DS-072HTML.html





Ple de les Corts Valencianes realitzat el dia 20 de maig de 2021.
Comença la sessió a les 10 hores i 6 minuts.
Presideix el president de les Corts Valencianes, senyor Enric Morera i Català.
Sessió plenària número 39.
Segona i darrera reunió.

El senyor president de les Corts Valencianes:

Molt bon dia, senyories.
Moltes gràcies als mitjans gràfics.
(Pausa)

Senyories, es reprén la sessió.
(El president colpeja amb la maceta)

Compareixença del president del Consell per a respondre les preguntes d'interés general per a la Comunitat Valenciana, formulades pels grups parlamentaris

El senyor president de les Corts Valencianes:

Punt dècim del nostre ordre del dia, compareixença del president del Consell per a respondre les preguntes d'interés general per a la Comunitat Valenciana, formulades pels grups parlamentaris.

Coneixen vostés el procediment.
Sense més dilació, done la paraula a la síndica, a la nova síndica, a la qual felicitem, Eva Ortiz, que farà la pregunta en nom del Grup Parlamentari Popular.

La senyora Ortiz Vilella:

Muchas gracias, señor presidente.

Molt Honorable President de la Generalitat, vicepresidenta, vicepresidente del gobierno valenciano.
Queridos diputados.

En esta primera parte de mi intervención le haré unas cuantas preguntas que me gustaría me contestara.
¿Cuántos parados más tiene que soportar esta comunidad, señor Puig?
¿Cuántos ERTE, que terminan siendo ERE, va a tener que soportar esta comunitat?
¿Cuántas subidas de impuestos más vamos a tener que soportar en esta comunitat?
¿Cuántos cierres de empresas más vamos a tener soportar en esta comunitat?

Y, por último, ¿cómo valora la situación de crisis que sufren los valencianos?

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Una vegada formulada la pregunta, contestarà el molt honorable president, al qual done en este moment la paraula.
President…

El senyor president del Consell:

Moltes gràcies, molt excel·lent president.

En primer lugar, señora Ortiz, darle la enhorabuena por su nombramiento por parte del Grupo Parlamentario Popular.
Y al mismo tiempo, hoy que tengo la oportunidad también, agradecerle, reconocerle el trabajo que ha hecho la señora Bonig en este tiempo que hemos compartido.
(Aplaudiments)

Como siempre, desde el gobierno valenciano se va a respetar siempre, con total actitud positiva, aquello que decidan los grupos parlamentarios y los partidos políticos aquí representados.

Senyora Ortiz, hem passat un any terrible.
Ha sigut, probablement, l'any més dur de les nostres vides.
I, a hores d'ara, el més important és que amb l'esforç de tota la societat valenciana, amb l'esforç col·lectiu, hui estem ja en una obertura progressiva que no té marxa arrere gràcies a la vacunació.

Hi havia una manera d'enfrontar aquesta crisi, que era, fonamentalment, basada en la prevenció a través de les restriccions, en tot el que ha sigut el seguiment i el rastreig i el més important, l'actiu més important que tenim, que és la vacunació.
Una vacunació que ha aconseguit ja, en estos moments, afortunadament, una velocitat de creuer que permetrà assegurar la protecció de la població els propers mesos.

En concret, després d'haver vacunat ja totes les persones majors de huitanta anys, la setmana passada vam acabar d'immunitzar ja totes les persones d'entre setanta i setanta-nou anys, entre els quals ja el 65 % tenen la pauta completa.
La setmana que ve s'acabaran de posar, almenys, la primera dosi de tots els majors de seixanta anys, i esta setmana també ha començat ja el procés de vacunació dels majors de cinquanta anys, que finalitzarà el 15 de juny.
Dos dies després, el dia 17, començaran amb les persones de quaranta i cinquanta anys.

I, a partir del mes de juliol, i això els vull anunciar hui, la vacunació començarà per als majors de trenta anys.
També li puc dir que el procés d'immunització no pararà ni en juliol ni en agost.

Esta ofensiva contra la pandèmia, juntament amb el compliment de les mesures de protecció per part dels valencians, ha permés situar la Comunitat Valenciana com el territori espanyol i europeu amb menys incidència de la malaltia.
Tenim una incidència, a hores d'ara, de 29,3 casos per 100.
000 habitants.
Portem dos mesos sent la comunitat amb menys afectació d'Espanya.

En definitiva, senyora Ortiz, la manera d'intentar reactivar l'economia no és altra que intentar superar la pandèmia.
Eixa és la qüestió i el sacrifici de valencianes i valencians ha salvat moltes vides.
I, salvant vides, salvem l'economia.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies.

Una vegada escoltada esta primera part de la resposta, continuarem escoltant la concreció de la pregunta per part de la síndica del Grup Parlamentari Popular.
Té la paraula la il·lustre diputada Eva Ortiz.

La senyora Ortiz Vilella:

Gracias, presidente.

Señor Puig, el próximo día le voy a preguntar por vacunas, a ver si me entero de los datos del paro y del cierre de las empresas.
(Aplaudiments) Todos venimos con una intervención preparada, pero hoy me ha dejado usted muy sorprendida.
Pero me lo anoto.

Mire, señor presidente, como usted ha dicho, este año hemos vivido una crisis sanitaria sin precedentes que ha conllevado una crisis económica y social muy importante.
Y a nosotros nos preocupa, muy mucho, que la situación de las familias se vuelva un problema sin retorno en lo que respecta a esta situación.

Ustedes han hecho muchos anuncios, pero sobre todo sus acciones, tanto las suyas como las de su gobierno, desprenden que para ustedes son invisibles las más de mil empresas que han presentado un concurso de acreedores; las más de cuatro mil cuatrocientas sesenta y dos empresas que cierran, según la seguridad social; los más de veinte mil empleos que se han destruido en el sector de la hostelería; los más de once mil millones de euros que se han perdido en el tema turístico, según la conferencia empresarial del sector turístico de la Comunidad Valenciana; los más de sesenta mil valencianos que todavía están en ERTE; los más de cuatrocientos mil empleos que se han destruido, de los cuales cuarenta mil son de este trimestre.
Y, sobre todo, para usted, señor Puig, es invisible lo que dice el Instituto de Estudios Económicos, donde señala que la cuarta autonomía en presión fiscal es la Comunidad Valenciana.

Oiga, yo, de verdad, después de todo esto, todavía entiendo menos que su jefe, el señor Sánchez, y usted, junto con el resto de barones socialistas, estén buscando la forma de acabar con los autónomos de las rentas más bajas.
Ahora un autónomo que tiene un rendimiento neto de 3.
000 euros va a pagar el triple de cotización que uno de 22.
000 euros.
Sus ingresos, el montante del 55 % de sus ingresos de esos autónomos, van a ir a parar al estado.
Y esta mañana desayunando me encuentro que el ministro Escrivá propone rebajar las ayudas por COVID también a los autónomos.
Oiga, no va a quedar un autónomo en esta comunidad.
(Aplaudiments)

Usted seguro que me dirá, y entiendo que es verdad, que es consciente de la situación de las familias de esta comunidad, que muchas no llegan a final de mes y tienen que tirar de las pensiones de los abuelos o de familiares que les ayuden a pagar muchas de las cuestiones que tienen hoy en día.
Seguro que me dirá que es consciente de que cada minuto en algún lugar de esta comunidad se une una persona a las colas del hambre.
Seguro que me dirá, y estoy convencida de que es verdad, que sabe que hay mucha gente que ha perdido su patrimonio porque ha tenido que cerrar su negocio, autónomos, pymes, comercio… Infinidad, podríamos estar todo el día.

Como yo estoy segura de que usted sabe eso, y además me lo creo, no puedo entender cómo no ha alzado la voz y ha dado un puñetazo en la mesa de la Moncloa del señor Sánchez, cuando quiere un infierno fiscal para todos los españoles y especialmente para los valencianos.
Quiere que sea más caro matricular un vehículo, comprar un refresco, circular por las autovías, llenar los depósitos del coche, heredar un piso de los padres, comprar… Cualquier tipo de situación que haya… Viajar en avión, y pagar las cotizaciones sociales por trabajar.
Yo no entiendo, si usted sabe lo primero, cómo no ha dado un puñetazo en la mesa con lo segundo.
 (Aplaudiments)

Mire, hoy tiene una oportunidad importantísima para reconocer, y le honraría, que esa subida de impuestos no es para los ricos.
Comprar refrescos no es de ricos, llenar el depósito no es de ricos.
Va a las clases medias y bajas, y debería reconocerlo, eso le honraría.

Y una segunda cosa que también le honraría y que le aseguro que aplaudiría.
No es el momento de aumentar los impuestos a quien peor lo está pasando.
(Aplaudiments)

Señor presidente, ha tenido muchas oportunidades de oro.
Y, entre ellas, ha dejado que se congelara el sistema de financiación y ha callado.
Se cierra el grifo del trasvase Tajo-Segura y calla.
Nos deben 1.
235 millones en el plan de ayudas y calla.
Nos deben 281 millones de recaudación del IVA, otros presidentes se han ido a los tribunales, usted calla.
Y no nos pagan la dependencia, y calla, calla y calla.

Mire, señor Puig.
Si eso es una oportunidad de oro, no al infierno fiscal, hoy no puedo irme de aquí sin hablar de la vergüenza y la tristeza que siento, como oriolana y ciudadana de esta comunidad, de que mi presidente ayer no plantara cara a la ministra Ribera con el corte del trasvase del Tajo-Segura.
(Aplaudiments) Es inaudito, imperdonable.

Oiga, a la misma hora se estaba debatiendo, en estas Cortes, y cuatro grupos a favor y Unidas Podemos en contra, diciendo que se suspenda inmediatamente cualquier tipo de modificación en el tema del trasvase.
A la misma hora, su grupo estaba… Imagino que le comentarían lo que iban a votar hoy y habrán llegado a un acuerdo.
Yo no lo he encontrado en ningún teletipo, que usted se lo dijera a la ministra.
Yo no he visto que alto y claro le dijera a la ministra «le exijo que se retire el decreto que acaba con el trasvase del Tajo-Segura.
Eso es irrenunciable».

El senyor president de les Corts Valencianes:

Senyoria…

La senyora Ortiz Vilella:

Pues si es irrenunciable, señor Puig, alce la voz y diga que se retire ese decreto.
Seguro que esta noche, si en esas dos cosas le planta cara al gobierno de España, va a dormir más tranquilo.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Una vegada acabada de concretar en la seua totalitat la pregunta, en el temps que contempla el reglament, passarem a conéixer la resposta total per part del president del Consell.
Quan vullga, president.

El senyor president del Consell:

Moltes gràcies, senyor president.

Moltes gràcies, senyora Ortiz.

Disociar la superación de la pandemia de la acción económica, de la activación económica, es, lo siento decirlo, una auténtica insensatez.
(Aplaudiments) No es posible.
No va a haber reactivación económica si no hay superación de la pandemia.
Por tanto, nuestra gran prioridad es superar la pandemia, no se le olvide.

Y por eso, evidentemente, cuando usted me pregunta por la crisis, yo le respondo lo que es más importante de la crisis.
Y es el activo fundamental que ahora tenemos para superar la crisis, que es, precisamente, la vacunación.

Ustedes no confían en esta sociedad, no confían en la sociedad valenciana.
Yo le digo: la Comunidad Valenciana va a ser la primera o de las primeras comunidades españolas que va a recuperar la economía.
 (Aplaudiments) Porque tenemos un tejido social y económico importante, potente.

Y, mire, ¿qué ha hecho la Generalitat en este momento?
Claro que la Generalitat no tiene todos los mecanismos, pero ¿qué ha hecho la Generalitat?
Pues lo que ha hecho la Generalitat es, en el año 2020, 223 millones en ayudas directas, también a autónomos.
59 millones a autónomos, la comunidad española que más dinero ha podido dar a los autónomos.
Insuficiente, por supuesto.

En el 2021, con el plan Resistir, 400 millones, de los cuales ya hay abonado el 50 % y en junio estará abonado el 100 %.
Con el Resistir Plus, que ahora se ha lanzado, el día 31 de mayo para los que cotizan por módulos y el 7 de junio para el resto.
Eso es lo que estamos haciendo, intentar suturar una herida enorme y generar la confianza suficiente para recuperar la economía.

Y por eso un sector muy importante, del que usted hablaba ahora, como es el turismo, pues evidentemente necesitamos el certificado verde, necesitamos la movilidad.
El lunes me reuniré con el embajador británico, y defendiendo allí siempre los intereses de los valencianos.

Y ayer, delante de la ministra, vicepresidenta Ribera, dije lo que he dicho públicamente siempre: el trasvase es irrenunciable.
(Aplaudiments) Irrenunciable.
Pero ¿sabe lo que pasa?
¿Sabe lo que pasa?
Que la única vez que no ha llegado agua del trasvase ha sido cuando ustedes estaban gobernando.
Esa es la realidad.
(Rialles) Esa es la realidad de lo que ha pasado.
(Veus) Sí, sí.

En definitiva, nosotros mantenemos, evidentemente, la agenda reivindicativa de esta comunidad, y la mantendremos gobierne quien gobierne.
Y no daremos ni un paso atrás ni en la financiación, ni en el agua, ni en nada que sea fundamental para esta tierra.
Lo haremos, eso sí, sin demagogia barata y sin enfrentamiento radical, (veus) que eso no sirve para nada.

¿Porque sabe lo que pasa?
¿Sabe lo que pasa?
Que esa comunidad de referencia para ustedes, que ha seguido ese camino, al final tiene peores resultados sanitarios y peores resultados económicos.
(Aplaudiments.
Veus)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, president.

Pregunta que formula l'il·lustre diputat Rubén Ibáñez, el qual té en este moment la paraula.
Quan vosté vullga, senyoria.

El senyor Ibáñez Bordonau:

Muchas gracias, presidente.

Señor Puig, no nos sorprende que usted no se enfrente a Sánchez.
El miedo viene de casa.

En cualquier caso, señor Puig, desde que usted es presidente viene castigando a los valencianos con más impuestos.
En términos de competitividad fiscal, estamos a la cola de España, con los impuestos más altos.
Pero, claro, cuando usted se une a Sánchez, el castigo fiscal se convierte en infierno fiscal.

La próxima subida de impuestos anunciada por el gobierno de Sánchez supondrá aproximadamente dos mil millones más de impuestos para todos los valencianos.
Mientras tanto, usted lleva perdonando a Sánchez más de cinco mil millones que debe a esta comunidad.
Señor Puig, lo que usted hace es traición.
Perdona a Sánchez lo que exige a los valencianos.

Y es que el señor Sánchez y usted, usted y el señor Sánchez, sablazo a sablazo, empobrecen a los valencianos mientras aumentan sus gobiernos.
La socialdemocracia es eso: más impuestos es igual a más altos cargos y más enchufados.

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies…

El senyor Ibáñez Bordonau:

Por eso le pregunto: ¿cuándo va a dejar de exprimir fiscalmente a los valencianos?

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies…

El senyor Ibáñez Bordonau:

¿Y cuándo va a reducir su gobierno?
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Contestarà el conseller d'Hisenda i Model Econòmic.
Conseller, quan vosté vullga, té la paraula.

El senyor conseller d'Hisenda i Model Econòmic:

Gràcies, president.

La dreta sempre fa el mateix.
Sempre fa el mateix.
«No more taxes», va dir el president Bush.
I què va fer?
Pujar els impostos.
(Veus) Què va dir el senyor Montoro?
«No pujaré impostos», i en va pujar 35 impostos (inintel·ligible) … govern.
A vore, una miqueta de sentit de responsabilitat històrica, eh?
Ja està bé.

Una cosa és pujar o baixar impostos, però, mire per on, pujar i baixar impostos no és sempre equilibrat.
Sempre guanyen uns més que altres.
Fixem-nos allí, en eixa comunitat de referència, que és Madrid.
És a dir, eixa anomenada baixada d'impostos va i resulta que significa 4.
000 euros per a les rendes altes i pràcticament res per a les rendes mitjanes i baixes.

Perquè no s'ha de parlar de pujar o baixar impostos, (inintel·ligible) … reforma fiscal i redistribuir les càrregues tributàries.
I, naturalment, eixa distribució sempre està buscant la progressivitat, que no ho diu este conseller, ho diu l'article 31 de la Constitució.

Progressivitat que, allà on vostés han estat, no ho fan, perquè sempre guanyen els mateixos: els de dalt.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies.

Demane silenci per a escoltar la pregunta (veus) que acabarà de formular el senyor Barrachina.
Senyor Barrachina, quan vosté vullga.

El senyor Barrachina Ros:

Gracias, presidente.

Ayer, la vicepresidenta socialista, señora Ribero, calificó de barbaridad el caudal ecológico, aprobado en tiempo del gobierno popular, con el que se mantienen 40 millones de árboles, 3 millones de habitantes de distintas comunidades autónomas y 80.
000 agricultores, 80.
000 familias de agricultores alicantinos y valencianos.

Lo calificó de barbaridad, la misma ministra que aprobó, que construyó el almacén Castor, con 4.
600 millones de euros dilapidados.
(Aplaudiments) La misma vicepresidenta que pertenece a un gobierno que castiga a los agricultores subiéndoles impuestos, negándoles tratamientos eficaces y ahora recortándoles el agua.

¿Y dónde estaba, señor Puig, nuestro director general del agua?
¿Defendiéndonos de otro ataque socialista?
No, defendiéndose él en un cuartelillo de la Guardia Civil por su doble imputación, por haber propuesto 64 contratos a un amigo, por haber cometido un delito ambiental.
Ahí estaba.

Y mi pregunta es: ¿cuándo, señor hermano del imputado Francis Puig, van a dejar de defenderse a ustedes mismos y empezar a defender a alicantinos, castellonenses y valencianos?
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Contestarà la vicepresidenta del Consell.
Quan vosté vulga, vicepresidenta.

La senyora vicepresidenta primera del Consell i consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives:

Moltes gràcies, senyor president.

Mire, senyor diputat.
(Veus) Este govern defensarà…

El senyor president de les Corts Valencianes:

Un segon, senyoria.
Un segon.

Demane el mateix silenci… (Veus) Senyories, estem en la sessió de control.
Demane el mateix silenci que hem escoltat per a tots els oradors per a la resposta que farà la vicepresidenta del Consell.

Disculpe la interrupció.

La senyora vicepresidenta primera del Consell i consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives:

Gràcies, senyor president.

Senyor diputat.
Mire, este govern defensarà els interessos de la gent del sud d'Alacant.
Defensarà, com ha fet el president ahir, com ha fet hui, el transvasament del Tajo-Segura com a irrenunciable, i presentarà els recursos davant de la justícia que facen falta quan s'aprove eixe decret de minvar el caudal.
Està clar, els ha quedat clar?

El tasazo, on estaven vostés quan Rajoy imposà el tasazo als agricultors del sud d'Alacant?
(Aplaudiments) Callats estaven vostés.

I també seguirem defensant que es derogue eixe tasazo, perquè, efectivament, està en joc el camp.
El camp d'Elx, el camp de la Vega Baja, i també l'aigua de boca de molts llocs.

I si alguna cosa ha caracteritzat este govern, és que la nostra defensa és dels hòmens i dones que viuen en esta comunitat.
Al contrari que vostés, que quan la senyora Cospedal va pactar amb el govern de Rajoy minvar el caudal, també estaven vostés calladets.
(Aplaudiments) Nosaltres, abans i ara, anem a seguir defensant els alacantins i alacantines.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, vicepresidenta.

Continuarem amb la sessió de control.
Ara, la pregunta que, en nom del Grup Parlamentari Compromís… Hi ha una alteració (Rialles).
Formularà el síndic del grup, l'il·lustre diputat Fran Ferri.

Quan vosté vullga, senyoria.

El senyor Ferri Fayos:

Moltes gràcies, senyor president.

Senyor Puig, últimament es parla molt de buenismo, com si fora alguna cosa roïn.
Diuen que es buenismo condemnar que es mate a famílies senceres en Gaza, diuen que es buenismo defensar o estar al costat d'aquells que salven els xiquets de morir ofegats a Ceuta.
Alguns li diuen buenismo simplement, o senzillament, a allò que és per a mi la humanitat.
Els valencians sempre estarem al costat de la humanitat, al costat bo de la història.
De la gent que pateix, de la gent que practica la humanitat i la solidaritat.
(Aplaudiments)

I hui, mire, li preguntem des de Compromís quina valoració fa el Consell de l'impacte del 15-M en les polítiques públiques valencianes, com ara, la lluita contra la corrupció i la desigualtat.
Per estes dates, fa deu anys teníem les places i els carrers dels nostres pobles i ciutats plens de gent.
Alguns els anomenaven indignats, però realment el que eren era gent que havia passat de la indignació a l'acció.

Deu anys després, les nostres places i els nostres carrers ja no tenen acampades, però molts dels motius que els van portar a indignar-se continuen.
Les raons de passar a l'acció estan més vigents que mai.
Fa deu anys, a les places es cridava «No había pan para tanto chorizo».
I, malauradament, dia rere dia comprovem quanta veritat n'hi havia en eixa frase, quanta corrupció hem viscut en esta terra i en el conjunt de l'estat.

La corrupció dels consellers del govern popular, del govern del PP, i de presidents de diputacions, també del Partit Popular.
Consellers i presidents de diputacions que han acabat en la presó.
La corrupció dels presidents de la Generalitat Valenciana, també del Partit Popular, que han acabat investigats o fins i tot condemnats.
La corrupció en els ajuntaments, com el de València, també durant l'etapa del Partit Popular, i de la qual estos dies estem coneguent un altre trist exemple.

I alguns i algunes encara s'entesten en traure pit d'aquell model.
D'aquell model de constructors sense escrúpols i polítics sense vergonya.
(Aplaudiments) Fins i tot, recentment hem conegut que el grup municipal del Partit Popular de València, ací la seua líder, ha fitxat la neboda de l'exalcaldessa, una senyora que està també imputada en esta xarxa de comissions i de corrupció.
(Veus) Venen…

El senyor president de les Corts Valencianes:

Senyories.

El senyor Ferri Fayos:

…amb l'argument que «el PP ya ha pagado con creces sus errores del pasado».
Però que ens volen dir?
Ens volen dir que el Partit Popular és la víctima dels casos de corrupció?
Nosaltres ho tenim clar: les víctimes de la corrupció del Partit Popular han sigut els valencians i les valencianes.
(Veus) Parafrasejant el senyor Ibáñez… (Veus) El pitjor sablazo…

El senyor president de les Corts Valencianes:

Senyories, per favor.

El senyor Ferri Fayos:

…que han tingut els valencians i les valencianes ha sigut la corrupció del seu partit.
(Aplaudiments.
Veus)

I, mire, jo entenc que algunes estan en primàries americanes o congressos a la búlgara, i alguns es pensen que, de cara als seus militants, han de defensar un model de corrupció i de mangarrufes; però, quan fan això, el que estan fent és insultar els valencians i les valencianes que han sigut víctimes d'eixe robatori.

No es pot esborrar tanta vergonya com hem passat amb tanta facilitat.
No poden pretendre que oblidem tanta corrupció només perquè tenen algun candidat incòmode, reivindicant el seu legat.
En altres paraules, quan parlem de corrupció, «no poden posar portes al Camps».

Però, senyor president.
El moviment del 15-M també deia una cosa molt important, i és que el bipartidisme no era la solució, sinó que era part del problema.
I ara, fins i tot s'investiga si part de l'oposició també estava comprada pels constructors corruptes.

Per això, des de Compromís no ens cansarem els governs de coalició, com el govern del Botànic, o l'actual Ajuntament de València.
Els parlaments amb més veus i més ulls, amb institucions liderades per partits diferents, amb treball compartit; amb més ulls, més veus, més braços per a treballar pels valencians i les valencianes.
Tot i que de vegades es pense que és més difícil arribar a acords o més difícil gestionar quan n'hi han més partits en el govern o més partits en l'oposició, perquè, el més important, no és fer les coses fàcils, és fer les coses bé.

I, finalment, un altre dels encerts del 15-M és quan apuntaven els que de veritat mouen els fils de les injustícies: la gran banca i els seus representants a les institucions.
Miren, estes setmanes ho estem veient.
La mateixa gran banca que s'ha beneficiat de grans rescats, de milions i milions d'euros públics, són els mateixos que ara mateixa estan tirant a milers de persones al carrer.
Els mateixos que estan acomiadant els seus treballadors són els mateixos que s'han pujat els salaris de forma astronòmica, el senyor Goirigolzarri cobrarà fins a dos milions d'euros, triplicant el seu salari actual.

Com s'explica això?
Com s'explica que l'estat haja recuperat només 3.
000 milions dels 24.
000 que va injectar en Bankia?
Com s'explica que després de tot això no s'haja aprofitat per a fer una banca pública i un parc d'habitatges socials?
Com s'explica que es tiren a 1.
200 persones al carrer o es tanquen 2.
000 oficines?
Com s'explica que repartisquen sueldazos i bonus mentres tiren a esta gent al carrer?
Com no es pot explicar, el que hem de fer és dir prou.
Ja està bé de tanta vergonya.

Senyor president, senyories, els anuncie que des del Grup Parlamentari Compromís presentarem una iniciativa per a limitar el sou dels banquers mentre estan tirant a la gent al carrer.

Perquè, senyor president, tenim clara una cosa.
El millor homenatge que li podem fer hui al 15-M és eixe: seguir lluitant contra l'avarícia, la desigualtat i la injustícia.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Una vegada formulada la pregunta, per part del síndic del Grup Parlamentari Compromís, escoltarem la resposta del president del Consell, a qui done ja, en este moment, la paraula.

El senyor president del Consell:

Moltes gràcies, president.

Moltes gràcies, senyor Ferri.

El buenismo és intentar comprendre, empatitzar amb els que patixen.
Imagine's, en qualsevol cas, si és millor una certa ingenuïtat o el malismo, el cinisme.
Crec que, en qualsevol cas, sempre és bo apostar pel bonisme.
(Aplaudiments)

Com vosté sap, l'arribada al govern del Botànic, ara fa sis anys, suposà un canvi radical en les prioritats públiques del Consell.
Un nou govern de progrés que va donar un cop de timó per tal de posar les persones en el centre de l'acció política i posar fi a la política de retallades, a governar d'esquena a l'interés general i a augmentar la sutura de la bretxa social, que havia provocat una enorme desigualtat.

La crisi financera de finals de la primera dècada del segle va ser terrible, encara la estem patint.
Però jo crec que si hi ha una cosa esperançadora és, precisament, la resposta diferent que s'ha donat a una crisi més greu encara que aquella.
I eixa és, crec, l'acció fonamental, el canvi de mirada.
Ho ha fet Europa i ho ha fet també el govern valencià.

En concret, saben que l'escenari que ens trobàrem, després de vint anys de govern de la dreta… Trobàrem una sanitat pública abandonada i assetjada pels agressius experiments privatitzadors, un oblit de les polítiques socials cap als més vulnerables, una educació pública amb poca decència i molts barracons.
En eixos tres pilars s'havia patit una retallada històrica, no només culpabilitzada pel que havia fet el Partit Popular ací, sinó realment també per una atmosfera de polítiques neoliberals que hi havia tant a Europa com a Espanya.

Però esta és la resposta que es va donar per part del govern valencià, en un moment que era molt greu per a milers de persones, més greu, fins i tot, que en estos moments, molt més, perquè hi havia menys capacitat de resposta.
I l'austericidi, les privatitzacions i les retallades van ser una resposta que va generar frustració, desigualtat i desencant polític.
I ahí naix, naix un rebuig d'indignació, promogut fonamentalment per joves, però també per majors, i ahí estava la reacció del que significà el 15-M.

Enfront d'estes polítiques, el Consell del Botànic inicià un camí de recuperació amb tres objectius fonamentals.
La reparació de tots els drets que s'havien acabat, s'havien retallat; la reconstrucció econòmica i social i, finalment, la proposta de renaixement de la Comunitat Valenciana.
Eixa aliança amb el poble valencià obrí un camí de justícia social i progrés de la comunitat, amb tres eixos fonamentals: el sanitari, l'educatiu i la protecció social.

En el sanitari, recuperant la sanitat universal, eliminant el copagament farmacèutic i incrementant un 40 % el pressupost des de 2015.
En l'educatiu, augmentant la plantilla docent, les places gratuïtes de dos a tres anys i duplicant les beques universitàries.
I en polítiques socials, impulsant la dependència, amb un 158 % més de beneficiaris, multiplicant per nou la dotació de renda d'inclusió i reduint la taxa de pobresa i exclusió un 6 % entre el 2015 i el 2019.

Senyor Ferri, hem recorregut un camí de recuperació, de recuperació de drets i també de lluita contra la corrupció.
I en la lluita contra la corrupció li posaré tres exemples.
Un dels objectius del govern del Botànic va ser retornar als valencians i les valencianes els diners furtats per les trames corruptes.

Amb esta finalitat, posàrem en marxa una unitat de recuperació d'actius.
Fins ara, hem recuperat set milions d'euros, però després de l'última sentència de l'Audiència Nacional sobre el cas de les pantalles de la visita del Papa, arribarem a deu milions d'euros de diners públics recuperats per als valencians.

En segon lloc, també hem superat el temps de l'opacitat del control al govern.
Este és el govern que més ha contestat, que més ha donat la documentació demanada.
22.
000 sol·licituds, un 50 % més que en l'última legislatura.
Hem enfortit les eines de fiscalització i transparència, posant en marxa una conselleria específica i un portal per a garantir l'accés a la informació, un sistema d'alertes, l'agència antifrau o mesures de control i publicació de totes les despeses.

Per això, un informe recent de la Unió Europea sobre l'impacte de la corrupció en l'economia posa a la Comunitat Valenciana com a exemple en la lluita contra les pràctiques corruptes.

Senyor Ferri, ara també estem patint els efectes d'una crisi econòmica greu, derivada de l'emergència sanitària.
Però, en este cas, la resposta, com li deia, ha estat diferent.
I ha estat diferent perquè, a més a més, darrere d'este govern n'hi ha un concepte del que són els valors fonamentals d'una societat, i eixos valors fonamentals d'una societat han d'estar sempre lligats a la justícia social.
Això ho va dir fa cinc segles Lluís Vives: «no hi ha llibertat sense justícia social».
I això és el que este govern, amb totes les dificultats, farà.

Li podem dir esperit del 15-M.
Jo crec que tots compartim que nosaltres, a la resposta al 15-M, li diem Botànic.

Gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies

Continuarem amb la sessió de control.
Ara, amb la pregunta que, en nom del Grup Parlamentari Ciudadanos, formularà la síndica del grup, la il·lustre diputada Ruth Merino.

Quan vosté…

La senyora Merino Peña:

Gracias, presidente.

Señor Puig, recientemente el Gobierno de España ha enviado a Bruselas el Plan de recuperación, transformación y resiliencia.
Son más de dos mil folios con los deberes que tenemos que hacer los españoles para justificar los 140.
000 millones que recibiremos.
212 medidas plagadas de eufemismos tras los que se esconden, como no podía ser de otra forma, tratándose de un gobierno de izquierdas, toda una batería de subidas de impuestos.

Medidas como la eliminación de la tributación conjunta, ese hachazo a las familias, ese globo sonda que antes de empezar a levantarse del suelo, debido a las críticas, ha sido ya quitado del panorama.
Otro mazazo más a la ya endeble credibilidad del señor Sánchez.

Pero hay muchas más subidas de impuestos en este plan, que se unirán a las ya aprobadas desde que gobierna la izquierda y la extrema izquierda.
Por ejemplo, recientemente tenemos el palo fiscal de los últimos Presupuestos Generales del Estado: IRPF, planes de pensiones, patrimonio, bebidas azucaradas, la tasa Tobin, la tasa Google y el diésel.

En la Comunidad Valenciana, además, hemos tenido subida extra, en renta y en patrimonio.
Una subida que, desde Ciudadanos, como saben, intentamos evitar que se produjera.
Estamos aún en medio de una gravísima crisis económica de la que nos costará mucho salir.
Decenas de miles de familias, de empresarios y autónomos arruinados o al límite.

Por eso quería preguntarle, señor Puig, ¿cómo cree que afectarán las próximas subidas de impuestos a la economía de los valencianos?

Gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Una vegada exposada la pregunta, escoltarem la primera resposta per part del president del Consell, al qual done, des d'este moment, la paraula.
President, té vosté la paraula.

El senyor president del Consell:

Moltes gràcies, president.

Muchas gracias, señora Merino.

Lo que hasta el momento sabemos es que el Gobierno de España ha anunciado que va a plantear una reforma fiscal y para eso, además, ha convocado a un grupo de expertos, y, desde luego, nosotros queremos también participar y dar nuestra opinión.
Porque de lo que se trata fundamentalmente es de conseguir una fiscalidad que dé cobertura a las necesidades que tiene el mantenimiento del estado del bienestar y un gobierno que ayude a la reactivación económica.

Y, por tanto, lo que sí que parece lógico es que haya una actualización fiscal.
Porque aún hay, en estos momentos, y se sabe por cualquier persona, hay una falta de equidad importante, y no se está cumpliendo el principio constitucional de la progresividad.

Por tanto, es evidente que se necesita una reforma fiscal y es fundamental que se haga, y que se haga de una manera disruptiva, si es necesario, porque han cambiado mucho las condiciones.
Y hay empresas en estos momentos, grandes corporaciones, que pagan muy poco, aportan muy poco teniendo grandes beneficios.
Por tanto, es lógico que haya ese ajornamiento de carácter fiscal.

Pero, mientras tanto, lo que sí que podemos decir es qué ha hecho el Gobierno de España respecto a la Comunitat Valenciana desde el punto de vista económico y de apoyo, de apoyo a la sociedad, no apoyo al gobierno: apoyo a la sociedad.
¿Sabe cuánto dinero ha destinado el Gobierno España directamente a la Comunitat Valenciana para reforzar el escudo social y ayudar a las empresas?
4.
100 millones durante el 2020 y el 2021 entre ERTE, autónomos e Ingreso Mínimo Vital; y 12.
200 millones del ICO entre avales y préstamos a las empresas.
Que eso no son futuribles ni son hipótesis, eso son realidades.

Y, por tanto, es cierto que tenemos que evaluar exactamente qué cambios se van a producir, incluso propiciar cambios que vayan en una dirección, en la que me gustaría que estuviéramos de acuerdo, y es que paguen más aquellos que tienen más recursos, más patrimonio.
Es la lógica constitucional.

Por tanto, nuestra posición va a estar siempre, como hemos venido haciendo desde el Consell… Aquí cuando llegamos, y lo volveré a repetir una vez más, pero es así.
La única reforma en profundidad que se ha hecho desde el Consell, después se ha ido modulando, pero se hizo una reforma en profundidad que afectaba al IRPF.
Ya sabe que nosotros tenemos la parte, y usted sabe más de esto que yo, sabe la parte que tenemos desde el punto de vista de la tarta impositiva.

Pero, en el IRPF, lo que pasaba aquí era una absoluta asimetría anticonstitucional, y es que estábamos en el tramo más alto para los que menos tienen y en el tramo más bajo para los que más tienen, y eso es lo que este gobierno le dio la vuelta al calcetín.
Y lo que ahora ha cambiado es, precisamente, que ahora pagan más aquellos, aquí, en ese tramo del IRPF que nosotros podemos decidir, pagan más los que más tienen.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, president.

Una vegada escoltada esta primera resposta, continuarem escoltant la finalització de la pregunta i la concreció de la pregunta.
Té la paraula la il·lustre diputada Ruth Merino, síndica del Grup Parlamentari Ciudadanos.

La senyora Merino Peña:

Gracias, presidente.

El senyor president de les Corts Valencianes:

Quan vosté vullga, senyoria.

La senyora Merino Peña:

Señor Puig, usted habla… No quiere llamarle subida de impuestos, le llama reforma fiscal, que hay falta de equidad, que hay un grupo de expertos… Pero al final todos sabemos cuál es la realidad.
La realidad es que la subida de impuestos, que ya ha llevado a cabo el gobierno de Sánchez en el 2021, la va a pagar en un 84 % la clase media, sin diferenciar entre ricos y pobres, toda la población.

Y esto es así porque cuando se quiere recaudar tanto hay que acudir a las clases medias, que es donde está la gran mayoría del dinero.
Así que no mienta en ese aspecto, no quiera llamarle, a la subida de impuestos, de otra forma que queda más bonita, pero, al final, la realidad es la que es, y esto tiene que acabar así sí o sí.

Y lo mismo va a ocurrir con las siguientes subidas prometidas a Bruselas, como la barbaridad de suprimir la tributación conjunta o como los peajes de las carreteras o como la eliminación de los tipos reducidos y superreducidos de IVA.
Todo esto, lo único que lo para, es el electoralismo, el ansia de subir los impuestos.
Porque, si no, explíqueme cómo Ábalos suprimió el peaje de la AP-7 justo cuatro meses antes de las elecciones generales y, sin embargo, ahora vuelve a la carga con los peajes.

Es decir, esto es un infierno fiscal para la clase media, para los emprendedores, para las familias y para los autónomos, pero también va a ser un infierno fiscal para la recuperación económica.
Y eso no lo decimos solo nosotros, usted sabe perfectamente que lo dice la CEV, lo dice la CEOE, lo dice el Instituto de Estudios Económicos… La subida de impuestos solo va a ser un lastre para la recuperación económica y para la creación de empleo.
Pero eso es exactamente lo que ya está haciendo el gobierno de Sánchez y su partido y sus socios en Madrid.

Y ustedes, aquí, en la Comunidad Valenciana, ¿qué hacen, para poder solventar, o esta situación intentan aliviarla de algún modo con, además, la inestimable ayuda de Compromís, otros empeñados en meter la mano del bolsillo de los ciudadanos?
¿Intentan aliviar este infierno fiscal?
De ningún modo.
Al contrario, pretenden convertir la comunidad en un referente autonómico, pero en asfixia fiscal.

Porque aquí tenemos, usted lo ha dicho, el tipo marginal del IRPF el más alto, el 54 %.
Y eso no que decir que las rentas medias y bajas tengan el más bajo, porque usted vende eso, pero la realidad es otra muy diferente.
La segunda comunidad que más paga en impuestos de sucesiones y donaciones, el impuesto injusto de la muerte.
Qué decir del impuesto de patrimonio, un impuesto desfasado que prácticamente no existe en ningún país de Europa y que, en muchos casos, tiene carácter confiscatorio.

¿Y sabe qué es lo peor?
Que tanto recaudar, o intentar recaudar, porque luego la gestión recaudatoria deja mucho que desear, pero los efectos no se ven.
Porque, en otras comunidades, construyen hospitales públicos contra la pandemia y aquí construimos tiendas de campaña.
En otras regiones hay una educación bilingüe español inglés y aquí nos miramos el ombligo con el valenciano y creamos problemas donde antes no los había.
Y así con tantas otras cosas inútiles a las que nos lleva muchas veces la gestión del Botànic.

Y, por cierto, ¿no ha pensado usted que quizá, tanto usted como el señor Sánchez, si necesitan más recursos, podrían reducir el número de integrantes de sus gobiernos?
Porque así, con menos consellerias, menos ministerios, menos asesorías… A lo mejor podríamos tener también menos impuestos para los ciudadanos.

Una evidencia, porque yo creo que es algo que nadie puede decir lo contrario, es que las regiones con menos presión fiscal generan más competitividad, más inversión, generan más crecimiento, retienen el talento y, en consecuencia, tienen menos paro, y esto está demostrado.
Y otra evidencia es que las regiones con fiscalidad menos atractiva presentan mayores datos de economía sumergida y menos crecimiento.

Entre las primeras, la Comunidad de Madrid, sin ir más lejos.
No es por nada, pero es que es así.
Es la segunda que más recauda, que ingresa más de lo que gasta y lo reparte mediante el sistema de financiación a otras comunidades, que tiene menor porcentaje de economía sumergida y que más empleo crea, y todo ello con los impuestos más bajos de España.

Y entre las segundas, desgraciadamente, la Comunidad Valenciana, que ocupa el cuarto puesto, como ha dicho mi compañera, en mayor presión fiscal, la economía sumergida es de un 24,8 % y, lamentablemente, somos líderes en destrucción de empleo.
¿Y qué hacen los socialistas y comunistas ante estas evidencias?
¿Intentan imitar a los que les va bien?
Para nada.
Intentan armonizar al alza y obligarle a subir impuestos, y también a otras regiones, que visto el éxito han intentado hacer lo mismo.

Entonces, me pregunto, señor Puig, ¿qué ocurre con su defensa del estado las autonomías?
¿Que para unas cosas vale, según me convenga o no?
, y si no, pues bueno, centralizamos y ya está.
Lo que ocurre es que en el estado de las autonomías ha generado una generación de políticos despilfarradores y quejicas que le lloran al gobierno central para que sean otras comunidades, que tienen una mayor renta per cápita, las que les financien, poder seguir gastando más, creando redes clientelares que les apuntalan en el poder.

Así que, señor Puig, yo le pido que tenga en cuenta que es el momento de generar una fiscalidad más competitiva para esta comunidad, para empresas y familias, y que hagan de nuestra tierra una tierra hospitalaria, donde ni el idioma ni los impuestos sean un muro que espante a los que, como nosotros, piensan que es el lugar perfecto para vivir.

Hagan lo posible, por favor, por dejar atrás este infierno fiscal, a pesar de Sánchez.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Una vegada concretada en la seua totalitat la pregunta, escoltarem la resposta que formularà el president del Consell.

El senyor president del Consell:

Moltes gràcies, president.

Muchas gracias, señora Merino.

Yo creo que deberían intentar hacer un reseteo también ideológico.
Porque, realmente, el neoliberalismo ha fracasado absolutamente, y tienen que ser conscientes de esa situación.
De hecho, en estos momentos… Vamos, no es socialcomunista el señor Biden, supongo, y el señor Biden está diciendo que es necesario subir los impuestos a las corporaciones y a los más ricos.
Lo está diciendo el señor Biden.
Van a hacer, en Estados Unidos, una importante revolución fiscal.

Pero es que, aquí, la OCDE acusa a Madrid de ser un paraíso interno que atrae a los contribuyentes ricos.
Cuando alguno de nosotros dijo eso, lo arrastraron por las tertulias y por todas esas televisiones del mundo mundial, epicentro kilómetro cero.
Pero, claro, esto lo dice la OCDE.
¡Ah, la OCDE, que también son socialcomunistas!
Bien, estamos bien.
Vale.

Aparte de esto, cuando hablamos del impuesto de patrimonio, vamos a ver, estamos hablando del impuesto de patrimonio y de sucesiones.
¡Que claro que se puede cuestionar todo!
¡Claro que a lo mejor se puede hacer un impuesto único en el que aquellos que tienen más coticen de otra manera!
Claro, por eso (inintel·ligible) .
.
.

Pero le digo lo que pasa en la Comunidad Valenciana.
Vamos a ver, impuesto de patrimonio en la Comunidad Valenciana, 22.
162 personas, que tienen un patrimonio de 67.
000 millones de euros.
Son los únicos que pagaron este impuesto en el 2020, son el 0,9 de los contribuyentes valencianos.

Impuestos de sucesiones.
En 2020 hubo 166.
493 herederos, de los que el 87,6 %, 87,6 % no pagó nada.
20.
627 herederos pagaron al menos un euro, equivalente al 0,9 de los contribuyentes.
Solo el 3,8 del total de herederos, 6.
200, paga más de 5.
000 euros.
Esa es la realidad.

Y evidentemente que la fiscalidad tiene que ver con la ideología, con las ideas, pensando en el interés general.
Pero si queremos mantener el estado del bienestar, tenemos que mantenerlo con recursos y tienen que pagar los que más tienen.

Mire, Madrid, y otro día podemos hacer un extraordinario sobre esto, si quieren, pero, por ejemplo, Madrid ha perdido el último año 6.
000 personas en dependencia y la Comunidad Valenciana ha ganado 15.
000.
Eso es lo que hay.
¿Por qué?
Porque hay que apostar, y eso sí, con ideas de justicia social por la equidad, la igualdad y la fraternidad.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, president.

Senyories, continuarem amb el debat.
Ara la pregunta que formula la il·lustre diputada Patricia García.
Quan vosté vullga, senyoria.

La senyora Garcia Guasp:

Gràcies, senyor president.

Este dissabte hi ha manifestacions en tota la Comunitat Valenciana en favor de la llibertat d'elecció de la llengua, tant en l'administració com en l'educació.

La llei de plurilingüisme avança en Secundària, a pesar de les queixes de les associacions de mares i pares i de la comunitat educativa que reivindiquen que es paralitze perquè no és la llei que necessiten els valencians, perquè crea problemes on no hi havia.

En l'àmbit educatiu impedix que les famílies puguen elegir entre les dues llengües en un centre escolar.
I en l'àmbit de la funció pública a més infravalora el talent.

Per això li pregunte: ¿escuchará esta vez el Consell a los manifestantes que le piden libertad de elección entre las dos lenguas oficiales para estudiar, comunicarse y trabajar?
¿O pondrá impedimentos de nuevo a los valencianos y al talento?

Gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Contestarà l'honorable conseller d'Educació, Cultura i Esports a la pregunta.

Quan vosté vullga, conseller.

El senyor conseller d'Educació, Cultura i Esport:

Gràcies, senyor president.

Mire, el 92 % dels centres educatius valencians de secundària han aprovat per dos terços en el seu consell escolar quin model lingüístic vol: 92,17 % majoria de dos terços amb la participació de les famílies.
Eixe és el problema que vostés diuen que hi ha en els centres educatius, que el 92 % arriben a acords.

No només això, vosté, la seua síndica, ha posat de manifest la seua constant contradicció i dicotomia entre aprendre llengües i anar contra l'anglés, és a dir, aprendre valencià sembla que per a vostés és anar contra l'anglés.
Nosaltres pensem que no hi ha un departament en el servei que diga que elimine espai per aprendre llengües, quan se'n sap una, dos o tres.
Al contrari, quan més llengües se saben, més se n'aprenen.
I no només ho pensem, sinó que ho practiquem.
Resulta que l'aplicació del plurilingüisme significarà, cosa que vostés no expliquen, que serem el territori que més anglés donarà als centres educatius.
No només més anglés, sinó que cohesionarà més la societat, perquè, sap, segregar l'alumnat en funció de la seua llengua el que fa és descohesionar la societat.

Que tots els xiquets i les xiquetes tinguen les mateixes oportunitats d'aprendre les tres llengües és cohesionar la societat.
Que tots els xiquets i les xiquetes, no només els que més diners tenen puguen aprendre anglés és cohesionar la societat.
I això és el que està fent este govern, donar oportunitats a totes les persones i fer que esta societat cada dia es cohesione més.

Gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, conseller.

Té la paraula l'il·lustre diputat Eduardo del Pozo.

El senyor del Pozo Querol:

Sí.
Gracias, presidente.

Estos últimos días la sociedad valenciana ha tenido que ver en los medios de comunicación otra vez más noticias sobre un trama de corrupción.
Se trata ahora del caso Azud, un caso de corrupción sobre mordidas de contratos públicos protagonizados por cargos del Partido Popular y del Partido Socialista valenciano.
De hecho, la UCO cree que podríamos estar hablando de un posible caso de financiación ilegal del Partido Socialista valenciano.

La corrupción no cesa en la Comunidad Valenciana, y por eso desgraciadamente es un tema que ocupa un puesto muy alto en la escala de preocupaciones de la sociedad valenciana.
Y es que el Consell también está dando motivos con sus presuntas irregularidades en la otorgación de ayudas en vivienda, en la otorgación de ayudas a las empresas del hermano del señor Puig, en la gestión de los centros de menores, en la gestión de los contratos relacionados con la pandemia.
Presuntas irregularidades que no se está permitiendo investigar aquí, en les Corts.

Por eso les pregunto: si creen que este Consell está haciendo todo lo posible para que la ciudadanía deje de considerar entre sus problemas la corrupción política en la Comunidad Valenciana.

Nada más.
Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Contestarà l'honorable consellera.

La senyora consellera de Participació, Transparència, Cooperació i Qualitat Democràtica:

Señoría, afortunadamente la corrupción política es algo del pasado.
La política actual, de este gobierno, es una política de transparencia, de participación, de estar con mecanismos que hemos puesto a disposición desde el gobierno para que todo sea transparente.
Aquí se sabe todo lo que hace este gobierno, y además nos gusta que sea así.
Porque si la gente sabe lo que hace este gobierno, ustedes no les podrán engañar.

Tenemos todos los mecanismos, tenemos un portal que dice todo lo que se hace.
Cuando hay algún problema tenemos mecanismos, por ejemplo, como la Comisión de defensa de la competencia, que ha puesto las sanciones que ha tenido que imponer.

Por lo tanto, ni son los mismos mecanismos que había, porque antes de 2015 no había mecanismos de control para este gobierno, y además funcionan.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Senyories, continuarem amb la sessió de control.

Ara en la pregunta que formula, en nom del Grup Parlamentari Vox Comunidad Valenciana, la síndica del grup, la il·lustre diputada Ana Vega.

La senyora Vega Campos:

Doy por reproducida la pregunta.

El senyor president de les Corts Valencianes:

Contestarà el president del Consell a la següent pregunta:

Debido al aumento exponencial de la deuda de la Generalitat valenciana y la situación de crisis que estamos padeciendo ¿qué medidas va a llevar a cabo el president de la Generalitat Valenciana en cuanto a la estructura de la administración pública valenciana para reducir el gasto político?

Té la paraula el president del Consell.

El senyor president del Consell:

Moltes gràcies, senyor president.

Señora Vega, mire, yo entiendo que a usted lo que le gustaría, sinceramente, y creo que es de alabar la sinceridad, es que esto, las Cortes, no existieran, eso es así.
Entonces, claro, cómo reducir, si lo que usted quiere es aniquilar el autogobierno.
Por tanto, le diga lo que le diga les da igual.

Por tanto, yo simplemente le puedo decir que el gobierno cree en el autogobierno, cree en las instituciones y que va a continuar trabajando con todo lo que tiene a su disposición, que es un magnifico, un extraordinario plantel de funcionarios y empleados públicos.

Gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, president.

Continuarem amb la pregunta de control.
Té la paraula la síndica del Grup Parlamentari Vox Comunidad Valenciana, la il·lustre diputada Ana Vega.

Quan vosté vullga, senyoria.

La senyora Vega Campos:

Gracias, president.

Buenos días, señor presidente y miembros del Consell.

Extraordinario plantel de funcionarios por supuesto, pero un negligente y nefasto plantel de consellers y de gobierno también.
(Aplaudiments)

Antes de empezar mi intervención, desde el Grupo Parlamentario Vox queremos mandar un mensaje de apoyo y de solidaridad a todos los compatriotas de Ceuta y Melilla que están sufriendo esta invasión organizada por Marruecos, porque no están solos, toda España está con ellos.
(Aplaudiments) Marruecos es un país que ha sido capaz de utilizar a sus compatriotas para presionar políticamente a España lanzándolos literalmente al mar.
Un país que ha puesto en riesgo a sus compatriotas.
Y desde Vox no vamos a tolerar ni por un solo segundo que se ponga en cuestión la solidaridad del pueblo español.
Porque esto no es una crisis migratoria, señorías, es una invasión, es una agresión a nuestra nación.
Y ustedes abren ahora la puerta a traer niños, que, no se equivoquen, no están huyendo de ningún horror, señora Oltra, porque Marruecos no es un país que esté en guerra, son niños que un gobierno irresponsable utiliza como ariete para invadir nuestro país.
Esos niños donde deben estar es con sus familias y no traerlos aquí a ser tutelados por una consellera irresponsable que ha sido incapaz de cuidar a los niños que tiene tutelados, que ha sido capaz de eludir la responsabilidad de los abusos a una menor bajo su tutela.

Con la deuda que arrastra nuestra comunidad, ¿le parece a usted responsable promover el efecto llamada diciendo que la Comunidad Valenciana acogerá a todo aquel que entre ilegalmente en España?
Eso sí, todo ello pagado con el dinero que sale del bolsillo de los trabajadores y de los autónomos, a los que ustedes les han prohibido trabajar.
(Aplaudiments) Sean ustedes solidarios de verdad y piensen en aquellos para los que gobiernan.
Dejen de ahogar a los valencianos, dejen de machacarlos con subidas de impuestos criminales.
Nada más y nada menos que se está planteando por el Gobierno de España una subida de impuestos de 80.
000 millones de euros.
Todo lo contrario a lo prometido por los gobiernos de progreso.
(Aplaudiments) Asfixia a los españoles mientras les exigen que renuncien a su seguridad.
¿No les basta, señor Puig, con hacer cargar a los valencianos con una deuda de más de cincuenta mil millones de euros, prácticamente el 50 % del producto interior bruto y condenándolos a pagar de su bolsillo a cada uno de ellos entorno a diez mil euros para poder sanear las cuentas que ustedes, junto a los gobiernos anteriores, han situado en unos números rojos a la cabeza de España.

Han arruinado innumerables generaciones de ciudadanos y todavía tienen la poca vergüenza de decirles que si no son solidarios con los de fuera no son buenos ciudadanos.
¿Dónde estaba la solidaridad de ustedes cuando se obligó a miles de familias a cerrar sus negocios?
Los arruinan y luego los estigmatizan.
Ustedes deciden quienes son buenos y malos ciudadanos.
¿Y piensan reducir ustedes el gasto político para mejorar la vida de los ciudadanos y dejar de arruinar nuestra región?
¿Cómo piensan rescatar personas si han sido incapaces de rescatar su propia administración pública, a la que han convertido en un gigante que devora ingentes cantidades de dinero público?
¿Qué futuro les espera a los ciudadanos de la Comunidad Valenciana?
Con ustedes, ya se lo digo yo, ruina y miseria.

¿Para qué sirven sus observatorios, agencias y una infinidad de organismos públicos si son incapaces de ayudar a los afectados por la DANA y a los más vulnerables?
Dígame, señor Puig, a quién le va a echar usted la culpa del agujero negro que han instalado en las cuentas de la Generalitat durante sus seis años de infame gobierno, que ustedes no se han privado de nada aquí.
¿Que la deuda es inasumible por los ciudadanos?
Pues les montamos una televisión pública que no ve nadie.
¿Que hay personas que lo han perdido todo por la crisis?
No se preocupen, le damos veinte asesores más al señor Dalmau y de paso le reformamos el palacete.

¿Cómo esperan que no les den jarabe democrático cuando salen a la calle?
(Aplaudiments) ¿Cómo esperan que personas a las que ustedes venían a salvar no les recriminen en plena calle que los han dejado tirados en la cuneta?

Miren, les diré lo que yo sé, que no es poco, puesto que en Vox cumplimos con nuestro principal compromiso, que es no abandonar la calle y escuchar los problemas reales de la gente.

Ahí fuera se vive una realidad, la realidad, que dista mucho de la propaganda que ustedes venden a bombo y platillo.
En la calle nadie pide una televisión pública.
En la calle nadie pide un observatorio LGTBI.
En la calle nadie pide la inmersión lingüística.
Y, en la calle, nadie pide que se abran fosas de hace más de ochenta años.
¿Saben lo que piden las personas de verdad?
Que no se les fría a impuestos cada vez que venden un bien o que lo heredan.
Piden que el dinero de los impuestos sirva para dar mejores servicios públicos.
Piden que les dejen trabajar y vivir en paz.
(Aplaudiments)

Por eso, desde Vox, les pedimos que, si son incapaces de asumir las necesidades reales de la gente, al menos no molesten y dejen que las personas salgan adelante por sí mismas.
El pueblo español es un pueblo emprendedor y hemos superado innumerables dificultades y a ustedes les juramos que también los superaremos.

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

La senyora Vega Campos:

Y, de nuevo -termino ya, señor presidente-, y, de nuevo, les decimos que donde mejor están todos esos niños que han saltado la valla es con sus familias y en sus casas, señora Oltra; que no nos vamos a quedar callados mientras ustedes siguen creando un efecto llamada.
Porque lo dijo muy bien Santiago Abascal ayer: «un país sin fronteras deja de ser una patria, igual que una casa sin paredes deja de ser un hogar».

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Una vegada formulada la pregunta, escoltarem la resposta, per part del president del Consell.

President, quan vosté vullga, té la…

El senyor president del Consell:

Muchas gracias, señora Vega.

Aunque no tenga nada que ver con la estructura de la administración pública, es evidente que sí que hay una cuestión que está detrás de todo, que es las ideas, los sentimientos.
Y, sinceramente, yo no alcanzo a comprender qué sentimientos tienen ustedes, no lo alcanzo a comprender.
Viendo las imágenes de niños, como las hemos visto, y que este gobierno diga, simplemente, que, si es necesario, está dispuesto a acoger, eso que es el atributo fundamental que tiene la sociedad valenciana, que es la solidaridad, a ustedes les genera rechazo y, simplemente, respuesta populista.
Esta es una absoluta indignidad, sinceramente, porque no estamos hablando de ninguna invasión de niños, estamos hablando, simplemente, de que hay un sentimiento humanitario fundamental, por lo menos, desde luego, para la inmensa mayoría de la sociedad valenciana.
(Aplaudiments)

Porque, señora Vega, usted va por la calle.
¿Y nosotros?
Pues, también, todo lo que podemos y hablando con mucha gente, también.
Pero ¿sabe una cosa?
La calle no la interpreta usted, la calle la interpreta la democracia.
(Aplaudiments) Y lo primero que hay que hacer es respetar las instituciones, respetar los gobiernos legítimos.
Eso es lo primero, el abecé de una persona que intenta asumir el país donde vive.
Porque este país, efectivamente, es un país que tiene unos derechos y libertades por los que mucha gente, durante mucho tiempo, luchó mucho.

Y, mire, nosotros lo que intentamos es mantener ese estado del bienestar, que está residenciado en las comunidades autónomas.
Y el 84,8 % del gasto de la Generalitat está, precisamente, vinculado a estos tres de los cuatro pilares del estado del bienestar: la sanidad, la educación y la protección social; y esto es el 84 %.
Por tanto, esa es la realidad.

Y, mire, lo fundamental es que la sociedad valenciana es una sociedad que entiende que no se puede vivir sin entender que es fundamental la sanidad, que son fundamentales los servicios sociales, que es fundamental la educación.
Y, por eso, este gobierno interpreta, y durante cuatro años lo hizo y ahora lo está continuando haciendo, interpreta que esta es la cuestión fundamental.

Pero usted, claro, me habla como si aquí todo el gasto estuviera asociado a chiringuitos y a historias, claro.
Pero es que, además, resulta que es bastante incoherente.
A mí me gustaría que, si usted es aquí tan voraz en cuanto a la actitud respecto a este gobierno, me gustaría que, ya que son un partido de visión única, uniformada y verticalizada, pues, me gustaría que hicieran lo mismo en comunidades autónomas en las que no solo hay muchísimos más asesores, sino que, además… Mire, solo en la Comunidad de Madrid hay 145 asesores de la presidenta que cobran más que el presidente de la Generalitat Valenciana.
Por tanto, oiga, empiecen por el primero, que ahí pueden influir.
(Veus) Influyan, influyan y hagan lo que toca.
(Aplaudiments)

Mire… Pero, cuando ustedes dicen que hay que eliminar todo esto, ¿a qué se refieren?
De verdad, ¿se refieren a que hay que eliminar las fundaciones de investigación de los hospitales, que ahora son clave en la lucha contra el coronavirus?
¿A qué?
¿Hay que eliminar el Instituto Valenciano de Atención Social-sanitaria, que atiende a las personas más vulnerables?
¿Hay que liquidar Ferrocarrils de la Generalitat?
¿Hay que liquidar los servicios de emergencia, fundamentales en situaciones como la DANA o Gloria o la pandemia?
¿O a quién?
(Veus) ¿Al IVAM?
(Veus)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Senyories, per favor.

El senyor president del Consell:

Esta alianza me encanta.
(Veus)

Pues, bien, realmente, ustedes lo que tienen es, evidentemente, una obsesión única, que comparten, por eso la comparten.
La única obsesión es echar al gobierno del Botànic.
Pero, de momento, de verdad, aún no es el camino.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, president.

Té la paraula l'il·lustre diputat Miguel Pascual, per a formular la pregunta.

El senyor Pascual Pérez:

Muchas gracias, señor presidente.

El Consell se daba golpes en el pecho, anunciando que el 31 de diciembre del 2019 iba a ser el último día con peajes en la Comunidad Valenciana.
Pues, bien, solo un año y cuatro meses más tarde, socialistas y comunistas aprobaban, en el Consejo de Ministros, enviar a Bruselas su plan para aplicar peajes a partir del 2024, empezando por las vías de alta capacidad, y todo con el criterio del que lo usa lo paga.
Entonces, ¿también van ustedes a cobrar por utilizar la sanidad pública?
¿O se cree que los 80.
000 millones de euros de subida de impuestos los van a pagar los ricos?

Ustedes le ponen peaje a la clase trabajadora para arrebatarles cualquier posibilidad de futuro.
Porque, siguiendo con el criterio del que lo usa lo paga, podrían preguntarle a la gente si también quieren pagar por mantener una televisión pública que no ve nadie y que cuesta 68 millones de euros cada año o preguntarle si quieren pagar por mantener a un vicepresidente, con una veintena de enchufados, palacete incluido, mientras que la vivienda pública se desmorona.

Vicepresidenta, atienda, que viene la pregunta.
Señor president, ¿cuándo va a acabar con el estado de bienestar de los políticos para aflojar la bota fiscal con la que pisa el cuello de los trabajadores?

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Li contestarà el conseller, l'honorable conseller d'Educació, Cultura i Esport.

Quan vosté vullga, conseller.

El senyor conseller d'Educació, Cultura i Esport:

Gràcies, senyor president.

Lo que pisa el cuello de los trabajadores es señalar con odio al último y enfrontar al último contra el penúltimo, que es lo que ustedes hacen.
(Aplaudiments)

Lo que pone encima del cuello de los trabajadores es no ver que la formación, las oportunidades para el empleo son, precisamente, la mejor oportunidad que podemos dar a todos los trabajadores y trabajadoras para salir de esta crisis.
Y eso, ¿sabe qué pasa?
Que solo es posible con inversión pública.
¿Eso sabe qué pasa?
Que solo es posible con formación.
¿Eso sabe qué pasa?
Que solo es posible con formación profesional, con oportunidades para todos y todas, con todos los derechos del mundo para las personas trabajadoras.

Confrontar al último contra el penúltimo es lo que ustedes han venido a hacer aquí.
Decir que los impuestos no sirven para nada es, simplemente, no solo mentir, sino enfrontar a la realidad e impedir que las personas trabajadoras tengan oportunidad.

Este gobierno lo que hace es invertir en formación profesional más que nunca; dar oportunidades a la gente para que encuentre empleo; invertir desde lo público para generar puestos de trabajo en una crisis como la actual, que lo único que está haciendo es descohesionar más a la sociedad.
Esto es lo que hace el gobierno, cohesionar a la sociedad, generar oportunidades y empleo.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, conseller.

Té la paraula l'il·lustre diputat David García per a formular la pregunta al Consell.

Senyoria.
.
.

El senyor García Gomis:

Muchas gracias, presidente.

Un caballero legionario relató ayer cómo rescató a Mohamed, un niño de siete años, helado y muerto de miedo, engañado por la policía marroquí para cruzar la frontera, porque iba a ver un partido de Cristiano Ronaldo.

Señor Puig, la señora Oltra, con su mensaje de ayer, se convierte en la [tonta útil],1 la colaboradora necesaria de un régimen de un sátrapa que utiliza a sus ciudadanos como armas y los arroja incluso al mar, incluidos a bebés, (soroll de papers) para presionar a España y a Europa.
Con ese mensaje irresponsable, ustedes se convierten en cómplices necesarios.

Señor Puig, le pregunto, ¿los menores usados como carne de cañón por el régimen extorsionador marroquí considera que tienen que estar con sus padres, (soroll de papers) de cuyas manos han sido arrebatados, o tienen que estar en las inseguras e irresponsables manos de la señora Oltra, que no quiso investigar, ya que ocultaron un caso de menores?

Por cierto, anoten, 894 526 584.
Ese teléfono se ha facilitado para que los padres de las familias marroquís que sus hijos han sido robados por el ejército y la policía marroquí traten de buscar a sus hijos.
Si usted, señora Oltra…

1Expressió retirada per ordre de la Presidència, en compliment de l'article 105.
3 del Reglament de les Corts Valencianes.

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies.

El senyor García Gomis:

…quiere ser cómplice, séalo usted, no implique a los alicantinos ni a los valencianos ni a los castellonenses.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Senyoria, esborrarem del diari de sessions l'expressió «tonta útil».
Crec que no és apropiat utilitzar insults en esta cambra.
(Veus) Se poden expressar totes les idees, sense faltar ni caure en insults gratuïts.

Té la paraula la vicepresidenta del Consell.

La senyora consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives:

Moltes gràcies.

Vosté ha mostrat esta foto, que supose que li obri la carn a tot el món.
Esta invasió de bebés amb els seus bolquers i amb els seus xuplons.

Mire, el que se va a fer, entre altres coses perquè el govern de Ceuta ha demanat ajuda, és que les comunitats autònomes el que anem a fer és acollir a aquells xiquets i xiquetes que, en este moment, estan en el sistema de protecció en la ciutat autònoma de Ceuta perquè, amb els que acaben d'arribar, se puga fer tot el que és la investigació sobre la història d'eixe xiquet o eixa xiqueta, si està la seua família buscant-lo i, en eixe cas, poder-lo retornar a les seues famílies.
Això és el que se va a fer, perquè això és el que fa un país decent.

I, per tant, la resta de comunitats autònomes el que anem a fer és ajudar-li al govern de Ceuta.
Perquè, sempre que un govern autonòmic, independentment de qui el governe, ens ha demanat ajuda a esta comunitat, ens ha tingut al costat, com ho va tindre Melilla, com ho va tindre Canàries, ara ho té Ceuta i qualsevol govern ho tindrà, perquè només se construïx un estat decent amb la base de la col·laboració interinstitucional i entre les comunitats autònomes.
Ho hem fet i ho seguirem fent, per una qüestió humanitària i per una qüestió de solidaritat amb l'estat espanyol.
I així és com se contruïx un país decent.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, (inoïble) .
.
.

Continuarem amb la sessió de control, ara amb la pregunta que formula, en nom del Grup Parlamentari Unides Podem, la síndica, la il·lustre diputada Pilar Lima.

Quan vosté vullga.

La senyora Lima Gozálvez:

Bon dia.

Señor president.

Miembros del Consell.

Señorías.

Menos mal que tenemos un gobierno progresista, respetuoso con los derechos humanos, una tierra de acogida.
Menos mal que podemos recibir a los niños y niñas adolescentes inmigrantes.
Gracias, señora Oltra, por ofrecer nuestra tierra para cuidarlos.

Centrándome en mi intervención de hoy, creo que tenemos la responsabilidad de tomar las decisiones de las que dependerá qué planeta queremos dejar a las futuras generaciones.
Será nuestro legado y es nuestra obligación velar para que esas decisiones se tomen pensando en el interés general y no en el de unos pocos.

Yayo Herrero dice que no hay economía ni tecnología ni políticas ni sociedad sin naturaleza y sin cuidados.
Todos nosotros y nosotras dependemos de este planeta para respirar, dependemos de este planeta para vivir, para nuestra movilidad, para comer y para producir.
Esto es algo innegable.

Pero si miramos hacia el pasado, un pasado gris, vemos que se tomaron decisiones contradictorias con este interés, con nuestras necesidades.
Este pasado gris, donde reinaban los pelotazos urbanísticos, la construcción, la destrucción de nuestro patrimonio natural valenciano, siempre acompañado de corrupción; pero ahora tenemos una hoja de ruta botánica que se caracteriza por haber tumbado cada muro que el partido más corrupto de Europa construyó en nuestra tierra con el objetivo de enriquecer a unos pocos con millones de las arcas valencianas.

Este acuerdo cambió el futuro de la Comunitat Valenciana porque las decisiones políticas pusieron por delante a la ciudadanía, la salud y el territorio.
El concepto de progreso botánico es el cuidado incansable del medio ambiente, es la mejora constante de las condiciones de vida del territorio, es poner la salud por delante de los grandes proyectos megalómanos y depredadores.

No se puede concebir, de ningún modo, que se plantee el retroceso hacia un pasado que representa la vergüenza valenciana.
La Comunitat Valenciana fue una de las primeras regiones en declarar la emergencia climática.
Una declaración que implica voluntad de implementar políticas para abordar el cambio climático y no llevar a cabo nuevos proyectos ni actividades que sean contradictorias con esta declaración.

Sin embargo, para que la lucha contra el cambio climático sea sincera y sea real requiere de decisiones que lo combatan, requiere de acciones que generen cambios importantes en nuestra manera de producir, de consumir y también en nuestra manera de disfrutar el ocio y de cuidar.

Hemos visto la saturación de centros comerciales en las periferias de nuestras ciudades y esto refleja un modelo insostenible y en decadencia en muchos lugares del mundo.
Un modelo que destruye el pequeño comercio de los pueblos, genera una cultura del ocio vinculada al consumismo, vacía nuestros barrios y, además, acaba con la comunicación y la relación entre varios parques naturales que cuentan con una importante biodiversidad.

Hablamos de proyectos que impulsan un modelo de movilidad basado en el vehículo privado y en la congestión de nuestras ciudades.
Y todo ello conlleva consecuencias negativas para la salud, que no tendrán un impacto inmediato, pero sí que tendrán repercusión en el futuro.

Por eso, señor president, estamos en contra de proyectos como el de Intu Mediterráneo en Paterna que acabará con el paraje natural de Les Moles, el cual representa un pulmón verde que protege el área metropolitana, y un proyecto que desprende una imagen gris que recuerda a un pasado cruel con el medio ambiente y que choca directamente con la imagen verde que representa el Botànic.

Tenemos como reto principal definir un modelo social y económico que sea respetuoso con el medio ambiente.
Porque los discursos de la emergencia climática se deben materializar en políticas concretas y debemos decir a la ciudadanía que apostamos por una tierra en la que no caben más proyectos depredadores.

Señorías, creo que cada cual es consciente, todas somos conscientes, de hacia dónde vamos y hacia dónde queremos ir y cómo queremos afrontar las lecciones que nos deja esta pandemia que, repito, son muy importantes a nivel mundial.
Y si nos centramos aquí, en la Comunitat Valenciana, que somos un referente con el gobierno del Botànic, una referencia en gestión de la pandemia y gestión de la crisis, queremos continuar siendo ese referente.
Por eso pedimos, señor president, miembros del Consell, señorías: protejamos, protejamos nuestra tierra.

Y, por todo ello, señor president -termino ya- le preguntamos, ¿cree que en la Comunitat Valenciana se está cumpliendo con los compromisos contraídos en la Declaración de emergencia climática de 2019 y se está abordando la crisis ecológica?

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Contestarà el president del Consell.
Contestarà el president del Consell a la pregunta que s'acaba de formular.
(Veus)

El senyor president del Consell:

Moltes gràcies, senyor president.

Moltes gràcies, senyora Lima.

La crisi ecològica, com vosté bé ha formulat en la seua pregunta, està cada vegada més present a les nostres vides.
Fer front a l'emergència climàtica, per tant, ja no és una opció.
Després d'anys que hi hagué intensos debats al voltant de la naturalesa d'eixa realitat, el que és ben cert és que en estos moments ningú sensat pot discutir l'existència d'esta crisi climàtica.

Per tant, no és ja una opció, és una obligació ineludible de qualsevol govern responsable.
A més a més en un territori tan vulnerable com és el nostre, en plena ribera del Mediterrani, que, a més a més, viu amb intensitat, com hem vist, DANA, altres borrasques torrencials i períodes en els quals hi ha una observança clara, ja quasi bé experimental, del que significa tot el canvi climàtic.

La principal resposta del govern valencià al canvi climàtic és, precisament, allò que vosté ha dit, és la Declaració d'emergència climàtica, aprovada pel Consell al setembre de 2019.
Un document que detalla compromisos i prioritats per fer front a la crisi mediambiental i que ens permetrà liderar els canvis necessaris en la comunitat per tal de transitar amb fermesa i sense deixar ningú pel camí.
Perquè és evident que la transició cap a una economia lliure de carbó i un territori més sostenible ha de ser una transició justa i que l'ocupació de milers de persones no quede absolutament aturada sense cap continuïtat o cap tipus d'alternativa.

El canvi més important en un moment com l'actual és el que ha significat la pròpia existència de la pandèmia, que ha posat, a més, en qüestió altres qüestions associades a l'emergència climàtica.

Senyora Lima, el govern valencià està bolcat en el desenvolupament d'eixos compromisos inclosos en la declaració i li traslladaré alguns dels més importants.
En primer lloc, el Consell ja ha presentat l'esborrany de la llei de canvi climàtic i transició ecològica, que serà la principal eina que ens permetrà fer front al desafiament mediambiental.
La norma està en estos moments sotmesa a informació pública i en breu, una vegada es presente l'informe d'al·legacions, arribarà al ple del Consell.
La llei planteja una reducció de les emissions del 40 % en 2030 i un 100 % de les energies netes en 2050.
Uns objectius més ambiciosos que, fins i tot, la recent llei aprovada a Espanya.

En segon lloc, també està donant els primers passos la futura llei d'economia circular, que han presentat els partits que sustenten al govern, i que es troba ara en fase d'exposició pública.
S'aconseguirà reduir el 20 % del percentatge de residus que acaben als abocadors i això significarà que en 2035 ja només siguen un 10 % eixes deixalles que arriben allà.

En tercer lloc, s'ha aprovat el Decret Llei 14/2020 d'impuls de l'aprofitament de les energies renovables.
Esta norma ens permetrà agilitzar al màxim els tràmits per tal de que la instal·lació d'energies renovables a la comunitat sigue molt més eficaç, més ràpida i més àgil.
I obri també les portes a alcançar els objectius de l'Estratègia valenciana de canvi climàtic 2020-2030, que significa alcançar una potència instal·lada de 6.
000 megawatts en ciutats fotovoltaiques dels 364 actuals i arribar a 4.
000 megawatts en les plantes eòliques dels 2.
200 actuals.

A més a més, s'han concedit les primeres ajudes del Consell a municipis per als plans de lluita contra el canvi climàtic i s'han atorgat ja 2,7 milions d'euros en ajudes de l'any passat i este s'han pressupostat 4,6 milions.

I en cinquè lloc, també ens dotarem d'una nova estratègia de regadius amb 1.
200 milions d'euros i, amb tot això, garantirem l'ús sostenible de l'aigua en el camp valencià, que es convertirà en una aliat estratègic en la descarbonització de l'economia valenciana.

Senyora Lima, la lluita contra el canvi climàtic és una estratègia que, a més a més, com sap, compta amb una comissió delegada de transició ecològica, presidida pel vicepresident segon.
I a més a més de l'impuls fonamental de la Conselleria d'Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica, compta també amb la participació de tots els altres departaments de la Generalitat.
En eixe sentit, val a dir que la Conselleria de Política Territorial, Obres Públiques i Mobilitat ja ha posat en marxa un instrument de calat per tal de protegir-nos d'alguns dels efectes més nocius de la crisi climàtica, actuacions que tenen a vore, entre el 2019 i el 2020, en Ferrocarrils de la Generalitat per permetre estalviar 155.
000 tones de CO2.

I, en eixe sentit, també s'han posat en marxa totes les línies de transport públic per tal d'arribar als polígons industrials.
En definitiva, traure tot el trànsit privat possible de la nostra àrea metropolitana.
S'han posat en marxa procediments clars d'ordenació: el Pla d'acció territorial d'infraestructura verda i del litoral, el Pla d'acció territorial de l'Horta o el Patricova.
En definitiva, des de totes les conselleries.
La conselleria d'economia, per exemple, doncs, ha fet tot el pla d'impuls al vehicle elèctric, s'estan plantejant posar en marxa tot un pla d'instal·lacions d'autoconsum.

És pensar que esta és una batalla, és un combat -no m'agrada utilitzar els termes bèl·lics, però- és la gran assignatura d'esta dècada.
I hem de ser conscients de que no podem resoldre esta qüestió soles i ho hem de fer, a més, d'una manera absolutament harmonitzada en el plànol europeu i intentar que Europa tinga més pes definitivament a l'hora d'abordar el desafiament global.

Perquè açò, com un pandèmia, és global i ha d'haver una solució a la pandèmia global i ha d'haver una solució a la crisi climàtica global.
I com diu Timmermans, el vicepresident Timmermans: «La recuperació serà i ha de ser verda, justa i ràpida.
»

Gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, president.

Molt bé.
Senyories, anem a passar a les votacions.
(Veus) Sí, per a què demana vosté la paraula senyoria?

La senyora Vega Campos:

Quería pedir la palabra para plantear una queja a la presidencia de la Mesa por habernos llamado la atención por la expresión «tonto útil», que es una expresión que simplemente se utiliza para designar a alguien que es manipulado para realizar algo, y que no se llama la atención cuando a nosotros, por ejemplo, se nos profieren insultos tales como nazis o fascistas, y ver la arbitrariedad que hay en la mesa de las Cortes a la hora…

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies.

La senyora Vega Campos:

…de determinar qué es un insulto y qué no.
Queríamos plantear esa queja.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

L'expressió s'esborrarà del Diari de Sessions, en que és ofensiu.

Votació dels punts segon a seté de l'ordre del dia de la 39a sessió de les Corts Valencianes

El senyor president de les Corts Valencianes:

Senyories, anem a passar a votació.
Votarem, en primer lloc, el segon punt de l'ordre del dia, que és un punt que anem a votar en papereta.
A continuació.
.
.
(Veus)

Senyories, anem a votar, com vostés saben, l'elecció de la Vicepresidència Executiva de l'Agencia Valenciana de la Innovació.
El procediment es troba articulat en l'article 182 del nostre reglament i en l'article 13 de la Llei 1/2017, d'1 de febrer, de la Generalitat, per la qual es crea l'Agència Valenciana de la Innovació.
Ahir es va llegir per part de la secretària primera de la Mesa de les Corts la candidatura de la Vicepresidència Executiva de l'Agència Valenciana de la Innovació i tot seguit passarem a cridar a votació en urna a les seues senyories que no han fet el vot presencial, però no en esta sessió.

Començarem a cridar a les seues senyories.
Quan vosté vullga.

La senyora secretària:

Gràcies, president.

Bon dia.

(La secretària passa llista per tal que els diputats i diputades voten ordenadament)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Ara depositarem… Cride el lletrat major per a que deposite les 31 paperetes que se li han fet entrega.

(El senyor lletrat diposita les paperetes a l'urna)

Senyories, passarem a l'escrutini.

(El senyor president fa l'escrutini de la votació.
Pausa)

(La Mesa de les Corts realitza el recompte dels vots)

Senyories, realitzat l'escrutini, els informe que el resultat ha estat el següent.
Per a la Vicepresidència Executiva de l'Agència Valenciana de la Innovació, ha obtingut, l'il·lustre senyor que ens acompanya des dels escons del govern, Andrés García Reche, 66 vots.
(Aplaudiments) Nuls 22 i blancs 11.
Per tant, en primera votació s'ha aconseguit l'objectiu de dos terços.
(Aplaudiments)

Per la qual cosa, ens congratulem, felicitem el senyor Andrés García Reche, i no serà necessari efectuar una segona votació.

Però, el que si caldrà, serà fer les votacions dels punts de l'ordre del dia que ahir debatérem.
Passarem, senyories… N'hi han 6 votacions.

Votarem, seguidament, el punt tercer de l'ordre del dia, que és validació del Decret llei 6/2021 de gestió economicoadministrativa per a l'execució d'actuacions finançades per instruments europeus.
S'han expressat 22 vots telemàtics a favor, 3 en contra i 6 abstencions.
Senyories… Senyories, comença la votació.
48 vots favorables que, sumats als 22, fan un total de 70 vots favorables.
7 vots en contra que, sumats als 3, fan 10 vots en contra; i 13 abstencions que, sumades a les 16, fan un total de 19 abstencions.
Queda convalidat el Decret llei 6/2021.

Ahir es va demanar que es votara la seua tramitació com a projecte de llei, i és el que anem a votar en estos moments, perquè aixina es va sol·licitar pels grups parlamentaris popular i Vox Comunidad Valenciana.
Senyories, votem ara si el decret validat, si el decret es tramita com a projecte de llei.
Comença la votació.
30 vots favorables que, sumats als 17, fan un total de 47 vots favorables.
38 vots en contra que, sumats als 14, fan un total de 52 vots en contra.
0 abstencions.
Per tant, no es tramitarà com a projecte de llei i el decret és plenament vàlid.

Votem ara el punt quart de l'ordre del dia, que és moció subsegüent a la interpel·lació a la Presidència de la Generalitat del Grup Parlamentari Vox Comunidad Valenciana, amb la seua autoesmena, registre d'entrada 36.
420.
S'han expressat 17 vots favorables telemàticament, 14 en contra i 0 abstencions.
Senyories, comença la votació.
30 vots favorables que, sumats als 17, fan un total de 47 vots favorables.
38 vots en contra que, sumats als 14, fan un total de 52 vots en contra.
Queda rebutjada la moció subsegüent.

Votem ara, senyories, el punt quint de l'ordre del dia, que és la moció subsegüent a la interpel·lació a la consellera d'agricultura i desenvolupament rural sobre la defensa de l'explotació del transvasament Tajo-Segura, presentada pel Grup Parlamentari Ciudadanos, registre d'entrada 35.
420, i l'esmena transaccional 36.
440, subscrita pel grup socialista, Compromís i Ciudadanos.
S'han expressat 28 vots favorables, 0 en contra i 2 abstencions de forma telemàtica.
Senyories, comença la votació.
Senyories, s'han expressat 61 vots favorables que, sumats als 28, fan un total de 89 vots favorables.
2 en contra, que són els únics 2 vots en contra, i 4 abstencions que, sumat a les 2 abstencions, fan un total de 6 abstencions.
Queda aprovada la moció subsegüent i l'esmena transaccional.

Votarem ara, senyories, el punt sext, que és la moció subsegüent a la interpel·lació a la consellera de Sanitat Universal i Salut Pública sobre la política general del Consell en matèria de concessions sanitàries.
Inclou l'esmena amb registre d'entrada 36.
337, presentada pel Grup Parlamentari Ciudadanos, que ha sigut acceptada.
Han votat a favor telemàticament 17 vots comptabilitzats, 14 en contra.
Senyories, comença la votació.
30 vots favorables que, sumats als 17, fan un total de 47 vots favorables.
38 vots en contra que, sumats als 14, fan un total de 52 vots en contra, 0 abstencions.
Queda rebutjada la moció subsegüent.

I votem, senyories, seguidament, la proposta de creació d'una comissió d'investigació sobre les irregularitats comeses per la conselleria d'igualtat i els organismes dependents, presentada pel Grup Parlamentari Popular, registre d'entrada 33.
961.
S'han expressat 17 vots favorables, 14 en contra i 0 abstencions.
Senyories… Senyories, comença la votació.
30 vots favorables que, sumats als 17, fan un total de 47 vots favorables.
38 vots en contra que, sumats als 14, fan un total de 52 vots en contra.
Queda rebutjat el punt sèptim.

I hem finalitzat ja les votacions i, per tant, senyories, passarem al següent punt de l'ordre del dia i últim d'esta sessió de ple, que és les preguntes de control al Consell.

Preguntes

El senyor president de les Corts Valencianes:

Coneixen vostés el procediment, senyories.
La primera pregunta, formulada per la il·lustre diputada María Ángeles Criado, en nom del Grup Parlamentari Vox Comunidad Valenciana, a la vicepresidenta i consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives.

La senyora Criado Gonzálbez:

Señora Oltra, se ha dado el caso ya en España de un hombre que se autopercibe como mujer y, según sus leyes de igualdad, es mujer.
Se declara lesbiana y convive con una mujer biológica, incluso tienen un hijo.
Le maltratan.

¿Qué ley debe prevalecer, la ley de violencia de género o las leyes de igualdad?

Doy por reproducida la pregunta.

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Contestarà la vicepresidenta primera del Consell, consellera de polítiques d'igualtat.
Quan vosté vullga, consellera.

La senyora vicepresidenta primera del Consell i consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives:

Senyora diputada.
Mire, no és competència d'esta vicepresidència dirimir entre la prevalença i la jerarquia normativa, com sa senyoria hauria de saber.

En qualsevol cas, supose que vosté no troba el conflicte en eixe cas irrisori que ens ha contat, però informar-li que ni l'advocacia de la Generalitat ni el dictamen del Consell Jurídic Consultiu van indicar cap observació essencial o recomanació que implicara un conflicte amb lleis anteriors en vigor, amb els avantprojectes tant de la llei trans com de la llei d'igualtat de les persones LGTBI.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, vicepresidenta.

Acabarem d'escoltar la formulació de la pregunta.

Quan vosté vullga, senyoria.

La senyora Criado Gonzálbez:

Gracias, presidente.

Señora Oltra, entiendo que no pueda contestar a la pregunta.
Hay incompatibilidad entre leyes.
Resulta imposible, cuando se basa alguien en una ideología que no tiene un pilar donde agarrarse, cuando se parte de falsedades, de premisas falsas, cuando se va contra la naturaleza, contra la biología, ¿sabe qué pasa?
Que, a la más mínima, todo estalla por los aires.

Señora Oltra, ¿cuántas veces le hemos dicho que utilizan a las mujeres?
¿Cuántas veces le hemos dicho que utilizan al colectivo LGTBI?
Sus leyes son absurdas y contradictorias, igual que lo es su conselleria de igualdad o, más bien, como usted sabe, de desigualdad.

A ver si recuerda esto, porque es de esta semana.
«Aquí está la «vendeobreros« de nuestros barrios, aquí está la vividora de desigualdad.
Solo hablas de chorradas, mientras la gente sufre en la calle -sufre-.
Están usando todas estas luchas simbólicas que no representan la realidad -le traduzco: lucha de sexos, violencia de género- para ganar votos y conseguir un sillón y para financiar chiringuitos.
No ayudáis a las mujeres, os dedicáis a vender humo».

¿Le suena, señora Oltra?
Esto es lo que le ha dicho Carmen, una joven del Frente Obrero, en su reciente visita al centro Dona 24 Hores de Valencia, al que fue junto con la ministra de Galapagar, perdón, la marquesa de desigualdad.
Vaya jaleo.

Vamos a recordar más de lo que dijo Carmen del Frente Obrero, porque esto lo hemos sacado de prensa y de los vídeos, textual: «Su conselleria solo sirve para financiar chiringuitos -dijo-.
De aquí a la galería vienes a hablar de las mujeres y a decir que te preocupas por ella.
Ella es una mujer trabajadora, lleva meses sin cobrar, no le estáis dando ninguna respuesta.
Eso es lo que os preocupan las mujeres de este país».

Señora Oltra, dice lo mismo que le decimos aquí en Vox.
Pero, además, lo dice alguien del Frente Obrero.
(Rialles) Lo mismo que Vox.
¿Qué más necesita usted escuchar para preocuparse por la gente?
Usted utiliza a las personas, a ciertos colectivos, al colectivo LGTBI, al de las mujeres, para implantar su ideología, sin importarle lo más mínimo las personas.

Sigamos con Carmen, la chica del Frente Obrero.
Por cierto, nada sospechosa de tener algo que ver con Vox.
(Veus) «Llevamos meses pidiendo una reunión…

(Ocupa la presidència la vicepresidenta primera de les Corts Valencianes, senyora María José Salvador Rubert)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Senyories.

La senyora Criado Gonzálbez:

»Su sistema no funciona, hemos puesto ya miles de quejas.
No es que hayáis abandonado la lucha de clases -dice-, es que nunca la habéis apoyado.
Habláis de nimiedades -le traduzco, señora Oltra: género- y no os preocupáis de la realidad.
Es una vergüenza lo que hacéis con las mujeres, venís aquí a la Casa de la Dona, decís que os preocupáis por ellas y vais de la mano de Irene Montero, que es otra que tal.
Su Ministerio de Igualdad, igual que ustedes, no sirve para nada, solo para financiar chiringuitos.
Llevamos meses exigiendo una reunión, engañáis…» Etcétera, etcétera, etcétera.

Señora Oltra, a ustedes no les preocupan las mujeres, ustedes utilizan a las mujeres.
Solo les importa implantar su ideología, (aplaudiments) solo les importa mantener su sillón.

Rectificar es de sabios, señora Oltra.
¿Va a abandonar sus perniciosas políticas de género?
¿Va a dejar de ser un simple peón al servicio de agendas globalistas?
¿Va, por fin, a hacer algo por las personas?
Se lo repito esto, ¿va a hacer algo por fin por las personas con nombres y apellidos, hombres y mujeres?

Señora Oltra, su sistema no funciona, solo vende humo.
Se lo dice Carmen, una ciudadana en las calles, una ciudadana del Frente Obrero.
Se lo dice Vox en las Cortes.
Se lo dice el síndico de agravios en su informe, del que sale fatalmente evaluada todos los años.
Se lo decimos todos, de todos los colores: no la queremos, lárguese.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Per a continuar donant resposta a aquesta pregunta, té la paraula la senyora vicepresidenta i honorable consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives.

Quan vullga, senyoria.

La senyora vicepresidenta primera del Consell i consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives:

Senyora diputada, mire, no li vaig a consentir ni a vosté ni a ningú que, al centre Dona i a la xarxa Dona 24 Hores, els diga vosté «chiringuitos».
No li ho vaig a consentir.
(Aplaudiments)

Ara me toca a mi.
Ara me toca a mi.
Mut, mut, mut.
.
.

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Senyoria, pose's la mascareta i mantinga silenci.

La senyora vicepresidenta primera del Consell i consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives:

On van diàriament dones que patixen un infern de violència masclista i on són ateses amb tota la professionalitat i afecte del món per un equip de dones professionals fantàstiques.
No li ho vaig a consentir.
(Aplaudiments)

A partir d'ahí, mire, vosté té.
.
.
, vostés tenen una obsessió.
De nou preguntes orals que m'ha fet el seu grup durant esta legislatura, quatre van de desprestigiar la lluita contra la violència masclista i de qüestionar els drets LGTBI.
Una obsessió.

I llegint les coses que tuitegen i retuitegen, de veres que no vull imaginar-me el que passa per les seues ments.
Però estan prou, prou, prou fora del que és la decència i del que és una ment sana.
(Aplaudiments)

Mire, les lleis a les quals fan referència, i ho posava per l'exemple de tot el que li han dit a la voluntària Luna -gracias, Luna-, que representa este país prou més millor que vostés.

Mire, les lleis van comptar amb un ampli consens.
Les dos a les quals fa vosté referència.
Una, la llei trans, va ser votada 61 vots a favor i 28 en contra, i l'altra, la llei d'igualtat LGTBI, 59 vots a favor i 29 abstencions.

En els informes d'impacte de gènere reconeixen la possibilitat de les dones trans a acollir-se a allò que establixen les polítiques de gènere per a assolir la igualtat en tots els camps.
A força de pegar-li la volta a les coses, s'inventen vostés una realitat paral·lela.
Les lleis estan funcionant des de fa molt de temps.
No hi ha hagut cap problema.
Vosté s'inventa un cas impossible.
Només possible en la seua ment, perquè jo de veres que no me puc imaginar eixos casos.
La ment no me dona per a imaginar les coses que vosté s'imagina: que un home viu amb una dona, té fills amb eixa dona, però se fa passar per dona i se declara lesbiana per a fer no sé què.
De veres que a mi tota eixa història no me cap en el cap.
I, aleshores, no sé, per això jo me pregunte què passa pel seu cap, ¿val?

Aleshores, vostés neguen sistemàticament la violència de gènere, neguen l'homofòbia i neguen la transfòbia.
Són vostés negacionistes.

I, senyoria, no hi ha cap constància d'eixes situacions irreals que vostés estan diguent i ni tan sols en els països que tenen en vigor reconéixer l'autodeterminació de gènere com a dret.

I com a jurista deuria saber que si un home ha comés un delicte de violència de gènere encara que modifique el seu sexe registral, continuarà tenint una responsabilitat penal atenent al sexe legal que tenia quan va cometre el delicte.

Si una persona ha patit violència de gènere abans de fer la seua transició, no perd l'atenció rebuda per haver sigut víctima.

Si una persona ha iniciat el procés de transició, però encara no ha canviat la seua situació al registre, el delicte serà considerat en el moment en què va ocórrer.
És el que es coneix en dret com la continuïtat de la personalitat jurídica.

I si, en qualsevol cas, alguna de les malaltisses elucubracions que vostés fan, que.
.
.
un home se registrara dona per a cometre un delicte de violència de gènere estaria cometent un frau de llei o un abús de dret i, per tant, podria enfrontar-se a un agreujament de la pena.

Aixina que deixen-se de perjudicis, de fal·làcies, de mentires, de fabricar bulos, d'insultar la gent, de sembrar odi, perquè ací el que hem fet és atendre les dones víctimes de violència de gènere, 6.
867, i atendre les persones en el servei Orienta, persones LGTBI, 9.
379 actuacions.

Efectivament, en el centre, les persones.
I el odi és només el que vostés fan des de la seua bancada.
La resta de la societat té unes ments on eixes coses no caben.
Igual és que vostés són els que estan malalts d'odi.

Gràcies.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Continuem amb la pregunta 784, formulada per la diputada Ana Vega i pel diputat Miguel Pascual Pérez, del Grup Parlamentari Vox Comunidad Valenciana, i previ coneixement del seu grup parlamentari, al vicepresident segon i conseller d'Habitatge i Arquitectura Bioclimàtica sobre l'estat del parc públic d'habitatges.

Formula la pregunta l'il·lustre diputat Miguel Pascual.

El senyor Pascual Pérez:

Muchas gracias, señora presidenta.

Señor conseller de Podemos, el día de la marmota.
Vuelvo a formularle la misma pregunta que tres semanas atrás usted no quiso responder.
Usted, en vez de venir aquí a trabajar, vino a hacer un mitin político.
En vez de venir aquí a responder a la pregunta, usted se dedicó a leer un discurso repleto de mentiras, de odio y de insultos contra varios diputados de esta cámara.
Y todo esto, con la complicidad del presidente de las Cortes.
Espero que hoy no se repita.

Espero también, esta vez sí, que se respete al parlamento valenciano y se respete a todos los ciudadanos de la Comunidad Valenciana y, por fin, responda usted a la pregunta que se le formula.
Porque todos los ciudadanos queremos saber y tenemos derecho a saber qué están haciendo ustedes para evitar la degradación del parque público de viviendas de esta comunidad.

Porque, como bien recordé hace tres semanas, la situación de la vivienda pública es calamitosa y solamente hace falta pasarse por los barrios para ver la degradación que sufren.
Y no solamente lo atestiguan las personas afortunadas -entre comillas- que pueden disponer de una de estas viviendas, porque los datos están ahí.
Ustedes, señores de Podemos, tienen una de cada diez viviendas públicas ocupadas de forma ilegal, casi milmás en trámites y siguen sin estar a disposición de los ciudadanos, porque las tienen prácticamente inhabitables.
Y la consecuencia de sus políticas es que han destruido una de cada diez viviendas públicas en los últimos seis años.
Hemos pasado de tener casi catorce mil viviendas en 2015 a poco más de doce mil quinientas en 2019.

Por lo tanto, señor conseller de Podemos, vuelvo a formularle la pregunta: ¿cuáles han sido los trabajos realizados desde la conselleria de vivienda que usted dirige para evitar la degradación del parque público de viviendas en la Generalitat valenciana?
Y esta vez, sí, por favor, responda.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Per a donar resposta a la pregunta, té la paraula el vicepresident segon i honorable conseller d'habitatge.

Anem a esperar que arribe el diputat al seu escó perquè.
.
.
puga contestar la pregunta.

Quan vullga, senyoria.

El senyor vicepresident segon del Consell i conseller d'Habitatge i Arquitectura Bioclimàtica:

Moltes gràcies, presidenta.

Moltes gràcies, senyor Pascual per la seua pregunta.

En primer lloc, sí volia aclarir que jo a estes Corts Valencianes els tinc un gran respecte i jo sempre he vingut ací a contestar.
Una altra cosa és que no conteste el que a vostés els agradaria que contestara.
Perquè aixina com tinc respecte per estes Corts Valencianes.
.
.

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Senyories, per favor.

El senyor vicepresident segon del Consell i conseller d'Habitatge i Arquitectura Bioclimàtica:

.
.
.
no en tinc cap per la seua ideologia antidemocràtica.
(Veus)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Senyories.

El senyor vicepresident segon del Consell i conseller d'Habitatge i Arquitectura Bioclimàtica:

Dit això, senyor Pascual, en diferents moments he estat parlant i contestant les seues preguntes.
Ho vaig fer el 26 de novembre de l'any passat quan els seus socis de la dreta em van preguntar.
Ho vaig fer el 29 d'abril en esta mateixa cambra quan vostés em van preguntar.
I, justament, ahir segurament van poder escoltar la interpel·lació que em va fer el senyor Castelló, on també vaig contestar a la mateixa pregunta.
Però no passa res.
Jo vaig a contestar-li les voltes que faça falta perquè vostés tinguen la resposta que entenguen que és suficient.

Miren vostés, en els últims cinc anys hem reparat 1.
706 vivendes -1.
706 vivendes-, 600 d'elles en l'últim any.
.
.
any i mig.
Les rehabilitacions de vivenda van a un ritme òptim.
I jo em vaig comprometre en esta cambra, i mantinc la promesa, que en finalitzar aquesta legislatura, el cent per cent dels habitatges buits de la Generalitat estaran rehabilitats i en condicions de ser adjudicats.

I des de juliol de 2019 hem invertit quasi 23 milions d'euros en reparació, conservació i manteniment del parc públic.
15,4 milions d'euros a l'any, una xifra que multiplica quasi per 13 la inversió que realitzaven els seus socis de la dreta i que mai, mai abans se havia realitzat en el marc de la Generalitat valenciana.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Per a continuar amb la formulació de la pregunta, té la paraula el senyor Pascual.

Quan vullga, senyoria.

El senyor Pascual Pérez:

Muchas gracias, señora presidenta.

Bueno, no ha dejado de insultar, pero, por lo menos, ha respondido a algo de vivienda, que ya es algo.

Señor conseller de Podemos, mire, no dirá usted que no ha tenido tiempo para prepararse la respuesta.
Ha tenido usted tres semanas extra para hacerlo.
Aunque tampoco importa, porque en tres semanas no se puede hacer lo que no se ha hecho en los últimos seis años.

Usted sigue la estela de la mala gestión del anterior responsable del área de vivienda.
Vuelvo a leerle cómo, de forma reiterada, el propio síndico de Greuges, en su informe anual del año 2020, pone en evidencia la situación de la vivienda pública en la Comunidad Valenciana.
Y paso a leerle un par de párrafos de la página 94 de dicho informe: «La capacidad del sistema público de vivienda para absorber, no solo la demanda que ya existía antes de iniciarse la pandemia, sino también el aumento de demanda que es previsible que se produzca tras la situación económica que se deriva de esta es, sin embargo, totalmente insuficiente.
El parque público de vivienda de nuestra comunidad, tanto local como autonómico, no presenta las dimensiones necesarias para absorber la demanda existente y futura».

Y ¿por qué el síndico llega a estas conclusiones?
Pues muy sencillo, porque ha constatado que durante los últimos seis años las solicitudes de vivienda no han hecho otra cosa más que aumentar mientras que la vivienda disponible para dar respuesta a estas solicitudes no ha hecho otra cosa más que disminuir.
Y los datos están ahí y se lo están diciendo hasta los propios observatorios que lo atestiguan en sus informes.
¿O es que ustedes no los leen?
O es que a lo mejor solamente tiene dichos observatorios para enchufar a amiguetes de la misma forma que tiene una veintena de asesores y altos cargos, eso sí, para ir cobrando casi sesenta mil euros al año.

Ha tenido que ser, señorías, el décimo aniversario del 15-M para que, por fin, este lunes pasado usted, junto a la vicepresidenta, pisasen la calle y se diesen de bruces con la realidad que sufre la gente.
Y ¿qué pasó?
Pues que jóvenes sin seguro.
.
.
, sin futuro -perdón- que, como sabemos, hay un 40 % de paro juvenil, les increparon para recordarles cómo les habían desahuciado.

Parece mentira que usted, que tanto viene aquí a las Cortes a sacar pecho para autocalificarse como activista antidesahucios.
.
.

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Vaja finalitzant.

El senyor Pascual Pérez:

.
.
.
cuando el lunes le dijeron que les habían desahuciado, usted calló.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Per a continuar donant resposta a la pregunta, té la paraula l'honorable conseller.

Quan vullga, senyoria.

El senyor vicepresident segon del Consell i conseller d'Habitatge i Arquitectura Bioclimàtica:

Senyor Pascual, ja ho dia el meu mestre Joaquín García Morillo, en un llibre -que, a més, els recomane molt- que es diu El control parlamentario, publicat en Tecnos, perquè lligen realment la funció de l'oposició.

La funció de l'oposició ha de ser constructiva, ha de ser una oposició pensant justament per a poder contribuir a la millora.
No ha de ser una funció com la que vostés fan, que és una funció realment jo trobe que molt deficient.

Vostés només han registrat una única petició d'informació.
Una sola petició d'informació en dos anys.
No en sis anys que diu vosté, en dos anys.
Una sola petició d'informació i acaba de demostrar el poc coneixement que vostés tenen sobre les dades que manegem en la conselleria.

Vosté sap quantes cases hi havia l'any 2011, senyor Pascual, cases públiques?
Vosté ho sap quantes cases públiques hi havia l'any 2011?
Hi havia 36.
000 cases públiques.
I sap quantes cases públiques teníem quan vam entrar nosaltres?
14.
000.
Què va passar amb les 21.
000 cases que els seus companys de la dreta van vendre a mans plenes?
5.
000 cases per any de 2011 a 2015.
Ja no estan!
No estan evaporades, estan en mans privades.
Si nosaltres ara tinguérem eixes cases, per suposat que podríem donar millor resposta de la que es pot donar només amb 14.
000 cases.
Però no es preocupen, perquè estem comprant cases tots els dies, 469 cases en més de dos anys.
Estem aplicant el tanteig, estem aplicant la compra directa quan fa falta als diferents tenidors, grans tenidors de vivenda.
Estem aplicant el concurs de compra, que enguany a més a més batrà rècords, i tot això farà que quan acabem la legislatura tinguem solucionat un gran problema com és el problema de l'habitatge, que a vostés no els interessa gens, conforme hem pogut vore, però que per a nosaltres és la nostra raó d'estar en política, perquè en política hem vingut a canviar la vida de les persones.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Continuem amb la pregunta número 755, formulada per la diputada Ana María Cerdán, del Grup Parlamentari Vox Comunidad Valenciana, al Consell, sobre les festes tradicionals.
La resposta serà substanciada pel conseller d'Hisenda i Model Econòmic.

Si prem el botó, per favor.
Quan vullga, senyoria.

La senyora Cerdán Martínez:

Gracias, señora presidenta.

Consellers, señorías, buenos días.

La situación del sector de las fiestas de moros y cristianos es agónica, no hay fiestas que se puedan celebrar al cien por cien.
No les sirve que se autorice la celebración de ciertos actos litúrgicos o de otra índole con limitación de aforo.
Es muy simple, si no hay desfiles, no tienen trabajo.

Y la pregunta es: ¿conoce el Consell el impacto económico de las fiestas de moros y cristianos en la economía de la Comunidad Valenciana?

Gracias.

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Per a donar resposta a la pregunta, té la paraula l'honorable conseller d'Hisenda.
Quan vullga, senyoria.

El senyor conseller d'Hisenda i Model Econòmic:

La veritat, senyoria, que té molta, molta, molt més que en altres llocs, per la tradició festera nostra, no només de moros i cristians, de les falles, les fogueres, molta.
Els sectors vinculats a la festa són molt grans, tenen uns efectes derivats molt importants.
I per això vam reclamar que en el pla Resistir Plus que els sectors, en els (inintel·ligible) .
.
.
vinculats a les ajudes foren diferents, s'ampliaren en funció de les característiques, no només productives, els sectors productius, però també de característiques de cultura, societat i festes.
I per això en este sentit nosaltres ho farem.

Ja l'altre dia a vosté mateix li vaig explicar la importància que per a nosaltres té en general el turisme, per això forma de part de les activitats vinculades al turisme, tot i que tinguen este arrelament emocional a nosaltres.
Tots els que estem en este hemicicle estem d'alguna manera o altra vinculats a algun tipus de festa, a una festa popular, òbviament.
Que no són només estes de les que estem parlant, és que tots els pobles i ciutats valencianes tenen, per exemple, festes d'estiu.
En el meu poble, Rocafort, són les festes del Crist de la Providència, ah!
, en el meu poble és el Crist de la Providència, eh?
, el més important; i vinculat a la festa del Crist de la Providència hi ha activitats, naturalment, perquè els valencians som molt treballadors, però també mos agrada la festa.
I això també vincula activitats econòmiques.
I, per tant, en eixe sentit, per suposat nosaltres ho valorem moltíssim.

Li vaig donar xifres, que no vull repetir-les, sobre les activitats turístiques.
I he de dir que, dins de l'oferta turística, el patrimoni cultural, material i immaterial en què estan les festes ocupa un lloc fonamental.

Recordar-li les xifres que li vaig donar la setmana passada al respecte dels sectors vinculats a les activitats de mobilitat i, en este cas, de la festa.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Per a continuar en la formulació de la pregunta, té la paraula la senyora Cerdán.

Quan vullga, senyoria.

La senyora Cerdán Martínez:

Gracias, señora presidenta.

Cuando hablamos de fiestas de moros y cristianos estamos hablando de múltiples sectores, como por ejemplo la confección de trajes, los turbantes, los metales, el calzado, la peluquería, el maquillaje, las bandas de música, la pirotecnia, las flores, etcétera, etcétera.
Pero también hay que hablar del alquiler de equipos de sonido, iluminación, los técnicos que utilizan esos equipos, el personal de montaje, los grupos musicales, los DJ y otro largo etcétera.
Pero, señorías, también hablamos de catering, de comidas y cenas.
la contratación de personal de diversos oficios, camareros, cocineros, montadores, etcétera, etcétera, etcétera.

Estoy de acuerdo con usted en que los valencianos somos muy trabajadores, pero también nos gusta la fiesta.
Cuando estamos en la calle estamos de fiesta, el dinero se mueve y la riqueza que se genera directamente en bares, restaurantes y comercio es totalmente beneficiosa para los más de 150 municipios, entre los que se puede destacar Villena y Alcoy, que celebran fiestas de moros y cristianos, así como los diferentes municipios de la provincia de Alicante, Valencia, Albacete, Almería Ciudad Real, Granada, Huesca, Jaén, Lérida, Málaga, Murcia, Toledo y alguna provincia más que seguramente se me habrá escapado, sobre todo estas provincias nos benefician en el tema de alquiler de trajes, tanto para capitanías como para escuadras especiales, a las ciudades de Villena y Alcoy.

Y por eso, yo venía hoy a hablar de las fiestas de moros y cristianos.
Es más que evidente que si no hay empresas dedicadas a la fabricación de lo que conllevan las fiestas populares, incluidas las fiestas de moros y cristianos, acabarán desapareciendo, y con ello desaparecerán nuestras tradiciones y muchos de nuestros valores culturales.

Dicho esto, vamos a los gastos que pueden tener estas empresas o que están teniendo.
Partimos de unos gastos medios mensuales de entre 10.
500 y 14.
500 euros, incluidas las cotizaciones, salarios, IVA, etcétera, etcétera, etcétera.
Todo en off, o sea todo en cero, cerrado hace más de un año, desde el 13 de marzo de 2020.
Estamos a 20 de mayo de 2021 y de momento, hasta donde yo sé y los sectores que tienen que ver con estas fiestas tampoco saben, no hay ningún tipo de solución encima de la mesa.

Señor Soler, son dos temporadas perdidas sin trabajo, sin ingresos, pero pagando todos los impuestos, alquileres y un largo etcétera.
Para a comenzar a trabajar otra vez esas empresas con un riesgo moderadamente mínimo sería necesario un número de pedidos semejantes a 2019.
¿Cuándo los van a poder tener?
Mínimo 2022.
¿Y qué hacen entonces?
¿Qué hacen hasta entonces?
¿Qué sucede con el reparto de la concesión de la ayuda de la que usted hablaba del plan Resistir?
Desde el 1 de marzo de este año que se abrió el plazo han transcurrido más de tres meses, casi tres meses, perdón, y no se ha recibido ninguna respuesta todavía.
Sabemos, o en este caso el sector sabe, que hay alrededor de 700 solicitudes, 7 millones de euros a repartir.
Y también se sabe que hay muchas solicitudes que no cumplen los requisitos.
¿Qué sucede con ese reparto del dinero, con esa ayuda?
¿Por qué no se sabe nada hasta ahora?
¿Dónde está el dinero, señor Soler?
Después de catorce meses que las empresas están sin trabajar.
¿Dónde esa agilidad de la que tanto hablan?

Y termino haciéndole que una pequeña referencia a lo que realmente ellos necesitan, aparte de ese dinero.
¿Qué se va a hacer desde el Consell para defender este sector consiga una prórroga de los ERTE hasta el 31 de diciembre y los ceses de actividad?
¿Cómo se les va ayudar desde el Consell.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Per a continuar donant resposta a la pregunta, té la paraula l'honorable conseller d'Hisenda.

El senyor conseller d'Hisenda i Model Econòmic:

Senyoria, anem a ajudar-los de totes les maneres possibles.
Evidentment estem parlant de diners del contribuent, que, torne a repetir, són diners sagrats.
I, per tant, quan s'han de fer les ajudes, s'ha de fer prescrivint exactament tots els tràmits amb tota transparència.
I és de veritat que en este cas concret han hagut, d'eixes 700 demandes, moltes que s'han hagut de refer.
Però no se preocupe que arribaran els diners.
Sobretot perquè crec que és veritat tot el que ha dit vosté, és veritat el que ha dit vosté.
És que és important salvar en estos moments difícils la festa, perquè sinó s'acabarà.
Quanta gent, l'altre dia va eixir en la premsa que hi ha gent que s'està desapuntant dels casals fallers o s'està desapuntant dels casals.
Evidentment, i hem de salvar-la, i tenim els diners ex profeso i hem demanat al govern i hem fet un decret llei que vam passar ací i passarem per augmentar els sectors que a Madrid ni se'ls ha acudit.
És que això d'Espanya és una cosa molt complexa.
Vostés ja sé que no ho entenen, però és que no som uniformes, és que ací hi ha unes coses i en altres comunitats autònomes hi ha altres coses.
I justament per adequar-se al que vosté vol tenim coses com l'autogovern, la Generalitat, la capacitat de diferenciar-nos, etcètera.
I en esta lògica entra la festa, com li he dit abans, entra la festa.

I nosaltres tenim la valoració del que significa en Alcoi, de 25 milions; de Villena, de 6 milions; en Elda, de 7 milions.
La presència en Fitur estos dies del que són les festes de Moros i Cristians.
Accions de màrqueting, accions col·laboratives en Turisme Comunitat Valenciana, en la secció de Sant Jordi d'Alcoi.

Per tant, senyoria, este Consell està des del primer moment molt preocupat pel tema i actuant en conseqüència.
Perquè justament desitgem que l'any 2022 siga l'any de la normalitat de la festa, i hem d'arribar allí.
Per això els nostres títols dels nostres plans d'ajudes se diu, parèntesi, Resistir, perquè el que volem és que allò que era viable abans de la pandèmia ho siga.

I en açò de la festa és un dels sectors per nosaltres més volguts perquè són els que toquen més íntimament els sentiments dels valencianes i de les valencianes.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Continuem amb la pregunta 569, formulada per la diputada Beatriz Gascó, del Grup Parlamentari Popular, al conseller d'Educació, Cultura i Esport, sobre l'evolució i grau de compliment del pla Edificant.

La senyora Gascó Enríquez:

Gracias, presidenta.

Buenos días, señor Marzà.

Yo hoy le quiero preguntar por la evolución y el grado de cumplimiento del plan Edificant, porque es que, lo mire por donde lo mire, la verdad es que no sé por dónde cogerlo.

Si me atengo al Plan de infraestructuras edificativas, que anunciaron a bombo y platillo usted y el señor Puig, en enero de 2016, los incumplimientos son de más del 70 %.
124 obras prioritarias, nos dijeron, que aseguraron que estarían finalizadas en el primer trimestre de 2019.
Insisto, a día de hoy un incumplimiento de más del 70 %.
Y si mi atengo a los datos de la Intervención General, la verdad es que son clamorosos.
Repito la fuente: la Intervención General.
Para lo único que me sirve esa información es para entender por qué no se están haciendo los colegios.
Porque la Intervención dice que en el 2018 presupuestaron 110 millones de euros y pagaron 1.
500.
000 euros.
En el 2019, presupuestaron 304 millones de euros y pagaron 1.
200.
000.
En el 2020, presupuestaron 311 millones y pagaron 9.
Y en éste 2021, vuelven a presupuestar 311 millones y no han pagado absolutamente nada.
Y no me diga que no, señor Marzà, son cifras oficiales de la Intervención General, que dice que de los 1.
036 millones de euros presupuestados, solamente ha pagado 2,6.
Le repito, cifras oficiales que espero que usted ahora me pueda explicar.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Per a donar resposta, té la paraula l'honorable conseller d'Educació.

El senyor conseller d'Educació, Cultura i Esport:

Gràcies, senyora presidenta.

Gràcies, senyora diputada, per la seua pregunta.

Doncs mire, en execució d'infraestructures educatives algunes qüestions a assenyalar.

La primera de totes, i crec que és ben evident, en aquest passat any 2020 vam executar en infraestructures educatives, en mig d'una pandèmia, ni més ni menys que 96 milions d'euros.
De fet, dels quals vora cinquanta quatre pertanyen al pla Edificant, un pla que, segons vosté, no funciona.
Doncs haurà de revisar i parlar amb les famílies que tenen els centres acabats.

En segon lloc, dir-li també que, a més a més d'este pla, el pla Edificant, no només executa més que el que feia els governs del seu partit, sinó que, a més a més, ho fa allà on fa falta i no allà on hi ha un alcalde o alcaldessa del seu partit.

Mire, (inintel·ligible) .
.
.
perquè, precisament, gràcies a la col·laboració dels ajuntaments, estem fent allò que és necessari a les comunitats educatives i són elles les que ens diuen quines necessitats tenen, parlant amb l'ajuntament i col·laborant administrativament perquè fem possible aquesta obra.
De fet, aquesta execució, molt per damunt del que feien els governs de la dreta, evidentment també ha suposat uns reptes i els ha suposat i els estem superant, com és que es treballa amb el poc personal que té l'administració.
Des d'ací, vull agrair a totes i cadascuna de les treballadores de l'administració, des dels tècnics de la direcció general, la intervenció delegada i també els tècnics dels ajuntaments i, evidentment, als constructors, constructores i als seus treballadors i treballadores, que estan fent possible que en un any com el del 2020, en plena pandèmia, s'haja executat cinc vegades més en infraestructures educatives que al 2014, any en què vosté era directora general, si no recorde malament.

Gràcies.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Per a continuar formulant la pregunta, té la pregunta la senyora Gascó.
Si polsa.
.
.
Gràcies.

La senyora Gascó Enríquez:

Mire, señor Marzà, es que esto no se sostiene, de verdad.
Es que no me contesta absolutamente a nada de lo que le planteo, nada de lo que le pregunto.

¿Por qué los incumplimientos, me puede contestar?
¿Por qué los retrasos?
¿Por qué la falta de ejecución?
¿Por qué la falta de planificación?
¿Por qué la falta de transparencia?
¿Puede decirme alguna vez la verdad?
Es lo único que le pido, que me diga la realidad del plan.
Usted hincha las cifras.
No es verdad.

Mire, le pregunto por escrito, por escrito, ¿eh?
, por los recortes de los ayuntamientos y me contesta: no hay recortes en el plan Edificant.
Oiga, pero si ha sido el…, el DOGV, perdón, del plan Edificant el que ha dicho, mes tras mes, los recortes de cada ejercicio presupuestario.
92 millones de recortes en el año 2018, 85 millones de recortes en el año 2019, 97 millones de euros de recortes en el año 2020; es decir, oficialmente reconocidos, publicados, tiene 274 millones de retallades del plan Edificant y usted se empeña en negarlo.

Le pregunto también por escrito si ha informado a los ayuntamientos si van a ver paralizadas sus obras por impagos.
Esta es muy buena porque usted me responde que no me va a contestar porque no hay ningún paralelismo entre mi pregunta y la realidad, porque no existe ninguna paralización de obra.
De verdad, señor Marzà, es que no hace falta tirar mucho de hemeroteca, (soroll de papers) no hace falta mucho tirar de hemeroteca.
«La constructora del colegio de Lo Romero de Sant Joan suspende la obra por falta de pago», siete certificaciones sin pagar.
Todas las semanas tenemos noticias de este tipo, todas las semanas.
¿Usted alguna vez se ha parado a pensar las consecuencias de mentirme de forma reiterada en las preguntas orales y escritas que le hago?

Pero es que esta es muy buena.
Le pregunto también por escrito: ¿cuántos centros se han puesto en marcha?
Y me contesta -esto es de traca- que reformule la pregunta, para aclarar el concepto de poner en marcha.
Es que ese es el problema, señor Marzà, (aplaudiments) porque no está acostumbrado a poner en marcha colegios y no sabe ni lo que significa.
Me pide que le aclare el concepto.

Construir colegios no es su prioridad, lo tenemos meridianamente claro.
El plan Edificant nace para que usted esté cómodo, para que usted tenga un sitio donde esconderse, para que no tenga que dar la cara, para que no tenga que asumir responsabilidades, para que, cada vez que alguien le pregunte algo, usted diga: «díganselo al alcalde», lavarse las manos y no tener absolutamente nada que ver.
Y yo no se lo quiero preguntar a ningún alcalde, señor Marzà; se lo pregunto a usted, al máximo responsable de la construcción de centros educativos en esta tierra.
Le pregunto que me diga por qué no paga, por qué ha retrasos en las obras, le pregunto por los incumplimientos, por su falta de gestión, por su falta de responsabilidad, que nos explique por qué falta a la verdad constantemente y, sobre todo, que nos explique su incapacidad para cumplir los compromisos.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Per a continuar donant resposta a la pregunta, té la paraula l'honorable conseller.

El senyor conseller d'Educació, Cultura i Esport:

Gràcies, senyora presidenta.

És habitual que vosté faça totes estes asseveracions i, després, no visite els centres educatius nous que estan construïts, sembla que no existixen.
Haurà d'explicar a les famílies dels xiquets i les xiquetes que estan en centres educatius construïts en la legislatura passada i la legislatura actual, amb el govern del Botànic, explicar-los que no, que eixe centre a què van cada dia no existix, és fum, resulta que no estan anant a unes infraestructures dignes.

Haurà de preguntar a les famílies del Cremona, per exemple, que estaven molt millor dotze anys en barracons que no en un centre nou, (veus) que estaven molt millor en una administració que no executava i que no feia nous plans i noves infraestructures i també feia noves maneres de poder fer centres educatius, que era molt millor que fora l'administració de la Generalitat qui no licitara res, que no que els ajuntaments col·laboren a licitar i a fer realitat centres.

Haurà de preguntar, per exemple, als xiquets i les xiquetes i a les famílies de la Xara si a ells realment els és essencial si la licitació la tramita el seu ajuntament o si ho fa la direcció general d'infraestructures, com feien quan vostés.
.
.
, no, és que quan vostés no ho licitaven, directament, per això estaven més de tretze anys en barracons i ara és una realitat i els xiquets i les xiquetes estan en el centre educatiu.
(Veus)

No només això.
.
.

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Senyories.

El senyor conseller d'Educació, Cultura i Esport:

.
.
.
sinó que, mire, just la setmana passada vaig tindre l'oportunitat de poder anar a visitar un dels centres que està precisament en obres, eixe que vosté diu que no estem fent res, que absolutament res.
Pues, mire, estuve con su alcalde, de Pilar de la Horadada, es del Partido Popular, y, precisamente allí, visitando una obra, el segundo instituto de Pilar de la Horadada que hace años y años que es una reivindicación, pues, no solo vimos que era una realidad, sino que se agradecía, desde allí, que se estuviera haciendo ese centro, precisamente con un gobierno que no es precisamente alineado con el gobierno municipal.
Más de 1,4 millones se han certificado ya en ese instituto.

No només allí.
També a Llucena, un govern del Partit Popular, que resulta que no només funciona el pla Edificant, sinó que ja té l'escola feta nova, una escola nova en entorn rural, que feia anys que feia falta que estiguera feta.
Deu ser que tampoc els seus alcaldes li expliquen si els centres es fan o no es fan.

O, por ejemplo, en Orihuela, que han puesto unas pancartas enormes, con el logo del ayuntamiento, no para esconder que lo pague la Generalitat, no, para esconderles a ustedes, porque detrás de ese logo está la vergüenza de que ustedes no pudieron hacer (veus) todas esas obras…

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Senyoria, silenci.

El senyor conseller d'Educació, Cultura i Esport:

…y es el gobierno de la Generalitat el que está, (aplaudiments) del Botànic, invirtiendo en la Vega Baja, en Orihuela, más de ciento cincuenta millones de euros.

Gracias.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Continuem amb la pregunta 771, formulada per la diputada Rosa Menor i la diputada Mercedes Ventura, del Grup Parlamentari Ciudadanos, al conseller d'Educació, Cultura i Esport sobre les ajudes a l'aprenentatge d'idiomes.
La pregunta serà formulada per la diputada Rosa Menor.

Quan vullga, senyoria.

La senyora Menor Lucas:

Gracias, señora presidenta.

Señorías, hace algunas semanas conocíamos los datos del paro, una cifra… La que más nos preocupa es la tasa de desempleo entre los jóvenes.
En concreto, el paro entre los menores de veinticinco años en la Comunidad Valenciana se ha situado en el 41,28 %.
Con este escenario, todos estamos de acuerdo en que hay que buscar y poner en marcha soluciones para mejorar estas cifras.

En las negociaciones, a finales del año pasado, sobre los presupuestos de la Generalitat en el área de educación, Ciudadanos puso el foco en dos cuestiones: una de ellas, fomentar la FP, concretamente la FP dual, en respuesta de las necesidades del entorno laboral; la otra cuestión es el ámbito lingüístico, concretamente en el mejor dominio del inglés.
Actualmente, el índice de Education First, España está a la cola de Europa en el nivel de inglés, en el puesto 34 en el ranking mundial, y en la Comunidad Valenciana estamos por debajo de la medida española.

El propio secretario autonómico de educación afirmaba que la realidad social de los valencianos es que solo el 6 % sabe inglés.
Este déficit de conocimiento del idioma tiene consecuencias directas en la falta de empleo.
Según Randstad, una persona con un buen nivel de inglés aumenta en un 37 % su probabilidad de acceder a un puesto de trabajo.
Y es que cada vez es más frecuente que, para optar a un empleo, se requiera un certificado de inglés oficial; según Adecco, casi un 34 % de las ofertas de trabajo en nuestro país así lo exigen.

Por poner en contexto lo que esto supone, en España un 41 % de los ciudadanos reconoce haber perdido oportunidades laborales por su deficiente nivel de inglés.
Un problema que se agrava en las personas entre veinte y cuarenta y cuatro años.
Y es que nuestros alumnos no dominan la lengua al finalizar sus estudios.
El nivel acreditado al acabar las enseñanzas postobligatorias no universitarias queda lejos de ser suficiente para poder acceder a un empleo o para poder determinar estudios donde el 75 % de la bibliografía científica está en inglés.

A pesar de ello, la única excepción al cumplimiento de los porcentajes de la ley de plurilingüismo son los proyectos experimentales que, en vez de potenciar la inmersión en lengua extranjera, en el 98 % de los casos el porcentaje de inglés no supera el 12 %.

En los presupuestos de la conselleria y en la dirección general de política lingüística, apenas encontrábamos mención al dominio del inglés.
Los llamados auxiliares de conversación, que nunca han llegado a cumplir las plazas en todos los centros educativos de secundaria, se reducían todavía más, a causa de la pandemia que hemos sufrido.
Y, mientras, los jóvenes que terminan sus estudios de Bachillerato o ciclos superiores de FP necesitan reforzar su dominio de lengua extranjera para poder optar a algunas oportunidades de trabajo.

A su vez, las academias de idiomas han pasado un año muy duro, en el que muchas han permanecido cerradas y las que han abierto lo han hecho con muchos problemas, con muchos gastos en higiene y también en seguridad.
Por eso, hace seis meses, Ciudadanos propuso una enmienda en los presupuestos para que se incorporara un apoyo mediante ayudas al aprendizaje y refuerzo del inglés a este colectivo de estudiantes jóvenes y, en concreto, en academias… (soroll de papers) idiomas.

Finalmente, en los presupuestos de la Generalitat se incluyó una partida de un millón de euros a este fin.
Sin embargo, el curso para los alumnos de segundo de Bachillerato y para los de Formación Profesional, ciclos superiores, está finalizando y, a las puertas del verano, todavía no conocemos cuáles son los avances en estas medidas.

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Senyoria, finalitze.

La senyora Menor Lucas:

Por eso, señor Marzà, le pregunto: ¿en qué situación se encuentran estas ayudas?

Gracias, señora presidenta.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Per a donar resposta a la pregunta formulada, té la paraula l'honorable conseller d'educació.

Esperem que la senyora diputada arribe al seu escó i li pose el temps.

Quan vullga, senyoria.

El senyor conseller d'Educació, Cultura i Esport:

Gràcies, senyora presidenta.

Gràcies, senyoria, per la seua pregunta.

Tenia ganes que em feren aquesta pregunta des del seu grup, sincerament.
M'he quedat amb les ganes que fora la persona que va negociar aquesta esmena, perquè em sap malament haver-li de dir a vosté coses en les quals no ha participat, però així serà el que passarà, no?

M'agradaria saber si vosté forma part d'un grup o una part del grup que complix els seus acords o no, perquè l'altra part ja sé que no els complix, i li explique per què.
Esta esmena de què vosté parla en la negociació dels pressupostos va ser plantejada, efectivament, pel seu grup.
Hi va haver una reunió amb qui era, en aquell moment, el seu portaveu d'educació, també amb qui és ara la síndica, amb el nostre secretari autonòmic d'educació, també amb el nostre assessor, en este cas d'assumptes parlamentaris.
Aquesta conselleria va estudiar l'esmena.
Vam arribar a un acord amb vostés amb eixa esmena; no només vam arribar a un acord, sinó que vam votar favorablement i vostés no van complir amb la seua part i van votar en contra dels pressupostos de la secció d'educació, malgrat que vam fer i vam acordar (veus) tot allò que havien vostés posat damunt la taula.

Un exemple de com vostés, normalment, el seu grup falta a la paraula i, en canvi, exigix a la resta que la complisquen.
No se preocupen, nosaltres en tenim, vostés està clar que no en tenen.
Sap què passa?
Que a nosaltres ens preocupa, ens preocupa de veritat, no només de postureo, la qüestió de les llengües, no només per a fer discursos per a després no complir els acords, que és el que fan vostés, (veus) sinó que nosaltres el que fem és, de veritat, invertir en aprenentatge de llengües i, de veritat, que les persones tinguen les mateixes oportunitats, tinguen els recursos que tinguen, i no fer discursos cap a fora i, després, no complir, que és que vostés han fet, precisament, amb aquesta esmena.
És un exemple paradigmàtic de com han arribat a canviar vostés d'allò que diuen a allò que fan després en la realitat.

Mire, els valencians i les valencianes, en l'aposta d'este govern del Botànic, som el territori que té més persones matriculades en escoles oficials d'idiomes, més persones matriculades en escoles oficials d'idiomes.
Per exemple, tenim més persones matriculades que Andalusia, que dobla la nostra població, un lloc on vostés governen; més que Madrid, que té un milió i mig més d'habitants que nosaltres, i ho fem perquè cada any augmentem les places d'escoles oficials d'idiomes.
De fet, per a este curs ja hem augmentat més de dos mil cinc-centes places.

N'hi ha, entre cursos y ensenyaments no formals d'idiomes, s'ha arribat ja quasi a les cent mil places, cosa que és l'oferta més gran i, precisament, en moltes llengües, en anglés majoritàriament.
També en altres llengües de relació internacional i que altres territoris no aposten per elles però que són igualment de necessàries, per exemple, per a la seua ocupabilitat: parle del francès, de l'anglés, de l'italià, parle de totes les llengües que ofertem a les nostres escoles oficials d'idiomes.

Parla vosté també en la seua intervenció al voltant del nivell d'anglés i de les hores d'anglés dels xiquets i xiquetes en els centres educatius, Resulta que, precisament per aplicació d'eixa llei que vostés demonitzen de plurilingüisme, ara seran els xiquets i les xiquetes valencians els que més anglés fan en els seus centres educatius respecte a la resta de territoris d'Espanya, els que més anglés fan.
I, sap per què?
Perquè haurem passat, en tan sols un any, de 40.
000 xiquets i xiquetes que tenien un pla experimental superplurilingüe en anglés a més de dos-cents quaranta mil.
Haurem multiplicat per sis, per aplicació de la llei del plurilingüisme, els xiquets i les xiquetes que vehiculen, de forma més enllà del que és el mínim exigit, anglés.

I no només això sinó que, a més a més, tots els auxiliars dels que vosté parlava, els que hi ha -no només els que hem demanat, que els hem demanat al ministeri perquè vinguen per a cobrir tots els centres educatius- els que estan en els centres, i que nosaltres ja sap que paguem pràcticament la seua totalitat de les seues remuneracions, sumats són més que tots els auxiliars que estan en totes les comunitats que governa la dreta.

Per tant, si vosté creu que este govern va a deixar de complir la seua paraula?
Mai.
Seguirem complint la paraula amb els fets que li estic demostrant, que som, per exemple, el territori que més està apostant per l'aprenentatge de llengües i per ajudar, evidentment, a que la gent tinga més ocupabilitat.

Gràcies.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Passem a la pregunta 729 formulada per la diputada Miriam Turiel del Grup Parlamentari Vox Comunidad Valenciana al Consell sobre la protecció del patrimoni cultural valencià.
La resposta serà substanciada pel conseller d'Educació, Cultura i Esport.

La senyora Turiel Mollá:

Presidenta.

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Quan vullga, senyoria.

La senyora Turiel Mollá:

Señor conseller, ¿qué medidas se plantean desde el Consell para defender el patrimonio cultural valenciano?

Muchas gracias.

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Quan vullga l'honorable conseller, pot donar resposta.

El senyor conseller d'Educació, Cultura i Esport:

Sí.
Gràcies, senyora presidenta.

Senyora diputada, des del 2015, que vam entrar al govern, aquesta conselleria ha revertit la tendència en desinversió per part de la Generalitat en matèria de protecció i conservació patrimonial.
I així el pressupost que hem destinat a la promoció cultural del patrimoni artístic i en museus ha passat d'estar en 17,7 milions d'euros al 2015 a més dels 33 milions d'euros actuals.

En la segona intervenció, si li sembla, aprofundiré en els casos concrets.

Gràcies.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Per a continuar amb la formulació de la pregunta, té la paraula la il·lustre diputada la senyora Turiel.

Quan vullga ,senyoria.

La senyora Turiel Mollá:

Gracias, presidenta.

Señor Marzà, mire, desde Vox sabemos que usted tras la pregunta nos contestará que el patrimonio cultural valenciano está bien defendido por su conselleria y por su gobierno.
Imaginamos que quizás para ustedes y para nosotros no significa lo mismo defender nuestro legado cultural, este tiene distintas manifestaciones, entre ellas la literaria, la artística, la histórica o la lingüística.
Desde Vox somos plenamente conscientes que es crucial defenderlas todas.

La Comunidad Valenciana es cuna de grandes literatos que escribieron en español o en valenciano, el valenciano de verdad, el de las normas del Puig.
Pues, bien, su gobierno los tiene absolutamente abandonados, precisamente, porque no escriben en catalán.
Ustedes han olvidado el siglo de oro valenciano y eso no es defender el patrimonio cultural valenciano.

Nosotros tenemos dos lenguas propias: el valenciano y el español.
Muchos de nuestros municipios han mantenido la lengua valenciana, que hoy se ve atacada por sus políticas de inmersión y de imposición de un valenciano normalizado al catalán que provoca que padres e hijos, abuelos y nietos, no hablen la misma lengua.
Se podrán entender, pero no hablan la misma lengua.
Y eso, señor Marzà, no es defender el patrimonio cultural valenciano.

Su conselleria y su gobierno no solo no defienden nuestra cultura y nuestras tradiciones sino que incluso las atacan, bien de forma deliberada o bien por pasividad, como ocurrió recientemente cuando el BOE atribuyó a las bandas de música valenciana un origen catalán.
Desde Vox solicitamos en aquel momento una rectificación o una modificación del texto publicado.

La estrategia que tienen ustedes se ve claramente.
Sin ir más lejos, gran parte de las ayudas que concede su conselleria a la promoción del libro se destinan a asociaciones y fundaciones catalanistas que no tienen mucha intención de defender el patrimonio cultural valenciano sino todo lo contrario, pretenden diluirlo dentro de la cultura catalana.

Cuando la biblioteca nacional llama catalanes a escritores valencianos, su conselleria no dice ni una palabra, al contrario, lo comparten.
Cuando la Generalitat de Cataluña incluye la paella como gastronomía catalana, ustedes no lo discuten, sino que lo aplauden, convirtiéndose en cómplices necesarios para la inmersión del catalán.

No les preocupa tampoco la existencia de entidades históricas de la cultura valenciana, como son Lo Rat Penat o la Real Academia de Cultura Valenciana, que ustedes, con sus intereses partidistas, con sus políticas sectarias de buenos y malos, de amigos y enemigos, tienen absolutamente abandonadas.
La Real Academia de Cultura Valenciana recibe 5.
000 euros de la Generalitat frente a 3,5 millones de euros que nos cuesta la agencia valenciana de la lengua.
Es decir, se destinan 700 veces más a una institución que no defiende el valenciano.

Desde Vox somos conscientes de que hay que defender sin complejos nuestra historia, nuestras costumbres y nuestra lengua.
La sociedad valenciana está cansada de su etnofobia, es decir, de su desprecio hacia nuestra propia cultura y sus guiños constantes al catalanismo, obviando y despreciando el patrimonio cultural valenciano.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Per a continuar donant resposta a la pregunta formulada, té la paraula l'honorable conseller.

Esperem a que la senyora diputada arribe al seu escó.
Senyoria, esperem a que arribe a l'escó per a què li done la paraula a l'honorable conseller per a què conteste a la pregunta.

Quan vullga, senyoria.

El senyor conseller d'Educació, Cultura i Esport:

Gràcies, senyora presidenta.

Pensava que parlaríem d'una altra qüestió, però està clar que vostés tenen una única obsessió i la repetixen cada vegada.

Mire, el patrimoni, com vosté ha dit, és molt divers i molt ric, de fet, nosaltres el que fem és donar suport a totes les seues manifestacions vinguen d'on vinguen.
I el que fem, no només per respecte institucional sinó precisament perquè som valedors i persones que pensem que la construcció del nostre territori al voltant de les seues institucions d'autogovern no només s'ha de respectar sinó que s'ha d'honrar, que s'ha de ser conseqüent amb allò que diu el nostre Estatut, que és el que ens hem dotat els valencians i les valencianes, doncs, el que fem és exigir a totes les entitats que es presenten a les nostres ajudes, tal i com marca també l'Estatut, que complisquen amb allò que ha estat la nostra principal institució d'acreditació lingüística que és l'Acadèmia Valenciana de la Llengua.

Una que vostés ni se saben el nom, li diu agència valenciana de la llengua, entre altres coses perquè no només no saben el nom ni respecten les institucions d'autogovern que ens hem dotat, sinó que menyspreen a tots aquells que parlem aquesta llengua, entre altres, amb l'ús zero que fan de la nostra llengua i que l'únic ús que li donen és per a confrontar.

No vaig a seguir entrant en els seus debats estèrils.
Si que vaig a continuar explicant el que la pregunta em feia i és, per què estem invertint més en patrimoni?
Doncs, perquè ens el creiem, perquè no volem gastar-lo per a tirar-nos-el els uns als altres al cap.
Perquè l'impacte que estem veient en poder restaurar museus, castells, palaus, torres, esglésies, ponts, jaciments, pensem que és una de las grans herències que hem rebut dels nostres avantpassats i que hem de seguir cultivant.

També en les llengües, com ho és el castellà, com ho és el valencià.
I per això les ajudes a les edicions que fem des de la nostra conselleria són per a les dues llengües.
I per això editem tant en valencià com en castellà.
Per això estem tan contents i contentes que el nostre territori, que el nostre país, haja tingut escriptors i escriptores en llengua pròpia, en el valencià, i escriptors i escriptores en castellà, tan bons com Miguel Hernández o Vicent Andrés Estellés, que vostés es vanten de confrontar-los els uns als altres.
I nosaltres el que volem és unir-los, com ho fem, per exemple, en una exposició que vam fer conjunta Vicent Andrés Estellés amb Miguel Hernández i que, precisament, era una mostra del que nosaltres volem que és unir, cohesionar a la societat a través del nostre patrimoni.

Mire, resulta que nosaltres, segons vostés, veníem a acabar amb tot allò valencià.
I, precisament, parlant del patrimoni han estat reconegudes com a Patrimoni de la Humanitat les Falles quan governava un govern del Botànic que anava a acabar amb tot allò valencià.
No només això sinó que dels deu reconeixements de Patrimoni Immaterial de la Humanitat de la Unesco, tres han estat gràcies al treball d'este govern, del govern del Botànic, tres dels deu que en tota la història hem aconseguit els valencians i les valencianes.

I no es quedaran ahí, per què?
Perquè seguim invertint cada vegada més en patrimoni, de totes les manifestacions culturals, de totes les llengües que tenim al nostre territori.
I ho fem amb els avals científics, amb els avals tècnics i no amb les obsessions que vostés manifesten cada dia sense ningun rigor, sense ningun aval tècnic i intentant sempre confrontar per confrontar.
No ens trobaran, ens trobaran posant en valor l'herència de la gent que ha viscut anys i anys en este país i que el que vol i el que voldria és que el seu patrimoni perdurara i que no se'l carregaren vostés amb debats estèrils.

Gràcies.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Continuem amb la pregunta 733 formulada pel diputat José María Llanos del Grup Parlamentari Vox Comunidad Valenciana al Consell sobre la càtedra de drets lingüístics de la Universitat de València.
Serà substanciada pel conseller d'Educació, Cultura i Esport.

El senyor Llanos Pitarch:

Por reproducida, presidenta.

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Per a donar resposta a la pregunta de la qual té coneixement l'honorable conseller d'educació.
Quan vullga.

El senyor conseller d'Educació, Cultura i Esport:

Gràcies, senyora presidenta.

Quan volen parlar del patrimoni, acabem parlant única i exclusivament de llengua o del que ells creuen que és la llengua.
Quan volen fer una pregunta, directament ni la fan, la donen per reproduïda.

A mi m'agradaria una reflexió abans de la seua segona part.
Vosté és diputat d'aquestes Corts?
És una pregunta que em faig.
Ho dic perquè la pregunta literal parla sobre quins són els col·laboradors de la càtedra de drets lingüístics.
I resulta que si vosté va als pressupostos de la Generalitat o va a la pàgina web de la càtedra, clica sobre la càtedra i diu sobre la càtedra: és el resultat del conveni de col·laboració entre la Generalitat, a través de la Conselleria d'Educació, Cultura i Esport, i la Universitat de València.
Tan fàcil com fer un clic i vore que, efectivament, la Generalitat col·labora amb la càtedra de drets lingüístics.

També pregunta, per quina quantitat col·laborem?
I resulta que en la llei de pressupostos que s'ha aprovat en estes Corts -de les quals vosté crec que és diputat, ja no ho tinc clar- diu que s'aportarà a la càtedra de drets lingüístics, adscrita a la càtedra Unesco de polítiques lingüístiques per al multilingüisme, 80.
000 euros.

Doncs, bé, si eixa és la seua pregunta, la resposta la té des de fa molts mesos.
Igual hauria de treballar.

Gràcies.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Per a continuar en la formulació de la pregunta, té la paraula l'il·lustre diputat el senyor Llanos.

Quan vullga, senyoria.

El senyor Llanos Pitarch:

Gracias, señora presidenta.

Buenas tardes, señorías.

Señor conseller, pues, bien, en la pregunta pone -usted también tendría que leerla porque son cuatro líneas- que en la página web de la cátedra que usted ha creado pone información disponible en breve.
Yo ya la tenía, por supuesto, hago mi trabajo.
Sí, sí, no, sí, ahora es que ni está.
Lo de patrocinadores ni está, ahora hasta lo han quitado, fíjese usted.
No, pero sí que pone, por ejemplo, que, en las actividades, en procés d'edició, su cátedra de derechos lingüísticos.
Pero, bueno, vamos a lo que importa.

Mire, señor conseller, resulta muy significativo, de verdad, que esta pregunta no la sustancie la consellera de universidades, como le correspondería, sino que la asuma el conseller de educación, quizá porque es y se considera el padre de la criatura o quizá porque está en campaña o quizá porque sabe que manipulando el lenguaje y acusando a los demás de odio cree ganar votos.
Y hoy le vamos además muy activo, hasta respondiendo a repreguntas que tampoco le competían.
Pero, bueno, en fin, cosas suyas y entre ustedes se verán.

De esta cátedra, lo que se puede decir es que es un paradigma perfecto del integrismo, del sectarismo y de la sumisión al adoctrinamiento del pancatalanismo.
¿Algún supuesto?
Claro que sí.
No creo que usted se ofenda de eso, porque siempre ha abanderado estas cosas.

Mire, lo mejor que podría hacer usted, si fuera un conseller responsable, un buen gestor, sería eliminar inmediatamente esta cátedra desde ya, como algunas otras.
Pero no lo va a hacer porque es precisamente fruto de su religión de estado, la suya, la de ustedes.
Porque ustedes desprecian a todo tipo de entidades que defiendan la cultura valenciana y han destinado, sí, 80.
000 euros, que sepamos, a otro grupito de amigüitos en esta cátedra para adoctrinar a nuestros jóvenes universitarios.

Eso es lo que ustedes han hecho y eso es lo que nosotros denunciamos, muy alto y muy claro, le guste o no le guste.
Porque, sus debates cerrados, Vox, nosotros, hemos venido a abrirlos; porque la sociedad valenciana de cerrados nada.

Ustedes han creado cátedras como esta, absurdas, huecas, vacías; pero, eso sí, de estricto contenido ideológico, sectario, para provocar división y confrontación.
La Càtedra de Drets Lingüístics no es un instrumento ni para los derechos lingüísticos ni para el multilingüismo.
Es un instrumento para el pago de voluntades, para la compra de amigachos.
No sirve para nada.
Es una falacia, una absoluta mentira de 80.
000 euros.

Solo hay que ver su web: en procés d'edició, noticias, premios… Tres en dos años, tres.
Uno de ellos a un trabajo sobre el «llenguatge jurídic català».
Català, muy bien.
Pero, oiga, ¿es que para eso no está Cataluña?
¿Qué hace usted dando dinero de los valencianos y premios de la Universidad de Valencia a un trabajo sobre el lenguaje jurídico catalán?

Porque dice: «La finalidad es impulsar actividades formativas, culturales, de investigación de extensión universitaria y de divulgación científica orientadas al conocimiento y la difusión de los derechos lingüísticos y del valor del multilingüismo».
Palabras no le sobran, desde luego, pero ¿habla de derechos lingüísticos una Generalitat Valenciana que, al tiempo, penaliza el uso del idioma español y criminaliza a quien usa el idioma español y utiliza la lengua como arma ideológica?

Se pone en valor el multilingüismo mientras se impone una única lengua a los funcionarios de la administración pública que, en virtud de la nueva ley, bien podría pasar que más de siete mil funcionarios interinos, algunos con antigüedades superiores a quince años, perdieran puestos de trabajo en nuestra comunidad.
¿Y qué lenguas minoritarias defiende esta cátedra?
¿El bable?
¿El catalán?
Porque el valenciano, desde luego, na de na.

Mire, señor Marzà.
Cierre ya estos grupos de amigos y, si quieren reunirse, háganlo en un café, pero pagándolo de su bolsillo, no del dinero de los valencianos.
Si no, nosotros la cerraremos nada más lleguemos.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Per a continuar donant resposta a la pregunta formulada, té la paraula l'honorable conseller d'educació.
Quan vullga, senyoria.

El senyor conseller d'Educació, Cultura i Esport:

Gràcies, presidenta.

Em sobta, em sorprén que un professor universitari crega que en una universitat s'adoctrina.
Em sobta, em sorprén.
Sí, s'adoctrina… Què és, el que feia vosté?
(Rialles.
Veus) Sí, ja, clar.
(Aplaudiments) És normal.
Cau en totes, senyor.
Cau en totes.

Mire, resulta que en les universitats s'ensenya de forma lliure i que cadascú pense com vullga, basant-se en el mètode científic, no?
Jo no sé què fa treballant en una universitat si no creu això.

Bé, no només això.
Vosté diu que es perseguix la gent que parla castellà.
Mire si es perseguix la gent que parla castellà que el primer Cervantes valencià ha sigut ara.
I el senyor Brines, que escriu en castellà, és el primer Cervantes valencià.
En un govern del Botànic.
I ben orgullosos que estem (aplaudiments), d'ell i de tots els que parlen i escriuen en castellà també.

I, mire, pensava que tindria algun as amagat en la màniga o alguna cosa, perquè, sincerament, preguntar sobre una feina, que és tan accessible com amb un botó, amb un clic, en una web… Per a un diputat no deuria ser molt complicat.

Però és que vostés van esmenar la creació d'eixa càtedra.
I, per tant, deuria conéixer perfectament que existix, que, efectivament, és una càtedra lligada també a nivell internacional amb les altres càtedres que n'hi han de la UNESCO.
La UNESCO.
La UNESCO, que és un rojo catalanista, clarament, els seus directors.

Mire, organitza cursos, organitza congressos… De fet, un congrés internacional que es va organitzar a octubre sobre drets lingüístics i comunicació pública, en què van participar ponents de diverses universitats de l'estat… Supose que les altres universitats de l'estat també deuen estar adoctrinant, li ho haurà d'explicar als rectors de les universitats.
Sincerament, vosté traspassa totes les pantalles del videojoc, sincerament.

Mire, en la línia del suport institucional, el suport que li donem a la càtedra… Com el que li donen a l'observatori de la llengua gallega la Xunta de Galícia, a la càtedra de la llengua i la cultura basca de la Universitat de Navarra o a la càtedra de l'espanyol que té la Universitat de La Rioja.
Doncs sí, clar.
Normal que s'invertisquen diners públics en estudiar sobre la llengua, sobre la sociolingüística, sobre els seus usos, i que es faça amb inversió de diners públics.

Entenc que a vosté en Navarra i en Galícia no li fa tant de mal, entre altres coses perquè, gràcies a eixos territoris, vostés no tenen representació allí, però és que, a més a més, nosaltres anem a seguir invertint en drets lingüístics, en aprenentatge de llengües i en estudis científics, universitaris, per a seguir endavant, avançant com a país.

I, mire, parla vosté de forma molt recurrent al voltant de la inversió dels diners públics.
I li dic jo que veient la faena que fa, i si li sona una cosa com Fundar… Recorda eixa fundació per a la que vosté facturava i que també era de diners públics?
Doncs jo li dic que la càtedra, en un any, ha tingut més impacte en els diners públics i ha afavorit més els valencians i les valencianes que el seu sou i les seues facturetes.

Gràcies.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Continuem amb la pregunta 261, formulada pel diputat José Chulvi, del Grup Parlamentari Socialista, al conseller d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball sobre el pla «Fent cooperatives».
Un moment, senyoria, que ajuste el temps.

El senyor Chulvi Español:

Bé.
Moltes gràcies, presidenta.

Bona vesprada, senyor conseller.

Bé, quan el Botànic va entrar en el govern es va posar com a objectiu retornar la dignitat a aquesta comunitat i passar d'un model econòmic regressiu a un model econòmic progressiu, just i social.
I així s'ha fet en aquestos sis anys; amb molt d'esforç, amb trellat i amb molt de treball és una de les coses que s'estan aconseguint.

Segons dades de Concoval, el sector cooperatiu en la Comunitat Valenciana representa el 6,5 % del PIB.
Està format per 2.
500 cooperatives, que generen 56.
829 ocupacions directes, 78.
911 amb les indirectes, i associen a més de dos milions i mig de persones.

El cooperativisme valencià, el tercer més potent d'Espanya per nombre d'empreses i ocupació, és un agent primordial de vertebració territorial, i destaca per la seua pluralitat, perquè està present en tot el territori, té empreses de totes les grandàries i actua en tots els sectors i activitats econòmiques.

Per tant, era necessari que s'impulsara un pla que fomentara el cooperativisme.
I en 2017 va sorgir el primer pla «Fent cooperatives», sent la primera vegada que es feia una cosa així a la Comunitat Valenciana, malgrat que aquest sector és clau per a la transformació del model econòmic valencià.

El mes de novembre passat es va anunciar la posada en marxa del segon pla biennal «Fent cooperatives», que dobla en pressupost al de la primera edició.
Aquest segon pla cal posar-lo en valor, perquè es fa en un context de pandèmia, on les administracions estan centrades en superar la crisi de la COVID-19.

Per això, li formule la següent pregunta.
En quin punt es troba el pla «Fent cooperatives», quines accions s'han impulsat i quina previsió hi ha a curt i mitjà termini?

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Per a donar resposta a la pregunta, té la paraula l'honorable conseller d'economia.

Quan vullga.
Som conscients de la dificultat.
Si vostés volen, (rialles) poden fer-ho des de la trona.
Però, bé, agrair…

El senyor conseller d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball:

No passa res.
Si se m'escolta, ningun problema.

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Quan vullga, senyoria.

El senyor conseller d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball:

Gràcies, senyora presidenta.

Senyor diputat, gràcies per la pregunta.

Sobretot important treballar des del Botànic, i estem fent-ho des del primer moment, per l'economia real, inclusiva i social.
Important veure l'economia amb rostre humà, és bàsic.

D'ahí, com vosté molt bé ha dit, en juny de 2017 vàrem aprovar el primer pla biennal de suport i foment al cooperativisme, «Fem cooperatives», amb una vigència temporal de dos anys, 2018-2019, i amb una dotació de 13,8 milions d'euros, tal com s'estipulava en la llei del cooperativisme.

Aquest acord va ser fruit del consens i d'una estreta coordinació entre la Generalitat i el sector cooperatiu valencià, representat per la confederació de cooperatives.
Va ser el primer projecte de treball conjunt i coordinat de manera rigorosa per tal de tenir un instrument, amb sis línies d'actuació, enfocat al suport i foment del cooperativisme valencià.

I he de dir-li que el balanç i valoració d'aquest primer pla, des del meu punt de vista, va ser molt positiu.
Hem destinat quasi 12 milions en ajudes directes al cooperativisme, un 225 % més de les que s'oferien en el 2015, i s'han beneficiat, només en 2019, més de seixanta nou cooperatives de nova creació, i la incorporació de més de tres-cents socis cooperativistes en 227 cooperatives valencianes.

Estos resultats van ser valorats positivament pel ple del Consell Valencià del Cooperativisme, que es va pronunciar en favor d'una major dotació econòmica i en l'extensió de les mesures de suport a tot el món cooperatiu, i des de la Generalitat hem agafat el guant.

Així, en novembre de 2020 vam aprovar el segon pla biennal del cooperativisme, 2021-2022, amb una inversió prevista de 27,9 milions d'euros, que estem ja desenvolupant.
Doblem la quantia del primer pla per dur endavant les 50 mesures del pla, dividides en set línies estratègiques, i que inclouen desenvolupament econòmic i empresarial; finançament i ocupació; desenvolupament societari; desenvolupament ambiental i territorial; col·laboració publicoprivada; comunicació, formació i investigació; estructura representativa i participació institucional i governança.
A més, el pla està alineat amb l'Agenda 2030, i fa una anàlisi dels objectius de desenvolupament sostenible en què impacta cadascuna de les 50 mesures.

També vull ressaltar que tenim com a punt de partida al «Fem cooperatives II», junt amb la Confederació de Cooperatives de la Comunitat Valenciana, hem mobilitzat el cooperativisme valencià per tal de captar finançament europeu per valor de 842 milions d'euros a través del programa Next Generation.

Les accions plantejades aborden la transició energètica, la digitalització i l'economia circular, i amb les quals es contribuirà a la modernització de les cooperatives valencianes i el manteniment dels prop de 80.
000 llocs de treball que generen, a més de preveure la creació de quasi dos mil llocs de treball nous.
El projecte de més envergadura, entre els que s'han presentat, és el relacionat amb les comunitats energètiques locals, projecte transformador del model energètic, econòmic i generador d'ocupació de proximitat.

Senyor diputat, convindrà crec que amb mi que el cooperativisme és exemple de resiliència en moments de dificultat econòmica.
Per açò, vull posar en relleu l'aposta del Consell pel cooperativisme, plasmat en l'increment en el pressupost d'un 73,6 % per al 2021, respecte al 2020.
A més, si comparem aquesta dotació amb la de 2015, li puc dir que hem quadruplicat l'esforç pressupostari cap al món cooperatiu.

Entenem que el cooperativisme és fonamental per a facilitar una eixida de la crisi amb valors, amb empreses compromeses amb les persones i el territori, que creen ocupacions estables i de qualitat, que no es deslocalitzen i que demostren que és possible conjuminar economia, medi ambient i persones.
I nosaltres, el Botànic, estem i estarem al seu costat.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

(Ocupa la presidència el vicepresident segon de les Corts Valencianes, senyor Jorge Bellver Casaña)

El senyor vicepresident segon de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyor conseller.

Passem ara a la pregunta 351, formulada per l'il·lustre diputat Juan Carlos Caballero, del Grup Parlamentari Popular, al conseller d'economia sobre la seguretat laboral i la salut dels empleats públics després del COVID-19.

El senyor Caballero Montañés:

Gracias, presidente.

Señor conseller, doy por reproducida la pregunta.

Muchas gracias.

El senyor vicepresident segon de les Corts Valencianes:

Quan vullga, senyor conseller.

El senyor conseller d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball:

Gràcies, senyor president.

Senyor diputat.
Que no li càpiga cap dubte que la salut dels treballadors i treballadores i empleats públics ha estat una prioritat per a aquest Consell.

Per això, i seguint sempre el criteri dels experts, vam adoptar la modalitat de teletreball on hi va ser possible; i vam implementar els plans de contingència i continuïtat, elaborats per cada centre de treball, on s'estableixen les mesures organitzatives adients, tenint en compte sempre l'assessorament de l'Invassat.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor vicepresident segon de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyor conseller.

Quan vullga, senyor Caballero.

El senyor Caballero Montañés:

Gracias, presidente.

Señor conseller, no dicen lo mismo los tribunales, cuando condenan a su gobierno, al presidente Puig y a la consellera de sanidad, por no proteger a los que nos protegen, al personal sanitario de los hospitales públicos valencianos.
(Aplaudiments)

Señor conseller, señor Climent.
La Comunidad Valenciana esta semana ha vivido una semana de paralelismos, de contrastes, por decirlo de alguna manera, contrastes.
Por una parte, hemos visto una avalancha de cargos y de coches oficiales, entre ellos el presidente del gobierno, nueve ministros, el presidente de la Generalitat, sus consellers, alcalde, vicealcaldes, diputados, secretarios de estado, directores generales, con sus jefes de prensa, jefes de gabinete, asesores, chófer, etcétera, etcétera, ¿no?
Todos ellos recibidos con la alfombra roja, entre vítores y aplausos, en una puesta de largo del congreso de un sindicato de clase.

Y, por otra, las personas de a pie han sufrido otra avalancha, pero muy distinta a la que acabo de escribir.
Una avalancha de desempleados en las oficinas del paro, una avalancha de familias pidiendo alimentos en las colas del hambre y una avalancha de autónomos que, tras el nuevo anuncio de este gobierno de las subidas de cuota, van a tener que cerrar su negocio.

Señor Climent, como ve, esta semana ha sido una semana de contrastes para los valencianos: el sufrimiento de las clases trabajadoras frente a los desfases y el despilfarro de quienes les dicen defender.

Señorías, un congreso subvencionado con 175.
000 euros de dinero público, convertido en un mitin del Partido Socialista para mayor gloria de Pedro Sánchez y de sus nueve ministros que han aterrizado por aquí.
Con la que está cayendo, señorías.
¿No creen que ese dinero, que 175.
000 euros del dinero de los valencianos, debería haber ido a mejorar la empleabilidad de los valencianos?
¿Cómo cree que se sentirá un parado o un hostelero arruinado por el Consell cuando vea que sus impuestos pagan mítines contra el PP?

¿Cuáles son las conclusiones de ese congreso?
Se lo diré yo: derogar la reforma laboral del Partido Popular, que ha permitido crear más de quinientos mil empleos cada año, contradiciendo públicamente los compromisos del Gobierno de España con la Unión Europea y poniendo en riesgo la llegada de fondos europeos, que tanto necesitan las pymes y autónomos valencianos.

Señor Climent, ¿se da cuenta de hasta dónde llega la irresponsabilidad de este gobierno?
¿Se da cuenta de que sus recetas de comunismo trasnochado solo nos empujan hacia el precipicio?
La hipocresía, para ustedes, no conoce límites.
Se pasan el día alabando las bondades de los ERTE y, al mismo tiempo, criminalizando la reforma laboral del PP, cuando lo primero es fruto de lo segundo, cuando los ERTE son gracias a la reforma laboral del Partido Popular.

Pero lo que sí que va a ser cosecha de ustedes son los ERE, sin la te, los ERE, los cientos de ERE que ya se anuncian y que van a afectar a cientos de miles de españoles.
Ayer, la cara de la ministra Nadia Calviño representaba el sentir mayoritario de millones de españoles, que están hartos de un gobierno que antepone la ideología al empleo y a la economía.

La misma cara que se nos queda a todos nosotros cuando vemos sus propuestas estrellas, del señor Climent, que es que en plena pandemia quiere subvencionar a las empresas que reduzcan la jornada laboral a cuatro días, en vez de ayudar para que las personas, los desempleados valencianos, puedan tener un puesto de trabajo cuando no tienen la oportunidad de tenerlo.

Señorías, son ustedes, a partes iguales, ridículos, incompetentes y comunistas.
Pregúntele, si no, también a los autónomos valencianos, una parte fundamental del sector empresarial de nuestra tierra, a los que han criminalizado simplemente por trabajar, a los que Ximo Puig les ha obligado a cerrar, obligándoles a seguir pagando impuestos, tasas y cuotas; y a los que han intentado cerrar bocas con mil euros, con limosnas de mil euros, y ahora les amenazan con subidas de cuotas de once mil euros adicionales al año.

Menudo negocio tienen ustedes con los autónomos.
Les dan mil euros para ahora subirles once mil euros las cuotas al año.
Qué cara tienen, qué cara tienen y vaya desastre de modelo socialista, que no es otro que arruinar a los autónomos confiscando un tercio de sus ingresos anuales, o lo que es lo mismo, obligándoles a los autónomos a trabajar cuatro meses al año para pagar los desfases de este gobierno.

Señor Climent, ¿hasta cuándo va a seguir machacando a los autónomos y a las clases medias y trabajadoras?
¿Hasta cuándo va a seguir arruinando a los valencianos?

Muchísimas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor vicepresident segon de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyor Caballero.

Quan vullga, senyor conseller.

El senyor conseller d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball:

Gràcies, president.

Senyor Caballero, ja no em sorprén, no em sorprén en absolut.
Si jo li preguntara si vosté aposta per l'economia real o per l'especulativa, sap què em contestaria vosté?
Jo aposte per l'economia de Los mundos de Yupi.
Això és el que faria vosté, contestar això.

He de dir-li que no pose en dubte, conforme posa d'una manera continuada, que nosaltres no estem treballant per millorar la vida de la gent.
O no faça generalitats o estandarditze el seu discurs, que sempre ho fa, per a no dir absolutament res.

I, a més a més, tinga respecte per allò que pregunta, perquè sembla ser que denota, denota clarament, que vosté té poc interés pels treballadors i treballadores de l'administració pública i els empleats públics.
Perquè fa una pregunta, que jo entenc que és seriosa, que és important, per vore, en una pandèmia, com vehiculem el servei públic, que els nostres ciutadans i ciutadanes puguen tenir eixe servei per part de l'administració, i vosté ací em parla de moquetes, de cotxes oficials, de no sé quants… Una miqueta de respecte, que vosté no respecta ningú, i això ho hauria de tenir clar.
Almenys, pel que diu, però una vegada i una altra vegada.

I, després, tinga en compte que les polítiques que hem desenvolupat des del govern de la Generalitat són polítiques que estan posant-se en valor.
Allò que vostés sempre han anat criticant envers de la salut, soles posant en un costat l'economia… Salut és economia, a vore si els entra en el cap.

I gràcies a tot l'esforç que hem desenvolupat, des del govern de la Generalitat, amb la corresponsabilitat de tota i cadascuna de la gent que viu en aquest territori, farem factible que la nostra economia vaja endavant i repunte per damunt d'altres economies de qualsevol indret, perquè no han fet els deures com tocava, i allí on governen vostés.

Ahí està la dualitat, qui governa salut i economia i qui governa soles pensant, únicament i exclusivament, en l'economia i en ells mateixos, sense pensar en el conjunt de tota la ciutadania.
I, si no, veja quants casos tenim ací per cada 100.
000 habitants i quants casos tenen on vostés governen per cada 100.
000 habitants.
I, a partir d'ahí, dictaminarem qui està gestionant millor la salut i l'economia.

I vaig a posar-li exemples en l'àmbit econòmic.
Mire, la primera setmana de maig el consum creix un 4 % de manera interanual.
En abril de 2021, l'activitat de les targetes va créixer un 9 % interanual i el consum presencial amb targetes un 9 % interanual, ací, al nostre territori.
Per a que veja que, poquet a poquet, la salut va fent que es reactive l'economia, i que anem millor.

L'IPI, l'índex de producció industrial, gener-març de 2021, Comunitat Valenciana 3,2 %.
Espanya, 1,2 %.
En març de 2021, respecte al març de 2020, 19,5 % en l'índex.
Espanya, 15,1 %.
Empreses inscrites en la seguretat social, que hauríem de vore i de valorar també les dades quan vostés les diuen, perquè este matí també n'he escoltat unes quantes que jo dic no sé d'on les trauran… Abril de 2020, 140.
027 empreses.
Abril de 2021, 146.
069, un 4,3 % més d'empreses en el nostre territori.
6.
042 empreses més.
Ja està bé de dir mentires.
En diuen de manera continuada.

Afiliació a la seguretat social, creix en abril…

El senyor vicepresident segon de les Corts Valencianes:

Senyor conseller…

El senyor conseller d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball:

…amb força -acabe-.
11.
472 persones respecte a març.
El règim d'autònoms, 1.
968 persones més autònomes respecte a març.
I, a més a més, si anem com anem, un 17 % més en exportacions, més de huit mil milions en els primers tres mesos.

Si anem…

El senyor vicepresident segon de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyor conseller…

El senyor conseller d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball:

…a este ritme, números rècord a finals d'any.
Això és l'economia, i ahí és on estem treballant, en companyia de tot el món econòmic i tota la societat.
I centre's, d'una vegada per totes

El senyor vicepresident segon de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyor conseller…

El senyor conseller d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball:

…en allò que pregunta.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor vicepresident segon de les Corts Valencianes:

Passem ara a la pregunta 579, formulada pel diputat Felipe Carrasco, del Grup Parlamentari Popular, al conseller d'economia sobre ajudes al comerç davant la crisi per la COVID-19.

El senyor Carrasco Torres:

Gràcies, president… (Intervé amb el micròfon apagat)

El senyor vicepresident segon de les Corts Valencianes:

Un segon.
Ara.

El senyor Carrasco Torres:

Gràcies, president.

Señor conseller, me permitirá que empiece mi interlocución por donde usted ha acabado.
Y es, efectivamente, economía va unido a sanidad, pero ustedes ni fu ni fa.
Ni fu ni fa.

Pero vayamos al comercio, que es lo que nos ocupa hoy.
Verá, resulta casi ofensivo volver a decir, en esta cámara, que el comercio ha sido uno de los sectores que peor ha sufrido la pandemia, los más castigados, y lo ha sido por dos cosas.
Primero porque, evidentemente, ha sufrido una pandemia y, en segundo lugar, porque ha sufrido una tortura, la tortura a la que usted y su política lo ha sometido, y usted sabe perfectamente a lo que me refiero.

Verá, la importancia del sector para nuestra economía queda fuera de toda duda.
210.
000 empleos, 22.
000 millones de facturación y cerca de 61.
000 negocios, por supuesto antes de la pandemia.

Por tanto, mi grupo desea saber, ahora que parece que la pandemia disminuye su rigor, si usted va a dejar de torturar al sector del comercio y cuáles son los planes del Consell para ayudar al sector a superar esta crisis.

Gracias.
(Aplaudiments)

El senyor vicepresident segon de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyor Carrasco.

Quan vullga, senyor conseller.

El senyor conseller d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball:

Sí.
2:57 tinc?
Gràcies.

Gràcies, senyor president.

Senyor Carrasco.
Climent el del garrote vil, escoltant-lo a vosté sembla que és el torturador número u de qualsevol persona i sector.

Mire, en primer lloc, m'agradaria posar en valor al sector del comerç en l'economia valenciana.
I vaig a dir-li que no ho dic jo, ho diu el darrer informe de l'observatori sobre govern, estratègia i competitivitat de les empreses impulsat per l'IVIE, anàlisi dels sectors de major pes i els seus nivells de competitivitat, que supose que s'haurà llegit -i, si no, li recomane que el llija-, on s'assenyala el comerç com el principal generador de renta i ocupació, ja que aporta el 26,1 % de la renta generada en els serveis privats, 17,2 del total del valor afegit a la Comunitat Valenciana, i un 35,3 de l'ocupació privada, 25 % del total.

Per tant, el comerç representa una estructura empresarial sòlida, un 24% de les empreses del sector són altament competitives i aporten un 67,5% del valor afegit i un 59,2 de l'ocupació del sector.
Pense que són números que se li haurien de clavar en la testa.

Però, així i tot, som sabedors de l'impacte de la COVID en determinats subsectors del comerç, i no tinga cap dubte que hem incidit, des del govern valencià, en eixos subsectors.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor vicepresident segon de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyor conseller.

Quan vullga, senyor Carrasco.

El senyor Carrasco Torres:

Señor conseller, usted tiene claro lo que es el sector y yo, también.
Lo acaba de demostrar.
Pero no tiene nada claro lo que ustedes han hecho al sector durante este tiempo de pandemia.
Y no me deja otra opción que situarlo en el marco que usted ha provocado en tan solo un año de política.

En primer lugar, usted congeló el presupuesto del comercio.
Esto no digo yo.
Lo dice usted.
Ni un solo euro más para el comercio durante este año.

En segundo lugar, generó una guerra entre las patronales -usted lo sabe- por su actitud sectarista presupuestaria con Confecomerç.
Después corregida, afortunadamente, después de criticarlo.

En tercer lugar, el descontrol de horarios.
La propia delegada de Gobierno le tuvo que llamar al orden por escrito.
Ya se lo he dicho en esta cámara.

En cuarto lugar, su insensatez legislativa.
Continuos cambios, sin consenso y sin previo aviso.

Y, en quinto lugar, su colofón: excluir al comercio valenciano del plan Resistir I, basándose en una interpretación torticera.
Sí que me he leído un informe.
Quien no se lo ha leído bien es usted, porque lo excluyó diciendo que el comercio no era uno de los sectores más afectados.
Me dirá usted si esto no es que está afectado el empleo.
Datos del INE, tanto que se queja de datos.
Después se los facilitaré.

Verá, señor Climent, hoy viene usted aquí a sacar pecho por lo que han hecho para el sector del comercio cuando usted ha sido quien lo ha denostado y nos habla de las ayudas que han dado al sector Resistir, posiblemente en su segunda intervención del plan Resistir Plus.

Usted sencillamente es un autista político, y se lo digo con todo el respeto.
El sector para su recuperación a usted le ha pedido fundamentalmente dos cosas.

En primer lugar, incluir en las ayudas del plan Resistir II el criterio de viabilidad empresarial, porque la viabilidad empresarial no se puede medir únicamente con la facturación del 2019.
Usted no es economista, pero esto lo va a entender.
Facturaciones pasadas no aseguran facturaciones futuras.
Aplicar como único criterio de acceso a las ayudas la caída de la facturación en más de un 30 % en el 2019 va a dejar, con toda seguridad, muchos comercios que podrían ser viables en un futuro.

Y, en segundo lugar, le han pedido una línea específica para el sector del comercio, como ustedes hicieron para otros sectores al principio de la pandemia -taxi, hostelería, ocio nocturno, cultura, etcétera-.
Esto es lo que le piden, que, de esos 647 millones, el sector del comercio tenga una especificidad.

Por tanto, me obliga a preguntarle algunas cosas: ¿qué van a hacer con los comerciantes?
¿Los van a escuchar?

Y respecto al bono comercio, por ejemplo, ¿tiene fecha de puesta en marcha?
Y si no sale ya, no va a servir de nada.
Servirá para dinamizar la demanda o servirá para aumentar la caja de los ayuntamientos, como los 4,5 millones de euros que ustedes destinaron a este menester.

Demasiadas incógnitas y solo una certeza, y es que usted no sabe más que el sector del comercio.

Y voy acabando, presidente.

Verá, señor conseller, de usted depende.
Usted tiene dos opciones.
La primera opción es venir a esta cámara en su segunda intervención y mentir otra vez más a los comerciantes y que haya 10.
000 comercios más cerrados en tan solo seis meses y 25.
000 comerciantes más que engrosen las listas del paro.
O también tiene la opción de hacer caso al sector por una sola vez y dejar de una vez su sectapersonalismo de lado y apoyar a un sector que, efectivamente, como usted ha nombrado en las cifras, es tan importante para la economía valenciana.

Muchas gracias, presidente.
(Aplaudiments)

El senyor vicepresident segon de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyor Carrasco.

Un momentet, senyor conseller.

El senyor conseller d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball:

Gràcies, president.

El senyor vicepresident segon de les Corts Valencianes:

Quan vullga.

El senyor conseller d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball:

Senyor diputat, verba volant, scripta manent.
És a dir, fets, fets.
Hui, per exemple, vosté no hem pregunta pel sector tèxtil, si està en el pla Resistir o no.
Vull dir, ho hauria pogut preguntar.

I, mire, el pressupost de 2021 creix un 4 %.
Llija's bé els pressupostos.

Mire, hem estat treballant contínuament pel sector.
L'any passat, ajudes a personal treballador autònom; ajudes a persones afectades per ERTO; ajudes per reducció de jornada laboral per conciliació familiar, amb més de noranta milions i més de dos-centes quaranta mil persones beneficiàries, -moltíssimes del sector comerç i artesania, moltíssimes-; ajudes directes a pimes i micropimes del sector comerç i l'artesania per valor de 7,4 milions d'euros, 363 persones i empreses beneficiàries; ajudes a ajuntaments per a despeses corrents ocasionades per la COVID-19 del sector comerç i artesà, amb 5,9 milions d'euros.
S'han beneficiat 239 ajuntaments.
A més a més, resolt en dos mesos i parat ipso facto.
En total, en 2020, més de cent tres milions d'ajudes extraordinàries només des de la conselleria d'economia sostenible.

En 2021 hem reforçat el suport als sectors més afectats per la COVID, com, per exemple, la venda no sedentària, que jo supose que vosté creurà que això també és comerç -no ho sé, no ho sé-, a través del pla Resistir, amb més de quatre-cents milions.
I el cas del sector artesà vinculat a les festes tradicionals, també amb una línia específica de 7 milions.
D'això vosté no se'n recorda, eh?
Memòria, poqueta.

I ara acabem d'aprovar el pla Resistir Plus, amb 647 milions d'euros, en el qual hem inclós més de trenta CNAE del sector comerç, en base al rigor en el qual treballem, informe de Pateco, que identifica els subsectors més afectats per la crisi perquè persones autònomes i empreses del sector del comerç puguen accedir a estes ajudes.
A més, de manera estructural, comptem amb el pressupost, 42 milions d'euros.

I el divendres passat, també li conteste, en el ple del Consell -que supose que ho haurà llegit en premsa, perquè, si no, no entenc la pregunta- aprovàrem els bons comerç per a reforçar la reactivació del consum amb 5 milions d'euros, que en seran 10.

Senyor Carrasco, li ho dic per enèsima vegada, i una altra, i una altra, encara que vosté seguirà fent el seu discurs, que no vull ni catalogar-lo, estem centrats en treballar en la reactivació de l'economia -s'albiren signes positius- i per a assegurar bàsicament el futur de tota la ciutadania i, bàsicament, del sector comercial, com ja li he dit al principi, importantíssim per a tot el territori valencià.

I també, en reformar les polítiques de comerç, amb el disseny que estem desenvolupant des del pla estratègic del comerç i l'artesania, que marcarà el futur del comerç amb proximitat, digitalització i sostenibilitat.
I amb diàleg continu, amb acord i consens.
I tinga-ho clar, amb totes i cadascuna.
.
.

El senyor vicepresident segon de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyor conseller.

El senyor conseller d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball:

.
.
.
de les associacions comercials.
I aixina estem treballant i seguirem treballant per a beneficiar el sector, altres sectors i, en definitiva, cohesionar tota la societat valenciana.
(Aplaudiments)

El senyor vicepresident segon de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyor conseller.

A continuació, tindrem la pregunta número 788, formulada per la diputada Aitana Mas, del Grup Parlamentari Compromís, al conseller d'economia sobre comunitats energètiques locals.

Quan vullga.

La senyora Mas Mas:

Gràcies, president.

Bon dia, senyories.

Conseller.

Hi ha polítiques que marquen la diferència.
Una diferència que ens apropa al progrés, a les polítiques de desenvolupament europeu i el més important, acomplir demandes i necessitats del poble valencià.

Demandes per les quals ja fa sis anys que aquest poble va exigir un canvi, el qual es va materialitzar amb l'entrada del govern del Botànic.
Gràcies a la voluntat dels valencians i de les valencianes, hui encara podem seguir apostant per posar en marxa polítiques que canvien el present i que orienten el futur.

En aquest cas concret, la qüestió que motiva la formulació de la meua pregunta és un tema que s'ha convertit en eix de la nostra política i que hauria de ser-ho de qualsevol govern del món.
Em referisc al canvi, a la transformació en clau sostenible.

I vull detindre'm en dir que no és que hem de canviar només alguns aspectes la nostra producció, de la nostra mobilitat o del nostre consum, sinó que hem de reinventar-ho.
Hem de reformular de nou totes aquestes relacions perquè s'organitzen, posant en el centre sempre el nostre planeta.

Fet aquest incís, voldria centrar-me en un aspecte fonamental per a la transició ecològica, que és l'energia.
L'energia serà un factor central en aquesta reorganització social i econòmica.
Per tant, imprescindible potenciar els models de producció d'energia renovable, els quals ens permetran començar a rodar cap allò que és imprescindible per a garantir un futur digne.

Des del Grup Parlamentari Compromís, també tenim ben clar que l'aposta energètica passa per deixar enrere els combustibles fòssils i les nuclears i passa també definitivament per apostar en gran mesura per les energies renovables.

D'altra banda, aquesta via és la més lògica per a nosaltres, tenint present que al final som una comunitat amb uns recursos naturals dels quals disposem, per tant, per a produir eixa energia neta, importantíssims.

Així mateix, entenem que la sostenibilitat no és l'únic dels aspectes que hem de canviar si veritablement volem donar una solució als problemes que del nostre sistema energètic se'n deriven.

L'accés també a aquest recurs és una qüestió tangencial en tant que marca la diferència entre les persones que poden gaudir dels beneficis que ens dona l'energia i dels que se'ls priva de fer-ho.
I dic que se'ls priva, perquè, tot i no ser legal, s'han donat casos recentment de talls energètics a famílies durant onades de fred.
Fet intolerable i inassumible com a societat i que ens obliguen a posar tots els mitjans per a impedir que situacions així es tornen a repetir.

Les experiències passades ens han demostrat que no podem deixar a la sort cap tipus de servei o, si no, correrem el risc, el perill que a la llarga es creen enormes bretxes socials.
Per això hem d'aconseguir un model de producció energètica més descentralitzat i menys dependent.
Necessitem una manera de produir energia en què no siguen les grans empreses les quals determinen el camí, les que fixen el preu i, per tant, les que determinen qui es queda dins i qui es queda fora.

En aquest sentit, conseller, m'agradaria preguntar-li per les accions que s'estan realitzant des de la seua conselleria en virtut de les comunitats energètiques locals i fomentar així les energies renovables i la descentralització i la democratització de la producció d'energia.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor vicepresident segon de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyora Mas.

Quan vullga, senyor conseller.

El senyor conseller d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball:

Moltes gràcies, senyor president.

Senyora diputada.

«Escándalo mundial», així descrivia en 2014 la portada del The New York Times la política energètica que es feia al Govern d'Espanya.
No fa falta que li diga qui governava, no?

Venim d'eixe model del impuesto al sol, antirenovables i de pagar multes cada mes a Europa per incompliment de les directives energètiques.

La realitat del model energètic jo diria que, per sort, ara en aquestos moments és una altra molt ben diferent.

Des de 2015, hem fet de la transició energètica un dels eixos principals d'aquest govern i, ara, la Comunitat Valenciana lidera projectes com el que vosté ha preguntat, de comunitats energètiques locals.

L'accés a l'energia essencial per a la vida i l'activitat econòmica, com vosté també ha fet menció, ha de ser considerat efectivament com un dret bàsic i, per tant, apostem per una nova configuració del model energètic, on hem de posar en valor i potenciar les energies renovables a un marc clar.
Jo li dic la DOD -distribució, ordenació i dimensió.

Les comunitats energètiques fomenten la participació ciutadania, alhora que reduïxen les taxes de pobresa energètica i brinden oportunitats d'ocupació.

Així, les CEL contribuïxen plenament a la descentralització i democratització, com vosté també ha dit, dels sistemes energètics i, a més a més, ajuden a fomentar un desenvolupament econòmic i social sostenible, de proximitat, que al final capil·laritza i arrela en el territori, vertebra el territori.

En eixe sentit, la Comissió Europea estima que la generació d'energia per part de les comunitats energètiques podria suposar més de cinquanta gigavats d'energia eòlica i més de cinquanta gigavats d'energia solar en 2030.

Sota aquesta premissa, des de la conselleria d'economia sostenible i l'institut valencià de competitivitat -l'Ivace- hem liderat les accions per a aconseguir el desenvolupament i la implantació massiva de les comunitats energètiques locals en el nostre territori.

En 2020, vam ser pioners en la posada en marxa d'una línia específica d'ajudes a les comunitats energètiques en el que hem permés donar suport a set projectes d'energies renovables en comunitats locals d'energia.
Ajudes que en 2021 hem multiplicat per quatre.
Convocatòria oberta en aquest moment i que poden demanar fins el 31 de maig, on esperem quadruplicar les ajudes.
Ara, en compte de set, estaria bé tenir 28 i ja 30 projectes en marxa més.

A més, hem liderat tres manifestacions d'interés al Govern d'Espanya per a la creació de xarxes de comunitats energètiques.
I importantíssim, hem desenvolupat el Pla de foment de les comunitats energètiques locals que presentàrem el passat el 6 d'abril, amb l'objectiu que per a 2030 tots els municipis compten amb comunitats energètiques locals, i que és el resultat del compromís d'un treball cooperatiu i col·laboratiu amb el sector, consumidors i consumidores i el cooperativisme.
El pla contempla quatre línies estratègiques entorn les quals s'articulen diferents mesures que abasten des de les campanyes de sensibilització i difusió, bonificacions tributàries a través de l'IBI i altres taxes o la creació d'una plataforma on queden registrades totes les superfícies públiques i privades utilitzables, així com la creació d'un observatori de barreres i treball normatiu, l'establiment de règims d'ajuda específics, amb finançament i ajudes a la instal·lació de sistemes de gestió de la demanda, i la creació d'un segell de verificació de les comunitats energètiques locals, entre d'altres.
El pressupost estimat del pla seran 20 milions.
20 milions que posarem nosaltres.

També volem complementar, i com ja he dit abans en una resposta, amb la captació de fons del mecanisme de recuperació i resiliència integrat en el programa Next Generation.
Sols en el món del cooperativisme hem demanat 842 milions d'euros.
Per tant, sí això ve sí que capilaritzarem.

En definitiva -i acabe, president-, aquest tipus de comunitats són essencials per a la transformació del model energètic i la lluita contra el canvi climàtic, i que a més representen oportunitats clares en termes d'activitat econòmica sostenible i creació d'ocupació ahí on toca, en la proximitat, en els nostres municipis.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor vicepresident segon de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyor conseller.

Passem ara a la pregunta 776, formulada pel diputat Carlos Gracia, del Grup Parlamentari Ciudadanos, al Consell, sobre la posada en marxa del bo Comerç.
La pregunta va a ser substanciada pel diputat Toni Woodward.

Quan vullga, senyor Woodward.

El senyor Woodward Poch:

Sí.
Gracias, presidente.

Bueno, señor conseller, no sé si le ha tocado la pedrea o el gordo hoy, pero seguimos con preguntas.

Bien, la pregunta que le quiero formular es: en qué punto se encuentra y cuándo va a ser una realidad el bono Comercio de la Generalitat Valenciana.

La inclusión del bono Comercio en los presupuestos de la Generalitat para 2021, a iniciativa de mi grupo Ciudadanos, por importe de 5 millones de euros, ya esperábamos que estuviera en marcha este primer trimestre de 2021, pese al voto en contra del Partido Popular, que ha reclamado aquí el señor Carrasco ese bono.

Toda una utopía y además una tomadura de pelo, tanto a mi grupo como a todo el comercio de la Comunidad Valenciana.
Realmente confiábamos con la rápida respuesta y la puesta en marcha de este bono con partida presupuestaria suficiente y aprobada.
Y más, tras palabras textuales de la conselleria suya, de fecha 21 de enero, que decía que se aprobará en breve o se está ultimando.
Y eso fue el 21 de enero de 2021.
Aunque creo que esto fue más un arrebato debido a la indignación y malestar que expresó el sector, el comercio pequeño, el minorista, al verse excluido de las ayudas del plan Resiste.
Y para ello -rectifíqueme si me equivoco- se escudaron en un informe del Ivie que indicaba que las pérdidas del comercio no llegaban al 40 % para poder incluirlo en este plan.

Lo que da a entender este informe es que las pérdidas al menos eran mayores del 30 %, ¿verdad, señor conseller?
Si le recortasen a usted entre un 30 y un 40 % de sueldo ¿qué pasaría con su economía doméstica?
Es más, si le recortasen ese porcentaje de presupuesto a su conselleria, ya me dirá usted cómo se sentiría y cuáles serían las consecuencias.

Entiendo, le digo que ha pasado también por sus manos el informe de la incidencia de la pandemia en el sector comercial minorista de la Comunidad Valenciana, que ofrece otro punto de vista distinto, con unas pérdidas que alcanzan el 53 % al pequeño comercio, a la tienda del barrio.

Este pasado viernes, el 14 de mayo, 104 días después de aprobar los presupuestos, nos despertamos con lo que pensábamos que era una gran noticia: el Consell parece, y digo parece porque sigue sin publicarse siete días después ese decreto fantasma, aprueba la línea del supuesto bono Comercio por valor de 5 millones de euros.

¿En qué punto se encuentra y cuándo va a ser una realidad el bono Comercio de la Generalitat valenciana?
Y le vuelvo a preguntar esto a la vista de las informaciones que traslada el Consell sobre la ayuda de los 5 millones, y que hoy, jueves, 20 de mayo, seguimos sin conocer el contenido, si es para el bono o no.

Espero que ese error en la ayuda no esté en la traducción que hacen ustedes del valenciano al castellano y que han hecho en la línea presupuestaria aprobada en 2020 para 2021, que habla del «bo de comerç» y lo traducen por «buenos del comercio».
Puede ser que esté ahí el problema.
(Aplaudiments)

El senyor vicepresident segon de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyor Woodward.

Senyor conseller.

Quan vullga, senyor conseller.

El senyor conseller d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball:

Gràcies, senyor president.

Senyor diputat.
Senyor Woodward.

Jo el primer que vull dir-li és que ací no fem res a la contra i per represàlia, o almenys en les actituds que jo dia a dia tinc, eh, i en els fets que desenvolupe dia a dia.
I això és el que sí que vull que tinga en compte.

Després, el que sí que vull dir és que el divendres passat, encara que no s'haja publicat, vosté ho haurà vist en premsa també, vam aprovar ja el decret dels bons per a reactivar el consum en l'àmbit comercial.
Vull dir, i no hem queda res més.
Jo em pensava que vostés retirarien esta pregunta, perquè com ja està treballant-se i ja està ahí, pues no que no calia.
Però li explicaré el decret, eh?
, que també m'haguera pogut demanar i li l'haguera passat sense ningun problema.
Ho dic perquè sinó ho vorà publicat probablement demà, eh, probablement demà.
I li dic per què, pues perquè el termini per a demanar les ajudes és del 24 de maig fins al 15 de setembre, i el 24 de maig jo crec que és dilluns, si no m'equivoque.
Vull dir, per tant, ahí està.

Per tant, jo el primer que vull és posar en valor tot allò que hem estat fent des del govern per reactivar l'economia del seu conjunt, on el comerç no es queda darrere.
Ho he contestat abans.
Vull dir, hem fet un esforç i, si comparem, pues moltes comunitats autonòmiques en tot l'Estat es quedaran a l'altura del betum, fins i tot donada la tessitura o conjuntura econòmica en què es troba el nostre territori, fins i tot també en les ajudes.
Més de mil milions d'ajudes el que portem enguany, més de mil milions.
Però este matí ho ha dit el president, quasi tres-cents milions també de modificació en l'any anterior.
Aleshores, jo que sé, un mínim de respecte per marcar la realitat del que estem fent des del govern del Botànic, un mínim de respecte, perquè és que sinó sembla ser que diem a la ciutadania que els deixem abandonats de manera continuada.
Per tant, això és el que també li he de demanar a l'oposició.

I vull posar en valor també, per exemple, els 5,9 milions que vam aprovar en octubre, 5,9 que en desembre estava resolt i que un mes després estaven pagades les ajudes, on vam arribar, i torne a repetir-me, a 239 beneficiaris, ajuntaments.
On 300.
000 euros vam poden arribar a molts ajuntaments.
Per tant, únicament i exclusivament per al sector comerç.

Mire, i beneficiaris.
Consensuat, parlat amb el sector, no fet de manera unilateral per la Direcció General de Comerç o la Conselleria d'Economia, incloent dos tipus d'ajudes, segons el municipi tinga més de trenta mil habitants o menys.
En el cas de les poblacions de més de trenta mil habitants per tal de promocionar i fomentar el consum en el comerç local i tractar l'accelerar la recuperació econòmica en aquestos municipis que disposen d'un major nombre de comerços en el seu territori, donem suport a les accions de foment del consum en el comerç local, els anomenats bons Comerç, és el punt g, que diu el mateix decret, i que poden consistir en diferents tipus d'incentius econòmics que els mateixos ajuntaments marcaran per als seus comerços.

En el cas de les entitats locals de menys de trenta mil habitants, com hi ha pobles menuts que el bo no els fa absolutament profit, a banda de poder agafar-se als bons els que vullguen, podran agafar-se als bons tot el mon, pues donem altre tipus d'ajudes de suport, com despeses en productes i serveis de protecció per a la venda no sedentària també; en serveis logístics de proximitat, la venda a domicili, accions d'impuls a la digitalització, entre d'altres, vosté podrà vore-ho amb tot el detall, val?

La dotació a zones, 5 milions, al 50 %, com ja vam quedar i que està en el pressupost.
I ja li he dit, del 24 de març al 15 de setembre podran demanar, en funció de com vagen entrant anirem resolent perquè puguen arribar eixos diners als municipis i que els gestionen.

Com pot vore, senyor Woodward.
.
.

El senyor vicepresident segon de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies.

El senyor conseller d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball:

.
.
.
estem treballant perquè el conjunt de les ajudes posades en marxa des de la Generalitat arriben el més prompte possible a les nostres empreses i persones autònomes.

I el decret encara no ha eixit publicat, però el vorà publicat ràpidament i serà coneixedor que els bons van endavant.

Moltes gràcies.

El senyor vicepresident segon de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyor conseller.

No va a poder vosté contestar.
No le va a poder contestar.

Senyor Woodward.

El senyor Woodward Poch:

No me va a poder contestar, señor conseller.

Y mire, respeto, respeto le tengo a usted y le tengo a este Consell, pero el día 21 de enero ustedes dijeron que se aprobaría en breve el tema del bono Comercio.
Son palabras suyas y están reflejadas en prensa.

Y ahí es el problema que tenemos, estamos en mayo, 15 de mayo.
Mire, estas palabras, me sabe mal que no me pueda contestar, llegará tarde, con poco dinero y fracasará.
Si no se acelera la redacción y publicación de las bases podría no aplicarse en el ejercicio actual.
Insistimos: agilidad, aumentar dinero y hacer caso sobre cómo se está desarrollando este proyecto del bono Comercio en otras ciudades.
Esto no lo digo, lo dice su concejal en el Ayuntamiento de Alicante, el 23 de marzo de 2021.
Yo lo traslado aquí, a ver qué ocurre con el bono Comercio.
Y voy a esperar ese decreto, me sabe mal que no se lo haya pedido porque pensaba que lo iban a publicar, pero creo que el bono comercio que van a publicar no es lo que estábamos negociando o lo que se negoció o lo que espera el comercio.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor vicepresident segon de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyor Woodward.

I passem ara a la pregunta 775, formulada pel diputat Carlos Gracia, del Grup Parlamentari Ciudadanos, també al conseller d'Economia Sostenible, sobre la defensa del sector del calcer.

Un segon.

El senyor Gracia Calandín:

Gràcies, president.

El senyor vicepresident segon de les Corts Valencianes:

Quan vullga.

El senyor Gracia Calandín:

Señor conseller, como sabrá, recientemente hemos aprobado en estas Corts la creación de una comisión de estudio para la mejora de la competitividad del sector del calzado de la Comunidad Valenciana.

Usted también, como yo, conoce la importancia de este sector en nuestro territorio y también su relevancia a nivel nacional e internacional.

La provincia de Alicante especialmente es conocida como la cuna de la producción zapatera, donde miles de familias dependen de este sector, y su actividad gira en torno a esta industria.

Así que hoy le pregunto: qué acciones piensa llevar a cabo el Consell, su conselleria, para la defensa de la industria del calzado de la Comunitat Valenciana.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor vicepresident segon de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyor Gracia.

Quan vullga, senyor conseller.

El senyor conseller d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball:

Gràcies, senyor president.

Senyor diputat, si em permet, simplement voldria contestar-li a Antonio que està ahí, a Toni Woodward, que he de dir-li que les diferents associacions de tot el territori estan contentes.
Per tant, simplement perquè vosté ho sàpia.

I, respecte a la pregunta, jo he de dir-li que, des del 2015, el govern del Botànic té molt clar que la reindustrialització és la pedra angular del canvi de model productiu per a dinamitzar la nostra economia.
I, en aquesta situació excepcional, donem suport al sector del calcer, posant en marxa tots els mecanismes d'ajuda per a defensar un sector tan arrelat al nostre territori, identitat de les comarques del Vinalopó i que ha sofert especialment les conseqüències de la crisi de la COVID, encara que hem de congratular-nos perquè en el darrer mes l'increment de les exportacions, doncs, ens ha donat eixe alé i això és important.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor vicepresident segon de les Corts Valencianes:

Quan vullga, senyor Gracia.

El senyor Gracia Calandín:

Moltes gràcies, presidente.

Conseller, mire, he empezado mi intervención haciendo alusión a esa comisión de estudio que hemos aprobado en estes Corts porque, durante el debate, si no me equivoco, prácticamente todos los grupos parlamentarios coincidíamos en la preocupación o compartíamos esa preocupación por el sector del calzado.

Y es que, si bien, como usted bien dice, pues, en el mes de marzo esas exportaciones han subido -pero hay que recordar que respecto del marzo del confinamiento del año pasado-, es indiscutible que el calzado ha sido una de las industrias más afectadas por la pandemia.
Un 2020 con caídas muy muy por encima del total de la industria, esto usted lo sabe.
Hablamos, por ejemplo, de un desplome en su índice de producción industrial casi del 30 % y eso es muy muy significativo.

A esta situación, además, ahora se añade la amenaza, la incertidumbre de la respuesta arancelaria, por parte de Estados Unidos, como consecuencia de esa tasa a las tecnológicas, de esa tasa Google, ¿no?

Y es por ello que hoy le preguntaba o le pregunto por cuál va a ser la hoja de ruta del Consell para el calzado valenciano.
Usted me dice que, desde el año 2015, pues, están poniendo en marcha medidas.
Sí, yo las conozco, como portavoz de industria; pues, conozco el PEIV, las ayudas dentro de la dirección general de industria, conozco las de la Dirección General de Internacionalización, por ejemplo, las de emprendedurismo y cooperativismo o las ayudas del Ivace.
Pero estas ayudas, y visto el efecto que han tenido sobre el sector del calzado, que es un sector industrial a todas luces, pues, no han sido suficientes para hacer frente a esta pandemia.

Por tanto, yo no dudo de que ustedes, desde el principio del Botànic, hayan ido poniendo medidas, pero sí que dudo de cómo de eficaces han sido estas para poder hacer frente a esa crisis que están teniendo en este mismo momento, ¿no?
Y esto, además, es una reflexión que no solamente la hago yo, también la hace el síndic de Comptes cuando informa de que no es tanto las dotaciones de las ayudas como la eficacia de las mismas, ¿no?

Y, mire, pues, ya que estamos, también me gustaría recordar una cifra, que son 27,7 millones de euros, que, quizás, pues, al sector del calzado le hubiera venido muy bien y hubiera marcado la diferencia en cómo ha sido su desempeño en esta crisis.
Y esos 27 millones de euros es lo que se le hurtó, en su momento, a la industria valenciana y, por tanto, al sector del calzado, hace justo ahora un año, en mayo de 2020, cuando se hicieron esos recortes en política industrial y nunca más volvieron, como consecuencia de esos compartimentos estancos el Consell, ¿no?

Le he hablado del plan estratégico de la industria.
Y hay una cosa que me preocupa y es que su redacción es de marzo del 2018 y lo cierto es que, al menos lo que atañe al plan sectorial del sector del calzado, me gustaría saber hasta qué punto usted considera que debería reformularse.
Y le digo esto porque una de las líneas, como usted conoce, es la línea Inpyme y, en el caso del sector del calzado, justo además en el año de la pandemia, además de resolverla avanzado el mes de octubre, se ha dado la circunstancia de que más del 60 % de las solicitudes, pues, han desistido de estas ayudas.
Con lo cual, me preocupa saber hasta qué punto considera que este plan estratégico de la industria realmente está actualizado, ¿no?

En fin, en definitiva, usted está ahora mismo al frente de la conselleria.
Considero que el sector del calzado está pasando un momento muy delicado.
Hoy la crisis se llama coronavirus, mañana la crisis se puede llamar aranceles.
Al final, desde esta cámara el otro día nos pronunciamos y ahora usted, pues, tiene la palabra y espero que nos pueda concretar algo de esa hoja de ruta que, sin duda, es necesaria y que necesita…

El senyor vicepresident segon de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyor Gracia.

El senyor Gracia Calandín:

…respecto a lo que ustedes han estado haciendo hasta ahora.

Gràcies, president.
(Aplaudiments)

El senyor vicepresident segon de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies.

Quan vullga, senyor conseller.

El senyor conseller d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball:

Senyor president.

Senyor diputat.

Bé, jo el primer és que voldria concretar-li que eixes ajudes que vosté va dir respecte al PEIV van ser reposades, és a dir, que cap sector es va sentir, doncs, pràcticament perjudicat, perquè vam reposar eixos diners i el PEIV va arribar també en l'any anterior.
Sí que és de veres que les vam utilitzar per a autònoms, però hem de clarificar que, després, el govern de la Generalitat les va reposar i, per tant, el PEIV de l'any 2020 també es va complir.
Sí que és de veres que les ajudes a polígons són eixos 27 milions que no vam executar.
Això vull que ho clarifique perquè és que, si no, doncs, sembla ser que ahí no hem arribat, no?

I dir-li que nosaltres també ens preocupem i ens ocupem.
Vull dir, estem treballant.
Tot el tema del PEIV, que inclou al calçat, en 2021 hem incrementat el 19 %.
Vull dir, que més ajudes hi hauran.

Després, el tema que vosté també ha dit, en qüestió de capacitat innovadora del sector i de la digitalització de les pimes, hem concedit en el bienni 2019-2020, 8,4 milions d'euros al sector del calcer.
I sàpia que nosaltres incidim bàsicament en les micropimes y les pimes, que és pel que està treballant el govern i, bàsicament, la conselleria d'economia sostenible.
Sense perdre de vista l'institut Inescop, importantíssim per a la transferència d'innovació al sector; 2019-2020, ajudes, 7,7 milions d'euros.
I, per últim, acabem d'aprovar el pla Resistir, de 647 milions, on garantim que més de cent cinquanta activitats manufactureres, en què es troba el calcer, amb decisió i acció del Consell, amb decisió i acció del Consell, doncs, resulta que podrà arribar també a este sector; ajudes que, com vosté molt bé sap, entre 3.
000 i 200.
000 euros.

A més a més, pel que fa a la notícia sobre la pujada d'aranzels, a què vosté també ha fer referència, dels Estats Units, anunciada per al calcer espanyol, estem treballant amb diversos àmbits.
Perquè en siga coneixedor:

Estem en contacte permanent amb el Ministeri d'Indústria, Comerç i Turisme i se'ns ha traslladat que aquesta proposta no significa la immediata aplicació d'aranzels ja que, ara per ara, es desenvolupen negociacions en l'OCDE per a un impost digital i és previsible que els Estats Units suspenguen l'aplicació de qualsevol aranzel addicional, tal com ha succeït respecte a l'impost de serveis digital francés.

A més, estem fent front comú amb altres comunitats autònomes afectades com, per exemple, la de Castella - la Manxa, on també el sector del calcer està molt clusteritzat en el seu territori.
Hem mantingut contacte estret amb les associacions afectades pel sector, FICE y Avecal.

Així mateix i donat que la representació comercial dels Estats Units ha posat en marxa un procés d'audiència pública, dirigida, principalment, a empreses i consumidors estatunidencs sobre l'impacte i el mal que podria ocasionar-los la imposició d'aquests aranzels addicionals, des d'aquesta conselleria s'ha realitzat una acció de mailing perquè les empreses, a través dels seus importadors, manifesten la seua disconformitat amb aquesta pujada.

I, pel que fa a actuacions a través de l'institut valencià de competitivitat internacional, estem oferint gratuïtat dels serveis, a través de la xarxa exterior, durant tres mesos al sector del calcer i hem organitzat webinars especialitzats en normativa i posicionament estratègic en diferents àrees geogràfiques.
És a dir, hem sigut proactius.

En definitiva, estem treballant per tal de minimitzar l'impacte que poguera tindre, si finalment s'aprova, i defensant el sector del calcer davant de qualsevol represàlia aranzelària.
Perquè aquest Consell, com li he dit al principi, es preocupa i s'ocupa per qualsevol sector industrial i tot el que estem invertint, no tinga dubte, repercutirà de manera positiva en les empreses, en els seus treballadors i treballadores i també en les moltíssimes persones que, d'una manera o altra, estiguen vinculades al sector del calcer del nostre territori.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

(Ocupa la presidència el president de les Corts Valencianes, senyor Enric Morera i Català)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, conseller.

Pregunta que formula l'il·lustre diputat Pedro Ruiz Castell a l'honorable consellera d'Innovació, Universitats, Ciència i Societat Digital.

Senyoria, té vosté la paraula.

El senyor Ruiz Castell:

Gràcies, president.

Bon dia, consellera.

Com totes i tots sabem, el Govern d'Espanya va declarar l'estat d'alarma, per primera vegada, el 14 de març de 2020, amb eixe objecte d'afrontar i gestionar la situació d'emergència sanitària ocasionada per la COVID-19.
I eixa situació va obligar les administracions públiques a posar en funcionament, de manera urgent, diferents actuacions per tractar de pal·liar els efectes de la pandèmia.
I, així, a finals del mes de març de l'any passat, la Conselleria d'Innovació, Universitats, Ciència i Societat Digital va llançar una crida perquè els diferents agents del sistema d'innovació de la Comunitat Valenciana proposaren noves solucions cientificotècniques en la lluita contra la crisi sanitària.
Aquesta convocatòria es va complementar, poc després, amb la concessió de noves ajudes de caràcter urgent, en eixa mateixa línia, aplegant a un import final d'uns dos milions i mig d'euros en total.

L'objectiu no era altre que subvencionar projectes innovadors que no estigueren disponibles en el mercat i que han anat des de treballs relacionats amb la producció de respiradors artificials fins a l'aplicació de diferents eines d'intel·ligència artificial per a millorar el diagnòstic i pronòstic de pacients amb COVID-19.
Un gran esforç, sense dubte, que va posar de manifest la capacitat de la seua conselleria a l'hora de reaccionar davant una situació tan dramàtica com la que vàrem viure i encara patim, actuant amb rapidesa i diligència.

Tanmateix, l'alt nivell de les respostes va mostrar l'enorme potencial científic i tecnològic del sistema valencià d'innovació.
Una iniciativa que, com bé sap, doncs, va ser tot un èxit i de la qual tota la societat valenciana s'enorgullix.

Dit això, alguns investigadors han mostrat també una certa preocupació davant l'impacte que tot aquest esforç necessari, però sobrevingut, podria tindre, en relació amb el finançament i el desenvolupament d'altres projectes de recerca no orientats cap a eixes aplicacions dirigides a fer front a la pandèmia de la COVID-19.

Existix el risc de no veure més enllà d'aquesta crisi sanitària i de pensar que només cal donar resposta a les necessitats tan urgents que tenim.
Però hi ha vida o, millor dit, hi ha ciència més enllà de la COVID-19.
No es pot deixar de finançar la recerca bàsica, malgrat el fet que no puga ser transferida de manera immediata, perquè la ciència no sempre proporciona solucions al moment.
I açò fins i tot és extrapolable a altres branques del coneixement científic, com les ciències humanes i socials.
Una ciència bàsica, en tots els àmbits del coneixement, que hi estic segur que coincidim, consellera, requerix d'un finançament estable i continuat en el temps.

Hi ha qui considera que, almenys, un 35 % dels fons destinats a la recerca -fons que haurien d'incrementar-se de manera considerable, en la línia d'allò que ha fet el govern del Botànic durant els darrers anys- s'haurien de reservar per a la ciència bàsica o, dit en altres paraules, per a la investigació impulsada per la curiositat.
Els anglosaxons tenen un terme molt evocador per a aquest tipus de recerca sense aplicacions aparentment immediates, és el blue skies research.
Alguns estudis recents conclouen que cada euro invertit en aquest tipus de ciència de cels blaus termina generant un retorn de més de quatre euros per a la societat.
I és que, tot i que les solucions a les crisis globals com aquesta sovint procedixen de la ciència, no tota la investigació científica ha de servir per a donar solucions a problemes apressants.

És el que té la ciència bàsica, potser mai no servirà per a res o potser sí i, aleshores, farà la diferència.
Serà gràcies a aquest tipus de recerca que trobarem les respostes adequades als problemes i reptes del futur.
I l'exemple més recent és el de la tecnologia RNA missatger, desenvolupada per la bioquímica hongaresa Katalin Karikó, malgrat tots els problemes que va tenir a la dècada dels noranta per trobar finançament, per tractar-se d'una idea que no estava de moda i que, miren per on, ha servit per a poder desenvolupar algunes de les vacunes que ens han de permetre erradicar el virus.

Per tot això, li faig la següent pregunta, consellera: davant l'actual situació de crisi sanitària i el risc de centrar exclusivament l'atenció del sistema científic valencià, al voltant tot allò relacionat amb la COVID-19, com s'espera que afecte la pandèmia a les prioritats en investigació i al finançament en matèria de recerca, desenvolupament i innovació?

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Contestarà l'honorable consellera a la pregunta que s'acaba de formular.

La senyora consellera d'Innovació, Universitats, Ciència i Societat Digital:

Presidente.

Señor Ruiz, como bien ha expuesto, hace aproximadamente un año nos encontramos con una situación de emergencia sanitaria y social ocasionada por la COVID-19 que nos llevó a un contexto tremendamente complicado.
En ese contexto, desde el primer momento que se decretó el estado de alarma, la prioridad para el gobierno valenciano fue, sin duda, dar una respuesta adecuada a dicha emergencia.

Ante este panorama y con la finalidad de poder contribuir a contener la crisis del COVID-19, desde esta conselleria se activó la llamada al sistema valenciano de la innovación e investigación, confirmando una vez más la importancia de la ciencia y de la investigación, especialmente en esos terribles momentos.
Se presentaron un total de más de 250 proyectos con soluciones que aportaban algo novedoso, que no estaba en el mercado, que no estaba comercialmente disponible.
Se priorizó, además, los TRL 6, 7 y 8, los que estaban ya en un grado muy avanzado de desarrollo, en cuanto a equipos de protección, mascarillas, test de PCR, respiradores, soluciones médicas y farmacológicas, sistemas de desinfección, inteligencia artificial y utilización de recursos y logística.

Se financiaron 41 proyectos de equipos de investigación de universidades, de institutos tecnológicos, de centros de investigación, empresas, que, además, a día de hoy, siguen trabajando precisamente para poder dar respuestas a las necesidades generadas por la pandemia.
Se destinaron casi tres millones de euros en proyectos, poniendo en valor todo el potencial del sistema investigador e innovador de nuestro territorio.

Se hizo un esfuerzo adicional, desde luego, pero el compromiso con la ciencia y la investigación de la Generalitat está muy claro, está decidido.
Hay que recordar que esta conselleria -me gustaría recordar- cuenta con un presupuesto de casi mil ochenta y cinco millones de euros, que ha incrementado la inversión en un 16,8 %, porque eso es muy significativo.
En el área de ciencia e investigación el presupuesto aumentó en más de un 65 % con respecto a los presupuestos del año anterior.
Quiero decir que el sistema científico de nuestra comunitat puede tener la garantía de que este Consell, desde luego, va a seguir impulsando esa apuesta fuerte por la ciencia y por la investigación.

Y, como dispongo de tiempo limitado y tampoco puede extenderme todo lo que quisiera, pues, me gustaría destacar esa apuesta firme por la ciencia reflejando, pues, unas iniciativas que permítame que las destaque.
El volumen de recursos para innovación y ciencia vinculados directamente a «Alcem-nos», con más de ciento cincuenta y siete millones divididos en cinco líneas estratégicas y dieciocho acciones.
En Valencia este año verá la luz la escuela de postgrado en inteligencia artificial, en Castellón la institución valenciana de excelencia, en Alicante el Nodo Ellis.

El programa para la promoción de la investigación científica, el desarrollo tecnológico y la innovación al que se destinan más de cincuenta y un millones de euros, destacando entre las novedades el aumento de la duración máxima de la subvención para el contrato de personal investigador predoctoral y para el Programa Santiago Grisolía.

Prórroga de 100 días que afecta a 360 contratos de personal investigador del sistema valenciano y para ello esta conselleria invertirá 2.
894.
000 euros en tres años para ampliar, precisamente, esos contratos.

Firmaremos convenios con cada una de las universidades públicas para la contratación de doctores, favoreciendo, precisamente, la realización de tesis doctorales en empresas transfiriendo conocimiento.
Destinamos para ello un millón de euros.

Se encuentra abierto el plazo de presentación para la contratación de jóvenes desocupados en entidades públicas de investigación.
La dirección general de ciencia destina 2,3 millones de euros, un 83 % más respecto al 2018.

Y permítame acabar con el plan GenT, del cual nos sentimos tremendamente orgullosos porque ha conseguido atraer, retener y consolidar la carrera de investigadores e investigadoras de excelencia internacional para que puedan desarrollar precisamente aquí sus proyectos de I+D+I en la Comunitat Valenciana.
El presupuesto que la Generalitat dedica a este programa creció un 69 %, pasando de los 7,1 millones de euros a los 12 millones de euros que tenemos previsto este año en el presupuesto.
Contamos con 100 investigadores, 84 incorporados y con 38 nuevas plazas para este año.

Esto es solo una muestra del compromiso de este gobierno para potenciar, invertir y, desde luego, mejorar el sistema científico valenciano, así como se refuerza nuestro conjunto de ciencia, investigación e innovación.

Gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, consellera.

Penúltima pregunta, que formula l'il·lustre diputat Luís Martínez Fuentes a la consellera d'Innovació, Universitats, Ciència i Societat Digital.

El senyor Martínez Fuentes:

President, done per formulada la pregunta.

El senyor president de les Corts Valencianes:

Dona per formulada la pregunta sobre mesures per a evitar irregularitats en els ajuts al Districte Digital.

Li contestarà l'honorable consellera.

La senyora consellera d'Innovació, Universitats, Ciència i Societat Digital:

Gracias, presidente.

Señor Martínez, la Intervención General hace unas recomendaciones a las que se ha dado cumplimiento, como evidentemente no podría ser de otra manera.
El interventor ha considerado que la actuación de la sociedad de proyectos temáticos en materia de subvenciones se basa en una interpretación de la normativa que no es compartida por la propia Intervención General.
Por ello, la Sociedad de Proyectos Temáticos de la Comunidad Valenciana ha dejado de realizar estas convocatorias de incentivos desde el 2019.

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, consellera.

Acabarà de formular la pregunta l'il·lustre diputat Luís Martínez.

Quan vosté vullga, senyoria.

El senyor Martínez Fuentes:

Gràcies, president.

Mire, como no lo ha reconocido, pero…, son múltiples las irregularidades que se han producido en la sociedad de parques temáticos y, en concreto, en el Distrito Digital.

Le voy a leer algunos de los aspectos que menciona la auditoría de la sociedad de parques temáticos.
El informe de cumplimiento de la auditoría dice: «Se producen modificaciones de contrato que no están previstas ni en el contrato ni en los pliegos de licitación y que la propia intervención ratifica que no existen circunstancias sobrevenidas».
«Inicio de trabajos antes de formalizarse el contrato y se liquidan atrasos por esos trabajos iniciados de forma ilegal».
«Se han observado incumplimientos respecto a los requisitos exigidos».
Es decir, cumplan o no cumplan las empresas, se les pagan las subvenciones.
«Trabajadores contratados por dos empresas a la vez, mismos trabajadores han sido contratados en dos o más empresas incentivadas.
En todos los casos analizados -y leo textualmente- se ha producido un exceso del incentivo».
Es decir, se paga más subvención de la que le correspondería.

Y para rematar la gestión dice: «La Sociedad Proyectos Temáticos no cuenta con un registro de facturas informatizado ni está adherido al punto general de entrada de facturas de la administración general».
Señora consellera, muy bonito todo.

Yo, cuando lo leía, pensaba que, efectivamente, es de su responsabilidad, única y exclusivamente de su responsabilidad, lo que allí ha pasado o está pasando.
Y pensaba, digo: bueno, esto ¿qué ocurriría, que diría su partido, si esto en un informe lo pusiera que lo hubiera hecho el Partido Popular?
Pues, se lo digo, muy sencillo, lo que hubieran hecho enseguida…, bueno, en la prensa nos hubieran puesto de aquella manera, camisetas, dimisiones, evidentemente nos hubieran pedido dimisiones.
Por cierto, esas dimisiones que ustedes no se autoimponen, porque le voy a poner el ejemplo, por ejemplo, del director general de Urbanismo, el señor García Nebot, histórico socialista que está siendo investigado por los juzgados por una trama de pagos millonarios por parte de ayuntamientos socialistas en la provincia de Castellón.
(Aplaudiments)

Pero, mire, se sentará también, le digo, y se sentará el próximo día 27 de octubre a declarar por un presunto delito de falsificación de documento público.
No sé, yo creo que es bastante gordo y todavía no sabemos si dimitirá o lo cesarán, no lo sabemos.
Es esa doble vara de medir que tienen ustedes.

Pero, mire, volviendo, no quiero desviarme del tema, porque le preguntaba que es las irregularidades en el Distrito Digital.
Me gustaría que me explicara un contrato que es la licitación de la coordinación de Distrito Digital.
Mire, en la documentación que yo le pedía a la conselleria, resulta ser que se adjudica este contrato, un contrato de 400.
000 euros, se presentan dos empresas, Binomio y Península.
Gana la adjudicación la empresa Península y, finalmente, como coordinador de la empresa ganadora actúa el gerente de la empresa perdedora.
¿Y quién es ese gerente al que se contrata?
Pues, es, ni más ni menos, el sobrino del director general de la Sociedad de Proyectos Temáticos, el ilustre socialista Antonio Rodes.

Señora Pascual, ¿me puede explicar también -y me gustaría que esto lo explicara- el contrato…, el mismo día que se firma este contrato, donde se especifican las personas que van a hacerse cargo, son tres, y el mismo día se presenta otro documento en el que son tres personas diferentes las que van a hacerse cargo de ese contrato?
Yo, señora consellera, le diría que eso tiene…, usted me dirá que es legal, pero eso suena a chanchullo socialista, de todas todas.

Aquí hay que cuidar a la familia y los amigos, sin duda.
Usted ya lo ha hecho, como lo hace el presidente Puig también.
Por favor, quiero que me lo explique.
Y, sobre todo, señora Pascual, es que esto se ha realizado en plena pandemia, en plena pandemia con gente sufriendo los ERTE, con gente en situaciones de desempleo, y a los únicos que no les falta trabajo, señora consellera, es a ustedes, a sus familiares y a sus amigos.

Mientras la gente estaba sufriendo, ustedes estaban trabajando en lo que mejor saben hacer, que es en colocar a los suyos.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Una vegada formulada la pregunta i en la seua extensió, donarem la paraula a la consellera per a què puga respondre a les qüestions plantejades.

La senyora consellera d'Innovació, Universitats, Ciència i Societat Digital:

Señor diputado, si me permite, para empezar…, aparte de varios errores que tiene usted en su intervención, para empezar, le voy a decir que la SPTCV no es la sociedad de parques temáticos.
En su momento fue la Sociedad de Proyectos Temáticos de la Comunidad Valenciana y en la actualidad es la Sociedad de Proyectos para la Transformación Digital en la Comunidad Valenciana.
Así que, para empezar, pues, ya está usted mencionando la sociedad mal.

Señor diputado, la intervención, y me voy a limitar a la pregunta, no ha encontrado irregularidades.
De hecho, le reitero, lo que señala el informe de la intervención, como usted muy bien ha leído, son incumplimientos, considerando que la SPTCV no puede otorgar subvenciones, incentivos o entregas dinerarias, como ya le he mencionado.

La intervención en su informe del ejercicio 2018 lo que consideró es que, precisamente, la SPTCV no puede conceder subvenciones, pero reconoció que la ley de hacienda pública podría interpretarse como una habilitación a estas entidades por hacerlo.
Es, por tanto, una cuestión de interpretación de la norma y por eso, una vez definida la posición de la Intervención General, pues, se ha seguido el criterio que ha marcado la Intervención General.

Habrá leído también que la Intervención General considera que el procedimiento de concesión de ayudas ha seguido las obligaciones derivadas de la Ley general de subvenciones y en particular las relativas a los principios de publicidad, transparencia, concurrencia, objetividad y no discriminación.
No me lo estoy inventando, está ahí también.
Pero, claro, eso usted no lo ha leído, evidentemente.

A la vista del informe, la SPTCV no realizó nuevas convocatorias ni tampoco amplió la única convocatoria realizada que, como usted bien sabe, fue la del 2018.
O sea, que se le hizo caso a lo que dijo la Intervención General.

Y respecto a la única recomendación de la intervención realizada sobre los incentivos, de supervisar y revisar aquellos que ya habían sido otorgados, la SPTCV ha seguido exactamente esa medida.
En este sentido, debo decirle que existe una labor minuciosa de control de cumplimiento de los compromisos asumidos por las empresas beneficiarias por parte de la sociedad, no realizándose pago alguno hasta que acreditan todos, absolutamente todos, los aspectos requeridos, reclamándose el reintegro en caso necesario y remitiendo el expediente a la Abogacía de la Generalitat ante cualquier incumplimiento.

Pero me va a permitir que le diga que lo que sucede aquí es que distrito digital es una realidad.
Parece que les moleste, pero es que es una realidad.
Es un proyecto eficaz desde el punto de vista social y sostenible desde el punto de vista financiero.
Desde el 2018 se han implantado en distrito digital un total de 100 empresas, a fecha de hoy se encuentran instaladas 67.
Esas 67 empresas han generado un total de 757 puestos de trabajo.

Distrito digital cuenta con un plan de expansión.
Hace apenas una semana anuncié, además, la puesta en marcha de las obras del edificio del muelle 5, el 24 de mayo, en el puerto de Alicante, en el que se dotarán 552 puestos de trabajo adicionales a los que ya existen.
A fecha de hoy, número de partners, es decir, empresas tecnológicas que se han adherido al proyecto, son 186.
Y están adheridos 99 colaboradores, me refiero a entidades públicas y privadas, asociaciones y empresas que son indispensables para el éxito del proyecto.
Y como novedad, además, este mes se activará el Programa partner internacional.

Además, este mes de mayo, se puso en funcionamiento un nuevo servicio para empresas del distrito digital denominado Oficina Europa.
Contamos con un programa de retos, tres de los cuales se pondrán en marcha este junio, contribuyendo, precisamente, al desarrollo de proyectos de innovación abierta, así como iniciativas para la consolidación de hubs, lo que va a suponer la expansión a Valencia y a Castellón del distrito digital, expandiéndose por todo el territorio de la comunidad.

Se trata precisamente de poner a la Comunitat Valenciana en valor como destino preferente de empresas de economía digital, consolidando un nuevo modelo de producción, basado en el conocimiento y en la innovación.
Un nuevo modelo acorde con este gobierno y con este Consell.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, consellera.

Senyories, i amb la següent pregunta finalitzaríem este punt i també el ple, que és la pregunta 159 que formula l'il·lustre diputat Miguel Barrachina, en nom del Grup Parlamentari Popular.

Quan vosté vullga, senyoria.

El senyor Barrachina Ros:

Muchas gracias, señor presidente.

Y buenas tardes, señora consellera.

Como bien sabe, el director general de Urbanismo está imputado en una causa determinada como compleja por amañar contratos con ayuntamientos socialistas en la provincia de Castellón.

A nuestro juicio, incurrió en numerosas incompatibilidades.
Lo cual no es extraño, dado que, de forma milagrosa y concertada, fue contratado a la vez, cuando se produjo el cambio político en 2015, por el Ayuntamiento de Castellón, el de Villarreal, el de Burriana, el de Segorbe, el de Onda, el de Almassora… Y en solo uno de ellos, el de Almenara, con un contrato amañado de 45.
000 euros, consiguió milagrosamente apartarle cada año del orden de 200.
000 euros a él, a su socio y a su empresa Axioma.

Por tanto, como estoy seguro de que usted, como responsable de transparencia este Consell, lo conoce mejor que yo, recientemente -yo lo tengo esta semana- se recibió esta diligencia del juzgado de Nules por falsedad en documentos públicos, por la cual se imputa a Estíbaliz Pérez Navarro, lo cual no es novedad, es la alcaldesa de Almenara, que va por la quinta imputación, es la secretaria de organización del PSOE provincial en la provincia de Castellón, al socio de García Nebot y al director general García Nebot, actualmente en ejercicio.

Por tanto, nos gustaría conocer su opinión, porque el entrañable municipio de Almenara, a manos de Estíbaliz cinco veces imputada, del director general de Urbanismo actual, que nos tememos que al menos esté dos veces imputado, pero usted ahora me lo aclarará, están convirtiendo ese entrañable municipio en la cueva de Alí Babá.
Como los hermanos Puig en el municipio de Morella, que siguen sin responder a aquel ayuntamiento sobre cuántos contratos públicos ha recibido el imputado Francis Puig.

Gracias, señor president.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Contestarà la consellera de participació, transparència, cooperació…

La senyora consellera de Participació, Transparència, Cooperació i Qualitat Democràtica:

Gràcies, senyoria.

Sobre les informacions que vosté ha donat ací, i que evidentment no tenen a vore amb el que és la seua activitat com a director general, bé, simplement dir-li, com vosté molt bé sap, que tots els alts càrrecs d'este govern estem adherits al Codi de Bon Govern, que tinc clar que tots complim i complirem.

Respecte al que vosté em preguntava concretament, que és sobre les incompatibilitats del director general d'Urbanisme, la veritat és que em sorprenia la pregunta -ara comprenc que és que la pregunta en realitat no s'ha acabat de fer com estava plantejada-, perquè, primer, la varen formular el 2019 i en el 2020 esta consellera ja els va contestar.
El 23 de gener del 2020 i el 2 de setembre de 2020.
Però no hi ha cap problema, perquè este govern és un govern transparent i, per tant, no té cap problema en contestar les vegades que faça falta les seues preguntes.

Li contaré que en el tema de la compatibilitat del director general d'Urbanisme, en què, evidentment, vosté té un interés, i em sembla molt bé que ens pregunte, que per a això estem, per a donar tota la informació, dir-li que va ser analitzada de manera molt rigorosa per l'Oficina de Control de Conflictes d'Interessos.
Va obrir una actuació de verificació en què va comprovar els fets relacionats, tant en l'exercici de l'advocacia com en les d'assessor municipal.

I, segons eixe informe que ha verificat l'OCCI, no n'hi ha cap incompatibilitat en la persona del director general d'Urbanisme.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, consellera.

Acabarà de culminar la pregunta l'il·lustre diputat Miguel Barrachina sobre la qüestió que s'ha plantejat.

Quan vosté vullga, senyoria.

El senyor Barrachina Ros:

Gracias, presidente.

Pues cómo ha cambiado el cuento, ¿no?
Yo no le voy a reclamar que ustedes destituyan, como pedía incluso este letrado, García Nebot, por escrito, que decía aquello de: «Se debe suspender al imputado de todos sus cargos públicos, y así limpiaríamos la vida pública de la duda eterna de que estamos dirigidos por un montón de presuntos delincuentes».

No les pido que destituyan a los imputados, le imploro que no los asciendan, que no los asciendan.
Yo sé que prescindir de los imputados sería destituir al director general del Agua, destituir a la subsecretaria de Sanidad, destituir al director general de Política Lingüística, acabar con la trama del hermano del presidente, reconocer que, cuando en una sentencia los jueces te dicen que lo que has hecho ha sido exculpar a tu exmarido en un tema de abusos de menores, les obligarían a ustedes a tomar medidas… Yo no les pido que destituyan al secretario general de Empleo, les pido que, por favor, mantengan algo de coherencia.

¿Por qué a este director general de Urbanismo no lo destituyen, es más, lo consideran?
Pues por el mismo motivo por el cual la UCO de la Guardia Civil ha observado que, en el caso de otro director general de Urbanismo, Rafael Rubio, hasta que ha entrado en prisión el gobierno socialista ha ido ascendiéndolo.

¿Por qué?
Pues porque probablemente tienen miedo a lo que diga García Nebot y a lo que diga Rafael Rubio cuando se sienten en el banquillo.
Cabe la posibilidad de que la Guardia Civil tenga razón y lo que recibían de esa trama de ayuntamientos no fuese para él, sino para el partido que a usted la mantiene en el gobierno.
(Aplaudiments)

Yo no les pido, por tanto, que destituyan a los imputados.
Les pido que no los asciendan.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Contestarà… Contestarà la consellera.

Amb la resposta que escoltarem a continuació, finalitzarem este punt, senyories.
Quan vosté vullga, consellera.

La senyora consellera de Participació, Transparència, Cooperació i Qualitat Democràtica:

El senyor Barrachina ha agarrat, ha ficat moltíssimes coses en la coctelera, ho ha menejat i ho ha escampat, mesclant coses que, a més, no són ni realitat.

Per a començar, el senyor Rafa Rubio no ha sigut mai, jo que sàpiga, director general d'urbanisme.
(Veus)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Senyories.

La senyora consellera de Participació, Transparència, Cooperació i Qualitat Democràtica:

D'este govern, no.
 (Veus) Però, en estos moments, jo crec que és que eixe càrrec en concret no existix en l'ajuntament.
(Veus)

I, a més una qüestió claríssima.
El senyor Rafa Rubio va ser cessat com a subdelegat del govern immediatament.
Immediatament.
Jo crec que ha quedat prou clar.

De totes maneres, respecte al director general d'Urbanisme que ens ocupa, que és el director general d'Urbanisme de la Generalitat Valenciana.
A vosté també se li ha oblidat dir que fa poc estava imputat i que va anar a declarar i que es va arxivar la causa.
Això se li ha oblidat, i mescla tot.

I, bé, vull deixar clar que el director general no té cap causa d'incompatibilitat i que, a més a més, vull deixar clara una qüestió, i ja parlàrem este matí en la sessió de control.
Este govern té mecanismes de control i té mecanismes de control des de que entrà este govern.
Perquè té la Llei 8/2016 d'incompatibilitats i conflictes d'interessos de persones amb càrrecs públics, que es va desenvolupar reglamentàriament pel Decret /2018, un marc normatiu molt clar que diu el que es pot fer i el que no es pot fet.

Saben vostés el que hi havia abans del 2016, abans que arribara el Botànic?
No n'hi havia res.
No n'hi havia cap normativa que dictara incompatibilitats.
Però, a més, és molt més greu, perquè tampoc ens podíem adherir i utilitzar supletòriament el de l'estat espanyol, perquè sí que n'hi ha un règim d'incompatibilitats per als alts càrrecs del govern, però no es podia aplicar.

Sap vosté perquè no es podia aplicar?
Perquè vostés sí que varen crear, en l'any 1995, el registre d'activitats i de béns patrimonials d'alts càrrecs de la Generalitat Valenciana.
Això no permetia utilitzar la supletorietat del de l'estat espanyol, però no regulaven res, absolutament res de les incompatibilitats.
Absolutament res.
I, de fet, en l'any 2009, governant encara vostés, varen fer un altre decret per a modificar el del 1995, però tampoc van tindre cap interés en regular les incompatibilitats.

I després són capaços ací d'acusar d'incompatibilitats a este govern, quan no en té cap.
Perquè nosaltres tenim una normativa que regula les incompatibilitats d'una manera molt clara i mecanismes de control, com és l'OCCI, per a poder comprovar si es complix o no, i fa una control.

Eixe és el govern del Botànic.
Vostés no ens poden donar lliçons absolutament de res.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, consellera.

Senyories, i amb esta resposta, finalitzem este punt i finalitzem també el ple de hui dijous.

Senyories, han fet vostés un bon treball.
És closa la sessió.
(El president colpeja amb la maceta)

(S'alça la sessió a les 14 hores i 47 minuts)