RTVV%482702.10.31%20macro.html





Comissió de Control de l'Actuació de Radiotelevisió Valenciana realitzada el dia 31 d'octubre de 2013.
Comença la reunió a les 10 hores i 6 minuts.
Presideix el diputat senyor Ricardo Martínez Rodríguez.
Reunió número 6.

El senyor president:

Buenos días, señorías, invitados.
.
.
que están en esta sala y también invitados que están en una sala anexa, a los que también saludamos desde aquí, medios de comunicación, bienvenidos a la comisión de control del ente.
Especialmente, bienvenida a la señora diputada María Rosa Roca, que se incorpora por primera vez en este nuevo periodo para ella, en este nuevo periodo parlamentario, a esta comisión.

Lo primero que vamos a hacer, si les parece bien, es confirmar que hay quórum suficiente para iniciar la comisión.
Adelante, señor secretario.

(El secretari passa llista per tal de comprovar si hi ha quòrum)

Muchas gracias, señor secretario.

Bien, corresponde ahora aprobar el acta de la sesión anterior, que, si no, se entiende.
.
.
cualquier observación por parte de los señores diputados, será aprobada por unanimidad.
Se entiende aprobada el acta.
Muy bien.

Pues, llegado a este punto, vamos a establecer los criterios de trabajo de la jornada de hoy, ¿eh?
, y después sus señorías podrán opinar.
Está previsto que hoy se sustancie hasta el punto quinto del orden del día.
Es decir, que veríamos tres preguntas y tres comparecencias, que a su vez tienen asociadas peticiones de sus señorías, de manera que vamos a ser, además, en la medida de lo posible, generosos con los tiempos de los grupos, también se lo digo para que ustedes tomen su tiempo y se lo planteen a la hora de poder establecer las intervenciones.

¿Alguna palabra respecto a este tema?
Sí, señor Blanco, dígame.

El senyor Blanco Giner:

Sí, jo demanaria que més que generositat amb els temps dels grups, fóra escrupolós amb els drets democràtics dels grups parlamentaris que representen la ciutadania.
I ho dic en referència al fet que de 16 punts que estan en l'ordre del dia només vagen a ser-ne tractats 5 i no hi hasca cap compromís, a pesar que ho hem demanat reiteradament, per substanciar el que queda de comissió en una propera reunió.
Això impossibilitaria, per exemple, que es veieren tres compareixences sol·licitades pel meu grup, algunes de les quals daten del mes d'abril i, per tant, segurament, si no es convoca la comissió per a novembre o desembre, serà ja en el nou període de sessions, tal vegada en abril, quan es puga atendre per part de la directora general una compareixença que responia a motius suficientment importants i d'urgència.

Això es deu o bé a la falta de voluntat política de la directora general per comparéixer en esta cambra o bé a la falta de voluntat política del Partit Popular que domina la mesa d'esta comissió perquè la directora general comparega en esta cambra.
O bé a les dues coses.
Jo demanaria explicacions, li les vaig a demanar a la directora general quan comparega,.
.
.

El senyor president:

Molt bé.

El senyor Blanco Giner:

.
.
.
però en el cas que ella es manifeste disposada a acudir a esta cambra en les properes setmanes per a atendre les compareixences sol·licitades reglamentàriament i des de fa molts mesos pels grups de l'oposició, i que en el cas d'Esquerra Unida, per exemple, tracten sobre els contractes amb els cubs de futbol, que han suposat una pèrdua de centenars de milions d'euros, sobre el pagament incorrecte de les quotes als treballadors a la seguretat social o sobre la manipulació de la documentació enviada al Tribunal Superior de Justícia en el cas Teconsa de la visita del papa, en el cas que ella diga que sí que hi està disposada, exigixc un compromís de la mesa, començant per la presidència d'esta comissió, que es buscara el buit en el calendari parlamentari que hi ha, perquè altres comissions van a ser convocades, les comissions permanents legislatives seran convocades,.
.
.

El senyor president:

Vaja concloent, si és tan amable, perquè la resta de portaveus volen també manifestar la seua opinió.

El senyor Blanco Giner:

.
.
.
per a que pugam substanciar tot l'ordre del dia, perquè és el nostre dret i, si no, açò és un colp autoritari per a evitar el control al Consell (inoïble) .
.
.
.

El senyor president:

Moltes gràcies per la seua opinió, després li respondré.

Sí, senyor Morera.

El senyor Morera Català:

Moltes gràcies, senyor president, per a manifestar en nom del Grup Compromís el nostre malestar perquè des de l'última reunió d'esta comissió de control de Radiotelevisió Valenciana en el mes d'abril, i davant les nostres reiterades peticions tant al president d'esta comissió com al president de Les Corts per a que se puga reunir esta comissió, ens veiem en la impotència de vore com n'hi ha un ordre del dia molt extens, molt ampli i, d'alguna forma, estem fallant a la nostra funció de control i d'aportació d'idees importants per a que la directora general millore la seua eficàcia en esta nova etapa de Radiotelevisió Valenciana.

Per tant, jo demanaria que esta sessió no s'acabara, que se suspenguera en el punt que vosté ha assenyalat, però que en el pròxim mes de novembre se puguera reprendre, quan la directora general crec que no tindrà cap problema en prorrogar i assistir a esta comissió, perquè són molts els temes que n'hi han, i la nostra voluntat és de millorar.
.
.
, millorar la situació de Radiotelevisió Valenciana.
Creiem que s'estan prenent decisions que no són les correctes i que amb l'ajuda d'esta comissió segurament podríem ajudar-la i podem ajudar la direcció a la millor (inintel·ligible) .
.
.
.

Per tant, jo crec que vosté està en condicions de no acabar esta comissió, sinó que quedem hui ací, que en el mes de novembre ens anem a tornar a reunir, perquè n'hi han molts punts en l'ordre del dia i crec que seria una minva important a la democràcia que les aportacions que fem no se pugueren vore en este període de sessions.

El senyor president:

Gràcies, senyor Morera, per la seua actitud constructiva, com sempre.

Senyor Moreno.

El senyor Moreno Escrivà:

Senyor president, vullc, evidentment, insistir en els arguments exposats pels dos portaveus que han intervingut abans de mi, però vullc afegir algunes coses.
La primera, jo no vaig a demanar, jo denuncie davant de tots els ací presents, davant dels mitjans de comunicació i davant de tots els parlamentaris, el que és una cosa intolerable en democràcia, i és que acuse la directora general i acuse el Partit Popular d'haver maniobrat i haver orquestrat per a impedir que en esta comissió se substancien coses tan greus com les que s'han exposat.

Malauradament, lamente dir-li al senyor Blanco que la paraula de la senyora directora general no és cap garantia de res, ja que va dir, i consta en el Diari de Sessions: «Dins d'aquesta gestió democràtica, no dubten vostés que es troba.
.
.
, sempre que sol·liciten que jo comparega, vindré ací a comparéixer, perquè crec que en tinc l'obligació.
» No continue.
Amb eixe tarannà.
Set mesos han passat des d'eixe dia.
El Partit Socialista en la taula s'ha abstingut, ha votat «abstenció» en el punt de l'orde del dia per a que no fos utilitzat un vot en contra com una excusa per a no convocar aquesta comissió.

I un última cosa, que també crec que evidencia l'autèntica intenció de la directora general i del Partit Popular, i és l'acumulació absolutament absurda de temes en una sola compareixença.
I només en pose un exemple, el punt 3.
.
.
, sols en el punt 3 parlarem de la situació econòmica i financera, del contracte programa i de la licitació de contractació de continguts audiovisuals.
Les tres tenien sol·licituds de compareixença autònomes i han segut acumulades per a que la directora general faça abús de la seua potestat d'estar pegant-mos una palissa d'una hora i mitja, mentres que la resta de l'oposició només li pugam preguntar per eixes qüestions durant deu minuts.
¡És.
.
.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Moreno,.
.
.

El senyor Moreno Escrivà:

.
.
.
intolerable!

El senyor president:

.
.
.
vosté ha tingut el seu temps.

Sí, señora diputada, señora portavoz del Grupo Popular.

La senyora Sánchez Cortés:

Gracias, señor presidente.

Por nuestra parte, por supuesto, no hay ningún inconveniente a la próxima convocatoria de la comisión, nos sometemos a la decisión, por supuesto, de la mesa, que, además, como se ve aquí, en este momento, es plural, y a la agenda de la directora.

Y respecto de lo que aquí se ha dicho, (veus) mostrar totalmente, pues, la sorpresa de este grupo, máxime cuando sabemos, nos consta, y así se hace público, que tienen información puntual de todo lo que piden, de toda la documentación.
.
.

El senyor president:

Senyor Moreno.
.
.

La senyora Sánchez Cortés:

.
.
.
que piden de Radiotelevisión Valenciana, y, por lo tanto, lo que acabamos de escuchar, pues, es una muestra de lo que va a ser la comisión, ningún interés por informarse, sino de soltar un discurso.
.
.

El senyor president:

Vale.
.
.
, muchas gracias, señora diputada.
Muy amable.

La senyora Sánchez Cortés:

.
.
.
que ya viene preestablecido.

El senyor president:

Bueno, en primer lugar, ¡cómo nos gusta escucharnos, señorías!
, ¡cómo nos gusta escucharnos!

En fin, vamos a ello.
Miren, señorías, en democracia.
.
.
(Veus) Señor diputado, yo les he escuchado a ustedes amablemente, sus ruegos o sus peticiones se han recogido en el acta.
Yo les hago una reflexión breve, más breve incluso que la media de todos los portavoces.

Mire, en democracia hay dos formas de participar en democracia, una es en la calle, con ollas y con cazos, y otra es aquí, sentados.
Cuando la mayoría democrática te da la posibilidad de hacerlo aquí, y yo no es que.
.
.
, tengo predilección por unas y no por otras, pero, bueno, en la vida, cualquier cauce para expresar un malestar, yo lo entiendo como un sentimiento ciudadano.

Pero, volviendo al tema, somos todos diputados, estamos aquí porque las urnas nos han conferido la posibilidad de estar aquí.
Entonces, cuando uno está aquí, acepta el juego democrático de lo que supone estar aquí, y si uno no está conforme, cuando tiene la mayoría suficiente, lo cambia.
.
.
Y si ahora no la tiene, pues, a ver, uno expresa su malestar con absoluta libertad, tal y conforme sus señorías lo han hecho, y no hay ningún problema por ello, señorías, ¿eh?
, y eso no supone una merma en la dignidad ni un desacato ni nada por el estilo.

Ustedes presuponen.
.
.
, en su presunción, que, efectivamente, la directora general no va a volver a comparecer.
Yo todavía no sé, porque, entre otras cosas, no le hemos preguntado.
Ustedes, luego, le preguntan libremente y ella seguro que libremente responderá.

Ahora, antes de pedir otra comisión, si les parece, vamos a empezar esta.
Así que voy a invitar a la señora directora general a que forme parte de la mesa ya.
(Veus.
Pausa)

Preguntes

El senyor president:

Pues, señorías, reanudamos el curso normal de la comisión agradeciendo su atención y su interés, y, en primer lugar, se va a sustanciar la pregunta número 910, que fue dirigida en su momento al señor vicepresidente del Consell, pero que va a sustanciar por indicación de.
.
.
, por delegación, la señora directora general y, a tal efecto, tiene el señor portavoz del PSOE, el señor Moreno, el uso de la palabra.

Gracias.

El senyor Moreno Escrivà:

¿Cuál es la situación del contrato con el señor Seara?

La senyora directora general de Radiotelevisió Valenciana:

Bon dia, senyories.

Comparec hui ací per donar compte de la gestió realitzada per Radiotelevisió Valenciana, i veig que ho faig amb una pregunta semblant a la que ja vaig contestar en la meua primera compareixença del passat 18 d'abril d'enguany.

Tal com vaig començar eixe dia, la contractació del periodista a què es referix es va fer a la mercantil UPA comunicació, que és l'empresa que ostentava els drets de representació professional i propietat intel·lectual, així com els drets d'imatge del presentador Víctor Hugo Seara.
En aquella compareixença ja els vaig dir que aniria a prendre mesures.
Les mesures són les següents.
La subdirecció d'assessoria jurídica va remetre en data 9 de maig de 2013 un burofax al senyor Seara López en reclamació de les quantitats pagades per Radiotelevisió Valenciana en concepte de transport i allotjament ocasionats durant la temporada 2011 de fórmula 1, per import de 18.
243,50 euros.
Al principi, este home va cridar i va manifestar que pagaria, però com no ha pagat, vam interposar una demanda de procediment monitori en data de 19 en juny de 2013, i posteriorment, com se va oposar al dit juí monitori, el 28 d'octubre de 2013 hem presentat la demanda en el Jutjat de Primera Instància i Instrucció Número 7 de Paterna.
Estes són les actuacions que hem fet.

El senyor president:

Gracias, señora directora general.

Señor Moreno.

El senyor Moreno Escrivà:

Moltes gràcies, senyor president.

Senyora Vidal, vosté no és Pepe Ciscar, ¿veritat?
És que jo, la pregunta, a vosté ja li la vaig fer, me la contestà, i esta pregunta anava adreçada al desaparegut de les comissions de control i de coordinació vicepresident Ciscar.
Ja sé que vosté també el veu poc, ja, però jo sóc un parlamentari i la pregunta era per a ell.
No li estranye, doncs, que tinga de contestar dos vegades a ella i, sobretot, no sé per què ha acceptat vosté contestar en el seu nom, deuria haver-li dit «no, t'han preguntat a tu, vés, que és la teua feina, i contesta».

Abans de res, senyora Vidal, dir-li que lamente que no hasca estat vosté present ací, en el que hem comentat abans, ja que he recordat les seues paraules de fa set mesos quasi, quan va dir que dins de la seua gestió democràtica vostés sempre que ho sol·licitàrem, compareixeria davant d'estes Corts i ha tardat set mesos.
Enhorabona.
I ha igualat vosté el rècord del senyor Jaraba i del senyor Peter, Pedro el Grande, en eludir el control d'aquestes Corts.
Ja sé que a més els fa companyia en altres instàncies, en altres galeries judicials, però ja li fa també vosté companyia en la galeria d'evitar estes Corts.

Respecte a la qüestió del senyor Seara, mire, el primer que he de fer és posar-me a la disposició dels treballadors denunciats per vosté, per haver-li dit que menteix.
Puc anar a testificar si fa falta, per demostrar que és veritat.
Vosté menteix, ja ho hem vist ací, va mentir quan va dir que acudiria sempre que se li ho sol·licitara.
I no ens està diguent exactament el que hi ha en el cas Seara.

Mire, en la primera vegada que li vaig preguntar, vosté ja va dir que interposaria accions judicials per recuperar els diners, però jo ja li vaig dir que si ho feia estava fent un engany, perquè vosté ho farà amb l'absoluta consciència que va a fracassar.
Ja li vaig explicar que el senyor Seara no és el problema.
Si vosté demà, com a directora general, decidix a qualsevol dels ací presents firmar-nos un contracte pel qual ens pagarà un milió d'euros perquè toquem les maraques, jo, que cobraré un milió d'euros per tocar unes maraques, no he comés ningun delicte.
L'ha comés vosté en la negligent gestió dels recursos públics i dels diners de l'empresa que dirigix, i això ho va fer el senyor Prefaci, ho va fer el senyor Jaraba, i ho varen fer tantes i quantes persones estagueren involucrades en la contractació del senyor Seara, contra les quals vosté, contra els treballadors sí, però contra (inintel·ligible) .
.
.
vosté no ha pres cap iniciativa, si més no, no me l'ha anunciada.
Sap que es manipularen els documents.
Li ho vàrem dir tant la senyora Oltra com jo.
Sap que es varen corregir en Tipp-Ex.
Sap vosté perfectament que és un rosari de la mala gestió i de la negligència a l'hora de gestionar la televisió, i contra els autèntics responsables no ha fet res.
Vosté sap que no pagarà el senyor Seara, vosté sap perfectament que no guanyarà tampoc els judicis contra aquells contractes absurdes que s'han signat en la seua empresa.

Vosté, en el cas Sanz, en què es nega directament a assumir cap responsabilitat, en el cas de la visita del papa, en tots els casos que tenen a vore amb la negligència dels gestors -i este no és més que un exemple, probablement el menor- vosté sempre fa exactament el mateix: no pren mai cap acció contra qui hauria de prendre-la.
Això sí, vosté agarra i els diu als treballadors que facen la seua faena, que si veuen alguna cosa estranya o alguna cosa rara, que ho denuncien.
Però vosté, que és la que atresora totes les proves de les malifetes i el saqueig de la televisió que llasta el futur de l'empresa que vosté dirigix, vosté no fa absolutament res.
Els seus propis advocats han dit en seu judicial que el senyor Jaraba volà 800 milions en tres anys, manifestaren que la seua gestió havia segut absolutament desastrosa.
Vosté amb Triskel, per exemple, què ha fet?
Què ha fet exactament?
Ha demandat algú per això?
No només li ha dit a Triskel: «No cobraràs».
Què ha fet vosté, ja que ha conspirat per a no vindre -sí, conspirat, senyora Vidal- ací a contestar-li a les preguntes, per exemple, del senyor Blanco sobre el futbol?
Què ha fet vosté quan se n'ha adonat de la barbaritat dels contractes que s'han signat per partits amistosos en Múrcia, contra el Múrcia B, a 300.
000 euros el partit?
Quines accions ha mamprés vosté contra els responsables de la seua empresa que feren tot això?
Vol que li ho diga jo?
Ninguna.
Quantes en pensa prendre?
Ninguna.
Absolutament ninguna.
Vosté està allí per a fer mítings als treballadors que no hauria de fer, i sembla que a més per a ajudar a emparar els seus predecessors.

El senyor president:

Gracias, señor Moreno.

Señora directora general.
Es su tiempo.

La senyora directora general de Radiotelevisió Valenciana:

Gràcies.

La veritat és que efectivament, jo no hauria d'estar ací, si la pregunta no era per a mi, però jo tinc educació, i quan me criden i me diuen que n'hi ha una pregunta, jo conteste el que he de contestar en nom de Radiotelevisió Valenciana, perquè jo el que assumixc és la responsabilitat de Radiotelevisió Valenciana, Societat Anónima Unipersonal.
I la veritat és que em sorprén, se nota que porta vosté les seues contestacions ja preparades de sa casa, perquè fa igual el que jo li diga, fa igual que li diga que hem posat un burofax, que hem posat una demanda de judici monitori, fa igual que jo li diga que hem posat una demanda el dia 28 d'octubre contra el senyor Seara per a poder cobrar eixos diners de més que se li van pagar.
Li fa igual, vosté diu que no hem fet res.
Doncs la veritat és que no diu la veritat, és a dir, vosté no està dient la veritat hui.
Vosté està dient que no he fet res, i jo el que li puc dir és que podrà ser correcte o no el que hem fet, però que hem fet moltes coses en esta casa.
I hem demandat a qui hem de demandar, que és a qui s'ha emportat diners de més.

Després, ja que parla vosté de Triskel, que què hem fet amb Triskel?
Hem fet en Triskel el que no ha fet ningú encara des que hem arribat mosatros, que és prendre una decisió per unanimitat en el consell d'administració, en què hem decidit que eixa empresa no va a cobrar ni un euro dels fons de Radiotelevisió Valenciana.
Per tant, volien cobrar, però no la van a cobrar, i ja s'ha pres una decisió, que no li anem a pagar, perquè no ho considerem adequat.
Tots els membres del consell d'administració per unanimitat.
Per tant, jo crec que ja he fet moltíssimes coses.

Per tant, diners públics, no s'han emportat ni un euro, gràcies a la proposta que se va portar al consell d'administració per part d'aquesta directora general.
Per tant, dir-me que no hem fet res, me pareix que és faltar molt a la veritat.
Que jo no he vingut ací abans?
Doncs clar que no he vingut ací abans.
Jo ho vaig demanar en juliol i jo he vingut quan la meua agenda i l'agenda parlamentària m'han cridat.
I el mateix li dic: vindré tantes vegades com l'agenda parlamentària i la meua agenda ho permeten.

He de dir que tots els mesos faig consell d'administració una o dos vegades, que he anat al Consell Valencià de Cultura quan m'ha dit: «Vine ací a contar què passa amb el fons documental de Radiotelevisió Valenciana.
» I vinc ací quan ho demane i n'hi ha agenda per ambdós llocs.
Perquè jo ho vaig demanar en juliol.
Jo en juliol d'este any jo ja vaig demanar vindre ací.
Si he vingut el dia 31 d'octubre és perquè l'agenda de les dos parts no permetrien que jo vinguera abans.
No obstant això, li he de dir que tot els que se'ns demana per escrit, se contesta.

Per tant, jo crec que l'exercici de la funció democràtica està perfectament complida per part de Radiotelevisió Valenciana.
I si hui alguna qüestió se queda, perquè 14 punts són molts punts, els que n'hi han per a tractar hui, mosatros ho tenim tot preparat.
Per tant, és suficient que mos ho demanen per escrit i tindran la seua resposta.
Una altra cosa és que la resposta no siga la que a vosté li agrada o no li agrada.
Això jo ja no puc arribar que totes les respostes que donem siguen les que els agraden a tots vostés.

El senyor president:

Gracias, señora directora.

Bien, es ahora el turno para formular la pregunta 911, por parte del Grupo Parlamentario Socialista, señor Moreno.

El senyor Moreno Escrivà:

Quants diners ha pagat la Radiotelevisió Valenciana a empreses de doblatge valencianes a càrrec del pressupost vigent?

El senyor president:

Adelante, señora directora general.

La senyora directora general de Radiotelevisió Valenciana:

Estimada senyoria, este any, en l'any 2013, el pressupost que hi havia per a doblatge eren 1.
100.
000 euros, i fins al 30 de setembre de 2013 les emissions han suposat un consum de doblatge de 985.
679 euros de doblatges al valencià, i subtitulacions, reforços i altres, 9.
839 euros.
Estes són les quantitats que hem consumit ja.
Per tant, pensem que se va a complir perfectament el pressupost de doblatge este any 2013.

El senyor president:

Gracias, señora directora general.

Señor Moreno, su turno.

El senyor Moreno Escrivà:

Amb caràcter previ a les consideracions sobre el que vosté m'ha contestat del doblatge, només aclarir-li un parell de coses respecte al que ha dit vosté fa uns instants.

Mire, senyora Vidal, en els casos del doblatge -que en parlarem ara- com en qualsevol altre contracte, el que vosté denuncie, per a llavar la cara, un contracte que vosté sap que a l'altra part en un jutjat el van a avalar perquè no ha comés cap il·legalitat acceptant un encàrrec excessivament ben pagat, i obvia vosté als qui li l'encarregaren de manera negligent, que és el que li he preguntat -i vosté hauria d'haver-me contestat, i no m'ha contestat- la resposta és: «Senyor Moreno, no he denunciat, ni pense denunciar a ningú dels que han arruïnat la televisió valenciana.
» Diga-ho.

Per cert, quan m'ha parlat de l'agenda i per què no ha pogut vindre vosté ací, mire, senyora Vidal, vosté, que li ha agarrat molt de gust al trage de xarleston, se nota que li agrada açò d'eixir en la tele.
.
.

El senyor president:

Señor Moreno, un segundo.
.
.

El senyor Moreno Escrivà:

Xe, perdó.
.
.

El senyor president:

Usted es mucho más inteligente, más elegante y tiene más categoría.
.
.

El senyor Moreno Escrivà:

Yo, la elegancia, no.
.
.

El senyor president:

.
.
.
como para descender a ese tipo de cuestiones.
Usted lo sabe hacer mejor, seguro.

El senyor Moreno Escrivà:

Si me deja.
.
.
Me compensará el tiempo.
Vale.
Vosté que li ha agarrat gust a açò d'eixir en la tele, de fet en algunes notícies ix vosté, i no els fiscals, ni els que realment aporten informació, ix vosté per a dir que ho fa estupendament bé, és curiós.
Açò no havia passat abans, també és una novetat que ha aportat vosté.
La directora general a tota hora en els informatius, mire -i les seues paraules-, vosté sí ha trobat temps per a vindre a aplaudir, per a vergonya de tots els presents en Les Corts, i per a vergonya dels periodistes que estaven amb vosté, un míting.
.
.
bé, una intervenció política del president Fabra, la primera vegada -açò també s'ho pot apuntar vosté- que ve una directora general a aplaudir.
(El diputat aplaudix)

Article 107 del Reglament de Les Corts: «La presidencia expulsará a quienes dieran muestras de aprobación.
.
.
, serán inmediatamente expulsados del edificio de Les Corts.
» Este article l'apliquen a totes les persones que vénen a demanar dignitat ací: treballadors de la tele, discapacitats.
A vosté no li l'aplicaren.
(El diputat aplaudix) Aplaudint-li al president Fabra.
Vosté troba temps per a vindre a això, vosté troba temps perfectament per a acudir a tots els saraus a què la conviden, acompanyada del seu cap de gabinet, vosté troba temps per a fer assemblees i promoure adhesions inquebrantables al régimen amb pamfletets, però vosté no ha trobat temps en set mesos per acudir a aquestes Corts a contestar preguntes, o està diguent seriosament?
Es pensa que ens xuplem el dit?
I li he preguntat quants diners ha pagat, no quant ha consumit, perquè el sector del doblatge -o mentixen ells o mentix vosté- diuen que vostés no els paga.
Diuen que vosté no es reunix amb ells, envia alguns dels seus subalterns, de què parlarem després en l'organigrama, a extorsionar-los, a dir-los que si volen cobrar i volen continuar treballant han de cobrar un 25% menys.
És cert o és fals, que és això el que els ha traslladat?

Per cert, 25% menys que traslladen als treballadors, que traslladen als actors, perquè vosté no vol incomplir ninguna llei, vol que aquelles empreses a què vosté adjudica coses, de les quals parlarem també, ho incomplixquen.
Quan accepta propostes que impliquen directament que els sous dels treballadors estiguen sota conveni, o els sous dels treballadors siguen indignes, o senzillament siga una radiografia d'una empresa que acabarà fent un programa, cobrant-li'l a vosté, i després declarant suspensió de pagaments i no pagant ni un sol treballador.
Eixa és la seua estratègia en el doblatge, com ho és, per exemple, en el fons audiovisual valencià, de què no en parlarem, perquè vosté també ho ha organitzat perquè no se puga parlar d'eixa qüestió.
Vosté, en les licitacions que ha tret, encoloma el doblatge i la despesa de doblatge a les empreses a les quals licita.
On doblaran?
Ací, que és la funció de la televisió valenciana.
Pagaran o faran suspensió de pagaments també?
Quina garantia tindran les empreses valencianes de poder cobrar, si amb una administració pública tan sols han cobrat.

I després, senyora, el fons documental.
Ha anat vosté -diu- al Consell Valencià de Cultura, a què?
A no dir exactament la veritat, com no la va dir davant del tribunal?
Perquè va dir vosté: «No, està garantit el fons documental.
250.
000 hores que s'han de digitalitzar sense cap problema.
» A vosté se li oblidà dir que el que ha passat a gestionar el fons documental de la Radiotelevisió Valenciana són administratius, i vosté que és tan advocada i és tan tot, hauria de saber que un administratiu i un documentalista no són el mateix.
Són fins i tot carreres distintes.
Aixina és que conteste'm a la pregunta: quant ha pagat, si és que ha pagat alguna cosa?

El senyor president:

Gracias, señor Moreno.

Señora directora general.

La senyora directora general de Radiotelevisió Valenciana:

Mire, senyoria, jo ací, la pregunta que veig, diu: «Quina és la despesa prevista i el nivell d'execució pressupostària durant el present exercici de la Radiotelevisió Valenciana?
» Jo li conteste execució pressupostària, i no tresoreria.
Jo sé perfectament distingir, no sé si vosté quan fa la pregunta, no ho té tan clar.
Però jo li dic que jo sí que ho tinc clar.
Tinc perfectament clar què és pressupost i què és tresoreria.
Jo no sé el que s'ha pagat en este moment.
Com vosté sabrà -i ho sap perfectament, i els comptes són públics- no hi ha cap problema, el que s'ha pagat i el que no s'ha pagat està perfectament en els comptes.
Vosté demanava l'execució pressupostària.
L'execució pressupostària és la que jo li done.
La forma en què jo organitze l'empresa, vosté me podrà preguntar com ho faig, me podrà si li pareix bé o malament, però jo no envie cap persona, i a més cap persona del meu equip directiu ho faria, encara que jo li diguera que ho fera, no ho farien, són professionals, professionals que no estan allí per a extorsionar ningú, sinó per a treballar.

Els preus que n'hi havien en els contractes d'homologació dels doblatges, ens van paréixer a tots molt excessius i, per tant, se va parlar amb ells i tot el doblatge en la Comunitat Valenciana va acceptar una rebaixa del 20% o del 25%, més o menys, per a seguir treballant i per a que compliren amb l'execució pressupostària del milió d'euros.
Per eixe motiu hui s'està treballant, el sector del doblatge està treballant i el que tenim de pagar se pagarà directament o en tresoreria de Radiotelevisió Valenciana o amb el pla de pagaments a proveïdors que s'ha aprovat i que ja està la llista de tots els deutes inclosos.
Per tant, li tinc de dir que estem complint amb el que pensem que és la nostra obligació.

Si a partir d'ara en els programes hem decidit que el doblatge el fagen les empreses, és una forma de gestionar.
Ja parlarem dins de sis mesos, dins de huit, si és millor aquesta forma de gestionar o era millor l'anterior, però la realitat és que, per ara, per ara, l'única qüestió que sí que li puc dir és que la gestió està sent més eficient i està sent molt més econòmica, i això ja és una realitat, hem estalviat moltíssims diners a Radiotelevisió Valenciana en sis mesos, i ja ho vorem en els comptes, quan finalitze l'any, ¡ja vorem com acaba este any Radiotelevisió Valenciana!
, ja vorem, ja vorem si amb una gestió professional s'acaba l'any igual que l'any passat, que l'any anterior o que en els vint-i-quatre anys que esta empresa ha estat funcionant.
Ja vorem quan acabe l'any, ho parlarem.

I en relació al que me diu del fons documental, és una compareixença molt posterior, però li tinc de dir que jo no mentixc, jo no he.
.
.
, jo no he dit cap mentira des que he arribat a eixa casa, ¡i ho dic de veres!
El Consell Valencià de Cultura estava molt preocupat pels fons documentals, mosatros també estàvem molt preocupats, n'hi havien 38 persones en l'anterior plantilla de Canal 9, i després de l'expedient d'execució d'ocupació, passaven a haver-hi 5 persones.
Amb eixes 5 persones era evident que no podíem mantindre el fons de la mateixa manera.

Podíem haver optat entre externalitzar eixe fons documental o no externalitzar-lo, i vam decidir que no fea falta externalitzar i que amb unes mesures fonamentalment tecnològiques i d'organització del personal, a partir de l'1 de setembre anàvem a gestionar-ho d'una altra manera.
Hem fet una sèrie de canvis, eixos canvis li'ls hem comentat al Consell Valencià de Cultura i la veritat és que el Consell Valencià de Cultura, que crec.
.
.
, crec que és un òrgan important, crec que és un òrgan que estava molt preocupat per la defensa del fons audiovisual, i actualment està molt tranquil.
Jo he rebut una carta del senyor Grisolía, que després, si vosté vol, jo li la lligc directament, i diu que està gratament satisfet per la resposta que li hem donat i que es queda molt tranquil, que el fons audiovisual de Radiotelevisió Valenciana està garantit.
Jo per ara tinc de dir que està garantit amb les mesures que hem pres, i si en algun moment, doncs, se produïx alguna situació no correcta, doncs, ja estan.
.
.
, mosatros li posarem fi, però segur que vostés mos la recordaran, per això n'hi ha molta gent en eixa cas que mos ho recordarà.

El senyor president:

Gracias, señora directora general.

La siguiente pregunta es la número 965, que formula el diputado don Josep Lluís Moreno, del Grupo Parlamentario Socialista.
Adelante.

El senyor Moreno Escrivà:

Senyora directora general, la pregunta és.
.
.
, que li la faig ara, ¿quina és la situació de la web de Radiotelevisió Valenciana?

La senyora directora general de Radiotelevisió Valenciana:

Doncs, estimada senyoria, la situació en què es troba la pàgina web de Radiotelevisió Valenciana, com tantes coses en aquesta empresa, està actualment en una situació de «redefinició».
En aquest moment, la pàgina web inclou els continguts següents: emissió en directe en Nou 24, ininterrompudament les vint-i-quatre hores del dia; retransmissió a través del canal Nou Multimèdia de les retransmissions, programes especials i informatius de les 14:00 hores i de les 20:30 hores; notícies d'actualitat, que s'actualitzen contínuament; retransmissió en directe dels senyals de les emissores Nou Ràdio i Sí Ràdio; promocions de programes que emetrà Nou, tot un espai dedicat a la programació infantil, especialment dissenyats per als menuts; un espai sobre l'oratge, que inclou la previsió meteorològica de tots els municipis de la Comunitat Valenciana; informació sobre la programació de tots els canals de televisió i emissores de ràdio; informació corporativa, com l'organigrama, el perfil del contractant, la informació comercial, etcètera.

Però li dic que està en un procés de redefinició, com tantes coses en eixa empresa.
Així mateix, l'he d'informar que hem licitat l'emmagatzemament, la codificació i l'amplada de banda, així com la programació de les apps per a les aplicacions en dispositius mòbils, per a millorar i ampliar el servici que cada dia oferim a tots els internautes que s'interessen per la web de Radiotelevisió Valenciana des de qualsevol lloc del món.
Això ho hem fet aquesta setmana, fins de la setmana passada, o aquesta setmana s'ha iniciat esta licitació.

En definitiva, la pàgina web de Radiotelevisió Valenciana complix amb la principal funció d'una web de televisió, que és poder oferir l'emissió en directe des de qualsevol punt del planeta, a més de donar complida informació sobre les principals notícies del dia i sobre la programació i els servicis públics que oferix Radiotelevisió Valenciana.
No obstant, li reconec que estem en un procés de redefinició i que, en breu, es vorà molt ampliada a nivell tècnic i a nivell de continguts.

El senyor president:

Gracias, señora directora general.
(Veus)

El senyor Moreno Escrivà:

¿Té vosté la documentació que me va remetre sobre esta qüestió?
.
.
.
¿O li la puc aportar jo, per a que la veja?
És que li interessarà.

La senyora directora genera de Radiotelevisió Valenciana:

Doncs, me la pot ensenyar, si vol.
.
.
(Veus)

El senyor president:

Luego, si quiere.
.
.

El senyor Moreno Escrivà:

¡Era un gest de bon rotllo!
, ¿eh?
, no.
.
.
Era.
.
.
(Veus)

El senyor president:

Cuesta creerlo, pero.
.
.
(Rient)

El senyor Moreno Escrivà:

Ja sé.
.
.
, ja sé que en el meu cas no és tal, però sí.

El senyor president:

Si me la acerca, señor Moreno.
.
.

El senyor Moreno Escrivà:

Sí, de seguida.

El senyor president:

Eso es, ¿eh?
, y así agilizamos en la medida de lo posible.
.
.
(Veus) Muy bien.

El senyor Moreno Escrivà:

És l'original, ¿eh?
, és exactament el que vosté em va donar.

El senyor president:

Molt bé.

Adelante, señor Moreno, con la formulación de la segunda parte de la pregunta 965.
(Veus) Gracias.
Sí, sí, ahora le ponemos el tiempo, no se preocupe.

El senyor Moreno Escrivà:

Cinc minuts.

El senyor president:

Sí, cuatro no sé cuánto.
.
.
(Veus) Lo que le corresponda.
Si no estamos para racanear tiempos.

El senyor Moreno Escrivà:

Val, gràcies.

El senyor president:

Venga.

El senyor Moreno Escrivà:

Li ho agrairé.
(Veus)

Senyor president.

Senyora directora general, ¿vosté ha vist, señora directora general, la nova web, «nova» web, de la seua empresa?
¿Vosté és conscient de l'escàndol suscitat per la nova imatge corporativa impulsada per vosté que és exactament eixa nova web?
¿És conscient?
¿Vosté és conscient de les denúncies que hi han per mimetitzar els elements corporatius de les campanyes del Partit Popular en la seua nova imatge corporativa d'eixa web i de tot el canal?
¿Vosté és conscient de les sospites més que fundades de plagi que han sumit eixa gran despesa milionària.
.
.
, que l'ha sumida també a vosté en un ridícul sense precedents?
¿Vosté és conscient que estos dos platós, (soroll de papers) que són idèntics, són el plató d'Antena 3 i el plató de Canal 9?
Són idèntics.
Si algú ho vol vore després, (inintel·ligible) .
.
.
.
¿Vosté no pensa com jo que hauria segut més barat pagar-li un coach d'autoestima, com al senyor Fabra, a la senyora Velasco, per a que superara el seu acomiadament d'Antena 3 en lloc de pagar centenars de milers d'euros per a que ella crega que encara treballa allí?
¿Vosté ha pres alguna mesura per a determinar si ha segut estafada?
¿Vosté ha pres alguna mesura per a saber si esta estranya coincidència entre el disseny del logotip de Canal 9 i el d'una discoteca de València, que pot ser.
.
.
, segons fonts de la seua empresa a un mitjà de comunicació, pot ser fins la mateixa persona els ha fet, no siga exactament una estafa que l'ha posat a vosté totalment en ridícul?
¿Sap vosté que és l'única empresa del tamany de Radiotelevisió Valenciana que en 25 anys d'imatge corporativa ha fet la salvatjada en termes econòmics, perquè hi ha valor econòmic, vosté el deu conéixer, segur, que s'anomena notorietat inquantificable, en què l'empresa que vosté dirigix ha invertit milions durant vint anys i que vosté ha malbaratat per a res, sense anàlisis de mercat i sense res?

Respecte al funcionament de la web, sap vosté que el senyor Jaraba va anunciar la construcció d'una web en 2011 per 364.
000 euros, més IVA, en el Palau de les Arts?
¿Sap vosté que vosté no m'ha donat cap contracte sobre la construcció d'eixa web?
Els té ahí davant.
Li vaig demanar eixos contractes, ¡ahí no els trobarà!
, no estan, segons vosté, no estan.
¿No existixen?
¿El senyor Jaraba se'ls ha endut i vosté l'ha denunciat?
, ¿ja n'hi ha una denúncia en els tribunals?
¿Me'ls està amagant vosté, que és el súmmum de la nova etapa i la transparència?
¡No m'ho crec!
, ¡segur que és que no me'ls està amagant!
, aixina que el senyor Jaraba se'ls ha endut, perquè els contractes s'anunciaren, se feren i se firmaren.

Mire si se feren i se firmaren, que tinc ací - (soroll de papers) passen-li'l, per favor- la resolució del senyor Jaraba d'un contracte de 190.
000 euros que directament vosté no m'ha donat.
¿Sap vosté que sí que me n'ha donat un altre de setembre del 2011 (veus) de 130.
000 euros, més IVA, només per a assessorament en una empresa de l'amic del senyor Jaraba?
¿Han cobrat més anys per assessorar?
¿On estan eixos contractes?
, ¿en què consistí eixe assessorament?
, ¿quants informes es redactaren?
, ¿on estan?
, ¿per què no me'ls ha donat amb eixos fulls que n'hi han ahí?
¿Sap vosté que no hi ha ni un sol vídeo en la seua web, que es puga vore?
¿Sap vosté que només està emetent online utilitzant l'streaming d'esta casa?
, que quan un teleespectador agarra i fa clic en la seua pàgina web, ¿vosté què és el primer que ix?
No ix Radiotelevisió Valenciana ni el plató ni la nova imatge corporativa, ix «Generalitat valenciana».
¿Què passa, que els donava un poc vergonya posar directament la foto de Fabra, o què.
.
.
, vull dir, en la televisió que vosté dirigix?

¿Sap vosté que vostés anunciaren que anaven a acomiadar milers de treballadors «porque estábamos en el tiempo de los ipads, de los iphones y de los itontos» i resulta que la seua web és l'única d'una televisió d'eixes característiques que no hi ha televisió a la carta, que no es pot vore els informatius que vostés han manipulat hores abans per a que pugam contrastar-los?
¿Sap vosté tot això?
.
.
.
¿Sap vosté que s'han gastat centenars de milers d'euros en un servei que no funciona?
¿Això tampoc és responsabilitat seua?
¡Set mesos du, senyora Vidal!
¿Que no és responsabilitat de vosté res?
, ¿una web que fa riure?
, ¿una imatge corporativa que és una estafa i una vergonya?
¿Res?
¿Que després de set mesos, per exemple, no hi hasca un pla d'igualtat ni un protocol d'assetjament?
Du vosté set mesos en una empresa on poden estar assetjant dones, i vosté no hi ha fet res.
.
.
¡Set mesos!
Dona, si m'haguera dit que no té temps a vindre ací perquè està fent tot això.
.
.
Però és que, damunt, no està fent res d'això.

¿Sap vosté tot el que li he dit?
I, per cert, a més del que s'ha escrit, ¿me contestarà vosté alguna de totes estes preguntes?
Perquè la resposta d'abans era: «No he pagado ni un duro de doblaje.
»

Gràcies.

El senyor president:

Gràcies a vosté.

En la mesura que siga possible.
.
.
, jo ja sé que no ho fem, però intentem no al·ludir persones que, inclús, i estant presents, no poden defendre's en la seua dignitat quan són atacades.
(Veus)

Señora directora general, su tiempo, adelante.

La senyora directora general de Radiotelevisió Valenciana:

En relació amb la qüestió que em sol·licita referent a la web, li he contestat el que n'hi ha.
¡Clar que sé la web que tenim!
, clar que ho sé, sé que dirigixc una empresa que ha passat de tindre 1.
800 treballadors, segur, a 677 treballadors i 40 contractes a temps parcial.
Sé perfectament el que porte entre mans, i sé perfectament que en set mesos, vosté pensarà que no hem fet res, però hem fet moltíssimes coses, moltíssimes coses, i algunes li les enumeraré al llarg del matí, i les vorà.
.
.
, i les vorà i sé que les ha vist, sé que les ha vist, sé que vosté ho diu aixina, però sé que vosté sap moltes coses que hem fet en eixa casa.

En relació amb el pla d'igualtat, li tinc de dir que ja hi ha una comissió de seguretat i salut constituïda que ja està treballant en el diagnòstic del pla d'igualtat.
En eixa casa n'hi havia un pla d'igualtat que encara no sé, a data de hui, si està aprovat o no està aprovat.
Li ho dic com sona.
¿Què he fet jo amb persones que estaven allí dirigint?
Doncs, no comptar amb elles en el meu organigrama, és el que he fet directament.
És a dir, jo no sé si tinc de demandar algú o no, quan veja que n'hi ha alguna actuació per a demandar, ho faré, i estic fent-ho tots els dies.

Però el primer que vaig fer és.
.
.
, no volia comptar amb eixes persones, i el primer que vaig fer és no comptar amb eixes persones, cessar eixes persones, i algunes de les que m'ha nomenat estan cessades des del primer dia que jo vaig arribar a eixa casa.
Per tant, pense que he fet moltíssim, moltíssim.

Sí que li conteste, sí que li conteste, sí.
(Veus) De la web, ja li he dit, la web està en procés de redefinició, (veus) tenim la web que tenim.
.
.
, tenim la web que tenim.
Els contractes, el mateix li vaig a dir: eixa casa no comptava amb ningun registre públic de contracte, no comptava amb eixe registre públic de contractes, en eixa casa no n'hi ha un sol registre, (veus) i és una.
.
.
Bé, ¡li ho dic jo!
, s'ho pot creure, però és veritat.
Ahí no n'hi havia, i és el problema que jo tinc tots els dies amb el meu equip directiu.
Tenim molts problemes, però un és molt important, que és que vas a demanar un contracte i no n'hi ha un lloc on estan tots els contractes un darrere de l'altre.

Però ho estem fent, estem treballant amb l'equip informàtic, que he hagut de canviar de cap d'Informàtica tres vegades des que he arribat, tres vegades, es diu prompte, que una persona haja de canviar tres vegades, però és una situació molt complicada la que estem vivint.
I per tant, me pareix que s'ha de comprendre des de tots els punts de vista.

Per tant, la web està com està, els contractes li he de dir que estem fent un registre públic de contractes.
Li he donat el que a mi m'han donat.
Jo no tinc més del que jo li he donat a vosté.
Si vosté me diu: «Hi ha un contracte de tal (inintel·ligible) .
.
.
» Jo l'intentaré buscar per aquella casa, a vore si el trobe.

I en relació amb el que anem a fer en la web, hem publicitat una licitació esta setmana, per a tindre una web que considere molt més adequada a un servei públic, com és Radiotelevisió Valenciana.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora directora general.

Bé, per al proper punt, anuncie als senyors portaveus que tots tindran deu minuts en el primer torn, perquè és un punt en què uns grups de la cambra ho han demanat, ho ha demanat també la senyora directora general, i aleshores jo crec que no n'hi haurà problema.
En el primer torn, eh?
Deu minuts.

Compareixença de la directora general de Radiotelevisió Valenciana, senyora Rosa Vidal Monferrer, per a explicar el contingut del contracte programa entre el Consell de La Generalitat i la Radiotelevisió Valenciana, SAU, per al període 2013-2015, com també l'informe sobre la situació econòmica i financera d'aquesta, sol·licitada pel Grup Parlamentari Socialista (RE número 62.
038), a la qual s'acumula la sol·licitada per la directora general de RTVV, a petició pròpia (RE número 62.
185) i pel Grup Parlamentari Esquerra Unida (RE número 62.
290), així com la sol·licitada, per a informar sobre el procés d'externalització de la producció de continguts per a la televisió pública valenciana, pel Grup Parlamentari Esquerra Unida (RE número 64.
581)

El senyor president:

Bé, el tercer punt de l'ordre del dia fa referència a la «comparecencia de la directora general para explicar el contenido del contrato programa entre el Consell de La Generalitat y la Radiotelevisión Valenciana para el período 2013-2015, así como el informe sobre la situación económica y financiera de la misma», y está solicitado por el Grupo Parlamentario Socialista, con registro de entrada 62.
038, por la propia directora general, con registro de entrada 62.
185, por el Grupo Esquerra Unida, con registro de entrada 62.
290, y además está acumulada a otra petición que hace el Grupo Esquerra Unida, con registro de entrada 64.
581.
Es, por tanto, ahora el tiempo de la directora general.
Gracias.

La senyora directora general de Radiotelevisión Valenciana:

Estimades senyories, comparesc hui jo ací, a petició seua, i a petició pròpia, per retre compte dels dos temes que són dels més importants que hem fet en Radiotelevisió Valenciana i en La Generalitat des d'esta nova etapa.

D'una banda, per primera vegada en la història s'ha firmat un contracte programa entre Radiotelevisió Valenciana, Societat Anònima Unipersonal, i La Generalitat.
I d'altra banda, i per primera vegada també, s'ha licitat part de la programació de Radiotelevisió Valenciana, en un concurs públic a què han optat huit grans grups de comunicació.

El Consell d'Administració de Radiotelevisió Valenciana va aprovar el passat 4 de juny el contracte programa, i com a conseqüència d'això el mateix Consell va aprovar en la seua reunió del passat 31 de juliol el plec públic amb les condicions de contractació del servei de realització i subministrament de continguts audiovisuals per a completar la graella de Radiotelevisió Valenciana.
És per això que l'endemà vaig presentar en estes Corts per registre d'entrada la petició de compareixença, perquè crec que les dos coses estan estretament lligades i havien de ser explicades de manera conjunta.

De fet, en la realitat i en els mitjans de comunicació se confonien molts dies els contractes programa i l'externalització, és a dir, els plecs de licitació han de ser explicats d'una manera conjunta.
El contracte programa -i va a ser una miqueta llarga la meua compareixença, però pense que és una de les compareixences més importants de les que faré hui, junt a la de l'expedient de regulació d'ocupació, les dos són molt importants, però esta mos estarà marcant les línies d'actuació per a tres anys; per tant, ja els demane disculpes perquè va a ser llarga-, el contracte programa arreplega els objectius específics i l'assignació de recursos econòmics per als pròxims tres anys, concretament 68 milions d'euros de gastos de funcionament, i un milió i mig d'inversions a l'any, i assegura el compliment dels objectius establits en la Llei 3/2012, establint a més un sistema de finançament mixt, estable i sostenible, que sustente una gestió econòmica ordenada, viable i eficient, a fi d'adequar la gestió del servei públic a les exigències dels canvis tecnològics i a les demandes socials que s'adeqüe plenament als principis de racionalitat, proporcionalitat i transparència en la gestió, garantint aixina un model de qualitat que siga reconegut per la societat valenciana.

Els objectius generals de tota la programació de servici públic hauran de complir els previstos en l'article 2.
2 i la disposició addicional primera de la Llei 3/2012, de 20 de juliol, i en particular hauran de respectar les garanties democràtiques, especialment la defensa del pluralisme, i estimular la participació als ciutadans, fomentar i consolidar la identitat pròpia de la Comunitat Valenciana, fomentar, consolidar, potenciar i protegir l'ús de la llengua valenciana, promoure l'educació i cultura en la seua més àmplia accepció entre la ciutadania, vertebrar el territori de la Comunitat Valenciana per mitjà de l'equilibri territorial, i impulsar la promoció de l'espai valencià de comunicació.
Ha de ser un motor de l'activitat econòmica i del desenvolupament de la indústria audiovisual de la Comunitat Valenciana, promovent la innovació, ser model de credibilitat i independència, fomentar la solidaritat, la participació i l'esperit crític, ser un referent de qualitat, que comporta: divulgar i socialitzar els coneixements intel·lectuals, artístics, científics, econòmics i tècnics entre altres, impulsar la innovació i l'experimentació creativa i oferir un bon producte obert a les noves idees i nous formats, assegurar una oferta d'entreteniment que, amb criteris de qualitat, done servicis als diferents grups presents a la societat valenciana, facilitar l'accés de tota la ciutadania a les noves tecnologies de la informació i la comunicació, especialment a Internet, i el conjunt de dispositius digitals de mobilitat.

Radiotelevisió Valenciana col·laborarà amb tots els nivells del sistema educatiu per aprofitar les sinergies i contribuir tant a la millora dels seus productes audiovisuals, com per ajudar al sistema educatiu en la consecució dels seus objectius, en especial atenció a l'alfabetització mediàtica.

Així mateix, fomentarà la col·laboració amb les universitats i el sistema educatiu no universitari, i mantindrà i conservarà els fons documentals de la societat.
Estes funcions essencials hauran d'inspirar tota la programació de servei públic i es materialitzaran en les seues tipologies generals dels programes de servici públic.

Programes informatius, programes informatius diaris, programes informatius setmanals, específics o generals, programes informatius especials dedicats a esdeveniments extraordinaris, programes d'opinió i debat.
En segon lloc, programes divulgatius i culturals, com ara documentals, reportatges d'actualitat o retransmissions d'actes i esdeveniments socials, institucionals, culturals i festius de tota índole en la Comunitat Valenciana.
Programes d'entreteniment, com ara llargmetratges, telefilms, sèries i minisèries, magazins, entrevistes, programes musicals i anàlegs.
Programes infantils i juvenils, destinats a esta franja d'audiència, com ara sèries, magazins musicals, concursos, programes educatius i culturals.
Programes, sèries i retransmissions esportives, en especial aquells que es desenvolupen en la Comunitat Valenciana, o en què participen equips, federacions o esportistes de la Comunitat Valenciana.
La distribució d'este tipus de programes en la graella de programació dels distints mitjans i suports que gestiona Radiotelevisió Valenciana obeirà a criteris de rendibilitat social, eficiència econòmica, i rendibilitat empresarial, tenint en compte els hàbits i preferències dels ciutadans en el consum de la televisió i la ràdio.

En tot cas, haurà de ser respectuosa amb els drets de les persones a l'honor, a la intimitat personal i familiar i a la pròpia imatge.
Radiotelevisió Valenciana no pot emetre programació en què es vulnere els drets fonamentals de les persones establits en la Constitució, es promoga la falta de consideració cap als valors democràtics o cívics, el menyspreu de la dignitat que tota persona mereix, o la intimitat de les persones.

Per la seua banda, les línies estratègiques recollides amb l'objectiu d'aconseguir que el servei públic de la ràdio i la televisió valenciana siguen percebuts pels valencians com una ràdio i una televisió pública de referència són, en primer lloc, els informatius com a eix central.
El caràcter de servei públic de Radiotelevisió Valenciana posiciona els informatius com el pilar fonamental de la programació en tots els seus suports, prestant especial atenció a la informació d'àmbit autonòmic, comarcal i local.

En segon lloc, informació esportiva amb àmplia cobertura local.
La informació esportiva es centra en la proximitat de la cadena als diferents esdeveniments esportius que es celebren en la Comunitat Valenciana, en especial aquells de major repercussió o relacionats amb esports autòctons i tradicionals de la Comunitat Valenciana.

En tercer lloc, gestió sostenible en continguts.
Es realitzarà una gestió sostenible i eficient dels continguts, utilitzant les distintes fórmules de gestió directa i indirecta permeses legalment.

En quart lloc, manteniment de les seus a Alacant i a Castelló, i la delegació de Madrid, com a mitjà de proporcionar immediatesa a la informació que s'emet en els distints canals i mitjans, i vertebrar el territori de la Comunitat Valenciana.
La societat mantindrà en funcionament les delegacions de continguts informatius actualment existents a Madrid, i les seus a Alacant i a Castelló.
En tot cas, els mitjans personals i materials s'adequaran a les necessitats de funcionament d'estes seus.
I en quint lloc, optimització dels edificis i instal·lacions de Radiotelevisió Valenciana.
La societat fomentarà la utilització del centre de producció de programes de Burjassot per a la producció i realització d'obres audiovisuals, edició, producció i postproducció.

Per a la rendibilització dels edificis i instal·lacions, s'incorporaran mesures en els processos de gestió de continguts i de servicis que es desenvolupen per part de Radiotelevisió Valenciana.
Radio 9 abandonarà la seua actual ubicació en l'avinguda Blasco Ibáñez, i passarà a ocupar una part del centre de producció de programes de Burjassot.

Dins de la política d'optimització del patrimoni de Radiotelevisió Valenciana, al llarg de la vigència del contracte programa s'estudiarà el destí més adequat dels distints immobles, en funció de les necessitats de Radiotelevisió Valenciana.
L'explotació comercial de la xarxa de difusió del servei públic desplegada al llarg de la Comunitat Valenciana correspon a Radiotelevisió Valenciana, en tant que titular d'esta, podent arbitrar els mecanismes que procedixquen per a optimitzar la seua rendibilitat.

En sext lloc, fusió de Nou 2 i Nou 24.
La fusió dels dos canals permetrà la creació d'un segon canal de televisió, sense perjuí del manteniment separat de les freqüències actuals, destinades fonamentalment a informació, cultura i retransmissions esportives, així com a emetre qualsevol contingut o manifestació cultural o artística que fomente la difusió de la llengua i la cultura valenciana.

I he de dir que esta fusió ja s'ha dut a terme, i que ha suposat ja un estalvi anual de 2,7 milions d'euros.

Sèptim, coordinació i col·laboració en la redacció d'informatius i retransmissions esportives.
A fi d'assegurar una gestió econòmica sostenible, s'han de generar sinergies entre Ràdio 9 i Televisió Valenciana, per a la cobertura fonamentalment dels informatius i els esdeveniments esportius, baix un prisma de multifuncionalitat i polivalència de recursos.

En octau lloc, aprofitament de les sinergies.
La competitivitat en el sector audiovisual està lligada a l'adaptació a les noves tecnologies, que oferixen als consumidors nous formats i formes d'accés als continguts audiovisuals.
En este sentit, la relació entre els mitjans i les audiències està canviant, i les televisions tradicionals estan obrint les seues portes als nous suports: televisions a la carta, les xarxes socials, etcètera.
Per aconseguir l'eficiència i evitar la creació d'estructures paral·leles que incrementen substancialment els costos, el desenvolupament d'aquestos mitjans ha de realitzar-se per mitjà de l'aprofitament de sinergies amb els recursos existents, baix un prisma de multifuncionalitat i polivalència de recursos.

El contracte programa arreplega també la distribució de la programació, amb els percentatges d'emissió mínims, tant en la televisió com en la ràdio, i adjunta també una graella tipus.
Així mateix, Radiotelevisió Valenciana marca uns indicadors de qualitat a complir tant en la televisió com en la ràdio pública, amb la finalitat d'assegurar tant la rendibilitat econòmica com la rendibilitat social, atenent fonamentalment amb caràcter social i prioritari la integració de les persones amb discapacitat, en risc d'exclusió social, consumidors i usuaris, igualtat de gènere i formació i coneiximent de la llengua valenciana.
Tot açò és el que, en resum, conté el contracte programa, contracte programa que es va presentar en un mes i mig de treball per part d'aquesta directora general i el seu equip directiu.
En eixe mes i mig.
.
.
, i va ser aprovat pel consell d'administració el 4 de juny.
A partir d'eixe moment, es va traslladar a La Generalitat, que el va aprovar a finals de juny, concretament, es va poder formalitzar el 9 de juliol.

Este contracte programa era absolutament necessari i imprescindible per a poder iniciar qualsevol altra decisió d'externalització o de gestió indirecta en els continguts.
L'objectiu d'aquest nou model no és més que reforçar el servei públic i implementar, a la vegada, una gestió austera i eficient, al mateix que democràtica i plural.
Este nou model es basa en la col·laboració publicoprivada amb el sector audiovisual, i establix un sistema que aposta per la transparència tant en el procés de licitació con en els costos.
L'optimització de les infraestructures, la solvència professional, el suport a les empreses amb seu a la Comunitat Valenciana i el patrocini com a fórmula mixta de finançament, són els punts essencials d'aquest model.

A continuació, procediré a explicar de forma cronològica els passos seguits per a l'adjudicació d'este concurs.
Em van a permetre que m'estenga en tots els tipus de detalls, però crec que les seus senyories mereixen tindre una complida informació de tot aquest procés, en què els garantixc que ha primat la transparència i la igualtat d'oportunitats.

L'aprovació dels plecs i de l'inici va tindre lloc per acord del consell d'administració de 31 de juliol de 2013 pel Consell de Radiotelevisió Valenciana.
Els recorde que el 9 de juliol es va formalitzar el contracte programa entre La Generalitat i Radiotelevisió Valenciana.
Crec que més ràpid no se podia fer, la veritat, basta amb comparar el que s'ha fet en uns altres sectors i voran vostés com traure endavant uns plecs d'aquesta natura no és fàcil, i se va fer en molt poc de temps, i el que els tinc de dir és que s'ha fet amb molt d'èxit, perquè l'èxit és que hàgem tingut huit grups, huit grup, no u ni dos ni tres, huit grups que estan interessats en treballar per a Radiotelevisió Valenciana.

El 31 de juliol de 2013 el consell d'administració va aprovar l'inici del procediment de licitació, la memòria justificativa de la contractació, l'aprovació de la despesa per import de 9.
438.
391 euros, IVA exclòs, l'aprovació dels plecs jurídics i tècnics de licitació, d'hores de programació de continguts audiovisuals per Canal 9 i/o Nou 24; aprovació de la resolució d'obertura de l'expedient d'adjudicació amb la finalitat d'iniciar la licitació, procedint, en conseqüència, a la publicació dels plecs al Diari Oficial de la Unió Europea, al butlletí oficial de l'estat, al diari oficial de La Generalitat, al perfil del contractant i a la plataforma de contractació de La Generalitat, i la delegació a la direcció general de la facultat de contestar a les sol·licituds d'aclariments formulats pels licitadors, de conformitat amb els plecs.

A més d'eixa aprovació, l'equip directiu de Radiotelevisió Valenciana va procedir a explicar, en sessió pública, el passat 2 d'agost de 2013, tot el procés en una reunió en què es va convocar a tot el sector audiovisual que s'havia interessat pel tema, així com als representants dels mitjans de comunicació que van voler informar-se respecte.
.
.
, i pense que açò no és més que un exercici de transparència.
Radiotelevisió Valenciana va oferir al sector audiovisual la realització de 1.
371 hores de programació inèdita, el pressupost màxim de licitació va ser de 9.
438.
391 euros, IVA no inclòs, i el termini d'execució de contractes, d'un any.
El termini de presentació de proposicions va finalitzar el passat 10 de setembre.

Segons s'arreplega en els plecs del concurs, els adjudicataris han de realitzar els programes íntegrament en valencià, cent per cent en valencià.
A més, i en compliment del contracte programa, la programació deu ser de servei públic, amb continguts de proximitat que tinguen en compte la vertebració del territori.
Per això, Radiotelevisió Valenciana ha establert un criteri de solvència professional que exigia que almenys el 70% del personal de les empreses adjudicatàries foren els treballadors de Radiotelevisió Valenciana afectats per l'expedient de regulació d'ocupació.

Els continguts que s'han licitat es divideixen en tres lots estructurats basant-se en la temàtica i la periodicitat dels programes, per a aprofitar així les sinergies de cada adjudicatari.
Açò perseguix que l'adjudicatari de cada lot s'especialitze en la realització dels continguts d'eixe lot, sense haver de desenvolupar continguts aliens a la seua especialitat.
El lot primer cobrix 487 hores d'emissió amb un programa magazín d'emissió diària per a la franja de la vesprada, un altre programa per a la franja de l'access prime time per a la seua emissió dos dies a la setmana, com a mínim, i la programació infantil.

El segon lot de 476 hores inèdites, inclou un programa de matí o migdia de quatre entregues setmanals mínim, un programa setmanal d'entreteniment en prime time i un concurs de tira diària.
El tercer lot, de 408 hores comprén quatre programes d'emissió setmanal en prime time i un mínim de sis programes de divulgació d'emissió setmanal.

Radiotelevisió Valenciana, sensible a la situació actual del mercat audiovisual i amb l'objectiu de col·laborar en el seu finançament, va mediar amb l'Institut Valencià de Finances i la societat de garantia recíproca audiovisual perquè les empreses que resultaren adjudicatàries puguen accedir a un finançament de fins a díhuit milions d'euros, molt més de l'import d'esta adjudicació.
A més, i com a mètode de finançament complementari, Radiotelevisió Valenciana ha obert la possibilitat d'aconseguir fons a través de tres fórmules de publicitat.
El patrocini institucional, el patrocini, i la publicitat d'emplaçament de producte, compartint entre els adjudicataris i Radiotelevisió Valenciana els ingressos per aquestos conceptes.

El passat 11 de setembre, la taula de contractació va procedir a l'obertura dels sobres corresponents a la documentació administrativa amb la documentació aportada pels grups audiovisuals que van presentar les seues propostes per alguns dels tres llocs de continguts.
Al lot primer es van presentar un total de sis grups: Endavant Produccions, Factoria Audiovisual Valenciana, Factoria Plural, Societat Limitada, Tombatossals, Societat Limitada, Valencia Imagina Televisión i Videac.

Al segon lot es van presentar un total de huit grups: Endavant Produccions, Factoria Audiovisual Valenciana, Factoria Plural, Sociedad Limitada, Tombatossals, Sociedad Limitada, l'UTE integrada per Lavinia Productora, Sociedad Limitada i Always Sports Management, la UTE integrada per Las Provincias, Veralia i Uniprova, el grup integrat per Valencia Imagina Televisión, Mediapro i Desmesura Films i l'UTE integrada per Endora, Sociedad Limitada, Mecomlys i Videac.

Finalment, al tercer lot es van presentar un total de sis grups: Factoría Audiovisual Valenciana, Factoría Plural, Sociedad Limitada, Tombatossals, Sociedad Limitada, Las Provincias, Veralia, Uniprova, Valencia Imagina Televisión i l'UTE Endora, Sociedad Limitada, Mecomlys i Videac.

Després d'examinada la documentació del sobre 1, és a dir, la documentació jurídica i administrativa, la taula de contractació es va reunir el dia 16 de setembre per obrir les ofertes tècniques.
A partir d'eixe moment, una comissió tècnica, que es va dedicar a estudiar les distintes propostes, més de dos-centes propostes de programes de televisió, per a procedir al seu estudi i baremació, per a l'elaboració del dit informe va tindre en compte quatre punts fonamentals com a metodologia de baremació, quatre punts fonamentals que eren els prevists en els plecs, no els que van voler la comissió tècnica, els que estaven en els plecs i que tot el món coneixia, la fitxa tècnica dels continguts i la descripció de les propostes, les aportacions en continguts i en novetat, d'acord amb el compliment del contracte programa formalitzat entre el Consell i Radiotelevisió Valenciana, Societat Anònima Unipersonal, l'adaptació dels continguts proposats a la línia de programació que ha de tindre una televisió pública, en particular, Canal 9, i el tipus de producció, formats i altres elements tècnics de la fitxa tècnica, com els directes, les connexions amb l'exterior, els reportatges, debats i la seua classificació per continguts.

La taula de contractació es va reunir el passat 10 d'octubre i va procedir en sessió pública a la lectura del resultat de la baremació tècnica i a l'obertura, el mateix dia i de manera pública, dels sobres amb les ofertes econòmiques.
La taula va exposar els criteris amb què s'han valorat les ofertes tècniques presentades pels licitadors, que contemplaven un màxim de 40 punts per a la proposta de continguts, un màxim de 5 punts per mitjans tècnics aportats i un màxim de 5 punts per les prestacions complementàries sense cost addicional, que bàsicament eren hores de programació inèdites que mos donaven de més.

La comissió tècnica va puntuar en un grau d'1 a 40 l'adaptació de les propostes, sent 1 grau d'adaptació molt baix i 4 molt alt.
Una vegada detallada tota la metodologia, la taula de contractació va anunciar les puntuacions assignades.

Lot 1, que els recorde, un magazín diari, programes d'entreteniment u continguts infantils, la puntuació va ser la següent, d'un total màxim de 50 punts:

UTE Endora, Productora Mecomlys, Videac: continguts, 32,50 punts, mitjans tècnics, 3,70, i prestacions sense cost, 5.

L'UTE Desmesura Films i Mediapro: continguts, 35 punts, mitjans tècnics, 3, i prestacions sense cost, 0, total, 38 punts.

Tombatossals, Societat Limitada: continguts, 8,50, mitjans tècnics, 2,25, prestacions sense cost, 5 punts, en total, 15,75.

L'UTE Factoría Audiovisual Valenciana, Aucomva, La Cometa, Multimedia Cooperativa Valenciana: continguts, 6 punts, mitjans tècnics, 2,25, prestacions sense cost, 5 punts, subtotal, 13,25 punts.

Factoria Plural, Sociedad Limitada: continguts, 4,50 punts, mitjans tècnics, 3,50, prestacions sense cost, 5 punts, subtotal, 13 punts.

I, per últim, l'UTE Endavant Produccions, Acca Media, Dacsa i TV On, continguts, 0 punts, mitjans tècnics, 0,75 punts i prestacions sense cost, 3,60 punts, un total de 4,35 punts.

Lot 2, corresponent a un programa diari de franja matinal-migdia, un programa d'entreteniment setmanal en prime time i un concurs diaris.
Les puntuacions assignades als huit grups van ser les següents:

UTE Always Sports i Lavinia Productora: continguts, 35,50 punts, mitjans tècnics, 3,12, prestacions sense cost, 5 punts, subtotal, 43,62.

L'UTE Desmesura Films-Mediapro, continguts, 29 punts, mitjans tècnics, 3, prestacions sense cost, 2,50, subtotal, 34,50; UTE Endora Productora-Mecomlys-Videac: continguts, 25 punts, mitjans tècnics, 3,50, prestacions sense cost, 5 punts.
Subtotal, 33,50 punts.

L'UTE Federico Doménech-Veralia-Uniprova: continguts, 11 punts, mitjans tècnics, 3 punts, prestacions sense cost, 5 punts.
Subtotal, 19.
Tombatossals, SL: continguts, 9 punts, mitjans tècnics, 2,75 punts, prestacions sense costs, 5 punts.
Subtotal, 16,75.

En sext lloc, UTE Factoría Audiovisual Valenciana: continguts, 7,50, mitjans tècnics, 2,25, prestacions sense cost, 5 punts.
Un total de 14,75.

Factoría Plural, SL: continguts, 5 punts, mitjans tècnics, 3,50, prestacions sense cost, 5 punts.
Subtotal, 13,50.

I l'UTE Endavant Producciones: continguts, 0 punts, mitjans tècnics, 0,75, prestacions sense cost, 2,69.
Un total de 3,44 punts.

I el lot número tres, consistent en quatre programes setmanals de diversos gèneres, per a la franja de prime time, i almenys sis programes divulgatius culturals setmanals.
Les puntuacions són les següents: l'UTE Endora Productora-Mecomlys-Videac: 37 punts en continguts, mitjans tècnics, 4,50, i prestacions sense cost, 5.
Un total de 46,50.

L'UTE Desmesura Films Mediapro: 21 punts en continguts, 3 punts en mitjans tècnics i 5 punts en prestacions sense cost.
Un total de 29 punts.

L'UTE Federico Doménech-Veralia-Uniprova: 13 punts en continguts, 3,60 en mitjans tècnics, 5 en prestacions sense cost.
21,60.

Tombatossals, Societat Limitada: 10,50 en continguts, 2,25 en mitjans tècnics i prestacions sense cost, 5 punts.
Total, 17,75.

L'UTE Factoría Audiovisual Valenciana: 8 punts en continguts, 2,25 en mitjans tècnics, 5 en prestacions sense cost.
Un total de 15,25.

Factoría Plural, Societat Limitada: 7 punts en continguts, 3 en mitjans tècnics i 5 en prestacions sense cost, que dóna un total de 15 punts.

Una vegada van ser informats tots els presents d'estos resultats, es va procedir a l'obertura del sobre número tres, corresponent a les propostes econòmiques, i els resultats van ser els següents:

Lot 1.
UTE Endora Productora-Mecomlys-Videac: 2.
063.
778, 57 euros.

L'UTE Desmesura Films i Mediapro: 3.
016.
940,65 euros.

Tombatossals, Societat Limitada: 3.
111.
980,58 euros.

I l'UTE Factoría Audiovisual Valenciana: 2.
854.
343 euros.
Factoría Plural, Sociedad Limitada: 2.
794.
639,76 euros.

I l'UTE Endavant Producciones: 2.
864.
505 euros.

El lot número 2 tenia les següents ofertes econòmiques: l'UTE Always Sports i Lavinia productora: 2.
632.
112,79 euros.

L'UTE Desmesura Films i Mediapro: 2.
809.
970,08 euros.

L'UTE Endora Productora-Mecomlys-Videac: 2.
372.
502,71 euros.

L'UTE Federico Doménech-Veralia-Uniprova: 2.
662.
048,32 euros.

Tombatossals, Societat Limitada: 2.
808.
849,23 euros.

L'UTE Factoría Audiovisual Valenciana: 2.
659.
415 euros.

Factoría Plural, SL: 2.
602.
920,32 euros.

L'UTE Endavant Producciones: 2.
667.
993,33 euros.

I el lot número 3 presentava els següents resultats: l'UTE Endora Productora-Mecomlys-Videac: 2.
683.
828,08 euros.

L'UTE Desmesura Films i Mediapro, 2.
974.
320 euros.

L'UTE Federico Doménech-Veralia-Uniprova: 2.
974.
320 euros.

Tombatossals, Societat Limitada: 2.
957.
796 euros.

L'UTE Factoría Audiovisual Valenciana: 2.
842.
788 euros.

I Factoría Plural, SL: 2.
908.
224 euros.

Finalment, es va informar els presents que la taula procediria a la ponderació de la valoració tècnica i de les ofertes econòmiques -com dia, el plec- per a realitzar la proposta d'adjudicació a l'òrgan de contractació, que és el Consell d'Administració de Radiotelevisió Valenciana.

El Consell d'Administració de Radiotelevisió Valenciana es va reunir el passat 14 d'octubre, i la taula de contractació li va informar del resultat provisional de la licitació.
La taula va donar deu dies hàbils a l'UTE Endora Producciones, Societat Limitada, Producciones Televisivas Mecomlys, SL i Videac, SA, per a formalitzar la documentació per a tancar definitivament l'adjudicació dels lots 1 a 3.
Per cert, l'oferta econòmicament més favorable.
Eixa documentació era el certificat acreditatiu d'estar al corrent amb les obligacions tributàries, el certificat acreditatiu d'estar al corrent amb les obligacions amb la Tresoreria General de la Seguretat Social, la formalització o acreditació de la constitució de l'assegurança de responsabilitat civil, l'acreditació del domicili social a la Comunitat Valenciana, i l'acreditació de la constitució de la unió temporal d'empreses, i l'acreditació de la constitució de la garantia definitiva.

Quant al lot 2, la taula de contractació va informar el Consell que s'havia requerit i donat audiència a eixa mateixa UTE perquè justificara la valoració de l'oferta presentada per a eixe lot.
Per què?
Perquè es tractava d'una baixa de les qualificades com a temerària.
Era una baixa per davall del 10%, respecte de la mitjana de totes les ofertes presentades en el dit lot.

Finalment, el consell d'administració del passat dijous, el 25 d'octubre, va donar per conclosa l'adjudicació dels lots 1 a 3 per import de 2.
603.
778,57 euros, i 2.
683.
828,08 euros, respectivament, IVA no inclòs, del concurs d'externalització de la programació.
A més, el consell va donar també el penúltim pas per a l'adjudicació del lot 2, per valor de 2.
414.
638,71 euros, IVA no inclòs, que va incórrer en baixa temerària en l'oferta de l'UTE Endora Producciones, SL, Producciones Televisivas Mecomlys, Sociedad Limitada, i Videac, Sociedad Anónima, però que després de presentar la requerida documentació, va basar la seua justificació de dita baixa en les economies d'escala, l'eficiència en la producció i que a penes superava en un 0,54% el límit de la baixa temerària, uns 14.
000 euros, marcat per incórrer en eixa baixa temerària.

Al seu torn, el que es va adoptar és que s'adjudicava baixa temerària, però amb una garantia complementària d'un 3% extra, quedant per tant la garantia en un 8% de l'adjudicació definitiva.
Per a donar per conclosa l'adjudicació d'este lot número 2, l'empresa haurà de presentar en el termini de deu dies des de la celebració de dit consell del dilluns passat -encara no ha finalitzat el termini- la documentació formal, que serà aprovada, si és el cas, pel consell d'administració el pròxim 7 de novembre, per a continuació poder firmar el contracte.

L'UTE formada per estes tres empreses començarà per tant en pocs dies els seus treballs, perquè Nou puga oferir com més prompte millor a la seua audiència un total de tretze nous programes, entre ells un magazín de vesprada en directe, quatre programes en prime time, diversos formats de divulgació i programació infantil.
I a més este nou impuls de programació es va a dur a terme en les instal·lacions del centre de programació de Burjassot.
A més, pagant per la utilització d'este centre de programes, i amb un 95% de l'equip humà format per professionals valencians del sector audiovisual de la nostra comunitat i per almenys un 70% per persones que han segut despatxades en l'expedient de regulació d'ocupació de Radiotelevisió Valenciana.

Espere que em disculpen per haver estat més temps en el temps d'esta convocatòria, però pense que la importància que tenen aquests punts ho mereixia.
A la millor vostés ja coneixien estes dades, però la meua obligació és explicar-les jo, no que vostés s'assabenten ni per la premsa, ni per altres mitjans de comunicació.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Pues muchas gracias.

Si árido resulta seguirla por el detalle, más árido y duro es explicarlo, sin duda.
Entonces, gracias por el nivel de detalle.

Señor Morera.
.
.
Perdón, disculpe.
Señor Moreno.
(Rient) Sí, siempre bienintencionado por mi parte, no lo dude.
Señor Moreno, atendiendo al registro de entrada, su turno.
Gracias.

El senyor Moreno Escrivà:

Al pròxim que me diga que no és el mateix, li retire la paraula.

Mire, vosté és l'objecte d'una espècie de debat que hi ha entre els periodistes valencians i alguns polítics, que me la deixa vosté perfecte.
El debat ve a ser més o menys este.
Per cert, és un debat en què fins ara anava en minoria.
El debat és: les discrepàncies entre la senyora Vidal i el senyor Ciscar són reals o són un paperot?
Val?
Jo estava pràcticament sol defensant que són un paperot.
Li ho dic seriosament.
La immensa majoria de la gent pensa que no, que vosté està fent el que pot.
Hi ha unanimitat en una cosa: en la seua incapacitat manifesta per a dirigir una televisió des del punt de vista que no té ni idea de televisió, ni del que du entre mans, cosa que per cert -no es riga- vosté en el vídeo que tot el món pot vore del juí sobre l'ERO, quan el senyor Reig diu «no tengo ni idea de televisión», vosté diu, «yo tampoco».
Se la veu perfectament com ho diu.
En això fins i tot vosté està d'acord, val?

Jo, que ja sap vosté que sóc tendent a exaltar-me amb facilitat, per allò de vore si.
.
.
No sé, vaig començar a parlar amb alguns periodistes, amb alguna gent, ningú sospitós, alguns de molt moderats i de mitjans res sospitosos, i bàsicament tots consideren que vosté, de televisió, ni idea, però hi havien com tres línies argumentals.
Uns diuen: «Moreno, no veges una conspiració, és senzillament inutilitat, no saben fer-ho d'una altra manera.
» N'hi hagué una que estagué bé, que era un que dia: «No, anem a vore, esta dona no té ni idea de televisió, però és que, pobreta, ha tingut molt mala pota.
Ella vol fer-ho bé, però ha caigut en la pitjor televisió en el pitjor moment.
» Clar, si damunt no tens ni idea de televisió, per a morir-se.
Hi ha una tercera, que també està molt bé, esta no és tan.
.
.
d'això, i que pareix que podria tindre versemblança, però jo tampoc me la crec, que és la de que vostés com.
.
.
, és una expressió valenciana, ¿eh?
, prenga-s'ho (inintel·ligible) .
.
.
, vostés és com una mona amb dos pistoles, vull dir, és capaç de.
.
.
, no sap el que du entre mans, igual li pega un tir a u que es pega un tir a si mateixa que.
.
.
, vull dir, que li pega un tir a la tele directament, ¿val?

La gent a mi em diu.
.
.
, diu: «Tu deuries fer-li costat», no sé què i tal, qual, i jo ho he intentat en algun moment, vull dir, ho he pensat.
.
.
Anem a vore, esta dona, la senyora Esther Pastor i jo, ¿podríem muntar un grup de Whatsapp que es diguera «Ciscar, vete a tu chalet», per exemple.
.
.
És a dir, ¿podríem arribar a això, si fóra veritat?
La veritat és que no, la veritat és que no.
El que acaba de fer vosté ara és irritant, supose que ho ha fet per a això, ha consumit tot el temps possible per a fer inviable més punts de la comissió, supose que ja ho sabia el president, per això ens ha acotat exactament eixe temps, explicant un contracte programa, que el coneix el consell d'administració, que és, com vosté ha dit, és públic, que ha segut degudament informat, i vosté tenia d'haver vingut ací a contestar sobre les llacunes que hi han sobre això, però vosté no tenia cap intenció d'explicar-mos coses com, per exemple, ¿per què vosté acaba de dir que «en no sé cuántos meses hice el contrato programa» i el senyor Jaraba en el juí diu que el contracte programa «se lo dejó a usted redactado en octubre del 2012».

Vosté, a més d'a treballadors, que l'acusen de mentir, ¿vosté ha denunciat el senyor Jaraba per fals testimoni en el juí?
.
.
.
Bé, va anunciar que ho faria amb el senyor Reig, crec que no ho ha fet encara, ¿ho pot fer, necessita diners per a fer-ho?
Jo li'n deixe, per demandar-lo, ¿val?
, perquè, segons ell, li va deixar els plecs tots acabats.

Mire, senyora Vidal, vosté és el lot 0 de l'externalització de Radiotelevisió Valenciana, vosté és el lot 0 adjudicat al despatx Broseta Abogados.
El que passa.
.
.
Despatx del qual vostés és sòcia i, treballadors, una part important dels que la solen acompanyar a vosté als llocs als quals va.
El que passa és que en aquell lloc, en aquell moment, per aquella adjudicació, ¿eh?
, del lot 0, que és vosté, que és la direcció general de la Radiotelevisió Valenciana, no es va reunir una taula de contractació, es va reunir el Consell, i no es va redactar un plec de condicions, es va derogar una llei unànime per muntar una llei vergonyosa, la més totalitària i reaccionària de tota Europa.
Això ho dien l'altre dia els estudiants en la UIMP, que la pobra senyora Sagrario passà un calvari allí de vore's, els mateixos estudiants posaven de manifest l'absurd que era el que vostés estan fent.

El contracte programa, ho miren como ho miren, és un paripé muntat entre el senyor Ciscar i vosté des del principi.
¡Que curiós que la repesca finalment coincidira amb els diners de què vosté disposava ja des d'un principi autoritzats pel Consell!
La temeritat no ha estat en les baixes, senyora Vidal, la temeritat ha estat en els lots adjudicats, la temeritat és seua, no dels adjudicataris, la temeritat és adjudicar lots en una televisió que està en un ERO sota sospita, del qual vosté no para de parlar i no para de muntar assemblees de «¡qué sola estoy!
», com si fóra un personatge d'una pel·lícula d'Almodóvar.

Mire, señora Vidal, tota aquesta història que ens ha contat era molt més fàcil, acaba en un viatge en què tot acaba en mans de la família Cospedal.
Mire com ha segut la cosa, mire com ha segut la cosa, que l'altre dia mirant jo.
.
.
, això que vosté veu.
.
.
, es veu que no mira, perquè, si no, sabria que el senyor Jaraba tenia un contracte per la web que vosté no troba i que vosté no ha segut capaç de donar-me, ¿val?
Això que diu.
.
.
, que anomena vosté tant del perfil del contractant, doncs, passejant-me pel perfil del contractant l'altre dia, agarre i veig que havien tret, a més de tots els lots i tot això, tal qual, com van vostés licitant coses, havien licitat el maquillatge i la perruqueria.
.
.
¿Ho sap vosté, senyora, que l'havien licitat?
Val.
¿Sap a qui li l'han adjudicat?
¿Són valencians els que (inintel·ligible) .
.
.
adjudicat?
No, ¿veritat?
, no.
Es diuen Acicala Estilismo.
¿Sap vosté de qui és eixa empresa, Acicala.
.
.
?
¡No me diga!
Sí, ¿mos ho pot dir?
Li cedixc el meu temps.

El senyor president:

Señor, no.
.
.

El senyor Moreno Escrivà:

¡És de la mateixa empresa a què li han adjudicat tots els lots!
Vértice, àlies Piqué, també farà els monyos en Radiotelevisió Valenciana, per si vostés no ho sabien.
Doncs, ja els ho dic jo.

Mire, tot açò naix d'un despropòsit que és el gran escàndol que vosté deuria haver explicat en este i en altres punts.
Per cert, torne's a llegir de què anava la meua sol·licitud de compareixença, parlava també de la situació financera de la televisió, de la qual vosté no n'ha dit ni mu.
Fem una miqueta de memòria.
L'any 2010, el senyor Jaraba encarrega a Price Waterhouse per 185.
000 euros un informe que, entre altres coses, parlava del cos de l'externalització i tal, un informe que vosté semblava que no coneixia, ¿val?
En 2012 se torna a demanar a Price Waterhouse un altre informe per 16.
000 euros, més IVA.
¿És açò correcte, veritat?
, una altre informe.
¿Què va passar amb el primer informe?
¿Què ha passat amb la desaparició d'eixe informe que ha segut demanat per tot el món i que vosté ha fet passar.
.
.
?
, vosté, senyora Vidal, no el senyor Jaraba, no el senyor Reig, no els que l'acompanyaven en el tribunal l'altre dia, vosté ha fet passar contínuament com l'informe segon de 12.
000 euros.
Vosté, incomplint una sentència del TSJ, donà al Grup Compromís l'informe que no li demanava, li donà un informe de 80 fulls quan el que li estaven demanant era un altre informe.
Vosté, vosté, quan al senyor Reig se li calfà la boca en el juí i va parlar de dos toms, d'un informe de dos toms, li entrà l'ensurt.
.
.
Sí, li entrà l'ensurt, i immediatament, esperant que sa senyoria fera (soroll d'un colp) «visto para sentencia», la senyora Vidal trobà dos toms d'un informe, just quan ja no podia ser aportat ni als grups de l'oposició, just quan ja no podia ser aportat al tribunal, just quan ja no podia ser aportat als sindicats, aparegueren els dos toms de Price Waterhouse que vosté demanà, ensenyà, però no va deixar vore als membres del consell d'administració, un consell d'administració al qual vosté, (soroll de papers) i li torne a repetir altra vegada la pregunta, si ho trobe entre tant de paper, jo lo preguntava «compareixença del Grup Socialista.
.
.
», sol·licitada pel Grup Socialista per a saber la situació financera de la Radiotelevisió Valenciana, sobre la qual vosté ha aplicat tota aquesta història que ens ha llegit, menys mal que no s'ha posat a llegir-mos els manuals de les càmeres, menys mal, ja m'ho veia jo, «fundido en negro», «balance de blancos», ja m'ho veia, ¿val?

Vull dir, vosté, vosté, tenia d'haver vingut ací a contestar-me i a donar-me una informació que nega al consell d'administració.
Explique'ns, explique'ns què ha passat amb eixe informe, explique'ns en què ha basat tant de despropòsit i explique'ns quantes sorpreses més amaguen les perruqueries, guàrdies jurats o el que siga.
.
.

El senyor president:

Muchas gracias.
.
.

El senyor Moreno Escrivà:

Un segon, és que.
.
.
, vull dir, és que com eren tres temes, un muntó de temps i tal.
.
.

El senyor president:

Por favor.
.
.
(inintel·ligible) .
.
.

El senyor Moreno Escrivà:

Vull dir, explique-m'ho.
Si no, ja li ho repreguntaré, amb alguna cosa més, en els cinc minuts que tinc per a contestar a la seua hora i mitja de llegir-me el BOE.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Moreno.

Señor Blanco, es su turno, por el Grupo Esquerra Unida.

El senyor Blanco Giner:

Sí, gràcies, president.

Bé, senyora directora general, jo volia començar per un reconeiximent, reconeiximent per les seues respostes parlamentàries i pels contractes confidencials, que m'han segut facilitats per primera vegada.
Això posa en evidència la tasca anterior en la direcció de la seua empresa i, sobretot, la tasca actual en el Consell, perquè no és habitual que quan ho demanem, eixa mateixa informació en altres conselleries o empreses públiques, ens faciliten eixos contractes.

En segon lloc, volia fer-li un recordatori, que segurament no cal, però és pertinent, i és que s'impedix constantment la tasca de control de Radiotelevisió Valenciana per part del Partit Popular, i jo no sé si per part de vosté mateixa, i és la primera pregunta que li vull fer: ¿vosté està disposta a complir les seues paraules i a comparéixer quan siga demanada la seua compareixença per la comissió i a respondre les preguntes que li fem?
Hui tenim l'oportunitat de comprovar-ho, jo li done el marge de confiança, però espere fets i no paraules.

Ho dic perquè este diputat, per exemple, va formular una pregunta al senyor José Ciscar, vicepresident del Consell i conseller de Presidència i responsable polític de la Radiotelevisió Valenciana, que va ser desviada a vosté mateixa.
Veig que no és l'única cas, que n'hi han hagut altres casos.
Això manifesta clarament la voluntat del Consell d'espolsar-se el tema i de no respondre pel que està passant o passa en Radiotelevisió Valenciana.
Ho dic també perquè hi ha una convocatòria amb 16 punts de l'ordre del dia i ja se'ns anuncia que només van a ser-ne tractats 5 en esta sessió.
Podríem haver continuat per la vesprada, els portaveus dels grups de l'oposició, fins i tot dels grups minoritaris, que som portaveus de moltes comissions i que tenim de fer front a molt de treball parlamentari, hi estàvem disposats.
Podia haver-se convocat abans del 31 d'octubre, just l'últim dia abans que comencem la tramitació dels pressupostos en estes Corts, però la mesa d'esta comissió que presidix i que controla per majoria el Partit Popular, no ha volgut.

Ara bé, està en les seues mans dir que està disposta a buscar el buit en l'agenda que calga, perquè jo crec que la compareixença davant Les Corts és una obligació democràtica de primer nivell, per a vindre al llarg del mes de novembre per a substanciar la resta de compareixences, algunes de les quals estan demanades per este grup i per este diputat, i tracten temes tan importants com els centenars de milions d'euros que s'han regalat des de Televisió Valenciana als clubs de futbol valencians, com el pagament incorrecte de les quotes dels treballadors a la Seguretat Social o com la possible manipulació de documentació enviada al Tribunal Superior de Justícia sobre el contracte amb Teconsa en el cas de la visita del papa, iniciatives presentades fa molts mesos que, si no se substancien durant este període de sessions, segurament tardarem un any en poder conéixer la seua resposta.

Per tant, no és que li demane, és que li exigixc que comparega, o que almenys vosté manifeste la seua disposició a comparéixer i manifeste quins són els dies en què pot comparéixer, perquè buits en el calendari parlamentari li asseguren que n'hi han.
Una altra cosa és voluntat per part del Partit Popular.

També li demane.
.
.
, o, millor dit, li exigixc que responga a les preguntes que li pugam fer al llarg d'esta sessió.
És molt habitual en representants de l'administració i de les empreses públiques nomenats pel Partit Popular, com vosté, que ha estat nomenada pel Partit Popular, que se n'ixquen per la tangent i que ens conten el seu rotllo.
Vosté, el rotllo ja ens la contat.
De fet, està a punt d'atordir-nos, però ja li dic que no ho ha aconseguit, de moment encara romanem vius.
Però voldria que responguera, com ha respost, per exemple, avançant-se a les possibles crítiques que hi puguen haver a les direccions anteriors, desmarcant-se en el cas dels contractes de la web.

Quan vosté deia allò que en Radiotelevisió Valenciana no existia registre de contractes, i quan vosté posava als peus dels cavalls als directius anteriors de la casa, havia d'haver vist les cares dels diputats del Partit Popular.
Alguns d'ells segurament han llegit papers en esta mateixa comissió justificant com de bé es feien les coses en eixa casa, en Radiotelevisió Valenciana, fa uns mesos.
Ara intentaran dissimular i posar cara de pòquer.

Entrant en la matèria de la compareixença, contracte programa i externalització, perquè estan vinculats, també podien haver-ho vinculat a l'ERO, podien haver-ho vinculat a tot, però començant pel contracte programa, preguntes concretes que li demane que responga.
Primer, ¿qui l'ha fet?
Ho dic perquè vosté ens ha dit que en un mes i mig el seu equip, vosté, com a directora general, que, per cert, té eixa competència segons la llei, una de les funcions de la directora general és elaborar la proposta de contracte programa, però també hem sabut que hi havia un contracte amb Garrigues per 40.
000 euros encomanat per Presidència de La Generalitat, això són declaracions públiques del senyor Ciscar.
Voldria saber qui l'ha fet, perquè, clar, si l'ha fet vosté, es complix la llei, però si ja estava fet i vosté ha assumit un treball previ, a més a més, d'una empresa de consultoria privada, s'està incomplint la llei i, a més a més, nosaltres entenem que no és admissible que una decisió política, perquè el contracte programa que, com vosté diu, el que manté són els objectius específics i l'assignació de recursos econòmics que La Generalitat va a donar a Radiotelevisió Valenciana, ha de ser una decisió política i ha de ser presa per responsables polítics.
Vosté és una responsable política; Garrigues, no.
¿El va fer Garrigues?
¿En quina època?
, ¿en l'època de Jaraba, en l'època de Reig o en l'època de Vidal?
Responga, per favor.

Una segona qüestió, si vol vosté anecdòtica, però que també és representativa de la manera d'entendre el compliment de les obligacions legals i democràtiques, és el resum que ens van enviar a Les Corts incomplint també la llei.
En l'ofici se deia que d'acord amb el que disposa l'article 42, Les Corts hauran de ser informades pel Consell, prèviament a la seua aprovació, sobre el contingut del contracte programa.
El senyor Ciscar ens en va enviar només un resumet, sobre el contingut, però no el contracte programa sencer.
No és responsabilitat seua, però sí que voldria saber la seua opinió: ¿pensa que el senyor Ciscar va complir amb la llei i amb l'obligació de comunicar a Les Corts el contingut del contracte programa?
, ¿pensa que un resum interessat i esbiaixat és el contingut d'un contracte programa?

Tercera qüestió.
En el contracte programa, no sé si a iniciativa seua o de Presidència de La Generalitat, s'hi va incloure una clàusula que diu: «En tot cas, si es declara la nul·litat de l'expedient de regulació d'ocupació, Radiotelevisió Valenciana comunicarà a La Generalitat la inviabilitat econòmica de la societat en els termes continguts en este contracte, sent aquesta circumstància causa que donarà dret a les parts a la resolució del present contracte programa.

Jo no sé -li pregunte- si això està ficat a iniciativa de Radiotelevisió Valenciana o de Presidència de La Generalitat.
El que sí que sé és que l'informe de l'advocacia general del 10 de juny de 2013 es manifesta contrari a esta clàusula.
Concretament diu: «Sobre aquesta última qüestió, i donat que el servei públic de Radiotelevisió és un servei essencial que ha de prestar-se per part de Radiotelevisió Valenciana, entenem que no hauria de ser causa de resolució del contracte programa la declaració de nul·litat de l'ERO.
Tot això sense perjudici que en el contracte programa se contemplen les mesures correctores davant dita eventualitat.
» Per què no va ser atesa l'opinió de l'advocacia de La Generalitat al respecte?
És una qüestió seua o de Presidència de La Generalitat?
Quina és la seua opinió?
S'havia d'haver modificat eixa redacció per a garantir en tot cas la continuïtat del contracte programa i, per tant, del servei públic de Radiotelevisió Valenciana?

Una altra qüestió: la fusió de Nou 2 i Nou 24.
És curiós que vosté la presenta com l'oportunitat de la creació d'un segon canal de televisió.
És a dir, tenim un segon canal, i tenim un tercer canal, i els fusionem i diguem que això va a permetre tindre un segon canal.
És que ja el teníem.
Es dia Nou 2, abans Punt 2, i era un programa que emetia programació de qualitat.
Íntegrament en valencià, documentals, esdeveniments, retransmissions esportives, etcètera, etcètera.
Vostés el tanquen -més enllà d'això que permet la creació d'un segon canal- que jo crec que és una broma, amb una justificació econòmica de 2,7 milions d'euros.

I jo li faig dos preguntes al respecte.
Per favor, li agrairia molt que responguera.
Primera, d'on trau eixa estimació de 2,7 milions d'euros de cost del manteniment de Punt 2?
Perquè fonts documentades la posen en dubte.
Però, en segon lloc: pensa vosté que és raonable tancar un canal de televisió que complia la funció de servei públic, perquè costa suposadament 2,7 milions d'euros i continuar pagant-li a un club de futbol per uns amistosos i els drets d'una mascota que no s'exploten 2.
950.
000 euros esta temporada i la que ve?
Li sembla correcte pagar-li al Vila-real Club de Futbol un finançament encobert i fraudulent per import superior al que costava mantindre un canal de televisió?

I després, sobre l'externalització -no em queda massa temps- s'ha vinculat al contracte programa.
També s'ha vinculat a l'ERO.
Li he de dir que s'ha presentat com a conseqüència de l'ERO.
Com que hem fet un ERO i ja no tenim suficient plantilla, hem de fer una externalització.
Jo li diria que no, que és causa de l'ERO.
Com vostés, com el Partit Popular, com el Consell va decidir privatitzar Radiotelevisió Valenciana, va fer un ERO i ara externalitza.
Però això estava des del principi dins de la filosofia.
Discutixc la motivació suposadament econòmica.
Crec que podem dubtar fins i tot de l'oportunitat d'adjudicar tres lots a la mateixa empresa, se suposava que era una especialització, per això se feien tres lots, i se l'ha endut la mateixa empresa.
Però fonamentalment li diré que des d'Esquerra Unida estem radicalment en contra d'aquest model.
Nosaltres creguem en el servei públic, i creguem també en l'ocupació pública, ocupació amb drets, amb condicions de treball dignes, i el servei privatitzat, el que comporta sempre i també en este cas, és precarietat laboral.
Si vostés els diuen a les empreses que han de contractar, com a mínim, un 70%, dels treballadors acomiadats, és que eren bons professionals, i que vostés confien en la seua tasca.
.
.

(Ocupa la presidència la vicepresidenta, senyor Verónica Marcos Puig)

La senyora vicepresidenta:

Vaya finalizando, señor Blanco.

El senyor Blanco Giner:

.
.
.
però que van a cobrar i van a treballar en unes condicions molt pitjors de les que tenien garantides per conveni en Radiotelevisió Valenciana.
Al final el que estan fent, i és trist, patètic i denunciable, és des d'una empresa pública fomentar la precarietat laboral, la rebaixa de les condicions de treball i dels drets que haurien de defensar tots i totes els que tenim alguna responsabilitat pública.

La senyora vicepresidenta:

Gracias, señor Blanco.

Tiene la palabra el señor Morera, por el Grupo Compromís.

El senyor Morera Català:

Moltes gràcies, senyora presidenta.

Senyora directora general de Radiotelevisió Valenciana, primer que res vosté va manifestar la seua voluntat d'acudir i estar present sempre en esta comissió de radiotelevisió, jo no pose de cap manera en dubte la seua paraula.
Esta comissió es va reunir l'última vegada el mes d'abril, crec que és massa temps.
Han passat moltes coses i n'hi ha treball acumulat.
M'agradaria saber si vosté estaria disposada, i mosatros, els grups de l'oposició, estaríem encantats del mes de novembre tornar-mos a reunir per a mirar els punts de l'ordre del dia que queden exposats, perquè no dubte de les seues intencions, però sí d'un bloqueig que debilita la democràcia i el control, i fins i tot les aportacions que podem fer des d'esta comissió a un objectiu que compartim.
I és que tots volem una Radiotelevisió Valenciana pública i de qualitat.
I en eixe sentit, m'agradaria escoltar la seua voluntat i la seua possibilitat.
Nosaltres ens emmotllarem a la seua agenda, però crec que seria interessant.

Segona qüestió: estem en una situació molt complexa, molt difícil.
En una espasa de Dàmocles que mos pot deixar sense televisió valenciana.
Eixa espasa de Dàmocles és una sentència de nul·litat per haver fet malament les coses.
Vosté no és la responsable, però nosaltres, com a grups de l'oposició, crec que estem perfectament legitimats, perquè nosaltres proposàrem en juny del 2012 una proposta de llei per a negociar amb la majoria, amb el PP, per a no haver d'arribar on hem arribat.

És públic el que vam fer.
I, per tant, estem pagant les conseqüències d'una mala gestió, no seua -ara parlarem de la seua gestió- sinó del Partit Popular que mos ha portat a la insolvència, no només en Televisió Valenciana, sinó en el conjunt de la nostra autonomia, en 1.
200 milions d'euros de deute i en una nova situació i en una incapacitat de consensuar el que per al nostre grup parlamentari és fonamental: tindre una radiotelevisió pública valenciana, perquè compartim el que vosté ha dit: sense esta televisió, la nostra terra se queda en blanc, se queda en blanc mediàticament.
Per tant, compartim eixe objectiu, i en eixe sentit crec que estem legitimats per a dir que nosaltres sempre hem apostat perquè no se trencara el consens inicial en l'anterior televisió.
Va trencar eixe consens el Partit Popular, i per això estem pagant les lamentables conseqüències.

Mire, ahir parlant en una de les advocades -vosté és advocada- de l'estat també li he d'agrair, perquè en la seua intervenció declararà nul l'ERO.
Ho diu el fiscal.
Però vosté, en la seua declaració va deixar molt clar que havien hagut decisions subjectives per a canviar la baremació, i amb criteris subjectius triar a dit les persones que havien d'abandonar Radiotelevisió Valenciana.
Això no ho decidirem nosaltres ara.
En dos o tres setmanes ho sabrem.
Però la pregunta és: si es declara nul eixe ERO, com han reclamat els sindicats, la majoria dels sindicats -fins i tot se n'ha afegit un a última hora- tot açò que estem parlant ací està en suspens, per un Partit Popular que mos porta al desastre.
Tenim el secretari general del PP i conseller de governació que diu: «Lògicament aguantarem Televisió Valenciana.
» El vicepresident que mos diu que, si n'hi ha nul·litat, per la seua incapacitat de consensuar amb l'oposició un nou model, diu que se tancarà.
I si eixa condició se dóna, què fem amb el contracte programa i amb tot el que estem parlant ací?

És una situació d'extrema gravetat.
Li he de reconéixer la seua valentia.
Estem en una situació que, per culpa d'una incapacitat d'un Partit Popular, estem penant eixa gestió en este cas.
Li he de reconéixer la seua valentia al dir que no va a pagar ni un quinzet a Triskel.
D'acord, és positiu, perquè allò era completament continuar amb el saqueig de les arques públiques, en este cas de Radiotelevisió Valenciana.
Que ha denunciat en un judici monitori el senyor Víctor Seara, per un contracte infame amb la fórmula 1, que van fer els antecessors.
Però també m'ha sorprés molt el que vosté ha dit, que no troba els contractes.
Això, que no se troben els contractes, que suposen milions d'euros a empreses que han contractat amb Radiotelevisió Valenciana en l'anterior etapa, açò a mi m'alarma.
I vosté diu: «Qui conega algun cas, que el denuncie.
» Nosaltres hem anat a denunciar coses, perquè creguem que, com a oposició, la nostra responsabilitat és posar en coneixement dels fiscals i de les autoritats judicials aspectes que em semblen que són delictius.
I hem posat en coneixement un fet que per a nosaltres s'emmarca en tot el tema de l'ERO, i és que ací n'hi havien dos informes de Price Waterhouse.
Que el senyor antecessor seu, el senyor López Jaraba, que vam fins i tot buscar on vivia, perquè estava fugit, mos dia que era un «documento interno» de treball.
La vida, el treball de centenars de persones que han deixat el millor de la seua capacitat depenia de com aplicar eixe ERO, i se'ns amaga, se'ns oculta el segon informe de Price Waterhouse i la justícia -perquè mosatros vam anar a la justícia, perquè ací mos trobàrem amb el mur de la impossibilitat que se'ns done informació sobre diners públics, sobre contractes públics, i no se'ns dóna-, i la justícia mos ha dit que mos l'han de donar.

Jo crec que ahí està un dels elements fonamentals, en l'ocultació d'eixe segon informe de Price Waterhouse.
I no se'ns ha donat.

Jo, m'agradaria un compromís sincer per part seua que, si troba eixe segon document de Price Waterhouse -no, no, no només el primer, el segon-, que mos els facilitara.
És que és un manament judicial.
En quina democràcia vivim?

I ja entrant un poc al contingut, i me queda poc de temps, però entrant al contingut.
A vore, si vosté mos ha dit, en tota l'explicació detallada que mos ha donat del contracte programa, que el 70% de les empreses adjudicatàries han de ser treballadors afectats per l'ERO, per què els tiraren?
No n'hi havia suficient capacitat i experiència, i know how dels professionals per a fer producció pròpia?
Veu com mos falla tot?
I diu: «S'ha especialitzat en cada tram en diferents empreses, perquè són especialistes en cada tram.
» Però si s'ho emporta tot Vértice.
Aleshores, a mi no me quadra el que me diu vosté.
I quan veja l'informe i l'auditoria de Deloitte sobre esta empresa i qui compon esta empresa, i efectivament doncs en aparença de legalitat, el senyor marit de doña Cospedal, María Dolores de Cospedal, doncs, mire, què vol que li diga?
Ja ha aconseguit contractes en la televisió d'Extremadura, en la televisió d'Aragó, i ara li tocava a la nostra.

Senyora directora, som l'única televisió pública en llengua pròpia que no té un contracte amb les empreses audiovisuals valencianes.
Som l'única.
Si Televisió Valenciana ha de ser alguna cosa, ha de ser servei públic i motor de la indústria audiovisual autòctona, no la del marit de María Dolores de Cospedal, que és la secretària general del Partit Popular.

És que a partir d'ahí me deixa un gran dubte sobre les pressions que haurà rebut vosté -supose-.
Vosté ha fet un correu, diu: «Qui vullga que denuncie pressions en els informatius i en l'a resta.
» Però a mi me deixa un gran dubte, un gran dubte.
Perquè si Televisió Valenciana és incapaç de ser motor de la indústria audiovisual valenciana, què estem fent?
Estem com sempre, regalant els diners als de fora, i en este cas amb connexions molt clares amb el Partit Popular.
I mire, sap el que diu l'informe de Deloitte sobre esta empresa?
Que estava a punt de suspendre perquè tenia una -diu l'informe, està en castellà- «incertidumbres significativas sobre la capacidad de Vértice 360», que ací actua amb una altra marca, Videac.
És a dir, esta empresa estava en fallida, i ací ha vingut Radiotelevisió Valenciana a salvar el soldado marido de María Dolores de Cospedal amb diners públics valencians.
Que ha tingut eixa taula de contractació i eixos procediments aparença de legalitat?
Jo no ho dubte.
Però, escolte, veja allí com s'ha fet l'adjudicació i tot això, doncs bé.
Però que al final ha anat al que ja sabíem que aniria, doncs em preocupa, em preocupa moltíssim.
Per tant, resumint: què va a passar si es declara nul l'ERO?
Podíem anar al que van dir els partits de l'oposició?
Ja sé que no és cosa seua, que és d'un govern que mos porta a la catàstrofe, el gobierno del Partido Popular, però m'agradaria escoltar la seua opinió.

Què fem?
Podríem reprendre eixe consens bàsic i evitar l'ERO, recuperar treballadors, potenciar la producció pròpia, que siga servei públic i que els que han de fer el contingut foren els mateixos treballadors de Radiotelevisió Valenciana en la seua readmissió, si es declara la nul·litat de l'ERO?
Seria això factible amb la nova radiotelevisió?
Compte amb nosaltres per a això.

(Ocupa la presidència el president, senyor Ricardo Martínez Rodríguez)

El senyor president:

Gracias, señor Morera.

La señora Sánchez, por parte del Grupo Parlamentario Popular.

La senyora Sánchez Cortés:

Gracias, señor presidente.

Señora Vidal, muchas gracias por comparecer en estas Cortes, y verdaderamente usted ya lo ha dicho, no nos sorprende nada, es lo que acabamos de escuchar, lo mismo de siempre.
Porque verdaderamente este punto, el contrato programa es un documento fundamental para la viabilidad de Radiotelevisión Valenciana, es el documento, usted lo comentaba, aunque creo que a nadie le interesaba, dicho sea de paso, porque ninguno de mis compañeros no solamente no.
.
.
, se veía claramente que no estaba atendiendo a su exposición, sino ni siquiera toma ninguna nota, no le interesa ningún dato, y es el documento marco en el que (veus) va a regirse la próxima programación de Radiotelevisión Valenciana y su viabilidad económica.
O sea, el documento fundamental.

Y, por otra parte, lo que más a mí me sorprende es que es el documento que, si tiramos de hemeroteca, ha sido más demandado en estas Cortes Valencianas por los grupos de la oposición a lo largo de muchos años, el documento que era el modelo ideal de funcionamiento, porque allí se establecía todo, y ese documento es el que permitía que Radiotelevisión Valenciana no pudiera irse un euro ni un ápice de lo que era su condición de servicio público ni del presupuesto que tenía.
En aquel momento era el documento ideal, tomando como base la TV3, televisión catalana, que tenía un contrato programa en aquel momento fabuloso, y también la televisión española.
Es verdad que eran otros momentos en estas dos televisiones, y en el gobierno de la nación estaba el señor Rodríguez Zapatero y en la TV3 estaba (veus) el tripartito con el señor Montilla, socialista, a la cabeza, y, claro, ahora el contrato programa, pues, ni nos sirve ni nos interesa, porque yo dudo, dudo, que les interese que la nueva.
.
.
, que la nueva radiotelevisión exista, y lo dudo con fundamento cuando leo, además, y recuerdo, lo que el pasado mes de junio del 2012 dijo el señor Ximo Puig.
Si alguien de aquí lo conoce, pues, que lo analice.
Y (inintel·ligible) .
.
.
dijo: «Si Canal 9 muere, nadie llorará su desaparición.
» Esto, señor Morera, en el mismo momento en el que usted estaba presentando.
.
.
, bueno, no sé si usted o ustedes estaban presentando -usted- un nuevo modelo y ustedes también habían escenificado alguna propuesta aquí con un tripartito.
Para que vea (veus) las incongruencias.

Y yo creo que el tiempo dará la razón y la quitará a cada uno, pero la realidad es que hay declaraciones que se dicen en un momento determinado, pero que todas tienen su trasfondo, y yo creo que esta la tiene, aunque no sé qué harían algunos de aquí, como el señor Moreno, si le quitan la parte de la Radiotelevisión Valenciana, cómo quedará su cuota de participación en su partido.
Pero, bueno, yo siempre le he deseado lo mejor, y eso es cosa (veus) de ustedes.

En definitiva, señora Vidal, no se esfuerce mucho, que el contrato programa a esta mesa no les interesa nada.
Tampoco le interesa el esfuerzo que se ha hecho por intentar desde todos los niveles que el contrato programa incluyese todas y cada una de las propuestas, y usted no lo ha dicho, pero sí que trascendió en todos lo medios de comunicación el tiempo que estuvieron debatiendo, y que se incluyesen todas y cada una de las propuestas de los consejeros, en este caso de la oposición, porque los votamos aquí, pero cada partido político propuso a unas personas, profesionales, con experiencia, como decía la ley, pero, en definitiva, que está evidentemente claro que se rinden a unos intereses y, pese a todo ello, pues, usted.
.
.
, le dieron con la puerta en las narices y tuvo que apoyar en solitario el contrato programa.
Y esta es la realidad, señora Vidal.

Aquí se ha sacado también el tema de Price Waterhouse, por ejemplo, una empresa supercriticada también, de línea partidista, por la oposición en otros momentos, y que luego se ha visto, y la experiencia nos ha dado, que algunas televisiones, vuelvo a nombrar a TV3, siguen también sus informes para realizar sus expedientes de regulación de empleo, que están realizando en su televisión autonómica.
Y en estas también, porque aquí también se ha mentado, pues, gastan 1.
200.
000 euros en cambiar los platós de televisión, pero.
.
.
, pues, esta gente, aunque La Generalitat, desde muchos años, le va insertando millones de euros, como se ha hecho en otras televisiones, como se ha hecho en otros modelos, porque son televisiones públicas, pues, aquí no pasa nada, aquí solo pasa en la Comunidad Valenciana, porque todo lo valenciano nos da repelús y nos lo queremos cargar, que yo creo que esta es la cruda realidad de este tema.

Y, si acaso, y, si acaso, pues, el tema de concurso, que usted se ha esforzado aquí en explicar, pero tampoco nadie, ningún miembro de la oposición, ha tomado nota, una escueta nota ni siquiera de dónde venía la puntuación, ni siquiera de qué cantidades, cuál era la oferta económica.
.
.
Bueno, es importante (veus) en cualquier momento y en estos especialmente, (veus) en estos especialmente, y tampoco si la adjudicataria tenía una importante reducción, ni siquiera si en el concurso ustedes condicionaban a que se asuma un número importante de los trabajadores despedidos, ni que sea al cien por cien en valenciano, ni siquiera, otra cuestión importante para una empresa privada, y es que se limite en el concurso el beneficio de la empresa.
Eso no ha interesado.
Solo ha interesado ver.
.
.
, algún nos aclararemos, la realidad de quién forma parte de todas estas empresas y, en especial, de la adjudicataria, si son gente vinculada al Partido Popular o si son gente vinculada al Partido Socialista, porque también puede haber, ¿no?
, y entonces diríamos que es una empresa del Partido Socialista.
(Veus)

Yo lo que le aconsejaría, lo que le aconsejaría, señora Vidal, es que se lo tenía que haber adjudicado a Lavinia, porque ya que es una empresa que está en la.
.
.
, que ha presentado plica, por lo menos, en alguna de las fases, pues, aquí no habría ningún problema, se lo hubiera adjudicado a Lavinia, una empresa totalmente vinculada al Partido Socialista, la PSC de otros momentos con todos sus directivos, y además ahora que algunos que otros necesitan echarle un cable, porque parece que las cosas no están bien con ellos, pues, hubiera sido esto una balsa de aceite y hubiera funcionado fenomenal.

En definitiva, señora Vidal, nosotros aprobamos una ley porque estábamos convencidos de qué es lo que necesitaba la Radiotelevisión Valenciana para hacerla viable, para hacerla verdaderamente valenciana, y lo que queremos es que se siga cumpliendo los preceptos, cada uno de los preceptos que en julio del año 2012 aprobamos en esa ley.

Y, por lo tanto, creo que tendremos ocasión de comentar algunas otras cuestiones que aquí se han vertido, y más que se verterán, pero en este momento, como está acabando nuestro tiempo, pues, acabo también la intervención.

Muchas gracias.

El senyor president:

Gracias a usted, señora diputada, por ceñirse al tiempo que corresponde.

Señora directora, es su segundo turno en esta comparecencia.

La senyora directora general de Radiotelevisió Valenciana:

¿Sí, tengo.
.
.
tiempo ilimitado?
(Veus)

Doncs, en relació amb les peticions que em fa el senyor Moreno, diu que està ben clar que jo no sé res de televisió.
.
.
Amb molta honra, sé de moltes coses, només els puc dir una cosa: en vint-i-quatre anys, en esta empresa, sempre persones que sabien una miqueta més que jo, ¡segur!
, ¡o molt més que jo!
, de televisió i de ràdio, han estat dirigint esta empresa, i la situació de deute, de dèficit, de gestió, no és meua, no tinc de dir res més, ja parlarem quan acabe l'any i ja parlarem de la situació de la nova Radiotelevisió Valenciana a nivell econòmic.

Per això, perquè, evidentment, una empresa se dirigix amb un grup de persones, jo tinc un equip directiu, un equip directiu a on jo tinc una part directament de negoci i una part directament corporativa.
La part de negoci, li assegure que pense que sap un poc de televisió i de ràdio i de web.

El que sí que sap és molt més del que jo sé, però cadascú sabem d'una cosa en esta vida.
Jo ho tinc de dir, és a dir, jo no sóc sòcia de Broseta Abogados hui, ho era abans.
Hui, no ho sé.
.
.
¡No, no!
, però ho tinc de dir, perquè vostés no fan més que repetir-ho, jo.
.
.
(Veus) ¡Clar que n'era sòcia!
, ¡abans!
, abans de vindre a esta empresa.
En esta empresa no sóc sòcia per això, perquè hi afegiria una incompatibilitat i no vullc, directament.

Me pareix.
.
.
, me pareix que en relació amb la qüestió que ha dit sobre l'externalització i els pressupostos de l'externalització, que no sap molt bé tot això que al final jo he arreplegat unes persones que no han eixit en l'expedient de regulació d'ocupació i que, ¡que casualitat!
, que jo tenia pressupost per a això.
.
.
¡Home, casualitat, no!
, casualitat no és.
Li tinc de dir que diners val tot, treballar amb gent pròpia i treballar amb una empesa externa, tot té pressupost, tot té de tindre un pressupost.
De fet, pense que un dels greus problemes que tenim en el sector públic, i no només en Radiotelevisió Valenciana, sinó en tot el sector públic en este país, és que s'han iniciat molts expedients de contractació sense tindre el pressupost previ aprovat.
N'hi ha una frase, que la diu la llei de pressupost des de sempre, que se diu que cal tindre, i ho dic en castellà, «la existencia de crédito adecuado y suficiente».

Bueno, pues, si todo el mundo hubiera tenido la existencia de crédito adecuado y suficiente, ninguna empresa pública de este país, ni del estado ni de las comunidades autónomas ni de los ayuntamientos, hubiera entrado en déficit.
Pero eso es una realidad.

Açò no vol dir que jo sapiguera o.
.
.
, si està pactat o no si se tenia de.
.
.
, si l'expedient de regulació d'ocupació tenia d'executar-se al cent per cent o no.
Això és una qüestió completament diferent.
Evidentment, després parlarem de l'expedient de regulació d'ocupació, no pense que ara és el moment, és el moment de parlar-ne després, i després parlarem d'això.
Evidentment, quan jo vaig fer la proposta al consell d'administració, i com ja veig que vostés parla amb els seus membres, amb els membres.
.
.
, alguns dels membres dels consell d'administracions li ho podran dir, la meua proposta dia, perfectament, que n'hi havia pressupost per a poder seguir treballant amb eixes persones.

I en relació al que m'ha dit de la perruqueria, doncs, clar que ho sé, el que s'ha fet amb eixa.
.
.
, el que s'està fent per ara amb esta empresa, ho conec, sobretot si són coses que han passat per mi.
Si no han passat per mi, puc conéixer-les o no conéixer-les, però, per ara, les contractacions estan passant per mi.
La perruqueria és un dels serveis que hem externalitzat com ja ho estava.
Se va acabar el contracte, el contracte se va acabar el 3 de setembre, i vam licitar en un procediment obert la perruqueria.
Només s'hi va presentar una empresa.
¿Per què és eixa?
Perquè només s'hi va presentar eixa empresa, ¡ja m'haguera a mi agradat que se n'hagueren presentat huit, com en l'altra!
Tindria igual, a ningú li haguera paregut bé si en vingueren sis, huit, nou o deu.
A mi me té igual.
En va vindre una i eixa és l'empresa.

Però vull recordar, i parle de memòria, fins al 3 de setembre del 2013 el pressupost de perruqueria a l'any crec que eren 170 o 180.
000 euros, més IVA.
I des de l'1 d'octubre, no arriba a cent mil euros la perruqueria.
I jo he fet una pregunta, he fet una pregunta, perquè jo sóc de les que estic dalt, però també baixe baix, això és una cosa que sé que molta gent no la té molt clara, però jo sóc aixina, no sóc només la president del consell d'administració, sóc també la directora general, i la directora general té de ser operativa.
Jo he baixat baix i he preguntat als treballadors que actualment estan en la perruqueria: «¿Cobras menos de lo que cobrabas el año pasado?
».
.
.

Frase literal de una de las peluqueras que ha sido contratada y que coincide, que se ha contratado a esa persona: «Cobro 50 euros menos.
» No tengo nada más que decir.
Una nueva contratación realizada con control del presupuesto con una gestión austera y sostenible, no tiene por qué llevar a un trabajo precario con los trabajadores.
Es demagogia, no es realidad.

En segon lloc, i en relació amb les preguntes que me fa el diputat Ignasi Blanco, me diu si vosté està disposta a comparéixer.
.
.
Doncs, clar que estic disposa a comparéixer, ja ho he dit, és a dir, jo no tinc cap problema, jo hui porte preparats els 14 punts de la compareixença.
Però també dic.
.
.
, n'hi han unes agendes, unes agendes d'ací i la meua.
La meua sempre és l'última, també ho tinc de dir, és l'última, és l'última per al meu equip directiu, és l'última per als consells d'administració, sóc l'última sempre, en eixa agenda.
Però n'hi ha una agenda parlamentària determinada.
Jo no sé si en el mes de novembre n'hi haurà agenda o no n'hi haurà.

N'hi han 14 punts, que jo els tinc per escrit, i el que sí que li dic és que, per si no n'hi ha agenda, m'ho pot vosté demanar per escrit, que ho tenim tot redactat.
Per tant, me demana les preguntes que vullga i les contestaré per escrit, que ja les tinc, ja les tinc redactades.
No és ni més treball, no m'està donant vosté ni més treball per això.

En relació als temes, si després tenim una miqueta de temps, jo, com les porte redactades, jo no tinc cap problema de parlar-li de les cotitzacions de la seguretat social ni de la situació de l'actual contracte amb el Villarreal, ni.
.
.
, l'altra no l'he agafat, la veritat, si me la recorda, li ho diré després, però vullc contestar-li clarament a les preguntes que m'ha fet.
Vosté m'ha preguntat ¿qui ha fet el contracte programa?
, que torne a dir que és el document més important, d'acord amb la nova llei de Radiotelevisió Valenciana.
La nova llei de Radiotelevisió Valenciana incorpora un nou model, un model que significa que per a poder començar qualsevol gestió, fa falta pressupost.
¿I a on està el pressupost?
En el contracte programa.
¿I a on està la programació mínima que tenen de tindre?
En el contracte programa.
Sense això no podríem començar a fer res.

Vosté m'ha preguntat ¿qui ha fet el contracte programa?
Doncs, el contracte programa.
.
.
, li dic quina era la situació.
El contracte programa, la llei diu a l'article 16 que el tenia de proposar la directora general.
 I el contracte programa l'ha proposat la directora general de Radiotelevisió Valenciana, i vaig ser jo qui el vaig proposar al consell d'administració a la fi de maig.

Eixe contracte programa, jo arribe a Canal 9, i com ho he dit moltes vegades, a mi cap persona ha anat allí i m'ha dit: «Rosa, pren, açò és el que n'hi ha en esta casa.
» Açò a mi no m'ha ocorregut.
Què he de fer?
Què he de fer?
A mi m'haguera agradat que n'hi haguera allí un persona que m'haguera atés i que m'haguera dit: «Esta és la situació, açò és el que n'hi ha, el que tenim fet i el que no tenim fet.
» Això no ha ocorregut, doncs no res, jo m'he posat a treballar.
On està el contracte programa, a vore?
Vaig vore que n'hi havia un contracte amb Garrigues, que estava firmat.
Per tant, vaig cridar a Garrigues i els vaig dir que n'hi havia fet un esborrany d'un contracte programa.
Què ha fet Garrigues?
Un assessorament jurídic.
Garrigues no pot fer res més, que són advocats.
Fa falta gent del negoci per a fer açò.

Jo, el primer que vaig fer per a poder presentar un contracte programa, que de veritat coneguera la realitat de Radiotelevisió Valenciana, és formar el meu equip directiu.
El meu equip directiu va estar el 16 d'abril.
El 16 d'abril i amb eixe equip directiu vam agafar el contracte programa model que havia preparat en el seu moment Garrigues -i pense que va ser l'any passat, pense que va ser com va dir el director general Jaraba, pense que va ser ell, que el va contractar, octubre, no ho sé- però me va donar un document, un document esborrany, i a partir d'ahí mos vam posar a treballar, i vam vore mosatros d'eixe esborrany què mos pareixia bé i què no mos pareixia bé.

I els he de dir, i parle de memòria, que per exemple es parlava que només anava a haver-hi una redacció de ràdio i televisió, i mosatros vam dir que no.
Una aposta claríssima de l'adjunta a la meua Direcció General de Mitjans i de Televisió Ràdio Web, que pensava que passar directament a una sola redacció no era l'adequat, i la veritat és que vam decidir que no n'hi havia unificació de redacció, que en un primer moment i amb aquest contracte programa de tres anys el que havia d'haver-hi és coordinació de redacció, sinergies de redacció, i trasllat de la redacció, per una qüestió d'optimització d'infraestructures.

Segona qüestió que vam introduir?
Li ho puc dir jo.
És a dir, la rendibilitat social no estava contemplada en eixe model de contracte programa que jo vaig rebre.
No estava.
I això va ser una aposta directament del nou equip directiu, incorporar tots els índexs de rendibilitat social que n'hi han en el contracte programa, i el meu equip ho sap, que sóc molt pesada, molt pesada.
Ho he repetit moltes vegades i he dit que vull eixos índexs que aniran incorporant-se en la programació, i que jo els vull en la graella de Canal 9.
I això ho hem parlat moltes vegades, això també va ser una aportació claríssima.
L'equip econòmic se'n va anar a parlar amb hisenda, perquè és fonamental.
El contracte programa havia de portar una partida, havia de portar una quantia, i se'n van anar a parlar.
Tota eixa negociació amb el conseller d'hisenda la va fer el meu equip directiu.

Per tant, qui ha fet el contracte programa?
La nova direcció general.
Qui l'ha proposada?
La nova direcció general.
I qui és responsable?
La nova direcció general.
Eixa és la realitat.
Per tant, complix perfectament el que diu la llei.

En relació.
.
.
Me ha hecho una segunda cuestión acerca de cuál es mi responsabilidad en Radiotelevisión Valenciana.
Yo tengo que decir que esta directora general es directora de Radiotelevisión Valenciana.
Yo soy responsable de esta sociedad, pero yo no soy responsable de lo que haga La Generalitat, ni de la otra parte, evidentemente, del contrato programa.

M'ha parlat vosté ahí de l'informe de l'advocacia de La Generalitat, i he de dir que jo, els documents interns de l'advocacia de La Generalitat, no els conec.
No els conec.
Mosatros, quan vam traslladar el contracte programa aprovat pel consell d'administració, només havíem negociat amb hisenda, perquè evidentment volíem un contracte programa ràpid les dos parts, que tinguera ja unes quanties econòmiques claríssimes.
Però tots els informes que després es van haver de fer, que són molts, es van fer dins de La Generalitat, i es van fer en un mes.
Però eixos informes, si tenien alguna clàusula que dia que no els pareixia bé o malament, la veritat és que no se'ns va traslladar mai que n'hi havien molts problemes.
Només mos van demanar un canvi, i que el vam fer.
Un canvi que afecta el sector audiovisual valencià, i és que, per si n'hi havia algun dubte, el 5% que cal dedicar al sector audiovisual valencià anava a incloure's en el contracte programa, i eixe és l'únic canvi que ens van demanar des de La Generalitat, i que per supost el vam incloure.
Que no estava inclòs des del principi, perquè era una qüestió que estava en la llei, i pensàvem que ja era prou.
Però el vam incloure.

Per tant, me pregunta que eixa clàusula de nul·litat, qui va tindre la iniciativa.
La iniciativa la va tindre aquesta casa, la va tindre Radiotelevisió Valenciana.
Eixa clàusula, tal com està en el contracte programa.

I li vaig a dir per què: per una qüestió de responsabilitat com a administradora i com a consellera de Radiotelevisió Valenciana.
La clàusula diu: «Si es declara la nul·litat de l'expedient de regulació d'ocupació, Radiotelevisió Valenciana comunicarà a La Generalitat la inviabilitat econòmica de la societat, en els termes continguts en este contracte, sent esta circumstància una causa que donarà dret a les parts a la resolució del present contracte programa.
» Evidentment, quan estem fent el contracte programa som molt coneixedors de la situació que tenim, i que n'hi ha quatre conflictes col·lectius plantejats per quatre sindicats.
Que eixos quatre conflictes demanen la nul·litat, i subsidiàriament estan demanant la improcedència.
Evidentment, jo demane que fagen un càlcul econòmic de quines són les conseqüències de la nul·litat i de la improcedència.
L'import del contracte programa no podia contemplar les conseqüències derivades d'una nul·litat.
Sí que contempla el contracte programa que, si n'hi ha una situació d'improcedència, això ha de suportar-se per La Generalitat, al marge del contracte programa, perquè amb 68 milions d'euros no n'hi ha prou per a les indemnitzacions que s'hagueren de pagar.

Què passava amb la nul·litat?
Doncs que la nul·litat té unes conseqüències que no depenen de Radiotelevisió Valenciana.
Depenen que, si se declarara la nul·litat, i els extreballadors, tots els extreballadors vingueren i digueren que el que volen és tornar a Canal 9, això significa una situació radicalment distinta a l'actual, i un pressupost radicalment distint a l'actual, i com a gestora d'una empresa pública, i que conec les responsabilitats com a consellera que estic del consell d'administració, el que vaig fer és dir que era una situació que no depenia de les parts -evidentment, no depén ni de La Generalitat, ni de Radiotelevisió Valenciana- i que el que cal fer en esta situació és que s'havia de resoldre el contracte programa per a estar en un altre escenari de negociació, perquè no té res a vore 1.
700 treballadors a 700 treballadors.
No té res a vore.
I qualsevol gestor ho tindrà clar.
Però la iniciativa va ser completament nostra.
Ahí no posa que es tancara Canal 9, eh?
Ahí el que posa és que se resoldrà el contracte per un tema d'inviabilitat econòmica de la societat.

Quant al punt de qui ha fet els números per Nou 24, doncs la veritat és que el departament econòmic de Canal 9.
És a dir, el primer és calcular quines anaven a ser les minves que anàvem a tindre si eliminàvem un dels dos canals.
L'equip econòmic de Canal 9 ho ha fet, i a mi no m'ha arribat que eixos números no estiguen ben fets, ni res.
Per a res, per a res.
El que passa és que és veritat que en eixa casa n'hi ha una sensació que tot el que se fa amb gent de la casa es gratis.
Gratis no n'hi ha res.
Gratis no n'hi ha res.
Obrir la porta costa uns diners, i per tant, gratis no és.
Jo he hagut de sentir molta gent dir-me que és que mantindre Nou 24 és gratis.
Per favor, no.
Gratis no és, gratis no és.
Esta casa costa almenys el pressupost que tenim.
Té uns gastos fixos determinats, i una part determinada és mantindre el pressupost Nou 24.
Jo, la veritat és que si té alguna indicació que hi han uns altres números, diga-m'ho.
M'ho pot dir, perquè és que ho desconec totalment.
Cap persona m'ho havia dit, la veritat.

I, per últim, me planteja també que hem de complir, en el tema dels contractes, i que estem pagant.
.
.
Ha fet ahí vosté una exposició en els pagaments que estem fent a alguns clubs de futbol.
Doncs evidentment hi han contractes que.
.
.
Tots els contractes actuals, la majoria dels contractes actuals, que vénen d'una altra època han segut estudiats i examinats molt àmpliament per la Sindicatura de Comptes, i jo, la veritat és que estic seguint molt el que diu la Sindicatura de Comptes.
Jo he llegit l'informe de la Sindicatura de Comptes, i quan la Sindicatura de Comptes diu que no li pareix correcte, i que mos recomana que eixe contracte no és correcte, -com m'ha passat, per exemple, en la recomanació amb els documentals de Triskel- doncs mosatros ahí, jo he pres decisions i he proposat al consell decisions.

Però és que amb els contractes del futbol, actualment l'únic que n'hi ha en vigor és el contracte de futbol amb el Vila-real, i la Sindicatura de Comptes diu expressament que és un contracte ben fet.
Per tant, jo no me veig més que amb l'obligació de complir eixe contracte i complir el que està dient la Sindicatura de Comptes.

I per últim, en relació amb les peticions que fa el senyor Morera, me parlava de la importància, que jo he parlat molt, del contracte programa i dels plecs.
Doncs evidentment he parlat molt, perquè pense que són molt, molt importants.
L'ERO també, però l'ERO és una qüestió de l'altra compareixença, de què també pense que parlaré, i parlaré molta estona, no es preocupen que parlaré el mateix o més temps, si vostés ho volen.
Però els he de dir que en la redacció d'este contracte programa i en la redacció dels plecs està totalment present l'expedient de regulació d'ocupació.
Ja n'hem parlat, el contracte programa porta una clàusula, la clàusula 19, paràgraf primer.
Eixa clàusula explica perfectament.
.
.
La clàusula 19 explica perfectament la situació en relació amb l'expedient de regulació i ocupació.
Per tant, és perfectament compatible aprovar el contracte programa i seguir treballant.
Perquè el que sí que pensem és que l'obligació del gestor d'una empresa és treballar endavant, i treballar tots els dies, i no paralitzar circumstàncies, ni paralitzar expedients, ni tot deixar-ho parat, perquè una qüestió està subjecta als tribunals.
Li he de dir que en això no compartixc per a res que hagen de parar res de les actuacions que estem fent.

El que hem de ser és seriosos, i el que hem de fer és tindre en compte tots els escenaris, i contemplar tots els escenaris.
En el contracte programa ho posa, però és que en els plecs també.
En els plecs posa com a causa de resolució de tota l'externalització, la «declaración de nulidad de los expedientes de regulación de empleo», amb una indemnització de dos mesos, per treballar, no per no treballar.
Ací no anem a regalar res a ningú.
La indemnització es pagarà, i no és una indemnització, és un error.
I he seguit el que he sentit que era una indemnització, és una prestació de servicis pel treball que faran.
Se treballarà dos mesos.
Si se declarara la nul·litat de l'ERO.
.
.
No si se declarara la nul·litat de l'ERO, se decidira tancar, no.
I se pagarà pel treball, perquè el treball se paga.
Treballar i fer els programes durant dos mesos que estaran en antena.
El que se diu en els plecs és que evidentment si se declara la nul·litat de l'ERO n'hi han una sèrie de conseqüències econòmiques, evidentment econòmiques i operatives, i de gestió molt importants.
Són moltes persones les afectades.

Per tant, si esta externalització.
.
.
que ja està adjudicada, els programes estan en marxa, perquè no sabem quan va a ocórrer eixa sentència, ara pensem que està bastant prop.
Quan se va fer esta externalització era el 31 de juliol -i ja ho contemplàvem- el que vam dir és: estes empreses que se presenten han de conéixer que n'hi ha un expedient de regulació d'ocupació, que si volen, que se presenten, i si no estan conformes, que no se presenten.
Els he de dir que les empreses han apostat per Radiotelevisió Valenciana.
S'han presentat huit grups.
I el que els pagarem serà: si treballen dos mesos, només els deixarem treballar dos mesos, i en eixos dos mesos els pagarem dos mesos de treball.
Però no els pagarem indemnitzacions per no treballar.
Pagarem pel treball realitzat.

És a dir, hem fet el que se diu una limitació de la responsabilitat patrimonial de l'administració, quan se declara una nul·litat en uns plecs.
És el que s'ha de fer quan els plecs han de contemplar alguna situació d'incertesa molt complicada.
Per tant, està tot perfectament contemplat en tots els plecs.
I de fet, els he de dir que tots els plecs que estem traent, com que afecten els servicis, porten esta clàusula.
Tots els plecs porten esta clàusula.

En relació a la qüestió de l'informe Price, que s'ha parlat molt si és un primer informe, si és un segon informe.
.
.
En l'expedient de regulació d'ocupació n'hi ha un informe.
L'informe Price, que porta data de juny de 2012.
És un informe, i ara no sé si té un tom, dos, no ho sé.
Ni els folis que té.
El que sé és que n'hi ha un informe que ha segut l'informe que ha servit de base per a fer l'expedient de regulació d'ocupació que es va negociar i que va estar damunt la taula.
Què és el que ha ocorregut, i jo també he segut coneixedora, doncs, fonamentalment en octubre, més o menys?
Finals de setembre, octubre, jo vaig ser coneixedora.
Que prèviament a eixe informe, un any abans, l'empresa Price Waterhouse havia treballat ja per a Canal 9, un any abans.
I el que havia fet és uns treballs determinats que són esborranys subjectes a canvi.
Eixos informes, entre tantes coses d'eixa casa que a mi no m'han donat -he de dir- són informes que a mi no me'ls ha donat ningú.
Eixos informes, arran que tinc una petició de part del comité d'empresa, i que a la tercera petició que em fan, jo dic que no entenc res, que ja teniu l'informe Price, me diuen que no, que n'hi han uns altres previs.
Doncs jo, dic al final, vaig a parlar amb Price Waterhouse.
Si ha fet alguna cosa, doncs que m'ho done.

I Price Waterhouse m'ha enviat el que ha fet, que coincidix perfectament en el que va dir el director general que era en aquella època, que va dir que n'hi havien esborranys, treballs preliminars, esborranys subjectes a canvis.
Doncs, això és el que jo tinc.
Esborranys subjectes a canvis, que com a esborranys evidentment no poden formar part d'un expedient de regulació d'ocupació.
És a dir, que no s'ha d'ocultar res ni res, són coses.
.
.
Tinc de dir que n'hi havia una desorganització en eixa empresa, però una cosa és una desorganització i l'altra és que diguen que cal ocultar res.
¡És que són esborranys!
, paper preliminars, i aixina ho pose en els informes.

I, per últim, tinc de dir que el que vosté me diu, que no li pareix bé el resultat final del concurs, doncs, la veritat és que a molta gent no li pareix bé, a molta gent.
.
.
, però tinc de dir que.
.
.
, doncs, s'ha fet una licitació, s'ha fet una licitació pública, s'ha fet una licitació transparent, crec que cap persona pot dir que no és aixina, se van obrir els sobres.
.
.
, se va obrir tota la documentació referent a l'oferta econòmica després que públicament s'havien donat els resultats de la part tècnica.
Per tant, ací no n'hi havia trampa ni cartó, s'acabaven de donar els resultats tècnics, i en eixe moment se va obrir davant de tot el món els resultats econòmics.
És que resulta que l'empresa que ha guanyat, ha fet la millor oferta.
.
.
, una de les millors ofertes tècniques, una de les millors està en el grup de les ben valorades tècnicament, en alguns lots, la millor, en uns altres no és la millor, però està entre el grup dels bons, i ha fet una oferta econòmica que és una aposta claríssima per tota la cadena.

I a partir d'ahí, l'única cosa que puc dir és que això és un concurs públic, un concurs públic en què ni qui prepara el concurs sap qui va a resultar adjudicatari, però la veritat és que no és l'únic a qui no li pareix bé, n'hi ha moltíssima gent en esta comunitat que no els pareix bé, i molts mitjans de comunicació que tots els dies jo note, quan lligc la premsa, que no els ha paregut gens bé qui ha resultat adjudicatari, però aixina és la llei, la transparència porta eixa sèrie de coses.

I, per últim, en relació amb les qüestions que plantejava la senyora Sagrario.
.
.
, efectivamente, como usted ha dicho, en relación con el contrato programa, y comparto lo que ha dicho respecto a la importancia del contrato programa, es decir, yo considero que es.
.
.
, y lo dice la ley, es el documento base para garantizar la estabilidad de Radiotelevisión Valenciana durante tres años y, por tanto, había que darle la importancia que tenía, nosotros se la dimos, es decir, el consejo de administración estuvimos dos días enteros reunidos, dos días enteros recibiendo propuestas de todos los consejeros.
También tengo que decir que aunque votaran.
.
.
, no votaran a favor, ahora no recuerdo si se abstuvieron o votaron en contra, no recuerdo, tengo que decirles que les agradezco el trabajo y el esfuerzo que hicieron, porque estuvimos dos días enteros de muchísimo trabajo y todas las aportaciones que se le hicieron al contrato programa se incluyeron, porque se consideraron muy buenas y muy pertinentes.
No obstante, sorprende en ciertos momentos, pues, que después de dos días enteros, no se vote a favor.
Pero tengo que decir que el contrato quedó mejor de lo que esta directora general lo había presentado al consejo, con toda seguridad.

Y sí que es verdad que yo no había puesto de manifiesto otra de las cosas que considero más importantes, y también de las que me han criticado y las que.
.
.
, como todo se critica, pues, también de las que me han criticado mucho, que es que el beneficio empresarial está limitado.
.
.
Pues, efectivamente, hemos limitado el beneficio empresarial.
Lo hemos limitado porque es dinero público y hemos considerado que un beneficio empresarial del 8% es suficiente.
Y en cuanto a que los salarios no serán los que legalmente procedan, ya les aseguro que no es verdad.
Es decir, los salarios serán los que de acuerdo con el convenio colectivo procedan, porque el sistema que hemos introducido es el llamado sistema de trasparencia de costes, un sistema que en la Comunidad Valenciana no se conocía.

Tengo que decirles que es la primera vez que en unos pliegos públicos se incorpora el sistema de trasparencia de costes.
Es muy sencillo, se pagarán, como máximo, el importe de la adjudicación, pero solo, única y exclusivamente, si previamente se han presentado las facturas que acreditan el presupuesto específico para hacer el correspondiente programa.
Es decir, si se ha presentado la factura correspondiente al importe.
.
.
, a un importe necesario, que nuestro productor delegado diga que es necesario, será pagado ese importe de la factura.
Si no se presenta, no se pagará, porque solo se pagará el importe previa justificación en factura.
Después se añadía un 8% de beneficio, y ese es el sistema.
Con lo cual, entiendo que las empresas que han venido están asumiendo un riesgo y ventura muy importante, pero también tengo que decir que han creído en la solvencia de esta empresa, y además han creído en otra cosa, y es en el mantenimiento y la supervivencia de Radiotelevisión Valenciana, es decir, porque el contrato es para un año, y han apostado claramente por la empresa.

El senyor president:

Muchas gracias por su intervención, señora directora.

Señor Moreno, cinco minutos.

El senyor Moreno Escrivà:

Señora Vidal, en cinco minutos no tengo tiempo, usted es consciente, y por eso lo hace, de desmontar todas y cada una de las inexactitudes que usted ha expuesto aquí.
Pero empecemos por la última.

Oiga, ¿esas garantías de los contratos son como estos que le he enseñado antes?
¿Sabe usted qué es esto, señora Vidal?
¡Mírelo!
Mire, «Declaración de cumplimiento de las obligaciones previstas en la normativa de prevención de riesgos laborales en los trabajos, contratas», tal, de unos contratos que usted me ha dado.
Están todos en blanco, no hay ni un nombre de un solo trabajador, no hay ni un solo dato de ninguna empresa, absolutamente nada de lo que usted me ha dado.

Empecemos por el informe Price Waterhouse, el que usted no ha respondido a la pregunta real que le estábamos haciendo, y se la hemos hecho tres veces y con absoluta claridad.
Este informe tiene 81 páginas.
.
.
¿Alguien conoce un borrador de dos tomos que acabe en 81 páginas?
.
.
.
Según el señor Reig, declaraciones en un tribunal, en el que usted estaba sentada en el banquillo como demandada, ¿eh?
, «¡dos tomos así!
», dijo.
Puede usted consultarlo en el vídeo.
¿Confundió esto?
¿Se llevó el señor Reig esos papeles para ocultárselos a usted?
Dígalo.
¿Va a tomar usted alguna medida respecto a eso?
Dígalo.
¿Se ha reunido usted con el señor Jaraba en la sede de la gran vía con anterioridad o posterioridad a su toma de posesión?
Conteste exactamente sí o no, si es posible.
¿Miente el señor Reig cuando dice que habó con usted, le ofreció.
.
.
, con anterioridad a su toma de posesión?
¿Va usted a presentar alguna acción judicial por falso testimonio, como ha anunciado, o se lo ha pensado mejor?

Si la parte negociadora que usted dice que se encarga de la televisión, de la que usted reconoce no tener ninguna noción sobre ese negocio, es la misma que ha encargado la imagen corporativa y la mala copia del plató de Antena 3, señora tiene usted un serio problema.

Una pregunta que me corroe el alma, porque suelta usted unas perlas que es la.
.
.
, es muy buena: si el coste de la externalización, que usted no tiene que hacer, por poner a unos trabajadores, porque no lo puede externalizar, es idéntico al coste de los trabajadores, ¿me puede usted decir por qué ha hecho un ERE?
¿O es eso lo que.
.
.
, la metida de pata que montó usted en el tribunal?

Ha hablado usted.
.
.
, dígame, utilice mi tiempo, ¿cuánto ha dicho que ha disminuido en euros el contrato de peluquería?
, ¿cuánto dinero ha dicho?
.
.
.
Da igual.
Bueno, ya se lo digo yo.
Explíquenos un misterio, (veus) explíquenos un misterio, ¿cómo es posible que un contrato de peluquería, que tenía que atender a una televisión que lo hacía todo, cuando solo tiene que peinar a los de informativos, que solen anar molt ben pentinats, desciende solo esa cantidad?
¿Tan poco?
¡Debería ser prácticamente nada!
.
.
.
Qué mal, ¿no?
, esto.

El informe de Price Waterhouse, ya se lo he dicho… Luego, con qué alegría nos acaba usted de decir que en su televisión, la que usted dirige desde hace siete meses, ¡hay contratos que no se encuentran!
, ¡que no están!
Y usted, a la que un fiscal le ha dicho que puede haber vulnerado y conculcado, usted, abogada del estado, puede haber conculcado derechos fundamentales, porque usted estaba aquí, señora, con ellos dos, ¡no por nada!
, señora Vidal, sino porque usted es, con ellos, responsable de todo lo que ha sucedido, lo siento mucho, aunque alguien no tenga claro ese matiz, ¡es usted responsable!
Y usted me está diciendo que en esa empresa no encuentra usted documentos, ¿y no ha hecho nada?
.
.
.
¿Qué acciones judiciales ha emprendido para aclarar semejante escándalo?

Baja temeraria ya le he dicho antes que es igual a explotación.
¿Piensa usted tomar alguna medida respecto a todas las irregularidades que usted utiliza continuamente como excusa sobre el señor Jaraba y la gestión de sus predecesores, pero no toma absolutamente ninguna acción?

Mire, valentía no es no pagar unos documentales que jamás deberían haberse contratado.
Valentía es denunciar a quienes perpetraron semejante estafa con nuestro dinero y en nombre de la radiotelevisión pública, y la han llevado a la situación en la que estaba.
Usted, lo siento mucho, señora Vidal, no es ni valiente ni nada de eso que le adjudican.
Yo me niego, me niego a asumir que el estricto cumplimiento de la ley, algo que ni siquiera debería estar puesto en duda, es un mérito.
Usted no tiene ningún mérito, hasta ahora lo único que ha hecho a este diputado es ocultarle contratos, porque yo no tengo por qué creerme que usted no lo encuentra.
Porque ¿qué informático perdió la parte del informe Price Waterhouse que se les olvidó entregar a Compromís después de la sentencia?
.
.
.

¡Venga, va!
, empiece usted a ser un poco consecuente con sus palabras y.
.
.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Moreno, muy amable.

El senyor Moreno Escrivà:

.
.
.
empiece a dar explicaciones de las muchas lagunas que todavía deja su gestión.

El senyor president:

Señor Morera.
(Veus) Bueno, siguiendo el orden anterior, señor Blanco, venga.

El senyor Blanco Giner:

A vore, senyora Vidal, me ratifique en el meu reconeiximent al fet que vosté conteste les preguntes, es una rara avis.
Jo les tenia apuntades, pensava fins i tot reiterar-li-les, perquè és el que solc fer, i vosté ha contestat.
Jo ara vaig a repreguntar-li.

La primera cosa que ha dit és que està disposada a comparéixer.
Però de seguida mos parla de l'agenda, de la qual també mos parlava el president de la comissió abans.
Jo imagine que vosté tindrà una agenda ocupada, nosaltres també, però li vaig a dir: el mes de novembre té vint dies hàbils, perquè no anem a vindre ací el dissabte o diumenge, que també hi estaríem disposats, però té vint dies hàbils.
D'eixos vint dies hàbils, díhuit estan perfectament disponibles perquè vosté comparega.
Li ho vaig a explicar.

En estes Corts n'hi han plens i comissions.
Quan n'hi han plens, tots els diputats i diputades estan convocats a l'hemicicle i, per tant, no se poden fer estes comissions, però n'hi han quatre plens convocats per al mes de novembre.
o previstos.
Dos ordinaris, que se celebren durant tot el dimecres, matí i vesprada, i el dijous de matí, i dos que són de totalitat, de pressupostos i de llei d'acompanyament, que només se celebraran pel matí.
Per tant, únicament n'hi han dos matins i dos vesprades el mateix dia ocupades durant el mes de novembre, perquè perfectament, un dia que hi ha ple pel matí vosté pot vindre ací per la vesprada.
Hem tingut moltes comissions, la vesprada, quan el matí n'hi ha ple.
Tenim díhuit dies disponibles en l'agenda.
Vosté, segur que en alguns d'eixos díhuit dies pot vindre.
N'estic convençut.

I si la crec, en el sentit que està disponible.
.
.
Jo ara el que li vull dir és que, si vosté no ve, quedarà demostrat que o el Partit Popular o Rosa Vidal o els dos, no volen atendre la seua obligació democràtica.
Espere que això siga suficient per a que el president de la comissió i la mesa tinguen en compte la nostra petició, que no és ni més ni menys que que es substancie sencer l'ordre del dia i se puguen substanciar les nostres propostes.
.
.
Que, per cert, en el cas d'Esquerra Unida, i del diputat que li parla, eren els contractes de futbol, les quotes a la seguretat social i la possible manipulació de documentació enviada al TSJ sobre el cas de la visita del papa.
Per si vosté vol respondre després, quan no tinga temps limitat.
Jo sí que el tinc.

Segon lloc, sobre el tema de.
.
.
, que vosté no és responsable del que faça el Consell, i ha evitat donar la seua opinió sobre el fet que no se'ns enviara, per exemple, el contracte programa sencer.
Vosté tampoc és responsable del que han fet les direccions anteriors, diu.
.
.
, no para de dir-ho, que vosté no és responsable, fins i tot.
.
.
, tira merda, ¿no?
, és normal, jo també, ¿eh?
, sobre el que van fer els anteriors, però a continuació dóna la seua opinió, sí que diu quant de mal es va fer.
¿Per què no dóna la seua opinió sobre el fet que el Consell ens amague el contracte programa?

Sobre el tema de Garrigues, diu vosté que el contracte programa tenia un esborrany, però que en mes i mig l'equip directiu el va fer.
.
.
No sé, molts mesos per a un esborrany i després vostés arriben i ho resolen en un mes i mig.
La veritat és que és la demostració que no cal contractar tantes assistències tècniques, tantes consultores, que el que cal és posar el personal a treballar.

Jo crec que, seguint eixa lògica, vosté estarà d'acord amb mi que la privatització de Radiotelevisió Valenciana, que està directament relacionada amb l'ERO, no és una bona idea.
El que caldria fer és aprofitar el potencial de la plantilla d'eixa empresa.
.
.
que vostés han acomiadat a vora mil treballadors.
Com que li van a donar l'oportunitat, segurament, els tribunals de rectificar, li pregunte: ¿està disposada a, si hi ha una sentència de nul·litat de l'ERO, plantejar com a directora.
.
.
, perquè vosté serà la que haja de recórrer, plantejar-li al Consell la necessitat d'aprofitar el potencial d'eixa plantilla i cancel·lar eixes externalitzacions?
Si damunt tenen el mateix cost.
.
.

Una altra cosa que també li podrien dir és.
.
.
, el fiscal en el judici va dir que n'hi havia una falta de fiabilitat de l'estimació de costos d'externalització de l'informe de Price Waterhouse.
.
.
«Falta absoluta de fiabilitat».
.
.
¿Vosté ens pot dir quins són eixos costos i si de veritat.
.
?
No, no ens pot dir quins són eixos costos.
Aleshores, ¿com se justifica un ERO?
Se tira mil persones al carrer, perquè se suposa que va a ser més barat externalitzar, i no se saben quins són eixos costos.
Increïble.

Sobre el tema de la clàusula de resolució del contracte programa, diu que va ser iniciativa seua, no sols de Radiotelevisió Valenciana, sinó entenc que seua.
Li pregunte directament: ¿no estava en l'esborrany de Garrigues?
, ¿la va incloure vosté?
¿No hi havia una altra solució, com la que planteja l'advocacia de La Generalitat, per garantir, en tot cas, la continuïtat del servei públic de Radiotelevisió Valenciana, que és el que ens preocupa.
.
.
, modificant el contracte programa?
Vosté, no, vosté se llava les mans, com que l'única cosa que li preocupa és la seua possible responsabilitat, i diu que l'escenari seria dificultat de complir amb viabilitat la societat, que se resolga, que ja.
.
.
, jo me'n desentenc.
.
.
No crec que siga seriós ni responsable.

I, per últim, sobre el cost de Punt 2, diu vosté que hi ha un informe.
Li'l vaig a demanar, i si no està, que se'l faça, però jo vullc un informe on se detalle el cost que suposava mantindre Punt 2 d'eixos 2,7 milions d'euros.
També va dir que va a pagar -o he entés jo-, que va pagar-li al Vila-real un import superior de 2.
950.
000 euros.
Vosté ha dit que és un contracte que està auditat per la sindicatura, però que és legal, segons vosté.
.
.

El senyor president:

Vaya concluyendo, señor Blanco.

El senyor Blanco Giner:

.
.
.
i que per tant ha de complir-lo.
És a dir, va a pagar vosté en l'exercici de 2014 el pressupost d'eixe contracte, i en el 2015, en cas que el Vila-real se mantinga en primera divisió?
Va a pagar-li sis milions d'euros al Vila-real Club de Futbol?

El senyor president:

Muchas gracias, señor Blanco.

El senyor Blanco Giner:

I què li sembla?
Done'm la seua opinió.
Li sembla normal pagar més per subvencionar un club de futbol que per mantindre un canal de televisió?

El senyor president:

Sí, señor Morera, su tiempo.

El senyor Morera Català:

Moltes gràcies, senyor president.

Bé, m'ha sorprés que se contemple en el contracte programa una clàusula de resolució del mateix contracte programa, derivat de les conseqüències que pot tindre la sentència sobre l'ERO.
Em pareix bé, perquè efectivament estem parlant sobre una condició suspensiva que d'ací a dos setmanes, i si el govern del PP decidix, en funció d'una sentència judicial, que n'hi han tres hipòtesis, tres hipòtesis en eixa sentència judicial: la primera és la improcedència de l'ERO, i ahí s'havia de negociar amb els treballadors.
Una altra és la nul·litat de l'ERO.
Jo crec que és la més probable.
Les coses s'han fet rematadament malament.
I la tercera, la legalitat de l'expedient, que, bé, si no troben els contractes, com van a fer un ERO legal?

En fi, jo crec que estem ací parlant en una condició suspensiva tot el que pot passar en eixa situació.
I torne a reafirmar, ja és una decisió que depén d'este govern, no ja este govern, el desgovern d'Alberto Fabra, de Serafín, de Pepe Ciscar, i tot el que acompanya este desastre de govern que mos ha portat a esta situació.
I jo torne a referir-me a eixa situació, i torne a dir el que van fer en el seu dia.
Ací hi hagué una declaració de la societat civil valenciana, organitzada en una plataforma que es dia la Declaració de Burjassot.
És molt il·lustratiu vore què dia la societat civil sobre Radiotelevisió Valenciana, una Radiotelevisió Valenciana desprestigiada pels directius, per la intromissió dels partits del PP en la direcció de Radiotelevisió Valenciana, en el nomenament de caps de premsa del Partido Popular a dirigir Radiotelevisió Valenciana.

I el que dia la societat civil valenciana era molt clara.
Que sí a una Radiotelevisió Valenciana pública i de qualitat, com a servei públic, i per tant, que calia fer reformes, i el PP les va menysprear.
No eixa societat civil valenciana que es va reunir l'altre dia en l'edifici Veles i Vents, allí.
Per cert, m'agradaria saber: Cristina Tárrega va a tindre programa?
Perquè jo vaig vore la retransmissió.
M'ho vaig passar molt bé.
(Veus) Doncs dels poquets que ho vegeren, jo vaig seguir la retransmissió.
Però, esta senyora, Cristina Tárrega, segur que o Vértice, o qui siga, l'externalització la contracten.
Però bé, això és una anècdota.
Ens ho diguérem, i plantejàrem una esmena a la totalitat a la situació que ara estem patint, una esmena en voluntat de negociar.
I ara la situació és: podem reprendre eixe fil?
Ja sé que no és qüestió només seua, però també és seua.
Perquè és que vosté pot acabar final d'any amb una clausura de Radiotelevisió Valenciana, la qual cosa des del nostre punt de vista seria un desastre.
Perquè este govern de desgovern que tenim, ells no s'han posat d'acord entre ells.
Ahí no n'hi ha un tripartit, ahí n'hi ha un desgovern, un embolic descomunal.

I vosté va dir, «me encuentro sola», davant eixa situació, va dir, són paraules seues.
I en eixe sentit, jo crec que els que sí que creiem en una radiotelevisió pública considerem que si s'havera fet el que s'havia d'haver fet en el seu moment, doncs ara no estaríem en esta situació.
I la situació és que tenim ahí una condició suspensiva, que nosaltres estem ací citant-la o demanant-li que durant el mes de novembre puga tornar a comparéixer, i resulta que mos trobem el mes de novembre que el govern este dels embolics que mos governa ha decidit que no n'hi ha Radiotelevisió Valenciana.
És que ho ha manifestat el senyor vicepresident del Consell.

I jo me pregunte si d'esta comissió podíem traure algun missatge a este govern, mosatros que som societat civil, i tenim una plataforma, Declaració de Burjassot, tenim fins i tot les universitats públiques valencianes, tots ací reunits, en defensa d'una radiotelevisió pública valenciana i de qualitat, que alguns han danyat.
Escolte, en el cas que se produïxca una sentència judicial, recuperem el diàleg social, recuperem el diàleg amb els sindicats.
N'hi ha una nova llei.
Però intentem buscar una solució global, on els perjudicats no siguen els treballadors de la casa, on els perjudicats no sigam els ciutadans que volem que no se desconnecte la nostra terra, que no tingam una apagada informativa, que refem, que recuperem una línia que no havíem d'haver perdut.
És possible?
Què opina vosté?
Quin missatge li donaria vosté a la societat valenciana i al govern?
Jo li ho dic, al govern: si no t'haveres encabotat en portar-mos on mos has portat, ara estaríem en una situació objectivament millor.
I la Radiotelevisió Valenciana seria servei públic i ajudaria la indústria de l'audiovisual valencià, perquè considere que en les capacitats dels professionals que n'hi ha, que n'hi havia en Radiotelevisió Valenciana, era capaç de refer el fil.
S'havien de fer reformes?
Sí.
Pactades amb tots.
Però estem sent víctimes d'eixe govern que mos ha portat a esta situació.

I m'agradaria eixe missatge, m'agradaria saber eixe missatge, si en el cas que es declare nul l'expedient de l'ERO, en compte d'haver de resoldre eixe meravellós contracte programa que ha beneficiat el marit de la senyora Cospedal, i s'haurà de resoldre.
.
.

El senyor president:

Vaya concluyendo, señor Morera.

El senyor Morera Català:

.
.
.
perquè n'hi ha una clàusula per a resoldre a Ignacio López del Hierro, si considera vosté que podríem recuperar el consens amb la societat civil, per a evitar que desaparega Radiotelevisió Valenciana.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Morera.

El senyor Morera Català:

És que per culpa d'un partit, arribar a esta situació.
.
.

El senyor president:

Ha quedado puesta de manifiesto su postura y su pregunta.

(Inoïble) .
.
.

Gracias.

La senyora directora general de Radiotelevisió Valenciana:

Gracias, señor presidente.

En relació a les qüestions que em planteja, senyor Moreno, la veritat és que vosté me fa responsable a mi de tot.
Jo sóc responsable del que sóc.
I ho torne a dir: no tinc cap problema en ser responsable del que faig, però no del que no faig, i no ho faré.

En relació amb el que diu de l'esborrany previ, de l'informe Price, ja li ho he dit.
N'hi han dos esborranys previs, i tinc dos toms.
Sí, dos, però del previ.
El que està en l'ERO el coneixen tots, està allí.
N'hi ha un esborrany subjecte a canvis.
Això és el que és.
Jo no mentixc.
N'hi han dos toms en eixos esborranys subjectes a canvis.

Me pregunta si me he reunido con el señor Jaraba o en otro sitio, después de haber tomado posesión.
Para nada, yo no me he reunido con nadie, ni con este señor, ni en Gran Vía, ni en ningún otro sitio.
En cuanto si voy a demandar al señor Reig, o no voy a demandar al señor Reig.
.
.
Lo que dijo el señor Reig, mintió, mintió claramente.
Ya lo pusieron de manifiesto nuestros letrados.
Vamos a esperar a lo que diga la sentencia.

Evidentemente he pedido un testimonio judicial, a los efectos de poder ejercitar una querella, si resulta procedente en su momento.
Pero ya la he solicitado, he solicitado ya el testimonio.
Pero cada cosa a su debido tiempo.

Y en cuanto a si estoy por la externalización o no estoy por la externalización, quiero ratificar una cuestión.
En esta nueva Radiotelevisión Valenciana, con 677 personas, de las cuales 20 son a jornada.
.
.
40 en realidad, 40 son a jornada parcial, por consiguiente es como si tuviéramos 20 personas, no 40, estamos haciendo 1.
900 horas de producción propia.
1.
900 horas.
Y solo hemos externalizado 1.
700 horas, con lo cual se está trabajando mucho, mucho en esa nueva televisión.
Por tanto, creo claramente en la producción propia y también creo claramente en la producción ajena.

En relación a las peticiones del señor Ignacio Blanco, le manifestaré que elaboraremos.
.
.
Elaboraremos no, le trasladaré, si me lo solicita, el informe en relación con los 2,7 millones de euros, habida cuenta de que existen.
Es un informe puramente interno.
Yo, por mi forma de trabajar, siempre solicito informes a la gente que trabaja conmigo, y que me digan el porqué de las cosas.
Y evidentemente a partir de ahí, pues lo decimos.
No vendo un titular y luego hago un informe.
Eso no existe en mi forma de gestionar.
Esa es la verdad.

En relación con el tema del ERO, es que nos vamos a pronunciar luego, vamos a tener tiempo de sobra.

Y por último, pueden ustedes utilizar todas las palabras que quieran, que yo manifieste internamente en una reunión, en una reunión con trabajadores, si me encuentro sola o me dejo de encontrar sola.
Es decir, será un problema de esta directora general, pero no un problema de la sociedad valenciana.
Yo hago una comunicación interna dentro de la empresa y decido comunicar y gestionar la empresa como esta directora general considera que se debe hacer, que puede estar mejor o peor.
No voy a manifestar ni respecto a qué me siento sola, ni dejo de estar sola.
Allí, quienes estaban, lo entendieron perfectamente a qué me estaba refiriendo.

Y, por último, en relación a si voy a resolver o no voy a resolver el contrato con el señor marido de la señora Cospedal, no tengo ni la más remota idea de este señor dónde trabaja.
No tengo ni la más remota idea.

Con la empresa que hemos adjudicado, esta señora no trabaja para la misma.
Evidentemente no trabaja para la misma.
Las empresas adjudicatarias son una UTE, formada por Videac.
Videac es una sociedad participada, es una sociedad valenciana, en la que hay un 7% que le pertenece a un propietario individual, y el resto le pertenece a Vértice 360.
Vértice 360 forma parte, a su vez, de una macroempresa, en la que en una de esas macroempresas, dentro de las empresas matrices, ahí parece ser que en una que no tiene nada que ver con esta, sí que está.
Pero tengo que decirles que hemos mirado la web, después de todo esto.
Hemos mirado la web de Vértice 360.
Lo pueden hacer ustedes, lo que les voy a leer.
Vértice 360 crea un consejo asesor internacional, presidido por Josep Piqué para impulsar su estrategia global -también lo han dicho-, hemos adjudicado a la empresa de Josep Piqué.
Este señor es miembro de su consejo asesor.
Piqué preside, y cuentan aquí toda la vida y milagros de este señor.
Pero también es consejero de esta empresa Luis Solana.
Luis Solana fue director de Radiotelevisión Española entre 1981 y 1990, y presidente de Telefónica entre 1982 y 1989.
Solana fue diputado del Partido Socialista por Segovia en las cortes constituyentes 1977-1979, en las que presidió la Comisión de Hacienda.
Y durante la primera legislatura, 1979-1981.
Fue también vicepresidente segundo de la Comisión de Hacienda, y vocal de las de economía y universidades.
En esta legislatura fue portavoz socialista en la Comisión de Defensa.
Todo esto lo pone en la web.
Les aseguro que todo esto no lo hemos tenido en cuenta cuando se ha adjudicado nada.
Si estaba el señor Piqué o estaba el señor Solana.
Se ha hecho una adjudicación con arreglo a pliegos, se ha baremado con arreglo con arreglo a pliegos, y han resultado adjudicatarios los que habían presentado la mejor documentación, como decían los pliegos.

El senyor president:

Muchas gracias por su concreción.

Vamos a suspender por cinco minutos, pero cinco minutos de reloj, la comisión, y la retomamos en un momento.

(Se suspén la reunió durant uns minuts)

El senyor president:

Muy bien, señorías, pues, vamos a ello.

Compareixença de la directora general de Radiotelevisió Valenciana, senyora Rosa Vidal Monferrer, per a explicar l'aplicació i l'execució de l'expedient de regulació d'ocupació en Radiotelevisió Valenciana i les resolucions judicials al respecte, sol·licitada pel Grup Parlamentari Esquerra Unida (RE número 62.
289), a la qual s'acumula la sol·licitada pel Grup Parlamentari Compromís (RE número 63.
442) i la sol·licitada també pel Grup Parlamentari Esquerra Unida per a explicar la decisió de modificar l'ERO excloent de la seua aplicació 186 persones inicialment afectades (RE número 64.
305)

El senyor president:

Punto cuarto del orden del día, para reanudar la comisión.
Hace referencia a la comparecencia de la directora general para explicar la aplicación y la ejecución del expediente de regulación de empleo en Radiotelevisión Valenciana y las resoluciones judiciales al respecto, y está solicitada por el Grupo Parlamentario de Esquerra Unida, con registro de entrada 63.
442 -que ya lamento que todavía no se haya incorporado el diputado portavoz-, y además, también, a petición del Grupo Compromís, con el registro de entrada 63.
442, y también reiterada, por parte del Grupo Esquerra Unida, con el registro de entrada 64.
305.

Y es ahora, entonces, el tiempo de la directora general para sustanciar esta comparecencia.

Cuando usted…

La senyora directora general de Radiotelevisió Valenciana:

Senyories, em van a permetre les seues senyories que, com veig que l'expedient de regulació d'ocupació ha suscitat, doncs, tres compareixences, sol·licitades pels distints grups, em remunte a l'origen del procés.

La tramitació dels expedients de regulació d'ocupació per les tres entitats de Radiotelevisió Valenciana -Ràdio Autonomia Valenciana, Televisió Valenciana i l'ens públic- s'han tramitat simultàniament, aportant en cadascun d'ells la mateixa documentació justificativa i basada en les idèntiques causes.

De la mateixa manera, la negociació durant el període de consultes s'ha desenvolupat unitàriament en les tres entitats, centralitzant-se a València i comptant els treballadors i treballadores de dites tres empreses amb un únic comité d'empresa que representava la totalitat de la plantilla del grup, compost per vint-i-tres membres.

El període de consultes desenvolupat entre les parts va tindre el seu inici a juliol de 2012, donant-se per finalitzat el dia 16 d'agost de 2012, complint la duració no superior a trenta dies naturals prevista a l'article 51.
2 de l'Estatut dels treballadors.

Les dates de celebració de les reunions han sigut: 24 de juliol, 26 de juliol, 31 de juliol, 2 d'agost, 7 d'agost, 9 d'agost, 14 d'agost, 16 d'agost i 17 d'agost; alçant-se una acta en cada una de les nou sessions, més una última acta, la dècima, en data 16 d'agost, en què es va estendre el tancament del període de consultes, finalitzant este sense acord.

Amb data de registre d'entrada de 22 d'agost de 2012, la representació del grup Radiotelevisió Valenciana va comunicar a l'autoritat laboral la finalització del període de consultes del procediment d'acomiadament col·lectiu, comunicant que havia finalitzat sense acord, posant en el seu coneixement l'acord del consell d'administració de dur a terme la mesura d'extinció col·lectiva de contractes de treball de la plantilla, de data 21 i matinada de 22 d'agost de 2012.

Així mateix, vam traslladar a l'autoritat laboral les condicions de l'acomiadament col·lectiu que són:

Nombre total dels treballadors afectats per l'extinció del contracte de treball, 1.
198, distribuïts en 181 en l'ens, 916 en Televisió Valenciana i 101 en la Ràdio Autonomia Valenciana.

Plantilla final resultant del grup, 480 treballadors, distribuïts 92 en l'ens, 67 en la ràdio i 321 en la Televisió Valenciana.

Indemnització de vint dies de salari per any treballat, amb un màxim de dotze mensualitats, per imperatiu de la llei de pressupostos de La Generalitat, 2012.

Període d'extinció, no arribarà més enllà del 31 d'agost i depén de la causa d'amortització del lloc de treball.

Complement de les prestacions per desocupació de 400 euros mensuals durant sis mesos als treballadors entre 45 i 62 anys d'edat.

Prioritat dels representants dels treballadors.

I criteris de designació dels afectats, sent aquestos els qui, a continuació, els detallem, aplicant-se segons l'ordre en què apareixen i només en el cas d'igualtat s'acorda passar d'un criteri al següent, en la ràdio i en la televisió:

Primer, assignació al lloc efectiu de treball.

Segon, titulació específica per al lloc i, per al cas dels qui van cursar imatge i so, titulació homologable a hores d'ara.

Prestació efectiva de servei en els últims tres anys, des de l'1 de gener de 2009 a 30 d'agost de 2012, computant com a tal els permisos de maternitat, risc per l'embaràs, l'excedència legal per a l'atenció dels fills i pares, accident de treball o malaltia professional i malalties greus o cròniques, sempre que estiguen justificades.

Quart, no haver gaudit de períodes d'excedència voluntària o permisos sense sou durant la vida laboral del treballador.

Quint, no haver exercit simultàniament una altra activitat aliena a Radiotelevisió Valenciana.

Sis, capacitació professional relacionada amb el lloc.

Set, polivalència del personal.

I, huit, incorporació mitjançant oposició.

L'ens.
Respecte a l'ens, el primer que s'ha de tindre en compte es va decidir que fóra la incorporació mitjançant oposició, aplicant a continuació la resta.
El motiu és que l'ens públic té la consideració d'administració pública a tots els efectes.
Per exemple, quan es va aprovar la reducció de salari per a tots els treballadors públics, es va aplicar al personal adscrit a l'ens, però no es va aplicar ni a la televisió ni a la ràdio.

L'informe de l'inspector de treball i seguretat social, senyor Miguel Alejandro Segovia Cabañes, en data 5 de setembre de 2012, conclou el següent: que el procediment ha seguit les previsions establides legalment; que les dades comptables posen de manifest una situació econòmica negativa, tant del grup Radiotelevisió Valenciana, en si mateix considerat, com de les tres entitats que el conformen; que la plantilla de treballadors i treballadores del grup apareix sobredimensionada, amb unes despeses de personal insostenibles sobre les xifres de negoci consolidades; i que, junt a les causes econòmiques adduïdes i justificades, n'hi ha causes complementàries de tipus organitzatiu, productiu i tècnic.

Finalment, conclou que l'aplicació de les mesures decidides pel consell d'administració del grup hauria de procurar guardar la màxima harmonia amb la filosofia de la nova Llei 3/2012 de l'estatut de Radiotelevisió Valenciana, fonamentalment en el que es referix al denominat mandat marc.

Que l'inspector, actuant per a l'obtenció de la informació necessària, va dur a terme les següents activitats:

Una reunió conjunta amb la representació del grup Radiotelevisió Valenciana i el comité d'empresa el 2 d'agost de 2012 en la seu de la Inspecció Provincial de Treball i Seguretat Social.

La reunió els dies 9 i 16 d'agost amb determinats treballadors del centre de treball d'Alacant, a petició del personal.

L'examen de la documentació incorporada pel grup Radiotelevisió Valenciana a l'expedient i d'una altra facilitada per les parts que, a continuació, es relacionen: l'informe del comité sobre el procediment d'acomiadament col·lectiu; l'informe de la Sindicatura de Comptes per a la fiscalització del compte general de La Generalitat de l'exercici 2010; la proposta del comité d'empresa per a reduir els costos de l'expedient, de data 16 d'agost de 2012; els criteris de designació dels afectats confeccionats pel comité d'empresa; el document d'estimació preliminar dels costs dels servicis externalitzats, elaborat per Price Waterhouse; document d'evolució de pressupostos d'entitats autònomes d'empreses de la Generalitat valenciana, 2009-2011; proposta definitiva de la direcció del grup Radiotelevisió Valenciana, millorada, de fita 16 d'agost de 2012 i millorada el dia següent; certificat de l'acord del consell d'administració del grup, de data 21 i 22 d'agost, sobre aprovació de la decisió final de l'expedient d'acomiadament col·lectiu; la comunicació a l'autoritat laboral del període de consultes, sense acords, i la decisió final d'acomiadament col·lectiu el 22 d'agost; actes alçades de les distintes reunions durant el període de consultes.

Fins ací, he explicat de forma resumida el que ja vaig tindre ocasió d'explicar amplament durant la meua compareixença anterior en Les Corts.

Si bé, des de llavors fins ara, han anat produint-se les eixides com estaven previstes, amb la diferència que el consell d'administració del passat 31 de juliol de 2013 va decidir la no-afectació de 190 llocs de treball amb perfil tècnic per a assegurar la continuïtat de les emissions de la totalitat de les cadenes de televisió i de ràdio, Radiotelevisió Valenciana Societat Anònima Unipersonal.

Així mateix, el consell d'administració també va acordar la no-afectació de set treballadors, basant-se en criteris socials.

Radiotelevisió Valenciana ha comptat en tot moment amb l'assessorament legal de Garrigues, que és el despatx contractat per l'ens en el seu moment, per a la redacció, assessorament jurídic i defensa judicial de l'expedient de regulació d'ocupació i tota la documentació que obra en el nostre poder, tant de Garrigues com d'altres institucions, que s'han aportat als tribunals corresponents, perquè, com tots saben, el procés de l'expedient de regulació d'ocupació es troba en aquests moments sub iúdice, motiu pel qual jo no vaig a pronunciar-me sobre si es va fer d'una manera o es va fer d'una altra, està sub iúdice en este moment i serà el jutge qui se pronuncie.

Així mateix, tots els informes han sigut remesos, a més, al Grup Parlamentari Socialista, que els va sol·licitar mitjançant la sol·licitud de documentació número 9.
413.

I l'expedient de regulació d'ocupació va finalitzar, de forma definitiva, el dia 31 d'agost, tal com en el seu moment va autoritzar l'autoritat laboral.

El resultat final de l'ERO ha suposat una plantilla, a 1 de setembre de 2013, de 677 llocs de treball, dels quals 40 són contractes a temps parcial.
I, amb aquesta plantilla, estan assegurades les emissions, tant de la ràdio com de la televisió, amb l'únic objectiu de continuar el servici públic encomanat a Radiotelevisió Valenciana per la Llei 3/2012, el mandat marc i el contracte programa firmat amb La Generalitat el 9 de juliol de 2013, tal com ja preveia l'informe de l'autoritat laboral.

Moltes gràcies per la seua atenció.

El senyor president:

Gracias, señora directora general.

Tiene el uso de la palabra el señor Blanco por tiempo de diez minutos, por parte del Grupo Parlamentario de Esquerra Unida.

El senyor Blanco Giner:

Moltes gràcies, president.

Una qüestió prèvia.
Jo he tingut temps en els deu minuts que hem parat -que no n'han sigut cinc, sinó deu- d'esmorzar un refresc, un pincho de tortilla i un tallat i, fins i tot, d'anar al bany corrent.

M'agradaria saber si han tingut temps vostés de quadrar agendes per vore en quin dels díhuit dies de novembre que estan hàbils en estes Corts, perquè no estan ocupats matí i vesprada per un ple, pot comparéixer la senyora directora general de Radiotelevisió Valenciana per a respondre a les compareixences que hem sol·licitat i que estan en l'ordre del dia.
Espere que ho hagen pogut fer, perquè és molt senzill.
Qualsevol dels díhuit dies que estan lliures, a la seua disposició, vosté pot dir que vindrà i li ho agrairem.

I ara ja, entrant en l'ERO, en la catàstrofe de l'ERO.
Una catàstrofe laboral i una catàstrofe social.
Una carnisseria per als treballadors i les treballadores, per als vora mil que han estat acomiadats i per a tots els qui han viscut la incertesa de què passaria amb el seu futur.
I una pèrdua per a la societat valenciana, perquè amb este ERO se n'han anat bona part dels millors professionals i la Radiotelevisió Valenciana no serà igual, no serà la mateixa, no serà possible que tinga el mateix potencial, en moltes ocasions desaprofitat, que tenia.
I, per això, nosaltres confiem en que els tribunals vinguen a posar no sols solució a una presumpta il·legalitat, sinó també a donar-nos una segona oportunitat de salvar Radiotelevisió Valenciana.

Una catàstrofe.
I, com tota pel·lícula de catàstrofes, té un plantejament, un nus i un desenllaç.
El plantejament d'este ERO ha estat perfectament resumit per un antecessor seu, senyora Vidal.
El senyor López Jaraba va dir clarament al Tribunal Superior de Justícia que l'ERO era una decisió política.
Eixe és el plantejament de la pel·lícula, una decisió política.
També podíem dir, en paraules del comité d'empresa, un empastre.
O, sintetitzar-ho i dir un empastre polític.
Això és el que és l'ERO, un empastre polític.

Una carnisseria laboral ofrenada al senyor Montoro, que és qui, en el fons, està diguent: «Tanqueu televisions autonòmiques.
Oferiu-me la sang dels treballadors en l'altar de l'article 135 de la Constitució espanyola i del programa d'estabilitat i la política de l'austericidi.
» Però un ERO, el de Radiotelevisió Valenciana, que inclús supera el de Telemadrid, el major ERO de totes les comunitats autònomes.
Justificat econòmicament per uns costos d'externalització que, segons el fiscal, no tenen cap tipus de fiabilitat en l'informe de Price Waterhouse.
Per tant, eixes causes econòmiques que vostés diuen, si no se les creu el fiscal, que se suma a la demanda de nul·litat dels sindicats, ja em dirà vosté!
, a més, amb uns criteris molt més que discutibles; que tindre una oposició fóra l'últim dels criteris per a romandre en el lloc de treball és molt més que discutible, fins i tot amb una baremació pràcticament desconeguda i, a més a més, amb una sèrie de matisacions, una sèrie d'excepcions que són molt cridaneres i que m'agradaria conéixer la seua opinió, senyora Vidal.

¿Per què els caps se salven de l'ERO per ser-ho i, després, romanen en la plantilla encara que deixen de ser caps?
N'hi ha caps, com la senyora Noèlia Estarlich, per exemple, que -segons els criteris aprovats per l'ERO- possiblement estiguera acomiadada però que es va salvar perquè era cap.
¡Ara ja no és cap!
És que això fa pensar que, fins i tot, se podria haver decidit nomenar caps per a salvar-los de l'ERO, per a burlar els propis criteris que havia aprovat el consell d'administració a l'hora d'aplicar la selecció del personal que se n'havia d'anar i qui s'havia de quedar.

¿A vosté li sembla raonable?
Perquè una cosa és que u siga directiu, com vosté, vosté és directiu de Radiotelevisió Valenciana, però el dia que cesse o dimitisca -no sabem si prompte o no- vosté se n'anirà, no és treballadora de Radiotelevisió Valenciana; però si a un treballador de Radiotelevisió Valenciana el nomenen cap, com el senyor Motes, com la senyora Estarlich, com tants altres, quan cessa de directiu torna al seu lloc de treball.
Però resulta que quan se fa un ERO per a acomiadar mil treballadors, a ell el salven per ser cap i, després, deixa de ser-ho i aquí està, fins i tot incomplint el disseny de la plantilla que feia l'informe de Price Waterhouse i en el qual se basava l'ERO.
¿Això li sembla a vosté raonable, eixa manera de salvar, d'indultar els més pròxims al Partit Popular?

Es més, els treballadors en excedència forçosa que, normalment -i coneguem cas per cas quin són- estan en institucions governades pel Partit Popular, en l'Ajuntament de Gandia, en la Generalitat valenciana, en la Secretaria Autonòmica de Comunicació, etcètera, etcètera, resulta que no són ni tan sols baremats, directament se salven per estar en situació d'excedència forçosa, que sembla que és una avantatge respecte els que estan en actiu en la mateixa casa.
Jo entenc que tenen dret a reserva del lloc de treball, entenc que se'ls bareme i que -segons els criteris que s'han aplicat per a tots els treballadors o treballadores- se queden o se'n van.
No, no, no, per estar fora, normalment en institucions governades pel Partit Popular, en llocs de designació política, ja, automàticament se salven.
Eixe és el plantejament d'esta pel·lícula de catàstrofes.

Però el nus, el nus és una cosa que és difícil de descriure, crec que el fiscal va dir allò de «gente que está afectada y se desafecta», «desafectación… (inintel·ligible) que estaba afectada», no recorde exactament quin era el joc de paraules, el travallengües que va utilitzar el fiscal, però el cas és que n'hi havia una sèrie de personal afectat segons les actes de la comissió avaluadora, i, després, n'hi ha sèrie de personal afectat segons els llistats que firmen els directors generals.
Això vosté ho sap, ¿a que sí?
Ho sap tant que el 25 de juny firma una resolució per la qual es torna a afectar l'expedient de regulació d'ocupació per no estar justificada de forma objectiva i raonable la seua no afectació a set persones.
De veritat, ¿eh?
, és que és increïble.
Jo tinc ací les actes.

Després d'explicar els criteris departament a departament, categoria per categoria, llistat d'afectats de Ràdio 9, que està firmat per tres persones que formaven la comissió, llistats d'afectats firmat pel senyor López Jaraba, comencem i llegim el nom de la primera persona que estava afectada -segons la comissió de baremació- i desapareix del llistat firmat pel senyor López Jaraba.
I vosté reafecta o recupera l'afectació d'esta persona, amb vincles familiars directes amb el Partit Popular, en la seua resolució, però és que n'hi ha gent que està en eixa mateixa situació i que vosté no ha recuperat per a l'afectació.
Això ¿què li sembla?
¿Per què set sí, i, altres, no?
N'hi ha vora una quinzena, setze persones, tant en la televisió o en la ràdio que, per raons operatives, per ser una veu senyera…, per ser una veu senyera, per exemple, l'actual cap d'informatius de Ràdio 9 que ja no locuta perquè ara dirigix.

De veres, jo crec que és tot un desficaci que, al final, ha fet que el fiscal diga que n'hi ha arbitrarietat i vulneració de drets fonamentals en l'execució de l'ERO.
Si els criteris eren discutibles, la manera d'aplicar-los ha sigut injusta i arbitrària perquè el desenllaç provisional d'este ERO, d'esta pel·lícula de catàstrofe, és que a l'agost desafecten a vora 190 tècnics, una decisió que vosté pren en contra del criteri del Consell, i, sobretot, del senyor Ciscar, per a poder mantindre l'emissió, discriminant els que, figurant en la llista inicial, ja havien sigut acomiadats -això ho diu el fiscal-.
El criteri perquè siguen eixos 190 tècnics i no uns altres, dels més de cinc-cents que n'hi havia en la plantilla inicial, és que eren els que tenien en el calendari d'acomiadaments la data d'agost marcada.
És un absolut despropòsit.

Ara, és de veres que açò encara no ha acabat, el desenllaç és provisional, la pel·lícula continuarà, n'hi ha molts escenaris, però n'hi ha un molt probable, que és la nul·litat de ple dret d'aquest expedient de regulació d'ocupació.
Pel que s'ha vist en el judici.
.
.
, i a vosté no li vaig a preguntar com a advocada de l'estat què pensa perquè me dirà que està sub iudice, i perquè si fóra sincera me diria que s'ha fet tot tan malament, de la mateixa manera que s'ha fet malament en les altres qüestions anteriors, de la mateixa manera que no n'hi havia registre de contractes de Radiotelevisió Valenciana, de la mateixa manera que no la reberen i li digueren on estaven els papers i que sí que n'hi havia, vosté s'ha trobat un ERO absolutament mal executat, absolutament arbitrari, injust i absolutament il·legal.
I això ho sap, encara que no ho pot dir, i, per tant, no vaig a preguntar-li-ho.
Però sí que li faré dos preguntes.

Primera, ¿continuarà vosté al front de Radiotelevisió Valenciana si es declara nul l'ERO en la sentència del TSJ?
O eixa clàusula de resolució del contracte programa -que vosté personalment va voler que s'incloguera- ¿és per a blindar-se i pegar a fugir?
, perquè en els mals moments el que està al front de la nau el que ha de fer és mantindre's allí.

I segona pregunta, vosté, que és la que ha de recórrer o no la sentència que dictamine el TSJ, ¿va a fer-ho, allargant un any més el procés i augmentant els costos perquè sap de sobra que la sentència del Tribunal Suprem seria confirmatòria del fallo del Tribunal Superior de Justícia?
¿O se seurà a negociar una eixida viable i el menys traumàtica possible amb els sindicats…

El senyor president:

Muchas gracias, señor Blanco.

El senyor Blanco Giner:

…que tenen la representació social dels treballadors?
¿Què farà?

Conteste'm, per favor, senyora Vidal.

El senyor president:

Señor Morera, es su tiempo.

Adelante.

El senyor Morera Català:

Moltes gràcies, senyor president.

Bé, jo crec que este és el símbol de la nostra autonomia, el símbol d'esta crisi estafa.
Crec que estem davant un fet d'una importància clau i per a analitzar-lo en la seua plenitud hauríem de vore el passat, el present, en la situació en què ens trobem i quin va a ser el futur.

Sobre la dada que vosté ha dit, doncs que Radiotelevisió Valenciana es trobava en una situació de fallida, en una situació insostenible, amb 1.
200 milions d'euros de deute acumulat, i la pregunta és ¿per què hem arribat a eixa situació?
I vosté en la seua anterior intervenció ha dit que no se pot fer cap previsió de despesa si no n'hi ha crèdit.
Bé, doncs el que van fer els anteriors gestors ratlla la il·legalitat perquè van fer ampliacions successives de capital, el que nosaltres diguem «el deute il·legítim», quan l'únic que entrava a comprar eixes accions era la mateixa Generalitat valenciana.
Això és deute il·legítim perquè no és cert que en el pressupost públic d'eixa Radiotelevisió Valenciana no s'havera pogut funcionar com se vol funcionar fins ara.
Per tant, els gestors anteriors són els que ens van portar a esta situació, els gestors anteriors són la majoria absoluta del Partit Popular que mos ha portat a esta situació de fallida tècnica d'un dels pilars de la nostra autonomia.

Si els pressupostos públics de cada any més els ingressos en publicitat s'haveren pagat en temps i forma cada any i no recórrer a eixe model de bombolla financera, d'acumular deute, d'ampliació de capitals, que és la manera fictícia d'aconseguir un crèdit que no es tenia, no havérem arribat a eixa situació.

Per tant, este model de gestió reflectix molt bé la insolvència en la qual hem arribat, ampliacions de capital, que l'únic que entrava en l'ampliació de capital era el govern de La Generalitat.
I això venia en eixos criteris, en el de la Sindicatura de Comptes, però com el descontrol ha sigut -i és- manifest, l'opacitat -vosté ho ha reconegut-, no sabem ni on estan els contractes, doncs mos ha portat a esta situació.

¿Qui paga esta situació?
¿Els directius que mos han portat a això?
No, els treballadors, el model de la crisi estafa.
I en aplicar un ERO sobre una base d'uns informes o dos informes, o unes notes, no s'aplica correctament perquè els criteris objectius contemplats en eixes previsions, primera, no se contemplen aspectes bàsics, com és la diferenciació entre les persones que s'han incorporat en mèrit, capacitat o en una oposició, o els que han entrat a dit, que és el que ha passat en el sector públic valenciana, que se han quedado grosso modo los amiguitos del alma i als treballadors professionals que van entrar en un procediment reglat, legal, doncs majoritàriament se'ls ha tirat fora.

Eixe és el model de la gestió d'este ERO del senyor Reig, bé, amb indicacions polítiques del Partido Popular.
Si ací tenim, en esta sala, gent que té allí col·locats germans, gent del Partit Popular que s'han quedat, no saben com han entrat però allí estan.
I, ¡clar!
, això mos crea una situació de dir, bé, ¿vivim en el món de la llei, de la legalitat, o ací per ser vos quien eres et quedes i cobres un salari d'enchufao?
Els enxufats s'han quedat majoritàriament.
No vull dir que en eixos més de sis-cents treballadors siguen tots això però aquí s'ha vulnerat, fins i tot, eixa reforma laboral que ha imposat el PP, que protegix els que tenen oposició i, en eixe moment, no s'ha protegit o no.
.
.
I tinc casos que han vingut a vore'm de gent que, a banda de l'ERO, han recorregut personalment en el temps.
Però anem a la realitat, anem a la realitat.

¿Què va a passar?
Perquè tot açò està en una condició suspensiva, estem en suspens.
Pel que jo entenc.
.
.
No, no, no, és que ho entén fins al fiscal.
¡Que curiós!
¡Que rar que entre un fiscal en un procés laboral!
¡Clar!
, i de una magnitud enorme.
Només intervenen els fiscals per a protegir un bé públic; un bé públic, en este cas, és que hi ha hagut una discriminació i una vulneració de drets fonamentals, ja només la incorporació del fiscal en la causa ja és un indicador que alguna cosa -o moltes- s'han fet malament.

I la seua declaració doncs jo crec que va a ser molt reveladora i positiva per a l'objectiu de declarar nul este ERO perquè vosté va dir, i, després, els estaven gestionant l'ERO -¿què van dir?
-, que arbitràriament van modificar les condicions i l'alteració de la llista d'afectats.
¿Amb quins criteris?
Una part de l'enxufisme, «¡oiga!
, no me toques a mi primo que este es amigo de no sé qué, de no sé cuántos», doncs eixe fora; i, per altra banda -vosté ho va dir-, també en criteris -diguem-, pot ser més objectius, que eren que si s'aplicava este ERO com estava previst doncs Televisió Valenciana es quedava en negre, se desenxufava, i va dir, «¡escolte!
, jo necessite estes persones perquè funcione».
I esta és la realitat que tenim en estos moments, el drama d'esta realitat.

I, després, un cert reconeixement al patiment que s'ha sotmés en l'aplicació i l'execució d'este ERO d'esta forma tan irregular, comunicant els treballadors que portaven tants anys de treball en un simple correu electrònic.
Una certa formalitat, posant-se en la pell de les persones, s'havia d'haver complit perquè ha sigut molt dramàtic tot este procediment; irregular, dramàtic, arbitrari i, sobretot, per culpa d'un govern que en el moment que nosaltres li donarem la mà estesa per a intentar refer esta situació, doncs mos va despatxar ràpidament.
Eixe és el problema.

I, ara, ¿què?
, ens podem preguntar, i, ara, ¿què?
Jo torne a insistir que la política està per a oferir solucions a la gent, la política…, i en estos moments és política en majúscules perquè Radiotelevisió Valenciana és un element importantíssim de la nostra autonomia, que el nostre país no es quede en negre.
Crec que és dels pocs mitjans de comunicació que parla de nord a sud de la nostra realitat, i ha de ser un mitjà públic.

Un govern sensat reconeixeria tot el mal que ens ha fet, demanaria perdó, diria «m'he equivocat, ho he gestionat açò però, bé.
.
.
», reconeixeria el perdó, apartaria tots els responsables, perseguiria -com ha hagut de fer la societat civil- perseguira els que mos han portat ací amb els teconsas i amb tot el que n'hi ha ahí, un govern responsable, i diri, «escolteu, val, açò ha segut un desastre», com ha segut el desastre de la usurpació de la societat civil i el clavar als polítics, als amiguitos del alma, a dirigir les televisions.

I, ¿què va a passar si es declara la nul·litat?
És que això és molt factible, tal com s'ha fet tot açò.
¿Què va a passar?
¿Tenim posició al respecte?
Jo he avançat alguna cosa en nom del nostre grup.

¿Tenim criteri respecte al que pot passar amb eixa eventualitat?
¿O què farà el govern valencià?
Ja sé que vosté no representa el govern valencià, però bé, ací n'hi han partits de l'oposició.
¿Recorreran la nul·litat i continuarem l'agonia un any i escaig més?

¿No seria més sensat que intentàrem buscar una via que ens permetera una viabilitat de Radiotelevisió Valenciana?
, que era viable des de l'origen si haveren fet bé les coses, si no s'haguera enxufat a tanta gent, si s'havera fet una aposta clara per la producció pròpia.
Si no s'havera externalitzat tant.
És que s'ha externalitzat molt.
S'ha externalitzat moltíssim.
Si n'hi han bons professionals.

Si tot això ho haveren fet en aquell moment, ara no estaríem patint esta situació.

Jo el que dic és que en el cas -molt probable- que se declare nul·la esta situació, crec que vosté té una responsabilitat en este sentit, una responsabilitat de dir: bé, jo, en vista del que m'he trobat, i en vista del que podíem fer i en vista de les capacitats que se podien generar amb els treballadors, que demanaran la incorporació a radiotelevisió, tenint en compte esta clàusula que s'ha posat en el contracte programa, caldria.
.
.
, si fórem sensats, el que passa és que les baralles en el govern són com són, (inintel·ligible) .
.
.
bé, analitzem com podem superar esta situació, superar esta situació comptant amb els treballadors que hem despatxat de forma incorrecta, de forma il·legal i vore de quina manera podem refer un camí al que és un instrument molt necessari de la nostra.
.
.
de la nostra societat i de la nostra autonomia.

I si això desapareix perquè el senyor Ciscar o el senyor Alberto Fabra diuen, «bé, això m'ho carregue tot i se acabó», doncs estarem amb una sensació de més fracàs del que les seues polítiques mos han dut fins ara.

El senyor president:

Gracias, señor Moreno.
.
.
, perdón, señor Morera.

Señor Moreno, es su tiempo, por diez minutos.

El senyor Moreno Escrivà:

Gràcies, senyor president.

Senyora Vidal, vosté obtindria el meu reconeixement i la meua consideració si el dia que vosté va arribar a la radiotelevisió valenciana i va vore el que li havien deixat damunt de la taula, haguera eixit immediatament o haguera convocat una d'eixes assemblees de treballadors que vosté convoca i haguera dit: «Açò és una vergonya, açò és un desastre, s'ha mentit a la ciutadania, aquest ERO no és viable, no el vaig a aplicar.
»

Des del moment en què vosté no fa això i aplica l'ERO, vosté és coresponsable, es posen com es posen, i participen de la seua operació de maquillatge tots els que vullguen participar.
Serà cosa d'ells i serà cosa seua, però jo no pense col·laborar en això.

Vostés han construït.
.
.
, han perpetrat una externalització bastida sobre un frau d'un ERO sospitós de tot, i de res bo.
Una externalització dissenyada per un document fantasma, que vosté continua sense ensenyar, que si al final demostra el que alguns ens temem, l'únic que demostrarà és que tot era un itinerari perquè acabara en mans de la família de l'autèntica presidenta dels valencians, que és la senyora Cospedal, que és la que amb un fax ens posà al senyor Fabra de president.

Mire vosté, en set mesos, no ha tingut temps per a vindre ací.
Però vosté sí que muntà una assemblea absolutament inapropiada, li ho dic respectuosament.
No és funció, després d'eixir d'un tribunal, de la directora general convocar els treballadors per a dir-los que els que estan fora i els que estan en les manifestacions intentant defensar el seu lloc de treball, i les vides que vosté i els altres dos han destruït, són els enemics, que ells volen tancar la televisió i que volen perjudicar els que s'han quedat allí.
Això és una cosa que vosté, per prudència, i si m'ho permet, per sensibilitat mínima, deuria haver evitat.

Vosté deuria estar callada, igual que el president Fabra, esperant respectuosament la sentència.
Això és el que vosté deuria fer.

Vosté els va dir allí que «yo he venido a quedarme porque me han nombrado las Cortes», i no sé què i no sé més.

Mire, senyora Vidal, vaig a desenganyar-la.
Vosté durarà en eixe càrrec exactament (so per interferència d'un mòbil) el que dure el govern totalitari i corrupte que l'ha nomenada, exactament això.
.
.

El senyor president:

Señor Moreno, perdone, es que hay cuestiones…, hay líneas rojas.
Vamos a ver.
.
.

El senyor Moreno Escrivà:

No, no, las líneas rojas (inintel·ligible) .
.
.
no me las comente.

El senyor president:

No, no… perdone.
Sí, sí, sí, vamos a ver…

El senyor Moreno Escrivà:

¡No me las comente, las líneas rojas!

El senyor president:

…yo no puedo tolerar que usted diga en esta comisión.
.

El senyor Moreno Escrivà:

¡Tolérelo!
¡Tolérelo!

El senyor president:

.
.
.
que quien ha nombrado.
.
.
, primero, no la ha nombrado ningún gobierno…

El senyor Moreno Escrivà:

Tolérelo.

El senyor president:

…la ha nombrado las Cortes.
Y, segundo, creo, señor Moreno, que le deja a usted en muy mal lugar…

El senyor Moreno Escrivà:

Si quiere usted, si quiere usted…

El senyor president:

…le deja a usted en muy mal lugar la afirmación que acaba de hacer.

El senyor Moreno Escrivà:

…debatimos usted y yo sobre las líneas rojas…

El senyor president:

No, no, yo no tengo ningún problema en debatir con usted…

El senyor Moreno Escrivà:

.
.
.
o sobre quién ha nombrado a la señora Vidal.

El senyor president:

…pero no es el objetivo de esta comisión.

Retome el uso de la palabra.

El senyor Moreno Escrivà:

Seguro… seguro que me compensará por el tiempo que me ha hecho perder.
Continuemos.

Vamos a ver, usted durará lo que dure el gobierno, el gobierno sostenido por un partido con cien imputados por corrupción, que la ha nombrado a usted después de derogar una ley consensuada con todas las fuerzas políticas solo para poderla nombrar a usted.

En el momento en que haya un gobierno que quiera equiparar la televisión pública a los estándares democráticos del resto del continente habrá una nueva ley y usted se irá a la misma calle de la que la sacaron para ponerla aquí.
Esa es la verdad.
Si quiere usted, lo interioriza, y si no, no.

No creo… no creo que cuando haya una ley que diga que para elegir a una directora general hay que elegir a alguien de reconocido prestigio en el sector, y por consenso, sea usted la favorita.
Lo dudo.
(So per interferència d'un mòbil)

Señora Vidal, tiene usted tiempo ilimitado para contestar.
Intente contestarme alguna de las preguntas, que es para lo que usted de verdad ha venido aquí.

Como dijo el señor Reig, dígame si esto también era mentira, ¿las baremaciones del ERO se hicieron en el despacho…, se reunía la mesa de baremación en el despacho de Garrigues?
Señora Vidal, ¿qué diferencias hay entre exactamente…, -nos puede entregar los dos documentos- entre el documento que el señor Jaraba dijo que dejó encima de la mesa y el que usted al final aprobó?
¿Eran solo comas?
¿Qué era aquello?

Señora Vidal, no me ha contestado usted antes a una pregunta que ahora es mucho más pertinente, porque tiene que ver con el ERO.
Usted ha dicho: «Resulta que, fíjate, qué casualidad, me coincidió el dinero que tenía cuando me lo aprobaron todo, cuando al final decidí rescatar a ciento ochenta y no sé cuántas personas.
»

Yo le he preguntado: según sus palabras dichas aquí, si el coste de externalizar es idéntico al coste salarial, ¿me puede usted decir por qué ha hecho un ERO?
No me ha contestado antes.

Segunda cuestión, ¿cuánto cuesta peinar a 1.
800 personas y cuánto cuesta peinar a 700 personas?
Se lo he preguntado antes.
Tampoco me ha dicho por qué es tan poca la bajada en esa partida, adjudicada otra vez a Vértice Comunicaciones.

Acusar a los trabajadores despedidos, cuando solo defienden sus derechos, de querer cerrar una televisión, que usted y sus compañeros comparecientes en el juicio se hartaron de decir, demostrar, y gritar incluso, que era por la pésima gestión realizada por ustedes mismos, es algo que usted aquí debería retractarse y pedir disculpas.

Mire, se lo vuelvo a preguntar otra vez, tercera vez que se lo pregunto hoy, ¿qué informático perdió el trozo de documento que usted no entregó a Compromís como resultado de la sentencia?

Usted dice que los documentos que no nos entrega, que los contratos que no nos entrega es culpa de un sistema informático que no funciona, que… usted ha cambiado tres veces de director, no sé qué, tal cual… Yo no me lo creo, lo siento.
Creo que usted es igual que Jaraba, igual que Reig, igual que Pedro García.
Usted nos da la información amputada.
Mide mejor que ellos, porque en eso sí es usted competente, los límites de lo legal y de lo ilegal, tiene usted también mucho más que perder que ellos, pero continúa dándonos información intoxicada o amputada, porque el hecho que le describo es de su ex-clu-si-va res-pon-sa-bi-li-dad.
¿Lo ha entendido esta vez?
Contésteme por favor.

Mire, borrador de Price Waterhouse.
Un borrador cuesta 185.
000 euros y el informe, 16.
000, lo tiene en su tan cacareada…, listado de empresas adjudicadas, etcétera, etcétera.
¿Se cree que nos chupamos el dedo?
Un borrador… borrador…, por un borrador pago 185.
000; por el informe de verdad licito 16.
000.
¿En serio?

Mire, sub iúdice, dice usted.
Dice que el ERO está sub iúdice.
Pues no se acordó usted mucho de lo sub iúdice que estaba el otro día, cuando se puso a valorar los diferentes escenarios delante de los trabajadores y a decirles que si había una nulidad, pues fíjate, que no se sabía exactamente qué pasaría, qué no pasaría… Usted, de verdad, ¿lo pensó bien?
¿O todo era un amaño que tenía con algunos sobrealimentados medios de comunicación?
Exactamente aquello, ¿a qué respondió?
¿Nos lo puede usted explicar aquí, a esas Cortes por las que usted no aparece?

Señora Vidal, dijo usted: «Yo no haré otro ERO.
» Cosa que se compadece poco con su declaración en el tribunal, porque dijo: «No, tuve que repescar a 186 porque no daba tiempo a ejecutar el ERO conforme estaba diseñado.
» Es decir, una vez esté todo claro, supongo que los volverá a echar a la calle con otro ERO.
Pero dijo: «Yo no haré otro ERO.
» ¿Eso significa que si la sentencia es de nulidad usted dimitirá por responsabilidad y se irá?
Esa pregunta la puede usted contestar sin ningún problema.

Si hay una sentencia desfavorable, ya sea de nulidad o de improcedencia, señora Vidal, dado que es usted la directora general de la empresa sobre la que se falla, por eso estaba usted sentada en el banquillo, acuérdese, ¿vale?
, es decir, ¿quién decidirá si se recurre o no se recurre?
¿Usted o el señor Ciscar, ése al que, por lo que van diciendo por ahí, el señor de seguridad del edificio de Canal 9 tiene orden de dar a disparar si aparece?
Es decir, ¿quién va a ser de los dos el que lo decida?
¿Conseguirán ustedes hablar para ver si sí o si no?

¿Qué grado de responsabilidad piensa usted asumir, aquí, hoy, ante el despropósito que ha llevado a que un fiscal le diga a usted, representante de la empresa allí sentada, que vulneró ni más ni menos que derechos fundamentales de ciudadanos valencianos, de más de mil ciudadanos valencianos?

¿Piensa usted, en el tiempo ilimitado que tiene a partir de ahora, decir algo de eso o contestar alguna de las preguntas que le he hecho hasta tres veces?

Muchas gracias.

El senyor president:

Señor Zaragozá, por parte del Grupo Parlamentario Popular, es el tiempo de su uso de la palabra.

El senyor Zaragozá Fernández:

Muchas gracias, señor presidente.

En primer lugar, señora directora general, bienvenida y gracias por estar aquí en esta comisión de control de la comisión de Radiotelevisión Valenciana.

En su exposición ha dejado bien claro cuáles han sido los pasos que se han dado dentro de este expediente de regulación de empleo.

Decía el señor Moreno que había llegado usted en el peor momento a la peor televisión.

Yo no sé si ha sido en el peor momento, posiblemente lo sea, pero a la peor televisión no ha llegado usted.
Usted ha llegado a una televisión que tiene una refutada… grandeza demostrada (veus) en cuanto a calificación y cualificación profesional de todos y cada uno de los profesionales que hay allí y, por lo tanto, no creo que haya llegado usted a la peor televisión que haya habido, aunque lo diga el señor Moreno.

Tampoco debe hacer mucho caso de sus amenazas de si estará usted o no estará.
Eso solamente el tiempo lo dirá y su decisión o la reglamentación que haya establecida al efecto.

Quizás, las formas no son las más adecuadas, por lo menos las del señor Moreno, en las comparecencias que ha hecho hoy aquí, por lo menos de forma particular lo expreso.
Creo que se puede medir un poco los tiempos, también la forma de hablar y cómo lo dice uno para poder intentar llegar a esos consensos que a ellos se les llena la boca de intentar poder conseguir.

No es una decisión política lo que ha producido este ERE.
Es una decisión estrictamente económica.
Y económica, por los datos que arrastraba la radiotelevisión valenciana, que ustedes conocen perfectamente porque han dicho sus señorías las cantidades aquí, unos 1.
200 millones de euros, pero sobre todo están basados en esas dificultades (inintel·ligible) .
.
.
por las que atraviesa Radiotelevisión Valenciana, que han sido causadas, no solamente en Radiotelevisión Valenciana, sino también en Radiotelevisión Española, que ustedes también fueron partícipes de ese ERE que se produjo de 4.
190 trabajadores y, sin embargo, estaban de acuerdo en que eso se produjera así.
¿Y por qué se producía si había tres décadas o más de gestión de una radiotelevisión española?
Pues se producía simplemente porque los tiempos han cambiado y han sido muchas las cosas que han producido cambios, no solamente en Radiotelevisión Valenciana ni en la española, sino en todas y cada una de las televisiones autonómicas.

La caída drástica de los ingresos publicitarios, las dificultades económicas de la TDT reglamentada por el gobierno de Zapatero, los cambios en la legislación española y europea en materia audiovisual, el aumento del espectro radioeléctrico en la concesión de nuevas licencias digitales o la fragmentación de las audiencias, reparto de la facturación publicitaria y el estancamiento de la demanda de la televisión.
Eso han sido causas también que han producido que eso sea así.

Sin duda, para una administración, como para cualquier empresa, el hacer un expediente de regulación de empleo es lo más difícil, lo más complicado y lo que seguramente nadie quiere hacer.
Pero, sin duda, la caída de los ingresos -y ahora hablo de la Comunidad Valenciana-, caída de los ingresos que se ha producido, primero por una negativa a una crisis que efectivamente existía y que empecinadamente se han habían dado en negar, y después por una escasa financiación o con una infrafinanciación hacia la Comunidad Valenciana, ha hecho que precisamente tengamos que ver donde debemos colocar ese dinero, esos euros, para que tengan sobre todo un componente social.
La televisión valenciana es fundamental, fundamental, para esa información, para esa formación para esa educación, para ese ocio y para esa información sobre todo de todos y cada uno de los valencianos, y además que sea en valenciano, y además que sea plural, y que sea transparente, que sea bien gestionada, que llegue a todos y cada uno de los rincones de la Comunidad Valenciana.
Faltaría más, claro que sí.
Eso es lo que queremos todos.

Pero el tema es: podemos hacer que eso económicamente sea viable.
Eso es lo que se ha intentado durante muchísimo tiempo.
Y se ha visto que arrojando un déficit de estas características, pues algo que había que hacer.
Desde luego lo que había que hacer era hacer prevalecer a la Radiotelevisión Valenciana.
Eso era algo fundamental, y para eso había que tomar unas decisiones, decisiones que son dolorosas, sin duda, pero que si no se toman, posiblemente el derrotero hubiera sido distinto.

Estábamos con una plantilla de 1.
677 trabajadores.
Y ahora se ha pasado, lamentablemente, a 677 trabajadores.

Y los datos de audiencia han bajado muchísimo.
Bajaron muchísimo, hasta llegar a unas cifras que son muy, muy, muy preocupantes.
En 2013 creo que estábamos en un 4,8%, lo cual algo estaba ocurriendo y algo debíamos hacer.

Sin duda, sin duda, detrás de cada persona, detrás de ese ERE hay personas, y detrás de esas personas hay trabajadores y detrás hay familias.
Y eso es lo más cruento, eso es lo más cruento, eso es lo que más duele.
Pero finalmente, si queremos salvar a este ente, a Radiotelevisión Valenciana, algo debíamos hacer, como he dicho.

Desde luego, garantizar la viabilidad económica del ente, eso debemos hacerlo, estamos obligados y todos debemos de ir en esa línea.
Apostar por una televisión de presente y futuro, que dé respuesta a las nuevas necesidades y demandas.
Y, lamentablemente, ha habido que pasar por un ERE.

El ERE se ha realizado y, por la exposición de la directora general, ha reunido todos y cada uno de los requisitos que legalmente están establecidos.
Y ahora mismo está pendiente de una sentencia.
Y además de lo que pidan las partes que están personadas, en lo que nosotros no vamos a entrar a valorar, cuando se pronuncie ese juzgado será cuando debamos ver qué es lo que tenemos que hacer.
Pero mientras tanto debemos de seguir funcionando en esta Radiotelevisión Valenciana, esa Radiotelevisión Valenciana plural, que llegue a todos los sitios.
Y para eso hacía falta un marco, un marco que nos dijera como debemos hacerlo, y además para poder mantener un equilibrio económico.
Y ese marco viene por el contrato-programa, que es una herramienta básica.

Pero le digo lo mismo, igual que se hizo cuando gobernaba el Partido Socialista a nivel nacional, que se hizo también en Radiotelevisión España, que, repito, fueron 4.
190 personas las que fueron a la calle.
Y entonces, por lo visto, sí estaba bien visto por parte de esa izquierda progresista, plural, y dice sí, allí está bien, pero aquí no se puede hacer.
¿Por qué?
Porque simplemente, simplemente aquí estamos en la Comunidad Valenciana.

Por eso ese contrato programa asegura que económicamente la Generalitat valenciana realizará esa aportación económica basándose en aspectos de servicio público.
Y por eso se pasa de tres empresas a una sola, para que sea una gestión más eficaz.
Y por eso se pone también que incurrir en déficit y endeudarse injustificadamente será ahora causa de destitución, tanto del consejo de administración como del director general.
Y por eso el Consell adoptó la decisión económica que debía de adoptar.
Y por eso el marco legal de la autonomía de gestión de Radiotelevisión Valenciana lo constituye su estatuto, que está aprobado por ley, derogando la de 1984.
Y por eso la responsabilidad y gestión de las decisiones operativas de Radiotelevisión Valenciana residen en su consejo de administración y en su equipo de dirección, no en el Consell.

Muchísimas gracias, señor presidente.

El senyor president:

Gracias a usted, señor diputado.

Es ahora el segundo turno de la directora general, para substanciar el punto tres.
No tiene usted tiempo limitado en esta segunda intervención.

La senyora directora general de Radiotelevisió Valenciana:

Concluyendo con el tema evidentemente más espinoso de todos los que he tenido que lidiar desde que he llegado a Canal 9, evidentemente el tema más espinoso, el tema que les puedo asegurar que da igual que lo trate de una manera que lo trate de otra, es decir, la crítica siempre es la misma, da igual que esta directora general reconozca en una carta el día 2 de abril, cuando llegué a esa casa, la profesionalidad de los trabajadores que en ese momento estaban en esa casa, todos los que estaban, que faltaban muchos por salir.
Es decir, da igual que se reconozca que que no, es decir, da igual, es decir, aquí hay gente que…, personas, evidentemente, que a lo que se dedican es a criticar directamente se haga una cosa o se haga la otra.
Es decir, les parece mal que se hayan mandado emails comunicando las no afectaciones, pero también les parece mal que la directora general asuma actualmente una forma de comunicar que considero que es mucho más acorde a los tiempos actuales y que me parece mucho más adecuada.
A eso le llaman régimen asambleario ahora, actualmente.
Pues bueno, vamos a llamarle cada uno como quiera.

Les puedo decir que en gestión y management hay distintas formas de comunicar.
Yo apuesto por una comunicación vertical, por una comunicación horizontal, una comunicación transversal, una comunicación de abajo a arriba y de arriba abajo.
Es decir, considero que en una empresa el primer que tiene que comunicar a los trabajadores lo que está pasando es su director general o su consejero delegado, que es un poco la figura que yo asumo.

Es decir, si después de haber pasado por uno de los juicios más importantes para la viabilidad de esa empresa y para la vida de una empresa, como es los cuatro conflictos colectivos del mayor expediente de regulación de empleo que yo creo que se ha hecho en muchísimos sitios, es decir, que afecta a más del 70% de la plantilla, no es motivo suficiente como para que la directora general comunique a los trabajadores qué es lo que ha pasado allí, pues evidentemente… esta es la forma en la que yo sé gestionar.
Yo no voy a decir si es mejor o peor, les puedo decir que esa es la forma en la que yo sé gestionar.
Y además creo que es la correcta.
Es decir, creo que la correcta es que se gestione comunicando a los trabajadores por parte también, también, de su director general.
Su director general tiene derecho a explicarlo y los trabajadores tienen derecho a saberlo de primerísima mano.

En fin, en esa empresa no se comunicaba así.
Pues ahora se comunica de otra manera.
Pero ya veo que da igual, da igual que se manden mails, da igual que ahora se comunique con cercanía y de manera directa.
Todo les parece mal.
Estoy absolutamente acostumbrada.
Es decir, estoy absolutamente acostumbrada a que todo parezca mal.

El llamado documento fantasma del que el señor Moreno hace tanta gala es un documento que ya he explicado dónde está, cual es, que lo ha visto el consejo de administración, por lo tanto tan fantasma no debe ser, y que le dije al consejo de administración que si quería una copia que la pidiera.
Es decir, que no tiene la menor importancia.
Y si usted quiere una copia, pídala, es decir, pídala.
Creo que de todo lo que se me ha solicitado por parte de los diputados de las Cortes Valencianas a nada he dicho que no, porque da la casualidad que nada de lo que se me ha solicitado tenía carácter confidencial.
Así es, todo lo que se me ha solicitado estaban en su pleno derecho a solicitarlo.

En relación con si hemos quitado un folio, no hemos quitado un folio y cómo remitimos los informes.
.
.
Voy a recordarles una cosa, de acuerdo con la ley que hoy está en vigor, nos designa el consejo de administración a la dirección general por las Cortes Valencianas, debemos dar cuentas a las Cortes Valencianas.
Pero es que directamente ustedes, señores diputados, pueden pedirnos la información a través del presidente de Las Cortes y que venga directamente a Radiotelevisión Valenciana.
Hay algunos diputados que lo hacen así, y les llega directamente esa información.
Luego a lo mejor llegará más o menos pequeña la letra, pero llega esa información, evidentemente.
En fin, yo también lo vi, era muy pequeña la letra, lo reconozco, era muy pequeña la letra, pero se leía.
Pero llegará, pero llega la información.

Pero es que otros diputados lo piden a través de vicepresidencia de La Generalitat.
Pues cada uno utiliza la vía que considera más adecuada.
Pero yo les digo, legalmente, tienen ustedes derecho a pedirlo a través del presidente de las Cortes y directamente nos llega a Radiotelevisión Valenciana.
La remisión que en ese caso hicimos a vicepresidencia de La Generalitat llevaba los 80 -creo que 80- o 81 folios, estaba completa.
Por tanto, la responsabilidad de Radiotelevisión Valenciana es remitirla completa.
Y si ustedes quieren tenerla nos la piden directamente a nosotros, y ya está, y evidentemente un error de un folio también se puede tener, ¿eh?
Y no tengo nada más que decirles.
Pero les recuerdo que hay otra forma de pedirlo.

La verdad es que hay una cosa que no me…, es decir, me parece que aquí nos podemos… se puede usted meter, señor Moreno, con quien quiera, es decir, se puede usted meter, pero sin faltar en ningún momento el respeto a nadie.
Es decir, usted parece, parece, que su forma de intentar mantener que el ERE es perfectamente… es una barbaridad y que se ha hecho muy mal es insultar y meterse con nosotros, con nuestra forma de dirigir.
Sí, sí, sí, usted se está metiendo con nuestra forma de dirigir.
Me parece que no es adecuado.
No, no, no, de la forma que lo hace no me parece tampoco lo mejor.

Cuando usted me pregunta que le diga -y creo que le he respondido a todo- si se hizo en el despacho de Garrigues.
¡Yo no estaba allí!
No creo que haga falta volverlo a repetir.
Eso ocurrió en unos meses que yo no era la directora general de Canal 9.
Con lo cual, pregúnteselo usted a quien estaba allí.
Pero es que aparte creo que no lo ha negado nadie.
Es decir, hablaron, se explicó por parte… delante de mí, de un miembro de la comisión de evaluación, y dijo que había sido en el despacho de Garrigues.
Y el señor Jaraba también dijo que había sido allí.
Con lo cual, creo que no tiene mayor importancia.
Así ha sido.

Por otro lado, yo le puedo decir que yo no he hecho la configuración inicial del expediente de regulación de empleo.
Y, por tanto, no me voy a pronunciar sobre él.
Yo lo que he hecho es ejecutar una parte final del expediente de regulación de empleo, en un parte tal como estaba configurado y, en otra, debido a que no teníamos tiempo, es decir, todo un proceso de esta naturaleza, que como bien se ha explicado, es un proceso complejo, es un proceso muy complicado, muy complicado, realizar una redimensión del sector público…, de cualquier empresa no es fácil, y del sector público menos.
Redimensionar tres empresas y convertirlas en una no es nada fácil, es complicado jurídicamente.
Se tardó más de lo que yo creo que inicialmente se hubiera querido.
El ERE estaba planteado en un período de tiempo muy largo.
Y yo ahí tengo que decirlo: muy largo.
Igual que lo dijo la autoridad laboral.
Un año es demasiado tiempo.

Pero por qué se dio un año.
Lo pone perfectamente.
Yo todo lo que sé, lo sé porque lo he leído, no me lo ha contado nadie.
Es decir, en el expediente pone muy clarito, en el informe de la autoridad laboral, que duraba un año porque había dos partes clarísimas de ejecución del ERE: una parte que era claramente de causa económica, y por consiguiente esa se debía ejecutar lo más rápido posible, y así es como se hizo; pero había otra parte que dependía de un proceso de externalización, llamado jurídicamente procedimiento de adjudicación, que estaba ya contemplado por el consejo de administración que aprobó el expediente de regulación de empleo.
Por lo tanto, aquel consejo sabía perfectamente ya que una parte iba a ser objeto de una externalización, y sabía que iba a durar mucho tiempo y sabía que se iba a aprobar una ley.
Así lo dice el informe de la autoridad laboral.
El informe de la autoridad laboral, y lo he leído ese punto, dice que el expediente de regulación de empleo tiene una causa económica, que tiene a su vez otras causas complementarias, y dice, «se ejecutará en armonía con la Ley 1/2012 y las directrices marco y el contrato programa».

Así lo dice, y así es como lo hemos hecho.
Hemos acabado la ejecución del ERE de conformidad con el contrato-programa y con las directrices marco.

¿Por qué digo eso?
, y lo voy a volver a repetir, y eso sí lo puedo decir porque esa decisión la tomó esta…, la propuesta fue de esta directora general, y sé perfectamente cómo ocurrió.

Es decir, hasta el 9 de julio no tuvimos contrato programa y nosotros éramos un nuevo consejo de administración.
Un consejo de administración que tenía que acabar de ejecutar un expediente de regulación de empleo, pero que a su vez, y de acuerdo con el contrato programa, y con la ley, tenía que mantener el servicio público de Radiotelevisión Valenciana.
La disyuntiva era enorme: o cerramos, es decir, o vamos a negro y cerramos, o vamos a negro y por tanto no mantenemos el servicio público Radiotelevisión Valenciana; o lo mantenemos.
Y se tomó la decisión de mantener el servicio público de Radiotelevisión Valenciana, porque un proceso de adjudicación legal exige un período de tiempo de al menos seis meses.
También se dijo en el juicio.

No voy a permitir que diga que se han utilizado criterios arbitrarios.
Podrán gustar más o podrán gustar menos los criterios, pero los criterios son objetivos.

Los motivos por los que esta directora general propuso la no-afectación… primero propuse la prórroga del período de ejecución del período de expediente de regulación de empleo, propuse la prórroga; y el inspector, la autoridad laboral, no lo consideró adecuado.

Evidentemente, ante eso, nosotros teníamos que seguir garantizando el servicio público y lo garantizábamos quedándose una serie de puestos de trabajo.
Esos puestos de trabajo no se eligieron a dedo.
Esos puestos de trabajo se evaluaron, esos puestos de trabajo se baremaron, se baremaron por la misma comisión que había baremado a otras personas anteriormente.

Evidentemente, sobre ¿quién se baremó?
Sobre las personas que estaban en ese momento en la empresa, no se puede baremar respecto de la totalidad de una plantilla.
Se vuelve a evaluar respecto de las personas que estaban en la empresa, porque era una decisión que se toma en un momento determinado, en una situación en la que había que garantizar el servicio público de Radiotelevisión Valenciana, que estaba en ese momento, evidentemente, en una situación muy grave, pero muy grave porque no había habido tiempo, no por otra cosa.

A partir de ahí, y engarzo con otra cuestión que me han dicho respecto al presupuesto, si he dicho que los costes de externalización son idénticos a los salarios, les aseguro que no he dicho nada de eso.
Si lo he dicho, no me he explicado bien.
No he dicho eso, no he dicho eso para nada.
Lo único que he dicho es que cuando se hace la propuesta, uno de los puntos que costa en la propuesta de esta directora general, y lo pone, es que se cumpla estrictamente con el contrato programa, porque pese a la no afectación de aproximadamente 190 personas, cumplíamos con el límite del contrato programa, que está marcado los gastos en el 50% del presupuesto.

Y segundo, pone en ese informe presentado por esta parte -y del que es público y costa en los autos-, pone que Radiotelevisión Valenciana tenía presupuesto suficiente, que no quiere decir que el presupuesto sea idéntico al de la externalización.
Lo que quiere decir es que tiene presupuesto suficiente para poder seguir pagando los 190 salarios, porque lo contrario también hubiera sido una situación, desde nuestro punto de vista, poco conservadora y poco prudente, poco prudente.
La prudencia es lo que nos llevaba a esa situación.
Pero he querido decir esto.
Si lo he dicho de otra manera, no le he dicho bien, pero yo lo que he querido decir es esto.

Por otro lado, yo no voy a pedir disculpas por algo que me están manifestando que yo he dicho y que no he dicho.
Es decir, aquí se utilizan muchas frases mías y esta directora general todavía no ha hecho ninguna entrevista con nadie.
Con lo cual, cada cosa la hago en un sitio y de una manera.

La comunicación que yo hice a los trabajadores fue completamente interna y lo que haya trascendido puede ser literal o no literal.
Pero a partir de ahí, lo que ha trascendido es completamente vía Twitter, vía Facebook, vía una serie de medios, que los respeto, pero que, evidentemente, no considero que son las formas de comunicar de una directora general.

Y, por último, le recuerdo que me pregunta…, ha dicho, o algo así, que yo he dicho que yo no haré otro ERE.
Pues tampoco sé de dónde se saca que yo no haré otro ERE.
Es decir, yo no he dicho…, yo en este momento soy la directora general, estoy sujeta a una sentencia judicial.
Cuando llegue la sentencia judicial, valoraremos el contenido de esa sentencia judicial, valoraremos el contenido de esa sentencia judicial.
Esa sentencia judicial veremos qué dice.
Evidentemente, no tiene nada que ver si dice que es una nulidad con una improcedencia.
Tiene consecuencias jurídicas muy muy diferentes.
Si además dice que es una nulidad, dirá cuál es la causa que ha generado la nulidad, que también la valoraremos, evidentemente, para cualquier decisión responsable que tengamos que tomar, y en ese momento tomaremos una decisión; decisión que yo no voy a anticipar, es decir, para nada, no voy a anticipar.

Y si estaré o no estaré, pues hoy les puedo decir que sigo estando.
Es decir, hoy sigo estando porque he sido designada por un procedimiento que tiene unos cauces reglamentarios y que mientras los cauces reglamentarios sean esos, pues ahí yo voy a estar.
Hoy yo no he presentado ninguna dimisión, con lo cual sigo estando aquí.
¿Qué pasará dentro de un mes, qué pasará dentro de cuatro?
Tiempo por venir, futuro.
Evidentemente, todos los escenarios están contemplados y económicamente se han contemplado, y por eso en el contrato programa y en la externalización se han tenido en cuenta las cautelas que se han tenido en cuenta, todas salvaguardando el presupuesto público y evitando duplicidades.

En relación…, y se lo digo porque… La comunicación que yo hice interna en la empresa fue interna.
Y lo vuelvo a repetir, fue una comunicación interna.
Pero yo he dicho desde siempre, y no he dicho lo que usted ha querido decir, se lo digo de verdad, eso no lo he dicho… Es decir, yo he agradecido, y lo he hecho interna y externamente, a todos los profesionales de la casa el trabajo que han estado haciendo.

Si los profesionales de la casa, los que están y los que han salido, por lo menos desde que yo llegué, no hubieran seguido trabajando como lo han hecho desde el mes de abril, desde el que yo estoy ahí -y por lo menos…, y supongo que antes igual, entiendo que antes igual-, la televisión no hubiera seguido funcionando como ha estado funcionando.
Es decir, la televisión ha llegado a un punto de inflexión en audiencia en julio, un punto de inflexión a mitad de julio, aproximadamente, de caída absoluta de audiencia, pero téngase en cuenta que estamos en una empresa que está haciendo lo indecible, y es muy difícil.
Conseguir que los trabajadores de esa casa sigan trabajando todos los días, poniendo la cara en la pantalla, como si allí no estuviera pasando nada, con un ERE que afecta al 70% de la plantilla, no haber cerrado en un día y haber vuelto a abrir, eso es mucho más difícil que cerrar y volver a abrir.
Y eso es lo que se decidió hacer en Radiotelevisión Valenciana, y eso se lo agradezco a todos los trabajadores de la casa.

Incluso le puedo decir que los trabajadores que hicieron el logo, y han hecho no solo el logo, sino todo el grafismo de la casa, del que yo considero que han hecho un buen trabajo.
.
.
Críticas hay de todos los gustos, y muchas muy interesadas, sobre todo empresas externa que en otras épocas lo han hecho y que les gustaría haberlo hecho, pero es que lo ha hecho la plantilla interna - ¿qué vamos a hacer?
-, lo ha hecho la plantilla interna.
Y tengo que decir que para gustos los colores.
Y que nos puede gustar más, nos puede gustar menos, pero a lo mejor en otra época no les gustaba el mismo, pero lo cierto es que lo han hecho las personas que estaban en la casa, y además estando afectadas por el expediente de regulación de empleo.
Con lo cual, creo que mi respeto a las personas que han salido en el expediente de regulación de empleo es absoluto, y lo seguirá siendo, y lo seguirá siendo.

En relación con, señor Blanco, con las preguntas que me hace, que me plantee yo…, que diga yo si…, cómo se ha hecho el ERE, que a mí qué me parece cómo se hizo al principio el planteamiento, pues le voy a decir que yo no voy a opinar sobre la forma en la que se ha hecho una cosa en el pasado, no voy a opinar.
Yo he venido aquí, y lo dice el Reglamento de las Cortes, a informar sobre datos, a informar sobre contratos, a informar sobre gestión, pero, evidentemente, sobre gestión hecha por esta persona, que es sobre lo que debo informar.
Sobre lo que se ha hecho antes, solo puedo contarle datos y contarle las medidas que estamos adoptando.

Ya le he dicho, en relación con la sentencia, en relación con… Si voy a continuar yo o no voy a continuar yo, hoy por hoy sigo siendo la directora general.
Y hay unos cauces reglamentarios para que se produzca el cese y ya está.

Le recuerdo además al señor Moreno que el primer día me dijeron que yo duraría cinco o seis días.
Pues mire, ya he durado siete meses.
¿Qué quieren que les diga?
Ya he durado unos cuantos meses más.

Y, por último, están diciendo que el fiscal ha pedido la nulidad por razón de las medidas que yo he tomado.
Pues esperaremos a la sentencia y esperaremos a lo que diga la sentencia, y ya veremos lo que dirá la sentencia.
Y si la sentencia puede decir que la nulidad ha sido por múltiples motivos, si en un determinado momento mantiene que la nulidad ha sido debida a la medida que yo he tomado, evidentemente, daré cuentas de cuál es mi posición jurídica en relación con ese tema.
Y ya está.

Pero no voy a anticipar un argumentario respecto de una decisión que no está tomada para nada, ni voy a decir cuál es el planteamiento del Ministerio Fiscal, algo así como han dicho que el Ministerio Fiscal interviene para defender los bienes públicos.
Les puedo decir que no es así.
El Ministerio Fiscal interviene para la defensa de derechos fundamentales, fundamentales, de los trabajadores, pero solo para la defensa de los derechos fundamentales de los trabajadores.
Y la consecuencia jurídica, si considera que hay vulneración de derechos fundamentales, nunca es la improcedencia, es la nulidad, y en el caso que se considere que no es acorde a derecho.
En el caso que se considere que es acorde derecho, la procedencia.

Pero, evidentemente, no me voy a pronunciar.
Respeto absoluto a las decisiones judiciales.
Creo que hoy volver a repetir si lo que se ha hecho…, y mantener el argumentario, creo que ya se ha hecho en el sitio que corresponde, que es el juzgado, la sala del Tribunal Superior de Justicia.
Creo, y eso sí lo puedo decir, que fue un juicio en el que todas las partes tuvieron ocasión de explicarse y manifestar todo su argumentario y que nunca se podrá decir que la decisión que tomen sus señorías no ha sido después de oír a todas las partes, porque fue, desde mi punto de vista, absolutamente respetuosa con todas las partes en este pleito.

Y únicamente quería concluir -y no quiero, no quiero obviarlo-, quería concluir diciendo que el consejo de administración de Radiotelevisión Valenciana, en sesión del día 5 de septiembre de 2013, ya tomó una medida de mantenimiento del servicio público de Radiotelevisión Valenciana.
Todo el consejo de administración, por unanimidad, hicimos una declaración -y ni ha sido después del juicio ni antes del juicio-, es decir, hicimos una declaración.
Todos queremos el mantenimiento de la Radiotelevisión Valenciana, por considerar que es absolutamente necesaria, y así ya lo tomamos.
Luego, esa es mi posición: mantenimiento, evidentemente, de Radiotelevisión Valenciana, como miembro de ese consejo de administración.

El senyor president:

Gracias, señora directora general.

Turno de los grupos.
Señor Blanco, Esquerra Unida.

El senyor Blanco Giner:

Senyora Vidal, jo li he fet algunes preguntes.
La primera -sabent que no voldria respondre-: què li semblava l'expedient de regulació d'ocupació, tant en els seus criteris com en la seua execució.
Efectivament, vosté diu que no va a parlar, però sí que parla.
És a dir, per a dir que «un año es demasiado tiempo o que los criterios son objetivos», sí que respon.
És curiós.

Jo li preguntava si els criteris, per exemple, de salvar de la crema als jefes per ser jefes, encara que després deixen de ser-ho al dia següent, modificant la composició de la plantilla, li semblen raonables, ja que diu que «son objetivos».
Clar, objectiu és.
Qui és jefe és jefe i qui no és jefe no és jefe.
Ara, posar de jefes als que vol salvar, és una maniobra un tant menyspreable.
Voldria saber la seua opinió.

Després li he fet una altra pregunta sobre l'execució, que sí que té a vore amb la seua tasca.
Jo crec que eixa sí que me l'hauria de respondre per a ser coherent amb el que està fent fins ara, ¿eh?
La reafectació de personal que, segons els llistats de la comissió de baremació, este de les tres firmes, tenia d'estar afectada, però que en els llistats de Jaraba i Alejandro Reig, és a dir, els que només duen una firma, no apareixien -abans ho ha dit vosté-, però va ser parcial.
Vosté va reafectar set persones, però no a una altra quinzena de persones que, segons la comissió de baremació, no complixen els requisits per a quedar-se i anar-se'n, però segons els directors generals que la precediren, s'han de quedar perquè són veus senyeres, per raons operatives, etcètera, etcètera.
Conteste, perquè açò sí que és de la seua competència i és una decisió que ha pres vosté, no és d'abans.
¿Per què uns sí i altres no?

Després, també li vull dir que respecte a l'actual plantilla, als que s'han quedat, vosté no m'ha facilitat la documentació que jo li vaig demanar.
Jo li reconec el mèrit de complir pràcticament quasi tot el que li demane, però sap que les últimes sol·licituds de documentació…, una era sobre el llistat d'afectats, una altra sobre el llistat de no afectats i una altra era sobre el llistat de la composició de la plantilla actual.
Eixa resposta no se m'ha donat satisfactòriament.

I després resulta que vosté en el judici ha parlat de 676 persones, hui ha parlat ací de 677 persones.
El cas és que li recorde que eixa resposta no se m'ha donat i que seria important saber exactament per què.
¿És que no tenen vostés en estos moments clara la composició de la plantilla?
Saben exactament qui està i qui no està?
Perquè si ho sap i no m'ho diu, és com per a començar a dubtar.

Després, sobre el tema de la nul·litat probable.
Clar que no s'ha produït encara la sentència, però és ben probable.
Una nul·litat que jo li vaig a dir, encara que el Consell i senyor Ciscar li tiraran la culpa a vosté i diran que és per haver desafectat 190 treballadors, jo no estic d'acord.
Jo crec que eixa decisió manifesta les raons per les quals l'ERO fea inviable a l'empresa.
I, per tant, l'ERO ha de ser nul pel seu plantejament inicial.
Perquè, a més, com vosté ha dit, hi havia una causa econòmica i després una causa que era el procés d'externalització, per tant, una causa política.
Un procés d'externalització que, a més a més, no havia fet una anàlisi de costos viable.

Però jo li he fet dos preguntes.
Una l'ha respost d'una manera que a mi no m'agrada.
Li he preguntat si continuarà vosté de directora general i la resposta és: «Hoy por hoy soy directora general.
» Vol dir que no garanteix continuar en el lloc.
Vull dir, no garanteix no pegar a fugir davant la situació que se puga produir.
Jo crec que això no és positiu.
Vosté ha dit recentment que s'ha sentit sola defensant Radiotelevisió Valenciana.
I en tot cas, la porta defensant dos mesos.
Jo li vull recordar que n'hi han molts, centenars de treballadors que la porten defensant activament molts anys -defensant-la contra els directius que l'han enfonsat, per cert- i que continuaran defensant-la.
Si vosté en estos moments ja diu que «hoy por hoy…», però no descarta anar-se'n, no està llançant un bon missatge.

Però el que no ha respost és sobre si recorrerà o no recorrerà, ha dit que ho estudiarà.
Però jo li vull preguntar una cosa que crec que està ben clara.
¿Qui té la responsabilitat de decidir això?
Jo entenc que vosté, que és la directora general i presidenta del consell d'administració.
Jo entenc que és una empresa la que acomiada el personal a través de l'ERO i que, per tant, és l'empresa la que pot recórrer, no és el senyor Ciscar ni el Consell del Partit Popular.
Vosté és independent.
Ho diu la llei, que Radiotelevisió Valenciana actuarà de manera independent del Consell.
Per tant, la decisió no la té de prendre el senyor Fabra ni el senyor Ciscar, l'ha de prendre el consell d'administració del qual vosté ostenta la presidència i en el qual tenen majoria els membres designats a proposta del Partit Popular, que una i altra vegada aproven les seues decisions amb els vots en contra dels que designaren els grups de l'oposició.
¿Sí o no?

Per tant, ¿què farà vosté?
¿S'assentarà a parlar amb els sindicats?
¿Tractarà de buscar una eixida viable legal raonable.
.
.

El senyor president:

Vaya concluyendo señor Blanco.

El senyor Blanco Giner:

…o recorrerà?
Ho dic perquè la raó que va donar el consell d'administració, la majoria, per a rebutjar la petició de la minoria d'ajornar el procés d'adjudicació, va ser que, en tot cas, sempre acabarà abans el contracte d'externalització, que té una durada d'un any, que la sentència…

El senyor president

Muchas gracias, señor Blanco.

El senyor Blanco Giner:

…del Tribunal Suprem en cas de recurs.

El senyor president:

Señor Morera.

El senyor Blanco Giner:

Per tant, vosté ja ha anticipat que va a recórrer, jo crec que és una irresponsabilitat.

El senyor president:

Senyor Blanco…

El senyor Blanco Giner:

Vosté no hauria de recórrer, hauria d'assentar-se a negociar amb els sindicats.

El senyor president:

Señor Blanco, muchísimas gracias por su explicación.
Ha concluido su tiempo.

Señor Morera, por favor.

El senyor Morera Català:

Moltes gràcies, senyor president.

M'ha agradat molt eixa gran comunicació que té vosté amb els treballadors horitzontal, vertical, transversal.
Crec que és el que toca.
També ens agradaria que eixa comunicació se poguera fer al si d'esta comissió parlamentària.

I, en eixe sentit, com estem tots.
.
.
que vosté no pot parlar del passat, dels antecessors i no vol pronunciar-se sobre el que va passar, si hi ha la sentència, sobre el futur, allò lògic seria que quan hi haguera una sentència judicial allò lògic és que se poguera convocar urgentment una comissió parlamentària per a què analitzàrem tots conjuntament eixa conclusió d'eixa sentència.

Jo l'emplace a que vosté diga avui en esta comissió.
.
.
Perquè estem parlant d'ací dos setmanes, dos setmanes.
En eixe sentit, jo crec que és factible que durant el mes de novembre se puga, una vegada coneguem el contingut de la sentència, poder vindre a esta comissió parlamentària.
I eixa comunicació horitzontal, vertical, transversal, la puguem tindre en este òrgan de control i d'aportacions.

Vosté diu que el consell d'administració advoca per la viabilitat de Radiotelevisió Valenciana.
Tots els qui estem ací, crec que tots els qui estem ací advoquem per això.
No sabem què pensa el govern, el govern valencià.
Sí que sabem el que pensa el govern de Madrid.

El govern de Madrid, el Partit Popular, ha dit que si el Tribunal Suprem declara nul l'ERO, en este cas l'ERO de Televisió de Madrid, que tancarà televisió de Madrid.
Jo ja entenc que un partit que té les TD party i la TDT Intereconomía i tot això.
.
.
Bé, per a la identitat de Madrid li donarà igual.
Però nosaltres que tenim llengua pròpia i que no té un model televisiu, ni mitjans de comunicació que parlen del nostre conjunt, crec que haurien d'analitzar ací, en seu parlamentària, eixa situació i vore quines situacions podem donar.

Entre altres coses perquè, jo no sé el to de les intervencions.
Però el nostre grup parlamentari, el Grup Compromís, sempre intenta ser propositiu en este tema.
Crec que mos juguem molt, que és un tema neuràlgic, un tema fonamental.

I, en eixe sentit, vosté diu que va a trobar bons professionals, bons treballadors, quan va arribar a Radiotelevisió Valenciana, però en eixe moment ja hi havia gent fora, que ara s'hauria de dir si van a estar acomiadats en eixe ERO correctament o incorrectament.
I si es declara que ha sigut incorrectament, i jo dic que la presència del fiscal per la possible vulneració del drets fonamentals és un indicador de per on poden anar les coses.
Ja ho vorem.
Però en tot cas parlem.

I que el Partit Popular mos diga, perquè en estos moments estem que no podem avançar.
Hi ha moltes coses que crec que és necessari que hi haja consens.
I sobre el model de Radiotelevisió Valencià també.
Un consens que es va despreciar en el seu moment, que no es va volver abordar, que es va trencar, millor dit, es va trencar.
I estem pagant i estem penant les conseqüències, uns més que altres, els treballadors que han sigut víctimes d'este ERO.

I, en eixe sentit, crec que esta comissió, el missatge que podem llançar, que m'agradaria llançar, és que en el cas que es produïsca una sentència que puga posar en risc la Radiotelevisió Valenciana, llancem un missatge de que això no ha de ser així i que caldria que ens sentàrem a parlar tots en l'àmbit de les nostres responsabilitats, perquè ens juguem massa si esta radiotelevisió desapareix.

Vull donar una dada.
Crec recordar que els pressupostos de 2011, 2010, 2009, el capítol de salaris estàvem parlant d'uns 60 milions d'euros, 67 milions d'euros.
Estàvem parlant que no va a ser l'acumulació, que no va ser el factor salarial, el factor per arribar a eixos 1.
200 i tants milions d'euros de deute.

I crec que una gestió més eficaç, més correcta, de producció pròpia, de connexió amb el que és l'audiovisual valencià, el que és la TDT, senyories.
Quin fracàs també la gestió del PP en el TDT.
I ahí haurien de fer, podríem tindre un nínxol de treball important.
Tenim uns nivells d'atur estratosfèrics.
Per què no fem una aposta decidida?
Per això jo l' emplace, i m'agradaria que eixa pregunta la contestara.

Vosté assistirà el mes de novembre, quan tinguem sentència del Tribunal Superior de Justícia, a estes Corts per analitzar conjuntament les repercussions d'esta decisió i poder entreveure o demanar al govern mesures en línia de què se faça desaparéixer Radiotelevisió Valenciana i mirem entre tots eixides a eixa nova situació, a eixe nou escenari que se plantejarà.
I parlem de futur en eixe nou escenari…

El senyor president:

Vaya concluyendo, señor Morera.

El senyor Morera Català:

Eixa és la pregunta que m'agradaria fer-li en esta segona intervenció.

El senyor president:

Es el turno ahora del portavoz del Grupo Parlamentario Socialista.

El senyor Moreno Escrivà:

Senyora Vidal, com ja duem una estona ací, anem a recordar-li alguns fets incontrovertibles.

Qui va dir que vindria sempre que se li demanés, no ha vingut en set mesos.
Això és un fet incontrovertible, no és un insult.
Qui va dir que no era del PP, va acudir a estes Corts a aplaudir al president, conculcant l'article 107 del reglament d'aquesta cambra.
Això és un altre fer incontrovertible, no és un insult.

Qui dirigix la Radiotelevisió Valenciana, no sap on estan els contractes que un diputat demana i que es pagaren a un company d'empresa del director general adjudicador per una web que no funciona i a la qual la directora general actual no ha demandat, això tampoc és un insult.
Qui dirigix Radiotelevisió Valenciana sap que un tal Solana, que jo no sé ni qui era, que era del PSOE, això vosté ho sap, que era del PSOE, però no sap si s'ha pagat o no a l'empreses de doblatge de l'empresa que vosté dirigix.
Qui ha signat els acomiadaments no sap quin informàtic li ha traspaperat el cost d'un ERO.

Miren, senyors del Partit Popular i senyora Vidal, l'única forma que hauria de preocupar-los a tots vostés és esta, la d'un sobre.
Eixa és l'única forma que els hauria de preocupar a tots vostés.
Les meues formes no seran les millors, agraïsc el seu suggeriment i no em presentaré al concurs de diputat simpàtic.
Però les meues formes, senyor diputat, no inclouen cobrar sobres de diners en negre.

I les formes d'este diputat no esperen que el duguen a repetir en el càrrec, com algú insinuava per ahí, com si això m'haguera de llevar la son.
Només voldria que les formes d'este diputat li permeteren anar amb la cara alta pel carrer quan se'n vaja d'ací, d'ací un any i mig, i amb les butxaques a ser possible buides de diners dels contribuents, cosa que gent de vostés no poden dir.

Miren, l'ERO.
.
.
, reconec i els demane disculpes a tots vostés, i la Radiotelevisió Valenciana m'exacerba, em fa perdre les formes.
Però saben per què?
Perquè l'ERO ha arruïnat la vida a mil famílies amb noms i cognoms, persones que han vingut a parlar amb mi, persones a les que ja conec, persones a les que ja puc fins valorar el seu treball i són víctimes d'una injustícia rabiosa i indigna, que no només em fa xillar sinó que a més m'ha fet plorar més d'una vegada.

Així que sí, que és una cosa que em prenc molt malament i em perden les formes.
Queden-se vostés i les seues formes.
M'importa ben poc.
M'importa més que vostés reconeguen la indecència infinita del que han fet, més que que els parega que sóc el diputat amb les millors formes.
M'importa més el reconeixement dels treballadors als quals vostés han arruïnat la seua vida, si és que aconseguixc obtindre'l després de dos, tres, quatre anys de treball com a diputat, que les seues formes, sí.

No conec pitjor forma que la que se practica contínuament ací per part del partit amb més imputats d'Europa i per part de la direcció de la Radiotelevisió Valenciana amb els seus últims dirigents.
La pitjor forma, la més cruenta i la més indecent que coneix este senyor sense formes és el cinisme.
I vostés han sigut molt cínics, amb molt bones formes, amb molts bons abraços i amb molts somriures i bronzejats caríssims, han destruït la vida, el patrimoni i un element fonamental del nostre autogovern i de la pervivència del nostre idioma i de la nostra cultura.
Així que, sí, els reconec que les meues formes no són les millors i no ho seran.
Tranquils, no passa res.
Ho duré el millor que puga.

Deixe de tirar balons fora, senyora Vidal, ja li dic que jo no la vaig a ajudar amb això.
No tinc cap animadversió personal cap a vosté, crega-s'ho i si no algun dia s'ho creurà.
La meua opinió sobre el senyor Ciscar és la pitjor.
Però vosté acaba d'acusar el senyor Ciscar de traure de l'informe que vosté va entregar un paper per a conculcar la sentència del tribunal?

Li he demanat i li demane, i li ho hem demanat tots, diga'ns quin grau de responsabilitat pensa vosté assumir en el que ha passat, per favor, amb les millors formes possibles.

El senyor president:

Muchas gracias.

Señora directora general, ahora es su tiempo por cinco minutos.

La senyora directora general de Radiotelevisió Valenciana:

Cogiéndome a las últimas palabras, mi grado de responsabilidad que voy a asumir es el que me corresponde como directora general… (Remors)

El senyor president:

Señor Moreno, señor Moreno.

La señora directora general tiene el uso de la palabra.

La senyora directora general de Radiotelevisió Valenciana:

Vamos a ver.
Yo estoy designada, y lo recuerdo, estoy designada con arreglo a una ley.
Una ley que nos ha designado a nueve consejeros, de los cuales uno además es director general, y es mi caso, para un período de seis años.
Y que hay unas causas por las que se puede producir el cese de esa dirección general.
Si esas causas de cese tienen lugar, se producirá el cese de esta dirección general.

Yo en este momento no tengo ninguna intención de irme a ningún sitio, es decir, mi trabajo es ser directora general de Canal 9, y ya está.
Lo que ocurrirá en seis meses, en siete meses, en dos años, espero que siga en el mismo sitio, porque para algo me han designado las Cortes Valencianas para seis años, no para uno y medio, ni para medio, es decir, para seis años.
Y, por tanto, ese en principio es el puesto de trabajo que yo tengo y es a lo que hoy me estoy dedicando.

Yo no juego a si voy a dimitir o no voy a dimitir, ni a cosas de esa naturaleza, ni a discursos efectistas, no voy a entrar en eso, lo siento mucho pero no voy a entrar en eso.

Yo he llegado, he asumido un compromiso, que es dirigir Radiotelevisión Valenciana, de conformidad con la nueva ley.
Y, evidentemente, voy afrontando las distintas situaciones que se van planteando en función de cómo se van planteando.
Si algo sé es de decisiones judiciales y de consecuencias derivadas de las decisiones judiciales.
Y les aseguro que no se puede tomar una decisión respecto a una decisión judicial, y menos de esta magnitud, antes de ver la resolución judicial.

La resolución judicial puede contemplar varios escenarios, pero los escenarios son completamente diferentes en función de lo que diga exactamente la sentencia, puede determinar distintas causas por las que se puede generar una consecuencia jurídica y hay que verla y hay que verla.
Y sería una imprudencia, y más en mi caso siendo experta en derecho, sería una imprudencia por mi parte pronunciarme antes sobre esa sentencia cuando la sentencia no la tenemos.
Lo que hay que hacer es esperar al momento de la sentencia.

En relación a si vendré o no vendré, se lo he dicho.
Yo estoy sujeta a la agenda parlamentaria.
Yo pedí venir a explicar el contrato programa y la externalización a finales de julio y estoy aquí hoy.
Pero yo personalmente… (Remors)

El senyor president:

No dialoguen entre ustedes.

Tiene ahora el uso de la palabra la directora general.

Gracias.

La directora general de Radiotelevisió Valenciana:

Por tanto, en relación con este tema, yo no tengo ningún problema en venir a explicarlo.
Y, segundo, si no se produce esa comparecencia parlamentaria el mes que viene, les he dicho, les he dicho que están todos los temas a su disposición.
(Remors) Pues que se produzca.
Yo estoy a disposición de estas Cortes.
Pero lo que les quiero decir es que los temas están preparados, que si quieren los tienen en contestación por escrito cuando me los pida.

Y, en todo caso, en relación con el tema del ERE, creo, de verdad, que debemos esperar por una situación de prudencia y porque las sentencias judiciales, cuando además afectan a tantísimas personas, tienen unas consecuencias jurídicas completamente diferentes en función del contenido de las mismas.
Es decir, aunque creamos que las competencia pueden ser «si ocurre nulidad será esto y si ocurre escenario de improcedencia será esto», de verdad que sería una imprudencia por parte de cualquier director general pronunciarse ahora.

En relación a si la competencia la tiene Radiotelevisión Valenciana o no, somos partes en el proceso, tanto la Generalitat valenciana, que podrá decidir recurrir o no, porque La Generalitat estuvo personada a través de un letrado de la abogacía de La Generalitat.
Segundo, es parte del ente público y también este estuvo defendido y representado por otro letrado, que tendrá que tomar su decisión.
El ente público lo representa un consejo de liquidadores.
Ese consejo de liquidadores tendrá que tomar su decisión.

Y la Radiotelevisión Valenciana, Sociedad Anónima Unipersonal, evidentemente, su consejo de administración tendrá que tomar una decisión, y ésa sí la tendrá que tomar el consejo de administración de Radiotelevisión Valenciana.

Por tanto, creo que le he respondido claramente a la pregunta de si somos responsables o no.
Somos tres partes en todo esto.

Pues, nada.
(Veus)

En relación con la desafectación, sólo en treinta segundos.
Es decir, yo solicité…, yo, al ver las divergencias, lo que hice -y consta perfectamente-, solicito un informe jurídico y solicito un informe a Garrigues.
Y, a partir de ahí, Garrigues hizo un informe por escrito, firmado por ellos, de que las voces señeras de la radio era un criterio de los permitidos por el anterior consejo de administración.
Y por ese motivo yo, evidentemente, no hice ningún cambio.
Y, al final, las discrepancias quedaron reducidas a siete personas.
¿Y qué hice?
Rectificar.
Cuando algo no está bien hecho, se rectifica.
Lo rectifiqué, ¿en qué sentido?
En el sentido de que salían.

El senyor president:

Muchas gracias, señora directora general.

Vamos a suspender por cinco minutos la comisión.
Y retomamos con el último punto previsto para ver en el orden del día de hoy.

Gracias.

(Se suspén la reunió durant uns minuts)

El senyor president:

(Inoïble) .
.
.
 invitados que todavía nos acompañan, vamos a retomar el curso normal de la comisión.

Compareixença de la directora general de Radiotelevisió Valenciana, senyora Rosa Vidal Monferrer, per a explicar els criteris emprats per a la confecció del nou organigrama directiu de la RTVV, presentat al seu consell d'administració reunit el passat 24 de maig de 2013, sol·licitada pel Grup Parlamentari Socialista (RE número 62.
039), a la qual s'acumula la sol·licitada també pel Grup Parlamentari Socialista per a explicar les funcions i cost de l'equip institucional que apareix en l'organigrama de RTVV (RE número 62.
043) i la sol·licitada pel Grup Parlamentari Compromís per a explicar per quin motiu té un salari major que el president de Les Corts mentre té plantejat un ERO a l'ens públic (RE número 62.
442)

El senyor president:

Vamos a abordar el quinto punto del orden del día que hace referencia a la comparecencia de la directora general para explicar los criterios utilizados para la confección del nuevo organigrama directivo de Radiotelevisión Valenciana, presentado a su consejo de administración y reunido el pasado 24 de mayo de 2013, que tiene el registro de entrada 62.
039, que formula el Grupo Parlamentario Socialista y que está acumulada a la 62.
043, que formula el mismo grupo, y, a su vez, está acumulada a la 62.
442 que formula el Grupo Parlamentario Compromís.

A tal efecto, tal y como ya comentamos en su momento al resto de portavoces, este será el último punto que tratemos a lo largo de hoy.

Tiene la palabra la directora general.

Muchas gracias.

La senyora directora general Radiotelevisió Valenciana:

Estimades senyories.

S'han acumulat en este punt diverses compareixences de molt diversa temàtica que passaré a explicar de forma separada.

En primer lloc, se'm pregunta pels criteris utilitzats per a la confecció del nou organigrama.
He de dir que els criteris que s'han utilitzat són molts senzills, els que diu la llei: mèrit, professionalitat i capacitat.

Segons el que disposa l'article 21.
5 de la Llei 3/2012, de 20 de juliol, de l'estatut de Radiotelevisió Valenciana, el director o directora general comptarà amb un gabinet propi i un equip directiu suficient i adequat per a la gestió de Radiotelevisió Valenciana.

Així, el personal que actualment ocupa llocs directius en Radiotelevisió Valenciana, Societat Anònima Unipersonal és el següent: Beatriz Montes Sebastián, directora adjunta de serveis corporatius; Salud Pedrós Cotino, directora adjunta de Mitjans de Televisió, Ràdio i Web; Juan Aguado Domingo, director d'Assessoria Jurídica; Concepción Gómez Bort, directora de Desenvolupament Professional; Jorge Torres Gimeno, director de Gestió; Juan Antonio Pardo, director de Comunicació i Màrqueting; Juan Manuel Roldán Tejado, director d'Infraestructures, Xarxa i Mitjans Tècnics; Esmeralda Velasco Irigoyen, directora d'Informatius i Esports; Maica Rams, directora de la ràdio; Luis Miguel del Baño, director de Programes, i Javier Molins, cap de gabinet.

Per a la seua contractació, el personal directiu va subscriure els contractes d'alta direcció corresponents.
Després, tenim llocs intermedis o caps intermedis, però no personal directiu.

En relació amb els llocs intermedis, he d'informar-los que la relació que els vincula amb l'empresa és laboral ordinària, per la qual cosa els és d'aplicació el conveni col·lectiu actualment en vigor.
Respecte a ells, se va proposar al consell d'administració les següents modalitats de llocs intermedis: cap de secció, actualment buit; caps d'unitat, 33; cap d'àrea, 43; i responsables, 23.
El nou equip directiu va fer una reducció de l'organigrama que a nivell econòmic s'ha traduït en un estalvi anual d'1,5 milions d'euros.
Aquesta reducció està en marxa des del mes de maig.

Quant a les retribucions de la resta del personal de la plantilla, he d'assenyalar que únicament poden ser alterades en ocasió de la negociació col·lectiva.
He de dir-los que, actualment, estem fent una negociació col·lectiva i que el plantejament de l'empresa és no afectar per a res els salaris dels treballadors, que la negociació va en unes altres mesures però en cap cas en afectar els salaris dels treballadors.

Quant a la compareixença per a explicar les funcions i cos de l'equip institucional que apareix en l'organigrama de Radiotelevisió Valenciana, sol·licitada pel Grup Parlamentari Socialista, m'agradaria deixar clar que, des d'un primer moment, l'equip institucional actualment no està inclòs en l'organigrama de Radiotelevisió Valenciana com a tal perquè no se li considera ni llocs directius ni llocs intermedis.
Este equip naix de la necessitat recollida en la llei aprovada per estes Corts.
Tal com diu l'article 26 d'aquesta llei, Radiotelevisió Valenciana realitzarà un seguiment i cobertura informativa de les activitats oficials del Consell.
Amb tal finalitat existix un equip institucional, entre les funcions del qual destaca la de donar cobertura prioritària a estes activitats del Consell.

Este equip ha arribat a estar compost en el passat per huit professionals de la plantilla de Radiotelevisió Valenciana però, actualment, a causa de la reducció de personal que ha experimentat l'empresa, està compost per cinc persones.
Segons dades facilitades per la direcció de gestió, els costos laborals d'aquest personal des de juliol de 2011 fins a l'agost de 2013 ha ascendit a 819,36 euros.
Eixa xifra inclouria la seguretat social que va a càrrec de l'empresa; si restem eixe concepte, el cost ascendiria a 611.
944 euros; i si el dividim entre dos anys, doncs estaríem parlant d'uns 300.
000 euros anuals.

Per últim, quant a la compareixença de la directora general de radiotelevisió per a explicar per quin motiu té un salari major que el president de Les Corts mentre n'hi ha plantejat un ERO a l'ens públic, sol·licitada pel Grup Parlamentari Compromís, els puc informar que el salari brut anual d'aquesta directora general és el que fixen els pressupostos generals de La Generalitat i que ascendeix a 57.
599,76 cèntims anuals.
Per cert, una retribució molt, molt inferior a la que jo rebia en l'anterior lloc de treball, encara que alguns consideren que tornaré al carrer de donde me han sacado o algo así.
(Rialles)

El senyor president:

Muchas gracias por su brevedad pero, también, por el detalle de datos.

Señor portavoz del Grupo Parlamentario Socialista.

El senyor Moreno Escrivà:

Moltes gràcies.

Mire, senyora Vidal, com veig que li ha afectat li ho vaig a explicar d'una altra manera; una llei la dugué i una llei se l'endurà.
No sé si aixina és més suau -vull dir-, aixina és com han de passar les coses.
Una llei totalitària, no pactada i unilateral la dugué i esperem -algunes persones esperem- que una llei consensuada, més democràtica, que done més capacitat i més independència real de la direcció general i que faça que una directora general no vinga a aplaudir el president, directament no vinga a aplaudir el president, estaria bé -vull dir-, durà a un altre temps en què jo li dia que crec que vosté no serà una candidata ideal -crea-, tampoc volia dir res.
Canvi de llei.

Mire, una cosa que desenvoluparem ara després però la vull deixar clara des del principi perquè és molt important i ha de vore amb allò de l'organigrama -este que vosté comentava-, és la gestió de la imatge corporativa.
Això em preocupa perquè vosté reconeix que no sap de televisió però sí que diu que en allò que és gestionar una empresa vosté es veu capacitada per a fer-ho, i això em preocupa perquè, mire, d'això jo alguna cosa sé, alguna cosa, ¿val?

La gestió de la imatge corporativa d'una empresa no és cosa de gustos, ¡no ho és!
Per això ni la Ford, ni la Coca-Cola, ni Las Provincias, per posar un exemple, o el diari ABC -vull dir-, per això les grans empreses de comunicació arreu del món no han fet la barbaritat en termes econòmics que vosté ha fet perquè a la imatge corporativa d'una empresa se li assigna un valor quantificable, s'anomena «notorietat», capacitat de ser reconeguda de manera ràpida pels que ho han de consumir.
Ja sé que els responsables de la barbaritat esta no tenien ni idea d'este concepte tan bàsic però és un error, i estaria bé que eixa pota la tragueren el més aviat possible, com a mínim per a no empitjorar el mal que ja li han fet.

Mire, senyora Vidal, anem a buscar un punt de trobada, si a vosté li pareix bé.
¿Li pareix bé un bon punt de trobada la Reial Acadèmia de la Llengua Espanyola?
¿Estaria vosté d'acord amb això?
Doncs, anem allà.

«Organigrama.
Sinopsis o esquema de la organización de una entitad, de una empresa o de una tarea.
Sinopsis del esquema de la organización de una empresa.
» No només els quatre, o cinc, o sis persones que van a cobrar sous de càrrecs directius i tenen un contracte directiu, no, no, no, no.
Un organigrama és açò i més; un organigrama en una empresa són totes aquelles persones -i jo crec que vosté en açò pot coincidir amb mi, ¿val?
-, un organigrama són totes aquelles persones de l'empresa que tenen assignada una funció, que normalment sol estar retribuïda, i que du bàsicament dos coses: una responsabilitat sobre la tasca que fan i la facultat de decidir què han de fer les altres persones que estan supeditades a ella.
¿Vosté coincidiria amb mi en eixa definició d'organigrama?
No em contesta, ¡val!

Vull dir, doncs eixa, que és per la qual jo li vaig preguntar, per la de la Reial Acadèmia de la Llengua Espanyola, no que vosté dibuixe l'arbre més llarg o més curt, sinó el que realment és un organigrama, és del que vosté m'havia d'haver contestat i, ¿com no?
, no m'ha contestat.

L'organigrama seu és aquest, senyora Vidal, este és el seu organigrama, organigrama que és el resultat de diversos refers de l'organigrama -perquè esta és una compareixença antiga, ja feia temps que havia d'haver vingut vosté ací a contestar esta pregunta-, i és un organigrama que vosté ha anant refent conforme jo he anat fent rodes de premsa; cada vegada que li dia, «mire, té vosté una persona imputada, no sé què i tal», li ho vaig dir ací i no el tocà, vaig fer una roda de premsa i el va substituir i presentà un altre organigrama, i un altre organigrama i un altre organigrama.
Ara, estem en aquest, ¿val?
Doncs anem a este.

I ¿per què és important l'organigrama?
No perquè jo tinga cap tipus d'animadversió cap a ningun dels integrants d'este organigrama, sinó perquè quines persones, quines qualificacions tenen i quines són les seues trajectòries professional determinarà l'orientació que vosté li està donant a la televisió.
No ho determinarà que vosté balafie els diners dels valencians omplint les rotondes d'una nova imatge que la gent es pensa que és la candidatura del Partit Popular, ¡no!
Això no ho va a variar, ho variaria que vosté prenguera decisions dins de l'organigrama en les quals començaren a vore's que els responsables són persones de reconegut prestigi professional en allò que estan fent i no amics seus o persones que -hui, ara pegarem un repàs- a vore qui són, ¿val?

Abans d'entrar aquí, li diré que l'equip institucional no ha desaparegut de l'organigrama, senyora Vidal, no, l'equip institucional vosté l'ha esborrat, però continuen haguent-hi un nombre de persones a les quals vosté ha adjudicat una tasca específica que és fer-li propaganda al senyor president de La Generalitat -que bona falta li falta-, i a eixa gent a qui vosté li ha encomanat eixa tasca -segons la seua pròpia resposta- té un cost només des de juliol de 2011 fins a l'agost de 2013, és a dir, en dos anys, senyores i senyors -¡encara sort que no queda cap periodista ja!
, ¿eh?
, no es preocupen (veus), ja m'ocuparé jo, tranquils-, sí, sí, en dos anys… -açò igual obri els informatius hui, ¿eh?
-, en dos anys… -bé, sí, queda una periodista, té vosté raó, perdone- 819.
000 euros ha costat la campanya d'imatge.
Açò.
.
.
(inintel·ligible) al coach i al cuiner, ¿eh?
-vull dir-, açò ha costat que Fabra parega el que no és, són just els dos anys que du Fabra, 819.
000.
Això dividit entre les cinc persones que diu vosté, ¿vosté ha fet els números?
, ¿vosté que els paga a esta gent?
, ¿vosté ha dividit dos anys per les persones que vosté diu que estan al càrrec d'açò, cinc persones?
, ¿vosté sap dividir?
¡Val!
, bé, ¡riga's!
, després em contesta, que sempre serà millor.
Reconeixerà amb mi que són molts diners, que és un poc escandalós.

Directora general, senyora Rosa Maria Vidal, ja sabem que vosté va vindre ací, mos va explicar què era, va dir que no era del Partit Popular, però ja li he contat que vosté va vindre ací a aplaudir el senyor Fabra.
Evolucionem.

La senyora Salud Pedrós, ¿qui és Salud Pedrós?
, ¿qui és la senyora Salud Pedrós a part de.
.
.
?
(Veus) No, la senyora Salud Pedrós ha sigut cap dels informatius que han enfonsant l'audiència fins al 4%; és molt amiga de la senyora Paula Meseguer, això sí que és notori; és la responsable de la cobertura vergonyosa i repugnant de la Primavera Valenciana, que ha sigut durament criticada; i és la responsable de la cobertura del judici al senyor Camps.
¡Anem bé, anem bé!
Té vosté raó, açò ja és una altra tele.
Mire, ara me quede més tranquil.
Continuem.

¿Qui és, per exemple, el senyor Luis del Baño?
El senyor Luis del Baño, germà d'un exdiputat, el senyor Luis del Baño ha sigut regidor del Partit Popular a Sant Antoni de Benaixeve, el senyor Luis del Baño és conegut per ser editor de caps de setmana, eixos informatius de caps de setmana que ara vostés abominen perquè ara són plurals, ara són no sé què, ¡no va caure!
, és exactament el mateix que n'hi havia abans.

¿Qui és la senyora Maica Rams?
Esta és del PSOE -ja li ho avance jo-.
La senyora Maica Rams ha sigut cap de premsa del senyor García Antón, ha sigut cap de premsa del conseller Modrego… ¿Continue o com anem?

Tot el seu organigrama és una assemblea del Partit Popular quasi, quasi; germans, marits, no sé què.
La única que pareixia que anava a ser, ¡ai!
, la senyora Esmeralda Velasco, ha tardat poquet, ha tardat poquet en esborrar el bloc en què posava a parir la televisió valenciana quan la nomenaren, però ha tardat poquet en destapar-se com.
.
.
, ella sí que dóna entrevistes, ¿ho sabia vosté que ara tenim una directora d'informatius que dóna entrevistes pels mitjans de comunicació?
Serà perquè no les done vosté, ¿val?

I un cap de gabinet que li vàrem dir, li vàrem dir que per què necessita vosté un cap de gabinet, i va dir: «Porque tengo que ir mucho a las Cortes.
» Això m'han dit que va contestar vosté en el consell d'administració i necessitava un interlocutor.
¿Me'l pot presentar que no el conec?
¿És vosté?
Acabe de conéixer ara.
.
.
, el portaveu del Partit Socialista, el principal partit de l'oposició, acaba de conéixer, ara, en estos moments, al que, segons vosté, era l'encarregat de mantindre una relació fluida amb Les Corts.
Imagine's.

Miren, el seu organigrama és una declaració d'intencions.
I el resultat de la gestió no ha segut més pluralisme, no està siguent.
.
.
, jo no sé si tenen pensat, m'ho poden dir ara, si tenen pensat convidar-me a La tertúlia, ja saben que em fa molta il·lusió.
Pagaria, si fa falta, per poder anar algun dia.
No crec que mai escolten els valencians l'opinió dels socialistes valencians sobre la televisió que tenen.
Crec que això no arribarà.

Però l'únic resultat que ha tingut el seu organigrama.
.
.
(veus) el seu organigrama ha segut eixa gestió de la qual ara després en la rèplica, si vol, li parlaré més detingudament, una nova imatge corporativa, un colp d'efecte milionari absurd i empresarialment injustificable que ha sumit en el ridícul més espantós, que ja en tenia prou, a la radiotelevisió valenciana.
Deuria vosté reflexionar sobre el seu organigrama.

Gràcies.

El senyor president:

Gràcies.

És ara el torn del senyor Morera.
Avant.

El senyor Morera Català:

Bé, jo crec, sincerament, que a estes altures de les compareixences el més oportú, com que n'hi ha una condició suspensiva ací, que és la sentència del Tribunal Superior de Justícia i no n'hi ha un pronunciament clar per la directora de Radiotelevisió Valenciana sobre la seua compareixença, a petició pròpia, durant el mes de novembre a esta comissió, doncs, ¿què podem esperar?

Estem.
.
.
, com que nosaltres ja som gats escaldats, perquè ací s'ha dit pels anteriors directors de l'anterior direcció de Radiotelevisió Valenciana, el senyor López Jaraba, el senyor Alejandro Reig, que mai va vindre, som gats escaldats, doncs, ¿quina credibilitat té vosté si ara no anuncia ací, que era el que havien d'haver fet, que va vindre a comparéixer per a explicar després de la sentència i què suposa això per a la nostra radiotelevisió pública?
És que no té cap credibilitat.
«Que las agendas, que no sé qué…», són embolics i romanços.

Ací s'ha de vindre, donar la cara i explicar el que n'hi ha.
I tota la resta són romanços, perquè esta compareixença d'ara no hauria de formular-se, perquè tenim 14 punts i ací falla completament els mecanismes de control democràtic.
Açò és una burla a la democràcia i a les Corts Valencianes, el que estem fent ara ací.

Vosté va vindre el 17 d'abril, han passat 7 mesos, va demanar comparéixer a petició pròpia l'1 de agost i ha tardat tres mesos.
I s'acumula.
.
.
, s'acumulen els problemes, s'acumulen les peticions.
Açò no pot ser.
Açò denigra esta institució.
Açò vulnera els drets dels diputats a poder controlar la seua gestió.
I per molts organigrames i per molts (inintel·ligible) .
.
.
No, això no és la manera de funcionar.

Jo la torne a emplaçar que mos diga si vol compareixença de motu proprio, perquè nosaltres encara que siga diumenge vindrem, dissabte, quan a vosté li vinga bé.
Però, ¿fugir de Les Corts?
¿No donar la cara?
Això no pot ser.
No pot ser.
S'ha de vindre, comparèixer.
.
.
perquè és que si no, com que ja som gats escaldats.
.
.
, (Veus) Sí, d'un que va pegar a fugir, López Jaraba, i va amagar tot el que havia fet l'anterior, Pedro García, que està imputat.
No teníem ni el domicili.
És que no va donar ni el domicili, l'haguérem d'anar a buscar.
Aleshores, no ens agradaria que acabara aixina.

I per això, com els precedents del partit que l'ha nomenada a vosté en estes Corts, perquè l'ha nomenada Les Corts, però només amb vots d'un partit.
El crèdit que té és molt poc.
Jo intente ser propositiu, però si ara en esta compareixença no mos diu que el mes de novembre compareix.
.
.
¡pega a fugir!
¡No dóna la cara!
Efectivament, està sub iúdice una situació que mos ha provocat tota la gestió que ha fet el Partido Popular de tota esta situació.

Però vosté, que té llei nova, i diu que vol estar fins al seu mandat, (inintel·ligible) .
.
.
sis anys, vinga i done la cara.
És que, ¿què estem fent ací a estes hores?
¿Què estem fent?

Organigrama, salari, mos ha donat.
.
.
, però l'organigrama, per exemple, una petició concreta, és que la insolvència dels que ens governen.
¿Anem a tindre una relació de llocs de treball, una RPT?
¡Que en tot el sector públic no el tenim!
¡És que és greu açò!
Una relació de llocs de treball dels sis-cents i tants que han quedat de la criba que han fet de forma arbitrària -sí, arbitrària- vulnerant previsiblement drets fonamentals dels treballadors.
Dels 675, ¿podrem saber la relació de llocs de treball?
¿Com han entrat, com han accedit al lloc de treball?
Això és bàsic en una democràcia.
I si no ho tenim ací, doncs és que tenim un problema greu.

I vosté, que és advocada, advocada de l'estat, que ja mos va dir ací -crec que açò l'honora- que no poden haver-hi en contractes públics clàusules de confidencialitat.
Doncs que sàpiga que els seus antecessors han fet contractes amb clàusules de confidencialitat.
¡Que ho sàpiga!
I que quan els hem demanat, mos els han negat.

És més, esta Generalitat ha pagat en paradisos fiscals a empreses amb les quals s'han contractat serveis per part de Televisió Valenciana.
¡És que això ha passat!
Aleshores, clar, estem ací.
.
.
I ara, vosté ha fet ací.
.
.
, ja mos torna a paréixer allò de l'anterior etapa.

El mes de novembre ha de vindre vosté ací i donar la cara, perquè tindrem una sentència que posa en risc la viabilitat de Radiotelevisió Valenciana.
I ací podrem mirar l'organigrama, a qui han colocado, (inintel·ligible) .
.
.
enchufado.
.
.
Bé, escolte, haurem de vindre i vore les conseqüències jurídiques de tot això, les conseqüències polítiques, què fem com institució.
Si estes persones del Partit Popular li diuen alguna cosa al govern o van a complir verticalment les decisions d'un govern que mos porta al desastre com a poble.

I vosté, que ha estat nomenada pel Partit Popular, per estes Corts, ha de vindre i jo l'emplace que mos diga si va vindre o no.
I tota la resta són romanços, perquè ahí se juga la credibilitat.
Ja no estem mirant del passat, ni el que pot passar en el futur.
És vosté.
I ha de vindre, i analitzem les conseqüències d'eixa decisió a motu proprio, però no enviant-mos una carta i tal.
No, no, perquè després mos ho bloquegen ací.

Hem demanat emparament al president de Les Corts perquè se convoque esta reunió, i mos l'ha convocada el mateix dia que estava ací en la comissió de governació explicant-mos els contractes que han fet amb els helicòpters i, mira per on, el que va contractar els helicòpters se n'ha anat de cacera amb el propietari de l'empresa d'helicòpters.
És que açò és de traca.
El mateix dia per a intentar solapar la informació.
Això no pot ser.

No se riga, president, que és aixina.

El senyor president:

Senyor Morera.
.
.

El senyor Morera Català:

¡Però es que estic ja fins a la coronilla!

El senyor president:

.
.
.
veja vosté com se convoquen i quines són les cronologies.
Perquè esta comissió està convocada des de fa més d'un mes.
(Veus) A la qüestió, a la qüestió, senyor Morera.

El senyor Morera Català:

Jo he demanat emparament al president de Les Corts, perquè el president de Les Corts ha d'estar per damunt del que és la història dels partits polítics.

I a vosté jo l'emplace, perquè ja no val la pena ni continuar amb tot açò, l'emplace que diga si va a comparéixer, i per tant esta comissió crec que no tindrà inconvenient el senyor president, ni els diputats que estem ací, que si vosté ara mos diu que, de motu proprio, a la setmana de la sentència estarà ací i donarà la cara, jo l'aplaudiré.

Però si vosté.
.
.
«no, l'agenda, no sé què, ja li enviaré un comunicat i tal.
.
.
», és una burla, s'està burlant de mosatros en un moment que sabem, per responsables del govern, que han dit que si n'hi ha una sentència de nul·litat, açò se tanca.
Aleshores, ¿què estem fent ací debatent de l'organigrama i de.
.
.
l'organigrama?
Jo crec que.
.
.
, amb això acabe, però li demane que ho diga.
A la setmana, no patisca vosté que a l'hora que a vosté li vinga bé, no tinc cap dubte que la Mesa de Les Corts tramitarà ràpidament, diligentment, urgentment la seua petició de donar la cara, de no amagar-se, de no fugir com van fer els anteriors, els que mos han portat ací, designats pel Partido Popular i, per tant, vosté ara ha de decidir si vol ser.
.
.
, vol actuar de forma objectiva, ser la directora general de Radiotelevisió Valenciana, perquè el crèdit que té és poc, només l'ha triada el Partido Popular i si realment vol fer honor a eixe càrrec.
I tota la resta.
.
.
, és que crec que és poc efectiu si vosté ara ací no dóna la cara i diu no.
.
.
, si mos dóna una evasiva, doncs ja sabem el que tenim, ja sabem el que tenim.

Perquè ací n'hi han 14 punts en l'ordre del dia, i acumulats, ahí tots acumulats i tot això.
¡Ja estem farts!
Entre altres coses, perquè ja l'únic òrgan de control pràcticament és este, és este, i no podem incrementar més la frustració.
No podem incrementar més la frustració.
Per tant, diga realment si a la setmana de la sentència vosté vindrà ací i podrem reunir-mos per a analitzar tots junts eixa sentència.
I tota la resta, la veritat és que no és massa substantiu.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Gràcies a vosté.

Senyor Blanco, és el seu torn.
Gràcies.

El senyor Blanco Giner:

Jo vaig a ser breu.

A vore, este és l'organigrama, almenys, a 1 d'octubre de 2013.
Crec que són 119 caps, a una raó d'1 per cada 5,6 treballadors, segons la plantilla que vosté diu ara.
(Veus) Bé, almenys, no se sentirà sola vosté.
(Veus)

No sé, jo crec que en alguns departaments, com a mínim, jo crec que hi han més jefes que indis, però.
.
.
no vaig a jutjar-ho.
Jo tampoc sóc un especialista.

Tampoc vaig a jutjar les persones que no conec, sincerament.
I, de fet, fins i tot, agraïsc la presència dels directius de Radiotelevisió Valenciana dels quals crec que Beatriz Montes, si no m'equivoque, sí que la vaig conéixer en una visita; a Esmeralda Velasco no la conec, però l'he vista en televisió, i no sé si Salud Pedrós és la persona que els acompanya, és que no tinc ni idea, és a dir, no puc.
.
.
, crec que Javier Molins és el que abans comentava.

Però també és de veres que, sense jutjar a cadascú d'ells per separat, la sensació que queda al conéixer este organigrama, no sols de les persones que estan hui ací, sinó d'altres que també son molt conegudes, perquè han estat en pantalla molts anys, com Manu Ríos, per exemple, és que hi ha un continuisme clar.
I, per tant, la nova etapa té molts elements que estaven ja en la vella etapa.

Si la cap d'informatius de l'etapa de la censura i la manipulació, que fins i tot se reconeix en estos moments que hi ha una nova etapa que és plural, quan s'afirma que ara hi ha una nova etapa de pluralitat, implícitament s'està diguent que abans hi havia una etapa de sectarisme, de partidisme, de manipulació.

Clar, que la mateixa persona que conduïa els informatius de la censura i de la manipulació partidista, ara, estiga al capdavant de.
.
.
-entenc que mitjans és tot, ¿no?
, és la ràdio, és la tele, és la web- d'una nova etapa de pluralisme, objectivitat i independència no és impossible, no és impossible, però.
.
.
genera dubtes, que entenga, senyora Vidal, que nosaltres els tingam.

Jo crec que cal fer molt més recorregut per a poder dictar sentència sobre les voluntats i, sobretot, la manera de dur-les a la pràctica, més enllà del que el senyor Maluenda diga, no sé si de manera concertada o interessada.
No ho sé.

Quan passe més temps vorem el recorregut.
De moment, n'hi han indicis d'una cosa i de la contrària, però, sincerament, açò fa tuf a continuisme.

Després, aprofite el poc de temps que me queda per a demanar-li un aclariment sobre una qüestió que vosté ha respost en una compareixença anterior, però que no m'acaba de quedar clara, quan he parlat del contracte del Vila-real.
Vosté m'ha dit que la Sindicatura de Comptes el veu legal i que per això vosté està obligada a complir-lo.
I jo he dit que interpretava de les seues paraules que anaven a pagar-lo.
I en el moment en què jo estava diguent això, vosté, amb gestos, fea com que no i, aleshores, m'agradaria, per concloure aquesta comissió, almenys pel que a mi respecta, que em diguera si va a pagar Radiotelevisió Valenciana els 2.
950.
000 euros del contracte amb el Vila-real en esta temporada i en la temporada vinent en què estiga en primera divisió, que crec que serà la propera temporada, perquè el Vila-real, al contrari que el València, va bé.
Jo sóc de València, però m'alegre també que el Vila-real vaja bé.
Espere que el València remunte.

Gràcies.

El senyor president:

Gràcies a vosté.

És el torn ara del Partit Popular en la persona de la diputada.
.
.
, la senyora María Rosa Roca.

La senyora Roca Castelló:

Muchas gracias, señor presidente.

En primer lugar, pues también agradecerle, no solo la presentación actual, sino la que ha hecho al inicio de esta comisión dándome la bienvenida, porque es la primera vez que voy a actuar, ya que recientemente estoy en Les Corts.

Agradecerle también a la directora general de Radiotelevisión Valenciana su presencia hoy aquí para dar contestación más que cumplida a todas las cuestiones que se están aquí planteando.

Como no hay mucho tiempo y esto se ha alargado mucho, yo tampoco quiero alargarme.
Pero sí que quisiera hacer unas cuantas reflexiones después de haber escuchado atentamente pues a los portavoces de los distintos grupos de la oposición.

He escuchado algo así como que el logo que actualmente preside la Radiotelevisión Valenciana pues hará ganar elecciones al Partido Popular.
(Veus) Lo he entendido de esta manera, por el color azul.
Yo estaba pensando ¿de qué color era el logo anterior que tenía Radiotelevisión Valenciana?
Pues era rojo.
Y continuamos ganando elecciones, si a eso se refería.
Esto es lo que yo he entendido.

Luego, pues he oído también algo así… Si me permiten, estoy el uso de la palabra, yo le he escuchado atentamente y no lo he interrumpido.
(Veus) No, no me puede replicar ahora mientras estoy hablando.

El senyor president:

No, no puede replicar.
Tiene el uso de la palabra la señora diputada.
(Veus)

Señorías, el uso de la palabra la señora Roca, y ella no ha manifestado opinión mientras el resto de diputados hablaba.

La senyora Roca Castelló:

Muchas gracias, señor presidente.

Luego, en otro orden de cosas, pues me he hecho también… he hecho oídos y me quedado sorprendida de la capacidad de…, según han comentado aquí algunas personas, de manipulación de los medios de comunicación, a golpes de prensa, cambiando personas de determinado organigrama.
Esto es lo que he oído hoy aquí.

Y una aclaración.
En las tertulias y desayunos de Radiotelevisión Valenciana yo misma he visto al señor Ximo Puig recientemente acudir, y recientemente pues otro portavoz en esta mesa, o este diputado pues creo que acudir también, lo que pasa es a lo mejor llaman a los portavoces, a las personas que tienen representatividad en los diferentes grupos políticos y no única y exclusivamente a los diputados rasos como yo, porque a mí no me han llamado todavía.

Bien, sí que quería aclarar, dando respuesta a la pregunta que hoy se formula y que hoy mantenemos aquí con respecto al organigrama, que sí se demandaba una sinopsis.
Yo, brevemente, si permite la directora general, tengo una sinopsis, que además está perfectamente redactada en la Instrucción 4/2013, sobre la normativa de puestos de mando intermedio.

Radiotelevisión Valenciana, paso a leerle literal, porque lo puedo decir yo mejor.

«Radiotelevisión Valenciana, Sociedad Anónima Unipersonal, de ahora en adelante Radiotelevisión Valenciana, es una empresa pública de La Generalitat que gestiona y ejecuta la gestión del servicio público de televisión y radiodifusión de La Generalitat.

»La Ley 3/2012, de 20 de julio, de La Generalitat, de Estatuto de Radiotelevisión Valenciana, y la Resolución de 16 de julio de 2013, de la directora general del Secretariado del Consell de Relaciones con Las Cortes, por la que se dispone la publicación del contrato programa entre el Consell y Radiotelevisión Valenciana, determinan los contenidos de servicio público, objetivos generales, líneas estratégicas y los objetivos de programación y gestión a observar por Radiotelevisión Valenciana, de forma que la sociedad que compone la Comunidad Valenciana perciba una prestación del servicio público eficaz, eficiente y sostenible -que ya se ha dicho aquí esta mañana.

»Las circunstancias económicas imperantes, la significativa reestructuración experimentada y el compromiso de cumplir con los propósitos antes enunciados, conducen a que Radiotelevisión Valenciana se dote de una estructura de organización adecuada adaptándose al entorno, a la situación actual y al futuro de la manera más óptima posible, conformándose asimismo a las estipulaciones y directrices que contempla el desarrollo del contrato-programa suscrito el 9 de julio de 2013» -como ya he dicho, como ya se ha comentado.

Hay una serie de artículos que contienen en esta instrucción y que se estructuran más o menos, en resumen, de la siguiente manera.

El artículo 1, que trata sobre el objeto y ámbito de aplicación, dice que el organigrama de Radiotelevisión Valenciana pretende reflejar la posición de las esferas que integran la empresa, los niveles jerárquicos, las líneas de autoridad y las de asesoría.
Por tanto, es conveniente efectuar una separación entre las áreas operacionales que marcan y guían el trabajo del día a día, ostentando la máxima capacidad de dirección y representación de la empresa de otras cuya función es la de llevar a cabo las directrices concretadas por las áreas operacionales, coordinando personas o asesorando en campos de conocimiento diversos.

Con respecto al organigrama.
.
.
, esto se referiría al personal laboral, que son mandos intermedios.
Y con respecto al organigrama referente al equipo directivo, el organigrama en cuanto a este equipo directivo, refleja las relaciones jerárquicas y funcionales con el resto de la organización.
Queda establecido que únicamente tienen la consideración de alta dirección, adscritos y dependientes directamente de la dirección general, el jefe de gabinete, que, si me permiten, ya que no lo conocen, yo sí que lo conozco, Javier Molins fue el primer gabinete de prensa del conseller de Sanidad en el año 1995, Joaquín Farnós.
Sencillamente a efectos de presentación.

Queda establecido que únicamente tienen la consideración de alta dirección - repito- adscritos y dependientes directamente de la dirección general, el jefe de gabinete -repito-, los directores adjuntos y el resto de los directores.

Las direcciones adjuntas desarrollan una función de coordinación en el ámbito de su competencia.
La dirección general, a los efectos de la normativa estatal laboral de seguridad social, tiene la consideración de órgano de la empresa y, por tanto, su relación es de prestación de servicios mercantil.
Queda fuera de este supuesto el caso de los altos funcionarios públicos en situación administrativa de servicios especiales.

Nada más y muchas gracias.

El senyor president:

Muchas gracias a usted, señora diputada.

Es el turno ahora de la señora directora general.

La senyora directora general de Radiotelevisió Valenciana:

Bona vesprada ja.

En relació a l'organigrama jo també he de dir que una qüestió és l'organigrama i una altra molt diferent és una altra cosa que s'ha demanat, una altra cosa del que estem parlant no és un organigrama.
Un organigrama és el que està ahí.
I hem fet molt més del que -li puc dir- el que és un organigrama normal.
Perquè hem redactat una instrucció, que és el que venia demanant la Sindicatura de Comptes des de fa molt de temps.

Però el que se me demana, que és una relació de llocs de treball, un manual de funcions -sí, sí, senyor Morera-, això també ho estem fent, evidentment.
Perquè hi hagué un manual de funcions per a eixa casa, des de l'any 1986 no s'ha fet un manual de funcions.
Per tant, jo pense que en set mesos, ja portem un mes i mig fent eixe manual de funcions.
No anem malament, no anem malament.
S'han compromés les persones que ho estan fent en donar-mos eixe manual de funcions i la relació de llocs de treball per abans que acabe este any.
Estan fent, i jo sé que ja s'ha passat a algunes de les seccions, a algunes de les unitats o de les àrees perquè confirmen les funcions que estan realitzant.
I el treball també s'està fent.
Ho coneix perfectament el consell d'administració.

En relació a si jo assistisc al dia del debat de l'estat regional, la veritat és que me pareixeria vergonyós que una directora general de Radiotelevisió Valenciana, una empresa pública en què l'únic soci únic que té és La Generalitat, no acudisca a un debat tan important com el debat de l'estat regional en esta comunitat.
Me pareix un moment importantíssim per anar.
La veritat és que pense que és el que havia de fer i a més vaig coincidir allí amb directors d'uns altres mitjans de comunicació.
Per tant, pense que vaig fer el que havia de fer, com fan uns altres directors de mitjans de comunicació.
I en este cas és el primer mitjà de comunicació de la Comunitat Valenciana.

En relació a si jo canvie l'organigrama o no, la veritat és que, senyor Moreno, no se done tanta importància, (veus) no se done tanta importància.
Jo no canvie l'organigrama perquè vosté isca en una roda de premsa, li ho dic de veres, li ho dic de veres.
Jo no faig les coses aixina.
Jo intente portar una gestió com jo la sé fer.
La meua gestió.
.
.
jo designe els llocs que són el meu equip directiu.
L'equip directiu són nou persones en eixe organigrama.
I eixes persones tenen una responsabilitat concreta.
A partir d'ahí jo no treballe directament amb les persones que estan per baix d'eixes persones.
I estes són les que han designat els seus equips.
Evidentment tenint en compte que han de ser persones de la casa, que m'imagine que les coneixeran.
Jo ja he anat coneixent moltes d'estes persones, jo conec a tots els caps de secció, tinc reunions amb ells tots els dilluns i sé en quin lloc treballaria mes a gust i en quin no.
Però els directius meus tenen la suficient competència i professionalitat com per a decidir amb qui volen treballar i amb qui no volen treballar.
I jo pense que tampoc estan tots els dies (inintel·ligible) .
.
.
les seues rodes de premsa, de veritat.

M'han criticat molt, però ho he dit, eixa frase sí que és meua, que jo estic gestionant al marge dels mitjans de comunicació i de la política, i per tant al marge de les seues rodes de premsa.
Li ho dic de veres.

En relació a la petició que me dia, jo el que vaig a fer, ja ho he dit en el consell d'administració i ja ho he dit en el seu moment, tan important com que vaig decidir convocar a tots els treballadors de l'empresa per a dir-los, després del dia del judici, dels dos dies de judici, quina era la situació de l'empresa i que era un moment molt complicat.
I per això vaig preferir contar-ho jo, perquè pense que és el que havia de fer.
I a partir d'ahí que tots els treballadors van tindre la possibilitat de preguntar-me el que ells en eixe moment van considerar.
Van ser dos hores de reunió que pense que van ser molt importants i que jo estic satisfeta que la gent vinguera i estiguera interessada, perquè me demostra que estan molt implicats en l'empresa, com han d'estar, com hem d'estar tots els que treballem en una empresa.

Jo el que vaig a fer, i això sí que depén de mi directament, jo el dia que arribe la sentència jo li la traslladaré immediatament tal com jo la reba a tots els membres del consell d'administració, directament, i convocaré el consell d'administració en tres, quatre dies, evidentment ja amb una proposta del que hem de fer en eixa sentència, perquè és una sentència molt important.
Amb eixa sentència jo convocaré el consell d'administració.
I és una competència que em correspon a mi com a presidenta del consell d'administració.
Per tant, jo dic que ho faré, i això ho faré.

En relació a estes Corts no em competix a mi dir si vaig a vindre, si me compromet a vindre o no.
Jo el que dic és que, a més d'això, jo demanaré el mateix dia vindre ací.
I demane que.
.
.
demane vindre ací, jo demanaré, demanaré igual, que jo convocaré el consell d'administració, demanaré vindre a esta comissió de control.
A partir d'ahí ja em citaran o no em citaran immediatament.

També he de recordar, he de recordar les funcions que cadascun dels òrgans d'una empresa ocupen.
En una empresa la gestió i l'administració de l'empresa li correspon a l'òrgan d'administració, que és el consell d'administració.
I eixe és l'òrgan que ha de prendre la decisió.
Per tant, eixa és la decisió que s'ha de prendre d'una manera immediata.
A més, crec, ho sabem tots, durant esta exposició molts han dit que se diu en el consell d'administració perquè m'ho han dit.
.
.
Home, tots teniu representants en el consell d'administració.
Per tant, esteu informats immediatament del que passa o podeu estar informats.
Però s'ha de distingir entre el que pren les decisions, que és el consell d'administració i, per tant, estarà convocat immediatament, no és una decisió que la vaja a prendre jo, encara que a la millor puga fer-ho, però la vaig a prendre amb el consell d'administració; i la segona, demanaré vindre ací.
I a partir d'ahí se me citarà quan hi haja l'agenda per part del parlament.
I ja està.

Ací en realitat vindrem perquè jo els conte també quina decisió ha pres el consell d'administració.
M'agradaria que la decisió del consell d'administració siguera prèvia a vindre ací a parlar, com crec que ha de ser, evidentment.

I en relació a la presència del senyor Moreno en les tertúlies o no, la veritat és que jo he de dir que no entre molt en el tema per ara.
A la millor interessaria a l'audiència, no dic.
.
.
(Veus) Jo pense que actualment, i això sí que ho dic, jo he demanat qui ha vingut i qui no ha vingut, i jo crec que el tema està bastant equilibrat actualment.
Jo recorde que des que jo sóc directora general ha vingut: el president de La Generalitat, ha vingut una vegada a la televisió i no ha vingut cap vegada a la ràdio; el secretari general del Partit Socialista del País Valencià, Ximo Puig, una vegada a televisió i dos vegades a la ràdio; el mateix senyor Morera, dos vegades a la televisió, crec que a la ràdio no; i la senyora Sanz, també va vindre una vegada a la televisió.
També ha vingut, i ho sé, ha vingut Antonio Torres, ha vingut fa uns dies Rafael Rubio, ha vingut Jorge Bellver, han vingut també, per exemple, ha vingut Toni Cantó, que no té representació en este parlament, però sí el té a nivell nacional i és de la Comunitat Valenciana.
I han vingut unes altres persones de la societat i del món polític.

La veritat volem.
.
.
i això és.
.
.
quan dic «volem» estic parlant en present i en futur, no estic parlant en passat, però volem que la televisió valenciana siga una finestra que estiga oberta a tots els valencians.
Jo això sí que és una frase que dic, i sí que la vaig dir en eixa reunió, vaig dir que pense que si es tanca Radiotelevisió Valenciana, la veu de la Comunitat Valenciana no se sentirà com ha de sentir-se.
I, per tant, jo pense que tots els que esteu ací representats esteu venint.
No obstant, em pose a la vostra disposició perquè aquell qui vullga vindre, si es considera, que ho demane, evidentment.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora directora general.

Es el turno ahora de los grupos.
Comienza el Grupo Parlamentario Socialista.
Adelante.

El senyoro Moreno Escrivà:

Moltes gràcies.

Mire, senyora Vidal, vindre a Les Corts un periodista que dirigix un mitjà de comunicació a escoltar el que diu el president està bé.
Que vinga la directora general de la radiotelevisió pública a aplaudir el president conculca directament el reglament.
Vosté sap que va aplaudir, la van veure tots els periodistes, i va ser motiu d'escàndol i cachondeo, les dos coses.
Però, en fi, això ho va fer vosté i no passa res.
S'equivocà, no passa res si ho diu, «no sabía que no podía aplaudir», ho va fer, li va eixir del cor, i no passa res.
Això, ser sincer, sempre està bé.

Està diguent vosté amb orgull que en set mesos ha estat una vegada en la tele el secretari general del principal partit de l'oposició, en set mesos, o la senyora Sanz.
Ho està diguent amb orgull.
És fascinant.

Mire, per a haver fet vosté el seu organigrama, i ja li he explicat el que diu el diccionari que és un organigrama, al marge de la política, no li crida poderosament l'atenció que.
.
.
i gràcies per l'apunt, se m'havia oblidat allò del senyor Farnós, que també venia d'un altre conseller, gràcies.
Vull dir, no li pareix a vosté una gran casualitat que tot el seu equip directiu isca amb la meitat del equipo de propaganda del Partit Popular i l'altra meitat del seu exdespatx?
No li pareix a vosté cridanera la cosa?

S'ha dit ací, i jo ho mantinc, i ho mantic ara, que l'organigrama era un refugi per a salvats de l'ERO, que ara alguns sembla que se dediquen a repartir paperets que han de signar els treballadors amb adhesió o no adhesió al régimen.
Per a d'això és pel que es veu que té vosté allí part d'eixe organigrama que diu no tindre.

Li he parlat de l'equip institucional presidencial que vosté no m'ha dit absolutament res.
Xe, quin desliz, ¿no?
Val, anem allà.
Anem a vore.
Quants periodistes d'eixos que diu vosté, no dient exactament, no ajustant-se molt a la realitat, que se dediquen a informar sobre les institucions, etcètera, etcètera, abans que este diputat ho denunciara li assegure que per propi testimoni d'ells la resposta és no, estaven directament assignats a presidència i sols a presidència?
Sols ells podien seguir el president i gravar-lo.
Si se li queia una corbata, com si se li queia el pantaló, només ells.
No podia ningú més que no foren ells editar les informacions.

Quants periodistes té vosté assignats als altres membres de les institucions?
A saber.
Al senyor Torres, quants en té, síndic portaveu del principal partit de l'oposició?
Diga-m'ho.
Quants en té al senyor Morera?
Quants a la senyora Marga Sanz?
Quants?
Ningun, absolutament ningun.
No és un equip institucional, és un equip presidencial, per al jefe de juliganeo, això és el que és.
Per això misteriosament tots es salvaren de l'ERO amb eixos barems tan estupends dels que ja hem parlat abans.

Parlem d'altres criteris, ja que això d'haver sigut membre de la propaganda activa del Partit Popular sembla que ara un va i es bateja, demana perdó i se li passa tot.
Els antecedents professionals no han comptat, vostés es veu que va redimir-los a tots i a convertir-los en adalils de la transparència.

Bé, parlem d'un altre criteri.
Li he parlat de que la senyora Salud Pedrós, enfosà els informatius per sota del 4%.
No és un criteri això per a dir «xica, no, xe, Salud, tu no.
Anem a vore algú que controle…».
No, me la fa superjefa, superjefa.

El senyor Carrau, que ha protagonitzat alguns dels escàndols més lamentables del periodisme valencià, polemitzant i contradient els seus propis convidats, perdent els papers en debats electorals normativitzats me'l fa vosté editor dels informatius del cap de setmana.
Estupendo!

Alguns dels dirigents que sí que són coneguts, perquè tenen tots, tenim tots un passat bo i dolent, bon rotllo, interioritzem-lo i sentim-nos orgullosos d'ells, ja han fet coses sota el seu manament.

Hi hagué una proposta de que per una vegada informaren vostés del que han callat i han amagat a la societat valenciana respecte a l'actuació lamentable i vergonyosa del govern valencià en el cas de les víctimes del metro, que contaren la història, que contaren el que de veritat ha passat donant veu a tot el món.
I saben què van dir vostés?
Que no.
Que eixe programa no es farà i que no s'informarà.
Això ja ho ha fet vosté, senyora.

La informació que donà Radiotelevisió Valenciana sota el control de la senyora Esmeralda Velasco sobre el juí de l'ERO, la vaig vore jo pel matí.
Només eixia vosté parlant i l'advocat de la Intersindical dient que era vosté alta, rubia y superestupenda.
Res del fiscal, res de les declaracions de tal.
Descontextualitzaren tot el que hi havia allí….

El senyor president:

Muchas gracias, señor Moreno.

El senyor Moreno Escrivà:

Senyora Vidal, són vostés -acabe de seguida- són vostés els mateixos fent el mateix.
Si els ho voleu comprar, els ho compreu, però jo, no.

Gràcies.

El senyor president:

Gracias por concluir.

Señor Morera es su turno.

El senyor Morera Català:

Moltes gràcies, senyor president.

Si vosté va estar present al debat de política general.
No som una regió, segons el que diu l'Estatut, som una nacionalitat històrica.
Però no passa res.
.
.
, vull dir, en fi.
.
.
són coses de debat de política general.

Segona qüestió.
No costaria massa diners fer un debat plural de tertúlia, no només política de partit sinó social.
Hi ha mitjans de comunicació social que ho fan.
Levante televisió fa una tertúlia política amb uns nivells d'audiència prou recomanables i no suposarien un cost elevat, perquè crec que el debat polític és interessant que es puga realitzar, és una idea.
És que la seua presència en esta comissió, crec que també és per afavorir algunes propostes, algunes idees, com les que formulem.

Tres.
M'agradaria que constara en acta, senyora secretària, que la directora general de Radiotelevisió Valenciana ens ha informat que quan hi haja sentència reunirà el seu consell d'administració al cap de tres dies i que estaria d'acord en comparéixer en esta Comissió de Radiotelevisió Valenciana.
La petició de la comissió li formule.

En eixe sentit, jo crec que no podem fer un lleig a la directora de la Radiotelevisió Valenciana.
I m'agradaria que constara en acta que a la setmana, quan l'agenda de la directora general se puga, convocar una comissió de Radiotelevisió Valenciana per a comparéixer i analitzar tots junts els efectes d'esta sentència.

I reafirme la petició que veig que s'està fent.
Perquè el que és inaudit és que en una empresa pública, com és Radiotelevisió Valenciana, i en totes les altres, no hagen tingut una relació de llocs de treballs, com té qualsevol ajuntament, una RTP, que això efectivament no s'havia fet en els últims anys, però que si es fa estarem molt contents de posar un poquet de racionalitat en el que ha sigut un desgavell quant a la gestió política i partidista de la casa.

I, en eixe sentit, jo crec que hem d'incrementar.
I el que també estaria bé que l'equip directiu jo no els coneixia, coneixia a alguns.
Però, en eixe sentit tot el que puguen aportar des d'esta comissió per a millorar el que és l'instrument necessari del nostre autogovern i de la nostra identitat, millor que millor.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Gracias a usted por su brevedad y su concreción.

Señor Blanco, su turno.

El senyor Blanco Giner:

Senyora Vidal, jo no sé si vosté és conscient del grandíssim repte que enfronta el reflotar una radiotelevisió pública, que no sols va estar enfonsada econòmicament sinó també en prestigi social.
Vosté sap que són 1.
300 milions d'euros de deute que, per cert, ha assumit la Generalitat valenciana; una situació laboral terrorífica amb una sentència per vindre.
Però és que també té un problema de falta de credibilitat.

Després de molts anys de programació en molts casos, no en tots, també cal trencar una llança pels bons programes que s'han fet en Radiotelevisió Valenciana.
Però normalment en espais, diguem, secundaris, en Punt 2, en horaris de matinada, sense donar-li la suficient importància.
Mentre s'emetia Tómbola i se gastaven molts diners en programes absolutament infames de frivolitat i de cotilleos, hi havien programes com Medi Ambient o programes culturals que estaven pràcticament amagats en la graella.
Jo crec que ha sigut un criteri nefast.

Però, després, sobretot, uns informatius manipulats, censurats, que van fer que molts, la major part dels valencians i valencianes, donaren l'esquena a la radiotelevisió pública.

Vosté a mi em fa la sensació que ha arribat apartant els directius responsables de la gestió econòmica i empresarial, perquè s'ha adonat que eren un absolut desastre i vosté ací ho ha dit, «jo vaig arribar i ací ningú em va rebre, ningú em va dir on estaven els contractes i per tant jo he cessat…» Però, insistisc, fa la sensació que ho ha fet el mateix quant al que són qüestions de programació, emissió i informatius.

El cap d'informatius de la ràdio és qui presentava el programa de debat nocturn, al qual jo he pogut assistir alguna vegada i he vist claríssimament la tendenciositat de les seues locucions i de la conducció del debat.

Una persona, com Manu Ríos, famosa entre altres coses per llegir el manifest d'aquella operació propagandística de «Agua para todos» del Partit Popular, ha ascendit i en estos moments ocupa un lloc molt important amb molta gent sota la seues ordres.
Com s'ha comentat, la responsable d'informatius de l'època més negra de la censura de la manipulació és ara encara més jefa, perquè depén d'ella ràdio, televisió i web.
Crec que no és conscient, de veres, perquè per a ser creïble hauria de fer un altre tipus d'enfocament respecte al canvi d'època.

Jo puc dir-li que me costa contrastar dia darrere de dia eixa nova etapa, entre altres coses perquè ja no estan els vídeos penjats en la pàgina web.
Jo no tinc temps d'arribar a ma casa a vore els informatius, sóc una persona molt ocupada, en un grup molt xicotet tenim moltíssims llocs que cobrir i estic treballant quan se fa els Notícies 9 de migdia i el de la nit, normalment sempre estic treballant, o estic en Les Corts o estic en reunions, en actes.
I el cas és que abans podia anar a la pàgina web i revisar si havien cobert esta roda de premsa, com havien donat eixa notícia.

El mateix dia que jo presentava els contractes de futbol amb Radiotelevisió Valenciana vingueren a cobrir-la dos redactors, un de la ràdio i un de la tele.
Però jo no sé si s'ha donat eixa notícia, perquè no puc comprovar-ho a la pàgina web.
Així que tampoc vaig a emetre sentència.
Però ja li dic que no s'ha preocupat vosté massa d'aparentar com a mínim una nova època i, per tant, hauré de veure-ho amb els meus propis ulls i de moment encara no crec que siga suficient.

Per últim, li he preguntat si pagarà els 3 milions d'euros del Vila-real, esta temporada i la següent.
Jo sé que no és el punt de l'ordre del dia, però com que no sé si vosté podrà vindre alguns dels díhuit dies hàbils en què no hi ha ple matí i vesprada en Les Corts i que podria convocar la comissió qualsevol de les persones que la rodeja.
Jo crec que és qüestió que parle Verònica Marcos i el senyor Ricardo Martínez.
Són els dos que formen majoria de la mesa de la comissió i si li conten rotllos de calendari parlamentari, ja li dic que són díhuit dies que estan disponibles per a fixar, matí o vesprada, la comissió de control de Radiotelevisió Valenciana.

Però com que no sé si serà possible, per falta de voluntat seua o del Partit Popular o de les dues coses, m'agradaria que responguera clarament si va a pagar eixos 3 milions al Vila-real Club de Futbol.

Gràcies.

El senyor president:

Gracias, señor Blanco.

Señora directora general, és el seu torn, per cinc minuts.

La senyora directora general de Radiotelevisió Valenciana:

Estimades senyories, per a concloure, i comence pel final, en relació a allò dels contractes del Vila-real en realitat la contraprestació per l'adquisició anualment és de dos milions i mig per temporada… (Remors) Dos milions i mig per temporada.
(Remors)

El senyor president:

Si dialoguen es difícil.

La senyora directora general de RTVV:

Dos milions i mig per temporada més l'IVA, evidentment, és una prestació de servicis i porta el seu IVA.
I sí que eixe contracte està en vigor.
I el que he dit és que com està en vigor i la Sindicatura de Comptes ho ha estudiat i la conclusió que ha tret és que és correcte, jo no dic si jo ho firmaria o no, actualment vull dir que no hem firmat cap contracte amb cap equip de futbol.
El que hem firmat és que ells mos ajuden a poder anar per Espanya, fonamentalment, portant les nostres càmeres, els nostres periodistes i els paguen ells.
El que he firmat este és un contracte que hem heretat de la situació anterior, però que, evidentment, ho hem de complir, fonamentalment perquè la Sindicatura de Comptes ha dit que està bé, que és un contracte que està bé.

No obstant, s'ha ampliat moltíssim l'objecte d'eixe contracte.
I hem fet que ells paguen moltíssimes coses més, la producció i una sèrie d'objectes que és molt més ampli que el que està firmat en realitat.
Estan assumint moltes més obligacions.
El que ocorre és que no tinc temps de poder explicar totes eixes obligacions.
Però si m'ho demana per escrit ho tindrà, no hi ha cap problema.

En relació amb l'organigrama he de dir que sí que hem fet canvis, que sí que hem fet canvis.
Pot ser que es note, que no es note.
Evidentment, en una televisió costa molt que es note.
Però el director de la televisió es deia Luis Redondo.
Jo no el veig per cap lloc de l'organigrama.
I la directora de la ràdio es deia Núria Romeral, jo no la veig per cap lloc de l'organigrama.
Per tant, dir que tinc les mateixes persones no és veritat.

La cap d'informatius, que és la persona de la qual depenen tots els informatius i que a més tot el meu equip directiu depenen directament de l'òrgan d'administració i això vol dir que la responsable dels informatius no és Salud Pedrós sinó que els informatius de la televisió és Esmeralda Velasco.
Això vol dir que és Esmeralda Velasco.
I Esmeralda Velasco és una persona que ve no de la televisió sinó que ve de fora.

No obstant, quan es fa un organigrama i quan es gestiona una empresa, per a fer les coses bé no es pot fer un canvi i jo ho he fet, jo he fet un canvi molt important en l'organigrama.
Però jo pense que sempre s'ha de comptar amb persones que estan dins de la casa i persones que estan fora.
Perquè els dos punts de vista són importants.
Jo sabia que era molt més senzill que les persones de gestió corporativa vingueren de fora de la casa i que les persones de l'empresa estigueren en la part de negoci.
I això és el que fet.

No obstant, jo conec, com vostés, la situació en què es trobava Radiotelevisió Valenciana de prestigi social.
I per això la persona que dirigix els informatius no és una persona que estiguera dins de la casa.
Jo volia una forma de fer les coses diferents.
Després mos podrà anar millor o podrà anar pitjor, però la realitat és que volia fer les coses d'una manera diferent.
Per tant, no és veritat que siga el mateix organigrama.

I, en el temps que em queda, només vull dir que, encara no es nota molt, però s'han fet moltes coses en estos sis mesos, però moltes coses.
S'ha fet una gestió molt sostenible i austera i l'eliminació d'un canal ha suposat 2.
700.
000 euros.

Hem canviat, encara que no li agrade al senyor Moreno, tota la imatge corporativa amb el nou disseny del logo, hem canviat tota la imatge de la televisió.
I els diners que són, són molt pocs, però molt pocs.

Sabeu el que ha costat, de veritat, els decorats?
170.
000 euros és tot el que han costat els nous decorats.
TV3 ha utilitzat enguany 1.
500.
000 per als decorats del TV3 dels informatius.
I amb eixos 170.
000 euros anem a tindre 1.
800 hores de programació pròpia amb la gent de la casa.
Pense que eixa televisió es mereix tindre una finestra oberta i es mereixia un sistema tecnològic molt més modern del que tenim.

Acabem de passar als 16/9, la veritat és que seguir reballant en 4/3 això ens podia.
.
.
, érem l'única televisió de la FORTA que ho estàvem fent.
Per tant, pense que era absolutament necessari per a la situació que tenim ara.

Hem fet tot un concurs públic de continguts audiovisuals.
I, per tant, això es vorà en la televisió en el termini d'un mes aproximadament es voran tots eixos programes.

S'està negociant un nou conveni col·lectiu, que ara hem ampliat el termini i estarà negociat quan finalitze el mes de novembre.
Calia negociar el conveni col·lectiu i ho hem fet.

Hem reajustat l'organigrama.
I eixe organigrama ha suposat uns estalvis d' 1.
500.
000 d'euros només en complements.
Per tant, dir que eixe organigrama és molt ample, podrà ser molt ample, però suposa 1.
500.
000 d'estalvi respecte a l'organigrama anterior.

I, per un altre costat, els comptes quan van arribar presentaven unes pèrdues de 3.
500.
000 d'euros.
Actualment, tenim una situació molt, molt millorada.
I d'ací a final d'any se vorà quina és la finalització de Radiotelevisió Valenciana, però és una gestió econòmicament molt sostenible.
I pense que és molt important començar per ahí i espere que en la cadena també es veja en el futur.

El senyor president:

Muchas gracias, señora directora general, por esta comparecencia, por el resto de comparecencias, por su capacidad de dar explicaciones, datos, hechos, motivos.

Gracias, a los señores diputados, a las personas que hoy nos han acompañado, a los medios de comunicación que han seguido esta comparecencia y a los funcionarios de la casa que nos han prestado soporte para que fuese posible.

Se levanta la sesión.

Muchas gracias.

(S'alça la reunió a les 15 hores i 59 minuts)