions d'euros per a continuar en la inversió que esperem estiga acabada esta legislatura, fins a Dénia.
Per tant, la línia abandonada que van deixar vostés en una situació absolutament deteriorada i d'abandonament, nosaltres invertim i recuperem dels 22 milions del pressupost, 16 van per a la línia 9 de Benidorm-Dénia.

Per una altra banda, l'àrea metropolitana de transport, que l'anem a crear en la llei d'acompanyament.
És que hem estat perdent des de l'any 2011 300 milions d'euros i a vostés els donava igual, perquè simplement no arribaven a un acord entre la conselleria i l'Ajuntament de València que va i resulta que eren del mateix partit.

Nosaltres hem fet un esforç i hem arribat a un gran consens amb tots els ajuntaments -seixanta- de l'àrea metropolitana de València per recuperar i esperem també que ens acompanye a demanar-li els 38 milions al nou ministre de Foment perquè pose els diners que tots estos anys no ha posat.

Crec que és important el fet que destinem també 55 milions d'euros per millorar i conservar la nostra xarxa de carreteres.
Que destinem 10 milions també per a metrobús, per al Tram d'Alacant, per al Tram de Castelló.
I, sobretot, que amb tot el que anem a mobilitzar, amb els 190 milions d'euros d'inversió directa i real, la projecció de creació de més de quatre mil cinc-cents llocs de treball.
Perquè, en definitiva, també s'ha de mirar el vessant de generació de llocs de treball que se poden promoure i se poden garantir a través de la inversió tant en obra pública com, sobretot, en matèria de rehabilitació i regeneració urbana.

I en urbanisme, és que hem capgirat absolutament la política.
No solament en la tramitació rigorosa i seriosa per a portar major seguretat jurídica, sinó també apostant per un nou model territorial més sostenible.

Sabem sempre que els pressupostos mai van a ser suficients, no vindria jo ací a dir que són suficients, perquè mai són suficients.
És molt important l'augment del 8,6 del pressupost que fem respecte de l'any passat i que tripliquem en una prioritat com és la política d'habitatge i tripliquem el pressupost respecte de l'any passat i, sobretot, crec que és important que continuem treballant per gestionar bé el pressupost i per a atendre i prioritzar bé el que és més important per a nosaltres que són la política per a les persones.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora consellera.

Sí?
Molt bé, doncs com hem dit al principi d'esta compareixença, per a rèplica al que ha dit la consellera i per un temps de cinc minuts, senyor Jiménez, quan vullga.

El senyor Jiménez Doménech:

Gràcies, president.

Me limitaré exactament a fer la rèplica a les qüestions que estem dialogant amb la consellera.
Sobre les obres noves, jo no havia dit que no estigueren presents, el que estava fent és una reflexió que contempla que, al ritme que s'està fent nova inversió, serà fàcil per al Partit Popular acabar la legislatura dient que no s'ha fet tota la inversió que se devia, perquè ells tenen una altra manera de procedir que és yo invierto, yo anuncio y ya lo pagarán otros.
I se li reconeixen, se li reconeixen algunes obres que comencen a aparéixer com a noves inversions.

Sobre el barri de San Antón, jo no tinc queixa del tracte rebut.
El que estic demanant, el que volia aclarir era si abans d'executar noves fases de les actuacions que estan fent-se en el barri, n'hi havia una voluntat de parlar amb el veïnat i no només amb una part reduïda del veïnat.
Jo crec que la nostra tasca com a diputats i la relació que tenim amb el govern ja està feta i que ha sigut traslladar les inquietuds del veïnat.
I ara ja correspon a la part de l'executiu fer cas o no.

I sobre els estats d'ànim i sobre la configuració del nou govern, bé, també, com he acabat dient en l'anterior intervenció, nosaltres creiem que avui està més lluny el moment que arribe un finançament just a la Comunitat Valenciana.
Ho creiem fa dos dies, ho veiem avui havent conegut la composició del govern.
Quatre dones només davant nou homes i cap ministra o ministre valencià.
I, precisament, el ministre de Foment, bé, una persona que ha sigut alcalde de Santander, a la qual serà difícil fer entendre el que vol dir el corredor mediterrani.

Però confie en la seua insistència i en el del seu equip perquè aconseguisquen.
.
.
, un nou ministre.
.
.
, tenim una nova oportunitat per a fer palés o perquè quede clar què és el corredor mediterrani i no voldríem que arribara eixe moment però ens temem que acabem sentint que s'ha de fer inversions per al glorioso puerto cántabro exportador de trigos y grano.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Jiménez.

I per part del Grup Parlamentari Ciudadanos té la paraula la senyora García per un temps de cinc minuts.

La senyora García Jiménez:

Muchas gracias, señor presidente.

Tan solo comentar unos matices y todo eso.
Como siempre nos volvemos a ver otra vez en una partida de pimpón entre dos partidos políticos por el tema de la deuda recibida o la herencia recibida.
Yo sé que les condiciona, no estamos conforme con la gestión que realizó el antiguo Consell pero creo que esta nueva conselleria debería de tener una mira ya de futuro, ya no estar tan pendiente de toda la herencia que hemos recibido, porque esto muchas veces es como el símil de recibir una herencia por parte de tu abuelo y querer la casa que esté ya en buenas condiciones y sin tener que rehabilitarla, que esté actualizada y todo eso.

Yo sé que hay muchas infraestructuras que se han hecho y no deberían de haberse hecho, pero están ahí.
Pero hay otras que deberíamos de continuarlas y deberíamos de mantenerlas y deberíamos de seguir adelante con ello.
Sé que ha sacado pecho cuando usted ha comentado el tema de las infraestructuras de serra Grossa y de Burjassot, de lo cual ya la hemos felicitado.

Pero como ha dicho la compañera y voy a leer textualmente, Sandra Martí, voy a coger sus palabras, Â«mejor hacerlo en varios años que no hacerloÂ».
Lo mismo le digo para la T2.
O sea, nosotros queremos que se realice.
Posiblemente este año no pueda ser pero para los presupuestos del año que viene a ver si hay una voluntad política para que se incorpore también dotación económica y se pueda realizar esa T2.
La vamos a reivindicar, la vamos a reivindicar igual que usted hace con la infrafinanciación.

Y, por supuesto, también comentarle otro detalle.
Ha habido un aumento de un 8,5 en el presupuesto actual del 2017, pero en la global se queda el presupuesto con un 2%, un porcentaje del 2% del global total que presenta este año el Consell aquí.
A ver si para el año que viene, en vez de un 2% sea un 4%, por lo menos en infraestructuras.

Y ya simplemente comentarle que nosotros no estamos de acuerdo simplemente con la distribución que ha hecho de reparto, que no ha sido equitativa entre los programas que tiene usted en su conselleria.
Por el resto, pues nada, que continúe i que mire hacia un futuro, no mire hacia el pasado.
O sea, el pasado está ahí, hay infraestructuras que ya se están utilizando e infraestructuras que nos gustaría utilizar.

Muchísimas gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Garcia.

I per part del Grup Parlamentari Popular té la paraula l'il·lustre diputat senyor Alfredo Castelló per un temps de cinc minuts.

El senyora Castelló Sáez:

Gracias, querido presidente.

Consellera, saco los 180 kilómetros de su presupuesto.
Convendría que se lo leyera, porque dice Â«tramos de red de carreteras con mejora de firme ejecutados, kilómetros 180Â».
Lo pone aquí, no dice que va a actuar en 3.
000 kilómetros, aquí lo dice, ¿eh?
No nos lo inventamos.

Como tampoco nos inventamos los datos que ha dado usted sobre el tema de la vivienda, que esos sí que me parecen bastante inventados.
Es en diciembre del año 2014 cuando se acuerda y se generan créditos para pagar las ayudas a la vivienda que estaban pendientes.

¡Usted no ha resuelto nada, consellera!
¡No ha resuelto nada!
Usted ha pagado con esa generación de créditos más de cien millones de euros, y mientras gobernó el Partido Popular pagó 115 millones de euros con esa generación de créditos, y usted votó en contra como diputada de que esas ayudas se pagaran.
¿Qué quiere que le cuente?
¡Esa es la verdad!
¡Esa es la verdad!
Y está ahí para comprobarla.

Así que no me hable con tanta asertividad de legitimidad moral en el tema de vivienda, alguien que votó en contra de que se pagaran esas ayudas, alguien que tiene durante su mandato 40.
000 personas desahuciadas, ni más ni menos que la población de Alcira toda desahuciada, alguien que alardea que multiplica el presupuesto de vivienda cuando la parte correspondiente a La Generalitat desciende constantemente y la parte del Ministerio de Fomento aumenta.
No lo ha citado ¡ni una vez!

Díganos de la aportación que hay para temas de vivienda cuánto pone el Ministerio de Fomento y cuánto pone La Generalitat.
¡Dígalo, por favor!
¡Denos ese dato!
Le pido solo un dato.
Dé ese dato, por favor.
A nosotros nos sale que multiplica por cinco la aportación de La Generalitat.
¿Por qué no lo cuentan?
¿Por qué no dicen que todas esas actuaciones pone en el presupuesto que vienen con fondos del estado?
¿Por qué no lo dice?
¿Qué quieren, engañar a la gente y pensar que todas esas ARRU y todas esas modificaciones urbanísticas las saca usted?
¡No!
¡Viene del plan de la vivienda!
¡Claro!
¡Del convenio firmado del 2014!
¡De esos 290 millones de euros!
¿Qué películas nos cuenta, consellera?
Tiene usted una imaginación desbordante -ya se lo he dicho otras veces.

Y viene aquí alardeando de la ley, bueno, pues, la ley, el otro día los comparecientes, esto era ¡un escándalo!
, esto era ¡una feria!
(veus), o sea, nadie dijo Â«¡oiga!
, ¡qué buena ley ha traído usted!
, ¡muy bien!
Â», la pusieron a caldo todos.

Y yo no soy el que dice que no se crea el derecho subjetivo en esa ley, lo dice la PAH.
¡Dígaselo a ellos!
, ¡enfréntense a ellos!
, ya que ellos no se enfrentan con usted, enfréntese a ellos, llevan un año esperando a que haga usted la ley, y mientras tanto 40.
000 desahuciados.

Me había comprometido y, además, ha salido el tema también de las inversiones en ferrocarril, hablando de la comisión del metro, etcétera, ¿no?
Mire, le insisto, nuevas infraestructuras ferroviarias, había 20 millones de euros en 2016, que era lo mismo que había en 2015, y hay 8,7 millones de euros; de cada tres euros que se invertían entonces ahora se va a invertir ¡uno!

Insisto, la T2, 11 millones faltan, y hay dos millones; el soterramiento de Burjassot, de 10 millones hay 250.
000 euros (inintel·ligible) .
.
.
de Paterna, dice usted que tal, no tenía conocimiento que lo fuera a pagar el ayuntamiento, pero deja en evidencia su falta de rigor en cuanto a la seguridad del servicio público ferroviario.

Simplemente, le recordaré también que en Ferrocarrils de la Generalitat baja la consignación, en cuanto a transferencias de capital, 5,2 millones de euros y que, por otro lado, el déficit ha aumentado en este tiempo, desde que usted es consellera, ni más ni menos que en seis millones de euros.

Mire, por lo que decían respecto a las inversiones en ferrocarriles, y en el metro, y en el soterramiento, y en medidas de seguridad, me acaba de llegar su respuesta de que todavía hay sistemas de frenado automático puntual en la línea 1 de metro de Bétera-Empalme, en la línea 1 de metro de Torrent a Villanueva de Castellón, y también hay FAP en la línea 2 Llíria-Les Carolines.

No veo ninguna línea para aumentar la seguridad en las líneas del metro, consellera, y no será porque las conclusiones no son claras.
Le acabo de decir que sigue aumentando el déficit, le acabo de decir que baja la inversión en nuevas inversiones el 66%, y le acabo de decir que baja la transferencia de capital a ferrocarrils el 5,2%.
¿Sabe qué dijo la comisión del metro?
¡Claro que lo sabe!
Pero se lo voy a repetir.

Â«FGV, como empresa pública de transporte de la que dependía la seguridad de miles de usuarios, no contaba con la financiación adecuada para prestar sus servicios con garantías.
Â» ¡Imagínese ahora!
, ¿no?
, con los recortes que estamos viendo en seguridad.

Â«La situación de FGV en 2006 era deficitaria debido a la falta de consignación presupuestaria.
Â» ¡Fíjense cómo van aumentando ustedes el déficit!

Â«Las causas de accidente fueron múltiples y todas tuvieron su origen en la falta de inversión y la mala gestión de FGV.
Â»

Â«La línea 1 de Metrovalencia tenía una incompleta instalación del sistema de frenado, FAP.
Â» Les acabo de decir lo que queda todavía.
(Soroll de papers)

Si pasa algo, señora consellera, ¿usted asumirá su responsabilidad política?
, porque no está haciendo lo que la comisión del metro le encargó a usted que hiciera, ni en el tema de la ley, que no cumple los objetivos, ni en el tema de la inversión.

Nada más, presidente.

Muchas gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Castelló.
(Veus)

Senyora consellera, per a contestar a les rèpliques, té vosté la paraula…

El senyor Castelló Sáez:

Presidente, si me permite, me gustaría que el subsecretario no me dijera que tengo la cara dura y me hiciera gestos de cara dura, y me gustaría que invirtiera más en vez de hacer lo que está haciendo.

¡Ya está bien, hombre!
(Veus) ¿Esto qué es?
Es un invitado, ¿no?
Es un invitado.
¡Ya está bien!
¡Ya está bien!

El senyor president:

Senyories, senyories, reconoce.
.
.
, (veus) el señor Signes, por favor, saben todos los invitados que tienen que abstenerse de hacer cualquier tipo de declaración ni ningún gesto.
Está disculpándose -entiendo- el señor Signes en este momento ante usted, señor Castelló.
Por tanto, tengan en cuenta esta cuestión.

Esta presidencia, junto con la mesa, ha autorizado el que ustedes estén aquí siguiendo este debate pero exclusivamente para que vean cuál es la intervención de la consellera y, en la medida de lo posible, puedan incluso mandarle alguna nota o algún mensaje de alguna de las cuestiones que se están planteando pero, por favor, pido a los invitados que se abstengan de hacer declaraciones o gestos.

I ja, per a acabar, senyora consellera, i per un temps de cinc minuts, per a contestar les rèpliques.

La senyora consellera d'Habitatge, Obres Públiques i Vertebració del Territori:

Gràcies, senyor president.

Senyor Jiménez, evidentment que en el cas d'Elx doncs sempre tota la disponibilitat a parlar amb qui faça falta per tal de millorar les possibles inversions que anem a fer.

I respecte al que ha dit que no n'hi ha cap ministre valencià en el Govern d'Espanya, bé, quan n'hi havia tampoc ens anava bé.
Per tant, jo, personalment, tampoc ho trobe a faltar.

Tota la fermesa en el corredor mediterrani, ho anem a continuar fent i no és una qüestió només del govern valencià, també és una qüestió de tota la societat valenciana que recolza, i anem a mantindre este pols i esta iniciativa.

Senyora García, mire, és evident que hem heretat la casa; la casa està trencada i no podem ficar els mobles.
Per tant, és evident que jo haja de vindre ací a dir que he d'invertir i resoldre la casa trencada abans de posar els mobles.

La T2 són 100 milions d'euros, és una inversió que en estos moments -como li he dit abans- no considere prudent poder dir quant podríem posar en funcionament, almenys, el que n'hi ha.

Senyor Castelló, bé, vosté, al llarg de les seues intervencions va entrant en fase, també en les seues explicacions un poc temeràries.
Vosté deuria també saber llegir-se el pressupost, perquè quan parlem de carreteres n'hi ha una partida de 57 milions d'euros de manteniment i conservació que s'invertix i s'actua sobre els 3.
000 quilòmetres.
Per tant, jo li demanaria que se llegira no només una part, es llegira tot el pressupost.

En Ferrocarrils de la Generalitat valenciana, mire, és que li ho he dit abans, tenim 17 milions d'euros per a la línia 9 i els altres són, eixos altres 6 milions són per a la xarxa de metro de València.
Evidentment que són per a la xarxa de metro de València però, ¡clar!
, hem d'invertir molt més en el d'Alacant perquè està en la situació en la que està.

Mire, i en matèria de desnonaments, vostés que van iniciar cinquanta processos de desnonaments del parc públic cada mes; vostés que deien a la gent que no podia pagar el lloguer social, i sap què deia l'antiga consellera, Â«que tenían mucha caraÂ», ¿sap?
, això és el que dia l'antiga consellera, actual síndica, Â«que tenían mucha caraÂ»; que ens han deixat 340 milions de deute en ajudes a la vivenda, és que ho torne a reiterar, Â«pues es que empezamos a pagar en 2014 porque generamos el crédito en la ley de puertos que ustedes votaron en contraÂ», mire, és que ja no pot fer més maquiavel·lisme vosté i ser més torticero.

¡Clar!
, que vostés s'alegren de dir Â«que empezaron a pagar en 2014Â» un pla de l'any 2005.
¡Senyoria!
, ¡senyoria!
, mire, a partir de 2008, quan es va punxar la bombolla immobiliària, vostés estaven ací, a la Generalitat valenciana, en el govern; en el Consell General del Poder Judicial començàrem a ser la segona o la tercera autonomia en nombre de desnonaments, i ¿sap què feien vostés?
Fer les VPO de luxe per a no sabem qui, amb unes ubicacions impossibles i que les teníem ahí buides, i ara nosaltres hem fet que la gent puga accedir, i deixar de pagar en 2009 les ajudes a la vivenda de la gent que havia comprat una VPO.

¿M'ho pot explicar vosté això?
Quan pugen els desnonaments i vostés deixant de pagar les ajudes a la gent que s'havia comprat una VPO.
Â«¿Que estamos pagando lo que ustedes dejaron?
Â».
¿Em pot explicar com estarien pagant les resolucions 501, 40 milions d'euros, si no les havérem reconegut?
¿Em pot explicar com estaríem fent ara una auditoria de 60 milions, que es van deixar vostés en un calaix, a 1.
400 famílies sense pagar, senyoria?

No, jo crec que deuria, a la millor, que l'informaren una miqueta millor, que jo ja sé que vosté és nou en este àmbit però deurien informar-lo una miqueta a l'hora de fer eixes afirmacions, senyoria.

Mire, indica l'informe d'Amnistia Internacional que en plena crisi, que és quan més recursos s'haurien d'aportar a les polítiques d'habitatge per part de les administracions públiques, ¿sap què van fer vostés l'altra legislatura?
En 2012, 81 milions; en 2013, 40 milions; en 2014, 39 milions; en 2015, 37 milions; en tota la legislatura, 199 milions d'euros.
¿Què van fer?
Baixar el pressupost.

I l'antiga consellera que va comparéixer ací en 2011 per a explicar el pressupost de 2012, ¿sap què va dir en plena crisi i de la bombolla immobiliària, quan més estaven pujant els desnonaments?
Â«En cuarto lugar, el programa 431.
10, arquitectura, vivienda y proyectos urbanos es el que mayor ajuste ha sufrido en la conselleria, en el proyecto de presupuestos de 2012.
Â»

¿Saps quins eren els desnonaments de l'any 2012?
16.
000, senyoria.
I vostés baixant i reconeixent dràsticament la baixada del pressupost.
¿Sap que hem fet nosaltres?
Multiplicar el pressupost: en 2016, 79 milions; i en 2017, 90 milions d'euros.
169,6 milions d'euros en el programa d'habitatge.

Això és el que hem fet, senyoria, la gran diferència abismal que n'hi ha entre vostés i nosaltres, contemplat blanc sobre negre sobre els pressupostos.

I li demane, senyoria, que recolzen que n'hi haja una llei de segona oportunitat en el Govern d'Espanya, que són les competències per a les dacions en pagament i reestructuracions del deute.

I espere que ens acompanyen a tots els grups parlamentaris i en el Congrés dels Diputats, que ho demanem i que ens acompanyen per a evitar i combatre els desnonaments, que s'eviten d'eixa manera.

I nosaltres ací, en la llei de la funció social, reformant el parc públic, incentivant el lloguer i, sobretot, mobilitzant tot l'estoc de vivenda buida que n'hi ha perquè la gent puga vore garantit el seu dret a l'habitatge.

I sí, reconeguem el dret subjectiu, donem eixe pas perquè el dret a l'habitatge ha d'estar entre els pilars de l'estat de benestar, juntament amb l'educació, la sanitat i la dependència.

I en eixe empeny ens anem a mantindre tota la legislatura.

Moltes gràcies.

El senyor president:

¿Por qué pide la palabra?

El senyor Castelló Sáez:

Bueno, no quiero hacer uso en absoluto del otro turno que se establece para hacerle algunas apreciaciones y tal, solamente le he hecho una pregunta a la consellera en el sentido… (Veus)

El senyor president:

No, no, no.

El senyor Castelló Sáez:

Perdóneme, hay un turno en el que se pueden hacer apreciaciones.
Si os lo leéis, os daréis cuenta de que existe.

Yo, simplemente, era si la consellera me quería aclarar qué cantidad…

El senyor president:

Existe, existe,.
.
.

El senyor Castelló Sáez:

…aporta el estado y qué cantidad aporta La Generalitat.
Era la única pregunta que le he hecho.

El senyor president:

Senyor, senyor Castelló,…

El senyor Castelló Sáez:

Yo he dicho que multiplicaba por cinco la del estado (veus), que diga si es cierto o no.

El senyor president:

Señor Castelló, por favor, vamos a ver.

La senyora consellera d'Habitatge, Obres Públiques i Vertebració del Territori:

Pues léase el presupuesto que está, señor Castelló.

El senyor president:

Efectivamente, usted tiene razón cuando dice que el presidente puede autorizar una intervención para hacer alguna puntualización respecto a alguna de las preguntas que no hayan sido contestadas, o que alguno de los portavoces entienda que no han sido contestadas.
Pero ese turno, que efectivamente existe, existe antes del turno de réplica, está establecido antes del turno de réplica.

Por tanto, bueno, usted puede inmediatamente, en cuanto salga de esta comisión, presentar una pregunta por escrito u oral a la consellera en aquellas cuestiones que usted entienda que no han sido contestadas.

Señorías, pasamos, ahora -como saben-, suspenderemos diez minutos la comparecencia y pasamos ahora a la sala de prensa.
Saben que la comparecencia del conseller de transparencia va a ser a través de videoconferencia.

Vamos a pasar, por tanto, a la sala de prensa (veus), y esta tarde, ¡señorías!
, ¡por favor!
, y esta tarde, no obstante, la comparecencia del conseller de hacienda continuará en esta sala.

Vamos allá.

Venga.
Gracias.

(Se suspén la reunió durant uns minuts)

El senyor president:

(Inoïble) … compareixença.

Compareixença del conseller de Transparència, Responsabilitat Social, Participació i Cooperació, senyor Manuel Alcaraz Ramos, per a informar sobre el Projecte de llei de pressupostos de La Generalitat per a l'exercici 2017 pel que fa a la seua conselleria

El senyor president:

Com vosté sap, i també saben els portaveus dels grups parlamentaris, iniciarem la compareixença amb una intervenció seua, per un temps de trenta minuts.
Posteriorment, intervindran la res…, vaja, els grups parlamentaris, per un temps de deu minuts.
Vosté tindrà quinze minuts per a contestar a les qüestions que li hagen plantejat els grups parlamentaris.
I després, normalment, els grups que no sustenten el govern, poden plantejar una rèplica per un temps de cinc minuts i vosté tindrà cinc minuts per a contestar eixes rèpliques.
¿D'acord?

El senyor conseller de Transparència, Responsabilitat Social, Participació i Cooperació:

Muy bien.

El senyor president:

Si no n'hi ha ningun impediment tècnic i ho tenim tots clar, senyor conseller, per un temps de trenta minuts té vosté la paraula.
Jo vaig a controlar el temps, jo no sé si vosté veu els temps ahí, però, en qualsevol… Bé, en qualsevol cas, jo, si vol, quan li falten cinc minuts, quan vaja per vint-i-cinc minuts, li ho avisaré, i a partir d'ahí, li aniré dient com van els temps.
¿D'acord?

El senyor conseller de Transparència, Responsabilitat Social, Participació i Cooperació:

Moltes gràcies.

El senyor president:

Molt bé.

Quan vullga, ja pot mamprendre.

El senyor conseller de Transparència, Responsabilitat Social, Participació i Cooperació:

Señor presidente.

Comparezco ante la Comisión de Economía, Presupuestos y Hacienda para informar sobre el Proyecto de ley de presupuestos de La Generalitat para 2017 en la parte correspondiente a la Conselleria de Transparencia, Responsabilidad Social, Participación y Cooperación.

Como ustedes saben, sufrí un percance con la fractura del hueso húmero, que hace aconsejable, según diversas opiniones médicas, el que no viaje, el que no se mueva el hueso.
Y eso ha llevado a la solicitud de poder realizar esta comparecencia por videoconferencia.
Al parecer, es la primera vez que sucede.
Lamento ser en estas circunstancias el precursor tecnológico.

En cualquier caso, debo indicar que podría haberme sustituido perfectamente la secretaria autonómica, pero que dado el tipo de debate en el que nos encontramos, me parecería que sería una elusión de mi responsabilidad si no lo hacía yo mismo.

Agradezco, en cualquier caso, a los grupos parlamentarios, al presidente de la cámara, muy especialmente al presidente y a la mesa de esta comisión y a todos los vocales de la misma, así como al equipo técnico que tanto en Valencia como en Alicante, que es donde me encuentro, permiten que esta videoconferencia se realice.

Se trata de un presupuesto elaborado de acuerdo con los objetivos que indicó el conseller de hacienda el pasado viernes: por un lado, la consolidación de los derechos que empezamos a reparar en 2016 y, por otro, un impulso real para la reconstrucción de la economía valenciana.
Ello a pesar de la importante rémora que supone la ausencia de un modelo de financiación justo para nuestra comunidad.

![](Economia%661736.11.04%20macro.html_files/0.png)

Nuestra conselleria dispondrá, si sus señorías así lo deciden, para el año 2017 de un total de 34,7 millones de euros, es decir, 8,34 millones más que en el ejercicio anterior.
Un incremento significativo desde el punto de vista porcentual, el 31,64%, pero modesto en valores absolutos.
Sigue suponiendo el 0,20% del total del presupuesto del Consell.

Nuestro propósito, en todo caso, continúa siendo el mismo: alcanzar objetivos ambiciosos con pocos recursos, ajustando nuestra capacidad real de ejecución, nuestra capacidad de incorporación a las tareas políticas y administrativas de una nueva conselleria, con lo que ello supone de formación, de dotación de personal, con el gasto que debamos acometer.

Puede parecer una mera declaración de principios, pero no es así.
Estoy hablando de realidades, de trabajo hecho, de cosas ya tangibles que se han conseguido, como son poner remedio a la situación caótica de la cooperación valenciana, comenzar a instaurar con fuerza la cultura de la transparencia, poner en marcha un verdadero programa de responsabilidad social, impulsar políticas de participación ciudadana -que habían desaparecido en los últimos años- o recomponer una inspección de servicios prácticamente desmantelada, así como reorganizar e incrementar la red de oficinas Prop para adaptarlas a las actuales necesidades.

Ha sido una etapa inicial de creación y consolidación que hemos transitado de manera ![](Economia%117011.11.04%20macro.html_files/1.png)

acelerada.
2016 ha sido un año para poner en marcha proyectos y empezar a marcar tendencias que profundizaremos, si es posible, en el próximo año.

Aún hay mucho que hacer para conseguir restituir la buena imagen de la Comunidad Valenciana y estabilizar el funcionamiento democrático de nuestras instituciones.
Nuestra conselleria invierte mucho esfuerzo en aunar voluntades en torno a unos valores de consenso que nos permitan avanzar en esos campos.
Lo hacemos porque sabemos que con cada paso se hace más real ese proyecto de futuro que reclama la sociedad valenciana.
En torno a estos temas existe ya un auténtico consenso en la comunidad.

Cada partida del presupuesto que ahora les presento está pensada para eso, para acelerar el paso, para ganar tiempo, para ponernos al día lo más rápido posible.

Nuestra conselleria dispone de seis programas presupuestarios, distribuidos de la siguiente forma:

En primer lugar, la subsecretaria cuenta con dos programas; el de dirección y servicios generales, con 5,03 millones, que representa el 14,5 % del total de la conselleria.
Por otro lado, el de atención al ciudadano, calidad e inspección de servicios, con 6,22 millones, que representa casi el 18 % del total y que permite, entre toras cosas, la prestación de servicios como el Prop, el 012, la inspección de servicios, y que se incrementa un 23% con respecto al ejercicio anterior.

La Dirección General de Transparencia y Participación dispone del programa transparencia en la actividad pública y participación, con 3,22 millones de euros, es decir, el 9% del total de la conselleria.

La Dirección General de Responsabilidad Social y Fomento del Autogobierno gestiona el programa que tiene ese mismo título, con 1,45 millones, lo que supone un poco más del 4,2% del total.

La Dirección General de Cooperación y Solidaridad, cuenta con el programa de cooperación internacional al desarrollo, con 18,71 millones de euros, lo que supone el 54% del total del presupuesto y que ha experimentado un incremento en relación con el anterior de 5,33 millones de euros, es decir, el 40%.
La opción por la cooperación sigue siendo una constante.

Finalmente, un programa de nueva creación, el 112.
80, se dedica al consell de transparencia, accés a la informació pública i bon govern, dotado con 60.
000 euros, para individualizar y visualizar mejor los gastos y la atención que queremos prestar a este importantísimo consejo creado por la ley de transparencia y que reconocemos no se ha encontrado hasta la fecha suficientemente bien dotado.

En cuanto a los capítulos económicos o a la distribución por capítulos económicos, hay que indicar: los gastos de personal, capítulo I, tienen una dotación de 12,38 millones de euros; la compra de bienes y gastos de funcionamiento, capítulo II, asciende a 2,53 millones; los gastos financieros, capítulo III, ascienden a 80.
000 euros; las transferencias corrientes, capítulo IV, a 15,61 millones de euros; las inversiones reales del capítulo VI suman 909.
000 euros; las transferencias de capital, capítulo VII, suponen 3,18 millones de euros.

Por lo tanto, en lo que se refiere a subvenciones y ayudas, la conselleria destina un total, sumado el capítulo IV y el VII, de 18,79 ![](Economia%732966.11.04%20macro.html_files/2.png)

millones de euros, que representa el 54,2 % del total.
Ello por dos causas fundamentales: en primer lugar, por el esfuerzo que realizamos en cooperación, que en esta materia supone 16,89 millones de euros, porque es evidente que una buena parte de las funciones de una conselleria seria de cooperación consiste en activar y facilitar el trabajo a los actores de la sociedad civil en materia de cooperación descentralizada.
Y en segundo lugar, también por la implicación de la sociedad civil en el ámbito de la transparencia y la responsabilidad social.

 Pasaré ahora a analizar brevemente programa por programa.

En cuanto al programa dirección y servicios generales, la cantidad presupuestada en este programa representa un poco más del 14% del departamento.
Una cifra que consideramos muy ajustada, pero que nos permite hacer frente a la gestión económica de personal, contratación y demás asuntos administrativos propios de una conselleria como la nuestra.

Hay que tener en cuenta que en dicha partida hemos incluido recursos para efectuar las inversiones necesarias que nos permitan reducir costes de mantenimiento en el edificio de la Cigüeña.
Como ustedes saben, es el nombre tradicional que recibe la sede de la conselleria.

Se trata de un proyecto que incluye una ![](Economia%786850.11.04%20macro.html_files/3.png)

auditoría energética para acometer la instalación de placas solares, la sustitución de los aparatos de aire acondicionado obsoletos, la reparación de ventanas, etcétera.
Hay que recordar que este año asumimos ese edificio, pero que era un edificio que había estado cerrado durante un tiempo y que dentro de la política de La Generalitat de mantener en buen uso y asumir un compromiso con el patrimonio histórico y arquitectónico recibido, queremos adecuarlo también para que las condiciones de trabajo sean las óptimas.
Igualmente, se procederá a la reparación de la fachada y otras obras menores.

El siguiente programa es el titulado atención al ciudadano, calidad e inspección de servicios, que, como ustedes saben, lo he indicado hace un momento da cobertura a servicios fundamentales: las oficinas Prop, el teléfono 012, la inspección de servicio, la mejora de la calidad de los servicios públicos.
Es decir, toda aquella parte de la actividad ordinaria de La Generalitat que busca tener una relación de proximidad entre la administración autonómica y la ciudadanía y, al mismo tiempo, todo aquello que redunda en vigilar, en controlar con el decidido propósito de mejorar la calidad de los servicios que se prestan.

Creo que en este sentido, hay que destacar lo siguiente: en primer lugar, se produce un incremento significativo en el capítulo I, que pasa de los 4,16 millones a los 5,19 millones previstos para 2017, es decir, un 24,5 % más.
Ello tiene unas razones claras.
Se debe, por un lado, al esfuerzo que realizamos para subsanar la situación de infradotación de recursos humanos que ha sufrido este servicio.

Con ello ![](Economia%057062.11.04%20macro.html_files/4.png)

vamos a pasar en sólo dos años, de los 3 empleados de la inspección de servicios, que fue el número real de empleados adscritos a la inspección que encontramos, con los resultados que podemos imaginar en la caída de actuaciones de algo tan importante como era la inspección de servicios, vamos a pasar, como digo, de 3 a los 16 que calculamos habrá a finales de 2017.
Con lo cual, se incrementará, ya está sucediendo, se incrementará notablemente el número de actuaciones de este servicio.
Tengo solicitada en la comisión correspondiente una comparecencia para dar cuenta de la evolución, el trabajo y las líneas de futuro de esta inspección de servicios.

Igualmente, también hay que tener en cuenta e imputar a ese crecimiento presupuestario el incremento de puestos de atención en las oficinas Prop, número que también ha crecido este año y que va a crecer el próximo año y que, por lo tanto, implica más personal.

En segundo lugar, en el capítulo VI, hemos pasado de los 128.
000 euros a 354.
000 previstos para el próximo ejercicio, un aumento porcentual del 177%, porque se dirige a inversiones en sedes de las oficinas Prop de dos ciudades esenciales en nuestra comunidad y que merecen mejorar sus condiciones de trabajo y, en concreto, optimizar el consumo energético.
Son los Prop de Elche, donde también anuncio que estamos estudiando la posibilidad de abrir una segunda oficina Prop, y Orihuela.

En cuanto a los capítulos IV y VII, se incluyen toda una serie de actuaciones relacionadas con las funciones que queremos ir ampliando en la inspección general de servicio con la Universidad Politécnica de Valencia, destinada fundamentalmente a la mejora del software informático que se emplea, que se ha especializado y puntero en España, así como diversas entidades de la sociedad civil que asesoraran para el desarrollo de herramientas para la transparencia y la prevención de malas prácticas en la, obviamente, en la administración de la propia Generalitat.

Por lo que respecta al capítulo II, a parte de los gastos ordinarios, hemos contemplado la repercusión, en cuanto a simplificación administrativa, que supone la entrada en vigor de dos leyes fundamentales del estado, la ![](Economia%724154.11.04%20macro.html_files/5.png)

39 y la 40, respectivamente, de 2015, las que tiene que ver con la modernización de los procedimientos administrativos y que está suponiendo un enorme esfuerzo o va a suponer para todas las consellerias.
Nosotros vamos a trabajar -estamos haciéndolo ya- hombro con hombro, si me permiten la broma hoy, con la conselleria de hacienda.

Vamos a realizar, por otra parte, una encuesta que nos permita conocer la satisfacción de la ciudadanía con el servicio de Prop, el canal telefónico 012, la guía Prop electrónica y el chat 012.
Y vamos a revisar y publicar la metodología de evaluación para la acreditación de servicios públicos de La Generalitat.
Habrá novedades pronto.

El siguiente programa es el de transparencia en la actividad pública y participación, que dispone de un fondo de 3,22 millones de euros, experimentando un significativo incremento, aunque siempre insuficiente en una materia tan sensible como esta, de unos 800.
000 euros, es decir, el 34% de incremento, que responde a la inmediata implementación de instrumentos teóricos y jurídicos especializados para la gestión y mejora de la transparencia y el buen gobierno.
Incrementándose también algo muy importante, y hasta el momento no habíamos podido prestar toda la atención que merece, porque hemos tenido que poner en marcha elementos como el portal de transparencia, la línea de subvención a entidades locales y ciudadanas para actividades en materia de transparencia y participación.

El capítulo I, dentro de este programa, sube 390.
000 euros, con la intención de mejorar y mantener siempre vivo, activo y dinámico nuestro portal de transparencia en el alto nivel que nos hemos propuesto y dar un mejor apoyo administrativo al Consell de Transparencia que, repito, ayudar de muchas maneras para que pueda cumplir las funciones que al menos hasta el momento tiene atribuido por la ley que lo creó.
Todo ello junto con el aumento del volumen de trabajo que se va a producir con la puesta en marcha, la normalizada ya, de la Dirección General de Transparencia y Participación en materia como subvenciones, convenios, evaluaciones, desarrollo reglamentario, etcétera, justifica el incremento.

El capítulo II dispone de medio millón de euros, cantidad que es un tercio superior a la del ejercicio anterior y que además de garantizar gastos ordinarios se podrán financiar algunos proyectos específicos, entre los cuales deseo destacar los siguientes.

En primer lugar, la puesta en marcha de un servicio integral de asesoramiento y formación dirigido al tejido asociativo valenciano, a fin de facilitar la creación y el buen funcionamiento de entidades ciudadanas.
Esta es la base de una sociedad democrática avanzada, una sociedad vertebrada y que es en el propio seno de la sociedad civil como se estructura.
Esto ha sido tradicionalmente una reivindicación de muchas entidades y ha llegado el momento de enfrentarnos decididamente, coincidiendo además con algo que ya anunciamos en su momento, y reitero, avanzar hacia una auténtica ley de participación.

En segundo lugar, el proyecto sobre pactos de integridad, un proyecto que se está desarrollando en diversos países europeos, muy importante, y que tiene que ver con la generación de elementos, de herramientas especiales, añadidos a aquellos previstos en la legalidad vigente, a los que lógicamente no se puede renunciar, pero que implicarán la participación de la sociedad civil.
Hemos sido propuestos por diversas entidades para realizar las primeras experiencias piloto en toda España, en comunidades autónomas, y estamos muy ilusionados en poder desarrollar esta enorme herramienta para incrementar la cultura de la transparencia en la contratación pública.

En tercer lugar, el proyecto de palaus transparents, en el que no hemos dejado de trabajar, pero que pretende una acción de gran valor simbólico, abrir a la ciudadanía los espacios públicos donde se toman las decisiones sobre gestión pública en toda la Comunidad Valenciana y abierto a todas las entidades públicas, políticas que así lo deseen.

En cuarto lugar, hay dos proyectos que tienen una importancia simbólica muy importante: la semana cultural de la casa regional valenciana de París, que cumple su 70 aniversario y la semana cultural del círculo de la Comunidad Valenciana en Madrid, también con una larguísima y prestigiosa historia.
Son dos oportunidades para reivindicar la memoria de tantas valencianas y valencianos que durante generaciones proyectaron nuestra cultura y nuestra realidad.
Hay que animar y mandar mensajes en este sentido.

Además de estos proyectos hay otros que queremos seguir desarrollando y mejorar, tales como las actividades que solos o en compañía de otras entidades realizamos, como el foro de la ética pública, los diàlegs d'estiu o multitud de colaboración con el mundo universitario, en concreto un proyecto muy ilusionante de la Universidad de Valencia con que nos hemos comprometido a colaborar, que es la Escola Europea del Pensament Lluís Vives.

Por lo que se refiere a los capítulos IV y VII, el primero de ellos sube 360.
000 euros, hasta situarse en 1,2 millones, y el VII se mantiene en la cantidad de 50.
000 euros.
El capítulo IV se dedica a líneas de ayuda para el fomento del asociacionismo dirigido a entidades ciudadanas, que siempre será escaso, pero lo incrementamos casi en un 50% con el ejercicio anterior.
De la misma manera, las ayudas a entidades locales y mancomunidades para el fomento, transparencia y participación aumentarán un 140% respecto de 2016.
Es algo muy importante para implicar a otras administraciones.

En el mismo capítulo, las ayudas a los centros valencianos en exterior se incrementan en 50.
000 euros, de 100.
000 a 150.
000.
A ello se suman otros 50.
000, que recoge el capítulo VII dedicado a financiar inversiones en estos centros.
Continuamos así en la senda de colaborar con ellos para su mejora.

En cuanto ayudas para universidades públicas en materia de transparencia y participación se mantiene el mismo importe, es decir, 300.
000 euros.

Por último, se contempla un convenio con un importe de 25.
000 euros para la Unió de Periodistes Valencians para diversas actividades, pero muy especialmente algo que debo de resaltar, porque es un orgullo o debe serlo para todos los valencianos y valencianas: la consolidación de la celebración en Valencia del Internet Freedom Festival, que se está convirtiendo en un encuentro de referencia mundial en materia de transparencia y periodismo de datos.
La formación de periodistas en esta materia y el convertirse en un lugar de referencia para la protección de periodistas, informadores, cívicos o profesionales de todo tipo, perseguidos por diversas situaciones de dictadura debe ser algo que nos llene de orgullo.

El siguiente programa es el del Consell de Transparència i Accés a la Informació Pública i Bon Govern.
Ya me he referido que es una partida de 60.
000 euros.
También he dicho que hay otros fondos dedicados en otros programas de apoyo.
Queremos con esto simbolizar que hay una cuantía que se dedica específicamente a los gastos más directos y cotidianos.
Hay que reconocer, y también he solicitado ya una comparecencia para hablar de esto, que el consejo de transparencia recibió en la ley aprobada en la anterior legislatura una cantidad ingente de funciones que rebasa las de cualquier consejo y, al mismo tiempo, no recibió ningún tipo de organización y de estructura.
Hemos tenido que atenderlo de manera rápida.
Están haciendo un trabajo, insisto, descomunal, emitiendo ya un número interesante de dictámenes de un gran rigor jurídico y, al mismo tiempo, supone no solo el reconocimiento lógico sino que también debemos aportar los medios que sean necesarios.

Esta partida ojalá pudiera en el debate parlamentario incrementarse, no tendríamos ningún problema para ello.
Se trata, en definitiva, de garantizar toda la autonomía que merece este órgano dentro de la legalidad actual en espera de que una futura reforma de la ley, que nuestra conselleria tiene, digamos, la voluntad de hacer a lo largo de los últimos meses, cuando haya un asentamiento de la ley vigente, pueda estructurar mejor también una autonomía funcional para este órgano, como ya la goza de tipo político.

El siguiente programa es el Programa de cooperación internacional al desarrollo.
Como ya he indicado supone más de la mitad de todos los gastos en conjunto los que se dedican a cooperación.
Supone en este caso un incremento de más de 5,33 millones en relación con el ejercicio 2016, es decir casi un 40% más.

La ampliación de fondos se traslada por igual a los tres principales ámbitos: cooperación al desarrollo, sensibilización y acción humanitaria.
En solo dos años hemos pasado del 0,02% de presupuesto de La Generalitat dedicado a ayuda oficial al desarrollo, AOD, en el año 2015, al 0,11 en estos presupuestos, con los matices que ahora diré.
Es decir, de destinar 0,78 euros por habitante pasaremos a destinar 3,79 euros por habitante de cada valenciano y valenciana, casi 4 veces más.

Esta es una cifra muy importante, nos limitamos a gestionar la solidaridad del pueblo valenciano y es muy importante.
No podemos dar una cifra clara, porque no sabemos lo que va a pasar con los presupuestos del resto de comunidades autónomas.
Pero muy probablemente nos ponemos ya en el pelotón de cabeza de las comunidades autónomas, tercera o cuarta comunidad autónoma en aportación a cooperación.
Cuando llegamos hace dos años estamos terceros o cuartos pero por la cola.
Por lo tanto, el esfuerzo creo que merece la pena.
Es el 0,11% pero estamos muy lejos del 0,7% que es irrenunciable y que así lo haremos constar en la ley que en las próximas semanas llegará a esta cámara.
Pero no se les oculta a sus señorías la necesidad de dar pasos en todo lo que tiene que ver con financiación.

Tampoco hemos conseguido llegar a la moción que esta cámara planteó con motivo del estado en la comunidad, aunque es verdad, luego me referiré, que con algunos créditos avanzaremos.
Pero no voy a decir que vamos a llegar al 0,15%.
Lamentablemente la situación es la que es para todas las comunidades autónomas y, aunque sea una mala excusa, sí que estamos avanzando, creo que no notablemente.

Nos sentimos, por lo tanto, frustrados, porque siempre cuando hablamos de ayudar a las personas que lo pasan peor en el mundo nos vamos a seguir sintiendo frustrados.
Pero nos sentimos orgullosos de haber podido dar estos pasos en colaboración con toda la sociedad valenciana.
Muy especialmente quiero reivindicar la tarea de las ONG al desarrollo, la coordinadora de ONG, etcétera.

El senyor president:

Senyor conseller, porta ja vint-i-cinc minuts.

El senyor conseller de Transparència, Responsabilitat Social, Participació i Cooperació:

Moltes gràcies.

El esfuerzo no es solamente financiero, ha habido todo un esfuerzo de reorganización entorno a los objetivos de desarrollo sostenible, como acabo de decir.
Está ya a punto de llegar a la cámara el proyecto de ley de cooperación y de ODS y otro tipo de acciones que hacen que la cooperación valenciana hoy en día sea más eficaz, más ágil y más participativa.

En el capítulo I, que representa el 7,29, se incrementa en 285.
000 euros para que haya un número mayor de personal.
Hay que recordar que ha habido que revisar, en este primer ejercicio, 590 expedientes que estaban pendientes de otros ejercicios.
El anterior gobierno no los había revisado.

En el capítulo II hay una disminución de 46.
000 euros por una reorganización, digamos, interna de los gastos.

El capítulo IV el importe global es del 13,79 millones de euros, la cantidad, por lo tanto, más importante dedicado esencialmente a acciones de coordinación y de subvención para los agentes de la cooperación, en algunos casos de carácter nominativo, con 250.
000 euros, 180.
000 euros irán a las coordinadora valenciana de ONG, 70.
000 al Fondo Valenciano para la Solidaridad.

Hay un incremento de 150.
000 euros en acciones institucionales de investigación y formación con universidades públicas, que pasa a contar con 650.
000 euros.
Es muy importante la formación en esta materia.
También por ello se incrementa en 20.
000 euros las becas de formación.
Hay también un incremento de 267.
000 euros, hasta 3 millones, en programas de educación y sensibilización para ONG y agentes de cooperación.

Las líneas de subvención destinadas a ONG es la cifra mayor, 11,1 millones de euros; líneas de subvención a ONG, líneas de transferencia de capital para proyectos de desarrollo en los países que lo requieren y una nueva línea que se alimentará de los fondos públicos sustraídos a la cooperación, caso Blasco básicamente, y que será determinado por sentencias en la medida en que se recuperen activos.
El año pasado se ingresaron 138.
000 euros.
Queda establecido de manera jurídica, por lo tanto, esta vinculación.

Hay también ayudas humanitarias, un total de 1,8 millones.
El incremento no es tan pronunciado, pero se debe a que los importes de esta línea tienen la consideración de crédito ampliable, es decir, que podrían ampliarse en caso de que sucedan crisis humanitarias importantes, aunque se garantiza ya una cantidad de acciones institucionales de ayuda humanitaria con unos destinatarios claros, muy importante en estas crisis.
Cruz Roja, Farmamundi, la Federación de asociaciones de solidaridad con el pueblo saharaui, Save the Children, UNRWA, UNICEF o ACNUR.
También una cantidad que se aporta cuando hay una crisis, este año hemos tenido que atender tres a los fondos otra vez del CAHE.
La Generalitat contará con una dotación inicial de 300.
000 que podría ampliarse como digo.
Y, luego, también hay una serie de líneas hasta 100.
000 euros para prevención de desastres, conflictos, crisis de derechos humanos, etcétera.

Bien, pasando a otro programa, al programa de responsabilidad social y fomento del autogobierno.
Hay una reordenación interna de los fondos.
Y el capítulo I se incrementa también en 134.
000 euros, lo que tiene mucho que ver con la elaboración del anteproyecto de la ley de fomento y responsabilidad social y de la guía de cláusulas de responsabilidad social.
La guía de cláusulas está aprobada, está a punto ya de que salga la edición; y la ley de fomento está a punto, también, de llegar a la cámara.

Hay una serie de nuevas líneas de subvención: una cátedra de responsabilidad social en la Universidad de Alicante, otra línea de 20.
000 euros para financiar la colaboración con consejos autonómicos de colegios de tipo jurídico o con la Real Academia Valenciana de Jurisprudencia y Legislación.
Y otras tres líneas de incremento: el querido Tribunal de las Aguas, que pasa de una subvención antigua de 30.
000 a 75.
000 euros para diversas tareas, fundamentalmente de promoción y conocimiento de esta venerable institución; otra, fomentar las actuaciones en universidades públicas valencianas en materia de fomento del autogobierno; y otras actividades dirigidas en esta materia a ayuntamientos, becas, el ya tradicional convenio con la Universitat de Valencia en la cátedra de Derecho foral, etcétera.

Concluyendo, este es el proyecto de presupuestos de nuestra conselleria, marcado por el esfuerzo que supone la recuperación de la cooperación valenciana y el desarrollo de las políticas en materia de transparencia, sin olvidar, lógicamente, otras materias, como responsabilidad social, fomento del autogobierno o participación en todo lo que tenga que ver con la inspección de servicios o las materias de proximidad que, por cierto, tienen mucho que ver también con la transparencia.

Es muy gratificante comprobar que el impulso de una conselleria nueva, como la nuestra, mueve también y genera sinergias en otras consellerias.
Las unidades de transparencia existentes en cada departamento son las terminales de nuestra conselleria y el punto de contacto de colaboración con todas las consellerias.

Y no quiero dejar ni debo dejar de nombrar aquí el fortísimo compromiso y la colaboración cotidiana con la Direcció General de Tecnologies de la Informació i la Comunicació, de la conselleria de hacienda, absolutamente fundamental para desarrollar la mayoría de políticas que hemos desarrollado y otras nuevas, como el pacto de integridad, el desarrollo de open data, la mejora del portal de transparencia, etcétera.

La Generalitat, gracias a todo ello, creo que vuelve a estar donde nunca dejó de haber estado: en la transparencia, en la solidaridad, en la participación ciudadana, en el diseño y aplicación de políticas públicas de manera más colaborativa.
Estamos también en un autocontrol que evite comportamientos corruptos.
Volvemos a afirmar nuestro carácter de cortafuego.
Estamos atendiendo a los valencianos de manera más cercana y eficaz.

En esta línea vamos a continuar trabajando.
Es por ello que pido a sus señorías que apoyen esta propuesta de presupuestos.

Muchísimas gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor conseller.

I ara, per a fer les intervencions de la resta dels grups parlamentaris, prendrà la paraula la il·lustre diputada senyora Fabiola Meco, per part del Grup Parlamentari Podemos-Podem, per un temps de cinc minuts que va a.
.
.
, bé, això ja s'apanyaran ells, però, en principi, van a compartir els temps en esta compareixença la diputada Fabiola Meco i el diputat César Jiménez, per un temps, com ja he dit abans, de deu minuts.

La senyora Meco Tébar:

Moltes gràcies, president.

Buenos días, señor conseller.

Los avances de la tecnología permiten que hoy le tengamos a través de la cámara.
Lamento decirle que no es usted el precursor; tiene un triste precursor, el señor Blasco, que me imagino que no es una persona demasiado grata en su conselleria.
Él fue el precursor de este tipo de utilización de tecnologías.
Él lo hacía desde otro lugar, seguramente no tan agradable.

En todo caso, agradecemos a la tecnología que nos facilite el trabajo.
Desde luego, no agradecemos el mal traspié que usted dio y que impide que hoy esté en presencia, en estas Cortes, para presentarnos las líneas del presupuesto de su conselleria.
Le deseamos una pronta recuperación y una movilidad física y también geográfica, porque la semana próxima, sin duda, es una semana importante, como usted bien sabe.

Permítame, eso, en todo caso, agradecerle que esté con nosotros y que, a pesar de todo, esté ahí, al frente, avanzándonos esas líneas presupuestarias de una conselleria que, como usted ha dicho bien, pues, no tiene unos presupuestos muy amplios, ¿no?
A pesar de eso, es cierto que han sufrido un incremento y que nosotros, igualmente, celebramos, por el significado que tiene su conselleria.

Celebramos también, permítame el guiño, y se lo digo con toda complicidad y sin maldad, que no tengamos que estar hablando de una partida sobre la agencia de prevención y lucha contra el fraude y la corrupción en su conselleria.
Y permítame celebrarlo porque eso significa que hemos alcanzado el acuerdo de que esta agencia no dependa de ninguna conselleria, ni de la suya ni de ninguna, que no tenga adscripción al poder político y que lo tenga desde estes Corts.

Evaluando los presupuestos de su conselleria, que como decía son ajustados, permítame trasladarle algunas cuestiones que nos han suscitado alguna duda, con la finalidad de ver si usted nos puede arrojar alguna luz.
Vaya por delante, como le he dicho, el interés que desde Podemos ponemos en temas que se abarcan desde su conselleria, como la transparencia, la responsabilidad social, la participación ciudadana y la cooperación al desarrollo, pilares fundamentales de la idea de democracia que compartimos los firmantes del Acuerdo del Botánico, en ese sentido, de un gobierno de la mayoría y para la mayoría, y que, conste, marcan un antes y un después en el futuro de esta Comunitat Valenciana que representa, desde las políticas, una época radicalmente distinta a la que vivimos.

Dicho lo cual, y centrándome en el debate presupuestario, que a eso hemos venido, me gustaría centrarme en el programa de atención al ciudadano, calidad e inspección de servicios, en el que… Bueno, yo le arrojo algunas dudas para que usted me pueda arrojar luz.

Hay algunas líneas relativas a convenios con entidades sin ánimo de lucro, especializadas en prevención de fraude y mejora de la transparencia en la gestión pública, que tienen nombre propio en los destinatarios, por ser de concesión directa.
Me estoy refiriendo a la Fundación Internacional Baltasar Garzón, que es beneficiaria de dos líneas de financiación por la misma finalidad, y a Transparencia Internacional, que lo es una vez en solitario y otra compartida con esa fundación internacional.

A este respecto, quisiera preguntarle por qué se señalan con línea nominativa estas organizaciones; qué valor añadido tienen en el desempeño de su trabajo que no puedan tener otras; o, mejor, si entiende la pregunta formulada de otro modo, por qué no se ha habilitado una línea de subvenciones para dicha materia en régimen de concurrencia competitiva, como se ha hecho desde su conselleria en estos presupuestos para otras líneas, como las establecidas, por ejemplo, para la realización de actuaciones de desarrollo estatutario, promoción de autogobierno y responsabilidad social, en las que los beneficiarios son las universidades que concurran, o como se hace con la línea de asociaciones y entidades de la comunitat para actividades de formación y divulgación en materia de responsabilidad social.
¿Por qué llevan nombres y apellidos?
¿Por qué esas organizaciones?
¿Por qué no otras?
¿Por qué no, en definitiva, abrir ese capítulo?

Por eso, por qué no servirse de ese elemento de la concurrencia competitiva en un aspecto de prevención del fraude y mejora de la transparencia, si no cree que quizá esa concurrencia haría ganar en transparencia, otorgándole la financiación sobre la base de una concurrencia de entidades con proyectos diferenciados.

Conste, dicho sea de paso, que no pongo en duda, en ningún momento pongo en duda el trabajo de ambas entidades.
Simplemente le pregunto por el mejor método, si no es mejor método el de la concurrencia competitiva para este tipo de subvenciones.
Y ello a toda vez que parecía o parece un desiderátum la supresión de líneas nominativas en los presupuestos de La Generalitat y que, en el caso de existir, debían de estarlo muy justificadamente.
A nuestro modo de ver, este es el caso de la línea en favor del Tribunal de las Aguas, que tiene sentido que sea una línea nominativa y que está en el programa de responsabilidad social y fomento del autogobierno.

Incluso, en algunos casos, en estos presupuestos, cuando hay línea directa, se hace un reparto equitativo.
Es el caso de las líneas de convenio con colegios autonómicos de procuradores, abogados, registradores, notarios; o la línea de sistematizar la producción normativa valenciana, desde el acceso al autogobierno.

En ese programa 111.
80, no comprendemos tampoco por qué existe un convenio con la Universidad de Alicante para la creación y mantenimiento de una cátedra de responsabilidad social.
¿Por qué la Universidad de Alicante?
¿Por qué no otra?
¿Bajo qué criterios de preferencia?
¿Hay trabajo de investigación desarrollado en esa Universidad de Alicante sobre responsabilidad social que justifique la atribución de esos fondos o la inversión de dinero público en ella?

Usted sabe, como yo, que las cátedras normalmente suponen un reconocimiento de labor desarrollada a un trabajo previo, a un background adquirido.
En caso de que lo haya, o si no lo hay, o para evitar incluso malos entendidos, dado que es su universidad, la pregunta es si no hubiera sido mejor arbitrar también mecanismos de concurrencia entre universidades para que pudieran presentar proyectos diferenciados al respecto.

En materia…, -termino- en materia de responsabilidad social, quisiéramos preguntarle respecto a cuándo estará el anteproyecto de ley; cuándo se piensan implementar finalmente las vías de cláusulas sociales; si van a contar con el Cepes, con la Confederación Española de Empresas de Economía Social, que ha trabajado tanto en esta materia y que amplia trayectoria tiene.

Y, por último, nos parece bien la disminución de subvención buscando trato igualitario para la misma finalidad, como la real academia de cultura y la real academia de jurisprudencia.

Y, en cuanto al incremento de plantilla, nos parece sumamente pertinente, en lo tocante a inspectores de servicio y en oficinas Prop.

Gracias por el reconocimiento que ha hecho al consejo de transparencia.
Gracias por ahondar en la independencia suya y en el desarrollo de sus actividades, que son absolutamente fundamentales.

En definitiva, seguro que nos puede aportar luz sobre estas cuestiones que le dejo encima de la mesa y que para nosotros son importantes.

Cedo la palabra, y le pido perdón, a mi compañero César Jiménez.

El senyor president:

Sí.

Senyor conseller, va a finalitzar la intervenció del Grup Parlamentari Podemos-Podem el diputat César Jiménez.

El senyor Jiménez Doménech:

He hagut d'esborrar algunes de les coses que anava a dir, però ens centrarem en l'important, en l'immediat.

Bé, coincidir amb la companya Fabiola Meco amb els desitjos que la seua situació millore i que el puguem tindre prompte ací.

També coincidisc amb la senyora Meco en el programa de transparència en l'activitat pública.
Hi ha una altra d'aquestes línies nominatives per a la unió de periodistes.
Entenem, per la seua explicació, que és per a executar un projecte en concret, que és el d'Internet Freedom Festival; però, si no és així, me corregix.
I també, bé, la reflexió és la mateixa, no?
¿No haguera sigut millor que se presentaren diferents projectes i a vore quin responia millor a les qüestions que tenen a vore en la transparència i en l'activitat pública i la participació ciutadana?
Més dubtes em genera quan he anat als objectius d'aquesta associació i no tenen la transparència i la participació ciutadana com un dels objectius declarats.
Però, bé, ens explicarà, segurament.
.
.

He pogut sentir, perdone perquè la connexió no és massa bona, però alguna cosa així.
.
.
Ha comentat vosté Â«el proyecto pactos de integridadÂ», però no sé si ha sigut així.
Ens agradaria, en tot cas, que ens explicara una miqueta en què consistix aquest projecte.

I ja, per a acabar, me centraré en la qüestió de cooperació.
A vore com ho faig perquè no se m'acuse de voler arrogar-me la veu d'un sector, però.
.
.
Bé, a vore, el cas és que és cert que vam arribar a un acord en el debat de l'estat de la comunitat.
Jo sóc nou en estes lids; jo pensava que negociant i anant pels corredors parlant en gent d'uns altres grups per a arribar a un acord.
.
.
, finalment, quan s'arribe a l'acord, érem optimistes.
Hem vist que, bé, també costa complir eixos acords.
És un aprenentatge.
L'any vinent podríem demanar un 0,7 o un 7% dels pressupostos i a vore.
.
.
, i tindria el mateix impacte o la mateixa validesa.

Deixem recórrer a la seua metàfora quan ha dit que nosaltres ja estem en el pelotón de cabeza.
Jo sóc aficionat al ciclisme i a mi, doncs, estar en el gran grup al capdavant en la volta a Austràlia, doncs, com que no.
A mi m'agradaria que la Comunitat Valenciana, en qüestió de cooperació, estiguera en el Tour de França i escapat uns quants minuts per davant.

És cert que el seu predecessor en estes lids, en esta situació de parlar per teleconferència va ser Blasco.
Fa uns dies va sortir una notícia que Blasco s'ha declarat insolvent, no ha tornat ni un.
.
.

El senyor president:

Senyor Jiménez, vaja acabant.

El senyor Jiménez Doménech:

.
.
.
-sí, vaig acabant- i Tauroni ha tornat 150 euros.
Eixos 138.
000 euros voldria saber a què corresponen, com han segut captats i quins entrebancs s'estan trobant per a donar compliment a la sentència i que tots els fons desviats per cooperació siguen retornats a les arques de La Generalitat.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Jiménez.

I ara, per part del Grup Parlamentari Ciutadans té la paraula, per un temps de deu minuts, la il·lustre diputada senyora Carmen Sánchez.

La senyora Sánchez Zamora:

Muchas gracias.

Bueno, en primer lugar, quisiera agradecerle su presencia virtual desde nuestra querida Alicante para poder comparecer y explicar los presupuestos de su conselleria.
Esto denota su implicación y el compromiso personal, además de la responsabilidad asumida al frente de su cartera.

Aprovecho la ocasión también para desearle una pronta recuperación porque las comparecencias cara a cara son mucho más amenas e interesantes que mediante las, a veces, frías nuevas tecnologías.

Mire, señor Alcaraz, sabe que con su conselleria hemos sido desde los inicios un tanto escépticos, porque siempre hemos pensado que era una suerte de cajón de sastre, donde se podía encontrar toda clase de competencias que no terminaban de encajar en carteras del resto de sus compañeros del Consell.
Pero nos alegra ver que este segundo año de andadura su conselleria va cogiendo más cuerpo y va especificando algo más sus atribuciones y competencias, siendo más concretas en materias de buen gobierno, atención al ciudadano y transparencia.

Como ya ha comentado, tiene el presupuesto más modesto, más bajo de todo el Consell, y eso que tiene el apartado de cooperación internacional al desarrollo, que cuenta con más de 18,5 millones de euros.
Pero bueno, ya no es tanto la cantidad, sino la calidad del reparto que debe hacerse de manera responsable y con conciencia.

Le voy a adelantar, señor conseller, que hay muchas cosas de estos presupuestos que vemos con buenos ojos y que incluso celebramos, como puede ser toda la mejora de la red de oficinas Prop y la atención al ciudadano, por ejemplo, porque siempre estamos criticando la lejanía del ciudadano y de las instituciones, y solo con medidas concretas, en la mejora de la red de atención a los usuarios, conseguiremos subsanar paulatinamente esta distancia.

Son más que necesarias esas actuaciones, mejoras y adaptaciones a los nuevos tiempos.
Por lo tanto, no hay grandes quejas al respecto.
Pero sí que hay algo que nos llama poderosamente la atención y quisiera que por favor nos aclarara.
Vemos dos líneas.
.
.
Me ha apuntado la compañera del Grupo Parlamentario Podemos.
Vemos dos líneas de subvenciones para la Fundación Internacional Baltasar Garzón, por un importe total de 90.
000 euros, una de 60.
000, y otra de 30.
000 euros.

Nos ha sorprendido que estas subvenciones sean nominales, cuando su Consell se ha abanderado como legítimo defensor de las ayudas por concurrencia competitiva.
Y quisiéramos además que nos concretase un poco más a qué están encaminadas estas subvenciones, cuáles son sus objetivos concretos.

Pero bueno, cuando todo era júbilo, llegamos al apartado del Consejo de Transparencia, dotado tan solo con 60.
000 euros.
Y aquí ya tengo que afilar un poco más el colmillo y hacerle un poco de crítica constructiva.
Ya nos ha aclarado que hay otras partidas repartidas por el resto de los presupuestos que atenderán un poco más a sus necesidades, pero no sabemos de qué cantidad estamos hablando.
Nos gustaría que nos especificase un poco más, si tiene esos datos.

Pero bueno, me voy a ceñir a la partida que tenemos aquí en estos presupuestos de transparencia.
Hablamos de 60.
000 euros, de los que si les quitamos la partida destinada a las publicaciones, nos quedamos con 50.
000 euros netos para poder tirar adelante semejante proyecto.
Ya tenemos claro que la creación de este consejo lo marca la Ley 2/2015, del 2 de abril, y no forma parte de esta retahíla de agencias, institutos y consejos que su Consell está creando.

Pero de ahí a dejarles faltos de un presupuesto digno, como ha pasado hasta ahora, creo que hay un trecho.
Porque hay que recordar que las tareas de este Consejo de Transparencia no son pocas: instar a la incoación de expedientes disciplinarios.
Adoptar criterios de interpretación uniforme de las obligaciones contenidas en la ley.
Evaluar el grado de aplicación y cumplimiento de la ley.
Aprobar y remitir la memoria específica sobre su actividad.

Informar preceptivamente los proyectos normativos de La Generalitat en materia de transparencia.
Aprobar recomendaciones para el mejor cumplimiento de las obligaciones contenidas en la ley.
Promover la elaboración de recomendaciones, directrices y normas de desarrollo de buenas prácticas en la materia.
Colaborar en materia de transparencia con órganos de naturaleza análoga, estatales o autonómicos.

Resolver las consultas que en materia de transparencia, acceso de la información pública le planteen las administraciones.
Responder a las consultas que, con carácter facultativo, le planteen los órganos encargados de tramitar y resolver las solicitudes de acceso a la información.
Asesorar en materia de transparencia, acceso a la información pública y buen gobierno.
En fin, un sinfín, no son pocas precisamente las atribuciones.
Y todo esto, con un presupuesto limpio para su ejecución de 50.
000 euros.

Profesionales de prestigio que invierten su tiempo en este consejo, sacrificando en ocasiones trabajo, familia o tiempo libre, y que poca motivación pueden encontrar con este presupuesto.
Se podría decir que los cinco miembros de este Consejo de Transparencia trabajan en él casi por devoción, porque dudo que encuentren valorada su labor en el mismo.
Es que el total de esta partida del presupuesto es prácticamente lo mismo que cobra un secretario autonómico solamente él, 58.
000 euros, para un consejo formado por cinco miembros.

Y es una cantidad mucho menor a la subvención nominal que he destacado antes de la fundación Baltasar Garzón.
Recuerdo que eran 90.
000 euros en total.
Y lo peor de todo es que no podemos compararlo con los gastos de otras agencias, institutos y otros consejos que su Consell ha creado, puesto que sus presupuestos tienen previsto que salgan del apartado de gastos diversos.

Desde Ciudadanos nos vemos obligados a pegarle un pequeño tirón de orejas a su Consell, porque esto no es la transparencia que esperábamos para el gobierno de la Comunitat Valenciana.
Así que ya le aviso que a este respecto, cuando llegue el momento, vamos a enmendar en pos de que este Consejo de Transparencia cuente con los medios necesarios para realizar su extensa labor de manera digna y reconocida.

En materia de transparencia, en la actividad pública y participación ciudadana, habla de la recuperación de la memoria democrática que ya anunció la señora Bravo el miércoles.
Y como ya dijo nuestro compañero Antonio Subiela, desde Ciudadanos creemos que es importante recuperar no solamente la memoria democrática, sino toda la historia.

Debemos recoger y dejar constancia de toda nuestra historia, porque de los errores también se aprende y, si se narra con total objetividad y sin sesgos políticos, los hechos hablan por sí solos.
Y es importante que las futuras generaciones conozcan con detalle todo nuestro pasado, por truculento y oscuro que sea.

Pero ya le digo que no todo es malo.
Vamos a destacar puntos positivos que encontramos en sus presupuestos, como la partida de 75.
000 euros destinados al Tribunal de las Aguas de la Vega de Valencia, ya que creíamos que era escasa la anterior dotación, teniendo en cuenta que estamos hablando de una entidad que es patrimonio de la humanidad.

También celebramos el aumento de becas para estudiantes universitarios, que siempre son bienvenidas y necesarias.
O el apoyo al sector periodístico o los centros Cevex.

Y destacar la devolución de esos 138.
000 euros del caso de cooperación, que por fin vuelven donde les correspondía desde sus inicios.
Hemos recibido esta devolución como agua de mayo y con los brazos abiertos, esperando el resto.
Ya sabe que en materia de cooperación, Ciudadanos estamos y estaremos siempre dispuestos a ir de la mano para colaborar con los más desfavorecidos y aquellos que más necesitan de ayuda.

Aunque hemos echado de menos algunas líneas que sí que encontrábamos el año pasado en los presupuestos, como la promoción internacional de los derechos humanos, la protección internacional de la mujer, las acciones institucionales de promoción del comercio justo, o las escuelas solidarias.
Pero bueno, como ya he avanzado antes, desde el Grupo Parlamentario Ciudadanos estamos pendientes de poder colaborar un poco más con estos presupuestos, a la espera de que nos aclare los puntos que le hemos dejado encima de la mesa.

Y, de nuevo, agradecerle su presencia virtual en esta comparecencia.

Muchísimas gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Sánchez.

I, senyor conseller, ara per part del Grup Parlamentari Popular, va a prendre la paraula per un temps de deu minuts l'il·lustre diputat senyor Luis Santamaría.

El senyor Santamaría Ruiz:

Señor conseller, evidentemente desde el Grupo Parlamentario Popular nos sumamos a los deseos de su pronta recuperación.
No se nos convierta usted en un conseller plasmático, ¿no?
(Rialles) Queremos disfrutar de su presencia habitual en esta cámara.

Bromas aparte, decirle que la posición del Grupo Parlamentario Popular me temo que nos va a recordar a ese entrañable personaje de la cinematografía española, don Erre que Erre, seguimos en las mismas.
Nosotros seguimos diciendo lo mismo que decíamos, que es que la conselleria de transparencia sigue siendo una conselleria superflua, y no porque las áreas y las competencias que tiene atribuidas no sean importantes, sino porque entendemos que esas competencias se podrían asumir con mucha menor inflación orgánica y sobre todo con mucho menor gasto.

Conviene recordar que la conselleria dedica 502.
000 euros a los sueldos de los altos cargos y asesores, cuando su presupuesto apenas supera los 34 millones de euros.
Una dotación que sigue sin justificar, a nuestro entender, que haya un conseller, un subsecretario, una secretaria autonómica, tres directores generales, cuatro asesores dedicados a la gestión de tan exiguo presupuesto, cuestiones personales evidentemente al margen y sin que ello signifique poner en duda la valía del personal que trabaja en su conselleria.

Por tanto, reiteramos el carácter superfluo de su conselleria.
Pero además, hay una pregunta que queremos hacerle, señor Alcaraz que es: ¿para qué nos piden ustedes presupuesto en el 2017, si no han sido capaces de gastar las dotaciones consignadas en el presupuesto del 2016?
Yo no sé si el conseller, imagino que por supuesto, conoce los datos sobre la ejecución de su propio presupuesto, pero conviene que le echemos un vistazo.

En su programa 121.
10, atención al ciudadano, se redujeron las inversiones un 50%.
Y del 50% restante, ¿sabe usted cuánto se ha gastado?
Cero.
Las obligaciones reconocidas ascienden a cero euros, y en consecuencia los pagos ascienden a cero euros.
En la compra de bienes, en el capítulo II, desde su programa han pagado ustedes apenas un 24%.
Y, sin embargo, el presupuesto que se nos propone sube un millón de euros la asignación de personal.

Se nos pide 350.
000 euros para la partida de inversiones cuando, como digo, no ha sido capaz de gastar ni un solo euro del presupuesto del 2016.
E igual sucede con el capítulo II, para el que piden 533.
000, cuando solo han sabido gastarse el 24%.

Si atendemos a su programa 121.
80, dirección y servicios generales, y por lo que se refiere al gasto corriente, la conselleria rebajó el presupuesto inicial, y a pesar de eso solo ha sido capaz de gastarse el 80% de lo consignado, de lo cual solo ha pagado el 15,25%.

Y, por lo que hace referencia a las inversiones, no han consignado un tercio de la asignación y pagado solo el 12%.
Aquí apreciamos algo más de coherencia, porque proponen una rebaja para el 2017 de medio millón de euros en capítulo II, cuando efectivamente no han sido capaces de cumplir o de ejecutar con las dotaciones que tenían asignadas.

Pero sin embargo nos parece altamente llamativo que en materia de inversiones no solicitan 320.
000 euros adicionales a los 235.
000 que tenían en el 2016, cuando solo han comprometido uno de cada tres euros y solo han pagado el 12%.

Por lo que se refiere a su programa 112.
90, transparencia y participación ciudadana, en el capítulo II destacar que solo han pagado el 10,14%.
Y por lo que se refiere a las subvenciones y a las ayudas, ustedes solo han pagado el 5,68% y comprometido únicamente el 42,6 del gasto inicial previsto.
Piden ustedes más gastos para gastos corrientes, cuando solo han pagado el 10% y piden que se incrementen las transferencias para ayudas y subvenciones, cuando solo han comprometido el 42,5%.

En su programa 111.
80, responsabilidad y fomento del autogobierno, le hago una pregunta, y usted me imagino que sabe la respuesta: ¿cuántas subvenciones, ayudas y transferencias han comprometido en este programa?
Y la respuesta lamentablemente es cero.
En este subprograma, la ejecución presupuestaria sigue la tónica general de inoperancia en materia de trabajo administrativo.
Y ahora se nos pide una cantidad adicional.

Vuelvo a insistirle: ¿cuántas transferencias se han comprometido en los últimos meses con cargo a este programa?
Cero.
Se ha pagado cero y se viene a esta cámara a reclamar cantidades adicionales.

Y en el subprograma 134.
10, cooperación internacional al desarrollo, programa estrella en el que el Partido Popular se alegra de que se incrementen las partidas, evidentemente.
Pero, ¿sabe usted cuántas ayudas y subvenciones y transferencias se han pagado este año?
El 1,18%.
Es decir, ¿qué sentido tiene pedir dinero, si luego no somos capaces de gestionarlo?

Permítame, señor conseller, que le hable claro, pero yo creo que ni usted ni su equipo directivo han sabido gestionar una conselleria como la suya, que ha destacado por la inoperancia y en la que los datos de ejecución de presupuesto me permitirá que le diga que están lejos de quitarnos la razón.
Las materias que tienen ustedes encomendadas son muy importantes, pero sin embargo detectamos mucha indolencia.

Indolencia, además, que contrasta con el incremento importante de personal que se produce en el capítulo I, en el subprograma dirección general se pasa de 24 a 48, es decir, se dobla.
En transparencia de 18 a 21.
En responsabilidad, de 6 a 11, y en cooperación de 15 a 19.
En términos absolutos, van a ser ustedes cien personas en la conselleria para gestionar 34,7 millones de euros, es decir, más o menos a unos 350.
000 euros por empleado público.

Si hiciéramos una sencilla regla de tres, ¿sabe usted cuántos empleados públicos necesitaría para gestionar el presupuesto de La Generalitat?
Pues yo le permito que haga la suma o la regla de tres, pero a mí me parece que estamos por más de cinco millones de empleados públicos.
Y esto, señoría, perdón, no tiene sentido.

Y sinceramente no creo que la inoperancia de su conselleria se deba a las personas y al equipo de trabajo, de los que yo tengo personalmente la mejor de las opiniones.
Yo creo que se debe a muchas cuestiones, y entre ellas a los muchos líos entre los cuales ustedes andan perdiendo el tiempo.

Se metió usted, señor conseller, en la guerra tuitera que mantuvo el señor Nacho Bellido, con el alcalde de Alicante, Gabriel Echavarri, y el portavoz del PSOE en la ejecutiva de Alicante.
Le dijo, y leo entrecomillado, que Â«elecciones nada, porque salió usted corriendo a Valencia, cuando le dieron un cargo y un coche oficialÂ».

Sabemos que a nivel interno salió mal parado cuando le tocó ejercer de árbitro en el caso de Oltra contra Montón, a cuenta de la secretaria de sanidad, que terminó siendo cesada.
Se enfrentó usted a Podemos, a cuenta del que iba a ser su gran proyecto estrella, la agencia antifraude, que al final se tramitó como una proposición de ley, dejándole a usted, si me permite, compuesto y sin novia.

Se enfrentó usted a todos los funcionarios y a los sindicatos a cuenta de aquella famosa circular de infausto recuerdo con la que se quiso emular a Erich Honecker y se ha enfrentado usted también al Consell de Transparencia que le reprocha -¡ojo!
, su Consell de Transparencia- su arrinconamiento y que en una nota de prensa dijo tener la sensación de que la conselleria que usted dirige les ignora olímpicamente.
Y leo textualmente, Â«el Consell de Transparencia tiene la sensación de que desde la conselleria se torpedea su funcionamientoÂ» y no es que lo diga el PP, es que lo dice el Consell de Transparencia.

Y a mi grupo, además de conocer el camarote de los líos en los que se han convertido ustedes -la conselleria de transparencia- también nos preocupan otras cuestiones.
Nos preocupa que quince meses después de su puesta en marcha, la conselleria de transparencia haya hecho honor a su nombre y se haya vuelto transparente por irrelevante y que se dedique, entre otras cosas, a cuestiones pues como la compra de cortinas.

Y algunos ejemplos de notas de prensa de cuestiones a las que ustedes dedican su tiempo y que nos parece bien pero nos parece manifiestamente insuficiente: Â«El Consell estudia realizar auditorías éticas de los diferentes organismos de La GeneralitatÂ»; Â«La Generalitat se suma a la semana pobreza 0Â»; Â«Alcaraz anuncia un encuentro autonómico en febrero sobre transparencia y buen gobiernoÂ»; Â«Alcaraz: «Els poders públics han d'afavorir el lliure accés d'informació ciutadana.
«Â»; Â«Transparencia promueve ayudas para la formación y la divulgaciónÂ»; Â«Alcaraz: «La Generalitat apuesta por un gobierno abierto y transparente que acerque a los ciudadanos al funcionamiento de la política y las instituciones.
«Â» Ni más ni menos.
Â«El Consell aprueba la vía práctica para la inclusión de cláusulas de responsabilidad socialÂ».
Y así podría seguir y seguir, pero me queda la última: Â«El consejo valenciano de transparencia anuncia que estrena su página webÂ».

Cosas que están bien, pero que al Grupo Parlamentario Popular le parecen naderías.
Por tanto, y resumo, nos parece que hay falta de gestión, que hay inoperancia, nos parece que hay demasiados líos internos, me parece que se dedican ustedes a cuestiones muy menores, cuando tienen funciones muy importantes a las que dedicarse y, por último, no puedo pasar por esta comisión sin destacar sangrantes supuestos en los que la conselleria de transparencia debía haber alzado su voz.

Primero, han estado ustedes silentes cuando hubo un perito del accidente del metro de Valencia que denunció que recibió presiones de los actuales dirigentes de ferrocarrils para alterar el contenido de su informe, de tal manera que tuvo que ser la juez que instruye el caso del metro quien decidiera y quien les obligara a investigar esas presiones.

Su afonía, señor Alcaraz, en segundo lugar.
No se ha oído su voz que debía haberse oído alto y claro con las denegaciones de información a las que se ha visto su veto el Partido Popular, ya con una condena pero con doce recursos interpuestos.
Y también ha estado usted silente cuando desde estas Cortes hay seiscientos expedientes administrativos que se han dejado en un cajón para que el Consell no tuviera que responder.
Y ustedes han estado como el personaje de Disney, muditos, muditos, muditos.

Tercero, ¿qué han hecho ustedes para acelerar el proceso de constitución de la comisión de seguimiento sobre los nombramientos de los altos cargos de sanidad?
Nueve meses se ha tardado, nueve meses en los que no hemos oído a la conselleria asumir ninguna posición, ni apretar, ni forzar a que esta decisión se adoptara.
Tuvo que ser el Grupo Parlamentario Popular quien denunciara esta cuestión a Transparencia Internacional.

Cuarto, son ustedes también protagonistas de una historia interminable, la del decreto que lleva dieciséis meses gestándose y que cuando vea la luz se incorporará directamente al servicio militar obligatorio -entiendo- porque, vamos, el proceso de creación del mismo está siendo excesivamente largo.

No lo conocemos en su detalle, sabemos que tenemos 92 artículos.
Pero le leo lo que ha dicho el Consejo de Transparencia de él: Â«Tiene una extensión desmesurada, va más allá de lo que permite la ley, hay artículos que no aportan nada y que serían prescindibles, los medios económicos y personales son insuficientes, las indemnizaciones previstas son ridículas.
Â»

Conseller, termino ya diciéndole una reflexión a modo de conclusión.
Parece que en este presupuesto el único que gana algo es el señor Baltasar Garzón y yo también espero una explicación a ese respecto.

Muchas gracias, conseller.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Santamaría.

Senyor conseller, ara per part del Grup Parlamentari Compromís va a prendre la paraula la il·lustre diputada senyora Marian Campello per un temps de deu minuts.

La senyora Campello Moreno:

Gràcies, senyor president.
I gràcies, senyor conseller.

Me sume al que s'ha dit ja per part de la resta de grups parlamentaris al desig que la seua prompta recuperació el porte de nou a poder tindre'l assegut en esta casa i poder parlar cara a cara.
Estic segura que això serà prompte i que així passarà.

Complicat parlar ara mateix dels pressupostos, però és el que hem de fer i vaig a reposar-me a la intervenció que acabem de sentir i escoltar en esta cambra que ha sigut com a mínim espectacular.
Així que bé, anem al tema.

Li donava les gràcies, senyor conseller, i li donava les gràcies no com a un formalisme més.
Li donava les gràcies de tot cor, perquè com a membre d'estes Corts que he vist i he escoltat fins i tot fa uns minuts tantes ignomínies sobre les matèries que vosté tracta en la seua conselleria, doncs és d'agrair la feina que està fent.
Li done les gràcies sinceres per retornar la dignitat a matèries tan importants com són la transparència -que ha estat profundament enfosquida per l'anterior govern-, les gràcies també per retornar la descentralització administrativa de la qual parlaré en uns minuts i, en especial, per retornar la dignitat a la cooperació internacional al desenvolupament, que directament va ser saquejada pel que sembla que, fins i tot a dia d'avui, no deixa de fer de les seues en presó.

En definitiva, cal donar les gràcies al govern per, en moments de tanta dificultat econòmica, haver apostat per invertir en córrer el teló d'acer dels palaus de La Generalitat i fer allò que han anomenat Â«palaus transparentsÂ».
Potser que este concepte siga un concepte romàntic però, després de tant de saqueig, este romanticisme no ens ve gens malament als valencians i valencianes.

Potser la seua conselleria no és de les més vistoses però té una de les responsabilitats més gran que es podrien tindre en La Generalitat.
Evidentment la transparència ha de ser una aposta de totes les institucions, no sols de les valencianes sinó de qualsevol institució democràtica, però ací, al País Valencià, té un pes especial.
Té, per tant, la seua conselleria la responsabilitat que la transparència isca de les institucions i contamine, en el millor sentit d'este terme, el nom del nostre territori.

És en part la responsabilitat de la seua conselleria que mai més el Salvados faça programes sobre la desmesura de la corrupció valenciana, que els nostres polítics no isquen mai més en els passos de Setmana Santa de la corrupció en El Intermedio i que no comencen els informatius amb Â«un nuevo caso de corrupción en la Comunidad ValencianaÂ».

Però bé, entrem en matèria.
I bé, en primer lloc des de Compromís ens congratulem per l'augment dels pressupostos de la seua conselleria en quasi un 40% respecte a l'any anterior.
Cal recordar que en 2016 es va augmentar un 237% respecte a l'exercici anterior, quan governava el Partit Popular.
Però clar, ací no sols calia obrir finestres, perquè és que no hi havia finestres.
I fer finestres en allò que era un búnquer, doncs costa diners.
Finestra que s'obri amb el Consell de Transparència dotat, com hem vist, amb 60.
000 euros i que posa aquest govern a l'avantguarda europea en matèria d'accés a la informació pública.

En total, aquest exercici parlem de més de 34 milions dedicats, entre altres coses, a augmentar el cos d'inspectors de La Generalitat.
Parlàvem de 7 i vosté ens ha comentat que al final tindrem un total de 16.
Com ja li vaig dir en la compareixença de l'any passat, l'increment no és astronòmic, però partim d'on partíem no podem més que aplaudir aquesta nova inversió.
Ni més ni menys que en vetlar pel compliment de les normes que emanen d'estes Corts.

Estem passant, com en molts altres casos, d'una situació d'estar en la cua a estar a la mitjana i és un gran esforç.
Hem de tindre en compte -com sempre estem parlant- d'on venim.
I respecte que l'augment no és astronòmic, mire, sincerament crec que l'amor del temps de les idees astronòmiques és un fet a celebrar per la majoria dels membres d'esta comissió.
Així que enhorabona per continuar apostant per la inversió amb control.

Com deia, els inspectors generals són els ulls de La Generalitat al carrer.
I si els inspectors són els ulls, el 012 són els seus oïts i els centres Prop són les seus mans.
Veiem com es continua apostant per la millora del 012 i, com no, també agrair la creació de nous centres Prop i per millorar els ja existents com els ha anunciat a Elx i a Oriola.
I, parlant d'aquestes infraestructures, destacar una de les prioritats de Compromís que pel que sembla ho està sent també per al govern del botànic, i és invertir en la sostenibilitat i en l'eficàcia energètica que en diferents infraestructures ens anunciava que van a fer en la seua conselleria.

Quant als centres Cevex, compartir la satisfacció pel bon criteri a l'hora de dotar-los d'un poc més de contingut que el de l'opacitat absoluta i per a augmentar la dotació de 100.
000 a 150.
000 i a més del nou conveni per poder titular-se en coneixements de valencià en estos centres.
Esperem que aconseguisquen posar un poc de trellat sobre quins són els Cevex que ja estan en funcionament, quins són els que tenen un o dos socis i que troben l'explicació a les partides -eixes sí astronòmiques- que dedicava el senyor Blasco a estes institucions encara que potser, no sé, els viatges de quinze dies a l'estranger, amb corregudes de bous, o les entrades a vore el València pagats per La Generalitat tinguen molt a vore amb eixes xifres astronòmiques.

Parlant de la cooperació al desenvolupament, bé, qualsevol agraïment que jo hui puguera fer en aquesta matèria es quedaria curta en la comparació a l'agraïment que poden fer els receptors.
Tant els receptors últims -diguem- com els voluntaris i voluntàries que treballen per fer un poc millor la vida d'aquelles persones que tenen poc i que no els queda res.
Per cert, des d'aquí volia parlar de cooperació, no puc evitar el moment de donar tot el meu suport i ànim a la comunitat de Cantagallo que hui s'ha pres foc a Lima en un.
.
.
, bé, són una comunitat que viu damunt d'un abocador i que fa cinc anys vaig estar allí amb ells i hui ens hem despertat amb la notícia que els havien pres foc a les seus cases.

Bé, vull donar l'enhorabona a la seua conselleria per la seua lluita per la recuperació dels diners furtats al patiment del senyor Blasco al davant d'aquesta conselleria.
Sembla que aquest any s'han aconseguit recuperar 138.
000 euros del cas de cooperació que es destinaran a aquesta conselleria.
Tornen els diners al lloc d'on havien d'haver eixit.

Una partida que augmenta amb més de 5 milions i que ocupa el 54% del pressupost d'aquesta conselleria.
Crec que és una xifra que ens ha de fer donar-li la importància que se li està donant a cooperació des de la seua conselleria.
Parlem del 54%, de més de la meitat del seu pressupost.

Millora el finançament general d'aquesta conselleria i millora el finançament nominatiu a les ONG que ja rebien subvencions amb el govern anterior i a més s'amplia a altres entre les quals trobem entitats a favor dels refugiats palestins.
Tota una declaració d'intencions que des de Compromís entenem que està amb absoluta sintonia dels nostres idearis.

I parlant de la línia nominativa, em crida l'atenció la clara intencionalitat política de centralitzar, que veiem en matèria de cooperació, destinant a accions institucionals d'investigació i formació a les universitats valencianes.
Quan dic Â«universitats valencianesÂ» vull dir totes les universitats valencianes, no sols les que estan a la ciutat de València.
En els pressupostos del govern anterior el pressupost global per a totes les universitats era de 100.
000 euros, dels quals 56.
800 eren per a les dos universitats de la ciutat de València.
I els 43.
110 restants eren per a l'UJI de Castelló, l'UA d'Alacant i l'UMH d'Elx.
Ara ja no, no parlem de 100.
000 sinó de 650.
000 que es repartixen de forma equitativa entre les esmentades universitats a raó de 130.
000 cada una.

Mesures com aquesta són les que realment vertebren el nostre territori.
Com aquesta i com l'augment del pressupost als ajuntaments i les noves iniciatives d'interacció en la societat civil i el món associatiu.
Ni una institució és més institució, ni un palau és més palau per estar sobre la gent en una torre de marfil allunyada de la ciutadania.
Una institució és més digna i és més institució en la mesura en la qual baixa a terra i activa mecanismes per parlar de tu a tu amb la gent del seu país.

En definitiva, transparència, descentralització, seguiment de les nostres polítiques i solidaritat amb els pobles que més ho necessiten.
Recolzament del dret civil valencià, protecció del Tribunal de les Aigües, finançament del nou Consell de Transparència.
Podríem dir que, en matèria de transparència, bon govern i dignitat aquesta institució que és la de tots i totes els valencians i valencianes des de Vinaròs a Pilar de la Horadada comença a donar passos de gegant.

Enhorabona per la tasca, senyor conseller.
Força perquè el treball serà molt dur i moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Campello.

I ja per a finalitzar el torn d'intervencions dels grups parlamentaris, senyor conseller, pren la paraula del Grup Parlamentari Socialista i per un temps de deu minuts, la il·lustre diputada senyora Clara Tirado.

La senyora Tirado Museros:

Gràcies, senyor president.

Bon dia, senyor conseller.

Me sume a les paraules dels meus predecessors i evidentment, doncs, espere una prompta recuperació seua i que el puguem tindre entre nosaltres molt prompte.

Vosté ens ha presentat i detallat d'una manera molt extensa els pressupostos que conformen els diferents programes del seu departament, uns pressupostos que en definitiva suposen la traducció econòmica de les prioritats que aquest nou govern de progrés ha volgut fer de les seues polítiques.
Pareix mentira que els qui han contribuït més i han provocat la necessitat de creació d'aquesta conselleria no entenguen, a dia de hui, la seua existència.

Els pressupostos de La Generalitat, en el seu conjunt, tenen un marcat caire social; de fet, consoliden la política social del Consell que invertirà cada dia 32,8 milions d'euros en desenvolupar accions per tal de rescatar persones i millorar el seu benestar i qualitat de vida.
Tot allò sense oblidar la importància d'invertir l'esforç que suposa reactivar l'economia productiva que per a l'exercici 2017 creix en un 35%.

Els pressupostos de la seua conselleria també tenen un alt contingut social, i cal remarcar-lo, ja que inclouen programes com la cooperació internacional, entre altres, i unes polítiques que nosaltres sempre hem marcat en el social, igual que ho són les polítiques educatives, o les polítiques sanitàries, o de benestar social.

Més de la meitat del seu pressupost es destina al desenvolupament d'estes polítiques que, a més, pel proper exercici es veuen incrementades en un 40%, el que suposa multiplicar i ampliar les diferents partides destinades a la solidaritat valenciana fins situar-la en 2017 al capdavant dels diferents programes que es desenvolupen en el seu departament.
I és que -com vosté ha dit-, un dels reptes, sinó el major repte d'aquesta conselleria, ha estat rescatar la cooperació valenciana, restaurar les seues línies d'ajuda i recuperar els diners desviats en trames corruptes.

Senyor Alcaraz, com a mi sempre m'agrada recordar i remarcar, la transparència, la participació, el bon govern o la cooperació internacional són intangibles que s'han de respectar, s'han de posar en valor i s'han de plasmar en una nova realitat a la nostra comunitat, una nova realitat que la separe diametralment del passat més recent i que supose un trencament clar i nítid amb els governs precedents perquè l'episodi històric de vergonya i de corrupció protagonitzada pel Partit Popular i patit a la nostra terra mai torne a passar.

Doncs, bé, eixos conceptes poc a poc s'han anat transformat no sols en voluntat política, que també, sinó en tangibles i en realitats concretes ja en el present exercici amb el desenvolupament dels pressupostos que van vore nàixer esta conselleria i les seues polítiques, unes polítiques que es consoliden per al 2017 i que aprofundixen i enfortixen la regeneració democràtica i la recuperació de les institucions per a tornar-les a posar al servei dels ciutadans.
Així, la transparència i la participació són dos realitats que impregnen el nou Consell i que ha estat possible, entre altres, gràcies a l'esforç de la seua conselleria.

En aquest sentit, he de dir-li que encara que les línies pressupostàries -és de veres- continuen sent humils, no ho és l'acció política que vostés estan emprenent, com són les accions que contemplen la prevenció i la persecució de la corrupció i la promoció de l'ètica pública, la participació ciutadana real en lloc de clientelisme, la responsabilitat social aplicada al sector públic empresarial i a la mateixa administració de La Generalitat amb la nova llei que s'ha de crear, així com l'accés a la informació real i útil de la gestió de l'erari públic als ciutadans.

Si analitzem, senyor conseller, els diferents programes que conformen el seu departament en el seu conjunt és fàcil detectar un denominador comú, i és precisament l'increment de les diferents línies pressupostàries, sobretot aquelles referides a subvencions i ajudes que posen de manifest la voluntat d'interconnexió amb la societat civil, atorgant-li una major participació que es completa amb una major qualitat en el servei d'informació i atenció ciutadana a través de l'increment de recursos humans al front de les oficines Prop.

Si analitzem, per una altra banda, els programes de manera individual, m'agradaria destacar algunes qüestions.

Pel que fa al programa d'atenció al ciutadà, qualitat i inspecció de serveis, voldria destacar la voluntat d'este govern, i en concret de la seua conselleria, de posar-li fi a l'opacitat abusiva dels governs del Partit Popular amb eixa obsessió de tapar-ho tot i tapar a tots els seus, fet que es veu clarament en l'aposta que vosté ha fet al davant del seu departament per revertir el desmantellament al que van sotmetre a la Inspecció General de Serveis i per millorar la seua qualitat i quantitat ja en el present exercici.

Tant és així que es consolida -com vosté ha dit- per al proper any l'increment dels professionals que van a estar al front d'esta de manera que, poc a poc, es va dotant d'una estructura i d'una funcionalitat també més forta ja que constituïx aquest servei un element nuclear per a la prevenció, persecució i també correcció de les males pràctiques dins de la mateixa administració.

I aquest objectiu enllaça i es complementa, precisament, amb la creació d'un nou programa per a dotar de recursos propis i donar-li cobertura administrativa al consell de transparència -que ja està en marxa-, respectant la seua independència funcional amb unes línies pressupostàries que estan lligades directament als seus objectius i a la seua tasca, una dotació econòmica -cal recordar- que no estava prevista en la llei de transparència que va aprovar el Partit Popular al final de la passada legislatura, una llei que va nàixer sense memòria econòmica i amb un marcat caràcter electoralista.

Respecte al programa de transparència i participació, a més de l'esforç econòmic que som conscients suposa l'aplicació de la llei de transparència: manteniment de webs, portal de transparència, etcètera, també n'hi ha una aposta clara per a restaurar un dels àmbits més castigats i més degradats del Partit Popular, com és el de la participació ciutadana, una aposta per a donar-li veu a la societat civil i no alimentar el pur clientelisme.

Per això valore positivament el notable increment de les línies d'ajudes a entitats locals i ciutadanes per a activitats en matèria de transparència i participació, i també les de foment de l'associacionisme en la línia del que ja va suposar el present exercici que explica, en part, l'increment del 35% que experimenta aquest programa.

I, per últim, vullc detindre'm principalment en el programa de cooperació internacional.

Mire, tots els que estem ací som plenament conscients del que ha patit el món de la cooperació a la nostra comunitat en els darrers huit anys per culpa de la corrupció sostinguda del Partit Popular i que va ocasionar un forat de quasi nou milions d'euros en detriment de les polítiques de solidaritat.
Alguns, li he de dir, senyor conseller, no tenen autoritat moral per a parlar d'aquestes qüestions.

Així que, les xifres que en estos anys es destinaran per tal de restaurar la ferida mai a ningú de nosaltres ens pareixeran prou, perquè l'esforç econòmic que suposa començar de zero mai serà suficient fins que no aconseguim el nostre objectiu del 0,7%.
I encara estem lluny, senyor conseller.

Però, malgrat això, crec que la voluntat política d'anar incrementant estes partides s'ha demostrat en estos dos exercicis pressupostaris, i que el full de ruta que s'ha dissenyat és positiva i ha marcat un gran esforç que suposa que el 54% del pressupost total d'esta conselleria es dedique a la cooperació internacional, més del que va representar l'exercici 2016 i que des de 2015 -cal recordar- s'ha incrementat en més d'un 400%.

I, clar, encara que en xifres relatives el percentatge que es destina a l'OD no cobreix les nostres expectatives, també és cert que l'increment que per a 2017 suposa destinar quatre vegades més per habitant -com vosté ha dit- respecte al 2015, és a dir, 5,5 milions més.

Ara, les polítiques de cooperació estan recobrant la seua musculatura i el govern valencià està preocupat i ocupat en dignificar-les i no en maltractar-les, està, de fet, entre les prioritats d'aquest Consell.

En concret, una de les línies -vullc remarcar- més maltractades per part dels governs del Partit Popular i des de les que es va produir el saqueig, com és la convocatòria d'ajuda a les ONG per accions de cooperació al desenvolupament, suposen quasi cinc milions més que en 2016; però és que respecte a 2015 ja es va incrementar en més del 300%.

Destacar, tanmateix, la creació de la nova línia, que es va nodrir dels fons que es van desviar de la cooperació i que fa efectiu el compromís d'este Consell de destinar-lo a accions de cooperació internacional.

Esperem que, malgrat la poca vergonya de Blasco, que fa uns dies es declarava insolvent, esperem que vaja incrementant-se aquesta dotació perquè això voldrà dir que s'estan fent efectives les sentències i estem recuperant tot el que es va robar a les persones més pobres dels països del sud.

Però, sobretot, m'agradaria destacar, respecte d'aquest programa, el nou model de cooperació que s'està desenvolupament com un projecte participatiu que recupera el paper central del Consell Valencià de Cooperació, de les ONG, i també del parlament en l'aprovació dels diferents plans o la nova llei de cooperació valenciana.

Agraïm, finalment, senyor conseller -i acabe-, el canvi de rumb, agraïm l'esforç de la seua conselleria i desitgem que el proper exercici mantinga aquesta línia in crescendo com ha passat en l'actual.

Res més i moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Tirado.

Senyor conseller, per a contestar a totes les qüestions que han plantejat els distints grups parlamentaris té un temps de quinze minuts, dels que pot disposar a partir d'este moment.

Senyor conseller, espere's un segonet que no se sent ací, mire a vore si té el micròfon connectat o…

El senyor conseller de Transparència, Responsabilitat Social, Participació i Cooperació:

¿Ahora?

El senyor president:

Ja està clar.

El senyor conseller de Transparència, Responsabilitat Social, Participació i Cooperació:

Gracias.

Muchas gracias, señor presidente.

Muchas gracias a todas y a todos los portavoces por el interés por mi salud y por sus aportaciones que, en todo caso, valoro.

Dado el escasísimo tiempo del que dispongo, me permitirán que a la señora Tirado y a la señora Campello me limite a agradecerles muy, muy especialmente, no ya el apoyo que han prestado sino la profunda atención que han tenido con nuestra conselleria, la lectura atenta, pormenorizada que han hecho y que me parece que es un ejemplo de actividad parlamentaria responsable.

Contestaré en el orden inverso, con Luis Santamaría, portavoz del Partido Popular, en un tiempo breve.

El señor Santamaría, en un clásico en todas las intervenciones, afirma que esta es una conselleria superflua.
Lamentablemente, lamentablemente, las consellerias no tienen lema, si tuvieran lema la nuestra sería la de Â«pobres pero honradosÂ», algo que otras consellerias en el pasado difícilmente hubieran podido tener ese nombre.

Ciertamente, atacar a alguien porque disponga de poco dinero, bueno, eso es un recurso, dados los tiempos que corren, pintoresco.
Es una lástima que el Partido Popular no tenga ningún ministro en el gobierno de Madrid para poder llevar allí esta preocupación porque no nos importaría tener más fondos, seguiríamos siendo honrados.

El Partido Popular, en épocas en las que el señor Santamaría por cierto formó parte del gobierno, se pasó años tratando de dibujar una línea roja; no lo consiguió.
A nosotros nos parece que sí que lo hemos conseguido desde un principio, esta conselleria tiene una función de línea roja.

¿Tenemos la patente de la honestidad?
¡No!
¿Tenemos la varita mágica para acabar con la corrupción?
¡No!
Nunca lo hemos dicho ni nunca lo hemos prometido, pero sí la de poner en marcha toda una serie de principios, valores, actuaciones, conocimiento experto de movilizar a la sociedad para no caer en algo -que le decía una portavoz- y es que dejen ya de atacarnos por aquello que somos porque somos gracias a lo que ustedes fueron.
Por lo tanto, no nos recuerden eternamente el pesado legado que ustedes nos han dejado.

En la teoría pintoresca de las manzanas podridas, ¡háganselo ver!
, porque sigue creciendo el jardín.
Yo no les pido, no le pido a usted, que le toca hacerlo en la ciudad de Valencia, que haga de flamígero ángel que expulsa del paraíso a todos los que prueban esa manzana podrida, pero déjennos trabajar con un poco de tranquilidad a los demás.
El cálculo de a cuánto sale el funcionario, si calculamos a cuántos euros costó cada uno de los corruptos del Partido Popular, me parece que vamos ganándoles por goleada.

Los datos que usted tiene de ejecución no sé de dónde los tiene, supongo que serán de diversas respuestas parlamentarias y no voy a entrar por diversas razones.
Los que yo tengo encima de la mesa no coinciden.

Los datos de ejecución, a fecha 25 de octubre, están en el 70% de la ejecución global.
Lo cual, teniendo en cuenta que son los gastos que se refieren al presupuesto inicial de la conselleria, de la cual hubo que hacer algunos recortes por razones que perfectamente sabemos, más si sumamos los gastos de personal que no se pueden computar al cien por cien hasta el último día del año.
Más aquellos gastos que.
.
.
, o aquellas dificultades en acometer algunos gastos derivados de una conselleria nueva, en la que tiene que llegar personal a lo largo del año, en que nos hemos tenido que cambiar de sede, etcétera, etcétera, nos parece una cifra perfectamente respetable y razonable.

En cualquier caso, me dispongo a solicitar comparecer en la comisión correspondiente, cuando acabe el año, para dar cuenta estricta de la ejecución de cada una de las partidas presupuestarias.

En cuanto a toda una serie de cosas que usted indica, me parece muy bien, porque nada me es más grato que usted lea todo lo que se dice de mí en la prensa.
Hombre, le haría un pequeño consejo: aquellos tiempos en los que ustedes dictaban buena parte de los titulares han terminado, por lo tanto, no se fíe de todos los titulares.
Fíjese que no digo de toda la información, ni de todos los periódicos, que merecen mi respeto.
Pero no siempre los titulares reflejarán algunos de los contenidos políticos más importantes, sino que se detienen en reflejar aquellos que pueden ser más espectaculares.
No dé por buenas las malas noticias y asuma que las buenas son falsas.
Eso lo ha vuelto a hacer hoy y me parece que es un mal sistema de funcionamiento parlamentario e, intelectualmente, creo que usted no se merece recibir este tipo de críticas porque da para mucho (inintel·ligible) .
.
.

Hombre, ¿que usted cite aquí a la investigación sobre el metro?
Sencillamente, no encuentro palabras para calificarlo.
¿Que nosotros no hayamos sido transparentes en el accidente de metro y solo haya sido función de una actividad estrictamente judicializada?
Me parece que es especialmente fuerte.
De otras, ni siquiera me enfado -de otras, las que repiten siempre y que hemos tenido ocasión de explicarlas, etcétera, etcétera, etcétera-.
Citaré una por su actualidad.

Vamos a ser la única comunidad, probablemente, que va a tener un registro de altos cargos, en este caso de sanidad.
Si se ha tardado más es porque, a la dificultad concreta que tiene la creación de determinados instrumentos -de los que luego nos critican, porque nosotros somos los que creamos órganos, los que ustedes nos exigen que creemos, ¿eh?
, pero sirven para las dos cosas-, resulta que es parte de un proyecto que empezamos esta semana, y que vamos a ir desarrollando conselleria a conselleria, porque la transparencia es algo transversal, en la que están comprometidas todas, absolutamente todas las consellerias.

En cuanto a lo del Consejo de Transparencia -luego me referiré a intervenciones que me parecen que han sido más precisas-, he asumido la necesidad de cambiar.
Y lo he asumido por la necesidad de cambiar por una ley que ustedes elaboraron, según el manual de cómo no se tiene que elaborar una ley.

La portavoz del Grupo Ciudadanos ha dicho.
.
.
, ha leído el extraordinario elenco de funciones.
Eso no (inintel·ligible) .
.
.
que lo asuma, y más, sin la capacidad de.
.
.
, bueno, pudiendo compatibilizar eso con otro tipo de funciones, y sin medios.
Nosotros tenemos que arreglar el problema.
Pero, por favor, señor Santamaría, usted es jurista.
Un poco de respeto.
Cuando usted indica, dando por bueno un titular, que es que nos están acusando de una serie de ilegalidades, cuando se trata simplemente de un dictamen preceptivo, según esa ley, a un decreto.
Y usted sabe que todos los decretos reciben infinidad de dictámenes.
Unos se muestran a favor; otros, en contra.
Pero no dice que sean ilegalidades.
Para su tranquilidad -y así se lo hemos manifestado ya en una reunión que mantuvimos con el consejo-, además son unas acotaciones que en general son muy ajustadas, y vamos a aceptarlas prácticamente todas, como tendrán ocasión de ver.
 

Lamento, en este caso, tener que dedicarle tanto tiempo.
En otros casos se lo presto con mucha atención.
Concluyo simplemente diciéndole un pequeño detalle.
Se le ha olvidado hablar de cooperación.
No sé por qué.
Es verdad que yo no soy el primero que usa la videoconferencia, pero yo no estoy en el chabolo.

Señora portavoz de Compromís, gracias.
.
.
, gracias por reconocer que hay avances.
Hemos discutido en varias ocasiones.
El Consejo de Transparencia lo acabo de decir, hemos recibido una ley y tenemos que ejecutarla por un principio de seguridad jurídica.
Podríamos haber optado por algo muy sencillo: no haber impulsado la constitución del consejo.
Lo podrían haber hecho los grupos directamente.
Pero usted sabe perfectamente, porque tuvimos ocasión de hablarlo, que yo fui el primero que quiso que se impulsara.
Por lo tanto, ningún miedo de este consejo.

Y no puedo dejar de felicitarle y de agradecerles a los miembros.
.
.
, a los hombres y a las mujeres que conforman el consejo por el enorme esfuerzo que están haciendo sin medios, y eso es lo que vamos a tratar de avanzar.
Estaré encantado que ustedes planteen que se les mejore el presupuesto.

Suele usted decir siempre que creamos muchos consejos.
Ya hemos avanzado.
.
.
En su última intervención, la semana pasada en el pleno dijo que habíamos creado este.
Ya sabe que no fuimos nosotros.
Que la ley nos la encontramos hecha.

También le rogaría que me dijera cuántos consejos hemos creado.
Nuestra conselleria.
.
.
, alguno vamos a crear.
Por ejemplo, un consejo observatorio sobre responsabilidad social, pero no especialmente tenemos una afición de crear nuevas cosas.
Otros ya estaban creados, etcétera.

Bueno, un tema que ha salido redundantemente, lo de la fundación Baltasar Garzón, Transparencia Internacional, etcétera.
Vamos a ver.
La inspección general de servicios tiene que crecer en personal, pero tiene que crecer en medios, y medios sofisticados.
Tenemos que poder conocer muy bien el funcionamiento de instrumentales de tipo tecnológico, y eso requiere un periodo de preparación dilatado, donde sometamos a prueba el funcionamiento de la estructura de la Generalitat valenciana con la de organismos similares, no de España, sino de Europa y a veces de otros lugares del mundo.
Y para ello tenemos que buscar alianzas con personas, técnicos e instituciones -ONG, universidades, etcétera- de un amplio espectro que nos garanticen unos determinados conocimientos.

¿Es deseable -y aprovecho también para contestar al Grupo Podemos- que todo sea por libre concurrencia?
Como principio general, sí.
Y la prueba está en que hemos eliminado la adjudicación directa siempre que hemos podido.
Pero hay casos en que no es posible, o bien porque ya existen vínculos de colaboración previamente, como el caso de Transparencia Internacional o con la Universidad Politécnica de Valencia y, en otros, porque mantener vínculos con organizaciones internacionales no es sencillo.

En cualquier caso, para la tranquilidad de todos, debo hacer constar que lógicamente lo que se incluye en este presupuesto es una previsión, y en los próximos meses veremos exactamente quiénes nos ofrecen los servicios y, esencialmente, el conocimiento, que es lo que ahí buscamos, el conocimiento.
No se trata de contratar empresas en este caso, sino conocimiento y contacto internacional para aquellos fines que estamos tratando de desarrollar poco a poco, y de los que iremos lógicamente informando en ese proceso de crecimiento de la inspección general de servicios, igual que lo iremos convirtiendo en normas.
Por lo tanto, esto es lo que explica esa situación.

¿Hay otros?
Pues no me atrevo a contestar.
Quizás, sí; quizás, no.
.
.
Los técnicos de mi conselleria indican que estos nos ofrecen una serie de garantía, pero, insisto, el convenio no está cerrado.
Con Transparencia Internacional, como se sabe, existe un convenio, que se firmó en el mes de diciembre del pasado año y que ahora vamos a revisar, como todos los convenios -estaba previsto- y, probablemente, en las conversaciones previas, muy gratas con Transparencia Internacional, está la posibilidad abierta siempre de.
.
.
, con una adenda, unos añadidos, que en algunos casos se dirigirán a unas cosas; en otros casos, se dirigirán a otras, y en esa función continuaremos trabajando.

En cuanto a las intervenciones de los dos portavoces de Podemos, a la señora Meco, gracias por su comprensión, gracias por la referencia a la movilidad geográfica.
Que nadie tenga duda, yo soy el conseller y ejerzo, ¿eh?
Y si no, que se lo pregunten a mi equipo.
Ejerzo más, porque me pongo histérico porque no me puedo mover y doy mucho más la lata.
Una cosa es que, desgraciadamente, me pierda algunos actos protocolarios, a veces eso no es mucha desgracia; a veces, no pueda estar en las Cortes y eso sí que es una auténtica desgracia para mí -me gusta mucho la actividad parlamentaria-, y en otras ocasiones, afortunadamente, moviéndose unos y otros.
.
.
, lo que me desaconsejan por ahora los médicos es precisamente el viaje, porque el hueso tiene que soldarse o algo así.

Comparto absolutamente su alegría, porque la agencia de la prevención de la corrupción, el fraude, etcétera no esté aquí.
Lo comparto absolutamente.
Me parece que es una buena solución a que se ha llegado.

Y quiero dejar algo claro, aunque no tanto a usted, como para el Partido Popular.
En su momento, nuestra conselleria, y yo particularmente, planteamos algunas dudas de tipo jurídico, que nunca de finalidad política, que nunca de finalidad política, sobre aquello que se llamaba Â«agencia antifraudeÂ».
Pero me parece que la conclusión a la que se ha llegado es más que razonable, y en mí y en nuestra conselleria van a encontrar el principal apoyo en todo lo que haga falta y principal colaboración para el desarrollo de esta agencia que tanto necesitamos en la Comunidad Valenciana, y que es recomendada por organismos internacionales, comenzando por Naciones Unidades.

Por lo tanto, una cosa -y debe ser distinguido- son las discrepancias de carácter jurídico que pudiera haber y otra cosa es, una vez creada, el avance que podemos hacer entre todos.

En cuanto a alguna pregunta concreta: ¿por qué Alicante, cátedra de responsabilidad social?
Bueno, hemos mantenido una serie.
.
.
, y tenemos un contacto constante con todos los rectores de las universidades públicas, a los que estoy enormemente agradecido, con debates enormemente gratificantes.
Y hemos visto que tenemos que funcionar con varios modelos: uno, ayudas que se van a seguir manteniendo, digamos genéricas para todas las actividades o sobre todo para la materia de cooperación y de transparencia, y que en algunos casos, sin embargo, conviene especializar un poco algunas actividades.
No es algo nuevo.
Ya existe una de transparencia dirigida, en concreto, a la utilización de aplicaciones tecnológicas con la Universidad Politécnica de Valencia -y existe desde ante de que existiera nuestra conselleria- y mantenemos -porque estamos también muy contentos- una cátedra de derecho foral con la Universidad de Valencia.
Va a haber en la Universidad Miguel Hernández, va a haber en la universidad de Castellón.
Estamos hablando de la especificidad de cada cual, pero, digamos, sí queda ya clara una con Alicante, porque así nos lo ha manifestado -la voluntad de trabajar- y porque la Universidad de Alicante ya ha creado un vicerrectorado de responsabilidad social que está funcionando.

¿Significa que es la única que trabajará responsabilidad social?
Desde luego, no.
Todas lo están haciendo.
Pero, digamos, es la única que ya dispone de una infraestructura operante en su estructura universitaria.

Las guías de responsabilidad social están vigentes ya.
Otra cosa es que ahora entremos, como siempre pasa en la administración, en el día a día de ir hablando con cada uno de los servicios para que se vayan cumpliendo de la mejor manera posible.
Pero la guía está aprobada.
Lo único que queda es la edición, el libro, que es cuestión de días, según me dicen.
Aunque todo el mundo sabe -y usted que también es docente sabe- que la promesa de cuándo se va a publicar un libro no siempre corresponde con la realidad.

En cuanto a la ley, la ley, la hemos sometido -usted sabe perfectamente- a un proceso previo al que no estábamos legalmente obligados, pero que lo hemos querido hacer así por razones obvias, un proceso suplementario de participación, en la que ha habido una participación enorme, que, con mucho gusto, le haré llegar la participación de decenas y decenas de personas y, sobre todo, de entidades, cooperativas, ONG, empresarios y tal.

Hemos tenido reuniones presenciales con casi todas las organizaciones empresariales, cámaras de comercio, etcétera, etcétera.
Estamos muy satisfechos.
Y el texto que incorpora prácticamente todas esas aportaciones está en disposición de enviarse, digamos, a iniciar todo el procedimiento normal, y esperamos que las próximas semanas, meses esté ya en la cámara como proyecto de ley.

En cuanto a su compañero.
.
.

El senyor president:

Senyor conseller, ha superat ja quasi en tres minuts el seu temps.

Vaja acabant per favor.

El senyor conseller de Transparència, Responsabilitat Social, Participació i Cooperació:

Sí, brevemente.
.
.
Vaig acabant.

¿Por qué la unió de periodistes?
Es que la unió de periodistes es quien ya colabora con el Internet Freedom Festival.
Es decir, es con quien podemos.
.
.
, con quien podemos colaborar en este caso.

Decía usted que es aficionado al ciclismo.
Yo no sé montar en bici pero soy muy aficionado a ciclismo.
Sabrá algo de historia gloriosa del Tour de Francia.
En la época de Eddy Merckx, si a Eddy Merckx le patrocinaba el País Vasco, bastante es con ser Poulidor.
Es decir, hay una serie de comunidades autónomas que, por su disponibilidad presupuestaria, están muy lejos de que les podamos alcanzar.
Por lo tanto, el intentar llegar al pelotón de cabeza, los tres o cuatro nos mete en el Tour de Francia -no el de Australia, que ignoro mucho cuáles son sus características-, pero sí nos permite luchar por el maillot amarillo.

En el fondo coincido con usted con la pena que es no poder llegar al 0,15.
Lo hemos hablado muchas veces, y es un paso en el que no cejaremos y vamos a avanzar.

Concluyo.
Pacto de integridad.
El pacto de integridad es algo que se está haciendo en Europa, poco, pero se está haciendo.
Por poner un ejemplo, la gestión de la contratación de las obras del aeropuerto de Berlín, que no es ninguna tontería.
Consiste -lo apuntaba antes- en que, aparte de las medidas normales, en nuestro caso de la Intervención General o, en su caso, de la Sindicatura de Cuentas, habría algún tipo de entidad ciudadana, una ONG, un colegio profesional, una universidad que, por utilizar un lenguaje que no me gusta, pero muy internacional, monitorearía, digamos, no solamente, digamos, la ejecución, sino los plazos, la utilidad, la necesidad de reformarlos o no.

Esto se nos ha solicitado…

El senyor president:

Senyor conseller, per favor.

El senyor conseller de Transparència, Responsabilitat Social, Participació i Cooperació:

…-sí- por parte de Transparencia Internacional que lo pilotemos, una experiencia en España, así es aceptado y estamos resolviendo los problemas jurídicos en este momento.

Muchas gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor conseller.

El senyor conseller de Transparència, Responsabilitat Social, Participació i Cooperació:

Gràcies.

El senyor president:

I ara va a intervindre per a fer-li la rèplica, i per part del Grup Parlamentari Podemos, el senyor César Jiménez, per un temps màxim de cinc minuts.

El senyor Jiménez Doménech:

Breument, i per acabar de concretar qüestions que ens preocupa en matèria de cooperació.
Durant este any de legislatura han sigut reconeguts esforços de la seua conselleria i de la Direcció General de Cooperació en la implantació dels objectius de desenvolupament sostenible que, com tots sabem, tenen una agenda que implica accions fins a 2030, però que implicaria altres àmbits de l'administració, altres conselleries en la tasca d'anar concretant mesures en l'avanç dels objectius de desenvolupament sostenible.

Veiem molta fermesa en la seua conselleria, en la Direcció General de Cooperació, però, insistim, ho hem dit altres vegades, que és una matèria en què tot el govern hauria d'estar implicat.
I no veiem en estos pressupostos, i ara li preguntaré pel conjunt dels pressupostos, no veiem una translació immediata en estos objectius d'anar implantant, d'anar assolint el compliment d'estos objectius.
I només li volia fer la pregunta de si creuen que han insistit prou en les altres conselleries, com estan rebent els suggeriments que els conviden a aplicar l'Agenda 2030 en el conjunt de l'administració i si hi ha, encara que no ho podem vore perquè no està ahí plasmat estrictament, si hi ha avanços, si hi ha alguna partida d'alguna altra conselleria que estiga implicada i compromesa amb el compliments dels objectius de desenvolupament sostenible.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Jiménez.

Senyor.
.
.
Ah!
Es que si no dicen que quieren hacer la réplica, la mesa no lo sabemos.

Senyor conseller, per a utilitzar un torn de rèplica va a tindre la paraula el diputat senyor Santamaría, del Grup Parlamentari Popular, per un temps màxim de cinc minuts.

El senyor Santamaría Ruiz:

Muchas gracias, presidente.

Gracias, conseller, por sus explicaciones.

Varías cuestiones.
En primer lugar, con respecto a los presupuestos con carácter general, porque yo creo que aquí se han dicho algunas cosas que simplemente no se ajustan a la verdad.

Miren, el gasto social en el presupuesto de 2015 alcanza el 86,8% del presupuesto.
El gasto social en el 2016 alcanza el 86,2%, es decir, un 0,6% menos.
Y en el 2017 el gasto social en el presupuesto alcanza el 84,6%, es decir, el -2,2%.
Ruego que cuando los portavoces de los grupos parlamentarios se refieran a cifras que son claramente constatables, pues evidentemente se ciñan a la realidad.

Como una realidad es también que por segundo año consecutivo en estos presupuestos no hay previsión de creación de empleo, y que si mientras tanto la aportación del gobierno central sube un 50%, el Consell baja su aportación para creación de empleo en un 7%.

Y por ponerles un ejemplo más, sanidad ha recortado el presupuesto en 400 millones de euros, que pasa de 6.
496 en 2016 a 6.
084 millones de euros.
Lo digo a efectos de los comentarios con respecto a esos…, esa expresión que usa tanto en esta cámara de Â«l'imaginari col·lectiuÂ» y todo este tipo de cuestiones a las que hacen ustedes alusión.

Y yo, con respecto al conseller, debo decir que no me gusta demasiado la personalización del debate, conseller.
Yo creo que está usted equivocado en esa línea.
Me preocupa que apenas dieciséis meses después esté usted mucho más cómodo, tan cómodo con el tono laudatorio de los grupos políticos que apoyan la labor del gobierno, que con una labor respetuosa de oposición crítica del Partido Popular, que le podrá gustar o no le podrá gustar, pero parte siempre del respeto primero a la persona, segundo a la fuerza política, y primero a los ciudadanos a los que ustedes representan.
Me da la sensación de que se ha acomodado o se están ustedes acomodando muy rápido a ciertas comodidades, y me preocupa.

Ha estado usted triste en sus argumentos, pobre.
Se lo acharemos a la situación médica que atraviesa, pero creo que la pobreza de los argumentos ha sido bastante notable.

Es decir, no hemos acusado de pobre pero honrado.
No señor, nosotros reconocemos la importancia de las funciones que tiene encomendadas su conselleria.
Lo que decimos es que se podría hacer sin gastarnos 502.
000 euros en un puesto de conseller, de subsecretario, de secretario autonómico, de directores generales y de asesores.
No me parece una barbaridad ni una descalificación, porque además en mi intervención, y los conozco personalmente, todo ha ido precedido de un respeto hacia esas personas cuya valía no solo ponga en duda, sino que además tengo en buena consideración.

Hace usted una referencia a que nosotros no tenemos ministros.
Pues es verdad, nosotros no tenemos ministros.
Pero, aún más lejos de tener ministros están ustedes, cuyos resultados electorales en estas elecciones les sitúan mucho más lejos de la posibilidad de tener ministros que tiene el Partido Popular.

Y por lo demás, cuestiones que también me han llamado la atención.
Lo he visto incómodo, cuando yo lo único que he hecho es citar lecturas de prensa.
Quiero decir, no sé, en fin, yo, sé que estudié en la Complutense, en la universidad pública, y a lo mejor no fui muy bien formado, no lo sé si usted piensa eso.
De hecho estudié con Monedero, que digo siempre, se me debe haber quedado alguna tara.

Pero soy capaz de leer los titulares e incluso de entenderlos.
Yo le pido que no me dé usted las intervenciones… (remors) -y con el señor Espinar-…

El senyor president:

Senyories, per favor.

El senyor Santamaría Ruiz:

…que no me dé usted las explicaciones que yo soy capaz por mí mismo de hacer.
Le he leído unos titulares de prensa, no me dé usted por engañado, quiero decir, ni me dé usted por incapaz ni me dé usted por… Es decir, soy capaz de leer los titulares e incluso, fíjese, (veus) de sacar…

El senyor president:

Senyories.

El senyor Santamaría Ruiz:

…mis propias conclusiones.

Y a usted, lo que hemos estado haciendo referencia son a titulares de prensa.

Y también le hemos recordado, o reconocido o sacado algunas de las notas de prensa que resumen su labor de gestión.
Y digo yo que a mí me parece pues muy poca cosa.
Y usted pues podrá discrepar, evidentemente, pero a mí me parece poca cosa, me parece poca cosa que se dediquen ustedes a anunciar auditorías épicas.
Y me parece que una conselleria debería estar para cosas mucho más importantes.

Y, evidentemente, como usted es el conseller de transparencia, no porque lo he decidido yo, sino porque se montó una conselleria, el señor Puig tomó esa decisión, y a usted le nombraron y dijo que sí.
Yo en la primera intervención recuerdo que me imaginaba a usted como el adalid un poco llevando el farolillo y poniendo luz en las áreas oscuras de este gobierno.
Y en ese sentido me encuentro con la legitimidad, y yo sé que a usted no le gusta, de decirle o de recordarle ámbitos en los que ustedes deberían levantar la voz para que su gobierno sea más transparente.
Y por supuesto que le hablo de Ferrocarriles de la Generalitat, porque ahí ha habido un señor al que se le ha represaliado por un informe y por una actuación sectaria.
Por supuesto que me lo permito.

Y me lo permito también en otras cuestiones.
¡Si hay trece recursos contenciosos-administrativos presentados por mi grupo!
Algunas de esas transmisiones de información la firma su conselleria.
¿Pero qué ha hecho usted y su conselleria?
¡Si es que no han hecho nada!
¡Claro que me permito reprochárselo!
¡Claro que le pido que se meta en esas cuestiones que son más importantes que anunciar la apertura de una página web!
Es decir, por supuesto que se lo pido.

Y le pido también que con esos 600 expedientes que están aquí en las Cortes, y que se han dormido no sabemos en qué esquina de qué cajón, pues que usted tome interés y que lo ponga en marcha.
Y le he recordado las críticas del Consejo de Transparencia, pero no las dice el PP, las dice el Consejo de Transparencia, y se lo he leído entrecomillado.
Y además desde el respeto y desde entender que su labor no es fácil en la administración.

Y, por último, le voy a decir una cosa.
A mí me gusta mucho más usted de conseller que el señor Blasco, fíjese lo que le digo.
(Se sent una veu que diu: Â«¡Hombre!
Â») Sí, señor.
(Rialles) Fíjese lo que le digo.

El senyor president:

Señorías.

El senyor Santamaría Ruiz:

Y nosotros, las cuestiones que nos afectan, y usted ha hecho referencia también a la situación en el Ayuntamiento de Valencia, las cuestiones que afectan al Partido Popular en materia de corrupción, ni las escondemos ni por supuesto además las hacemos nuestras.
Es más, las afrontamos con la humildad de tener que escuchar que gente como la señora Clara Tirado, y tengo aquí el listado de todos los casos de corrupción del Partido Socialista, que no voy a leer porque si no salimos mañana por la mañana, tenemos que aguantar ese tipo de lecciones.
Y las aguantamos con humildad, porque es nuestro papel, porque debemos de aguantar con humildad situaciones que han afectado a nuestro partido.
Pero con el orgullo de saber, señor conseller, ya que a usted le preocupa la situación de Valencia ciudad, que somos la fuerza más votada en las últimas elecciones en Valencia ciudad, la más votada.
Y (inintel·ligible) .
.
.
ustedes aquí…

El senyor president:

Señor Santamaría, por favor.

El senyor Santamaría Ruiz:

…y en el gobierno autonómico han perdido 190.
000 votos.

El senyor president:

Moltes gràcies.

Sí?
Per a què demana la paraula?
(Veus) Per a rèplica?
M'imagine que serà per a felicitar i agrair al conseller les seues paraules?

Però vaig a estar atent que siga una rèplica al senyor conseller; si no li retiraré la paraula.

La senyora Campello Moreno:

Gràcies, senyor president.

Des de Compromís ens agrada escoltar que ens ix rendible als valencianes i les valencianes la inversió en transparència.
Ens agrada molt escoltar eixa reflexió que es feia i això que ens dia perquè, clar, pot ser a organitzacions presumptament finançades de forma il·legal no els agrade tant esta inversió que fem des del govern dels valencianes i de les valencianes en transparència.

Hem sentit alguns titulars.
No sé, hem sentit títols, Â«superfluoÂ», Â«erre que erreÂ», Â«muditosÂ».
Bé, jo a tot açò sols vaig a.
.
.

El senyor president:

Espere un moment.
Ja li he dit que té vosté cinc minuts per a fer la rèplica al que ha dit el senyor conseller.

La senyora Campello Moreno:

Exacte.
Estic parlant de qüestions que el senyor conseller ha estat parlant.

El senyor president:

(Inintel·ligible) .
.
.
va a ser la mesa i esta presidència, per favor, replique al que li ha dit el senyor conseller.

La senyora Campello Moreno:

Exacte.
Bé, parlàvem de títols.
Vosté ha fet ja un títol, que era el de Â«pobres, pero honradosÂ».
Jo sols afegiré un que el meu company i síndic del nostre grup parlamentari ha afegit, i és el de Â«el gobierno de todos a la cárcelÂ».

Gràcies.

El senyor president:

Molt bé.
(Veus)

No, es que es el problema, cuando se incumple, cuando se intenta engañar el que hem acordat en la mesa per a.
.
.
, (veus) clar, clar, quan s'intenta.
.
.
, passa açò.
S'obri un nou torn d'intervencions, se fan al·lusions i açò pot ser interminable.

Jo, el que vostés decidisquen, però.
.
.
(Veus) Bé.
(S'interromp la gravació)

Molt bé, senyor conseller, ja per acabar la compareixença, té vosté cinc minuts per a contestar a les rèpliques dels grups parlamentaris.

El senyor conseller de Transparència, Responsabilitat Social, Participació i Cooperació:

Moltes gràcies.

Señor Jiménez, gracias genuina y sinceramente por su interés por cooperación porque me parece que marca una línea de cooperación, ¿no?
Y me parece que además es la madre del cordero lo que usted plantea.
¿Cómo hacemos que las ODS impregnen toda la acción del Consell?
Completamente de acuerdo.
Estamos empezando, no solo desde el Consell, sino también en universidades o ayuntamientos.

Yo creo -usted lo decía- son objetivos para el 2030.
En un año es muy difícil, ¿no?
Creo que hemos establecido un criterio y una estrategia sobre la base de alineamientos, alinear todas las políticas.
Y estamos todavía, y vamos a estar durante bastantes meses, en una política, digamos, de campamento base.
Nuestra conselleria es el campamento base para todo esto.
Y luego vamos a ir avanzando a partir de algunas consellerias estratégicas.

Todas están comprometidas, pero, aparte de algunas cosas que hace la propia presidencia, a bote pronto recordaría algunas cosas que tienen que ver con las consellerias de igualdad, la de economía, la de agricultura y medio ambiente y la de educación.
No significa que en las otras no se esté haciendo nada.
Digo que en este momento pienso en acciones que estamos acometiendo, reuniones que ya se han mantenido, etcétera.

Que eso figure con esa denominación en el presupuesto, pues no me sorprende que no sea así, ¿eh?
, porque a lo mejor en el futuro hay que hacerlo.
Es una reflexión que nos anotamos para el próximo año.
Pero, digamos, son conceptos muy genéricos porque, como usted sabe, la ODS obliga por ejemplo a la soberanía alimentaria, no hay que decir acciones de soberanía alimentaria que tengan que ver con las ODS, sino que la agricultura seguirá lo que sea menester.

Señor Santamaría, lamento si en algo he sido demasiado fogoso, yo creo que usted a veces también lo es.
Los datos, los macrodatos, bueno, pues como vendrá mi compañero el señor Soler, él se sabe muy bien el presupuesto, mucho mejor que yo, y no voy entrar.
Es evidente que todo un gasto social…, nuestra conselleria sí que ha subido, porque cooperación es gasto social.

Y agradezco que, además, tenga la gentileza de recordar el tema del empleo, cuando la Comunidad Valenciana es la que más sube en creación de empleo, mientras que en el conjunto de España se desciende, lo cual supongo algo también tendrá que ver este Consell.

Insisto en lo de respeto personal.
Y claro que quiero la crítica.
Lo que pasa es que creo que ustedes van a tener que dar en algún momento un paso.
El paso no es pasarse la vida esperando a ver si nosotros somos tan malos como lo fueron ustedes.
No usted, no quiero generalizar su partido.
Esos cientos y cientos de casos aislados, que ya es mala suerte que tanto caso aislado caiga siempre en el mismo sitio, pero, bueno, esos cientos y cientos de casos aislados.

Claro, usted me dice: Â«Es que hemos presentado no sé cuántos recursos.
Â» Pues bien.
¿Y qué le vamos a hacer?
Y también han anunciado que mandan quejas a no sé dónde, que luego no llegan.
O se quejan de cualquier cosa como una falta de transparencia, cuando eso, en el lenguaje político, jurídico, sobre todo en el mundo, tiene otras denominaciones.
Ustedes han convertido la transparencia en el arma arrojadiza.
Me parece bien, me parece bien.
A mí me da trabajo, me justifica.
Gracias otra vez.

Cuando quieran, nos sentamos a hablar de políticas concretas, de lo que ustedes no han venido nunca es a hablar de cómo podemos mejorar el portal de transparencia, cómo podríamos cambiar la futura ley, cómo podemos mejorar el consejo de transparencia.
De eso ustedes no hablan.
Ustedes solo usan la transparencia para quejarse de lo mal que les tratamos, pero al hacerlo nos obligan lo que fueron ustedes.
¿Y qué quieren que hagamos?
Nos lo ponen tan fácil que resulta aburrido.
Yo estoy deseando, de verdad, sentarnos a hablar, pero no me diga incluso que es que yo tenía que haber hablado por si se han perdido unos documentos de las Cortes.
Se llama separación de poderes.

Y es verdad, es verdad, el PP valenciano no tiene nadie como ministro.
Yo hubiera lamentado que usted se hubiera ido de ministro, porque hubiéramos perdido un magnífico interlocutor, y sabe que se lo digo sinceramente.

Pero sí tuvieron consellers, sí tuvieron consellers veinte años.
¿Cuántos están procesados o imputados?
Este es el problema.
No nos obliguen a mirar al pasado, no nos obligue a invocar la herencia.
Usted sabe que yo no quiero hacerlo.
Para mí es un fracaso, para mi comunidad cada vez que lo tengo que recordar, pero no se empeñen ustedes en sentarse a ver si nosotros conseguimos ser tan poco transparentes como lo fueron ustedes, porque este sigue siendo política e institucionalmente el mayor problema que tiene la comunidad.

Entiendo que nos critiquen, entiendo que nos ataquen, pero el respeto al pueblo, a la comunidad, al Consell y a ustedes comienza por hablar de políticas y no solamente de esa queja.

Muchas gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor conseller.

I amb açò acabem la seua compareixença.
I senyors diputats, quedem convocats esta vesprada a les quatre i mitja per a la compareixença del conseller d'hisenda.

Moltes gràcies, senyor conseller.

El senyor conseller de Transparència, Responsabilitat Social, Participació i Cooperació:

Moltíssimes gràcies a tothom.

(Se suspén la reunió a les 14 hores i 21 minuts)

(Es reprén la reunió a les 16 hores i 32 minuts)

Compareixença del conseller d'Hisenda i Model Econòmic, senyor Vicent Soler i Marco, per a informar sobre el Projecte de llei de pressupostos de La Generalitat per a l'exercici 2017 pel que fa a la seua conselleria

El senyor president:

Reprenem la sessió de la Comissió d'Economia, Hisenda i Pressupostos en este cas amb la compareixença del conseller d'hisenda.
Imagine que coneix quin és el funcionament.
Vosté té una primera intervenció de trenta minuts, els diputats per cada grup parlamentari deu, després vosté contesta a les intervencions dels grups amb quinze minuts i finalment una intervenció de cinc minuts per a rèplica, però per a rèplica al conseller.
Habitualment sempre fins enguany ha sigut que els grups que estan sustentant al govern no utilitzen el torn de rèplica normalment, és una cosa que ha sigut habitual.
És cert que en alguna de les compareixences eixe criteri s'ha trencat, però, bé, hem tornat a recuperar-lo amb les últimes compareixences.

Per tant, sense més dilació, senyor conseller, i per trenta minuts, té vosté la paraula.

El senyor conseller d'Hisenda i Model Econòmic:

Moltes gràcies, senyor president de la Comissió d'Economia, Pressupostos i Hisenda de Les Corts.

Senyories.

Comparec davant aquesta comissió de Les Corts per a fer l'exposició del projecte de pressupostos per a 2017 corresponent a la Presidència de La Generalitat i a la Conselleria d'Hisenda i Model Econòmic.

Pel que fa a la Presidència de La Generalitat s'ha d'assenyalar que el pressupost de la Presidència té com a objectius fonamentals alçar la hipoteca reputacional, reforçar l'autogovern i cosir la Comunitat Valenciana, reforçant les estructures locals en una clara aposta pel municipalisme.

A més a més, la presidència reforça el paper transversal de tres pilars bàsics com són el turisme, la innovació i, finalment, la recuperació de l'espai comunicatiu valencià com element vertebrador del territori i de cohesió social.

El pressupost de la presidència puja a 253 milions d'euros.
Comparant-ho de manera homologada suposa un increment del 20% respecte de l'any anterior.
Eixe increment obeïx fonamentalment a la posada en marxa del fons de cohesió territorial del Consell.
En total, per a les polítiques destinades a potenciar el municipalisme i reforçar les estructures mancomunades, mancomunades municipals, es destinaran 43 milions d'euros dels que bona part es transferiran directament als ajuntaments de tota la Comunitat Valenciana.
Es tracta així d'exercir les competències de La Generalitat contribuint de forma decidida a millorar els recursos dels ajuntaments, molt castigats per la crisi i per un sistema de finançament que, com el de les comunitats autònomes, necessita un canvi.

El fons que posa en marxa el Consell ha de comptar també amb les aportacions de les diputacions provincials i de fons europeus per una quantitat semblant a l'aportada per la Generalitat valenciana.
Estem segurs que aquest treball conjunt es farà des de la responsabilitat de totes les parts.

Turisme.
El turisme seguix sent, com saben vostés i s'ha demostrat, una prioritat per a este govern.
La futura llei de turisme de la Comunitat Valenciana arribarà a estes Corts enguany mateix.
Per al seu desenvolupament, el pressupost de l'Agència Valenciana de Turisme ha augmentat un 19,7% fins a 72,6 milions d'euros, un increment que en realitat és superior, ja que la millora de la gestió en CACSA ens ha permés alliberar recursos, perquè no s'ha de fer una aportació més gran a aquesta empresa pública depenent de la Secretaria Autonòmica de Turisme.
La finalitat de la política turística del Consell és fer més competitiva l'oferta valenciana, diversificant-la i desestacionalitzant-la.
Aquest últim objectiu es destinarà bona part de l'increment pressupostari d'enguany.

Radiotelevisió valenciana.
Com vostés sabran, l'any passat el pressupost de la presidència incloïa 29 milions d'euros per a la liquidació de les dues societats de l'antic Canal 9 i per a l'obertura de la nova radiotelevisió valenciana.

Enguany, ja aprovada la llei per aquestes Corts, s'ha decidit que el pressupost de la corporació valenciana de mitjans de comunicació estiga en la secció 20, ja que és una societat en tràmit.
En total es dota a la corporació d'un pressupost de 55 milions d'euros, d'acord amb la llei que establix el marge pressupostari de la nova televisió pública.

Per aquest primer exercici, conscients de les dificultats, ens hem situat en la banda baixa de la forquilla, que és entre el 0,3 i el 0,6, percentatge que marca la llei de creació de la nova corporació.
Serà la televisió amb menor cost per habitant de les autonòmiques, sense renunciar, això sí, a la qualitat, a la qualitat en valencià i plural.

Agència valenciana d'innovació.
També en la secció 20 s'ha incorporat el pressupost de partida de l'agència valenciana de la innovació.
Aquest ha sigut un dels projectes centrals desenvolupats enguany en la Presidència de La Generalitat.
Un treball de mesos d'investigació, diagnòstic i propostes de millora sobre el sistema valencià d'innovació.

L'agència valenciana de la innovació, que està pendent d'aprovació per aquesta cambra, serà una ferramenta, una eina fonamental en la recuperació del teixit industrial de la Comunitat Valenciana i, per tant, el suport als empresaris per la generació de llocs de treball, llocs de treball estables i de qualitat, i de millora dels existents.
En total, 28 milions d'euros en línia amb la memòria econòmica que acompanya a la llei.

Agència valenciana d'emergències.
També es millora la dotació econòmica de la futura agència d'emergències.
La creació d'esta institució permetrà una millor coordinació i funcionament de tots els departaments de seguretat que depenen de La Generalitat.
En total, 89,85 milions d'euros.

Millora reputacional.
El milió d'euros per a la millora de la reputació de la Comunitat Valenciana baixa perquè ja hi ha feina feta.
És un programa de subvencions a institucions que presenten projectes que suposen una millora de la reputació de la Comunitat Valenciana.

Convenis d'investigació amb universitats.
Hi ha una partida nova d'1,4 milions per a convenis amb les universitats i altres institucions dedicades a la investigació per a dur endavant programes d'investigació per a millorar i fer més eficients els serveis públics i fer estudis de prospectiva sobre l'evolució social, cultural o econòmica de la Comunitat Valenciana a llarg termini d'uns deu a uns quinze programes.

Ciutat de les Arts i les Ciències, CACSA.
CACSA previsiblement tancarà el pressupost d'enguany amb millor resultat que en l'any 2015.
I, per tant, el pressupost de 2017 permetrà usar els fons disponibles per rellançar l'activitat de la societat mateixa i buscar projectes de futur per als continguts i els edificis.

Passem ara a la consideració de la Conselleria d'Hisenda i Model Econòmic.
Però abans d'entrar en els números vull emfatitzar els dos grans objectius polítics que inspiren l'actuació.

En primer lloc, -i encara que no és matèria directa d'esta compareixença, però evidentment afecta tot el pressupost de La Generalitat- la lluita contra l'infrafinançament que pateix La Generalitat i que impedeix dur endavant actuacions com cal en molts terrenys, com hauran vostés pogut oir dels mateixos consellers al llarg de tota la setmana.

Les seues senyories ja han escoltat tot això i les limitacions pressupostàries a les quals ens enfrontem.
Vull dir que este Consell amb el seu president al cap i també amb la modesta ajuda de qui els parla i la contribució de moltes altres persones i institucions, incloses aquestes Corts, cal dir-ho, i la societat civil, hem posat les bases perquè el nou Govern d'Espanya haja d'abordar amb urgència la reforma del finançament autonòmic.
Hem posat pressió, però també rigor i no podem esperar més respostes del tipus de Â«hi havia altres urgències que resoldre abansÂ».
Coses com evitar desnonaments o que les pimes es vegen ofegades per falta d'una política adequada de suport i hagen de tancar, fent que augmente l'atur, sens dubte, temes urgentíssim.

I, en segon lloc, el segon gran objectiu de la Conselleria d'Hisenda i Model Econòmic és la lluita contra la ineficàcia administrativa.
Superar l'administració del paper a La Generalitat, a l'administració de justícia, a l'educació, perquè tots els procediments siguen més eficients, més ràpids, més operatius i més segurs.

L'actual govern va heretar de l'anterior una administració amb el nivell més baix d'informatització de totes les comunitats autònomes.
Per això, les iniciatives de la conselleria d'hisenda per a potenciar la digitalització en els àmbits de l'IVAT o en col·laboració amb les conselleries de justícia i d'educació ocupen un lloc molt destacat.

En concret, fem una clara aposta per la ciberseguretat; donem un impuls decidit a la transformació digital de l'administració, per a una administració electrònica més eficient i pròxima al ciutadà i més amable per al ciutadà; avancem en el disseny i implantació del nou sistema de gestió judicial; apostem per la potenciació de la plataforma d'e-formació; dediquem especial atenció a tots els desenvolupaments informàtics que milloren les condicions de vida de les persones; es crea un centre de procés de dades, CPD, de suport que hui no existix; donem un impuls a la dotació d'equipament TIC als centres docents per a implementar l'escola digital; atenem al desenvolupament i al manteniment d'aplicació de totes les conselleries i organismes autònoms.
Fem un pas endavant decisiu en l'adaptació de les aplicacions als processos d'administració electrònica; avancem en l'estandarització dels llocs de treball dels empleats públics amb eines informàtiques basades en el programari lliure; unifiquem les tres xarxes de comunicació actualment existents en La Generalitat en una xarxa neutra única.
I tot això, també, amb una voluntat d'aprofitar totes les oportunitats que oferix per a impulsar el sector empresarial de les TIC de la Comunitat Valenciana.

Recorden vostés que La Generalitat és la principal empresa, la més gran empresa que tenim els valencians, en ella mateixa, a banda del servei públic que fa.
I el revulsiu que pot significar per al conjunt del teixit productiu el que donem exemple i anem per davant en el tema de la producció tecnològica és molt important.

Feta aquesta introducció entrem ja als números, en conjunt la previsió de despesa pressupostària per a 2017 en la Conselleria d'Hisenda i Model Econòmic puja 39,6 milions d'euros respecte a enguany, és a dir, passem de 246,4 a 286 milions d'euros de la que bona part es dedica a TIC i a l'Institut Valencià de Finances.

Per capítols, pugen, sobretot, el capítol VI, que passa de 46,3 a 71,1 milions, amb un increment del 53,42%.
El capítol II, que passa de 87,1 milions a 97,4 milions, el que representa un increment de l'11,85%.
El capítol VII, que passa de 8,3 milions a 12,1 milions, amb un increment del 45,9%.
I el capítol IV, que passa de 44,6 milions a 46,5 milions, amb un increment del 4,26%.

Per centres de despesa, la Direcció General de Tecnologies de la Informació i les Comunicacions, com se derivarà del que acabe de dir fa un moment, concentra més de la meitat del pressupost total de la conselleria, concretament el 55,5%, augmentant el seu pes des del 51,4% que suposava en el pressupost d'enguany.

Amb aquests 158,7 milions d'euros previstos, la direcció general de TIC desenvolupa tres programes: sistemes d'informació, 121.
60, al qual destina 120,5 milions d'euros, un 30,47% més que enguany; telecomunicacions i societats de la informació, la partida 121.
70, al qual destina 19,7 milions d'euros, un 16,23% més de recursos que enguany; innovació tecnològica educativa, la partida 421.
90, al qual es destinen 17,3 milions d'euros, un 7,23% més que enguany.

El segon centre de despesa de la conselleria per la seua importància quantitativa és, en 2017, l'Institut Valencià d'Administració Tributària, mitjançant la creació d'un programa nou, específic per a ell, el 613.
30, al qual es destinen 45 milions d'euros, bàsicament per a honoraris de les oficines liquidadores.

La Direcció General de Sector Públic, Model econòmic i Patrimoni ocupa el tercer lloc en volum de despesa.
En conjunt disposa d'un pressupost de 30,6 milions d'euros, amb una lleugera davallada enfront dels 31,7 que es van pressupostar per a enguany.
Esta davallada es concentra en el programa de model econòmic i actuacions sobre el sector públic, la partida 615.
20, que baixa de 10,4 a 5,3 milions, mentre que augmenta la dotació per als programes de patrimoni de La Generalitat, la 612.
30, de 15,1 milions a 18,1 milions, per a atendre el pagament obligat de l'IBI, per a la Ciutat Administrativa Nou d'Octubre, la partida 612.
70, de 4,71 a 4,87 milions i per al centre logístic, arxiu i parc mòbil de La Generalitat que tenim a Riba-roja, la 612.
80, de 1,51 a 2,26 milions.

A continuació es troba l'Institut Valencià de Finances, que rep 12,44 milions d'euros amb càrrec al programa d'actuacions sobre el sector financer, 631.
50, incrementant, però, la dotació en un 71,21% de la dotació pressupostària per a enguany.
Més endavant, em referiré a parlar específicament de l'Institut Valencià de Finances.

Vaig a entrar ara a analitzar els continguts a què responen les xifres globals que els he donat.

La Direcció General de Tecnologies de la Informació, el programa 121.
60 que creix un 34,05%, en el capítol VI, per a atendre la pròrroga dels lots 2 i 3 del projecte Cesstic, que proveeix serveis de comunicacions corporatives a més de 110.
000 usuaris i dels projectes Desig -desenvolupament dels sistemes d'informació de La Generalitat- i Desigha -de gestió tributària i gestió econòmica financera-.
Així mateix, es preveu l'actualització de la infraestructura de comptabilitat al servei per a la consolidació del servei d'aplicacions.

També creix el capítol II, un 23,72%, bàsicament per la nova imputació comptable suggerida per la intervenció de La Generalitat dels servicis de telecomunicacions, Cesstic, que ja he esmentat, a més a més de l'increment dels serveis requerits per l'administració de justícia i els serveis d'igualtat i dependència i l'IVAT.

En el programa 121.
70, de telecomunicacions i societat digital, el pressupost es concentra, bàsicament, als capítols II i VI, per a atendre compromisos plurianuals que absorbixen dos terços del pressupost.

La seua destinació és el finançament del servei de suport i gestió de la xarxa de comunicacions d'emergència, Comdes, i altres xarxes de comunicació de La Generalitat; obres d'adequació d'instal·lacions elèctriques d'alta i baixa tensió en centres de comunicació de la direcció general de TIC; l'ampliació i renovació tecnològica de la xarxa de transports de dades; i la xarxa d'accés de banda ampla d'alta velocitat, així com el programa d'alfabetització digital.

Per la seua banda, el programa 421.
90, innovació tecnològica educativa, concentrat bàsicament en els capítols VI i II, atén assumptes com la pròrroga del contracte del servei centralitzat d'atenció als usuaris, de les aplicacions corporatives i del projecte de desenvolupament dels sistemes d'informació de La Generalitat, Desig.

Es preveu l'actualització de llicències de la xarxa electrònica de lectura pública valenciana; el manteniment i suport de la infraestructura Red, de comunicacions de la conselleria d'educació; la implantació de les mesures de la nova llei de procediment administratiu en l'àmbit de l'educació, la cultura i l'esport i el que suposa més de cinc-cents procediments; i, de manera molt especial, l'adquisició d'equipament de tecnologies de la informació per a centres educatius, per mitjà de la central de compres de l'estat.
Esta partida suposa el 77% del pressupost del programa.

En conjunt, les inversions de la direcció general de TIC suposaran la incorporació de més de tretze mil ordinadors, principalment en els àmbits de justícia i educació.

També, en la direcció general de TIC, pel que fa al capítol IV, la novetat més destacada és la introducció de línies de subvenció en els tres programes que he esmentat per a donar suport a la convocatòria d'un total de vint beques de pràctiques professionals d'un any de durada en matèries com la seguretat de la informació, l'elaboració de recursos digitals, el control de qualitat, la gestió de serveis TIC, biblioteconomia i documentació, comunicacions corporatives, aplicacions per a la comunitat educativa, etcètera.

Pel que fa a la resta de capítols, desapareixen les dotacions en els capítols VII i VIII, en aquest últim cas per la liquidació de la fundació OVSI, observatori de la societat de la informació, que era un tema pendent.
S'introduïx una dotació d'1,82 milions d'euros en capítol III per a atendre les despeses financeres del lloguer de Comdes, la xarxa de comunicacions d'emergència i seguretat de La Generalitat, com a conseqüència d'un canvi d'imputació comptable, establit per la intervenció.
I es produïx un increment en el capítol IX per a atendre el pagament de la sisena quota del pla Avanza, prevista en l'addenda al conveni marc de col·laboració entre La Generalitat i el ministeri d'indústria, turisme i comerç per al desenvolupament del programa d'infraestructures de telecomunicacions en l'àmbit d'este pla.

Passem a l'Institut Valencià d'Administració Tributària i la Direcció General de Tributs i Joc.

El segon centre de despesa dins de la Conselleria d'Hisenda i Model Econòmic ha passat enguany a ser l'IVAT que, per primera volta, té un programa específic desglossat de la Direcció General de Tributs i Joc.
Això testimonia la voluntat de l'actual govern de La Generalitat de combatre el frau fiscal, com posa de manifest en la pràctica que enguany s'han recaptat més de 5,2 milions d'euros per via executiva, 5,2 milions d'euros més, tot sense canviar la normativa aprovada pels governs del Partit Popular, amb la mateixa normativa -estem parlant dels anys anteriors a l'actual, que és l'únic que ha canviat una miqueta la normativa de patrimoni-.
És a dir, amb la mateixa normativa, hem obtingut 5,2 milions més d'euros, recaptat 5,2 milions d'euros.

Una vegada fet aquest ajust pel que fa a l'IVAT, el pressupost per a la Direcció General de Tributs i Joc queda en 6,39 milions, dels quals més de la mitat es destinen al cost del conveni amb l'Agència Estatal d'Administració Tributària per a la recaptació en via executiva dels deutes tributaris.

Passem a la Direcció General del Sector Públic, Model Econòmic i Patrimoni.

Pel que fa a la Direcció General del Sector Públic, Model Econòmic i Patrimoni, cal destacar en el programa 612.
30, patrimoni de La Generalitat, l'increment d'un 26,74% en el capítol II, necessari per al pagament de l'IBI que ja va requerir una modificació pressupostària enguany, considerant la qual l'increment és només d'un 3,24.
13 milions pressupostats per a 2017 per a l'IBI.

En el capítol VI d'este programa hi ha un increment de 4,61 per a atendre el condicionament dels edificis de La Generalitat ubicats en el carrer Micalet 5 i la plaça de Nàpols i Sicília per a la reubicació dels serveis administratius de La Generalitat i la reforma de l'edifici històric del palau de l'Almirall, amb la finalitat de complir la directiva europea sobre edificis històrics i aprofitar el finançament d'un 50% dels fons europeus.

Finalment, en el capítol VIII es computa el mateix import d'enguany, 200.
000 euros, per a fer front als pagaments de recepció d'herències intestades fins que es produïx la liquidació.

Parlem ara de l'Institut Valencià de Finances, com he promés anteriorment.

Finalment, pel que fa a l'Institut Valencià de Finances, els seus objectius són, fonamentalment, facilitar el finançament necessari per a La Generalitat i el seu sector públic, establir mecanismes que faciliten l'accés al finançament de projectes empresarials i gestionar la cartera de crèdits, tant en un cas com en l'altre.

Col·lateralment, l'IVF també assumix les tasques de supervisió de les entitats financeres que corresponen a La Generalitat, exercint-ne la tutela, i gestionar i promoure els serveis de certificació electrònica.

Com a suport per a complir estos objectius, el projecte de llei de pressupostos de La Generalitat per a 2017 li encomana la gestió del programa 631.
50, actuacions sobre el sector financer, el qual dóna cobertura a les necessitats de despesa i inversió de l'activitat de gestió de política financera i, principalment, a l'activitat creditícia de l'institut en el seu funcionament embrionari com a banc públic.

Per la seua rellevància, hem detindré a exposar breument les principals línies dins d'esta activitat.

El primer que vull destacar és la important incardinació de les línies de crèdit de l'IVF dins dels fons europeus, especialment dins del programa operatiu del Feder de la Comunitat Valenciana, 2014-2020.
Tres de les línies en formen part:

Una línia de microcrèdits, en col·laboració amb intermediaris financers, en col·laboració amb intermediaris financers, que quede molt clar.
Açò no es tracta de competir, sinó que es tracta de col·laborar, justament per a arribar més enllà de què va l'àmbit privat, que té.
.
.
El mercat dóna unes línies roges; nosaltres volem anar més enllà de les línies roges perquè la pime, els autònoms, la gent que té més problemes de garantia i d'aval puga este embrionari banc públic anar una miqueta més enllà.

Per tant, podem anar més enllà, per mitjà de garanties o d'altres instruments, adreçades a persones desocupades en situació de desavantatge en l'accés al mercat de crèdit bancari tradicional -imaginen vostés, dels desocupats, dels aurats, això com d'important seria- que vullguen crear o desenrotllar la seua pròpia microempresa.

Una línia de suport a l'emprenedoria innovadora, mitjançant mecanismes de finançament en forma de capital llavor, per a empreses en fases primerenques o de quasi capital com els préstecs participatius.

I una línia de promoció del creixement i la consolidació de les pimes per a potenciar la innovació, mitjançant mecanismes de finançament en forma de capital risc o de quasi capital, com són els préstecs subordinats.

D'altra banda, l'IVF compta amb altres dues línies de finançament:

Una per a l'emprenedoria innovadora i el creixement i consolidació d'iniciatives cooperatives i de l'economia social, així com per al redreçament d'empreses mitjançant societats laborals.
L'economia social és també una part important de la tasca de l'Institut Valencià de Finances.

I, per l'altre costat, línies de finançament sectorial en col·laboració amb les diferents conselleries.
Les conselleries marquen les seues preferències, la seua alternativa, els seus programes, i l'IVF pot estar al costat d'elles per donar-los cobertura, més enllà.
.
.
, a través de col·laterals, per exemple, provinents del pressupost de la mateixa conselleria.

La primera d'aquestes línies comptarà amb finançament de capital de risc especialitzat en el finançament de la fase inicial de les empreses, així com també préstecs participatius gestionats en col·laboració amb intermediaris financers.

Quant a les línies sectorials, amb una dotació econòmica important de 5 milions d'euros, es pretén que l'IVF es convertisca en una peça clau de la política promocional de La Generalitat, en coordinació amb les diferents conselleries especialitzades en els corresponents sectors, de manera que els criteris d'elegibilitat per a rebre el finançament seran establits per les diferents conselleries, d'acord amb les polítiques que es correspon executar, mentres que l'IVF du a terme l'anàlisi i gestió de riscs amb una cobertura parcial amb càrrec al pressupost de les conselleries corresponents, com acabe d'explicar.

Per això, les conselleries subvencionaran el 20% de l'import nominal de cada operació concedida dins del marc de les línies sectorials, i el seu import servirà per a dotar un fons de provisions tècniques per a cobrir l'eventualitat de pèrdues, de manera que no generen un efecte negatiu sobre els comptes de l'IVF.
Això permetrà multiplicar la disponibilitat de recursos per al desenvolupament de les polítiques del Consell, assumint l'IVF nivells superiors de riscs superiors amb un menor nivell d'exigència de garanties.

El fons es destinarà exclusivament a cobrir parcialment el risc de les operacions de finançament de projectes empresarials tècnica i econòmicament viables i les necessitats de finançament dels quals no estiguen cobertes pel mercat.
Anar més enllà del mercat, com he dit adés.
En eixe sentit, no podran ser objecte de finançament entitats en situació de crisi, d'acord amb la normativa europea sobre ajudes de salvament i reestructuració d'empreses en crisi.

En definitiva, senyories, uns pressupostos en clau de futur, atenent els objectius generals de l'actual govern de La Generalitat establits en el pacte del botànic de rescabalar les persones, regenerar la democràcia i de lluitar contra la corrupció i el balafiament dels recursos públics.
Governar per a les persones amb uns serveis públics eficaços i eficients, desplegar un nou model productiu que done més estabilitat a l'economia valenciana i permeta garantir els nivells de benestar i aconseguir un finançament just que ens proporcione recursos perquè La Generalitat puga complir els deures que li correspon com a part de l'administració de l'estat que és i com a expressió de l'autonomia política dels valencians.

La conselleria d'hisenda té responsabilitat directa en molts d'aquests aspectes i indirecta en quasi tots.
Correspon a la seua competència horitzontal el tractar de maximitzar els recursos de La Generalitat i controlar-ne l'ús, amb eficàcia i eficiència.

Enguany fem un esforç, fem un esforç molt gran en tecnologies de la informació perquè tota La Generalitat, i els valencians en les seues relacions amb ella, en qualsevol faceta de la seua vida, puguen ser més eficients en el nostre treball i en les nostres gestions.

Tractem de recuperar un abandó perllongat en este aspecte, com també en posar a l'abast de les empreses i els emprenedors instruments perquè l'economia valenciana puga comptar amb finançament per a les seues intervencions i per a les seues actuacions, per a les seues inversions, per a les seues accions, del tipus que siguen, en creixement i en innovació, posant fi també a la llarga etapa d'abandó, justament en el moment de la crisi, quan la crisi era més forta i més fort ens ha atacat.

I tractem també de posar ordre en la capacitat de l'administració valenciana de recaptar, realment, els recursos que la llei, les lleis de l'estat i la nostra capacitat en matèria fiscal ens permeten obtindre.

La Comunitat Valenciana no pot ser un territori on la negligència o la incapacitat recaptatòria convertisquen en paper mullat la normativa fiscal per a qui té més recursos per a eludir o emmascarar els seus ingressos.

L'entrada en funcionament de l'Institut Valencià d'Administració Tributària en 2016 i amb un programa pressupostari propi, per primera volta en 2017, és una peça clau d'esta política.
Perquè hi ha un mandat constitucional, que no és ideològic, que és constitucional, i és que el sistema ha de ser progressiu; ha de pagar qui més té i menys qui menys té; és un mandat de la Constitució.
I, per tant, volem fer d'este instrument recaptatori un instrument eficaç per a aplicar el mandat constitucional, d'acord amb vostés, d'acord amb esta cambra.
Està en tràmit de la llei d'acompanyament i de la llei de pressupostos perquè este principi constitucional prenga cos.
I necessitàvem per a això instruments, no només la voluntat, no només la norma, sinó també l'instrument per a lluitar contra el frau, que és la pitjor de les injustícies fiscals, el frau fiscal: fa pagar a uns el que no paguen uns altres.
Tot això, si no se fa, si no s'instrumenta amb un element eficaç -i per això hem tirat endavant l'IVAT- camí de la futura agència tributària valenciana, no estaríem responent a la voluntat ferma de lluitar contra el frau.

Per tant, en tot això volem avançar en tot el que els he dit, en Conselleria d'Hisenda i Model Econòmic al llarg de 2017.
I el pressupost que tinc l'honor de presentar hui, estic segur que serà un bon instrument, dins de les possibilitats existents, per a aconseguir-ho.
Cal dir que darrere de tot això està el nostre problema estructural, que és un sistema de finançament autonòmic injust en general per a tots, per a tots, i sobretot per a algunes comunitats autònomes.
Sens dubte, la nostra és la que pitjor està.

I per tant, una vegada més, en el context d'això i posant-li el marc de referència que mereix el tema, sé que comptaré amb la voluntat de tots vostés per tal de redreçar allò i intentar que eixos diners del contribuent s'apliquen de la millor manera possible.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor conseller.

I ja per a mamprendre el torn d'intervenció, senyor David Torres, per part del Grup Parlamentari Podemos-Podem, per un temps de deu minuts.

El senyor Torres García:

Gràcies, president.

Senyories, bona vesprada.

Gràcies, senyor conseller.

La veritat que jo, les meues primeres reflexions aniran sobretot, com ha acabat vosté i ha fet referència al finançament injust, i també m'agradaria fer referència en la meua intervenció al tema de la tributació més progressiva, més justa.
Però bé, primer que tot agrair-li la compareixença en esta comissió i sobretot també alguna reflexió faré sobre el pressupost en general, tenint en compte que vosté és el responsable de l'elaboració d'aquest pressupost.

Com ja hem comentat diverses vegades, és cert que nosaltres hem tingut informació i hem estat informats del procés d'elaboració dels pressupostos des de juny.
Hem mantingut reunions amb les diverses conselleries, sobretot per veure que anaven en sintonia amb l'Acord del Botànic, com vosté ha fet referència.
Reunions que s'han intensificat, sobretot les últimes setmanes, quan estava ja elaborant-se.

Però és cert que no hem participat directament en el que és l'elaboració, però algunes de les qüestions que li podré transmetre ja les hem pogut compartir, i per això, bé, aprofitaré també per a fer eixes valoracions generals.
Com saben, l'Acord del Botànic acabem de tancar una renovació, que és un esborrany que està tancant ara la comissió tècnica.
Quan estiga tancat es farà públic.

I en tot cas, com dic, son qüestions tècniques, però ja el que són els punts que faran part d'eixa renovació ja s'han treballat conjuntament pels tres partits: pel Partit Socialista, Compromís i per nosaltres, per Podemos.
I el que nosaltres sí que volem revisar d'aquest pressupost, que no ho poguérem fer abans, perquè aquesta renovació no estava tancada, sí que revisarem punt per punt que eixa renovació estiga inclosa en el pressupost.

Per això, ja li anuncie que li farem esmenes i farem esmenes en aquelles qüestions que nosaltres considerem que s'han d'adequar a la realitat del nou acord que signarem.
Però ho farem sempre amb esperit constructiu, l'any passat ho vàrem fer amb esperit constructiu, però enguany ho fem també amb preocupació.
Ho fem amb una preocupació que ens porta a ser més vigilants, i que ens porta que eixe acord que anem a signar el pugam blindar pressupostàriament.

Preocupacions, i he de ser sincer, perquè des del nostre grup en estos moments tenim certa desconfiança amb el seu partit, i no ho hem amagat i ho hem reflectit diverses vegades, que l'abstenció que vostés han tingut per facilitar el govern de Mariano Rajoy no ens ha agradat, i considerem que no facilitarà que eixos pressupostos, que ja de per si partien amb certes complicacions, es puguen executar en la manera que a tots ens agradaria.

No ens agrada, perquè han facilitat que de nou tingam el senyor Montoro de ministre, i és amb el que vosté s'haurà de tornar a barallar perquè ens puga donar els diners que són nostres, simplement per això.
Vosté ja mos ha expressat diverses vegades les dificultats que ha tingut.
I jo estic segur que vosté pensa que no canviarà gens el nou govern que n'hi haurà a Madrid amb el que ha estat passant estos darrers anys.

I el senyor Montoro, com dic, per exemple, continuarà retenint els diners perquè nosaltres no pugam pagar, per exemple, els proveïdors.
Però, a més, tinga en compte que el senyor Montoro serà el responsable també d'encapçalar eixa reforma del sistema de finançament i jo estic segur que vosté creurà que de nou no tindrà en compte els valencians i les valencianes, com ha fet fins ara.

I de moment ja hem vist que no n'hi ha cap ministre en eixe nou govern, cap ministre valencià, la qual cosa representa també la poca influència que en estos moments el Partit Popular de la Comunitat Valenciana pot tindre a Madrid, quan els deia a vostés que s'abstingueren perquè puga arribar eixe finançament just.
Com veuen, no sols els han enganyat a vostés, sinó que ens han enganyat a tots, i vostés, disculpe que li ho diga, però han enganyat també els valencians i les valencianes, facilitant eixe govern.

En tot cas, la nostra preocupació sempre ha segut defensar els drets dels valencians i de les valencianes, i els interessos dels valencians i de les valencianes, i com he dit ho farem vetllant que es puga complir l'Acord del Botànic.

I per entrar directament en els pressupostos de manera general, li he de dir que a nosaltres no ens agraden els pressupostos.
Però no ens agraden, i jo estic segur que a vosté tampoc li agraden.
Perquè estic convençut que a ningun valencià ni a ninguna valenciana li poden agradar uns pressupostos que diuen que les inversions en polítiques socials, en indústria, en economia, en general, el que gastem per habitant en eixos pressupostos està per baix de la mitjana espanyola del que gasten altres comunitats.

Per tant, entenem la reivindicació dels 1.
325 milions d'euros, però haurà d'admetre que, a pesar d'això, continuem tinguent un pressupost que és auster, però no en una austeritat que nosaltres també reclamem, sinó en una austeritat que és una retallada, perquè és una retallada de dret, front a altres ciutadans d'altres comunitats autònomes que sí que poden gastar més en sanitat, sí que poden gastar més en educació i sí que poden gastar en polítiques socials, que precisament ací és on més necessitat tenim.

I que si açò ve, perquè s'han fet les coses malament anteriorment, ho sent molt, però no tenim per què pagar els ciutadans el que s'ha fet malament.
En tot cas, per fer una reflexió de les dos conselleries que vosté ha presentat, sí que n'hi ha un augment important d'aquestes, i variacions considerables que sí que m'agradaria valorar.

Trobem pujades només en alguns punts concrets.
Trobem pujades importants, vosté ho ha dit, els 3,5 milions en (inintel·ligible) .
.
.
o els 28 milions en els sistemes d'informació, que en una administració obsoleta, com la que teníem, entenem que eixe esforç era necessari.

I n'hi ha una qüestió que ja apareixia l'any passat, però que apareixia altres anys, i que és la qüestió de la gran quantitat de beques.
Que no ens pareixen malament les beques, tot el contrari, pensem que tots hem segut becaris alguna vegada i pot ser una bona experiència per després poder accedir al mercat laboral.
Però és que només en la seua conselleria té: millora de l'administració, 10.
000.
Administració de justícia, 30.
000.
En llocs i (inintel·ligible) .
.
.
50.
000.
Millora antics, 10.
000.

I així, fins a 70.
000 euros més en beques, que en total són 170.
000 euros que, si no m'enganye, seran unes desset beques més o menys.
Que està molt bé, però el problema és que eixa política que ja venia d'abans ha segut una política que ha servit per a precaritzar el treball en l'administració.
I el que sí que li demanem és que eixa política no continue aplicant-se.
Que continuen les beques, però que seguesca reforçant-se l'administració en llocs de treball estables.

I ho dic perquè sempre conte l'anècdota d'un amic que sempre que me'l trobe per València, i me'l trobe cada dos o tres anys, sempre em diu que està de becari en alguna conselleria d'informàtic.
I el pobre xic ja porta uns quants anys de becari i va canviant de conselleria, però eixa no és la tasca que volen els jóvens actualment.

Veig que n'hi ha una retallada amb fons europeus d'1,46 milions.
Si ens pot especificar un poc a què es deu.
I vegem que en l'Institut Valencià de Finances mantenen la línia de l'economia social que ja demanàrem nosaltres l'any passat i que ens pareix bé que es mantinga.

Quant a presidència, el més destacable jo crec que són els 40 milions del fons de cohesió interterritorial que ja nosaltres l'any passat demanàrem que es dotara una altra vegada i que va ser una dotació quasi simbòlica pel volum de població que tenim, i que era cinc milions i que, bé, eixos 40 milions, si finalment es reforcen amb el de les diputacions, i caldrà demanar eixa complicitat que vosté demanava a les diputacions, doncs considerem que serà una quantitat considerable, però que deurà anar creixent al llarg dels anys.

O siga que açò siga el pas perquè això puga anar creixent, i sobretot que eixos fons puguen ajudar a molts ajuntaments a poder accedir a fons europeus per a desenvolupar també els seus municipis i que ara, per culpa dels cofinançaments que han de ficar no poden accedir.

Quant a emergències, n'hi ha una lleugera pujada.
Però bé, eixos 89 milions no ens pareixen malament.
El que ens preocupa -i aniré acabant, president-, el que ens preocupa és que n'hi haja una descompensació entre el que és l'emergència i l'actuació immediata amb la prevenció.
I la meua companya Beatriz Gascó ja ha fet referència a eixe tema este matí.
Perquè el que no volem és que de nou n'hi haja una política de fotos.
Quan n'hi ha un incendi, anem allí, i és molt bonic, i l'apaguem, i tal, però ja la desgràcia ja està davant.

El que volem és que no n'hi hagen incendis.
El que volem és que eixa agència d'emergència cada vegada tinga menys recursos perquè s'està actuant en la prevenció.

El senyor president:

Senyor Torres, baix la seua responsabilitat.
.
.

El senyor Torres García:

(Inintel·ligible) .
.
.
Gràcies.
Perdó.

El senyor president:

Moltes gràcies.

Per part del Grup Parlamentari Ciutadans, el senyor David de Miguel, també per un temps màxim de deu minuts.

El senyor De Miguel Martínez:

Gracias, presidente.

(Inintel·ligible) .
.
.
no me pasaré ni un segundo.

Conseller, buenas tardes.
En primer lugar, agradecerle también, como siempre, su comparecencia.

Bien, yo también quería empezar por el final, con lo que usted ha hablado fuera, digamos, de la explicación del presupuesto, de la infrafinanciación.
Pero yo tampoco voy a entrar más en el tema, creo que hemos entrado ya demasiadas veces, y por fin ahora sí que espero que estemos un poco más cerca, porque por lo menos ya tenemos un gobierno.
Entonces, espero que cuanto antes se pongan manos a la obra para resolver este problema.

Pero claro, meterle, como usted siempre hace, porque he estado viendo la comparecencia del año pasado, metemos la infrafinanciación y entonces ya parece que lo justificamos todo.
Y es cierto, es cierto que a nosotros tampoco nos gustan estos presupuestos por muchas cosas, pero entre otras porque es verdad que deberíamos tener más fondos de los que disponer para destinarlos a las partidas que realmente son necesarias, para los servicios públicos.
Pero, ya le digo, en este tema ya tendremos creo que tiempo en el Pleno de presupuestos para desarrollarlo de una forma más completa.

Y si quiere, voy a empezar también, como usted ha hecho, con presidencia, cosas que no nos gustan.
El año pasado, por ejemplo, cuando compareció aquí, manifestó el compromiso del Consell con los premios Jaume I, y que se incrementaba la dotación, que este año ha pasado a la mitad.
O sea, ni lo ha nombrado, y el año pasado, es que ya le digo, recalcó el compromiso del Consell con la ciencia y tal.
Pues le agradecería que me lo explicara.

En presidencia realmente nos parece muy bien, estamos de acuerdo con este fondo que se ha creado, y esperamos que en ejercicio de las competencias que tiene La Generalitat consigan que las diputaciones hagan la aportación que tienen que hacer a este fondo, tanto las diputaciones como de fondos comunitarios.
Pero ya le digo, consideramos que este incremento que ha habido es interesante, sobre todo por cuanto supondrá un alivio, digamos, para las cuentas de los municipios.

Pero sin embargo… Le voy diciendo lo que me parece bien y lo que me parece mal, porque vamos… Promoción institucional.
Ese incremento que ha habido, sí que me gustaría que nos lo explicara.
Un incremento de un millón y medio de euros que se divide en 1,8 millones en gastos diversos y otro en servicios realizados por otros profesionales.
Entonces, ¿por qué ese incremento en promoción institucional?
Y también el incremento que ha habido en gasto de personal, que es muy por encima de la media, que ya entendemos que es…, ese 1% de incremento de salario, pero es que en este caso es el 11%.

Y, claro, promoción institucional, usted ha comentado… pues que hay que mejorar la reputación de la Comunidad Valenciana.
¡Hombre!
, desde luego, nosotros somos los primeros que estamos de acuerdo en que hay que mejorar la reputación de la Comunidad Valenciana.

Pero también ha dicho en su intervención la palabra rigor, que hay que trabajar con rigor.
Pues ¡hombre!
, mejorar la reputación desde luego que es trabajador con rigor.
Y en estos presupuestos, a día de hoy, nos parecen poco rigurosos.
Entonces, a lo mejor no hace falta gastarse tantos millones de euros en mejorar esta reputación, sino que hay que trabajar, hay que gestionar y hay que trabajar con rigor, como usted bien ha dicho.

En cuanto a la partida de turismo, estamos de acuerdo, y valoramos positivamente el incremento que ha habido.
Esperamos que este incremento se traduzca en ejecución y, sobre todo, se traduzca en una verdadera estrategia turística y contribuya a lo que usted ya ha dicho: desestacionalizar, diversificar y hacer más rentable el sector.

Y destacamos también la reducción en las aportaciones que ha habido a CACSA.
(Inintel·ligible) … para que esos fondos se puedan destinar a otras partidas más necesarias.

En cuanto a la agencia de seguridad y respuesta de emergencias, nos ha llamado la atención que se haya reducido…, en la partida de emergencias, protección civil y extinción se reduce el personal y se reducen las inversiones.

Y en cuanto a las partidas de las relaciones con la Unión Europea, sí que consideramos que es un área fundamental que hay que reforzar, después de que en los últimos años ha ido reduciendo el personal por la situación económica y por las restricciones presupuestarias.
Sí que consideramos que habría que dotar de más personal y de más fondos para que pueda ser una política más proactiva, de búsqueda de fondos y de mejora también de la reputación, de la imagen de la Comunidad Valenciana ante las instituciones europeas.

Ese incremento, por ejemplo, que ha habido unas subvenciones a la fundación, que trabaja conjuntamente con la delegación del Consell en Bruselas para estos cometidos, pues nos parece… Y lo digo porque sabe que nosotros siempre somos bastante contrarios a incrementarlas las subvenciones y el gasto del sector público, pero es verdad que -siempre lo hemos dicho-, que no en general sino hay que incrementar donde toque, donde hay que incrementar.

Y en cuanto a…, pasando a la conselleria de hacienda, pues es verdad que ese incremento considerable que ha habido en materia de…, sobre todo en la partida de sistemas de información, un incremento de inversiones del 55%.
Consideramos que es necesario, porque es que esto sí que es… define perfectamente lo que la palabra inversión, no es gasto, es inversión.
¿Por qué?
Porque invertir en informatizar, en sistemas de información, en poner en marcha de una vez…, como ya se lo he dicho en alguna interpelación, me parece…, la administración electrónica, o sea, la sede electrónica de La Generalitat, que es una… es una exigencia no solo de la ley, sino incluso de los informes de la inspección del ministerio.
.
.
Eso es una inversión.
Y otra que son…, es destinar muchísimos fondos a esta partida, pero es algo que se invierte ahora, pero que el beneficio que va a dar a lo largo de los años, pues es considerable.

Pero sobre todo también porque ha dicho que hay que hacer una administración más cercana.
Exactamente ha dicho que era una administración más cercana o más amable, o más…, para el contribuyente.
Y es verdad que con la sede electrónica en el IVAT, por ejemplo, a la hora de que la administración interactúe, digamos, con el contribuyente, hay que poner todas las facilidades del mundo.

Y sin duda que hay que hacerlo más amable.
Y ayer mismo yo se lo dije, y aquí…, y mi compañero…, creo que fue mi compañero del Partido Socialista se reía de mí porque decía que los inspectores de hacienda no podían ser vistos con amabilidad.
Desde luego que no.
Pero es que si se…, si se hace una gestión más transparente, de la gestión tributaria me refiero, si se ponen todas las facilidades, se facilita que los contribuyentes (inintel·ligible) … contribuyan… Por tanto, eso supone una eficiencia en los ingresos, se mejoran ingresos.

Pero, ya le digo, en cuanto a hacienda, pues…, o lo que es la conselleria de hacienda, tenemos poco que destacar.
Sobre todo, ya le digo, valoramos este incremento en sistemas de información.
Pero sí que me sorprende que estamos hablando de eficiencia tributaria y que hay que mejorarla y que hay que mejorar la recaudación, sin embargo, en el IVAT prácticamente no aumenta el presupuesto.

Y una vez más, el personal, si no me equivoco, suben en 25 personas.
Y, claro, cuando uno de los objetivos debe ser la lucha contra el fraude y la mejora de la gestión y la recaudación tributaria, pues a lo mejor no es necesario incrementar el personal, porque desde luego que la eficiencia no supone más personal.
Todo lo contrario.
Y es verdad que esa inversión en sistemas de información puede suplir la falta de personal.

Pero sí que es verdad que en cuanto a inspección tributaria, consideramos que se debe hacer…, se debe apostar de una forma…, en la medida de las posibilidades, de una forma mucho más decidida para que no sean solo esos 5 millones que nos ha comentado que se han conseguido recuperar, porque me parece… O sea, toda cantidad es importante, pero 5 millones realmente parece una cantidad un poco irrisoria en comparación con lo que son los presupuestos de La Generalitat.

Y, por último, en este turno, sí que me gustaría que luego, en su siguiente intervención, pues que hable un poco del sector público instrumental, porque es que o yo no he estado muy pendiente o no ha dicho absolutamente nada.
Quiero decir, que nos explique un poco las líneas.

Es verdad que usted habla de conselleria de hacienda y presidencia, pero del sector público, si no me equivoco, sí que entraría dentro de sus competencias.
Por lo menos darnos un esbozo de lo que han sido…, de lo que van a ser los presupuestos en cuanto a ese sector, porque, ya le digo, sabe que nosotros estamos un poco obsesionados con esto, vamos, rozamos ya la paranoia.

Pero es que, es verdad, el sector público, por lo que hemos visto, no se ha hecho prácticamente nada, prácticamente nada importante, porque yo se lo comenté el otro día en el pleno.
Extinguir cuatro entidades que no tienen actividades, ¡hombre!
, pues no lo veo que sea un esfuerzo titánico.

Entonces, me gustaría que profundizara un poco más en cuanto a, ya le digo, a los presupuestos del sector público instrumental y lo que van a hacer para el próximo ejercicio.

Gracias.

El senyor president:

Muchas gracias, señor De Miguel.

Vamos a ver.
El senyor Ibáñez, per un temps de deu minuts, té la intervenció en nom del Grup Parlamentari Popular.

El senyor Ibáñez Bordonau:

Muchas gracias, presidente.

Muy buenas tardes, conseller.
Y agradezco al compañero de Ciudadanos que me haya cedido un minuto más.
(Rialles)

En primer lugar, conseller, permítame que le agradezca la mención que me hizo en la rueda de prensa en la que usted presentó el proyecto de presupuestos.
Siempre es un honor que usted se acuerde de este humilde diputado hasta incluso en las ruedas de prensa.
Y al final, yo sabía que usted y yo íbamos a coincidir en lo mismo, y es que esto es ficticio, por eso me nombró.

Y lo cierto es que esto no se lo cree absolutamente nadie.
Yo, si me permite una broma, señor conseller, en el nacimiento de este proyecto, yo creo que usted se ha pasado un poquito de bótox, le ha salido bastante pepón el presupuesto para lo que usted nos está contando.
Y al final, señor conseller, usted va a pasar del conseller fictici a ser el superfictici, que ya es un héroe nacional.

La verdad es que si los ingresos son una previsión, los gastos son un compromiso.
¿Qué responsabilidad asume del no cumplimiento de los gastos, señor conseller, usted?
Este, bajo nuestro punto de vista, es un presupuesto que va a crear un enorme déficit social, que es la diferencia entre las promesas y los incumplimientos.
Y si las cuentas son ficticias, al final quienes los van a sufrir son exactamente los valencianos.
Y eso es un déficit social y esa es su responsabilidad, señor conseller.

Decía el compañero de Podemos que no le gustan tampoco los presupuestos.
Ustedes, al final, si me permite la broma también, con este presupuesto le han hecho nuevamente la cobra a Podemos.
(Rient) Es decir, es que es una constante.
Lo que pasa es que al final es un sí pero no, pero no acaban.

El problema del presupuesto -y ahora ya hablando muy en serio-, señor conseller, es que usted se cree que esto es un cartón de bingo.
Usted se inventa números, va cantando números, va diciendo números, pero y ¿qué pasa cuando no se cumple, señor conseller?
Porque los inventos de hoy son los recortes de mañana.
¿Cuándo va a recortar ya este presupuesto, lo sabe?
¿Va a ser en mayo, en abril, en junio?
¿Cuánto va a tardar en recortar este presupuesto, señor conseller?
, porque es lo que hizo el año pasado.

Usted se ha centrado exclusivamente en las dos secciones, en presidencia y en la suya propia, en la de hacienda y modelo económico.
No nos ha hablado nada del sector público, yo también lo tenía apuntado.

En presidencia, me han llamado poderosamente la atención dos cuestiones.
Usted ha dicho, y me he apuntado, que lo que pretende es levantar la hipoteca reputacional y reforzar los estamentos locales.
Fíjese, cuando ha dicho Â«y vamos a levantar la hipoteca reputacionalÂ», ha dicho textualmente que lo hacen a través de una partida que ya baja porque la hipoteca ya está un poco levantada.
No, la partida no baja, es la misma que el presupuesto del año pasado, la misma, 1 millón de euros.

Hay un cambio que me gustaría que me explicara, porque el año pasado la partida era genérica y este año los beneficiarios solo son o entidades o personas físicas.
¿En quién están pensando, señor conseller?
, porque hay un cambio sustancial.
Pero, ¡hombre!
, levantar la hipoteca reputacional a golpe de talonario de millón de euros, no está mal tampoco.
¿Eso es eficacia en la gestión, señor conseller?

La segunda cuestión que usted ha dicho ha sido la de reforzar los estamentos locales, a través del fondo de cooperación.
Ha dicho, por cierto, que hay 43 millones.
Hay 40 en el fondo, 40.

Después, usted ha dicho que espera que otros 40 los pongan las diputaciones y otros 40 Europa.
¿Eso dónde lo pone, señor conseller?
¿Hay algún sitio que lo ponga eso, que otros 40 los tienen que poner las diputaciones y otros 40 los tiene que poner Europa?

Porque usted que es tan amigo de las reivindicaciones, yo le voy a decir que esto no es una reivindicación.
Mire, esto es una resolución de esta cámara, de esta cámara, que le obliga a su gobierno.
Usted, donde pone 40, tenía que haber puesto 150.
150 millones es lo que le ha exigido la cámara de representación de los valencianos a su gobierno.
Y ¿usted sabe qué ha hecho?
La cobra a los valencianos.
Le da igual lo que diga el parlamento, le diga igual lo que decidan estas cortes.
Ustedes hacen lo que quieren.
Y ¿usted habla constantemente de reivindicaciones, señor conseller?
Es que no es una reivindicación, es una resolución.
Es una diferencia sustancial, porque esto está aprobado.
¿Por qué no ha puesto 150 millones, como le ha pedido estas cortes, señor conseller?
¿Me lo puede explicar?

Esas han sido las dos cuestiones que usted ha tocado en presidencia.

En cuanto a administraciones públicas, usted nos ha hablado de lo eficaces que pretenden ser, y sobre todo de la importancia de las tecnologías y la sociedad digital.
Exactamente lo mismo que nos contó el año pasado, señor conseller.
Usted solo se acuerda de las tecnologías y de la sociedad de la información cuando se sienta ahí.

Fíjese, a fecha de…, ahora, con este presupuesto, la inversión que usted ha hecho en telecomunicación y sociedad digital es del cero por cien en inversión, el cero; en innovación tecnológica para la sociedad educativa, el 7,8 y otra partida que tenía apuntada, que es del patrimonio de La Generalitat, el 3,89.
¡Hombre!
, acuérdese durante el año, señor conseller, no se acuerde solo cuando se sienta en esta silla, porque está para algo más.

De todas formas, le tengo que decir y hablando del sector público, es caótica, opaca y cargada de irresponsabilidad la posición que ustedes han adoptado.
¿Dónde ésta la relación de puestos de trabajo de todas las sociedades, señor conseller?
¿Sabe que ya le ha demandado UGT por eso?
¿Dónde están?
¿Por qué las esconde?
Claro, ustedes quieren ser el gobierno transparente, pero son el gobierno más opaco que ha existido en esta comunidad.

Cuando ha hablado de eficacia en la gestión administrativa, ha hablado también de recaudación -y ahora hablaremos luego.
A mí me gustaría que me explicara algunas cuestiones también relevantes, porque está en su presupuesto, señor conseller.
Si toma nota y…, será mejor.

¿Me puede explicar por qué en intervención va a haber 3 personas menos?
¿Me puede explicar por qué en abogacía de La Generalitat va a tener 3 personas menos?
¿Me puede usted explicar por qué en tributos va a tener 17 personas menos?
¿Me puede explicar usted por qué en el Ivaspe va a tener una persona menos?
¿Me puede explicar por qué en emergencias, protección civil y extinción de incendios va a tener 12 personas menos, señor conseller?
¿Por qué, por qué, señor conseller?
¿Lo puede explicar?

A la misma vez le pregunto que mientras ustedes prescinden de toda esta gente, ¿me puede usted explicar por qué sus asesores aumentan un 20%, los suyos?
¿Por qué el gabinete de organización de presidencia aumenta el personal?
¿Por qué la alta dirección de presidencia aumenta el personal?
¿Por qué las relaciones exteriores, que dependen de presidencia, aumenta el personal?
¿Es esa la política?
¿Ese es el juego de sillones, el de ustedes, mientras prescinden de órganos fundamentales, como es la intervención, la abogacía, los tributos o la emergencia, protección civil y extinción de incendios?

Señor conseller, todo esto depende de las consellerias que usted acaba de hablar aquí hoy.
¿Le parece normal 36 personas menos en esos ámbitos y, sin embargo, aumentar en aparato de ustedes?
Mire, es normal, señor conseller, porque la propaganda -y alguien lo ha dicho aquí- es lo suyo.
Esta mañana he recibido la última modificación de crédito.
Y permítame, se me han puesto los pelos de punta.
¿Sabe usted cuál ha hecho?
Por cierto, la hace usted.
¿Sabe usted qué ha hecho, señor conseller?
Se lo voy a explicar.

En ayudas y fomento del trabajo de las personas autónomas usted ha quitado 40.
000 euros.
¿Sabe a qué lo ha destinado?
A ayudas a la promoción exterior de la Comunidad Valenciana.
¿Eso es de verdad, el fomento del empleo que ustedes quieren?

Señor conseller, la verdad es que cada vez que se sienta en esa silla se transforma porque nos cuenta unas cosas que durante el año no pasan.

Le he dicho que usted desoye aquello que dicen estas Cortes, le he explicado una resolución, la del fondo de cooperación, 150 millones tenía que haber, han puesto 40; pero ahora desoye la siguiente, y es que usted tenía la obligación, porque estas Cortes se lo ha dicho, de reducir el número del personal eventual y de confianza de los miembros del gobierno.
Usted no solo lo ha hecho sino que se han aumentado los asesores un 20%, y eso consta en el presupuesto.
Y si no se lo cree es que no tiene ni idea del presupuesto, señor conseller.

Por último -antes de que se me acabe el tiempo-, usted también ha hablado de la agencia de seguridad y respuesta de emergencias.
¡Hombre!
, esto, de verdad, lo más eficaz no es.
¡Fíjese!
¿De qué se va a nutrir la agencia de seguridad y respuesta de emergencias?
Se va a nutrir del programa de emergencias, del programa de seguridad pública y del programa de formación del Ivaspe, eso según la memoria económica; de nada más que de eso, bueno, sí, de algo más, la memoria económica dice que cuando se ponga en marcha, aparte de nutrirse (algú tus) de esos programas, necesitará un 1.
400.
000 euros para gastos corrientes.

¡Oiga!
, ¿por qué no lo deja como está?
Tiene usted al cargo este colocado, aunque sea el director de la agencia que no existe pero es igual, pero ¡oiga!
, que es que nos vamos a ahorrar 1.
400.
000, que esto lo dice la memoria económica, ¿eh?
, que esto es lo que dice la memoria económica.

Y la última, señorías, es la de la agencia de prospectiva.
Me va a explicar también lo eficaz que es esto.
Presidencia se coloca una partida de 1.
600.
000 euros para prospectiva, y resulta ¡que hay una agencia de prospectiva!
, de tal forma, ¡fíjese!
que es curioso, que mientras presidencia se coloca una partida para prospectiva de 1.
600.
000 euros, la agencia de prospectiva, toda la agencia, tiene un presupuesto de 947.
000.
¡Vaya eficacia, señor conseller!
¡Sí que vamos bien!

¿Sabe lo que le preocupa a usted, de verdad, y a su gobierno?
Son los sillones.

El senyor president:

Señor Ibáñez.

El senyor Ibáñez Bordonau:

Cuantos más, mejor.

Muchas gracias.

El senyor president:

Muchas gracias.

Moltes gràcies, senyor Ibáñez.

Per part del Grup Parlamentari Compromís, per un temps de deu minuts, té la paraula la il·lustre diputada senyora Mireia Mollà.

La senyora Mollà Herrera:

Moltes gràcies, senyor president.

Senyor conseller, benvingut a l'última jornada de les seues compareixences, les compareixences dels membres del Consell per a explicar les línies dels pressupostos del 2017.

La veritat és que nosaltres estem satisfets, dintre dels marges que tothom entén que existeixen en la tessitura econòmica, social i política que vivim d'estos pressupostos, la manera en què vostés han decidit ordenar estos pressupostos, ens sentim còmodes a l'hora d'afrontar esta etapa que ja la deixen vostés en mans d'estes Corts, de la tramitació d'esta llei que emmarca el que han de ser les polítiques a desenvolupar en el 2017 i que eixes polítiques poden ajudar a fer una vida més digna a les persones, o poden aprofundir en una dinàmica destructiva, discriminatòria, de pobresa, etcètera, com hem viscut en els últims temps.

És cert, i jo crec que ningú hauríem de negar-ho, és cert que els marges són els que són i, per tant, amb eixos marges u ha de treballar; ara bé, quan es treballa amb una dinàmica constructiva, amb uns objectius clars, amb un acord que sustenta una base profunda que ve plasmada en les línies doncs les coses es fan amb garanties.

I el procediment que ara mos deixa a les nostres mans doncs jo li puc garantir que per part de Compromís farem tot el possible perquè al final eixos pressupostos, la llei com quede, siguen uns pressupostos que ajuden en el 2017 als valencians i valencianes a superar en certa mesura les situacions complicades i difícils de crisi que vivim encara.

Em sorprén, perquè si n'hi ha un moment de l'any que cal parlar de finançament és ara.
¡Jo ho tinc claríssim!
Vullc dir, algunes podrien dir Â«bé, vostés apel·len açò perquè han decidit no callarÂ», és a dir, cada vegada que és possible parlar, cada vegada que té algú un focus per a traslladar, siga mediàtic, siga parlamentari, siga en reunions, siga com siga, per a traslladar la necessitat de reformar el sistema de finançament i esta discriminació històrica que patim, que perquè ¡és històrica!
s'ha de posar dia rere dia en els focus, doncs algú podria dir Â«bé, no abusen vostés d'açòÂ», ¿no?
¡Clar!
, continuarem fent històrica la pilota.

Ara bé, el que em sorprén és que algú puga discutir que quan s'ha de parlar precisament de finançament és ¡ara!
Perquè és que depén cada línia pressupostària, fins l'últim euro d'estos pressupostos depenen del marc d'ingressos i, per tant, del sistema de finançament.
És una qüestió -vullc dir-, el pilar bàsic dels pressupostos també.
Em pareix increïble.

Nosaltres volem que se'ns escolte, i com que volem que se'ns escolte i no és una petició arbitrària sinó que ja l'any passat li posàrem, com aquell que diu, nom i cognom, línia, concreció i no hem parat de sustentar eixos recursos que van posar sobre eixe sistema de finançament que s'ha de canviar, com que no volem fer-ho invisible doncs recolzem que estos pressupostos tornen a vindre amb eixa reivindicació plasmada en línia pressupostària.

I és que alguns van ser molt catastrofistes, ¿eh?
, l'any passat, tant com que van fer el ridícul, van ser tan summament catastrofistes que hem fet un any, ha sigut un any complicat, continua sent complicat, no s'han esfumat les dificultats socials, econòmiques, ni d'ocupació, no s'han esfumat, però bé és cert que els pressupostos del 2016 han ajudat a moltíssimes més persones (algú tus) en una situació on es va incloure una línia pressupostària clara i nítida sobre el sistema de finançament autonòmic que hauríem de tindre per a equiparar-nos a la mitjana.
¡I anem a continuar així!
Van ser tan summament catastrofistes que ara queda impostat, ho foren tan a lo bestia, ¿no?
, i a més ara un poc cutre, ¿no?
, això de las cobras i tot, bé, però ¿què debat és este?
O siga, el nivell del debat m'ha sorprés.

Miren, nosaltres no anem a caure en la impotència que ha demostrat el poderío valenciano popular, que no ha aconseguit ni per ministre propi ni per ministre que vinga a estiuejar al País Valencià, que jo he estat buscant i ara ja ¡ni un!
, abans el poderío valenciano era el ministro que tocaba porque veraneaba en las playas de la Comunidad Valenciana.
¡Ara ni això!
Que és que ja ni vénen a les platges, ja no podem posar l'etiqueta de poderío valenciano ja, allí, en el consejo de ministros, doncs ¡no!
, tenim al senyor Montoro i el senyor Montoro ha demostrat que no té cap voluntat real d'atendre esta necessitat.

I, clar, doncs, alguns han decidit posar-se del costat del senyor Montoro quan en volta d'avui estar recalcant, o en este procés, el que podríem estar fent, si de veritat tinguérem la consideració que hem de tindre i el sistema que hem de tindre, garantits els nostres recursos i pal·liar el deute històric (algú tus), en volta d'estar diguent a la gent el que podrien avançar en serveis públics, en educació, en sanitat, en estat de benestar, en dignitat del poble valencià, en autonomia, si en volta d'estar fent això es posicionen al costat d'anar parlant de…, ¿de què?
, ¿de ficticis i de les RPT?

Mire, jo, sort que porte uns quants anys ací, jo m'acabe de quedar ¡morta!
Diu, Â«¡no!
, lo del fondo de cooperación es una resolución nuestra, del PP, del 2016Â».
Però, ¿quin ridícul?
(Veus) ¡Home!
, que l'he vist jo des d'ací, que sóc miop però porte les lents, posa Â«el PPÂ», sí, no, però vosté l'ensenya amb el seu logo.

Diu Â«el fondo de cooperación es va firmar en 1999 entre La Generalitat i la Federació Valenciana de Municipis i ProvínciesÂ», firma pública que tardaren divuit anys fins que no hi ha hagut un canvi de govern en posar negre sobre blanc en els pressupostos de La Generalitat.

¿Com que una resolució?
El que vostés feren va ser un paripé i enganyar durant divuit anys als municipis diguent-los, en una signatura institucional entre la Generalitat valenciana i la Federació Valenciana de Municipis i Províncies, al setembre de 1999, diguent que per a La Generalitat era important el municipalisme, i això anava a anar en dotació pressupostària.

¿Qué resolución?
Pero, ¡hombre!
¡A vore si anem a insultar a la memòria!
I el treball que hem estat fent ací reivindicant moltíssims, moltíssims, el que això fóra una realitat i ara tenim un govern que ho ha fet real.
I a vosté li podrà paréixer molt poc tal i podem discutir-ho.
Però ¡home!
, ¡per favor!

¿I allò de l'RPT?
Bé, ¡ja m'ha matat!
, ¿eh?
(Rialles) ¡Allò de l'RPT del sector públic!
Però si va haver de vindre l'últim any el senyor Moragues, l'últim any, a fer ¡per llei!
, obligar, després de dos dècades de govern del Partit Popular, que entregara al sector públic empresarial valencià les RPT i posar-ho per llei, i hagué de modificar la data límit perquè no li l'havien entregat.
Però, ¡home!
, però ¿de què estem parlant?

I este govern, ara, resulta que té (colpejant la trona) quasi totes les RPT entregades, ha posat la gent a treballar i a entregar la documentació necessària per a saber quin és el nostre sector públic empresarial.
I ara vostés s'escandalitzen perquè falta una part.

¡Dos dècades!
¡I ho hagueren de posar per llei!
(Algú tus) En aquell moment, fins que no arribà el senyor Moragues, és que, ¡clar!
, ni complien les lleis vostés perquè no existían y se lo pasaban todo por el arco del triunfo, ¡oiga!
Però, bé, ¿de què estem parlant ací?

Mire, jo li vaig a dir, perquè, clar, ací, ja m'he de confessar que me he desviado un poco, yo me había estudiado hasta la última (veus), sí, però, bé, jo parlaré segurament del que vullga, i ara m'ha agradat parlar d'este tema i crec que he volgut centrar un poquet perquè, ¡clar!
, després del Partit Popular, ¡home!
, costa.
Li vaig a dir coses que a mi em pareixen significatives.

Tant en 2016 com en 2017, la conselleria d'educació va estar per damunt del servei del deute.
Em pareix significatiu.
Per a mi és un missatge que este govern, l'atenció a la sanitat i l'atenció a l'educació vagen per sobre del servei del deute i del pagament dels interessos.
¡Em pareix significatiu!
, quan veníem de quatre anys de tindre a la conselleria d'educació per sota del servei del deute.

Doncs a algú li pot paréixer que això no és significatiu, i jo li ho agraïsc, li agraïsc que siga la primera vegada que es passa en més de mil milions d'euros el pressupost de polítiques inclusives, li ho agraïsc.

I també li dic que jo sé per què és, i no estem contents per això, i és perquè n'hi ha moltíssima gent que necessitava entrar en el sistema quan han estat eternament invisibilitzats: la dependència, les persones vulnerables, l'atenció a la pobresa.

No estic satisfeta que hàgem de dedicar més de mil milions d'euros a les polítiques inclusives, però agraïsc que n'hi haja un govern que davant d'una necessitat ho faça possible.

I voldria també dir-li que m'agrada molt, perquè jo crec que és una cosa que al final tot arriba al mateix punt, i és que vostés en la roda de premsa posaren com a qüestió prioritària el canvi del model productiu i, en conseqüència, tota la possibilitat que eixe canvi de model productiu i els nous jaciments d'ocupació poden oferir en oportunitats de llocs de treball; llocs de treball que han de ser de qualitat; llocs de treball que han de ser del segle XXI; llocs de treball que han de generar una identitat valenciana però una identitat moderna, sostenible i de futur.

I, per tant, li ho agraïsc moltíssim, que sé que els esforços han sigut molts, però crec que la conselleria d'economia es mereixia tindre un recolzament, l'ha obtingut este any, i esperem avançar en els següents anys.

Gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Mollà.

I, ara, per part del Grup Parlamentari Socialista, per a acabar el torn d'intervencions dels grups, tindrà la paraula l'il·lustre diputat, senyor José Muñoz, per part del Partit Socialista del País Valencià.

Simplement, dir abans, i en honor a la nostra terra, que si este govern té ministres que estiuegen habitualment en la nostra terra, doncs el ministre de justícia ho fa habitualment a Dénia.
Però, bé, tampoc era esta la qüestió fonamental d'esta intervenció però (rialles), en qualsevol cas, continuem, continuem, continuem.

Senyor Muñoz, quan vosté vullga.

El senyor Muñoz Lladró:

Gracias, president.

Celebramos que algún ministro disfrute de nuestras playas también (veus), es una bona noticia en cualquier caso que consuman aquí.

Bueno, en primer lugar, sí que quería agradecerle al señor conseller la comparecencia en esta comisión para cerrar el turno de intervenciones o de comparecencias de los diferentes consellers para explicar el proyecto de presupuestos para el año 2017.

Y yo voy a intentar hacer un análisis, evidentemente no solo de las partidas de presidencia y la conselleria de hacienda, o de las secciones de presidencia y la conselleria de hacienda, sino hacer un poco una reflexión global de lo que significa todo este presupuesto, puesto que usted ha sido el muñidor de estos acuerdos entre consellerias, que sabemos que cuando hay una.
.
.
, presupuestos o cuando hay tan poca capacidad económica derivada, como bien sabemos, de la infrafinanciación que padecemos, pues esto se.
.
.
, planificar un presupuesto se convierte en una decisión y en un trabajo mucho más complicado.

En cualquier caso, muchas gracias por comparecer hoy y le agradecemos también que haya hecho este tipo de presupuesto, que yo creo que el president Puig ya lo ha dicho en alguna ocasión, las tres etapas por la que entendemos que debe pasar este gobierno progresista surgido después del Acord del Botànic.

Vivimos el año pasado como el presupuesto de la reparación de los derechos, que este año parece que ya algunos se han ido solucionando, en el caso del copago farmacéutico y ortoprotésico y en la devolución de la sanidad universal a los inmigrantes, también a aquellos que están en situación irregular en la Comunidad Valenciana.

Lo vivimos como el presupuesto de la reparación, el del año pasado.
Este año ya lo podemos vivir como el presupuesto de la consolidación de los derechos y de la reconstrucción tanto social, como económica del país, que yo creo que ya tocaba.

Y esperamos que en los próximos presupuestos, y además con otro de modelo de financiación o así, esperemos que sea también el presupuesto de.
.
.
, o los presupuestos del renacimiento de nuestro país, como motor dentro de España económico y, también, de derechos y, también, social.

Yo quería decir, pues eso, que, en primer lugar lo que tenemos que tener en cuenta es que la Comunidad Valenciana, de verdad, está creciendo con una media superior a España -en España estamos creciendo a un 3,1%; aquí, a un 3,3%- y se están creando más puestos de trabajo que la media española.
Pero sí que es cierto que este beneficio no se ve repercutido a los bolsillos de los ciudadanos valencianos.
Y yo creo que este presupuesto también puede ayudar a generar una redistribución, que tanta falta hace.

Una redistribución.
.
.
Y eso se ha dicho muchas veces: parece que lo que no está en el presupuesto, no existe.
Y creemos que es fundamental que se haya generado o que se haya realizado un presupuesto de estas características, un presupuesto en el que la redistribución está en el primer lugar de las necesidades sociales.
Y que no diré, como siempre se dice, huyendo un poco de los tópicos, de que hasta el PP lo decía esto, de cuando venía tradicionalmente a presentar presupuestos, decía que eran los presupuestos más sociales de la historia.
Esto creo que es un tópico que no vale la pena decirlo.
Pero sí que hay una serie de datos elocuentes que debemos poner sobre la mesa.
En primer lugar, el dato de que cada veinticuatro horas se gastan 32,8 millones de euros en gasto social; 16,67, en sanidad; doce millones en educación; un millón de euros en empleo.

Y yo creo que hay un dato que es clave, el 86% del presupuesto -y esto son 12.
000 millones de euros- se gastan en eso, precisamente en cuestiones sociales.
Y precisamente es importante, porque en una época de restricciones económicas como la que estamos padeciendo actualmente, la asignación de los recursos es lo que determina fundamentalmente en qué se preocupa un gobierno y si se preocupa más de devolver deuda o si se preocupa más de poner el gasto social y a las personas por encima de cualquier otra cosa.

Y no solo a las personas, desde el punto de vista de sujeto de derechos como puede ser la sanidad, la educación.
.
.
, sino fundamentalmente -y también creo- en una cuestión de derecho al trabajo.

Creo que una de las cuestiones que han sido muy importantes en este presupuesto, y se ha dicho también, es el incremento de la sección relativa a la conselleria de economía, en la que se ha incrementado un 9,2% el presupuesto -esto son 367 millones de euros, 113 relativos a política industrial-, que yo creo que esto, para entender el modelo posburbuja inmobiliaria y posburbuja financiera que vivimos durante la época del Partido Popular, necesitamos que se invierta en aquello que sabemos hacer bien y, fundamentalmente, en sectores que resisten con una mayor fortaleza las crisis económicas -fundamentalmente el sector secundario, el sector industrial-.
Y creemos que es necesario que volvamos a cambiar este modelo productivo para que se base en el talento, la innovación, y para que haya una riqueza distributiva que, a su vez, mejore también el empleo.

Y la segunda, es precisamente esta, la preocupación por el empleo.
Vemos cómo se incrementan o se dota de 132,7 millones de euros al Servef y, por tanto, consideramos que uno de los principales problemas que tenemos los valencianos, que es la creación de empleo, también se ve reflejada mediante soluciones en sus presupuestos.

Yo creo que es importante, y esto el Partido Popular muchas veces nos lo intenta hacer olvidar.
.
.
Lo que intentan es pensar que todo empezó con el gobierno progresista.
Han intentado borrar de la mente de la ciudadanía todo lo que ocurría con el Partido Popular, y yo creo que es importante hacer comparativas respecto a estas cuestiones.

Yo me acuerdo que cuando gobernaba el Partido Popular, una de las principales críticas que teníamos era que no existía petición a Europa respecto a la garantía juvenil europea.
En un momento en el que la Comunidad Valenciana tenía un 57% de desempleo juvenil, el Partido Popular no había ejecutado ni el 0,5% de los fondos europeos dedicados a garantía juvenil.

Ahora, claro, dan muchas lecciones respecto a todo esto, pero en aquel momento no se hacía nada.
Pues qué bien que se incremente el presupuesto para el Servef y que se dote de recursos suficientes para generar empleo.
No solo para los jóvenes, sino también para los trabajadores o los parados de larga duración.

Y, por ejemplo, también es interesante comparar respecto a la internacionalización de las empresas.
Qué importante también es que se le dote con los recursos necesarios al Ivace para poder conseguir que tengamos unas empresas competitivas y que sean capaces de internacionalizarse y competir en un mundo global.

Antes teníamos el Ivex.
Y yo no quiero recordar tampoco demasiado en qué consistía el Ivex, pero sí que recordaré que mucha parte de los presupuestos del Ivex iban a conciertos de Julio Iglesias.
Quiero decir, que eso está bien recordarlo, porque ahora que vamos a la letra pequeña o el Partido Popular se fija en cualquier pequeña cuestión, cuando aquí se debatían presupuestos, en los que más de tres millones de euros se dedicaban a conciertos de Julio Iglesias, no sé.
.
.
La verdad es que no he leído el Diario de Sesiones, pero me extraña que no se hablara de estas cuestiones.

Y coincido con la compañera Mireia Mollà que hoy es un día también para hablar del sistema de financiación.
Y yo creo que eso es una de las cuestiones que, con el gobierno que ha surgido después de la investidura del pasado sábado, deberíamos empezar ya a pensar.

Ya vimos que Mariano Rajoy, a pesar suyo, porque Mariano Rajoy ya sabemos que es el inmovilismo hecho persona, pero como ya no tiene una mayoría absoluta parlamentaria, no le queda otra que empezar a hablar de cuestiones que debían haber estado sobre la mesa y que ahora no tiene otro remedio que ponerlas.

El otro día ya avisaba que iba a hacer un consejo de presidentes.
.
.
, conferencia de presidentes autonómicos en la que quería discutir la cuestión de la reforma del modelo de financiación, que, según los expertos, para la Comunidad Valenciana y para conseguir llegar a un objetivo de déficit del 0,3%, que es lo que está pidiendo, deberíamos incrementarlo hasta 2.
400 millones aproximadamente -un poco más- de euros para conseguir este objetivo de déficit.

Yo creo que es un buen momento precisamente para ser capaces de presionar al gobierno de Mariano Rajoy, con una mayoría parlamentaria que ya no controla, y nosotros, como valencianos, unirnos todos, como ya hicimos aquí en la declaración institucional que se hizo para el Nou d'Octubre del año pasado, respecto a esta necesidad de que haya un cambio de modelo de financiación.
Y creo que todos los partidos debemos estar en esto.

Yo entiendo que hay una serie de partidos, en este caso el Partido Popular, que ellos entendían, a pesar de que ahora digan que este es el gobierno más opaco de la historia de la Generalitat valenciana, cosa curiosa.
.
.
Y la opacidad del Partido Popular no llegaba únicamente a cuestiones como falsear cuentas de déficit con Bruselas, por lo que tenemos la multa actualmente respecto a la manipulación del déficit sanitario, o no se basaba únicamente en ocultar las RPT de las empresas públicas, como se ha dicho aquí; sino que realmente esto ocurría hasta con los ingresos, cuando inflaban ingresos que sabían que nunca se iban a convertir, de alguna manera, para cuadrar unas cuentas; ingresos que inflaban, que luego acababan reconociendo al cabo de dos meses que no se iban a poder ejecutar.

Aquí lo que estamos poniendo sobre la mesa, ya se hizo el año pasado y yo creo que es adecuado volverlo hacer, lo que se está poniendo sobre la mesa es un problema es un problema de infrafinanciación.
Y se pone sobre la mesa porque queremos discutir conforme a esto.
Y, de hecho, se pone pocos fondos para lo que debían ponerse, conforme a lo que nos tocaría, en una situación de justicia respecto a la financiación de las comunidades autónomas, que, como decía, debería ser de 2.
464 millones de euros, como poco.

Pero, en cualquier caso, creemos que es positivo que estas partidas presupuestarias, que esta justicia, que esta necesidad de autogobierno y defensa del autogobierno valenciano se pongan sobre la mesa.

El Partido Popular se equivocará si vuelve a confundir de enemigos o cree que el enemigo es el pueblo valenciano, pensando que la reivindicación de una financiación justa es algo negativo para ellos.

Se equivocará si no es capaz de saber que, otra vez, el ministro Montoro ahora intentará volver a confundirnos, como lo ha hecho durante los últimos años, pero no lo va a conseguir, fundamentalmente, porque Mariano Rajoy ya no tiene mayoría parlamentaria en el Congreso de los Diputados y se le puede presionar mucho más para poder conseguir este cambio modelo de financiación.

Y, por último, y ya con esto quería acabar, que lo decía el compañero de Podemos, y yo también me suscribo a sus palabras, la desconfianza en política es complicada.
Y volver a construir confianza requiere tiempo.
Al Partido Socialista también nos ha costado mucho volver a confiar en determinados partidos y nos ha costado confiar.
.
.
pero lo hemos conseguido hacer, a pesar de que cuando el president Puig, y después de firmar Acord del Botànic, no todos los diputados votaron a favor de su investidura; a pesar de que en ocasiones se hayan aprobado enmiendas en las Cortes Valencianas votando con el Partido Popular.

Y, en definitiva, creemos que es verdad que la confianza se gana día a día, pero, en ocasiones, el Partido Socialista también ha creído que la confianza sería complicada de reconstruir, pero, con el trabajo diario, uniendo codo con codo, y fundamentalmente trabajando por el bien de los valencianos, hemos conseguido que los partidos que firmaron el Acord del Botànic sean capaces de soportar cualquier cuestión externa a la Comunidad Valenciana.
Y, por tanto, pensamos que esto, la aprobación de los presupuestos y seguir en el pacto del botànic luchando por los intereses de los valencianos, hará que la confianza se vuelva a reconstruir entre los diferentes partidos.

Muchas gracias.

El senyor president:

(Inoïble) .
.
.
i per a contestar les qüestions plantejades, té un temps de quinze minuts.

El senyor conseller d'Hisenda i Model Econòmic:

Moltes gràcies, president.

En principi, vull donar les gràcies a tots els que han intervingut; d'alguna manera o altra, ajuden a conformar la voluntat d'estes Corts.
Açò són sessions preparatòries per a la discussió sobre pressupostos i, per tant, benvingudes siguen les crítiques constructives, les crítiques no tan constructives.
.
.
les dotacions de confiança a un govern, que, efectivament, com tots reconeixen, supose que ningú.
.
.
, ha tingut molt difícil fer estos pressupostos, que no ens agraden.
A mi tampoc m'agraden.
Al govern no ens agrada.
Ens agradaria poder anar més enllà en qüestions bàsiques, en les qüestions peremptòries.

Jo vull recordar que, en dependència, l'any passat partíem d'un 60% del nivell mitjà de dotacions en dependència respecte de la mitjana espanyola.
Estem parlant de serveis peremptoris.
Imaginen vostés en el que és temes de sectors productius.

Com molt bé han dit les seues senyories, l'any passat fou intentar tapar els forats que hi havia, n'hi havien problemes one-off, problemes, diríem, de pufos i de necessitats i d'obligacions contretes pel govern anterior, que només per a l'any passat eren de 700 milions d'euros.
Estem parlant d'una situació realment difícil.

I no només això.
Jo ja no sé com dir-ho ací.
És que estem parlant d'uns pressupostos reivindicatius.
¡No volem amagar res!
¡No volem amagar, com fea el govern anterior en el pressupost de 2015, 1.
800 milions d'ingressos que sabien que no s'anaven a donar!
1.
800 milions, amagats per entre les branques dels pressupostos d'ingressos.
Nosaltres no amaguem res.
Diguem: 1.
325 que mos falten.
Escolte, que mos falten, molt per baix del que els experts opinen, ¿eh?
, que són 2.
400 milions, ¿eh?
I, per tant, ja ho vàrem fer per a enguany i volem fer-ho per a l'any que ve.

Escolte, ara n'hi ha govern nou i encara queda mes i mig.
Encara tenen possibilitats de fer l'aportació de 1.
325 milions.
¡Encara ho poden fer!
Si no ho fa el nou govern Rajoy, és perquè no li dóna la gana.
Perquè una cosa és escoltar i dir que sí que és veritat que els valencians estem infrafinançats i, una altra cosa, resoldre el problema de l'infrafinançament.
I ja és que és el súmmum del cinisme polític: Â«¡Yo reconozco, pero no hago nada!
Â» ¡Home, per favor!
Escolta, els cinc milions d'habitants d'este territori magnífic en el qual vivim, ¿quin pecat han fet per a estar maltractats?
¿Perdó?
Això, per la part dels ingressos.
I, ¿per la part de les despeses?
Jo he sentit ací unes coses hui, esta vesprada, que realment és per a.
.
.
, o plorar, o riure.
¡És que nosaltres ens havíem deixat 1.
100 milions de despeses previstes en sanitat que no s'havien aportat en els pressupostos!
Aixina també faig jo l'equilibri pressupostari.
Aixina també jo arregle comptablement un pressupost i el sostre de despesa que me fica el ministeri.
Si compte 1.
100 milions d'euros en sanitat i no els fique en el pressupost, i fique 1.
800 milions d'euros més en ingressos, jo.
.
.
escolte, jo equilibre qualsevol cosa que me posen per davant.
Qualsevol cosa.
¿M'entén?
Bé, d'això, que eixe és l'espectacle, que estem tot l'any oint unes coses esperpèntiques per part del partit que va fer eixes coses dient-nos no sé què; quan nosaltres diem, no, no, nosaltres creguem que, com a mínim, per a mantindre la lògica de la dignitat dels valencians a través dels serveis bàsics necessitem eixos 1.
325.
Escolten vostés, 1.
325 també enguany.
I per què també enguany?
Eixa és la pregunta del milió.
Per què també enguany?

Perquè, escolte, és que si sumem el que ha crescut l'economia valenciana entre 2016 i 2017 arribarem, segons alguns, alguns, jo vaig ficar en el pressupost només 5,5, però és que pot encarir-se el 5,9 o pot ser més.
Un creixement del 5,9, un canvi del marc macroeconòmic del 5,9, no ha de tindre referències en els ingressos fiscals?
I, per tant, en la capacitat de recursos de La Generalitat?
Això quina barbaritat?
Quin masoquisme com a valencià han de tindre els grups parlamentaris que no volen que puguem aportar en termes fiscals i financers eixe creixement, eixe canvi del quadre macroeconòmic?
Què passa pel cap d'alguna gent que tot és voler a vore si retirem els 1.
325?
Per a què?
Quina és l'alternativa?
Quina és l'alternativa?

Perdoneu, el que s'ha de fer és ajuntar-se amb el govern i demanar els 1.
325 milions al Govern d'Espanya, perquè si no s'està actuant contra els valencians, contra la sanitat valenciana, contra l'educació valenciana, contra la dependència.

Perdó, i vostés haurien de sentir els empresaris, eh?
, i els sindicats, eh?
Haurien de sentir-los, eh?
Estan que se'n pugen per les parets.
Perquè, clar, si tu agafes els pocs diners que hi ha i vas a allò peremptori, resulta que te deixes de finançar el que també és necessari, que és la política industrial, que és la política d'infraestructures, que és la política de canvi de model productiu, que és la política que crea llocs de treball, perquè qui creen els llocs de treball són les empreses, les empreses que necessiten eixa complicitat del poder públic, del govern de La Generalitat.
Però a més generar riquesa per a poder finançar l'estat del benestar a mitjà i llarg termini.
I no ho podem fer.

Hi ha polítiques en pimes que no arriben ni al 50% del que fan altres comunitats autònomes.
És que estem en una situació que només fer frivolitat d'açò dóna una dimensió, ja no només política, moral.
A sant de què hem de castigar 5 milions de persones i les empreses que estan allí i als treballadors que estan allí?
A sant de què?
És una pregunta que algun dia haurà de respondre algun grup parlamentari, perquè és que, per descomptat, jo sóc incapaç, eh?
Els 1.
325, en lloc de defensar-los de capa i espasa, tots junts, a una, perquè ni tant sols arribaríem a la mitjana, perquè la mitjana pot repetir-se, segons els experts, en 2.
400 milions.
Només per a mantindre i poder augmentar la despesa en funció del canvi del model macroeconòmic.

En fi, ja sabia que anava a passar això, tots vostés, i amb tot el dret, jo era l'últim, jo sóc el conseller d'hisenda i, per tant, no anaven a parlar només de presidència i de la conselleria d'hisenda.
És lògic, no?
I aixina ho han fet tots.
I em sembla molt bé.
I per això estic intentant respondre a tots d'una manera.
.
.
Però no per això m'oblide de les preguntes concretes que han fet per a les conselleries a les que jo hui representava, que és Presidència i Hisenda i Model Econòmic.

De tota manera, senyor David Torres, podíem haver prorrogat els pressupostos, eh?
I si no els hem prorrogat és perquè volíem ser fidels a l'Acord del Botànic.
I volíem donar-nos la capacitat de repensar pressupostàriament l'Acord del Botànic.
Perquè és quan ara, després d'un any d'experiència, és quan nosaltres ens hem.
.
.
, d'acord amb el que s'ha dit en el parlament, del que han dit els partits que donen suport al govern del Botànic, hem refet, hem revisat, hem consolidat les conquestes socials i hem iniciat el camí de la recuperació de la política econòmica.
Caram!
És que no teníem un duro per a la política econòmica!
Per això la conselleria d'economia ha crescut el que ha crescut.
És que això és coherent amb el que nosaltres volíem i no vam poder fer l'any passat.
Però este any ja volíem fer coses, perquè és que la legislatura se mos en va de les mans quan te descuides.
I hem de fer polítiques de la pime, polítiques per als autònoms, polítiques per als emprenedors, polítiques per a l'economia social.
Estes polítiques són imprescindibles.
Polítiques d'infraestructures.
És que l'any passat no vam fer ni una obra nova, ni obra nova.

Tenim compromisos plurianuals que mos depassen qualsevol capacitat, per molt que cresquem en pressupostos d'infraestructures, mai no podrem fer front als pagaments que estan endarrerits respecte de les coses, de les infraestructures, o que se van comprometre o inclús se van acabar i no se van pagar.

Bé, per tant, dit això com a marginal, que estic disposat a tornar a parlar en els últims minuts que me queden, però crec que era una reflexió de caràcter general, sí que volia dir que.
.
.
, per això fiquem els 1.
325 milions, senyor Torres.
I per això volia dir-los que quan entrem, per exemple, en el fons de compensació interterritorial ho fem en la lògica que ha dit la senyora Mollà, vull dir, perquè crec que era un compromís de La Generalitat de fa molts anys i que creguem que l'actual Llei de finançament de les hisendes locals, que els agafa i les posa molt, molt lligades a una incapacitat de fer front als seus propis diners, per a intentar sobretot que a través del finançament europeu, en el tema de cofinançament, perquè això no seria finalista, poguera anar més enllà del que ens permet la llei actual.

Per tant, sí que som conscients.
No és només en si mateixa, sinó també per intentar veure si a través d'això podem multiplicar eixos diners a través de Brussel·les, a través dels fons europeus.

I dir-los una cosa, eh?
Estem convençuts que les diputacions s'afegiran.
Anem a vore, pensem per un minut què són les diputacions en el marc constitucional actual.
No tenen cap responsabilitat i tenen diners.
Quina és l'única responsabilitat que els queda a les diputacions?
Ajudar els municipis.
Tota la resta són competències impròpies.
Turisme?
Turisme és una competència de La Generalitat.
El que facen en turisme és perquè volen fer-ho.
Per posar un exemple claret, que ha sigut motiu de fricció competencial durant este temps.
El seu sentit, de les diputacions, és ajudar els municipis.
Per tant, ara tenen la possibilitat amb aquesta solvent actuació mancomunada entre Generalitat, diputacions i Europa, de poder alliberar els municipis d'eixes restriccions pressupostàries que no permet tindre una incapacitat de fer front a les necessitats del veïnat dels seus propis municipis.

Per tant, en eixe sentit estic confiat, confiadíssim, confiadíssim, que les diputacions entren en el joc.
Només faltava!
És que, perdrien la seua poca naturalesa que els hi queda.

Bé, reducció de fons europeus ha dit vosté, no?
Crec que ha dit, ha parlat d'això.
Bé, no són reduccions, és modificació.
Resulta que ara comencem a donar dotació pressupostària al programa operatiu 2014-2020 i això fa que determinats conceptes canvien de sentit.
Per tant, passen moltes d'eixes quantitats a altres conceptes, que ara de memòria no li ho podria dir, però que han de vore amb el canvi de nominació de partides i de programes sobretot del nou pla operatiu.

Anem a vore.
Tot el tema, que també el senyor Ibáñez també crec que ha tractat el tema de la reducció del personal.
No és reducció de personal, eh?
, substitució d'interins.
És que un lloc tan sensible com és l'administració tributària, l'administració tributària, la majoria eren interins.
Vosté s'imagina el que és fer-se càrrec en La Generalitat de possibles sobreinterins, la responsabilitat de l'administració tributària?

El que estem fent és una cosa que el PP no va fer en anys.
És convocatòries públiques, OPE, que facen funcionaris.
El funcionari és l'empleat públic més lliure, més autònom, més neutre, perquè no depén de ningú, depén dels seus propis mèrits i capacitats.
Un interí, un interí sempre està sotmés a unes decisions que el superen i que pot treballar inclús atemorit, perquè, o s'ha fet per un motiu o per altre, però no té la solvència, la tranquil·litat de tindre en dret la plaça.
I, per tant, al remat és l'autonomia, és el que va superar l'administració espanyola de temps dels anys trenta.
Els anys trenta.
.
.
, mire, en els anys trenta quan guanyava un govern canviava fins i tot els conserges dels col·legis.
Això, afortunadament, una democràcia avançada no pot fer-ho.
Per això la idea del funcionari és molt important.
Al marge de les contingències polítiques.
Volem funcionaris, no volem interins.
I estem treballant per rebaixar els interins i augmentar els funcionaris.
Per això estem recuperant totes les ofertes públiques d'ocupació que durant els anys passats el Partit Popular -que li agraden els interins, per les raons que ells sabran- no feien.

Respecte de l'IVAT.
L'IVAT és l'exemple paradigmàtic del que estic dient, com he dit adés.
Hem incorporat dotze funcionaris, han baixat els interins.
Tenim una segona convocatòria enguany, que en els pròxims mesos s'acabarà.
I, per tant, estem fent de l'IVAT una institució, un organisme de funcionaris, que és el que toca en una administració d'una democràcia avançada com la nostra.

Altres coses.
El tema de les beques.
Nosaltres, que jo també he sigut becari, molts de nosaltres hem sigut becaris.
Sí, té raó.
El becari és una figura molt important i molt formativa, o se pot desnaturalitzar.
En si mateixa no és bona ni mala, depén per a què.
Si es desnaturalitza per a fer del becari un empleat precari, això és horrible.
Ara, si és la primera etapa de formació, no és tant.
Imaginen vostés els becaris que tenim en fons europeus o els becaris que tenim en qualsevol altre lloc, vosté sap el que aprenen com a becaris?
Jo tinc exalumnes de la facultat que ara són becaris, bé, i estan supercontents perquè és una manera que toquen la realitat.
De manera que tenim becaris o pràctiques d'empresa en l'administració pública, també necessitem.
.
.
Miren, quan se van fer les transferències de les competències de les administracions autonòmiques no se van fer moltes coses, per exemple, administració directiva.
Ara, a través de la formació de becaris se poden fer.

Jo tinc altres coses, com, per exemple, el tema que me demana el senyor Ibáñez, una cosa i la contrària, que desapareguen 1.
325 i a més que fique 150 milions per al fons de compensació interterritorial.
Jo dic, a vore, que s'aclarisca el senyor Ibáñez.
És a dir, o augmentem la despesa en la línia que vosté vol, i per tant mantenim els 1.
325, i tant de bo haguérem demanat més, o no?

És a dir, jo crec que el Partit Popular té un problema greu, i és que, per una banda, s'incomoda amb estos pressupostos que estan avançant en la línia de fer més real l'Acord del Botànic, que és un acord, diríem, que no només és de persones honestes, de persones que no roben i eixes coses, sinó que a més gestionen millor.
I això és molt important.
Perquè, a més, si lleven eixos 1.
325 milions el que anem a caure és contra la capacitat que tenim de millorar l'educació, de millorar la sanitat i millorar.

Per tant, jo crec, senyores i senyors, que la hipoteca reputacional també passa per fer uns pressupostos d'acord amb un país civilitzat de l'Europa occidental, preocupat tant de sostenir l'estat del benestar com d'incrementar la riquesa, fer complicitat amb el sector privat, amb el sector empresarial privat, per a crear riquesa i que eixa riquesa després, des d'una concepció socialdemòcrata, se puga redistribuir millor.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor conseller.

Demana rèplica, per part del Grup Parlamentari Podemos, i per un temps màxim de cinc minuts, té la paraula el senyor Torres.

El senyor Torres García:

Gràcies, president.

Senyor conseller, gràcies per la seua resposta.
La veritat que recorde que l'any passat va gastar pràcticament tots els minuts responent-me a mi.
I enguany crec que ha fet un poquet el mateix, però jo li ho agraïsc, la veritat, això vol dir que he dit coses molt interessants.

Voldria parlar -bé, els altres també-, voldria parlar de dos temes concrets que no hem pogut tocar abans.
I un és, vosté sap que jo insistí molt en el tema del fons europeus, i en concret l'antena que tenim de l'ENPI Conca Mediterrània ací, a València, que ens costa 246.
000 euros a l'any i que la versió d'eixe programa per a 2014-2020 té 173 milions, i que lamentablement en la versió anterior, a pesar de tindre l'antena ací, a la Comunitat Valenciana, només aconseguirem 13 projectes de 200, i inclús la comunitat de Catalunya va aconseguir més que els valencians, va aconseguir 24.
Crec que per a una oficina tan important que ens costa 246.
000 milions, que podria dinamitzar que moltes organitzacions empresarials de la Comunitat Valenciana aconseguiren eixos projectes aliant-se amb altres països de la Mediterrània, crec que hauria de tindre una rendibilitat un poquet major.
I jo li insistisc que vigile, vigile eixa antena.

Hi ha altra qüestió que m'interessa, que està relacionada en el turisme, i vosté que sempre parla de la fiscalitat justa i progressiva, jo sé que estem d'acord en eixa qüestió, però no sé si estem d'acord que han de ser els valencians i les valencianes els que ho paguen tot.

A la millor hem d'estudiar també si és els que vénen de fora, els que ens visiten i que estan agraïts de visitar-nos i vore unes platges netes i que la ciutat de València estiga en bones condicions, i qualsevol municipi…, doncs que també contribuïsquen en el que són els recursos de la comunitat, sobretot per poder-los oferir eixos bons serveis.

Jo, particularment, abans quan podia viatjar -perquè ara, com moltes senyories, no puc viatjar tant-…, però quan he estat a Roma, Paris, Marroc, Malta, Mallorca, Barcelona, bé, he contribuït com a visitant i he ajudat que millore… No sé si han estudiat eixa possibilitat.
Ho dic sobretot perquè el pressupost de turisme a nosaltres ens pareix que 72 milions es queda curt per a un sector que representa més del 13%.
Igual cal buscar noves vies de finançament d'eixe sector.

I ja per a acabar, quan parle de desconfiança, no parle de quan…, també la resta de partits han votat en contra de Podemos algunes propostes nostres i no ha passat res.
Això forma part de l'activitat parlamentària.
Jo parle que nosaltres l'11 de juny recolzàrem un govern de canvi i que apostàrem per eixe canvi i que, lamentablement, el partit que nosaltres apostàrem perquè liderara eixe govern en la Comunitat Valenciana, doncs, bé, no ha apostat per eixe canvi en el país i ha apostat perquè es mantinga Mariano Rajoy.

Nosaltres el que tenim clar és que mai permetrem que el Partit Popular governe ni a Madrid ni governe a la Comunitat Valenciana.
I és normal que tingam eixa desconfiança i és normal que reclamem que volem ser més vigilants i que volem participar d'una manera més activa en la vigilància d'eixos pressupostos i en la vigilància de l'Acord del Botànic, perquè ens preocupa, ens preocupa el que pot passar a Madrid i ens preocupa eixos pressupostos que estan prorrogats a Madrid.
Si ara presenten uns pressupostos nous, ¿què faran?
¿Els votaran en contra per a anar a noves eleccions?
O ¿els recolzaran, amb uns pressupostos que poden portar noves retallades d'Europa?
No ho sabem.
I, per tant, és normal que ho vullgam ser vigilants.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Torres.

Per a rèplica també, i per un temps màxim de cinc minuts, senyor De Miguel, per part del Grup Parlamentari Ciutadans.

El senyor De Miguel Martínez:

Gracias.

Bien.
Pues hablaremos de financiación.
Como parece que no es lugar… Yo simplemente lo que le estaba diciendo es que no iba a entrar en ese debate, porque, sinceramente, podría decir: ¿para qué vamos a hablar si ya lo ha solucionado?
1.
325 millones.
No hace falta que hablemos más.
(Veus) No, no.
Por eso digo… Vamos, ponga 2.
400 y entonces mejor.
Puestos a poner, ponemos 2.
400 millones y ya está.

Quiero decir, es que… Yo lo que me refería es que hemos hablado, hemos llegado a acuerdos, hemos ido todos a Madrid.
Es que más no podemos hacer, más que lo que se tenía que hacer, que es ir al Consejo de Política Fiscal y Financiera y que se solucione donde toca.
Quizá si hubiera habido gobierno hace seis meses, como podía haber habido, pues a lo mejor ya estaría solucionado.

Claro, usted dice: Â«No, es que en un mes medio nos pueden venir los 1.
325 millones.
Â» Y ¿si no vienen?
, que eso se lo hemos preguntado muchas veces.
Y si no vienen, ¿qué pasará con esos 1.
325 millones?
Quizá también en este mes y medio que falta, también puede ejecutar muchísimas de las partidas, sobre todo en inversiones, que están sin ejecutar, que están al cero por cien, o estaban al cero por cien al 30 de septiembre.

Es decir, es que… Claro, yo entiendo que estos presupuestos son reivindicativos y que usted mismo ha considerado esta partida de 1.
325 millones en varias ocasiones es una partida política.
¡Hombre!
, seamos un poco rigurosos, que es lo que he dicho al principio.
Un presupuesto no es un programa electoral, no es… Es la plasmación del programa electoral.
Y, por tanto, hay que ser un poco más riguroso a la hora de elaborar los presupuestos que a la hora de -no sé- hacer un pacto del Botánico o publicitar cualquier tipo de acuerdo.

Por otra parte… Bueno, aparte de que no me ha contestado a lo que le he preguntado sobre el sector público, que me gustaría… Es que el año pasado tampoco me contestó a nada realmente, nada.
(Rient) De hecho, no le hice ni réplica por eso, porque no me contestó.
Sí que me gustaría que me diera, al menos, unas pinceladas básicas.

También me gustaría que me dijera estos 28 millones de la agencia valenciana de innovación dónde están.
Es que yo, sinceramente, la agencia valenciana de innovación, la partida destinada a la agencia…, que dónde está, porque es que…, vale que nosotros somos nuevos, pero es que yo me he vuelto loco buscándolo y no lo he encontrado.
Y mi compañero, que tiene infinita más experiencia que yo, (rient) tampoco.

Y respecto de la agencia valenciana de innovación… (Veus) Claro, es que… En el Power Point sí que está pero luego… Respecto a esta agencia…, que ya se lo dijimos en el pleno de la semana pasada, crear agencias, crear oficinas, crear…, crear más entes.
O sea, no me ha respondido al sector público, pero, sin embargo, sí que me ha respondido infinitamente con la creación de todos estos entes.

Usted ha hablado de que va a ser apoyo a las empresas, apoyo a la creación de empleo de calidad, pero, ¡hombre!
, es que yo entiendo que ya está el Ivace, ya está el Servef.
Y es lo que siempre hemos dicho.
Incluso el señor García Reche nos ha explicado muy bien que es la Agencia Valenciana de Innovación.
Pero, bueno, yo creo que sería más eficiente, porque ustedes están diciendo que buscan la eficiencia en la administración, que dejaran de solaparse o que dejaran de coexistir tantos organismos.

Otro tema que también se me…, le quería haber comentado antes sobre la Corporación Valenciana de Medios de Comunicación, los 55 millones de euros.
Es cierto que están dentro de la franja, del margen que se aprobó…, o sea, que está recogido en la ley.
Sin embargo, el IVIE, que nosotros confiamos plenamente en todos los informes que plantea el IVIE, los estudios que ha hecho sobre la financiación autonómica, yo creo que con 50 millones sobraba, porque… Y es el menor coste de las televisiones públicas que hay en España.
Bueno, es que de eso se trata, pues seamos por una vez referentes en algo, somos referentes en ser más eficientes que ninguno.
Entonces, me gustaría también saber por qué esa cifra de 55 millones.
Deberían ser 53,17, en todo caso, el 0,3% del presupuesto.
Pero hay… son 2 millones, pues buenos son, que se pueden destinar a otras partidas.

Y ya para acabar, sí que, sí que… Volviendo al tema de los 1.
325 millones y que usted ha dicho que…, pues eso, que es una partida reivindicativa y que el gobierno del señor Rajoy todavía tiene un mes y medio para, para que los transfiera.
Y nosotros estaremos encantados.
O sea, quiero decir, nosotros por supuesto que defendemos que necesitamos no esos 1.
300, 2.
400 o incluso… Ojalá estuviéramos sobrefinanciados, como están otras comunidades.
Peor, bueno, a día de hoy es lo que hay.
Y lo que no nos parece justo y seremos…, no sé, como todo lo que ha dicho que podríamos ser, antivalencianos y demás, y deberíamos de tener un problema de moral y todo lo que quieran.
Muy bien.
Pero para nosotros eso no son formas adecuadas en los presupuestos, y menos aún cuando, insisto, queda un mes y medio y hay infinidad de partidas que están sin ejecutar.

Y sobre eso también me gustaría que…, pues que me diera alguna explicación, si la ejecución piensan hacerla en el próximo año igual que este año, igual que se está haciendo con los presupuestos de 2016 o si van a ser un poco más rigurosos, sobre todo, ya le digo, en la ejecución.
Porque está muy bien incrementar las partidas, pero es que luego la ejecución…, y la verdad es que resulta bastante…, de pena el nivel de ejecución.

Gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor De Miguel.

Per part del Grup Parlamentari Popular, i per un temps de cinc mintus, té la paraula el diputat senyor Rubén Ibáñez.

El senyor Ibáñez Bordonau:

Gracias, presidente.

Señor conseller, le agradezco los cuatro segundos que me ha dedicado a mis diez minutos con diversas preguntas.
La verdad es que el año pasado me dedicó 1,6, creo que era, este año han sido cuatro -bueno, en fin.
.
.
-, cuatro segundos.
Es la tónica general.
Usted utiliza el tiempo con quien quiere para no contestar ninguna pregunta.
Y la verdad es que a tenor de lo que está contestando, no lo voy a calificar de…, iba a decir vergonzoso, lo dejamos en sorprendente.

Usted podrá ser un estupendo catedrático, no lo pongo en duda, además brillante, pero, permítame, usted no tiene ni idea de las plantillas, pero ni idea.
Lo que acaba de decir usted de los funcionarios interinos, es que cualquiera que haya estado en la administración pública le da risa.
Oiga, que la relación de puestos viene con el número de puesto.
No si está ocupado o si no está ocupado por un interino o por un funcionario de carrera, señor conseller.
Le estoy hablando de puestos, de puestos que desaparecen, que los eliminan, que se van 36 personas en todo lo que le he relatado, señor conseller.
36, con números de puestos que desaparecen, en temas sensibles, como intervención, como abogacía, como extinción de incendios, emergencia.
Señor conseller, esa es la realidad de su presupuesto.

Yo lamento que le haya sorprendido que yo solo haya hablado… Yo no he hablado de nada, ni de los 1.
300.
Usted venía más o menos predestinado a que yo le iba a hablar de esto.
Es que ni lo he tocado.
Es su presupuesto.
Yo le pido explicaciones de su presupuesto.
Y es más, se las pido exclusivamente en sus secciones, en las que viene usted aquí hoy.
Yo no he hablado de nada más.
Tiempo tendremos de hablar de lo demás.
Pero contésteme: ¿por qué se van 36 personas a la calle, por qué desaparecen sus puestos de trabajo en estas secciones que yo le he dicho?

La segunda que le he dicho, que no me ha contestado, ¿le parece eficacia gastarse 1.
600.
000 euros en presidencia en prospectiva y tener una agencia de prospectiva, que tiene un presupuesto de 940.
000?
¿Para qué quiere entonces la agencia de prospectiva?
Que, por cierto, aumenta el personal.
El capítulo I, en la agencia de prospectiva, aumenta.
Y resulta que tiene más presupuesto el presidente en una partida que la agencia de prospectiva.

La tercera que le he dicho, y ahí la señora Mollà me ha echado un cable, las RPT el Partido Popular las puso, que había obligación de presentarlas por ley.
¿Por qué no la ha presentado?
Está por ley, está por ley.
No las ha presentado y está por ley.

La cuarta que le he preguntado: ¿por qué no ha cumplido un mandato de las Cortes?
150 millones… Mire, esto es una propuesta del Partido Popular, sí, efectivamente, porque nosotros nos preocupamos.
Es una propuesta que aprobó las Cortes, gracias a los votos suficientes de la mayoría de esta cámara para sacarla adelante.
¿Por qué no la han cumplido, señor conseller?
Es su obligación cumplirla.
¿Por qué no ha cumplido usted el mandato de reducir altos cargos y asesores?
Usted se lo acaba de aumentar el 20% de asesores en su sección, señor conseller.
¿Por qué?
¿Tan poco le importa a este gobierno la veu d'un poble, tan poco le importa a este gobierno el parlamento, tan poco le importan las decisiones de este parlamento, señor conseller?
La vicepresidenta siempre dice que ella es escrupulosa y respetuosa con las decisiones que toma este parlamento y usted se las pasa por el forro, literal, señor conseller.

Mire, hablando de reivindicaciones, está muy bien reivindicar, señor conseller.
Mire, hoy sale en prensa que el Ayuntamiento de Valencia le reivindica a La Generalitat que por qué solo tiene un 4% de inversiones, cuando su peso poblacional le tocaría un 20%.
¿Le parece bien que todos los ayuntamientos le reivindiquen a La Generalitat lo que de verdad les tocaría?
Oiga, si todos los ayuntamientos hicieran como hace usted, usted con ese método hundiría a todos los ayuntamientos, a todos, señor conseller, a todos, porque son ridículas las aportaciones que ustedes están dando a los ayuntamientos, ridículas.
Por cierto, por cierto, todas las ayudas a los ayuntamientos en la sección 16, de bienestar social, de políticas inclusivas, todas, ustedes las pusieron dentro del plan de ajuste, todas, señor conseller.
¡Vaya forma de apoyar el municipalismo!

¡Hombre!
, y me habla de que la nueva política y la política que ustedes tienen es una política para pymes, para autónomos, para emprendedores.
Señor conseller, no han sacado una sola orden en lo que va de año, ni una.
Ya puede ser la nueva política esa, señor conseller, porque este año ustedes han hundido a los autónomos, a las pymes y a los emprendedores.

Y le he preguntado también, señor conseller, la agencia de innovación… ¿dónde está la agencia de innovación, la cantidad que usted nos ha dicho?
¿Dónde está?
¿Dónde está, señor conseller, la agencia de emergencias?
¿Dónde está, señor conseller?
En el Power Point dice que en la sección 20, pero en la sección 20 no está, señor conseller.
¿Dónde está?

Y, por último, su ley de IRPF, la de la redistribución.
Mire, señor conseller, eso no se lo cree absolutamente nadie, absolutamente nadie.
Se lo voy a explicar.
Mire, con la nueva redistribución que ustedes hacen, una persona con 17.
000 euros, con 17.
000 euros -su tipo marginal era del 11,90-, el tipo que va a pagar después, con su nueva tarifa, es del 13,90, dos puntos más de marginal.
Con su nueva ley, una persona con 69.
000 euros, pasa de pagar el 21,48 al 21,50, el 0,2.
O sea, uno de 17.
000, el tipo marginal le aumenta 2; y a uno de 69.
000, el tipo marginal le aumenta 0,2.
¿Esa es su redistribución, señor conseller?
Esas son las tarifas que usted ha aprobado.

Muchas gracias.

El senyor president:

Senyor conseller, té la paraula.

El senyor conseller d'Hisenda i Model Econòmic:

Bé, intentaré, senyor David de Miguel, contestar-li alguna cosa, que té tota la raó del món.
En primer lloc, anem -telegràficament- al sector públic.
El sector públic, vosté sap, en l'època del Partit Popular era l'administració en B, o siga, tot era fosc.

Estem un any intentant aclarir la situació de les empreses públiques i encara n'hi han algunes quantes, per sort, hem avançat en moltes, en què és impossible arribar al fons de la qüestió.
El tema era complicat.
¿Vosté se'n recorda de l'Ivex, quan digué que se gastava dos i escaig milions en el senyor Julio Iglesias, que era el gran ambaixador de…?
¿Sap que va amagar, gràcies que era una empresa pública, 6 milions, ocultar 6 milions als ciutadans?
Julio Iglesias era l'ambaixador.
Bé, això és el que no volem que passe.

Per tant, estem intentant clarificar les coses, estem obligant a fer la RPT de les empreses públiques, no ho hem aconseguit encara en tot, però estem apretant moltíssim.
Perquè, insistisc, el grau de disbauxa organitzativa en les empreses públiques era terrible.
Però estem avançant moltíssim.
He de dir-li que aixina i tot, gràcies a la millor gestió, hem reduït el pressupost del sector públic, del sector instrumental, en 1,44%.
Vol dir que estem treballant en el tema.

De la mateixa manera que nosaltres, per exemple, haguérem volgut que desaparega com un rayo justiciero per exemple CIEGSA, que És la representació del paradigma de tota la corrupció del Partit Popular, resulta que CIEGSA no la podem tancar perquè hi ha tota una sèrie de tràmits que estan fent-se.
I la tancarem en el moment que puguem.
Favide, per exemple, que és una altra fundació on estaven tots els mandos intermedis del Partit Popular comarcal, resulta que fins que no hem creat l'Agència de Protecció de les Víctimes del Delicte, no podíem substituir-la.
És a dir, els processos de transició duren el que duren.
Esperem que en el pròxim futur totes aquestes coses puguen desaparéixer.
I és la millor manera de fer crèdit per a poder fer agències i instruments al servei de La Generalitat que siguen realment productius.
Per exemple, l'agència valenciana d'innovació.

L'agència valenciana d'innovació està actualment en la secció 20, com és evident, junt amb… Per exemple, hi ha a la secció 20 tota una sèrie de partides, com per exemple la que ha de vore amb l'increment dels salaris i els sous dels funcionaris, que estan una miqueta pendent del que decidisca la legislació de l'estat al respecte…

El senyor president:

Senyories, per favor…

El senyor conseller d'Hisenda i Model Econòmic:

… com també està radiotelevisió valenciana i està tots els ens que encara no estan creats.
(Remors)

És important tindre en compte, per exemple, que en el tema d'execució pressupostària, segons les últimes dades del ministeri d'hisenda…

El senyor president:

Senyories, per favor…

Disculpe'm, senyor conseller.

Senyories, està intervenint el senyor conseller, està contestant a les preguntes que vostés han fet.
Torne a dir, ho he dit este matí, si alguna de les preguntes que vostés han fet, perquè al final en cada una de les intervencions se fan moltes preguntes, si alguna pregunta no és contestada pel senyor conseller, tenen l'opció de quan acabe la comissió dir-li-ho i tenen l'opció de presentar-la immediatament per escrit o fer-la oralment.

Però, per favor, mentre estiga parlant el conseller, senyories, mentre estiga parlant el conseller guarden silenci, per favor.

El senyor conseller d'Hisenda i Model Econòmic:

Hi ha dos coses que el senyor Ibáñez ha plantejat i que són molt interessants, perquè li fa la pregunta al conseller d'hisenda.
El conseller d'hisenda al respecte de la reestructuració de la plantilla s'ha dedicat senzillament a acceptar el que els responsables de l'òrgan han dit.
I, per tant, tots eixos llocs de treballs dels que diu ha sigut posar el vistiplau al que han fet, reestructuració.
Normalment he de dir-los una cosa… (Remors) Estic contestant-li a ell.
(Pausa)

Nosaltres, justament, per totes les restriccions de caràcter pressupostari, jo com a conseller d'hisenda, eixa és la responsabilitat que m'ha de demanar a mi, he exigit a tots els consellers i a totes les conselleres que si volien llocs de treball, perquè necessitaven per a funcions noves, foren a costa de vacants que haurien de finançar les noves (inintel·ligible) .
.
.
perquè és l'única manera de mantindre el pressupost, que és la responsabilitat meua.

La reestructuració en intervenció en qualsevol altre lloc és una tasca que evidentment este conseller ha d'acceptar dels responsables de l'àrea corresponent.
Això pel que fa a la reestructuració de llocs de treball.

He de dir-li que, per exemple, en això de la prospectiva és ben interessant la seua aportació, realment és conceptualment important.
Mire, la concepció de prospectiva és evidentment ambivalent; prospectiva són estudis de prospectiva i prospectiva també és l'agència de prospectiva.

L'agencia de prospectiva, li explique a vosté per a què servix.
Servix per a fer… (Remors) Li explique, li explique, perquè com vosté parla com parla jo intente ser molt més suau amb vosté del que vosté és amb mi.
I, en eixe sentit, puc dir-li, no té ni idea del que (inintel·ligible) .
.
.
l'agència de prospectiva.
.
.
, les acreditacions universitàries.
Per això servix, per a acreditar els programes universitaris i els funcionaris públics universitaris.
Per a això servix l'agència de prospectiva.
I això no té res a vore amb estudis de prospectiva que puga fer un sociòleg o puga fer qualsevol altre especialista per a La Generalitat.

Però és que no vull entrar en el seu joc de tensionar el que no és tensionable.
Si açò és un lloc preciós, senyor Rubén Ibáñez, per a discutir, per a debatre, per a enriquir-nos.
I vosté m'enriquix a mi i jo l'enriquisc a vosté, perquè ni vosté ho sap tot, ni jo ho sé tot.
M'entén?
Ara, vosté crea un to que a mi me fa.
.
.
, me fa pensar que no és tot el positiu que havia de ser.

Respecte del tema de l'execució del pressupost.
De l'execució jo vull parlar, perquè ací s'han dit moltes coses, no només vosté, en les sessions parlamentàries passades.
Jo voldria dir el següent: segons el ministeri d'hisenda, dades publicades este mateix dilluns i accessibles en la web del ministeri, l'execució de les inversions directes i indirectes de La Generalitat està més d'un punt per damunt de la mitjana de les comunitats autònomes i supera a set comunitats autònomes.
No sols això sinó que si descomptàrem la rèmora del pla Confianza, una rèmora que ve de molt lluny, del senyor Camps, que el Consell de Bonig, quan estava la senyora Bonig, va ser incapaç d'executar durant quatre anys, l'execució de les despeses de les inversions reals i transferències de capital se situaria a un 32% superant a altres dotze comunitats autònomes.

No obstant això, per al cas de les transferències s'ha de tindre en compte que s'han reformulat les bases de les convocatòries per a reorientar-les, introduir clàusules socials, el que ha endarrerit lleugerament la seua publicació.
A més, les seues dades són antigues, ja han caducat, senyor Ibáñez.
Sàpiga que a data d'ahir… (Remors) Sí, sí, vosté ha estat… (El senyor Ibáñez intervé amb el micròfon desconnectat) Sí que ha preguntat durant totes les sessions parlamentàries, caram!
(Veus)

El senyor Ibáñez Bordonau:

Yo no le he preguntado por la ejecución presupuestaria.
Yo lamento que usted venga con una plantilla hecha…

El senyor president:

Senyor Ibáñez, per favor.
Senyor Ibáñez, per favor.
(Remors)

Senyor Ibáñez, jo no vullc entrar en el debat… (El senyor Ibáñez intervé amb el micròfon desconnectat) Que sí y yo he estado en este debate y sé de qué han hablado, qué han preguntado y qué no se ha contestado.
Mi misión aquí no es entrar en eso… (Remors)

Señor Ibáñez, mi misión aquí no es hacer esa valoración.
El señor conseller sabe las preguntas que le han hecho y las que no le han hecho y él contesta lo que entiende que tiene que contestar y lo que entiende que no tiene que contestar no lo contesta, pero es su decisión.

Le doy la palabra para… (Veus) Bueno, tendremos que dejarle hablar.
(La senyora Mollà parla amb el micròfon desconnectat)

Se pot acabar molt fàcilment, perquè estem fora de temps… (Remors) No, no, quan s'ha interromput al president ja s'estava fora de temps, mire si ho podríem haver arreglat fàcil.
Si del que es tracta és d'això, mire, s'ha acabat la intervenció.

Señor Ibáñez, dejémoslo estar.
¿Para qué pide la palabra?
Señor Ibáñez, ¿para qué pide la palabra?

El senyor Ibáñez Bordonau:

Para matizar una cuestión.
Yo no he hablado de la ejecución presupuestaria y, por lo tanto, el conseller no me puede contestar algo que yo no le he preguntado.
(Remors)

El senyor president:

Senyor Ibáñez.

Senyor conseller.

El senyor conseller d'Hisenda i Model Econòmic:

Mire, jo venia ací amb carpeta preparada, perquè jo volia respondre amb xifres, no volia parlar de memòria.
I ha hagut temes i preguntes, com les que m'ha fet el senyor David de Miguel, que són interesantíssimes.
Jo volia contestar amb eixa rigorositat.
Perquè en altres compareixences parlamentàries s'han fet preguntes que no tenien res a vore amb la matèria del que estàvem parlant.
Jo no volia prendre el pèl al parlament, volia contestar a les preguntes que se me feien i estava preparat.
(Remors)

Senyor Ibáñez, jo ho lamente moltíssim.
Jo venia ací a fer d'açò una sessió preparatòria important, necessària, positiva per al debat de pressupostos, però veig que vostés, i vosté en concret, ha malgastat el seu temps.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor conseller.
(La senyora Mollà i el senyor Ibáñez parlen entre ells)

Vamos a ver, senyories, senyories.
.
.
(Veus)

Moltes gràcies, senyor conseller.

Senyor Ibáñez, per favor!

Abans d'alçar la sessió volguera donar les gràcies a tots els diputats que han estat participant en esta comissió per haver estudiat en un breu temps tots estos pressupostos.

Donar les gràcies als servicis de la cambra que han estat tots estos dies acompanyant-nos i fent-nos més fàcil este treball.
I donar les gràcies, també, al lletrat d'esta comissió que ha contribuït a endolcir el nostre treball, no només amb la seua presència i amb la seua faena sinó també amb les llepolies que ens aporta habitualment.

Aixina que moltes gràcies a tots vostés.

(S'alça la reunió a les 18 hores i 42 minuts)