Educaci%C3%B3%2020211014HTML.html





Comissió d'Educació i Cultura realitzada el dia 14 d'octubre de 2021.
Comença la reunió a les 12 hores i 44 minuts.
Presideix el diputat senyor Jesús Pla Herrero.
Reunió número 14.

El senyor president:

Bon dia a totes i a tots.

Comencem la comissió.
Com sempre, el senyor secretari passarà llista per comprovar que tenim el quòrum suficient.

El senyor secretari:

Sí, president.
Bon dia.

(El secretari passa llista per tal de comprovar si hi ha quòrum)

Hi ha quòrum, president.

El senyor president:

Molt bé.
Gràcies.

Passem al primer punt de l'ordre del dia, que, com sempre, és la lectura i aprovació, si escau, de la reunió anterior.
Hi ha alguna al·legació, alguna correcció a l'acta de la sessió anterior?
Cap?
L'aprovem per unanimitat?
Sí?
S'aprova per unanimitat.

Compareixença del conseller d'Educació, Cultura i Esport, senyor Vicent Marzà Ibáñez, per a retre compte de les mesures organitzatives de prevenció, higiene i promoció de la salut per al curs 2021-2022 als centres educatius de la Comunitat Valenciana sol·licitada a petició pròpia (RE número 40.
337), a la qual s'acumula la sol·licitada pel Grup Parlamentari Ciudadanos per a retre compte del procés d'admissió i arranjament escolar per al curs 2021-2022 en els centres docents de la Comunitat Valenciana (RE número 34.
478), a la qual s'acumula la sol·licitada pel Grup Parlamentari Popular per a retre compte de la posada en marxa de l'inici del curs escolar 2021-2022 (RE número 40.
360), a la qual s'acumula la sol·licitada pel Grup Parlamentari Vox Comunidad Valenciana per a explicar i informar sobre les mesures que s'han pres per part de la conselleria competent de cara a l'inici del curs nou (RE número 40.
398) i a la qual s'acumula la sol·licitada pel Grup Parlamentari Ciudadanos per a exposar la planificació de l'inici del curs acadèmic 2021-2022 als centres educatius sostinguts amb fons públics de la Comunitat Valenciana (RE número 40.
587)

El senyor president:

I ara sí, passem al segon punt de l'ordre del dia, que és la compareixença del conseller d'Educació, Cultura i Esport per a retre compte de les mesures organitzatives de prevenció, higiene i promoció de la salut en el curs 2021-2022 als centres educatius de la Comunitat Valenciana, sol·licitada a petició pròpia; petició que s'acumula a la petició de compareixença del conseller d'Educació, Cultura i Esports per a retre compte del procés d'admissió i arranjament escolar per al curs 2021-2022 en els centres docents de la Comunitat Valenciana, sol·licitada pel Grup Parlamentari Ciudadanos; a la compareixença també del conseller d'Educació, Cultura i Esports per a retre compte de la posada en marxa de l'inici del curs escolar 2021-2022, sol·licitada pel Grup Parlamentari Popular; a la compareixença del conseller d'Educació, Cultura i Esport per a explicar i informar sobre les mesures que s'han pres per part de la conselleria competent de cara a l'inici del curs nou, sol·licitada pel Grup Parlamentari Vox Comunidad Valenciana; i a la compareixença del conseller d'Educació, Cultura i Esports per a exposar la planificació de l'inici del curs acadèmic als centres educatius sostinguts amb fons públics de la Comunitat Valenciana, sol·licitada pel Grup Parlamentari Ciudadanos.

Bé, als efectes de la intervenció dels grups, a vore: primer intervindrà el conseller sense límit de temps; després intervindran els grups que han sol·licitat la compareixença, tindran sis minuts cada grup; després els grups que no han demanat la compareixença, començaran els no adscrits, per tres minuts, i després els grups que sustenten el govern, de menor a major, per tres minuts; després contestarà el conseller també sense temps; i després n'hi haurà una rèplica de tres minuts per als grups que demanen la rèplica, i finalitzarà el conseller també en tres minuts.
Val?

Per tant, senyor conseller, quan vosté vullga, pot començar la compareixença.

El senyor conseller d'Educació, Cultura i Esport:

Gràcies, senyor president.

Gràcies, senyories.

Gràcies a tots els portaveus d'educació d'aquesta cambra.

I gràcies especialment per acceptar també la meua petició per comparéixer davant d'aquestes Corts per tal de donar compte de les mesures que vam adoptar en el seu moment de cara a l'inici de curs.

I, evidentment, també parlaré de com estan funcionant i quins són els resultats que estem ara ja, més d'un mes després de l'inici de curs, un curs que torna a començar, evidentment, amb unes condicions sanitàries diferents a les que teníem costum, a les que estàvem acostumades, però que, evidentment, són unes condicions molt millors que no les del curs passat.
I, malgrat això, seguim comptant amb una gran inversió extraordinària per tal d'afrontar una pandèmia que malauradament encara no ha desaparegut.

Ha passat ja un any i mig des de la declaració de pandèmia global que es va fer al voltant de la COVID-19 i moltes coses han canviat, moltíssimes; però el que no ha canviat i no canviarà, ni una pandèmia ho ha fet, doncs és l'aposta d'aquest govern per l'educació de qualitat i per a superar totes les barreres que estiguen al nostre camí.

Com saben, cada any intente plantejar aquesta compareixença d'alguna manera per fer el resum d'allò que hem fet i sobretot plantejar quins són els objectius del curs.
I en este sentit ho volem fer també des del punt de vista de la capacitat que tenim des del sistema educatiu valencià, no només de generar ocupació, sinó de contribuir a una generació d'ocupació de major qualitat que ens ajude a superar una crisi com l'actual, la crisi de la pandèmia de la COVID-19, i que, evidentment, ha estat una afectació directa en les estructures socials, no només en la qüestió sanitària, sinó també en les estructures socials, econòmiques, productives i d'ocupació del nostre del nostre país.

Tenim clar que l'educació és un dels principals motors d'inclusió, tenim clar que és un dels principals vectors de transformació de les desigualtats d'origen dels nostres xiquets i xiquetes.
I també ho tenim clar que és precisament gràcies a tindre un sistema públic, gratuït, que els nostres xiquets i xiquetes poden anar educant-se en llibertat, que poden anar educant-se en millors oportunitats i que ho fan sense que això implique desigualtats segons en quin tipus de família s'ha nascut.

Per tant, afrontem uns reptes, reptes de futur que són claus, i especialment en aquest curs.
El primer de tots, evidentment, és seguir protegint-los davant d'aquesta terrible pandèmia.
Que aquesta situació, la de la pandèmia, no servisca per a dividir, per a confrontar i per a distanciar encara més la nostra societat.
I, per tant, sabem que l'educació és i ha de ser un motor de cohesió.
Que hem d'eixir d'aquesta crisi amb una creació d'ocupació de qualitat, en què es veu, i així estan tots els indicadors, que vora el 80 % dels treballadors i treballadores necessitaran d'una qualificació professional en els propers anys.
I, per tant, és necessari, sí o sí, treballar en eixe àmbit, transitar també cap a un model molt més sostenible per tal de tractar de pal·liar les situacions que estem vivint i les pitjors situacions i conseqüències de canvi climàtic, i defensar, evidentment, allò que ens fa únics, que ens connecta el conjunt del món i que alhora ens ajuda a seguir tractant-nos amb igualtat amb la resta dels pobles del món.

Per tant, intentaré fer aquesta primera compareixença, aquesta primera intervenció de la compareixença al voltant, com els deia abans, de tots els reptes que hem hagut d'afrontar per aquest inici de curs, i fer-ho des de la perspectiva que l'educació és i ha de ser també un motor de generació d'igualtats i d'oportunitats per a totes i tots, i també motor de canvi econòmic i generador d'oportunitats per a l'ocupació.

Mire, comencem un curs, ja fa un mes hem començat un curs amb l'experiència del curs passat, un curs pandèmic, clar, encara tenim la pandèmia, però amb l'experiència del curs passat i sabent què és el que va funcionar i quines eren les perspectives d'algunes formacions polítiques respecte al curs passat i com vam acabar el curs passat, què es va plantejar en la mateixa compareixença que estic fent avui ací el curs passat i com les evidències van marcar el camí cap a una qüestió totalment contrària al que algunes intervencions van haver en este sentit.

Saben que el curs passat vam finalitzar amb un esforç enorme per part del conjunt de la comunitat educativa, no va ser gens fàcil.
I el primer que cal que fem és agrair al conjunt de la comunitat educativa que eixe aprenentatge ens ha servit per a iniciar aquest curs i fer-ho amb l'aprenentatge de quines mesures van funcionar i, per tant, quines hem repetit.

Vam començar el curs i vam acabar el curs passat amb una creació massiva de grups de forma extraordinària, amb l'habilitació d'espais perquè tot el món poguera tindre el seu espai per garantir la màxima presencialitat possible, en aquell moment no es va poder garantir el cent per cent de presencialitat, aquest curs sí.
Per tant, eixe aprenentatge és evident que s'ha practicat per aquest curs.
Es van comprar tota sèrie de materials de protecció i d'higiene.
Es van habilitar fons extraordinaris per als centres educatius.
Contractació extraordinària de personal docent i personal no docent, que no se'n parla prou del personal no docent, que també ha estat al servei del conjunt de la comunitat educativa.
Es van comprar i distribuir més de huit mil purificadors amb filtres EPA, cosa que no va fer altra comunitat.
I es van distribuir, evidentment també, les diferents mascaretes per al conjunt dels treballadors i de les treballadores del sistema educatiu.

Així vam acabar el curs, aquell curs que en teoria seria un desastre, atenent a les intervencions en aquesta comissió, aquell curs en què no s'arribaria a desembre i que es tancarien les escoles, es va dir en aquesta comissió.
Doncs vam arribar al final del curs amb una afectació als centres educatius més que relativa, més que baixa, i que en el punt més alt de la pandèmia va a afectar al 3 % dels grups i aules.
És a dir, que en el punt més alt vam tancar el curs, gràcies a eixes mesures i a l'esforç enorme del conjunt de la comunitat educativa, amb el 97 % de l'alumnat assistint a classe de forma normal.

Com encarem aquest curs?
Doncs amb eixe aprenentatge de la capacitat de la comunitat educativa d'adaptar-se a tots els reptes, de seguir endavant i d'utilitzar tots els recursos extraordinaris que s'habiliten per a donar resultats extraordinaris.
Eixe és el gran aprenentatge del curs passat amb el qual hem començat aquest curs.
I, de fet, les xifres no només ho corroboren, sinó que ho avalen.
El sistema educatiu està preparat amb eixes dotacions extraordinàries per a fer front a aquesta situació, malgrat els condicionants que alguna gent volia posar-li, la por que es va intentar generar, en aquest curs a hores d'ara el 99,85 % de les aules no tenen cap tipus d'afectació, a hores d'ara, en aquest curs 99,85 %.
És a dir, la pràctica totalitat dels grups i de les aules no tenen cap tipus d'afectació.
I això es deu, evidentment, com dèiem abans, al gran treball de la comunitat educativa, evidentment, però també, i així ho hem de dir, als treballs dels investigadors i de les investigadores i a tots els professionals de la salut que ens han situat en una situació completament de força davant una situació com un repte, com el de la pandèmia.

Miren, el treball, la comunitat educativa ha sigut essencial, i així ho hem de posar en valor, però jo crec que també estaria bé que posàrem en valor el treball de la sanitat pública i el model descentralitzat de l'estat.
I vaig a dir-ho així, perquè crec que és evident que això condiciona l'inici del nostre curs.
Resulta que si haguérem tingut un model de total de centralització en l'Estat, com per exemple el model francés, doncs, estem parlant d'unes xifres del 65 % de vacunació en un model centralista.
O si parlem d'un model privatitzat de la sanitat, com el d'Estats Units, parlem d'un 56 % de vacunació.
I, en canvi, en un model de sanitat pública universal, model de cogovernança descentralitzada, estem en unes xifres superiors al 80 % del conjunt de la població, i més del 90 de la població diana, que ens han permés començar el curs amb les xifres que tenim.

Per tant, crec que està bé, ja que ací tenim la representació política del conjunt de la ciutadania, que aquestes xifres, que aquestes dades les posem en valor.
I que ho agraïm perquè sense això no haguérem pogut començar el curs com l'hem començat.
I, per tant, amb eixa màxima presencialitat i amb eixa màxima normalitat, malgrat la pandèmia.

Miren, per a este curs continuem apostant clarament per la presencialitat, i en aquest curs ho han pogut fer gràcies a eixa vacunació massiva, gràcies a eixe treball dels sanitaris i de les sanitàries, dels investigadors i investigadores.
Tornem a la presencialitat del cent per cent.
Hem iniciat el curs amb el cent per cent de presencialitat en totes les etapes, en tots els nivells, en totes les edats.

Continuem baixant de forma estructural les ràtios, és una aposta d'aquest govern des que vam arribar ara fa vora sis anys al govern de la Generalitat Valenciana.
Hem seguit baixant de forma estructural les ràtios.
Eixes baixades estructurals de les ràtios ens van permetre l'any passat poder atendre millor el nostre alumnat, i, per tant, que hi haguera eixa necessitat extraordinària encara més gran de l'atenció al nostre alumnat, perquè estructuralment ja teníem una millor preparació, teníem menys alumnes per aula menys alumnes per grup que si hagueren mantingut el nivell de pregovern del Botànic.

Hem constituït aquest curs, perquè així ens ho han indicat les autoritats sanitàries, tots els grups de primària i infantil com a grups de convivència estable.
La resta de grups ens determina una distància interpersonal d'1,2 metres, i així ho han determinat les autoritats sanitàries, i així ho estem complint, i així s'està veient que era una bona mesura per garantir no només el cent per cent de presencialitat, sinó també garantir la seguretat i la salut dels nostres xiquets i xiquetes i dels treballadors del sistema educatiu.

El personal dels centres educatius ha estat immunitzat.
Recorden va ser considerat personal essencial i es va vacunar en les primeres vacunacions que van fer del personal essencial, amb una mostra de priorització del servei públic educatiu del conjunt dels treballadors i treballadores de l'educació, conjunt de treballadors i treballadores d'educació, no només els docents, totes les persones que treballaven en els centres educatius i que tenien contacte amb els nostres xiquets i xiquetes.

L'alumnat a partir de 12 anys, que és per al que està autoritzada la vacuna, està ja amb la pauta completa.
Si haguérem fet la intervenció en aquesta comissió abans de l'inici de curs hauríem tingut, com a mínim, la primera dosi.
Ara estem en pauta completa a tot l'alumnat major de 12 anys, que es qui es pot vacunar.

Es mantenen les mesures d'entrada i eixida escalonada als centres educatius, determinats en el curs anterior.

La mascareta segueix sent obligatòria, així ho determinen les autoritats sanitàries.
I, per tant, seguim en les mateixes mesures.

En eixe sentit es manté també l'espai COVID, i que va funcionar molt bé, l'espai d'aïllament quan hi havia una situació de possible contagi o que hi haguera una simptomatologia.

Es manté, i això és molt important per a aquest curs, es manté tot el reforç que es va fer en els menjadors escolars, un espai especialment clau per a la continuïtat del sistema educatiu i dels aprenentatges dels nostres xiquets i xiquetes i també per a la conciliació, i és així, i, per tant, com a mesura que ajuda al conjunt del sistema productiu, amb la contractació de vora tres mil monitors i monitores extraordinaris.
Tres mil més dels que habitualment es contracten en els centres educatius, doncs, estan també aquest curs perquè els espais de menjador, com totes i tots saben, que és quan un es lleva la mascareta, doncs, són els espais on s'ha de mantindre la distància i els espais d'higiene el més clar possible i això necessita de més contractació del professorat.
Doncs, està, més contractació de treballadors de menjador -disculpen- i està i són eixos tres mil monitors i monitores de menjador més.

Es continuen les mateixes mesures de seguretat, prevenció i higiene al transport i a les activitats extraescolars.
I es manté la relació directa entre el sistema educatiu i el sistema sanitari, que tan bé va funcionar el curs passat i que, evidentment, va ser un aprenentatge.
Vam haver d'anar adaptant-la, segons la situació que hi havia, però hi havia una estructura de coordinació directa que s'ha mantingut i que es manté durant aquest curs.

A més a més, invertim de forma extraordinària, seguint i que es suma a les inversions que es van fer en el curs passat, perquè hi ha material que vam comprar el curs passat que era per a l'atenció a la situació de COVID que continua necessitant-se enguany i es continue utilitzant.
Però és que, a més a més, invertim 39,4 milions d'euros més, més enllà del personal extraordinari, sinó que invertim 39,4 milions d'euros més per a, per exemple, el reforç del servei de desinfecció i neteja en els centres de secundària, Batxillerat i Formació Professional, són 6,2 milions d'euros; altres 6,2 milions d'euros per a l'abastiment, la licitació de les mascaretes per al conjunt dels treballadors; i altres 27 milions d'euros per a despeses de funcionament extraordinàries dels centres educatius i el reforç del menjador, de què els parlava, d'eixos vora tres mil monitors i monitores de menjador més.

En aquest sentit, el de combatre la pandèmia, no només s'han realitzat inversions materials i canvis organitzatius, sinó que també -i això és una qüestió que ha vingut per a quedar-se i és estructural- hem fet un canvi en el model d'orientació educativa.
I era no només una qüestió necessària per a atendre les conseqüències emocionals, psicològiques de la pandèmia, sinó també perquè és una qüestió estructural de millora del mateix sistema.
I, en eixe sentit, aquest curs l'hem iniciat amb una contractació extraordinària de personal d'orientació educativa, que implica una contractació de 312 professionals més que el curs passat d'orientació educativa, és quasi un 70 % més que el curs anterior, quasi un 70 % més d'orientadors i orientadores que el curs passat.
I això és conseqüència d'eixa normativa estructural, que és el nou decret d'orientació educativa, que servirà perquè els xiquets i les xiquetes no tinguen en infantil i primària una atenció itinerant, sinó que la tinguen sempre dins del seu mateix centre i, per tant, continuada; i una assistència molt més personalitzada, propera al conjunt de l'alumnat.

També hem creat, per a l'inici d'aquest curs, sis noves unitats especialitzades d'orientació que serviran perquè hi hagen 101 especialistes que assessoren els equips i els diferents departaments d'orientació dels centres i que estiguen repartits arreu del territori, amb seus a Castelló, a València, a Xàtiva, a Alacant, a Dénia i a Elx.

A més a més, en eixa necessitat de recobrar i recuperar-nos psicològicament, emocionalment i també en l'acompanyament educatiu després d'aquesta pandèmia, doncs, aquest curs hem fet un esforç molt gran per tal d'acompanyar millor el nostre alumnat.
Les conseqüències de la COVID no són només estrictament de salut o no són de salut com l'entenem de forma primària, sinó també necessitem l'acompanyament al nostre alumnat en les conseqüències emocionals, psicològiques, mentals que han tingut els nostres xiquets i xiquetes i, també, en les conseqüències del reforç necessari per a reforçar els seus aprenentatges.
Per això, hem encarat este curs amb més professorat per a atendre el nostre alumnat.

I, en eixe sentit, hem creat també una guia d'acompanyament emocional en temps de COVID per a orientar els equips docents a la detecció i superació de les barreres emocionals que hi ha hagut en conseqüència de la situació de la pandèmia.

Hem creat un protocol de prevenció de suïcidis, sí, calia fer-ho, és així de dur, però calia fer-ho.
És un pas més per a intentar crear les pautes d'ajuda i intervenció per a detectar, detectar sobretot, per tant, previndre i detectar circumstàncies tan dures.
No som nosaltres qui hem detectat aquesta situació només; el conjunt de entitats que treballen amb la infantesa, els menors així ho han determinat, també el Consell de la Joventut, que necessitàvem una atenció específica per a la salut mental del nostre del nostre alumnat.
I, en eixe sentit, no només han fet el protocol de suïcidis, sinó que també hem creat un programa específic de salut mental i emocional per a l'alumnat, que es desenvolupa el projecte per a abordar aquesta realitat complexa, com són els efectes psicològics de la pandèmia i els efectes, també, com deia, emocionals.

I avui també els puc transmetre que no només ens hem posat a marcar solucions per a aquest curs, sinó que hem decidit que hi havia una necessitat d'anàlisi estructural de com afecta, de com han afectat estos dos anys de pandèmia de forma estructural a les diferents tipologies del nostre alumnat, als diferents alumnes del nostre país.
I, per això, hem signat un conveni amb UNICEF per tal que siga l'agència de les Nacions Unides per a la infantesa la que puga estudiar quins han estat els efectes que ha tingut la pandèmia en el conjunt de l'alumnat, en diferents variables que afecten, evidentment, a la seua situació familiar, a la seua situació no només econòmica, sinó també social, segons diferents tipologies de centres educatius, també situacions de les mateixes famílies per a poder actuar en conseqüència.
És a dir, no només estem en allò urgent, no només estem en allò necessari, sí o sí, per a hui, sinó que també allò estructural.
I això ens ajudarà a afrontar, a avaluar, a poder determinar les polítiques i poder anar marcant el camí, més enllà del que fem cada dia i en el dia a dia.

El curs passat va ser un curs de resistència, un curs de resiliència, un curs en què tots els nostres recursos van anar destinats a fer front a la pandèmia.
Aquest curs, tots els nostres recursos van destinats a continuar fent front a la pandèmia i eixir d'ella i, per tant, a recuperar-nos emocionalment, psicològicament i amb els aprenentatges dels xiquets i les xiquetes, amb el cent per cent de presencialitat, amb un major acompanyament educatiu, amb més recursos, perquè els nostres xiquets i xiquetes tinguen una atenció equitativa i, per tant, que ningú es quede enrere.

I ho hem estat treballant, doncs, com poden imaginar, de forma intensa durant molt de temps, evidentment, amb el conjunt de la comunitat educativa.
I ho hem fet també intentant millorar els temps del curs passat.
El curs passat vam tindre…, de forma sobtada, doncs, haguérem de fer front a aquesta situació i tot va ser, doncs, molt més ràpid i hem intentat aprendre del que vam fer el curs passat per a intentar avançar els temps.
I, en eixe sentit, altres territoris han tornat a anar a destemps, per dir-ho d'alguna manera, no s'han avançat a la situació; nosaltres hem intentat aprendre i millorar de la situació, per tal de avançar-nos a l'inici de curs.
Vam fer la presentació de les mesures extraordinàries setmanes abans que en el curs anterior.
Hem iniciat l'admissió d'este curs, que ja estem en marxa, dos setmanes abans que el curs anterior i ho hem fet amb els mecanismes telemàtics que ja ens vam habilitar per al curs passat i això ens ha permés organitzar les aules amb més temps i, per tant, tindre els recursos abans en els centres educatius per a garantir eixa presencialitat en totes les etapes.

A més a més, també, sense perdre allò estructural d'allò que estava centrat en l'emergència, hem continuat millorant la situació d'estabilització de les plantilles amb una oferta de places d'oposicions a docents de secundària, que es van fer de forma diferent als altres anys, molt més espaiades en el temps, tenia la seua complexitat, sí, però ho havíem de fer així per a seguir donant estabilitat a les plantilles.
I, en eixe sentit, s'ha pogut incorporar tot eixe professorat ja a l'inici d'aquest curs.
I, per tant, ni la pandèmia ha frenat la millora estructural del nostre sistema i tenim, ni més ni menys, que eixe professorat, que ha estat una de les oposicions més grans que han hagut en la història del nostre territori a secundària, s'han pogut fer, malgrat la situació també de pandèmia, i agraïm moltíssim el treball incansable del conjunt dels professionals i, especialment, dels tribunals d'aquestes oposicions.

Per a aquest curs, com deia, comencem amb unes mesures extraordinàries que són econòmiques, que són de recursos, però que són també personals.
Comencem el curs amb 5.
042 docents extra plantilla, més enllà de la plantilla estructural que tindríem; un professorat que es suma per tal de no només fer front a les mesures organitzatives per a fer front a la pandèmia, sinó sobretot el que els contava abans, a un millor acompanyament del nostre alumnat perquè puguen millorar els seus aprenentatges, per a recuperar part de les dificultats que ha passat el nostre alumnat durant la pandèmia.

El curs anterior, el que va acabar ja sent un èxit, malgrat que alguns pensàvem que no seria així, vam contractar 4.
374 docents extra plantilla; aquest curs, 5.
042.
Som l'únic territori que creix en professorat respecte al curs passat.
A més a més, creixem no només de forma extraordinària per la qüestió de la COVID, sinó creixem de forma estructural.
És a dir, seguim avançant en les millores estructurals del nostre sistema educatiu.

Parlava abans de les ràtios.
Podem parlar també de les hores d'atenció al nostre alumnat i del model educatiu, com, per exemple, del model orientador.
Això fa que, de forma estructural, tinguem 1.
853 mestres i professors més que el curs passat; és a dir, no estem parlant només dels extra plantilla, estem parlant també del professorat estructural.
Això fa que la ràtio mitjana d'infantil i primària siga de 20,7 xiquets i xiquetes de ràtio mitjana, és un punt menys que el curs passat.
És a dir, seguim baixant de forma estructural les ràtios, seguim atenent millor el nostre alumnat i, a més a més, fem front a l'emergència de la situació de la COVID.

Això, perquè es facen una idea, i jo crec que és important posar damunt la taula, comencem aquest curs…, l'hem començat amb 77.
916 mestres i professors i professores, quan tenim menys alumnes.
És a dir, partim que el curs 2019, en què no hi havia pandèmia, hi havia 24.
852 alumnes més en infantil i primària que aquest curs; teníem vint-i-quatre mil alumnes més i, en canvi, teníem dos mil quasi cinc-cents mestres menys.
És a dir, aquest curs comencem amb 2.
484 mestres més d'infantil i primària per a vint-i-quatre mil huit-cents alumnes menys.
Més professorat per a menys alumnes; per tant, una millor atenció i una atenció estructural no només fruit de la COVID, sinó que, anant més enllà dels anys de pandèmia, anant més enllà d'aquesta necessitat de plantilla extraordinària per a fer front a la COVID, doncs, amb el que és la plantilla estructural d'un curs prepandèmic, la plantilla d'aquest curs, doncs, tenim més professorat per a menys alumnes.
De fet, puja un 7,7 % el professorat respecte a eixe curs i baixa un 6,2 % l'alumnat en infantil i primària.

Bé, seguim treballant, evidentment, en l'estabilització del professorat.
Si hi ha bones condicions per al conjunt del professorat, hi ha unes millors condicions dels aprenentatges per als nostres xiquets i xiquetes.
Per això, com els deia, les places docents d'aquest curs de les oposicions de secundària i les que farem per a aquest curs, que ja hem iniciat, d'infantil i primària.
I, per tant, això també genera ocupació.
Deia abans: és que hem de plantejar-nos l'educació com una bona eixida a aquesta crisi, perquè és estructural; clar, és que també genera ocupació directa i estabilitat i això també és una manera de seguir millorant la situació econòmica que necessita millorar, evidentment, d'aquest país.

Una altra de les apostes que tenim en contractació de personal al servei del nostre alumnat i per més persones atenent a menys alumnes, doncs, resulta l'aposta clara directa dels auxiliars de conversa, que resulta que aquest any en seran més de mil dos-cents auxiliars de conversa en els centres educatius valencians.
Perquè es facen una idea, som el territori que més auxiliars de conversa té contractats per a atendre el nostre alumnat i apostar perquè s'aprenga de forma efectiva la llengua estrangera, en este cas l'anglés.
Perquè es facen també una idea en aquesta aposta, doncs, tots aquells centres que han demanat auxiliars de conversa el tenen i això no havia passat fins ara, i ho hem aconseguit, malgrat totes les situacions i les dificultats, evidentment, que hi ha per una aposta claríssima d'aquest govern, del govern del Botànic d'apostar per l'aprenentatge efectiu dels xiquets i les xiquetes d'una llengua estrangera, vinguen de la família que vinguen, tinguen per a pagar-se una acadèmia o no.
Eixa és la gran diferència.
I això és l'aposta també que genera ocupació i que ajuda a tindre oportunitats per a l'ocupació per als nostres xiquets i xiquetes, amb eixos mil dos-cents auxiliars de conversa que comencen aquest curs i que estan ja en els centres educatius.

Seguim parlant també, com els deia, d'un curs en què fem front a la pandèmia, però seguim en allò estructural, generant ocupació i generant oportunitats per a la formació per al conjunt de l'alumnat, amb una ocupació directa pel que fa a les polítiques d'infraestructures educatives.
Em referisc a l'aposta clara d'aquest govern per millorar les infraestructures del nostre alumnat, que genera, evidentment també, més ocupació en eixe sector.

I, miren, les xifres crec que parlen per elles mateixes.
Mentre a l'any 2014 es va executar, a final d'any, 20 milions d'euros en infraestructures educatives; l'any passat, 2020, es van executar 96 milions d'euros; a hores d'ara, hui, portem executats més de noranta-set milions d'euros, a hores d'ara.
És a dir, portem més milions executats a hores d'ara que al final de l'any passat, i cinc vegades més que l'últim any de la dreta al govern de la Generalitat Valenciana, a final d'any.
Crec que és bastant evident, les dades parlen per elles mateixes.
I això genera que ara mateix hi haja en marxa 16 centres educatius d'obra nova sencera, de gran construcció, de construcció sencera, de rehabilitació integral o de nova construcció; són 16 centres educatius, dels quals hi ha una inversió de 76,9 milions d'euros -a les comarques de Castelló, 4; a València, 6; i a Alacant, també 6-.
I que es troben en marxa no només els centres sencers, sinó també altres obres de millora importants en 136 centres educatius més, que també estan en construcció les seues millores.
Això està generant que hi haja 273 empreses vinculades al sector de la construcció que estan generant 6.
655 llocs de treball de forma directa en el sistema productiu valencià, gràcies a l'impuls del sistema públic i, en este cas, de les infraestructures educatives i per l'aposta d'infraestructures d'este govern.

Evidentment, alguns podrien dir: són obres en marxa, però això vostés…, què implica?
, igual…, quantes estan fetes?
Doncs, mire, acabades ja, acabades, no en marxa, sinó acabades són 276 centres educatius reformats en els últims anys, dels quals 44 són de nova construcció, cosa que ha generat 5.
800 llocs de treball i més de set-centes empreses que han estat treballant amb l'administració.
Per tant, crec que és bastant clara l'aposta que ha fet este govern i els resultats d'aquest govern.

I sí, efectivament, hi ha aules prefabricades, com així ha de ser quan hi ha obres.
I és que, per primera vegada, quan hi ha aules prefabricades, per la finestra pots veure una obra; abans no hi havia.
(Veus) I és que…, sí, és així, per cadascuna d'eixes 44 noves escoles i de les 16 que obriran noves, hi ha centenars d'històries i de persones que han millorat la seua situació.
No és que hi haja una maqueta, una promesa, uns plànols que no estan ni fets, és que estan les obres que estan en marxa i que estan millorant la seua situació.

Hi ha històries darrere de persones que milloren la seua vida i que, fins i tot, poden estudiar el poble on ha nascut i que fins ara no ho feien.
Els puc parlar, per exemple, del nou institut Algimia, el nou institut d'Algimia en el qual els xiquets i les xiquetes ja estan al seu centre educatiu, que han començat aquest curs, que no existia, que s'havien de desplaçar fora del seu municipi i que ajuda no només a generar ocupació en els seu municipi durant la construcció, sinó, sobretot, perquè els xiquets i les xiquetes tinguen una millor educació.

O, per exemple, podem parlar de com, durant aquest curs, s'ha iniciat l'educació en l'escola d'Argelita.
L'últim any, l'anterior que hi havia hagut xiquets i xiquetes en un centre educatiu a Argelita va ser l'any 1974; són més de quaranta-sis anys sense escola.
Eixa és la gran diferència, quaranta-sis anys després, hi ha governs que obrin escoles i anteriorment hi ha hagut governs que han tancat escoles.
És la gran diferència: obrir escoles o tancar escoles, per tal de millorar la vida de la ciutadania.
Això també és el reflex d'aquest inici de curs en què hem pogut observar com augmenta el nombre d'alumnat que està donant classes.
(Soroll de papers) Ací tenen la foto, vam poder visitar-los i poder estar amb ells i elles; són les famílies i alguns dels xiquets d'Argelita, amb aules, doncs, que, evidentment, ni s'imaginaven i que ells mateixos ens deien: «No pensábamos que volviéramos a tener una escuela aquí nunca en la vida».
Doncs, sí, clar que sí, perquè els pobles han de tindre vida i les escoles són les que donen més vida que cap altre projecte educatiu.

Miren, però no és només això, no són només realitats, sinó que també continuem avançant en les necessitats estructurals, com deia fins ara.
Aquest curs l'iniciem amb totes aquestes obres en marxa, totes aquestes obres acabades i totes les que vindran, en tant que hem pogut arribar a l'acord d'augmentar el pla Edificant amb set-cents milions d'euros més.
Hi havia un màxim de fins a mil milions d'euros; ara seran set-cents milions d'euros més.
I, perquè es facen una idea, amb les últimes delegacions d'aquesta setmana, que han segut de trenta-tres milions d'euros, tenim delegades ja obres per a la seua licitació en els ajuntaments per valor de més de nou-cents noranta-dos milions d'euros, nou-cents noranta-dos milions d'euros que van per a millorar les aules dels nostres xiquets i xiquetes, però també per a generar ocupació i per a fer possible allò que fins ara no era possible per les prioritats dels governs anteriors, i és que hi haja xiquets que vagen als centres educatiu no només al seu municipi, sinó que tinguen oportunitats, de veritat, de seguir avançant en la seua vida.

I, a més a més, ho fem, i així ho vull traslladar, donant l'enhorabona, les gràcies al conjunt d'ajuntaments que participen de forma activa en el programa Edificant, que està fent possible aquesta construcció massiva de centres educatius.
Perquè és gràcies a eixa col·laboració amb ajuntaments de tots els colors polítics, sense mirar si és un ajuntament d'un partit o d'un altre, sinó si hi ha necessitat per al xiquet o xiqueta, per als xiquets i xiquetes d'eixe municipi de millora dels centres educatius.
Doncs, traslladar, evidentment, eixa enhorabona, eixe treball conjunt, que està sent possible gràcies al treball del conjunt d'ajuntaments amb el pla Edificant amb el lideratge i el treball i la inversió per part de la Generalitat.
Es crea ocupació, com deia, però també es millorar el sistema educatiu, que per a això és la finalitat, evidentment, i que els xiquets tinguen millors oportunitats.

Per a crear ocupació, no la creem només de forma directa, la creem, sobretot i també, gràcies a la formació.
I, en eixe cas, un dels majors motors de creació d'ocupació i de formació per a l'ocupació és la Formació Professional.
Saben que aquest curs continua l'aposta claríssima del govern del Botànic per la Formació Professional i, en eixe sentit, saben que és el principal vector de transformació del sistema productiu i ho fem al servei del conjunt de la ciutadania i, sobretot, del conjunt de les empreses valencianes que necessiten i que ens demanen formació professional.
I, per això, aquest curs hem creat 7.
300 places noves de Formació Professional per al nostre alumnat, amb l'obertura de vora dos-centes formacions, titulacions noves, 23 cursos d'especialització que són, per a dir-ho així, directe, com els màsters de la Formació Professional, i això ja té uns resultats i té uns resultats evidents i que parlen per ells mateixos.
Aquest curs tenim més de cent mil alumnes, més de cent mil alumnes estudiant la Formació Professional valenciana.
És un 29 % més que quan vam arribar al govern, un 29 % més respecte a fa sis cursos.

Destaca especialment, i així havia de ser, l'oferta, que augmenta especialment a les comarques d'Alacant, precisament unes comarques que són les que major inestabilitat en l'ocupació tenim i pitjors condicions laborals hi ha i, per tant, on més hem d'invertir en Formació Professional per a canviar la situació d'eixos treballadors i treballadores i que tinguen unes millors condicions.
L'oferta ha augmentat un 36 % en estos sis cursos en les comarques d'Alacant.
I vull destacar especialment que ho fem de la mà de les empreses, de les necessitats del teixit productiu valencià.
I ho fem segons les necessitats de formació dels seus treballadors i treballadores i dels potencials treballadors en els vectors de creixement de l'economia per al canvi de model productiu, és a dir, en aquells sectors econòmics que són els que estan canviant el nostre sistema i que generen més oportunitats i major estabilitat, millors condicions de treball.

Parle, per exemple, de les famílies professionals al voltant de la informàtica i les comunicacions, són les que més oferta han augmentat perquè són les que millors condicions generen després i les que més treball i necessitat de treballadors tenen les nostres empreses.
També les que tenen a vore amb el canvi de model respecte a la sostenibilitat, les energies, el canvi cap a la sostenibilitat ambiental i productiva i, en eixe sentit, també augmenta moltíssim la formació en aquesta família professional.
O també el servei a la societat, els serveis socioculturals a la comunitat, les cures; les cures també són un vector de generació d'ocupació i ho són també d'estabilització de les plantilles.
Per això, també creix la formació professional en aquests àmbits.

Per tant, creem una oferta major a este curs de vora set mil tres-centes places més, i ho fem no reproduint l'oferta que hi ha en el territori, sinó fent aquella oferta necessària per al canvi de model productiu i planificant a llarg, planificant a llarg, amb les necessitats del nostre teixit productiu i de cada teixit productiu en cada part del nostre territori.
I, per això, hem constituït també els consells territorials de la Formació Professional.
I ho fem gràcies als fons extraordinaris que arriben per part del ministeri i de les institucions europees per a desenvolupar aquesta formació.
I ho fem, a més a més, captant més fons que no la població que tenim i això implica i és gràcies al treball de l'administració educativa en Formació Professional i als treballadors del sistema educatiu valencià, que estan presentant projectes per damunt del que és el nostre pes poblacional.

Miren, seguim generant ocupació, gràcies al sistema educatiu, i seguint generant oportunitats.
I és l'aposta que també fem per l'educació 0-3.
Ho és perquè genera de forma directa, i és així, més places és més treball, és de forma directa, però també per les condicions que genera poder tindre un sistema 0-3 cada dia més potent per a la conciliació, sí, evidentment, i també per als xiquets i les xiquetes; com una atenció més temporada puga ser, millors oportunitats se generen al llarg de la vida dels nostres xiquets i xiquetes.
I, en eixe sentit, seguim apostant per aquesta etapa que cohesiona a l'alumnat i que ajude a generar moltes més oportunitats.
Perquè es facen una idea, arribem a 67.
796 places ofertades en el 0-3, és quasi un 2 % més que el curs passat, quasi un 2 % més que el curs passat, ho dic per allò que tots els anys escoltem que estem acabant amb el 0-3, hi ha més oferta de places que no el curs passat i molta més que quan vam arribar al govern.
De fet, tenim 18.
186 places gratuïtes de dos anys; hi ha 18.
186 xiquets i xiquetes que les seues famílies no han de pagar per tindre l'educació de dos anys, que és vora un 900 % més que quan vam arribar al govern, hi ha quasi un 900 % més de places gratuïtes de dos anys que quan vam arribar al govern, ara fa vora sis anys.

I, miren, ho estem fent de forma especialment necessària en zones d'interior, com parlava abans, però també i de forma directa amb l'augment del bo infantil.
I, per tant, aquelles aules que ja estaven en marxa tenen més recursos; per tant, un major suport a eixa etapa.
L'oferta del bo infantil d'aquest any ha estat de 61 milions d'euros, 61 milions d'euros; quan vam arribar al govern n'eren 28, perquè ens fem una idea.
I això ha fet possible que seguim avançant en un objectiu irrenunciable que ha de tindre qualsevol govern transformador, qualsevol govern que vullga avançar en els drets i en les oportunitats de totes i tots, i és que en l'horitzó hem de treballar, més siga més prompte que més tard, en el conjunt d'una oferta que abaste el conjunt de la ciutadania i que siga gratuïta, i això ho haurem de treballar, evidentment, els propers anys, seguint fent les passes que ja hem iniciat en els darrers anys, amb eixa etapa dels dos anys, una oferta molt gran d'oferta gratuïta de dos anys.

Aquests 61 milions d'euros suposen un augment, com deia, del 10 % respecte al curs passat i, a més, un augment qualitatiu i quantitatiu.
El qualitatiu, doncs, miren, les ajudes mínimes ja no són de 60 euros, que eren com abans, ara ho són de 90; i les màximes ja no són de 60 -perquè abans eren mínima 60, màxim 60-, les mínimes són de 90 i les màximes són de 220.
220 euros per a una família és la diferència entre portar al xiquet o no portar-lo, entre portar a la xiqueta o no portar-la, entre poder cercar feina o millorar la feina en què estan o no.
I eixa és la gran diferència entre prioritats d'uns governs d'un color i governs d'un altre.
Per tant, seguirem avançant amb aquesta etapa del 0-3.
I aquest curs seguix sent un exemple de com hem iniciat amb una aposta claríssima per eixa etapa, l'etapa 0-3.

Pel que fa a les polítiques inclusives en matèria educativa -i vaig quasi acabant-, seguim avançant en la generació d'oportunitats que també genera, evidentment, ocupació.
I, en eixe sentit, tenim 140.
000 alumnes de menjador amb beca, 140.
000 xiquets i xiquetes, un 5 % més que el curs anterior.
Són 73 milions d'euros en beques menjador per als nostres xiquets i xiquetes.

Respecte a l'accés i la inversió que fa falta que facen les famílies per a estar en el sistema educatiu.
Doncs, miren, 441.
000 famílies valencianes, 441.
000 xiquets i xiquetes tenen els llibres gratuïts, els materials gratuïts, gràcies al Xarxa Llibres, és un 88 % de l'alumnat; l'altre 12 % és perquè els seus centres no han volgut entrar, bàsicament titulars de determinats centres concertats que no han volgut entrar en eixe programa.
Però són un 88 % de l'alumnat que no necessita fer ninguna inversió extraordinària per accedir a l'educació dels seus fills i filles.
És una bona manera d'abaixar-los peatges a les famílies.
I això és gràcies que paguem impostos i que, qui més té, paga perquè puguem que les famílies no tinguen peatges d'accés al sistema educatiu.

I, a més a més, aquest curs també comencem amb 80.
000 dispositius portàtils de connexió a internet repartits als centres educatius.
Són 80.
000 dispositius que formen part ja dels inventaris dels centres educatius, que no només garantixen la connectivitat perquè els xiquets i xiquetes que no tenen suficients dispositius a les seues famílies puguen accedir, sinó, sobretot, canvien el model d'aprenentatge i d'ús de les noves tecnologies en els centres educatius per a poder proporcionar una atenció molt més adequada als temps que vivim i que trenquem amb les aules d'informàtica estàtiques i que els centres tinguen suficients dispositius mòbils per a usar-los dins de les aules i, per tant, treballar de forma habitual en les aules.

A més a més, estem escometent les tasques de cablejat dels centres educatius d'infantil i primària també per tal de dotar-los de la connexió wifi amb un contracte realitzat a través del ministeri d'educació, amb el projecte «Escuelas conectadas », i estem preparant també la licitació d'aquest servei d'instal·lació de la wifi als instituts.
De fet, pel que fa a la connexió d'alta velocitat, els puc donar la dada que tenim ja el 90 % dels centres amb connexió de banda ampla i, evidentment, haurien de ser el cent per cent.
Hauria de ser molt més ràpid, però, evidentment, estem avançant de forma molt directa.

I respecte a la digitalització, que saben que és un dels reptes que ens ha posat damunt la taula la pandèmia, no només hem fet inversions de caràcter emergent i d'urgència, sinó també, com els deia, estructurals, amb eixos 80.
000 dispositius, amb una millor connectivitat dels centres educatius, però també amb una millor interconnexió i generació de plataformes de treball col·laboratiu per al sistema educatiu, no només per al professorat, amb eixe nou acord signat amb Microsoft per tal de garantir i integrar a la ferramenta aules de programari lliure tot el software i tot el programari que té aquesta empresa, garantint l'ètica de les dades i que les dades estiguen tractades al nostre territori.
És un avanç importantíssim que vam realitzar en col·laboració amb aquesta empresa, sinó que, a més a més, hem augmentat la formació per a este curs, augmentem la formació del professorat en tecnologies i, per tant, una millor formació d'aquells que han de formar amb un 42 %, és a dir, es creen 14.
400 places de formació del professorat en tecnologies.

Acabe, i acabe la primera intervenció amb el repàs d'algunes de les dades que he pogut compartir amb totes i tots vostés de com hem iniciat aquest curs, de com està evolucionant aquest curs gràcies al treball de la comunitat educativa i els reptes que tenim per davant, donant les gràcies, com he dit al principi, a tantíssima gent que ha treballat, que s'ha deixat temps, esforços i anhels per a fer possible que estiguem en la situació que estem, que un any després de la meua compareixença en aquesta sala, davant de l'inici de curs anterior, ja no hi ha ningú que dubte que el sistema educatiu és part de la solució d'aquesta pandèmia.
Ja no hi ha ningú que dubte que el millor que podem fer és apostar pels serveis públics educatius per tal de cohesionar la nostra societat.

Un any després ja no hi ha ningú que dubte que el millor lloc per als nostres xiquets i xiquetes, per als treballadors i treballadores del sistema educatiu, davant de les desigualtats creixents que genera aquesta pandèmia, és el sistema educatiu per a millorar la seua situació.
I ja no hi ha ningú que dubte que la comunitat educativa ha respost i que el reconeixement a totes i cadascuna de les persones que s'han implicat és i ha de ser unànime, i així els ho demanaria, i crec que totes i tots estaran d'acord en agrair i reconéixer eixe treball.
I fer-ho, a més a més, també, gràcies al treball extraordinari dels recursos extraordinaris que ha dotat també l'administració, evidentment, a tot el personal de la sanitat pública i els investigadors i investigadores, sense els quals no estaríem avui ací, perquè ens han curat, ens han salvat i han permés que els nostres xiquets i xiquetes puguen seguir educant-se, que és per al que ens dediquem i pel que moltes vegades ni dormim, perquè puguen de veritat tindre les millors condicions.

Així que gràcies i a la seua disposició.

El senyor president:

Moltes gràcies, conseller.

I ara començaríem amb les intervencions dels grups.
Anem a començar.
.
.
, per ordre de presentació de la compareixença, començaria el Grup Parlamentari Ciudadanos, que tindrà 6 minuts.
Quan vosté vullga.

La senyora Ventura Campos:

Moltes gràcies, president.

Bon dia, senyor Marzà.

Gràcies per l'explicació de tot el curs acadèmic, com ho té organitzat.
És de veres que cal celebrar que estem millor, que gracias a las vacunas hemos iniciado el curso académico con una actitud más positiva.
Y en los colegios parte de la comunidad educativa ya está vacunada, sobre todo los que son mayores de 12 años.
Esto es una ventaja y es un gran avance gracias a la investigación.
Y también quiero hacer un guiño a todos los docentes y sanitarios que han apoyado.
.
.
que hayamos llevado a buen término esta pandemia.

Pero, señor Marzà, estará conmigo que cualquier precaución es poca, ya que el riesgo de infectarnos sigue existiendo tanto en la calle como en el colegio y, por lo tanto, me alegra que usted haya mantenido ciertas medidas sanitarias, pero debo de reconocer que se ha relajado un poco en ciertas medidas.
Usted aquí se ha hecho autobombo de que ha rebajado las ratios.
Oiga, yo he preguntado y las ratios están igual que estaban antes de la pandemia.
Me gustaría que concretara esto, porque las ratios no se han mantenido igual que el año pasado, sino que están igual que antes de la pandemia, pero me gustaría que me explicara.

Por otro lado, me llama la atención que los equipos directivos continúen siendo los encargados de realizar estos planes de contingencia, con esa responsabilidad que ello conlleva y sin ser expertos en prevención y que tampoco están supervisados por nadie.
La misma responsabilidad que se le atribuye a estos equipos directivos y a los docentes de la atención sanitaria en el centro.
Cada vez tiene más competencias sanitarias y creo que usted está incitando al intrusismo profesional.

Qué decir que en plena pandemia no se encontraron con ningún sanitario y los sanitarios que había en los centros educativos pagados por los ayuntamientos los expulsaron de los centros.
Me gustaría saber si han realizado un estudio del cálculo del coste-beneficio que supondría la figura del enfermero o enfermera escolar dentro del centro educativo.
Se lo pregunto porque cuando Compromís estaba en la oposición solicitaba al Partido Popular que contratara a enfermeras en los colegios.
Y, ahora, al gobierno les molesta nada más mencionarlo.
Parece mentira cómo cambian las cosas, ¿no?
, de estar en una bancada u otra.
Si no, que se lo pregunten también al Partido Popular.

Como le decía, celebramos que, gracias al avance de las vacunas, gracias a la investigación, el alumnado pueda volver a las clases de manera presencial.
Y nos gustaría saber si ustedes han hecho o van a realizar alguna evaluación para conocer el impacto que ha tenido la reducción de la presencialidad en las aulas o la interrupción en la docencia sobre el alumnado durante el curso pasado.

Por otro lado, señor Marzà, usted habla de sus políticas y tengo que decirle que le ha convertido en el conseller de las imposiciones, y no me gusta la palabra, pero llevamos sufriendo con usted, al frente de esta conselleria de Educación, una imposición lingüística agresiva de norte a sur de la Comunidad Valenciana, y en los centros educativos van aumentando progresivamente las horas en valenciano.

Nos encontramos con aquellos centros el proyecto experimental en educación infantil, pues que tienen el 90 % de las horas en valenciano, las horas lectivas, y un 10 % en inglés.
Obviamos que no van a estudiar en castellano.

Pero lo que más me preocupa aquí es que los padres en esta comunidad ya parece que no puedan opinar, porque ni pueden opinar sobre la inmersión lingüística y ahora tampoco podrán opinar sobre la jornada escolar.
Yo me pregunto: ¿les van a dejar opinar de algo a los padres en la educación de sus hijos o van a estar siguiendo ustedes tutelando a sus hijos?

También me he preguntado: ¿cuál va a ser su próximo paso?
¿Va a eliminar las AMPA?
¿Va a eliminar el consejo escolar?
Es que ya me iba al radicalismo extremo, porque, sinceramente, me sorprenden cada día más las políticas sectarias y de imposición que atentan contra cualquier democracia dentro de la educación.

Y, señor Marzà, con estas políticas no solo se vulnera el derecho a elegir la educación de quieren las familias de sus hijos, sino también al derecho a la educación y a la educación inclusiva.

Se lo digo porque no voy a hablarle de los SPE, de cómo ha organizado este modelo de orientación, porque todos lo conocemos, pero sí que le digo que desconocemos si esos orientadores van a ser por partes iguales.
Es decir, aquí tenemos alumnos con una educación pública subvencionada con fondos públicos, que está la pública y la concertada.
Resulta que la concertada no cuenta con esta figura de orientador.
Y a mí me gustaría conocer cómo van a cubrir esas horas que destinaban los SPE en los centros subvencionados con fondos públicos.
Porque usted habla de un aumento de un 70 % de orientadores.
Me gustaría conocer qué va a ocurrir dentro de la concertada.

Y, por otro lado, también conocer por qué se han reducido las horas de maestros de audición y lenguaje y pedagogía terapéutica respecto al año pasado en la concertada.
¿A qué se debe esa reducción?
También, los auxiliares de conversa, que lo ha sacado usted.
Si los centros de la concertada van a tener estos auxiliares de conversa.

Y en cuanto a la educación inclusiva también se está vulnerando el acceso.
El otro día ya salían familias que denunciaban que no tenían educadores.
.
.
, los niños con necesidades educativas especiales no tenían educador en su centro y tampoco tenían fisioterapeuta.
En este caso, llevan cuatro años solicitándolo y no sé cuándo va a llegar.
Eran dos casos de Torrevieja.
Casualidades de la vida.
Pero no solo está en Torrevieja, está en toda la Comunidad Valenciana y falta cubrir estas vacantes de educadores y de fisios.
¿Va a hacer usted algo para cubrir estas vacantes de profesional especializado?

Y en cuanto a los barracones, tengo que decirle que.
.
.
también es el gobierno de los incumplimientos, no solo en la educación inclusiva, sino también en la eliminación de los barracones.
Nos gusta la paradoja que usted utiliza igual que el señor Puig, pero la realidad es que más de dieciséis mil niños siguen estudiando en barracones.
Y usted lo único que ha construido de su cumplimiento es una de cada cinco obras prometidas.
Decirle que usted hace cinco años dijo que había 124 obras urgentes de construir y solamente ha terminado una de cada cinco, pero, en este caso, haciendo cálculos, igual en el 2038 han terminado las obras.
Igual puedan utilizar esas nuevas infraestructuras los hijos de los niños que ahora van a la escuela.

Y respecto a Argelita, tengo que hacerle un guiño.
Me alegro de que se avance hacia…, que vayan las familias a los pueblos del interior, pero decirle que.
.
.

El senyor president:

Senyora Ventura, vaja acabant.

La senyora Ventura Campos:

.
.
.
Ciudadanos solicitó también que se abriera una escuela en el pueblo de al lado, de Torrechiva, y ustedes en los presupuestos de hace dos años nos dijeron que no.
Y estos niños tienen que seguir yendo a Onda.
La casuística.
.
.

El senyor president:

Senyora Ventura, ja se li ha acabat el temps.

La senyora Ventura Campos:

.
.
.
pues que en Argelita el gobierno es de Compromís y en Torrechiva es del Partido Popular.
Me gustaría que fuera igualitario para todos.

Gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies.

És que si no ens cenyim al temps, encara queda una altra compareixença i acabarem tard.

Una cosa, teniu ací quirúrgiques, per si quan voleu intervindre.
.
.
(Veus) Com?
(Veus) Si voleu, vos les repartiu.

I continuem amb la intervenció del Partit Popular, que tindrà també 6 minuts.
Quan vullga, senyora Gascó.

La senyora Gascó Enríquez:

Gracias, presidente.

Yo, antes de empezar a hablar del inicio de curso y las medidas COVID, señor conseller, no nos ha comentado nada respecto al arreglo escolar.
Yo quiero hacerle aquí una mención muy rápida.

La verdad es que se lo he dicho muchas veces.
Usted últimamente vive centrado en la propaganda, pero le debo reconocer que en ese ámbito es bueno, sobre todo inventándose palabras.
Pero la verdad es que esto último de las aulas de no funcionamiento debo reconocer que tiene mérito.

Yo solamente quiero hacer una pequeña aclaración en este aspecto, y no diré absolutamente nada más del arreglo escolar.
Pero, de verdad, que intente hacerle creer a la comunidad educativa que un aula de no funcionamiento no es una supresión de una unidad es una auténtica vergüenza.

Una unidad de no funcionamiento es una supresión, porque es una unidad que se cierra, y el docente se tiene que ver desplazado a otro centro educativo.
Entonces, yo lo único que quiero trasladar con esta idea es lo siguiente.
Es que ninguna campaña de marketing, señor Marzà, por mucho que se esfuerce y por buena que sea, ninguna campaña de marketing va a conseguir que sus barracones sean guays ni que sus aulas de no funcionamiento sean unidades que no sean suprimidas, de verdad.

A usted lo que le pasa es que está haciendo cosas que dijo que nunca haría, y las está haciendo.
Usted está poniendo barracones.
Usted está haciendo recortes.
Usted está haciendo supresiones de aulas.
Y lo mínimo que podría hacer es venir a esta comisión y asumirlo.
Tener la decencia de asumirlo, porque usted está haciendo recortes.
Solamente en el plan Edificant, más de dos cientos setenta y cuatro millones de euros, por no hablar de todas las minoraciones de líneas que se publican constantemente en el DOGV, barracones -que son muy guays, pero tienen más de dieciséis mil niños en barracones- y construcción de centros educativos, señor Marzà.
Usted miente y manipula constantemente las cifras.

Usted ha llegado a mentirme a mí en solicitudes de documentación sin sonrojarse, diciéndome que estaban licitadas obras que ni siquiera están delegadas.
Usted hincha las cifras como quiere y, además, se atribuye méritos que son de los alcaldes.
Como siempre, cada vez que hay un logro, usted se pone la medalla cuando la medalla de los pocos centros que hay, el mérito absoluto es de los alcaldes.

Pero, sin embargo, no nos habla de los impagos, de la poca responsabilidad que tenía usted, que era pagar a los ayuntamientos, los impagos son flagrantes.
Y lo dice la intervención general, pero de eso no nos dice ni una palabra.

Mire -y vamos al inicio de curso escolar-, a mí me sonrojaría, señor Marzà, venir aquí y dar la explicación que usted nos ha dado del inicio de curso escolar.

Si le escuchamos hablar a usted y nos metemos en redes sociales, y escuchamos hablar a los directores de los centros, las versiones son radicalmente distintas.
Usted intenta manipular, porque lo que decía algún partido político.
.
.
Mire, lo que dice algún partido político es darle voz a la desesperación de muchísimos directores que no dan crédito a su triunfalismo.
Y no dan crédito porque lo están pasando fatal.
Llaman a la administración y nadie les escucha.
Es que son dos realidades totalmente diferentes.

Es que, claro, en su previsión triunfalista y que todo va bien, los directores no entienden por qué tienen que estar escuchando que van a recibir más monitores de comedor cuando la mayoría de ellos están viendo cómo le han reducido los monitores de comedor un 50 %, que van a recibir más profesores del PAM cuando están recibiendo menos profesores del PAM.

Y se lo dicen a usted en sus redes sociales, señor Marzà, todos los días, que deje de mentir, que deje de manipular, que empiece a decir la verdad.
Y usted no les contesta, porque no tiene argumentos para contestarles.
Y viene aquí otra vez, sin sonrojarse a manipular los datos, a no decir la verdad.
Y vuelve a decir: «Porque el año pasado nosotros hicimos un fondo.
.
.
» ¿Cómo ha dicho exactamente?
Ha dicho «un fondo extra de plantilla ».
Pero cuando pasa los datos al ministerio, ese dato de fondo, ese dato extraordinario de 4.
374, ¡ese incremento neto pasado al ministerio resulta que no es cierto!
, el incremento neto era de 2.
651 profesores.
Es que cada cifra que da ¡no es cierta, señor Marzà!
¡No es cierta!
Datos del ministerio.
Nos miente e hincha cada una de las cifras que nos da.
Y los equipos directivos cuando le escuchan se echan las manos a la cabeza porque necesitan los recursos, recursos que no les están llegando, recursos que no sabe gestionar, señor Marzà.

Y otra de sus medidas estrella, ¿viene aquí a hablarnos de la orientación educativa?
Señor Marzà, usted sabe perfectamente que desde el Partido Popular apostábamos por tener la orientación dentro de los centros de primaria, pero lo que no puede ser es que la orientación en primaria llegue sin ninguna planificación, sin ninguna previsión, sin ningún recurso, sin tener claros los horarios, sin tener claros los materiales, que los chavales se están quedando sin becas porque nadie les está firmando los informes, que nadie les está coordinando, que nadie les ha dicho las acciones y las actividades que tienen que desarrollar, que no pueden desarrollar pruebas porque no han podido ni fotocopiarse los materiales porque no se los han proporcionado, que es una auténtica ¡vergüenza!
¡Y usted sacando pecho del modelo de orientación en los centros!
Y me dice que sí cuando sabe que los sindicatos, que los directores de los centros, que los coordinadores, que los responsables que tienen que atender a los orientadores, están todos desesperados y las puertas de la administración están cerradas a cal y canto.
Tengo que terminar.

No estoy hablando de las medidas COVID, señor Marzà, porque son muy importantes y me centraré en ellas en mi segunda intervención, pero voy a acabar diciéndole una cosa que me parece fundamental.
Señor Marzà, usted no está sustituyendo -y estamos en el inicio de curso escolar, y esto me parece muy grave- ni conserjes, ni auxiliares, ni educadores, ni fisioterapeutas.
Usted sabe las consecuencias gravísimas que esto supone para los centros, pero, sobre todo, el perjuicio que esto supone para el alumnado.
Usted, la contestación que da es que desde la intervención se le ha cerrado el grifo; ¿se le ha cerrado el grifo por parte de la intervención en el inicio del curso escolar?
La pregunta es muy clara: ¿cuándo se va a volver a abrir el grifo?
Llevan un mes de clase sin todos estos profesionales, señor Marzà, en el inicio de curso escolar.

Déjese de discursos triunfalistas porque los problemas en el inicio del curso escolar son vergonzosos.
Asuma responsabilidades porque son muchos los frentes que tiene abiertos y llevamos solamente un mes de clase, señor Marzà.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Gascó.

I, ara, continuaríem amb el Grup Parlamentari de Vox Comunidad Valenciana, que també tindrà 6 minuts.

Quan vosté vullga, senyora Massó.

La senyora Massó Linares:

Gracias, señor presidente.

Gracias, señor Marzà, y buenos días.

Yo voy a empezar…, usted hablaba de que nadie puede dudar de tantas cosas que ha dicho usted.
Bueno, pues, permítame que yo sí que dude, que yo sí que dude de que su modelo educativo va a evitar la desigualdad, va a ser un motor profesional y de cambio económico.
Nos ha dicho que hay más profesores para menos alumnos y, sin embargo, destruyen la educación eliminando las recuperaciones y que los alumnos puedan pasar de curso sin superar las asignaturas.
Nos hablaba de que está generando puestos de trabajo con la construcción de centros educativos.
¡Enhorabuena!
, porque a lo mejor así compensa los que va a destruir de las escuelas infantiles.
Y hablaba, también, de que hay que pagar impuestos para tener una buena educación; como todo el mundo sabe, pues el impuesto sobre electricidad, el IVA, el impuesto de circulación lo pagan siempre solo los ricos, claro.
Pero, bueno, vamos a lo que nos ocupa.

Hace un mes, como ha dicho, empezó el curso y vemos que los niños siguen llevando mascarillas en los colegios de los seis años.
En la mayoría de los países europeos se han comenzado unos planes de relajación del uso de mascarilla y en algunos de ellos ya no son obligatorias.
Si son ciertos los datos de vacunación que nos da la conselleria del 80 %.
.
.
, por cierto, también nos ha hablado de las tasas de vacunación, de que un estado autonómico beneficia a las altas tasas de vacunación, bueno, pues, los países con mayor tasa de vacunación son Emiratos, Uruguay, Israel, Singapur y China; como todo el mundo sabe, con un estado autonómico bastante importante.
Como decía, si los datos de vacunación son ciertos y la tasa de transmisibilidad en los niños, según los expertos, es cuatro veces menor que en los adultos, ¿por qué se sigue manteniendo la mascarilla en los patios y en las actividades al aire libre?
Use el sentido común, conseller, esos mismos alumnos que están en el patio con la mascarilla puesta, una vez que salgan a las cinco del colegio van a estar jugando en el parque sin mascarilla, y usted que es aficionado al deporte también lo sabrá; los equipos de fútbol infantiles entrenan y juegan al fútbol sin mascarillas, los mismos alumnos que tienen que estar en el patio con la mascarilla.

Los expertos coinciden en que una buena ventilación es fundamental para evitar contagios.
El año pasado ya tuvimos que ver que durante los meses de invierno en algunas aulas llegaron a unas temperaturas muy bajas, y los niños tenían que estar, niños y profesores, con abrigos y con mantas.
¿Tiene prevista alguna solución para cuando llegue ese momento?
Y no me diga que lo arregla con los ocho mil purificadores con filtros EPA porque eso no llega ni al 0,2 % de las aulas.

Siguiendo con el tema COVID, y esto es importante, nos han advertido de que en algún claustro de inicio de curso se llegó a plantear pasar un cuestionario a los alumnos que, entre otras cosas, se les preguntaba por el estado de vacunación.
¿Tienen conocimiento de que esto ha sucedido en algún claustro?
Si es cierto, ¿para qué quiere la conselleria esos datos?
Creo que es suficiente con que los tenga la conselleria de sanidad.
¿Y son conscientes de que esa actuación vulneraría la protección de datos médicos, conseller?
Esto es muy grave.

Hablaba usted de una educación de calidad y, durante toda su intervención, de la gran inversión que ha hecho la conselleria.
Bueno, pues, tenemos un tema importante, que es la situación económica del Instituto Canónigo Manchón de Crevillente: en mayo de este año, se nos informó de la situación económica del instituto, tenían sin cobrar 139.
379 euros, todo el año 2020; en julio, los padres siguen denunciando la misma situación; en septiembre, es el propio director del centro el que plantea la problemática que sigue teniendo el instituto, y el 6 de septiembre el consejo escolar eleva a la conselleria una declaración de su situación.
¿Puede decirnos en qué situación se encuentra ahora ese problema?

Y, por último, también tenemos alguna otra pregunta.
En este curso, como bien hemos sabido, se ha implantado la ley de plurilingüismo en secundaria y bachiller y, por tanto, los programas lingüísticos del centro que no se pudieron aplicar el curso pasado por el tema de la de la pandemia.
Yo tengo algunas preguntas al respecto: ¿puede asegurarnos de que los programas lingüísticos del centro han sido votados y aceptados por los padres de los alumnos en todos los centros?
¿Puede asegurarnos de que se han hecho reuniones informativas con los padres y que estos han tenido acceso a los programas lingüísticos del centro antes de que fueran votados en los consejos escolares?
¿Puedo asegurarnos de que las votaciones se han llevado a cabo sin irregularidades y que las actas reflejan fielmente lo ocurrido en las reuniones?
Sigo.
¿Ha recibido la conselleria alguna queja o recurso de los padres por la aprobación de estos programas lingüísticos?
Si es así, ¿puede darnos una cifra aproximada de cuántas reclamaciones ha recibido su conselleria y cuántas ha contestado?

Mire, señor conseller, su intervención ha estado llena de triunfalismo, como siempre, ha estado llena de demagogia y ha estado llena de falsedades.
Evidentemente, todos queremos una educación pública y de calidad para nuestros hijos, pero en compañía a eso queremos la libertad de la educación, queremos que los padres puedan elegir el modelo educativo que quieren para sus hijos, y, año tras año, vemos cómo su conselleria coarta cada vez más la libertad de los padres a elegir centro educativo.
Cualquiera que le oiga en su intervención y no le conozca, pues, saldría feliz y casi levitando de la exposición que usted hace de la situación de la educación en la Comunidad Valenciana, nada más lejos de la realidad; su educación, señor Marzà, cada vez, cada vez destruye más lo que es más importante: el futuro de nuestros hijos, porque les impiden estudiar en el modelo educativo que quieren sus padres, porque les impiden estudiar en su lengua materna, y porque les impide que la educación sea el verdadero ascensor social para los más vulnerables al bajar la calidad educativa, si los niños no se ven forzados a pasar unos exámenes y aprobar unas asignaturas para poder pasar de curso y titular.

Señor Marzà, está muy bien su publicidad, pero está jugando con la educación y con el futuro de nuestros hijos.

Muchas gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Massó.

I, ara, continuem amb els grups que no han demanat la compareixença, i començaríem per la diputada, senyora Sanchis.

Té vosté 3 minuts, també.

La senyora Sanchis Morera:

Gràcies, president.

Buenos días, señor Marzà.

Usted habla de infraestructuras, 16 centros educativos de obra nueva, obras de mejora en 136 centros educativos, pero hay tres proyectos de mejora de infraestructuras que se anunciaron en el 2018 dentro del pla Edificant: el IES Rei En Jaume, IES José María Parra i CEIP Blasco Ibáñez de Alzira.
Ninguno de estos centros con infraestructuras de más de cincuenta años ha sido reformado.

También, quería preguntarle qué ha pasado con los dieciocho niños de dos años que van a iniciar el curso un mes más tarde en el CEIP José María Boquera en un aula provisional.
Esto por un lado.

En cuanto al tema sanitario, está claro que la salud de los niños es lo más importante y que son necesarias medidas sociosanitarias, pero coinciden virólogos, pediatras y epidemiólogos que, con la tasa de vacunación actual y la baja incidencia del virus, no tiene ningún sentido usar la mascarilla en las clases de educación física.
Señor Marzà, ¿cuándo piensa retirar la obligatoriedad de la mascarilla mientras los niños practican las clases de educación física?

Gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Sanchis.

I, ara, 3 minuts també la diputada Naiara Davó, pel grup Unides Podem.

Quan vosté vullga, senyor Davó.

La senyora Davó Bernabeu:

Gràcies, president.

Bon dia, conseller.

Els centres educatius tenen un paper fonamental en el desenvolupament de la infància però també en el de la societat, i per això val la pena dir que les pautes de seguretat i d'higiene ja estan totalment interioritzades.
En aquest curs, per la comunitat educativa ja es va demostrar que les escoles, els centres educatius eren els espais de socialització més segurs, però, no obstant això, aquesta conselleria doncs continua creant entorns escolars segurs i saludables que contribuïsquen, a més, a mitigar els efectes i les desigualtats generades per la pandèmia.

I si la crisi del 2008 al final el que ens va ensenyar és que es cristal·litzaven els consensos de les elits sobre l'austeritat, hui, el consens de la ciutadania és que cal blindar allò públic, i els dos pilars fonamentals del sistema públic són sanitat i educació.
Malgrat això, malgrat això, haurem de dir que mentre els governs de les dretes congelen la inversió en l'educació pública, l'educació de totes, i prescriuen pizza i hamburgueses per a l'alumnat, ací continuem incrementant els beneficiaris de la beca menjador, abastint gratuïtament al 88 % de les famílies mitjançant la Xarxa Llibres, com vosté ha dit, i comptarem amb setze centres nous en acabar el curs; mentre eixos governs de les dretes van decidir reduir els dies de classe, ací van seguir el mandat ciutadà i vam decidir contractar més professorat per poder reduir les ràtios; o mentre eixos governs de les dretes, alguns amb les taxes d'abandonament més altes, gasten els diners en les fotos del Rei i les banderes, ací seguim el mandat ciutadà i augmentem quasi un 70 % el personal d'orientació als centres educatius per donar eixe acompanyament, no sols educatiu, sinó també emocional que tant necessita l'alumnat, i, a més, ho fem sota el principi d'universalització de l'educació i també el de la creació d'oportunitats laborals per als joves.
I per això s'estén l'educació gratuïta als dos anys, per reduir les desigualtats, com deia vosté, entre els que poden costejar una guarderia privada i els que no poden fer-ho, i apostem, a més, per desenvolupar una Formació Professional que és clau en el nostre futur, tant a nivell d'empleabilitat com també de desenvolupament del territori.

I encara que tres minuts no donen per a molt, a mi sí que m'agradaria centrar-me en eixa ampliació de la Formació Professional com a generadora d'ocupació de qualitat, i es fa, a més, perquè tenim un compromís de canvi amb una generació que els propers anys necessitarà, com a mínim, una FP mitjana.
Per això creix, com vosté deia, conseller, l'etapa educativa de la Formació Professional en més d'un 30 %, respecte a l'últim govern del Partit Popular, i ho fa també basada en la concepció que té aquesta conselleria en el coneixement de les singularitats de les diferents comarques i de les necessitats del teixit productiu de cada zona, que, a més, se centra amb un nou model com són les cures, com són les noves tecnologies o és la sostenibilitat mediambiental.

Conseller, estem empedrant un nou camí perquè, com ha dit vosté, no sols estem atenent allò urgent i allò necessari, sinó també allò estructural.

Gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Davó.

I, ara, per 3 minuts també, el Grup Parlamentari Compromís.

Quan vullga senyora Robles.

La senyora Robles Galindo:

Gràcies, president.

Bon dia, conseller.

Moltes gràcies per l'explicació, una vegada més, en l'inici de curs.
Jo crec que ja portem tres anys aquí algunes que agraïm que hi haja unes explicacions en seu parlamentària sobre com s'inicia el curs i les mesures que es tenen.

Jo vaig a començar dient-li que quan acabà el curs passat molts profes preguntaven si anàvem a mantindre augment de professorat que se va fer l'any passat, i jo en el meu cap sempre pensava: açò ha sigut una mesura extraordinària que hem tingut per un curs molt complicat i dubte molt que es puga mantindre aquesta quantitat de professorat.
I quina no ha sigut la sort per això quan hem vist que comença el curs i, com bé vosté ja ha explicat, s'augmenta el professorat i se dota a les aules d'un espai de major qualitat.
És cert.
Clar, si se n'anem a mesurar la ràtio oficialment, no podem comptar les coses tal qual estan passant, perquè el que passa és que els profes tenen més suport en l'aula, en moltes ocasions tenim dos profes dins de cada aula, cosa que millora la qualitat educativa.
Jo crec que, clar, si no volem interpretar les dades, les coses que passen dins de les aules, doncs tot és una hecatombe, però la realitat és que dic jo que estos més de cinc mil contractes dels quals vosté ha parlat no estaran tancats en sa casa, estaran en algun lloc, en alguna escola i estaran educant a xiquets i a xiquetes.

També he escoltat parlar que no hi ha més personal de menjador.
Doncs no sé on estaran?
Estarem pagant-li a la gent perquè no vaja a treballar, o com està la cosa?
No sé?
És que hi ha vegades que jo tinc la sensació que sembla que les contractacions que estan posades damunt la taula, que estan passant, se fiquen en dubte fins i tot això.
I aleshores és on tenim a eixe personal, no?

Però també estem escoltant que és que estem destruint les escoletes infantils.
I, clar, una al final se'n va a buscar la base de les dades que tenim i la realitat és que si el bo infantil està augmentant i és el que se li dóna a les famílies que estan en una escoleta infantil, que és privada, quines són les aules que s'estan destruint?
És que jo tinc relacions directes, i no les entenc.
(Veu de la senyora Gascó Enríquez) -no estic parlant amb tu.

La senyora Gascó Enríquez:

¿Pues por qué me miras a mí?

El senyor president:

Senyora Gascó, no, no.
.
.

La senyora Gascó Enríquez:

Es que todo el mundo me mira a mí, me hace las réplicas a mí, pero nadie se dirige a mí.

El senyor president:

Està mirant-la, però això no li dóna dret a vosté a intervindre.
(Veus.
La senyora Gascó Enríquez intervé amb el micròfon desconnectat)

La senyora Robles Galindo:

Senyor conseller, vaig a parlar aixina, no se preocupe.
(Rient)

El senyor president:

Per favor.

La senyora Gascó Enríquez:

Señor presidente, nadie me hace alusiones a mí, pero todo el mundo se refiere a mis intervenciones y me miran a los ojos a mí.
Pero no me tengo que dar por aludida, ¿no?

El senyor president:

Senyora Gascó, estem en una sala menuda i està al seu costat

La senyora Gascó Enríquez:

¡Claro!
Y solamente estoy, por lo que veo, solamente estoy yo.

El senyor president:

Però, o em mira a mi o la mira a vosté.

La senyora Robles Galindo:

Bé, senyor president, no se preocupe, no vaig a mirar a cap a diputada.

El senyor president:

Una cosa és una al·lusió directa i altra cosa és que la mire, senyora Gascó!

La senyora Gascó Enríquez:

Todo el mundo me mira a mí.

La senyora Robles Galindo:

Però, bé, senyor conseller, sobretot, sobretot.
.
.

El senyor president:

Perdone, perdone, perdone.

La senyora Robles Galindo:

.
.
.
jo crec que és molt important i escoltem de manera continua.
.
.

El senyor president:

Continuem.
(Veus)

La senyora Gascó Enríquez:

¿Tendré derecho a poder decir que se me están haciendo réplicas, señora Besalduch o no?

El senyor president:

Perdone, no comencem, anàvem molt bé, no comencem un debat entre nosaltres perquè crec que no té massa sentit.

La senyora Gascó Enríquez:

Pero si todo el mundo me hace réplicas podré tener el derecho a decirlo, presidente, ¿o no?

El senyor president:

Però no són repliques directes.
Una cosa és que la miren a vosté…

La senyora Gascó Enríquez:

No, si todo el mundo contradice mis argumentos, no son réplicas.

El senyor president:

Però jo crec que ací cadascú està exposant…

La senyora Gascó Enríquez:

No, nadie está contradiciendo mis argumentos ¿verdad, presidente?
Nadie.

El senyor president:

Senyora Gascó, però tindrà 3 minuts més per explicar el que vullga i per contradir els arguments que vullga.

Molt bé.
Continue vosté i acabe, senyora Robles.

La senyora Robles Galindo:

Bé, però, senyor conseller, al final hem de buscar dades.
I jo quan mire el llistat de les deu escoles més sol·licitades que teníem en 2015, resulta que hi havia només tres escoles en la cua que eren públiques.
I a dia de hui, quan mirem les deu escoles més sol·licitades, set d'eixes són públiques.
Jo crec que això és un exemple ben clar d'on s'està adreçant la inversió per part d'esta conselleria.
I açò és un exemple ben clar de quina és la qualitat educativa.

Però no vull tancar la meua intervenció sense preguntar-li si és en el pla Edificant, en el treball que se fa de manera conjunta amb els ajuntaments, és que s'està pagant als ajuntaments directament, perquè, si jo no tinc malentés, no ho sé, eh, igual m'enganye, els ajuntaments cogestionen amb la conselleria, i ho fan molt bé, i se van fent els pagaments conforme se van pujant a una plataforma.
Ho dic perquè escoltem i llegim en la premsa de manera molt reiterada que la conselleria li deu diners als ajuntaments sobre això, m'agradaria que això ho aclarirà, si pot ser.

I després jo em faig una pregunta, a vore si vosté, que en això té mà, sap dir-m'ho.
Resulta que estem fent una escola o que estem arreglant en una escola pública quatre aules, però les classes han de continuar: què fem en els xiquets i en les xiquetes?
On els clavem?
Perquè, clar, resulta que ara hem satanitzat que hi haja barracons, perquè resulta que si hi ha un barracó en una obra darrere perquè els xiquets i les xiquetes vagen a escola, és que tenim xiquets en barracons.
Clar, clar, i per molts anys que hem de tindre xiquets i xiquetes en barracons mentre que tinguen un centre escolar al costat.
O és que ja ens hem oblidat del 103, de l'escola pública de Montserrat que va estar 15 anys en barracons?
Ens hem oblidat de tot això que va passar.

I acabe, president.
Moltes gràcies pel temps extra.

El senyor president:

Gràcies.

I ara, per finalitzar la ronda, 3 minuts, senyora Besalduch.
Quan vullga vosté.

La senyora Besalduch Besalduch:

Gràcies, president.

Bon dia, conseller.

La veritat és que en les seues compareixes d'inici de curs comencen a ser una mica avorrides, i no pel que vosté ens conta, que ve a contar-nos l'inici de curs, sinó per alguns dels arguments que en l'oposició sentim ací.

Per cert, de refiló han passat en les mesures de prevenció, de lluita contra la COVID i en tot el que s'ha fet també en les escoles.
Això, jo també pense un poc, senyor conseller, que ja han abandonat la professió de «futuròlegs », perquè han fracassat rotundament, jo no sé quan van comprar la bola de cristall, no sé si era la d'Aramís Fuster o la d'una altra, però els ha anat fatal en les prediccions.
I el curs escolar va acabar molt bé, sobretot en la premissa que el lloc més segur front a la COVID eren les escoles.
Aleshores no anem a parlar de les mesures, anem a recuperar tots eixos mantres i eixos fantasmes per atacar la Conselleria d'Educació.
I hem passat de fer de «futuròlegs » a fer de «mentiròlegs », no?
Perquè les mentides que avui ací s'han escoltat no les ha dites vosté, senyor conseller, no les ha dites és vosté.
Perquè que algú s'atrevisca a dir ací que en la Conselleria d'Educació hi ha retallades és per a fer-s'ho mirar.
Perquè, clar, a la millor és que el allò del decreto Vela, se'n recorden vostés del decreto Vela de l'any 2012?
, on el 80 % de les retallades d'eixe decret anaven a l'educació pública, senyories.
És que s'ha que tindre agalles per a dir eixes coses.

Però, bé, és un tema que tampoc me preocupa molt, conseller, perquè al final la percepció que té la societat al carrer no és la que sentim ací en els grups de l'oposició.
I no ho és, perquè hi han més professors a les aules, perquè tenim més aules de dos a tres anys gratuïtes.
I una cosa molt important, conseller, i a mi m'agrada molt, perquè jo sóc d'un poble de poquets habitants, ja sap que no m'agrada dir que és un poble menut, té poquets habitants, i la majoria de les aules de dos a tres anys que s'han obert s'han obert en municipis de 1.
000, de 2.
000, inclús de 3.
000 habitants.
A mi m'agradaria que vosté també ens fera la reflexió de com impacta en la fixació de la població totes estes mesures de la conselleria, no només en les aules de dos a tres anys gratuïtes, que també, sinó en alguns dels projectes que han ficat en marxa com els instituts escola i algunes altres iniciatives que per a la lluita contra el despoblament se fan des de la seua conselleria.

I res, conseller, animar-lo a seguir treballant i a ficar-se els cascos per a no escoltar determinades coses que poden.
.
.
, no voldria que desviàrem la l'acció d'este govern en l'aposta per l'educació pública de qualitat per a tot el món.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Besalduch.

I ara és el torn, una altra vegada, del conseller, sense límit per a contestar i comentar totes les que coses que li han dit.

El senyor conseller d'Educació, Cultura i Esport:

Gràcies, senyor president.

Gràcies, senyories, per les seues intervencions.
Gràcies per les seues aportacions.
Gràcies per les preguntes.
I intentaré contestar el màxim de preguntes possibles i de les seues aportacions.

Respecte al que en teoria hauria de ser aquesta compareixença al voltant de les mesures per a l'inici de curs, han estat detallades en la primera intervenció.

Algunes qüestions que han manifestat vostés dubtes al voltant dels protocols de sanitat, han sigut poques, però algunes s'han manifestat, sobre l'ús de la mascareta, si s'ha de seguir usant o no en l'exterior, si s'ha de seguir usant en determinades activitats.
És una qüestió que tantes vegades hem contestat, que contestarem una altra vegada més.
Apliquem i aplicarem sempre en eixa matèria tot el que ens diguen els tècnics sanitaris.

I, per tant, jo no qüestionaré ni vaig a qüestionar el que els tècnics de sanitat ens diuen, perquè jo desconec, jo no sóc un expert en la matèria i, per tant, faig allò que em diuen els experts.
Igual que volem que el conjunt de la ciutadania no qüestione les metodologies que tenen els professors i les professores, que són uns grandíssims professionals en donar classe.

I, per tant, igual que no li direm a un professor com ha de donar la classe, perquè és suficientment professional com per a fer-ho, doncs no li qüestionarem a un tècnic en salut pública, a un tècnic en epidemiologia què és el que s'ha de fer.
I més encara perquè són acords referendats en les competències interterritorials de salut que fa el ministeri amb les conselleries de Sanitat i, per tant, conselleries, per si algú té algun dubte, de tot color polític.
I, per tant, el que fem nosaltres és aplicar el que ens diuen els tècnics de Sanitat.

Per tant, eixes actualitzacions de les mesures i dels protocols sanitaris es produiran, i, de fet, s'estan treballant per part dels tècnics de Sanitat, en el moment que els tècnics de Sanitat diguen epidemiològicament és el moment de fer aquesta mesura més flexible o no.
Igual que s'ha fet per a les mesures, que algú em preguntava, si s'han relaxat massa les mesures.
Escolte, hem fet allò que ens han dit els tècnics de sanitat.
El curs passat van fer allò que ens van dir els tècnics de sanitat i vam reorganitzar tot perquè fóra possible, i va funcionar.

He vingut amb unes dades que he manifestat a l'inici de la intervenció del 99,85 % de les aules sense cap tipus d'afectació, el 99,85 % a hores d'ara, i ja portem més d'un mes de curs.
Per tant, les mesures que s'estan aplicant aquest curs, fruit del que ens han dit les autoritats sanitàries, fins al moment es manifesten més que adequades.
De fet, estem en nivells molt més baixos, encara més baixos que el curs passat, que ja van ser baixos per a l'expectació que hi havia.
I jo crec que això hem de seguir confiant plenament amb tots els tècnics sanitaris.

I això és el que fem, aplicar exactament allò que ens diuen les autoritats sanitàries que s'ha de fer per tal de garantir una educació de qualitat i fer-ho amb tots els recursos que siguen necessaris amb tots.
I ahí tenen vostés exemples llargs i abast de tot el reforç que s'ha fet durant el curs passat i durant aquest curs i les comparatives que es poden fer en altres territoris que no precisament han fet exactament això.
I, per tant, dir-los que estem que estem en eixe sentit.

Una altra referència que han fet respecte als efectes directes de la pandèmia.
Ja ho he dit en la primera intervenció, però ho recorde una vegada més.
Clar que s'avaluarà, he dit que hem fet un conveni amb UNICEF perquè faça l'avaluació estructural dels efectes de la pandèmia en el nostre sistema educatiu, perquè no només ens preocupa, sinó que ens ocupa de forma directa com hem d'adaptar-nos i com ho hem d'anar fent.
Però és que ja ens hem posat mans a l'obra i ja ho hem començat a pal·liar, i ho hem fet amb tots eixos protocols, els que he parlat en la primera intervenció al voltant de l'acompanyament emocional, psicològic, de l'acompanyament en el reforç educatiu, que n'hi ha més professorat per a atendre i més professorat per a atendre a menys alumnat i, per tant, millor educació per als nostres xiquets i xiquetes, amb ràtios mitjanes més baixes.
I això és una evidència tan gran com que: fàcil de fer, nombre d'alumnat, nombre de grups i nombre de professorat.
És una regla aritmètica bastant senzilla.
I això implica menys ràtios, ràtios més baixes que el curs passat.
.
.
, que el curs passat.
I si tenim més professorat per a menys alumnes que en anys prepandèmia és perquè estem tenint una aposta molt més clara per la qualitat educativa.
I en eixe sentit és evident que l'aposta estructural d'este govern continua, hi haja una pandèmia o no hi haja pandèmia.
És una aposta estructural, fent front a l'emergència i fent front a allò que és estructural per part del sistema educatiu.

I miren, efectivament, senyora Besalduch, s'han dit moltes qüestions al voltant de les mentides que a priori s'estaven dient, i jo n'he escoltat moltes, però és que és normal que hui intente incidir en les grandiloqüències a nivell verbal, quan el que ha d'amagar és un postureig molt directe i és, quan un governa, governa amb fets i, després, té paraules que intenten amagar allò que ha fet quan s'ha governat.

Estic segur, crec que conec prou bé el personal docent d'aquest país, que no els agradarà molt escoltar, en boca de persones que participaven de l'acomiadament més massiu de professorat que hi ha hagut en la història del País Valencià, que es diga que ara no hi ha més professorat o que se'ls diga que no tenen més companys a l'aula o que se'ls diga que s'està retallant.
Clar, és que escoltar la paraula «retallar » de persones que van exercir eixe verb de forma massiva i van destruir bona part dels ciments del sistema educatiu valencià, doncs, és evident que un recordatori poc feliç els està fent als docents, més bé està recordant que, efectivament, si tornen a governar els que governaven, farien allò que sempre han fet, perquè és l'únic que saben fer, que és degradar l'educació pública i acomiadar el professorat de forma massiva.
Això és el que es dedicaven a fer.
I és normal que un haja de fer grandiloqüències per a intentar que s'oblide d'això, no?
Curiosa defensa del professorat, quan se tira al carrer al professorat.
Curiosa defensa de les seues condicions i de la nul·la escolta, quan no s'ha fet quan es podia exercir.

I, mire, no és només parlar del passat, és parlar del present.
Podem parlar del present, del present més clar i més contundent.
Hi ha un mantra que continua i que està sempre present en totes les intervencions al voltant de com es discrimina els de baix i com s'intenta ajudar de forma massiva a determinats sectors.
Miren, vostés parlen sempre al voltant dels impostos, és una qüestió que sempre posen damunt la taula; i, després, un va als fets i a les realitats i es veuen clarament en el sistema educatiu.
Fa un parell de dies, el govern de la Junta d'Andalusia, on governa la dreta, o la dreta extrema i el extremo centro, que també ens acompanya ací, doncs, resulta que deien i es vanagloriaven que hi havia deduccions per a les famílies per a apuntar-los a les acadèmies, unes deduccions a les famílies que cobraven 80.
000 euros d'ingressos a l'any.
Curiós paradigma el dels 80.
000 euros a l'any, quan 80.
000 a l'any són les famílies que declaren cinc vegades més que la mitjana dels andalusos i andaluses, cinc vegades més.
És evident, no?
Diuen: «Hay que bajar impuestos ».
Sí, als qui més cobren, no?
, pareix; i, en canvi, als qui menys, retallar-los drets, és el de sempre, no?
No és només que ho feien ací quan governaven, és que continuen fent-ho allà on estan.

Jo crec que a la comunitat educativa, evidentment, no se la pot enganyar perquè, en el dia a dia, en el dia a dia, veuen i viuen i treballen en unes condicions que res tenen a veure amb les que tenien quan governava la dreta, que res té a veure amb les que tenen allà on governa la dreta ara.
Per tant, es poden esforçar molt, moltíssim, poden cridar molt, moltíssim, poden repetir una mentira darrere una altra -i al final li n'explicaré unes quantes-, però la realitat s'imposa i la vida va creixent en unes millors condicions en el sistema educatiu valencià.

Queda moltíssim per avançar, moltíssim, mai en tindrem prou, mai en tindrem prou.
Per això, sempre estarem al costat del conjunt dels docents i les docents, per a seguir treballant i millorant les seues condicions, perquè això és la millor manera que els nostres xiquets i xiquetes estiguen en millors condicions i tinguen millors oportunitats.
Perquè, al final, és molt senzill, quan un està dient que hay que bajar impuestos, el que està dient és que hay que bajar impuestos a los de arriba, que és el que fan a Andalusia quan governen.
Quan diuen que cal millorar les condicions, doncs, el que realment estan fent és millorar les oportunitats dels de dalt i nosaltres treballem perquè els de baix tinguen les mateixes oportunitats que els de dalt, perquè, precisament, el sistema públic el que fa és redistribuir i cohesionar la societat.
I sí, efectivament, és millor tindre un sistema fort, públic, que ajude a donar solucions davant de la situació que vivim.
I és evident, perquè ha eixit reforçat d'aquesta situació el sistema públic.

I, miren, seguisc en algunes d'eixes mentires, perquè em sorprén que continuen amb els mateixos mantres, però crec que cal, crec que cal evidenciar aquestes qüestions.
S'ha vist ací, en eixos moments que hi ha hagut un poc de situació de tensió, que es pensava que tot el món estàvem parlant a la mateixa persona, s'ha dit: que t'estàs oblidant de fracàs escolar i que mentixes del fracàs escolar.
Una altra mentira també.
(Veus) Sí, sí, ho han dit també en diferents compareixences en les Corts, també en el debat de política general, que vaig estar molt atent a allò que vostés estaven dient.
Es va dir, de fet, que érem dels territoris que teníem pitjors xifres de fracàs escolar.
Com sempre, sempre estem en les pitjors xifres de tot, no?
Doncs, mire, som un dels pocs territoris que estem per baix de la mitjana estatal.
És a dir, estem millor que la mitjana estatal.
Per tant, no devem ser el pitjor ni el que pitjor estem, si estem per baix, millor que la mitjana estatal.
De fet, som la tercera comunitat que més ha millorat les xifres d'abandonament escolar, ho dic per parlar d'eixes coses importants, abandonament escolar, no de parlar dels dogmes de sempre de la dreta, no?

Doncs, mire, estem en unes xifres que estem ja gairebé al punt que recomana l'OCDE.
Ja quasi estem al punt que recomana l'OCDE.
Com estàvem?
Com estàvem quan governava la dreta ací?
Doncs, mire, ara que vostés parlen de l'America's Cup, que els he sentit també que parlen encara de l'America's Cup i de com recuperar-la, eixe any, l'any en què es va fer l'America's Cup, que el govern de dretes tenia una altra prioritat, l'abandonament escolar al País Valencià era del 28,4 %, 28,4 %, prioritats; ara estem en el 15,5 %, prioritats, gairebé la meitat de fracàs escolar amb les polítiques del Botànic que amb les prioritats i les polítiques de la dreta.
Efectivament, eixes són les prioritats i s'evidencien en cada compareixença.

Parlar de grans actuacions especulatives i no centrar-se en les realitats dels centres educatius, una altra mentira que s'han repetit i que han repetit de forma constant, i que porten setmanes aliats, fins i tot, amb determinats grups mediàtics que els encanta tirar-li al tema, al voltant de la jornada escolar.
Miren, la jornada escolar, que curiós que no es lligen ni els esborranys; és a dir, clar, uns diputats i diputades haurien de, com a mínim, llegir-se els esborranys de les propostes normatives.
Diuen que les famílies no van a poder decidir res, no van a poder decidir absolutament res, que les anem a eliminar de tot.
Home, recorde quan no podien decidir res, que era quan no es podia votar -primera opció, quan no es podia votar-, quan no es podia decidir sobre la jornada escolar, no fa tants anys d'això, hi havia qui era directora general en el seu moment, i que es va retirar fins a dos vegades la proposta de regulació de la jornada en les meses de negociació, fins a dos vegades es va retirar la proposta.
Ahí sí que no hi havia cap tipus de debat, perquè un tenia la jornada que tenia i no podia planificar ni parlar ni debatre res, res, i això és govern anterior al govern del Botànic.
Crec que és bastant evident que no es pot vindre ací a donar lliçons de participació de les famílies, quan s'estava governant i no es permetia ni el debat, ni el debat.

Segona qüestió.
¿Quina diferència hi ha de la normativa actual que estem proposant respecte a l'anterior?
Que s'acaba amb un programa pilot i que es fa de forma estructural i que el debat seguix estant i residenciat allà on toca.
Si es llegiren la normativa o si no volgueren fer partidisme i mentir per mentir, vorien que no només qui té l'última paraula, sinó qui té la paraula decisiva són les famílies en la regulació, perquè és una votació pel conjunt de les famílies que ha de ser aprovada per majoria de com a mínim el 55 % del conjunt de les famílies.
Això està en la normativa que hem posat.
No sé com tenen, de veritat, l'esma de vindre ací i dir que las familias no van a participar.
Anem a vore, si la mateixa normativa diu que serà amb el vot del conjunt de les famílies i que, per a canviar la jornada, haurà de ser amb un mínim del 55 % de participació i de vots favorables, 55 % de vots favorables del conjunt del cens de les famílies, com poden dir, això?
És que cau pel seu propi pes, és que es degraden a vostés mateixes com a representants diguent eixes coses, perquè, després, vas a la realitat i res té a veure amb el que vostés estan dient.

Jo, sincerament, només per la mateixa representativitat que tenen, estaria bé que es llegiren les normes i que, com a mínim, no digueren eixes barbaritats que diuen, que arriben molt curt, arriben molt poc, no arriben lluny.
Perquè, al final, després la gent vota i veu que està votant i veu que està participant.
Vull dir, per tant, estaria molt bé que s'ho feren mirar, perquè és bastant evident i contundent.

I, per últim, respecte a la jornada.
No és prou que es pot decidir entre el conjunt de les famílies quin tipus de jornada es vol: una jornada partida, una jornada continuada, una jornada mixta, diferents opcions i triar en funció de la situació del conjunt de les famílies, de la comunitat educativa d'eixe centre educatiu, de les necessitats d'eixos xiquets i xiquetes, sinó que, a més a més, garantim de forma contundent en la mateixa normativa que ha d'haver-hi un servei educatiu fins a les cinc de la vesprada, amb activitats extraescolars de qualitat.
I no diem les coses i ens quedem de braços creuats a veure què passa; és que posem 6 milions d'euros per a poder organitzar jornades educatives extraescolars perquè es puguen utilitzar per a fer jornades de qualitat, extraescolars de qualitat.
No ho he vist en ningun altre lloc, fins i tot ni en eixa normativa que va desaparéixer i que no va arribar ni a debatre's.
Sis milions d'euros perquè es puga acompanyar en eixos espais educatius, perquè siguen espais educatius de qualitat i que la gent puga triar de veritat en la jornada que necessita, que vol, que pensa que és millor per a les seues famílies, per al seu alumnat, per als seus xiquets i xiquetes.
Per tant, crec que és bastant evident que sobreactuen de forma molt contundent i que no va a ningun lloc.
A vegades, se'n passen de frenada i la realitat ve on ve.

Continue amb qüestions sobre infraestructures.
Anem a vore, continuem en realitats versus qüestions que volen vostés transmetre.
Al partit de extremo centro, que deia abans.
Vostés tenen la Junta d'Andalusia, tenen els consellers i conselleres de.
.
.
, el conseller d'educació és del partit de Ciudadanos.
Segons vostés, quan van arribar al govern a Andalusia allò era un erial, estava tot.
.
.
, ho han dit moltes vegades, diguent que en tema educatiu estava tot fatal.
Doncs, tot i que tenen huit milions d'habitants, executen menys en infraestructures educatives que nosaltres que en som cinc milions.
Per tant, no sé com poden dir-nos que no estem fent prou si, sent quasi el doble de població, executen molt menys que nosaltres.
Estic parlant d'execució, eh?
, d'execució, d'obra construïda o en construcció, de factures, d'obres en marxa.
Per tant, és bastant evident que un no pot anar donant lliçons si, després, no les complix quan governa.

I, evidentment, a la resta de formacions de la dreta i de la dreta extrema, doncs, sé que la preocupació en infraestructures essencials és la dels visats aquells que feia Monasterio per a poder construir infraestructures sense que tingueren el seu permís.
Això sé que és una preocupació que tenen dins i que la va traient de tant en tant.
Però tinc clar que el que cal és millorar les infraestructures dels xiquets i les xiquetes i no les butxaques dels seus dirigents, que és el que acostumava a fer en aquell moment.

Respecte al Partit Popular, li he contestat al principi, però li contestaré de forma basta ara també, perquè crec que és bastant evident.
Estem molt contents dels ajuntaments, estem molt contents dels ajuntaments que es bolquen, de tots els colors, de tots els colors polítics, perquè eixa és una gran diferència.
Recorde perfectament alcaldes i alcaldesses del Partit Popular que, quan els delegàvem l'actuació d'Edificant, no s'ho creien i que ens deien: ¿pero de verdad?
 Sí, clar.
¿Per què no?
Que sabéis que soy del PP.
Clar, sí, perquè és necessari.
Això està passant ara i recorde perfectament quan governs d'esquerres, en el seu moment, anys i anys reivindicant infraestructures, i no es prou que no tenien delegacions, perquè no existia el programa Edificant, sinó que no es construïa el centre educatiu i se'ls hi deia de forma directa, directors i directores dels quals, segons vosté, no parlem amb ells -ara després li contestaré ben clarament-, desenes de directors que ens deien: no, no és que ens ho deien explícitament en direccions territorials, direccions territorials de la terra de què vosté i jo som, els deien: no, no, no anem a construir eixe centre perquè sou massa rojos; i això es deia explícitament.

Crec que és bastant evident el canvi de paradigma.
No només passem d'una administració que col·labora, d'una administració que lidera, d'una administració que coordina, d'una administració que posa recursos, sinó que, a més a més, millora les realitats de tots els xiquets i xiquetes, siguen del color que siguen els seus ajuntaments, només faltaria, només faltaria.
I, de fet, em preocupa que no passe en alguns ajuntaments que intenten fer partidisme i que intenten posar per damunt el bloqueig d'eixes infraestructures perquè hi haja embolic en els centres educatius.
És evident que està eixint malament, parle d'Alacant ciutat, no?
, i és evident que està eixint malament per part dels seus dirigents, en tant que la mateixa comunitat educativa està evidenciant que no pot ser que no avancen i que no mostren la voluntat d'avançar.
Nosaltres, evidentment, estem a col·laborar per a tot el que faça falta, i estem, tenim claríssim que funciona com funciona en la majoria d'ajuntaments governats per la dreta, en este cas, pel Partit Popular.

Respecte a les xifres, les dades sobre la construcció, perquè li peguen moltes voltes i les diuen moltes vegades.
Vaig a fer referència a unes xifres que vostés donen per bones.
Ho dic per allò que vostés parlen de xifres sempre de forma molt alegre.

En estes Corts, en l'últim debat, vostés deien això.
Donaré una xifra: 622 obres de construcció i reforma de centres educatius durant el govern del Partit Popular, 622 diuen vostés que van fer, diuen vostés.
Jo no vaig a qüestionar la realitat, vostés diuen això, la seua propaganda diu això.
Molt bé, li donaré jo una xifra: 276 en sis anys.
Què vol dir això?
Que si fóra veritat el que vostés diuen, que ho deixarem ahí en guaret, si fóra veritat del que vostés diuen, de mitjana hagueren fet 31 actuacions per any.
Nosaltres, amb este govern i amb la maquinària ara avançant encara més ràpid, comptant el que està fet i executat fins ara, portem 46 actuacions de mitjana per any.
És a dir, un 50 % més, tenint en compte les seues xifres, no la realitat, les seues, un 50 % més, i creixent, i creixent.

Però, si vol, anem a les xifres directes d'execució, les he dit abans, però li les puc dir una altra vegada: cinc vegades més a 14 d'octubre, cinc vegades més que any sencer de l'últim any del Partit Popular, cinc vegades més en execució d'infraestructures, i creixent.
Per tant, és evident que les xifres parlen per elles mateixes.

Però, si volen, podem anar fins i tot més enllà, no només el que es construïx, sinó com es construïx i que es fa amb eixos recursos.

Miren, vull ensenyar una foto, i intentaré no allargar-me molt més, tot i que tinc per a poder estar molta estona.
Vull ensenyar una foto, que és aquesta.
És un centre construït en 2012, que hem hagut d'actuar d'emergència ara.
No és l'únic, d'eixa època portem molts centres que en teoria es van construir en totes les condicions i que curiosament ens està tocant actuar d'emergència en molts d'ells, en molts, molts d'ells.
Les qualitats constructives no eren precisament les més adequades.
Esperem que res tinga a veure amb tot això que s'ha dit sobre els sobrecostos del sistema educatiu, de la construcció de centres educatius en eixa època.
Esperem que no tinga res a veure amb això.
Però és que no és només això, sinó és que milers de xiquets i de xiquetes que estaven en prefabricades no tenien ningun projecte.
I sí, la diferència és molt important, la diferència és molt important, que hi hagen projectes i construccions a què els deixen oblidats, perquè no és una diferència d'oblit, és una diferència de voluntat ideològica i de prioritat ideològica, degradar la pública o apostar per la pública.
Eixa és la gran diferència entre vostés i nosaltres.
I eixa és la gran diferència.
I això es demostra amb les actuacions.
Per no entrar en cap projecte seriós de retirada de fibrociment en els governs de dretes.
No ho sé, diria que sanitàriament era important.

I no només això, sinó que, com he dit, sempre pregunten si diuen que no funciona la realitat a les desenes d'ajuntaments que estan executant, i que estan executant molt bé, com el de Benissa, el de Formentera de Segura, el de Benijòfar, el d'Orihuela, el d'Onda, el de Bigastro, el d'Alfafar, el de les Useres, el de Pilar de l'Horadada, governats pel Partit Popular, que estan executant i que estan executant molt bé, i el que fan molt bé, clar que sí, és millorar la vida dels xiquets i de les xiquetes.
O el de Castalla, o el de Daya Nueva o el de Granja de Rocamora, que són governats per Ciudadanos.

Per tant, efectivament, Edificant va fatal, clarament, és la conclusió de totes les dades que els mateixos ajuntaments cada vegada que anem ens demanen més Edificant.
Per tant, és bastant evident que estem millor que no estàvem.
Evidentment hi ha necessitats de millores?
Clar que sí, com de tot.

Els pagaments.
Perquè deia vosté, hi ha dos modalitats, el 90 llargs per cent s'acullen directament que paguem nosaltres directament les factures i no avancen diners els ajuntaments.

Parlen vostés també, i ha estat especialment contundent en alguns moments, d'acord amb la realitat que hi ha en els centres educatius sobre el sistema educatiu d'atenció a la diversitat i el seu no funcionament, segons alguna part de la dreta.
Jo, de veres, n'hi ha més professionals i n'hi han més hores que mai destinades, ho diuen en cada centre que podem anar.
Tindrem prou amb el que hi ha?
Mai n'hi ha prou, sempre volem més, sempre, sempre, eixa és precisament una de les virtuts, pense jo, que tenim aquests qui estimem l'educació, que mai ens sentirem satisfets el suficient perquè sempre hem de seguir avançant.
Però n'hi ha més hores que mai i n'hi ha més professionals específics que mai.
Per tant, l'atenció és molt millor.
I és tan evident com, no només el nombre orientadors i orientadores que ha fet reduir en vora un 40 % la ràtio d'atenció d'alumnat.
Reduir la ràtio d'atenció a l'alumnat per part dels orientadors un 40 % no és una millora?
Vull dir, és que és una evidència flagrant.
És suficient?
(Veus) Clar que no, perquè mai serà suficient, però si és un 40 % millor, podem partir, escolte, d'açò està bé, però encara necessiten més.
D'acord, sempre.
Escolte, açò és un desastre, no val per a res, no ens ha servit per a res, està tot acabant.
Anem a vore, per favor, hi ha realitats que crec que s'han de posar en valor.

Ha sigut un any duríssim, l'any passat; duríssim, duríssim especialment també en l'atenció educativa als xiquets amb majors necessitats, perquè efectivament els protocols sanitaris feien que no pogueren entrar els especialistes a l'aula.
Doncs mire, hem estat treballant moltíssim en els tècnics de sanitat perquè este curs sí que puguen entrar.
És que n'hi havia una pandèmia mundial, eh.
I hem fet tot el que ens han dit els tècnics de Sanitat.
Però és que hem estat tant damunt amb ells i elles treballant, veient la realitat, mirant que els mateixos tècnics de sanitat deien, sí, efectivament, allò d'avaluar els beneficis i els riscos, doncs deien que efectivament aquest curs havien de sí o sí atendre eixos xiquets o xiquetes i que havien de poder entrar els especialistes a l'aula; i entren, poden entrar, i no és només que entren, sinó que n'hi han més, n'hi han més.
I, per tant, estan millor atesos.

Efectivament, vostés tenen una certa obsessió en repetir que ens carreguem la 0-3.
Anem a vore, si n'hi havia 28 milions d'euros destinats al bo infantil, i ara n'hi han 61 milions, de 28 a 61, com es pot dir que ens volem carregar la zero-tres?
Com es pot dir això?
Si n'hi havia menys oferta de la qual ara n'hi ha, com es pot dir que ens volem carregar la zero-tres.
És que hauran d'actualitzar les seues intervencions, perquè normalment són sempre molt paregudes, per no dir iguals, però és que hauran d'actualitzar-se, és que no és creïble que n'hi haja més oferta ara que quan vam arribar al govern, que hi haja 18.
000 xiquets i xiquetes que la tenen gratuïta, que tinguem més del doble d'inversió en zero-tres i se'ns diga que es volen carregar la zero-tres.
És que no és creïble, és que ni fins i tot per als seus votants, que estic segur que els tenen molta consideració i creuen tot el que diuen.

Però, sincerament, revisen-ho un poquet.
Vull dir, és el doble d'inversió de la qual es feia, en més atenció i millor atenció, i n'hi han més xiquets i xiquetes que van al zero-tres, hi ha més.
Si n'hi ha més xiquets i xiquetes ara, si n'hi ha més oferta, si n'hi ha més inversió, com poden tornar a dir que anem a carregar-nos la zero-tres, és que no té ningun sentit.
I, a més, volem seguir avançant.

Perquè, ja els ho dic ara, per als pressupostos d'enguany anem a seguir ampliant eixa partida, la del bo infantil, l'anem a seguir ampliant.
Miren si estem en contra, miren si estarem en contra que no en tenim prou en duplicar la partida des que estem al govern, no tenim prou en duplicar-la, anem a més, volem més encara.
I eixos diners van precisament la immensa majoria d'ells a iniciatives privades, la majoria dones, moltes d'elles cooperatives, de persones que estan atenent als nostres xiquets i xiquetes en el zero-tres i acompanyant-los en els seus aprenentatges.

No volia fer-ho, però ho vaig a fer.
Disculpen-me, eh.
Però com han tornat a parlar de l'adoctrinament i del plurilingüisme, jo cada dia que venim ací parlem sempre, m'ho trauen, jo no sé, vaig a fer-los una reflexió ràpida, no entraré més, vaig a fer una reflexió ràpida.
Hi ha vora 78.
000 professionals de l'educació en els centres educatius.
De veritat es creuen que jo els cride cada nit per telèfon per a dir-los el que han de fer al dia següent?
I que no és prou que jo els cride cada nit per telèfon per a dir-los el que han de dir i han de fer, sinó que me fan cas.
78.
000 professionals, que jo els cride i els dic: han de dir açò demà, demà va açò, demà, tots a una, i després els dic bona nit.
Home, per favor, és que, sincerament, vull dir, no és només ridícul, és que és un atac als professionals cada vegada que venim ací, que és indignant i que no és tolerable i que han de parar ja.
Els professionals de l'educació es dediquen professionalment a fer el millor que poden per a acompanyar el nostre alumnat, en condicions duríssimes moltes vegades, com les passades i les d'este curs, i ho fan amb uns resultats excel·lents, excel·lents.
Deixen ja de qüestionar-los.
És que és bastant evident que això no passa, tan evident que gràficament crec que queda molt clar, en eixes telefonades.
Jo crec que ja ho tenen bé, jo crec que ja porten, alguns dos anys i algo, altres més de sis anys, dient sempre el mateix.
Doncs, miren, ja ho tenim bé.

Sí que escoltem els seus representants.
Clar que escoltem els seus representants, de fet ens diuen que com més vegades vénen a la conselleria i a l'altre costat tenen algú que els escolta i que parla.
No ho dic per mi, eh, i ho dic pel conjunt de l'equip de la conselleria.
Ho dic perquè ens reunim totes les setmanes amb els representants del sistema educatiu.
És que durant aquesta pandèmia, no només hem constituït un fòrum extraordinari per a poder parlar amb tot el món, que el fòrum d'educació, sinó que hem tingut contactes telefònics a tot hora i a totes les hores dissabtes i diumenges.
Vosté pot preguntar perfectament, dirà: els sindicats de la pública?
No vol preguntar-li-ho a d'ells, no se preocupe, li ho pregunta als patronats de la concertada, si vol, i vorà que hem estat amb ells i elles i que hem estat en el dia a dia amb ells i elles, des dels directors generals, el secretari autonòmic o jo mateix, treballant amb ells i elles colze a colze.
I ho anem a seguir fent, els directors i directores també.

Que n'hi ha dificultats, clar que n'hi ha.
Que n'hi han necessitats de millora, sobretot sindicals, que els sindicats volen sempre una millora molt més gran, clar que hi ha acords i hi ha desacords, normal.
Però que em diga que no els atenem, sincerament, no pot dir-ho, no pot dir-ho perquè és la vegada que més vegades hem atés al conjunt dels representants de la comunitat educativa.
I ho pot corroborar una a una amb ells i elles, i sabrà que és així, i que hem parlat i ho hem fet de forma directa, i que fins i tot se va establir les mesures d'atenció al nostre alumnat per a poder tirar endavant el curs centre a centre, centre a centre.
Les associacions de directors quan van a les seues assemblees estatals pregunten, i no ho ha fet ningun territori més, que segons les necessitats de cada centre s'habiliten els recursos necessaris per a cada centre, perquè cada centre és diferent.
I això li ho pot preguntar perfectament als representants de les associacions de directors d'infantil i primària i secundària que ens representen a l'estatal; i allí li ho explicaran, no ho dubte que li ho explicaran.

I sobretot pense que cal tindre credibilitat quan un ve a parlar.
I vaig a acabar amb això.
Miren, jo sí que vaig a mirar-la perquè vaig a llegir frases seues:

Abril de 2016.
«Xarxa Llibres es un modelo chapucero, Xarxa Llibres es una red, sí, pero de mentiras, de líos, de injusticias y de trampas ».
Any 2016 va dir vosté això.
El Partit Popular 16.
000 alumnes amb beca; el Govern del Botànic, 450.
000 alumnes amb llibres gratuïts.
Les seues paraules, els nostres fets.

Novembre de 2016: «¿Por qué ataca usted a la FP dual?
Eliminan la FP dual en las empresas, cuando es un modelo que se ha demostrado que funciona, que genera empleo, y lo van a pagar los jóvenes ».
Conveni signat l'any 2014, 395.
Govern del Partit Popular.
Convenis signats a hores d'ara amb el Botànic, aquest any, 1.
024.
I anàvem a acabar amb la formació professional dual.

Juliol de 2018: «La estrategia de Marzà es evidente y burda, asfixiar económicamente a las escuelas infantiles para pujar su desaparición ».
Bo infantil, pressupost de 2014, 27 milions; pressupost actual, 61 milions.
Màxim que donaven vostés, 60 euros.
Màxim que donem ara, 220 euros.
Places ofertades, 2014-2015, 38.
000.
Places ofertades aquest curs: 67.
000.
Curiosa manera d'asfixiar a un sistema quasi doblant les places i duplicant la inversió que fa el sistema educatiu.

«En el 2019 se han pagado menos nóminas que en 2015 ».
És que ha arribat a dir això, eh?
, és que ha arribat a dir això, sí.
Professorat, curs 2014-2015, últim del Partit Popular, 63.
000.
Professorat als centres educatius, 77.
000 ara.
Diferències.
.
.
, crec que deixen bastant clar la diferència entre la realitat i les mentires que se diuen ací.

Acabe en dos més.
Setembre del 2020-2021: «El nuevo modelo de orientación se está aplicando sin planificación y sin ninguna previsión ».
Per això n'hi ha un 70 % més d'orientadors, hi ha sis unitats especialitzades, s'ha disminuït la ràtio en un 40 % d'atenció al nostre alumnat i hi ha personal orientador en tots els centres de primària.

Octubre del 2017: «Los socialistas y Compromís han acabado por aplicar recortes al inglés ».
Recortes en inglés, també.

Auxiliars d'anglés, 2014-2015, 47.
Auxiliars d'anglés este curs, 1.
200.
Poden seguir cridant, poden seguir mentint, però els fets van per davant de les paraules.

Gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, conseller.

I ara els grups que vullguen rèplica.
Vostés tres, val.

Seguirem l'ordre també de presentació de la sol·licitud de compareixença i començarà el grup Ciudadanos amb 3 minuts.
Quan vullga, senyora Ventura.

La senyora Ventura Campos:

Espere un moment.

Està corrent el temps.

Moltes gràcies, president.

Gràcies, senyor Marzà.

Tengo que decirle que se ha mirado mucho durante su réplica en el espejo del PP para la gestión, y le tengo que decir que así nunca evolucionaremos.
Tengo que indicarle que hubiera estado bien y que, por respeto a los diferentes grupos parlamentarios, que se hubiera centrado más en nuestras preguntas, porque ha habido muchas preguntas mías que no ha dado respuesta.
Y se lo hice desde Ciudadanos esta servidora que es de un partido liberal, que no le voy a hablar ni de recortes que han sufrido los profesores, porque ya lo han sufrido, pero sí de su ineficaz gestión e imposiciones.

No me ha hablado usted del modelo de orientación, que le estaba haciendo referencia en la primera intervención que mal ha empezado este modelo de orientación.
Es cierto que celebramos que haya más profesionales, pero mal empezado, porque los expertos están molestos por la falta de diálogo y los docentes, molestos porque no ha habido formación en el inicio de curso con este nuevo modelo.

Y qué decirle de la equidad de los recursos psicopedagógicos.
Equidad en los centros subvencionados con fondos públicos, donde el alumnado va a un colegio público y no tienen los mismos recursos.
Me gustaría que me contestara si se les va a dar los mismos recursos a los centros concertados en cuanto a los orientadores; si ustedes va a solucionar.
.
.
, va a agilizar las vacantes de educadores, porque año tras año tenemos esta problemática; si en colegios de Torrevieja, después de cuatro años de pedir fisio, se lo van a ofrecer.

Y, por otro lado, también quiero hablarle de que usted ha sacado pecho de que la plantilla de refuerzos COVID se mantiene con un total de 5.
042 docentes, más docentes, pero ¿realmente estos docentes son de refuerzo COVID?
Se lo pregunto porque este año se van a tener que cubrir las horas lectivas por la reducción de las horas de clase a los docentes.
Y me gustaría que nos diera el dato de cuántos de estos profesores se van a prestar para cubrir esas reducciones de primaria y secundaria.

Señor Marzà, usted sabe que la modificación del decreto que regula la jornada lectiva del profesorado ha abierto una nueva brecha entre la escuela pública y la escuela concertada y su gobierno ya sabe que aprobó la reducción en dos horas en horario destinado a impartir las clases, que han fijado 23 horas en infantil y primaria y 18 para secundaria.
Y nos gustaría saber si va a equiparar la reducción a los docentes de las concertadas.
Se lo pregunto porque tanto que se compara usted con Andalucía, podría llegar a un acuerdo que se pactó en el 2018 entre el ejecutivo y la patronal y sindicatos para aplicar la misma reducción.

Y, por otro lado, qué decir que ha sido.
.
.
, la falta de diálogo que ha tenido usted con la comunidad educativa en todos los ámbitos, desde las metodologías.
Estoy diciendo que no le va a explicar o no le va a decir la metodología que tiene que ofrecer cada maestro, pero sí que se la ha impuesto.
Pues yo creo que debería hacérselo mirar.

Y también en cuanto a los barracones, la realidad es que siguen estudiando 16.
254 niños en barracones y su ejecución, por mucho que le ponga florecitas, no llega al 5 % en cinco años.
Esta es la realidad.

Y ya para finalizar, me preocupa también el problema del acoso escolar.
Usted ha dicho que se ha desarrollado un protocolo para reducir el caso de suicidio.
La verdad que le felicito, pero ¿qué pasa con la prevención en acoso escolar?
¿Se va a hacer algo o vamos a continuar con la misma problemática?

El senyor president:

Senyora Ventura, sí que ha d'acabar, perquè, si no, no acabarem el matí.

La senyora Ventura Campos:

Muchas gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies.

I ara, el Partit Popular, 3 minuts també per a la seua intervenció.
Quan vullga, senyora Gascó.

La senyora Gascó Enríquez:

Gracias, presidente.

Señor Marzà, yo le agradezco la atención y las molestias que se toma siempre conmigo de tirar de hemeroteca para poderme hacer una réplica e intentar no contestarme a todas las cuestiones que le planteo.
Yo lo siento, pero le voy a hacer las mismas preguntas que usted intenta desviarme tirando de ventilador, hablando de Andalucía y tirando de hemeroteca.

Mire, respecto al tema de las infraestructuras es muy sencillo, usted viene aquí a dar una clase magistral, una vez más a decirme que lo hace fenomenal, pero no dice que tiene un incumplimiento del 70 % de infraestructuras que se comprometió en el 2016 y que no ha terminado, y no me explica por qué.
Usted es incapaz de explicar por qué no hace una lista transparente con los compromisos que ha asumido con los ayuntamientos, ayuntamientos que no saben cuándo narices les va a tocar la obra, porque usted no les informa.

Usted no dice por qué no rinde cada seis meses, tal y como se aprobó en una PNL, el cumplimiento con cada una de las obras del plan Edificant.
Edificant es un plan opaco y usted no explica por qué.

Usted tampoco dice, lo ha dicho exactamente: «Da las cifras muy alegres ».
Yo doy las cifras de la intervención general.
Las suyas no sé cuáles son, señor Marzà.
Yo cada vez que subido a la tribuna le saco las fichas de la intervención general.
Le he preguntado también: ¿por qué manipula los datos?
Y aquí la gente alegremente viene a intentar desmentir la información que doy diciendo: «Es que se miente ».
Yo no miento, le he dicho: «Oiga, usted dice que tiene profesorado extraordinario el curso pasado exactamente 4.
091 docentes ».

Pero es que cuando nos vamos a la fecha del ministerio nos dice que esa no es la cifra, la verdad, que son 2.
651, fichas del ministerio.
Desmiéntamelo.
Luego dice: «Es que, claro, todos los centros quieren más recursos en educación especial ».
Yo no le preguntaba eso.
Yo no le estoy diciendo: no se están haciendo sustituciones ni de conserjes, ni de auxiliares, ni de educadores, ni de fisios, ¿por qué?
Usted ha dicho textualmente: «Desde intervención se ha cerrado el grifo ».
Yo le pregunto: ¿eso es verdad?

No se están haciendo sustituciones, señor Marzà.
Eso es verdad.
¿Cuándo se van a hacer esas sustituciones?
¿Hasta cuándo van a tener que aguantar los niños y sus familias?
Contésteme.
No me hable de Andalucía, que este es el inicio del curso escolar que estamos viviendo.
¿Es verdad que hay centros educativos que tienen un 50 % menos de monitores en sus centros educativos?
¿Es verdad que hay centros educativos que tienen menos profesores del PAM, señor Marzà?
Contésteme a estas cuestiones.
No me hable de Andalucía.

Y luego también me planteaba: «Es que usted no quiere hablar de los recursos de la COVID ».
Vamos a hablar de la COVID, señor Marzà.
Ustedes presentan un plan de contingencia tres días antes de que los centros se vayan de vacaciones, con el estrés que eso generó a los centros.
Pero no contentos con eso, una vez con el curso empezado, les manda una carta, una vez más la normativa epistolar a los centros educativos, diciendo que tienen de plazo hasta el 1 de octubre para presentar un nuevo plan de contingencia.
Presentan los centros ese plan de contingencia y a fecha de hoy, a 14 de octubre, los centros no tienen aprobado su plan de contingencia.
Tanto defender a los centros educativos y los tienen totalmente desprotegidos.
Tanto proteger a los centros educativos y no les han dado material de protección a día de hoy, señor Marzà.
¿Cómo explica eso?

Ayer nos decían directores de los centros que se les ha acabado el material del año pasado, que los docentes se tienen que proporcionar ya su propio material.
Y no les contestan, señor Marzà.
Y ustedes no les dan ninguna respuesta.
La Administración no les da ninguna respuesta.

El senyor president:

Senyora Gascó, ha d'anar acabant.

La senyora Gascó Enríquez:

Y termino, señor Marzà.

Esta carta que le han hecho llegar los docentes dicen que están hartos de escenarios de silencios, de incoherencias, que están cansados, que están agotados.
Esto se lo dicen los docentes.
No se lo dice el Partido Popular.
Esta es la realidad.
Su realidad, señor Marzà.

El senyor president:

Senyora Gascó, moltes gràcies.

La senyora Gascó Enríquez:

Gracias.

El senyor president:

I ara acabarem amb les intervencions dels grups que han demanat rèplica amb la intervenció de Vox Comunidad Valenciana.
També, per 3 minuts, quan vullga, senyora Massó.

La senyora Massó Linares:

Gracias, presidente.

Nosotros vamos a seguir haciendo nuestro trabajo, que es el control al conseller de la extrema izquierda separatista.

No me ha respondido lo más mínimo.
.
.
-creo que si él califica yo también puedo, ¿no?
- no me ha respondido a la situación económica del instituto de Crevillente.
No me ha respondido lo más mínimo.
139.
379 euros pendientes de pago del año 2020.
Desde hace meses se ha estado gestionando con diversos ámbitos de la Administración por parte de la dirección del centro sin haber solucionado el pago de esta cantidad reconocida.
Esto en el mes de mayo.

En el mes de julio, seguimos denunciando que todavía no hemos percibido el presupuesto destinado a gastos ordinarios del centro de todo el año 2020.
Tras una reunión con el inspector del centro no se ha materializado ninguna de las propuestas que nos indicó iba a realizar para soportar los gastos necesarios para el arranque del curso.

Mes de septiembre, el 6 de septiembre, hace solo un mes, en la reunión del consejo sectorial económico y social, donde el director del instituto de Educación Secundaria nos ha vuelto a plantear la problemática del instituto, que no tiene en este momento recursos para arrancar el nuevo curso.
Se le adeuda todo el presupuesto del año 2020.
El instituto tenía en sus cuentas en ese momento un dinero recibido de fondos europeos para un Erasmus.
Ha tenido que hacer uso de ese dinero y ahora tiene que justificar el Erasmus y no sabe cómo hacerlo.

El consejo escolar y la dirección del centro han de llegar esto a conselleria hace un mes, hace exactamente un mes, y vuelven a reiterar que no han recibido todo lo que deberían de recibir del año 2020, ni junio y julio de 2021.

Yo le he preguntado que en qué situación está este centro.
Deje de echar flores sobre todas las inversiones que hace cuando tiene a 1.
000 alumnos sin dinero en su instituto, señor Marzà, y no me ha respondido.

La segunda cuestión que yo le estaba haciendo: más del 70 % de centros de la Vega Baja alicantina se oponen a la imposición del valenciano.
Denuncian irregularidades en las votaciones del consejo escolar, denuncian que no se les ha informado, denuncian que no ha habido un proceso participativo, que no se han celebrado esas reuniones informativas, que los firmantes.
.
.
, porque han firmado recursos que han enviado a su conselleria, que no se han respetado las normas de funcionamiento de los consejos escolares; en muchos casos sus miembros no han recibido los programas lingüísticos del centro con antelación.
Denuncian incluso, señor conseller, amenazas.
Denuncian que lo que ha sucedido en esos consejos escolares no es lo que reflejan las actas.

Esto es muy grave, señor conseller y yo quiero que me dé una respuesta.
Mi grupo quiere saber qué está pasando en los institutos de la Vega Baja.
Si los padres y la plataforma de docentes por la libertad lingüística tienen razón.
O si no la tienen, ¿por qué su conselleria no ha dado una sola respuesta a este problema?

Usted dice que.
.
.

El senyor president:

Senyora Massó, ha d'acabar.

La senyora Massó Linares:

.
.
.
-termino- atacamos a los profesores.
Le dimos la oportunidad de que usted se hiciera responsable de lo que sucedía en algunas aulas de algunos centros educativos y usted no tuvo la valentía y el valor de hacerlo.
Se lo preguntamos en un pleno.

La verdad es que le felicito -termino ya- por su capacidad de retorcer la realidad en toda su intervención.
Le auguro un buen futuro como vendedor de crecepelo cuando deje la conselleria.

Muchas gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora.
.
.

El conseller tindrà 3 minuts per a acabar la compareixença.

Quan vullga, conseller.

El senyor conseller d'Educació, Cultura i Esport:

Senyor president.

Sens dubte, no tindrà futur en elegància parlamentària, però tranquil·la que estic segur que els temps de parlamentària acabaran prompte.

Mire, jo he contestat a la majoria de les seues intervencions, i intentaré ser el més ràpid possible per a intentar arribar a la majoria de qüestions que han plantejat ara.

Respecte a l'atenció de la concertada en l'atenció que tenien abans pels SPE, està especificat fer-la amb el PAM de la concertada augmentant els recursos.
De fet, estan reunits i s'ha reunit amb les seues patronals i s'ha arribat a acord amb les patronals perquè tinguen la seua atenció adequada, i, per tant, que no perden ni una hora de recursos, que tinguen igual o més recursos que els que tenien fins ara.
Per tant, el model està pensat per a millorar i ampliar els recursos, no per a reduir-ne; tampoc, en la concertada.
I així de clar li ho dic perquè així és la voluntat i així és com s'està treballant.

M'ha dit que no li he dedicat prou de temps a les seues respostes.
Igual ho he fet per un poquet de.
.
.
-no sé com dir-ho- complicitat massa benèvola, perquè no volia, però ho diré, igual és que no volia dedicar temps a explicar que mentre vosté dóna lliçons del 0-3, dediquen 5 milions d'euros que anaven a la 0-3 a construir un estadi de futbol en Sevilla.
Eixa és la realitat del seu partit, que parla molt de prioritats i, després, resulta que allà on governa ho demostra clarament, que no són precisament els xiquets i les xiquetes de la 0-3.
Per això igual no li he dedicat molt de temps, perquè no volia dedicar molt de temps a dir-li aquestes coses.

És evident que vosté es respon a vosté mateix.
Li ho he dit en l'última part de la meua intervenció de rèplica, no és només que vosté respon a les seues mentides, sinó que la realitat li respon a les seues mentires.

Sempre, quan venim ací, posa el crit al cel dient les barbaritats que passen en els centres educatius, i, al cap de pocs dies, la mateixa realitat li desmunta les seues afirmacions.
No entraré al seu joc de l'insult directe perquè no és el meu estil, ja ho sap, però sí que li diré que la realitat s'imposa, com he dit abans, i ningú està en condicions de donar lliçons al conjunt del professorat quan el que feia quan exercia era tirar al carrer el professorat.
No es pense que parle del passat, pense que parle de la realitat del que vostés fan, del que vostés continuen fent, i el que tots els docents saben perfectament quina és la prioritat quan governà el Partit Popular en les institucions valencianes.

He contestat abastament a aquesta primera intervenció, en la que he intentat fer totes les meues consideracions respecte a l'inici de curs, un curs que ha començat amb la màxima normalitat possible, d'acord amb la situació que vivim de la pandèmia, que té més recursos que mai, que intenta, i així és la voluntat d'aquest govern, que a les qüestions estructurals els donen solució, que els xiquets i les xiquetes tinguen les millors condicions.
I sí, efectivament, això és una qüestió de prioritats polítiques, sí, efectivament, no és el mateix que governe el Botànic que governen els partits de la dreta, que el que hagueren fet és bastant evident perquè ja ho sabem, es veu i es viu allà on governen i la diferencia és gran.
És suficient?
No.
És triomfalisme?
No.
És realitat, i la realitat s'imposa.
Vaja als centres, parle un a un amb el sector educatiu i vorà si estan millor o pitjor; si estan millor ara, ho estan pitjor quan governava el seu partit, quan vostés estaven al capdavant de la conselleria.

Mire, acabe agraint el treball del conjunt de la comunitat educativa, del conjunt, se m'oblidava, Crevillent està en la tresoreria per al seu pagament; de fet, s'ha parlat en diverses ocasions amb el centre i la solució, per tant, està treballada i està en la tresoreria.
Per tant, no hauria d'haver dificultat en eixe centre al que vosté li ha dedicat un centre de 1.
800, però jo li responc: és la realitat que està en tresoreria.

I deia que estem segurs que aquest curs tornarem a demostrar el conjunt de la comunitat educativa que, davant dels agoreros, davant de les mentides, davant dels que volen que hi haja embolic per l'embolic, i no volen que el sistema educatiu funcione, doncs, respondrem amb els fets, sent els espais educatius els millors espais on poden estar els nostres xiquets i xiquetes i el seu professorat, i demostrant que el sistema educatiu públic no només cohesiona, sinó que és la principal eina que tenim la societat valenciana per a seguir cohesionant-nos i per a seguir avançant com a societat gràcies al seu esforç, gràcies al seu esforç també, senyories, i gràcies al conjunt de la ciutadania valenciana que així ho vol i que té molt clar que vol molts més anys de millores en les polítiques educatives i no tornar al passat, en eixe retorno al pasado, de lo de siempre, que vam vore l'altre dia en la plaça de bous.

Gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, conseller.

Acabem ací la compareixença.

Disculpeu, si vos pareix bé.
.
.
(veus), un momentet, un momentet, per favor, mentre canviem això i ho netegen.
.
.
, en cinc minuts i tornem.
Val?

(Se suspén la reunió durant uns minuts)

Compareixença de la consellera d'Innovació, Universitats, Ciència i Societat Digital, senyora Carolina Pascual Villalobos, per a informar sobre les polítiques de promoció, suport i ajudes en matèria d'innovació, sol·licitada a petició pròpia (RE número 40.
514), a la qual s'acumula la sol·licitada pel Grup Parlamentari Popular per a retre compte de les subvencions de la Generalitat en matèria d'innovació (RE número 19.
875), a la qual s'acumula la sol·licitada pel Grup Parlamentari Ciudadanos per a donar compte de les subvencions relacionades amb el conveni de la conselleria d'innovació i la Fundació Ellis, dedicada a l'estudi i la promoció de la intel·ligència artificial (RE número 38.
649), i a la qual s'acumula la sol·licitada pel Grup Parlamentari Ciudadanos per a explicar l'increment en 5,2 milions d'euros per a finançar les ajudes dirigides a l'enfortiment i el desenvolupament del Sistema valencià d'innovació i els criteris a seguir per al repartiment de l'increment de finançament (RE número 40.
112)

El senyor president:

Continuem.

Donem la benvinguda a la senyora consellera.

Com ja sabeu, bé, els que no estàveu, comencem amb una intervenció de la consellera sense límit; després, els grups que han proposat la compareixença acumulada tindran sis minuts; després, n'hi haurà una altra intervenció de la consellera sense límit; n'hi haurà un temps de rèplica de tres minuts; i conclourà la consellera també amb tres minuts.
Val?
Em digueu també qui vol rèplica i qui no, i així anirà el debat millor.

Comencem, senyora consellera, quan vullga i sense límit de temps.

Moltes gràcies.

La senyora consellera d'Innovació, Universitat, Ciència i Societat Digital:

Gracias, presidente.

Señoras diputadas, señores diputados, buenos días.

Es un placer para mí comparecer a petición propia ante esta Comisión de Educación y Cultura para informar sobre las políticas de promoción, apoyo y ayudas en materia de innovación de la conselleria que dirijo.

Probablemente, no es la primera vez que me escuchen decir esto, porque estoy convencida de ello, que una de las fortalezas con las que cuenta la Comunidad Valenciana es tener una conselleria que define la estrategia de innovación y las políticas de apoyo al sistema valenciano de innovación, además de tener competencias en educación superior y ciencia.
Esto hace que desde la Conselleria de Innovación, Universidades, Ciencia y Sociedad Digital, estemos actuando sobre el sistema investigador para conectarlo a través de la innovación con las empresas, apostar por los medios tecnológicos necesarios y cohesionar, y, a la vez, que apoyar y potenciar el sistema científico valenciano.
Pero, saben ustedes que para lograr este objetivo, pues, es necesario el empleo de recursos en ciencia, en tecnología e innovación, recursos que deben dirigirse a la transformación digital sostenible de la estructura productiva, a la conexión de la ciencia, la investigación, el conocimiento, las nuevas tecnologías y la atracción de talento como motores del desarrollo social y económico.

Señorías, debemos y estamos obligados a dar respuesta a los retos o desafíos que se nos plantean en el ámbito de la innovación, y, en ese sentido, este Consell ha realizado una apuesta decidida y firme por la ciencia y la innovación.
Por ello, no es casualidad que la Comunitat Valenciana sea la región española que más ha mejorado en innovación, según el cuadro de indicadores de la innovación regional publicado por la Comisión Europea.
Esto también se debe a que el sistema y las políticas de innovación están funcionando de forma eficiente y eficaz, gracias al impulso de este Consell y a la creciente cooperación entre los distintos agentes, un impulso en el que juega un papel especialmente importante la inteligencia artificial.

Desde el primer momento, este Consell tuvo claro que la inteligencia artificial debía y tenía que repercutir en una mejora de la calidad de vida de las personas, en el crecimiento económico de la comunitat y en la generación de empleo y atracción de talento.
Y tener esto tan claro hizo posible que fuéramos pioneros en desplegar una estrategia de inteligencia artificial, a la que por cierto hemos dotado con 90 millones de euros.
El desarrollo de esta estrategia nos permite llevar a cabo múltiples acciones, cumpliendo con los objetivos marcados.

En ese sentido, con la creación en Valencia de la escuela de postgrado y red de centros de investigación en inteligencia artificial, Valgrai, con una dotación de 2 millones de euros, se establece una comunidad de personal investigador, profesorado y alumnado que van a crear valor para la sociedad mediante la investigación y la educación pionera en inteligencia artificial, una escuela que impulsará una red de centros en esta materia en coordinación con las universidades públicas de la comunitat, y cuya misión clave es la formación de la próxima generación de personal experto en IA.
Además, se fomentará la cooperación entre los mejores equipos de investigación de la Comunitat Valenciana, aunando esfuerzos para afrontar de manera eficiente los retos científicos y tecnológicos de la inteligencia artificial, movilizando así la industria para integrarse y encontrar sinergias con los equipos de investigación.

Y dado que la innovación e investigación van de la mano, ha comenzado su andadura en Castellón la institución valenciana de excelencia de investigación ValER; se ha creado el patronato que cuenta con sus estatutos y se ha creado un comité científico de primer nivel.
ValER tendrá efecto multiplicador en toda la comunitat.
Y como nuestro compromiso con la excelencia es firme y debe ser continuado en el tiempo, se lanzarán líneas de investigación estratégicas para la Comunitat Valenciana y se implicará a los agentes necesarios para que la transferencia del conocimiento sea una prioridad.

A través de una institución abierta, se integrará en el sistema valenciano de I+D+I a personal investigador líder, de perfil internacional, para que desarrolle su investigación en la comunitat; se dotarán plazas permanentes que serán cubiertas mediante concursos públicos en régimen de concurrencia competitiva a nivel internacional, en los que el criterio de valoración será la excelencia científica.
De esta manera, vamos sentando las bases de una sociedad del conocimiento que nos hará más resilientes.

Y en este mismo campo, el de la inteligencia artificial, tenemos la unidad Ellis, en Alicante, que tiene como misión específica abordar tres áreas de investigación básica en inteligencia artificial moderna: un modelo de comportamiento humano, desarrollo de sistemas inteligentes interactivos, y desafíos y limitaciones de los sistemas de inteligencia artificial que se utilizan para la toma de decisiones, una unidad que contará con una financiación estable de un millón y medio de euros anuales.

Además, vamos a elaborar una base de datos de expertos en inteligencia artificial -en la que ya se trabaja- que permitirá disponer de un grupo de expertos en esta tecnología y que puedan ser una referencia para la implantación de esta en las empresas; una herramienta cuya finalidad es localizar el conocimiento en materia de inteligencia artificial que exista en nuestro territorio y que, a su vez, pueda servir de canalizadores para las iniciativas que la Generalitat pueda realizar en este ámbito.

Así pues, es evidente que la inteligencia artificial es una de las claves de la innovación y la competitividad.
Por ello, trabajamos en la organización de un curso sobre inteligencia artificial dotado con 500.
000 euros, que servirá para formar a cincuenta mil personas de distintos perfiles en el ámbito de la inteligencia artificial, en un período de cuatro años.
Apostamos, de esta manera, por la formación de profesionales en materia de inteligencia artificial y otras tecnologías disruptivas como big data, biotech, blockchain y 5G.

En esta línea, y en colaboración con el Centro de Innovación Digital Avanzada de Alzira, hemos realizado un showroom de presentación de tecnologías de empresas para la formación del profesorado de Formación Profesional, colaborando grandes empresas tecnológicas que ofrecieron demostraciones en directo y ejemplificando las aplicaciones de la inteligencia artificial a las distintas familias profesionales; una actividad cuya finalidad es mostrar al profesorado de FP, y para la totalidad de las familias profesionales, las posibilidades que tiene la inteligencia artificial y que ofrece para cada actividad, sensibilizando a los asistentes para que incorporen contenidos de inteligencia artificial en las materias a impartir.
Además, vamos a crear un observatorio sobre el desarrollo e impacto de la inteligencia artificial en la Comunitat Valenciana como instrumento que posibilite la participación, el intercambio de ideas, la transferencia de información, y la generación de propuestas de actuación en materia de inteligencia artificial en la Comunitat Valenciana.

Pero, para poder avanzar en el proceso de transformación digital de nuestra sociedad hay que dotar de impulso a los nuevos sectores productivos, para lo cual se va a proceder de forma inminente a la publicación del Plan de transformación digital de la Comunitat Valenciana, que será el punto de arranque de la Agenda Digital Valenciana 2021-2025.
Las actuaciones previstas en este plan permitirán la transformación digital del modelo productivo de la Comunitat Valenciana y su modernización, así como la digitalización de la ciudadanía en general, de las personas trabajadoras y del tejido productivo, y la transferencia de conocimiento a los sectores económicos para conseguir una sociedad digitalmente más competente.

Pero si queremos que las empresas se digitalicen, debemos apoyarlas para incentivar ese proceso de renovación implementando tecnologías disruptivas.
Disponemos de los préstamos Transformer, de la Generalitat, por ejemplo, una ayuda asociada a préstamos del Instituto Valenciano de Finanzas para empresas que quieran emprender ese proceso de transformación digital de sus procesos productivos, que está dotado en 2021 con 400.
000 euros y donde la conselleria de innovación cubre hasta el 10 % del préstamo solicitado.
Junto a esto, vamos a convocar una línea de ayudas para impulsar la incorporación en las empresas de tecnologías disruptivas basadas en inteligencia artificial y afines, dotada con 500.
000 euros, y que permitirá la incorporación de herramientas de tecnología como el big data, blockchain, IOT, o 5G, en las empresas, a través de acciones dirigidas a impulsar la detección de oportunidades de implementación en las empresas de la Comunidad Valenciana, con el fin de mejorar su competitividad.

Además, en nuestra apuesta por atraer la innovación y la tecnología al territorio, la Generalitat creó el entorno de Distrito Digital como sede de la transformación tecnológica y la economía digital de la comunitat.
El ecosistema innovador de Distrito Digital, por darle cifras, ha conseguido atraer en treinta y seis meses a setenta y cinco empresas, ciento cincuenta partners, novecientos profesionales y cien colaboradores, y ha convertido Alicante en un hub tecnológico único en el Mediterráneo, donde empresas de todo el mundo generan proyectos innovadores enfocados hacia la transformación de la nueva economía digital.

Distrito digital tendrá, además, sedes en aquellas ciudades de más de cincuenta mil habitantes y tendrá presencia en todas las comarcas para ayudar a la digitalización de cien mil empresas valencianas.
Esto supone seguir trabajando en la extensión de Distrito Digital al resto de la Comunitat Valenciana, a través de la instalación entre 2022 y 2023 de seis clústeres de innovación abierta: así, en Benidorm estará centrado en el turismo; en la Vega Baja abordará el cambio climático y sus efectos; en Gandía versará sobre salud; en Valencia sobre ciudades inteligentes; en Castellón sobre transición energética; y en el interior de Castellón sobre despoblación.
Con ello, se espera contribuir a mejorar la gestión e implantación de proyectos entre las corporaciones y pymes tecnológicas en Distrito Digital, especialmente en acciones de nueva economía; asegurar la atracción de empresas y proyectos que puedan llegar a los principales agentes innovadores para producir una transferencia eficaz de soluciones digitales desde Distrito Digital hasta el conjunto de los sectores relacionados e identificar los principales desafíos en el marco del turismo, cambio climático y salud, con la ayuda de partners nacionales e internacionales de referencia para el desarrollo de un programa de innovación que busquen nuevas soluciones que generen valor en la Comunitat Valenciana.

Nuestro propósito, como digo, es ganar productividad en los sectores tradicionales y competir en los sectores emergentes.
Por eso, la vía valenciana no implica elegir entre los sectores tradicionales o los nuevos hubs, nuestra innovación pivota sobre la necesidad de valorizar los sectores tradicionales, descentralizar el acceso a la innovación y convertir lo público en dinamizador de la innovación.

Quiero señalar también que se va a potenciar la reactivación y modernización de los sectores productivos a través de los proyectos estratégicos para la recuperación y la transformación económica, PERTE, que se llevarán a la práctica a través de las empresas y de recursos propios y europeos.

Los proyectos transformadores que impulsa el gobierno, los PERTE van a ser un acelerador para la industria valenciana porque ampliarán nuestro abanico de especialidades y fortalecerán los sectores tradicionales con procesos más sostenibles y digitalizados.
Como consecuencia, habrá más empleo cualificado y empresas más productivas.

Entre los proyectos de colaboración público-privada englobados en este plan, me gustaría destacar el sector de la automoción, con la puesta en marcha en el puerto de Alicante y en Elche de dos centros de prueba, dentro del PERTE de vehículos conectados y autónomos.
Decirles que la Conselleria de Innovación trabaja, junto a la Autoridad Portuaria de Alicante, en la Estrategia de innovación para el puerto alicantino, convirtiendo el espacio portuario en un enclave tecnológico de primer nivel.

Señorías, les hablaba anteriormente de un proyecto importante ligado a la innovación, como es la Fundación de Investigación de Excelencia (ValER), que refuerza el papel estratégico de la Agencia Valenciana de Innovación, puente entre investigadores y empresas.

La Agencia Valenciana de Innovación ha destinado desde 2018 más de 110 millones de euros a convocatorias de ayudas para impulsar la innovación y la transferencia de conocimiento científico y tecnológico de las empresas.
Se trata de fondos para optimizar el funcionamiento del Sistema Valenciano de la Innovación, que por primera vez se han podido destinar a optimizar ese funcionamiento gracias a la creación de la agencia.

Saben ustedes que la Agencia Valenciana de la Innovación incentiva, entre otros, los proyectos de alto impacto realizados en cooperación entre diversos agentes del sistema valenciano innovador, la consolidación del conjunto de la cadena de valor empresarial, la intensificación del uso del conocimiento por parte de las empresas y la compra pública innovadora como instrumento de desarrollo de tecnologías e innovaciones orientadas precisamente a la mejora de la calidad y la eficiencia de los servicios públicos.
Y para alcanzar sus objetivos, la agencia dispone, entre otros, de la facultad de conceder ayudas a través de convocatorias, de concurrencia competitiva cuyas actuaciones principales se resumen entre las siguientes: valorización y transferencia de resultados de investigación a las empresas; promoción del talento, agentes de innovación, incorporación de tecnólogos en empresas y doctorandos empresariales; impulso a la compra pública e innovadora; proyectos estratégicos en cooperación; consolidación de la cadena de valor empresarial y acciones complementarias de impulso y fortalecimiento de la innovación, siendo la dinamización de la compra pública innovadora uno de los ejes de acción estratégicos para la AVI.

En esta línea se desarrollan acciones para dinamizar la compra pública en la comunitat a través de la formación para empleados públicos y el asesoramiento, la asistencia, soporte y monitorización de procesos de compra pública por parte de cualquier ente público de la Generalitat.

Asimismo, también se ha procedido a la identificación, análisis y, en su caso, apoyo en el acceso a las fuentes de financiación de compra pública innovadora existentes a nivel europeo para los nuevos proyectos identificados tras el análisis de la demanda temprana.

Y ya que estamos centrados en la transformación digital del modelo económico, decirles que dicha transformación profunda y a largo plazo es necesaria sobre la base de tecnologías habilitadoras.
Para ello se ha impulsado desde la Generalitat precisamente la alianza de tecnologías innovadoras de la Comunidad Valenciana, Inndromeda, a través de la Agencia Valenciana de Innovación.
Esta iniciativa supone un importante esfuerzo de colaboración público-privada en el que la confederación empresarial, los institutos y centros tecnológicos y de investigación y la conselleria, junto a la AVI, suman fuerzas para impulsar el desarrollo y la implementación de las tecnologías en el tejido productivo de la Comunidad Valenciana.

Así, quienes formamos parte de esta alianza, ponemos a disposición nuestros recursos y capacidades para poder construir una especie de red que nos conecte y que nos hagamos fuertes, una conexión que ofrece, además de digitalización a todas las pymes grandes, pequeñas, de todos los sectores, posibilidades de aplicación de inteligencia artificial, robótica y tantos otros, inyectando la innovación en el tejido productivo para reducir costes, llegar a más lugares y mejorar procesos.
Es el lugar al que pueden dirigirse las empresas para tener información, servicios e instalaciones necesarios para afrontar con éxito sus procesos de innovación y transformación digital.

Coincidirán conmigo que para llevar a cabo la transformación digital del territorio es fundamental disponer de unas infraestructuras necesarias para que la banda ancha llegue a todos los rincones.
Por ello, continuamos avanzando en el desarrollo de un programa propio para la extensión de la red de fibra óptica en la Comunidad Valenciana, complementario al plan nacional correspondiente, con una inversión de 800.
000 euros en 2020, de 3 millones de euros en 2021.
Un programa en el que vamos a seguir trabajando decididamente.

Conjuntamente con la Dirección General para la Lucha contra la Brecha Digital y Avant, en colaboración con los ayuntamientos, con especial atención a aquellos que corresponden a municipios en riesgo de despoblación, se está llevando a cabo un estudio diagnóstico en cuatro fases sucesivas sobre la situación de la extensión de la red de banda ancha en la Comunidad Valenciana.
El objetivo es obtener un informe de situación de la red de banda ancha en la comunitat que, entre otras cosas, puede ser un impulso fundamental de coordinación para la elaboración de ese mapa de zonas blancas y grises del ministerio.
Actualmente se ha finalizado la primera fase con los 155 municipios en riesgo de despoblamiento y se ha iniciado una segunda fase.

Por otra parte, decirles que la Dirección General para el Avance de la Sociedad Digital se ha unido a la Red Europea de Oficinas con Competencias en Banda Ancha, una red que pone en contacto a administraciones públicas nacionales y regionales con expertos y representantes de la Comisión Europea para intercambio de conocimiento en el ámbito de la banda ancha.

Pero, señorías, una mirada que siempre debe estar presente es la social, para que nadie quede atrás.
Este Consell tiene muy claro que la transformación del territorio no se puede abordar sin dotar a la ciudadanía de las competencias digitales necesarias para poder hacer uso de las posibilidades que ésta ofrece.
Por eso hemos creado un Observatorio de la Brecha Digital que tiene como objetivo conocer, entre otros aspectos, la situación en la Comunitat Valenciana en términos cuantitativos y cualitativos de la brecha digital en materia de uso, de adquisición de competencias digitales y de buen uso de las TIC, la distribución territorial de esta problemática y los indicadores que se determinan en las políticas públicas de avance de la sociedad digital y de lucha contra la brecha digital.
El trabajo del observatorio permitirá el desarrollo de políticas efectivas contra las brechas digitales y de reducir desigualdades.

También se ha puesto en marcha un convenio de colaboración, firmado con la Federación Valenciana de Municipios y Provincias, de AVANT, para realizar acciones formativas en competencias digitales en municipios de la Comunitat Valenciana que están afectados por el despoblamiento.
Y otro convenio, que en breve se va a aprobar, es el convenio de colaboración para realizar acciones formativas para facilitar la accesibilidad de las TIC y las competencias digitales de las personas con diversidad funcional o discapacidad, con el objetivo de mejorar la calidad de vida de esas personas, en concreto, de proporcionar y mejorar sus competencias digitales favoreciendo su inclusión digital.
Se han firmado cinco convenios para crear y financiar la red de cátedras formada por las cinco universidades públicas valencianas, que han analizado la brecha digital desde distintas perspectivas.
Además, la Dirección General para la Lucha contra la Brecha Digital, junto a la Dirección General de Universidades, pone en marcha el movimiento STEM para la promoción de estas vocaciones entre las niñas y jóvenes de la Comunidad Valenciana, porque nuestra apuesta por la ciudadanía digital es indiscutible y queremos que toda la población forme parte de ella para evitar desigualdades y brechas.

Somos conscientes de que la transformación digital que podamos conseguir tiene también mucho que ver con la transferencia de conocimiento que seamos capaces de impulsar desde las universidades y centros de investigación hacia nuestro tejido productivo.
Así, desde la Dirección General de Ciencia e Investigación, a través del Programa para la promoción de la investigación científica, el desarrollo tecnológico y la innovación en la Comunitat Valenciana, se vienen desarrollando desde 2019 tres acciones destinadas a subvenciones para la realización de estancias de personal investigador doctor en empresas de la Comunitat Valenciana, subvenciones para la contratación de personal de apoyo vinculado a un proyecto de transferencia tecnológica y subvenciones para la promoción y dinamización de los parques científicos.
Un programa que estuvo dotado con 51,5 millones de euros en 2021 y por el que apostaremos también en 2022.

Y en el interés de esa transferencia de conocimiento, desde la Dirección General de Innovación se vienen desarrollando actuaciones y proyectos de impulso de la innovación tecnológica en los municipios de la Comunidad Valenciana, como es el convenio con la Federación Valenciana de Municipios y Provincias para el impulso a la innovación en los municipios de la comunitat, con el que se logrará extender la innovación a todo nuestro territorio.

Mediante el proyecto Missions d'Innovació de la Comunitat Valenciana, el Ayuntamiento de Valencia, como institución, y las naves, como su centro municipal de innovación social y urbana de Valencia y agente clave en materia de innovación en el ecosistema nacional, se ponen a disposición de la Generalitat Valenciana y de la Conselleria de Innovación, Universidades, Ciencia y Sociedad Digital para ayudar a recorrer el camino hacia la innovación junto a los municipios.
El objetivo principal de este proyecto es crear una red de personas, conocimiento e innovación en la comunitat mediante la cocreación de un kit de herramientas y el lanzamiento de un proyecto piloto con seis municipios valencianos para el fomento de la cultura y la acción innovadora hacia modelos de gobernanza de la innovación, orientada a misiones para crear sus propias hojas de ruta de su transformación.

En la misma línea estamos desarrollando actuaciones y proyectos de análisis, apoyo y fomento de la cultura de la innovación en el territorio de la Comunitat Valenciana, mediante un convenio con Redit del fomento del tejido innovador empresarial, dotado con 250.
000 euros.

En concreto, las líneas de actuación específicas que se contemplan para el año 2021 son las siguientes: promoción de la I+D+I de los institutos tecnológicos vinculada a la nueva estrategia S3; plan de expansión territorial de la I+D+I y el trabajo de los institutos en los territorios vinculándose a RIS3; innovación social, análisis y estudio del impacto de los institutos desde el punto de vista social, económico y medioambiental en el territorio, proyecto inspiradoras y proyecto escuela de innovadores; por el convenio para el impulso de la red de institutos tecnológicos, Redit, dotado presupuestariamente con 250.
000 euros, estamos aumentando el tejido innovador valenciano con criterios de sostenibilidad.

En concreto las líneas de actuación específicas que se contemplan para el año 2021 son las siguientes: actividades para la difusión y promoción de los resultados de la I+D+I desarrolladas por los institutos tecnológicos de la Comunitat Valenciana y para potenciar la transferencia de conocimientos y tecnología a las empresas valencianas; y actividades para mejorar la coordinación entre los institutos tecnológicos de la Comunitat Valenciana y el conjunto de agentes del Sistema Valenciano de Innovación.

En los presupuestos del 2021 dispusimos 3.
300.
000 euros en los convenios para ayudas a los institutos tecnológicos para proyectos de innovación en colaboración con empresas en el marco de la especialización inteligente.
Con ello estamos dando apoyo a los centros tecnológicos de la Comunitat Valenciana para el desarrollo de proyectos de I+D de carácter no económico, en el marco de la especialización inteligente.

Además, estamos fomentando la cultura de la innovación en el alumnado universitario, apoyando proyectos de innovación con una línea presupuestaria de 175.
000 euros.

Con la Universitat Jaume I se colabora en un lab de innovación, cuyo propósito es potenciar las características de una cultura innovadora entre los estudiantes de la universidad y favorecer de este modo el desarrollo de competencias transversales asociadas a la colaboración multidisciplinar, la agilidad en la toma de decisiones, la orientación a la acción y la capacidad de manejarse en situaciones de ambigüedad y de cambio.

Con la Universidad de Valencia se colabora en un proyecto denominado Agrotec-alumni, para la participación de los estudiantes universitarios en la Estrategia de detección y promoción de las capacidades científico-tecnológicas de la universidad en el sector agroalimentario.

La colaboración con la Universidad Miguel Hernández se lleva a cabo a través de un proyecto de formación en competencias en innovación para el estudiantado universitario, para dotar de las herramientas y conocimientos específicos en este ámbito, con el fin de que el estudiantado aprenda y experimente cómo liderar e implementar el cambio en las organizaciones.

El trabajo con la Universidad de Alicante se materializa en un proyecto denominado Emprende-Junior, de formación y difusión e impulso entre el estudiantado de la cultura de la innovación, cuya finalidad es motivar y adiestrar al estudiantado de la universidad, a través de un programa específico de innovación, impulsando la cultura de la innovación entre los estudiantes, a través de un acontecimiento anual distribuido en cada uno de los siete centros de esta universidad, y establecer una estrategia innovadora de difusión digital de la innovación, realizada por el estudiantado, y de las oportunidades de formación.

Y, con la Universidad Politécnica de Valencia, se colabora en el proyecto Generación Espontánea, Innova, el cual pretende fomentar un nuevo rol en el estudiantado de la universidad desde el que se puedan realizar actividades innovadoras, como parte de su formación universitaria, y, por lo tanto, se promueva la cultura innovadora en el alumno.

Voy acabando ya, pero antes quiero insistirle en que no podemos perder la oportunidad que nos brinda la innovación.
Ahora bien, debemos recordar que, dentro de esa oportunidad y de esta estrategia, estamos obligados a buscar el desarrollo de entornos sostenibles que hagan uso de los recursos naturales de forma eficiente, porque la innovación ha de ser verde y debe ajustarse a los principios del green deal y a los objetivos de desarrollo sostenible y no puede dejar a nadie atrás.

En definitiva, todo lo que les he ido exponiendo es sólo una muestra del compromiso del Botànic, que ha conseguido que la Comunitat Valenciana sea un referente en la apuesta por el cambio de modelo económico y social.

En alguna ocasión he comentado que la puesta en marcha de la conselleria de innovación no ha sido fácil, no ha estado exenta de dificultades, no ha sido fácil llegar hasta aquí; pero les puedo asegurar que la satisfacción de saber que todas y cada una de las acciones que se están ejecutando, desde mi conselleria, sirven para conseguir un mayor bienestar para el conjunto de la ciudadanía ha sido mucho mayor que cualquier dificultad que nos hayamos podido encontrar.

Muchas gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora consellera.

I ara continuarem amb les intervencions dels grups.
Com havíem dit, el primer grup a intervindre serà el grup Popular, per 6 minuts.
Quan estiga preparat, senyor Martínez.

Quan vullga, senyor Martínez.

El senyor Martínez Fuentes:

Gràcies, president.

Bon dia.

Gracias, consellera, por la presencia hoy aquí, en comisión, y por hacernos ese recorrido que nos ha hecho a través de todas las cuestiones en materia de innovación.
Le agradezco toda la información, aunque hay alguna cuestión y sabe que nosotros pedimos su comparecencia para hablar de la AVI, en concreto, y de las ayudas.

Antes de entrar en ese tema, sí que me gustaría hablar de cómo nació la AVI y con qué objetivo se creó.
En su origen nacía la AVI para vertebrar la comunidad, para deslocalizar el aparato administrativo de la comunidad autónoma, trasladando a Alicante una conselleria.
De alguna forma, era un poco esa la idea, que no nos pareció mala en un principio, aunque sí que es cierto que hoy día se ha demostrado que no dejó de ser una pose.
Y lo digo porque usted tiene su…, su despacho lo tiene Alicante, pero el 80 % del personal está trabajando aquí, en Valencia, al lado del histórico socialista García Reche, rodeado de, como decía, más del 80 % del personal en su despacho de Valencia, y este vicepresidente, pues, apenas pisa su despacho en Alicante.
Como decía, ¿ese es su modelo de vertebración de la comunidad, señora Pascual?
, cuando…, y es extraño, el modelo de usted y del presidente Puig.
Por eso, cuando el presidente Puig pregona una cosa para Madrid, pero aquí no la practica la Comunidad Valenciana…; y, si no la última, son los CICU, que se han eliminado tanto de Alicante y Castellón para centralizarlos en Valencia.

Pero, bueno, (inintel·ligible) … el motivo principal de nuestra demanda de comparecencia, tengo que decirle, consellera, que ha logrado unanimidad; unanimidad en la resolución de las ayudas del AVI, unanimidad de las protestas por parte de universidades, de investigadores, del sector económico y sindicatos, que le exigen una mayor transparencia.

La distribución de fondos en el conjunto autonómico resulta desequilibrada y produce un claro agravio entre los territorios, entre -y yo soy de Castellón- Alicante o Castellón, que carecen de las mismas oportunidades para poder potenciar la actividad investigadora y, por consiguiente, se encuentran en inferioridad de condiciones a la hora de transferir los resultados de las investigaciones a un tejido productivo que precisa salir de la crisis que estamos viviendo, porque todavía estamos en ella.
Y le pondré un ejemplo muy claro; el reparto de fondos para las universidades públicas valencianas ha sido: para Valencia el 82,84 % de esas ayudas, para Alicante, el 13,37 % y, para Castellón, el 3,46 %.

Mire usted, ha hablado y usted insiste en el criterio de excelencia, de calidad.
Mire, me parece perfecto y no seré yo quien discuta ese criterio, en absoluto; pero ¿significa eso que los proyectos que se presentan desde las universidades de Alicante o desde la Miguel Hernández o desde la Jaume I son de menos calidad, no tienen suficiente calidad para llegar a tener esas ayudas?
Yo creo que algo falla, algo pasa, consellera.

Desde nuestro grupo político, le decimos que es necesaria una reflexión sobre esta distribución.
Mire, de acuerdo en que la calidad y la excelencia debe estar presente, como ya le he dicho, pero entendemos fundamental e inaplazable la introducción de otro criterio dentro de esas bases que tenga en cuenta la territorialidad a la hora de la distribución, porque se les llena a ustedes la boca de esa vertebración y usted nos lo exponía hace un momento, pero yo creo que de esta manera, con este criterio de territorialidad, igualaríamos las oportunidades.

Y también le pedimos transparencia.
Desde el Grupo Parlamentario Popular, queremos saber, y así lo hemos pedido también en preguntas que esperamos respuesta, saber quiénes forman parte de la comisión que evalúa y adjudica los proyectos.
Además, respecto a la AVI también, me gustaría que nos comentara, y siguiendo con el tema de la transparencia, ¿qué medidas son las que ha tomado para solventar aquellas cuestiones que puso de manifiesto el Síndic de Comptes?
Porque, cuando hablaba el Síndic de Comptes sobre la AVI, decía que debían mejorar su forma de llevar a cabo la contratación porque decía, textualmente, que le faltaba transparencia en diferentes aspectos: uno, no se justificaba el procedimiento de contratación; la documentación preparatoria de los expedientes de contratación también era insuficiente; tampoco quedaba claro el procedimiento de adjudicación; en lo referente a la contratación menor, ponía de manifiesto que incluso se realizaban transferencias bancarias de abono de las suministradores de servicio, incluso antes de conformar la factura; y, por supuesto, los criterios de concesión.
Vamos, señora consellera, un retrato espectacular de gestión, eficacia y de transparencia.

Y es que usted ha venido aquí a presumir de ciertas cuestiones, pero de eficacia en su conselleria.
.
.
, permítame que lo dude y, si no, pregúnteles a los estudiantes universitarios que están esperando todavía la resolución de las becas de estudio, cuando usted se comprometió, y eso así constaba en su página web, que en septiembre estarían resueltas; estamos a 14 de octubre y estamos esperando.

Como le decía, sin hablar, y ha hablado usted del instituto digital, yo le hice una pregunta en el pleno sobre los chanchullos que allí se producen y estoy esperando todavía respuesta.
Estoy esperando respuesta, que me dijera por qué se había contratado al sobrino del director general de proyectos temáticos, otro ilustre socialista, Antonio Rodes, cuando había sido el perdedor de uno de los concursos de coordinación del instituto digital y fue a quien se le contrató para esa dirección, esa coordinación.

Y ya acabo con la Fundación Ellis, que (inintel·ligible) .
.
.
después ocasión, pero sí que le diré que ha tenido y tiene un trato de favor por parte de su conselleria.
Y, evidentemente, después tendremos ocasión de hablar de ella.

Muchas gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Martínez.

I ara continuarem amb el Grup Ciudadanos que, per 6 minuts, podrà fer la seua intervenció.

Senyor Llopis, quan vullga.

El senyor Llopis Pascual:

Moltes gràcies, senyor president.

Buenos días, señora consellera, bienvenida a Valencia.

Se dice que, cuando usted viene aquí, a Valencia, con su comisión, dice que ya al 50 % de los funcionarios que el Consell había dedicado a Alicante están aquí en la comunidad ya.
Y es que es un poco así la descentralización, de alguna forma, a lo socialista valenciano, ¿no?
Y es lo que nos toca hoy hablar, pues, un poquitín esa obsesión, por mucho que usted diga, de centrar las inversiones en Valencia, olvidando a Castellón y a Alicante.
Y, además, lo que también nos parece bastante grave, pues, no solamente esa centralización, esa centrifugadora que impregna el Botànic a todas sus decisiones, pues, también la falta de transparencia, porque estamos hablando de muchos millones de dinero público y ustedes, cada vez que nombran dinero público, pues, lo dicen casi en plan sagrado y deberían ser más cuidadosos a la hora de gestionarlo y, por supuesto, a la hora de dar cuentas de su uso.

Y vamos a empezar con la Fundación Ellis.
Ha supuesto para las arcas un millón y medio de euros y, hasta el momento, sólo han justificado la contratación de lo que algunos llaman becarios, pero a mí me gusta llamarlos cómo toca: personal investigador en formación.
Y, no por ser personal investigador en formación, su sueldo es más elevado, creo que son unos veinticinco mil euros.
Y, cuatro por veinticinco mil, la verdad es que se queda bastante lejos de ese millón y medio de euros que ustedes han dado.

Además, a mí lo que me llama la atención es que la abogacía de la Generalitat, no ninguno de los partidos de la oposición, mostró sus dudas sobre este convenio previamente a su aprobación e indicaba que desconocía la naturaleza de la fundación al desconocerse, pues, un poco los importes de las aportaciones.
Es decir, la abogacía, la abogacía dudaba de esa naturaleza privada de la fundación.

Pero, bueno, como había dudas, para estar tranquilos, desde el Grupo Ciudadanos, en agosto, hace ya dos meses, preguntamos sobre esa naturaleza jurídica y sobre los importes de las aportaciones con las que se nutría la Fundación «unidad » Ellis.
Dos meses después, no han respondido, ¿no?
Y usted ha dicho: uno de los objetivos es que la banda ancha llegue a toda la comunidad.
Pues, se ve que la banda ancha no llegue a su conselleria, porque la verdad es que no nos llega la información.

Yo no sé, han pasado dos meses y no nos han respondido.
¿Oculta algo, señora consellera, intentando esconderse bajo los papeles y mirando el móvil, a ver si le dicen algo?
¿Qué es lo que oculta, señora consellera; qué es lo que oculta?
No sé, yo creo que la información, a pesar de ser usted ingeniera de comunicación, no tiene que ir por la red, porque no puede tardar tanto tiempo.
A mí me da la sensación de que obvian ustedes el tema y la sensación es que esas aportaciones públicas pueden ser que sean mucho más grandes que las privadas, ¿no?
; con lo cual, no está claro que al final esa fundación fuera privada, ¿no?
¿Me puede confirmar eso, me puede…?
Tome nota también, no sé, mientras hacer sus cosas, mientras dibuja ahí lo que sea, me puede tomar nota de esa pregunta.

De hecho, a final de mayo, la señora Oliver afirmaba que esa fundación no disponía todavía de ningún acuerdo cerrado para patrocinios por parte de inversores privados, ¿no?
Decía que estamos en conversaciones con potenciales patrocinadores, pero no tenemos nada cerrado.
Al final, me gustaría que me confirmara esa naturaleza jurídica de la fundación o no sé si tengo que esperar un año más a que me conteste por escrito.
Además, la conselleria realizó un informe, firmado por don Juan Ignacio Torregrosa, en el que se informaba de que se mandaría un calendario de actividades a la fundación tras la firma del convenio, que serían susceptible de ser supervisadas.
Sin embargo, curiosamente, en el convenio no se introdujo esa exigencia, ¿no?
Y usted, al igual que yo, somos ingenieros y sabe lo importante de fijar planificación y objetivos.
¿Qué ocurre, no se fían de que vayan a hacer algo y les dan un millón y medio de euros a cambio de ningún compromiso?

Y, por último, me gustaría que también respondiese a las siguientes preguntas.
Si la Fundación Ellis va a poder concurrir a las convocatorias públicas para obtener más financiación; cuál es el sistema de gobernanza de la Fundación Ellis; cuál es su presupuesto de ejecución; cuál es la cuota anual de la Ellis al internacional; y si usted conoce estos objetivos que se han fijado.

Y, por otro lado, vamos también al espinoso y centralizador socialista valenciano del reparto de los fondos de la AVI.
Usted decía que la AVI es un puente de innovación entre investigadores y empresas; será entre investigadores y empresas valencianas, porque a los de Castellón y Alicante nos han dejado fuera, ¿no?
Yo creo que, al final, lo que decía el director de la AVI, ¿no?
, que solamente priman a los proyectos de calidad.
Y la pregunta es si son de peor calidad los proyectos presentados por los organismos de Castellón y Alicante y, si en el caso de que sea así, que consideren que esos proyectos no son de calidad, si han previsto algo para solucionarlo en caso de que sea así, ¿no?

Además, me llama mucho la atención que le preguntamos un poquitín…, porque, claro, nos llamó mucho la atención cómo se ocultaba la información de qué personas tomaba las decisiones en esos otorgamientos de las subvenciones.
Le preguntamos, hace también dos meses y, si de la Fundación Ellis no nos habían contestado nada, en este caso se han superado, nada de nada.
Es decir, olé la transparencia socialista valenciana gestionando el dinero público.

¿Por qué, señora consellera, esconden las relaciones entre los miembros de los comités que deciden las ayudas y los centros que las reciben?
Porque dos meses después no nos han dado ninguna información, que quiero pensar yo que estará digitalizada y que será pulsar una tecla y en un momento la tenemos, ¿no?
Es decir, yo insisto.

Al final -y acabo, señor presidente-, señora consellera, usted, al igual que yo, conoce que en Alicante ya estamos hartos del maltrato y del centralismo del socialismo valenciano.
Hoy, además, ya para más inri, nos desayunamos con que el gobierno socialista de Pedro Sánchez también ha castigado severamente a Alicante, recortando un 38 % las inversiones en nuestra provincia.
No sé por qué los socialistas odian tanto a Alicante, pero, espero que si usted lo sabe, me lo diga, pero, bueno, luego vendrán a Alicante a pedir el voto y hasta es posible que algunos se lo den.

Muchas gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Llopis.

I, ara, anem amb la resta de grups.

En primer lloc, la senyora Sanchis, que tindrà 3 minuts per a la seua intervenció.

La senyora Sanchis Morera:

Gracias, presidente.

Gracias, señora consellera.

El pasado 8 de octubre, en una entrevista en la Cadena Ser, usted reconoció el desconocimiento de la convocatoria de las ayudas por la Agencia Valenciana de la Innovación; debe ser cierto porque solo ciento treinta y cuatro propuestas por la provincia de Alicante se han presentado.
Ni que decir tiene la dificultad a la hora de presentar la documentación.
Estamos hablando de que hay universidades que tienen personal especializado solo para presentar la documentación, cosa que para muchas empresas es muy dificultoso.

Quisiera saber qué comunicación van a realizar desde la conselleria para difundir dicha convocatoria, y también conocer las facilidades que van a dar para poder presentar más proyectos y puedan conseguir esa ayuda.

Gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Sanchis.

I, ara, continuarem amb el Grup Parlamentari Vox Comunidad Valenciana, amb 3 minuts també.

Quan vullga, senyora Llanos.

La senyora Massó Linares:

Muchas gracias, presidente.

Señora consellera, buenos días.

Bueno, ya acabamos de descubrir un nuevo observatorio en la línea de los socialistas.
Nos ha planteado usted un panorama espectacular, pero, claro, cuando llega un momento en que oigo «no dejar a nadie atrás », pues me pongo a temblar porque sé lo que eso significa en boca de un gobierno socialista y, desgraciadamente, no hace mucho que lo hemos podido experimentar.

Se supone que la Agencia Valenciana de Innovación ha concedido 52,2 millones de euros para financiar el desarrollo de soluciones innovadoras al desafío del gran impacto social y económico, según un comunicado de la Generalitat que indica que esta cantidad supera la suma de las tres convocatorias anteriores y cuadruplica la inversión del pasado ejercicio.
¿Qué es real de todo esto?
Es decir, ¿qué cantidad se ha destinado efectivamente de esa propuesta a los proyectos?
¿Cuántos se han quedado fuera?
¿Ha sido por falta de presupuesto, porque no se ajustaban a las directrices de las subvenciones o por otros motivos?

Lo digo porque en agosto leíamos en prensa que, según los datos provisionales y hasta que se formalice este incremento presupuestario porque los primeros 52,2 van a pasar a 57,4 millones, la AVI había concedido el 34,6 % de los fondos solicitados por las entidades que han concurrido a la convocatoria.
La distribución por provincias era la siguiente: Valencia habría recibido el 37,2 % del importe solicitado; Alicante, un 37,1 % y Castellón, el 32,2 %.
Sin embargo, según noticias más recientes, Alicante solo iba a recibir ayudas por importe de 8,8 millones, esto es decir el 16,8 %; mientras que entre Castellón y Valencia recibían el 83,2 %.
Por tanto, parece que ese incremento de 5,4 millones pretende compensar esta diferencia, pero ¿por qué se ha producido?

Por otra parte, respecto a la Fundación Ellis, que llegó a Alicante apenas hace un año y de la que se desconoce todavía actividad alguna, la propia Abogacía de la Generalitat, como ya se ha hecho aquí, tenía sus dudas sobre su naturaleza pública o privada, dado que se desconoce cuáles son y los importes de las aportaciones, y, según quien haya entregado más o menos cantidades a la fundación, tendrá una u otra naturaleza.
Recordemos que se dijo que se había constituido con 40.
000 euros, aportaciones de cuarenta personas a razón de mil euros cada una; pero ahora se destina un 1,5 millones de euros a dicha fundación por parte de la Generalitat.
A ello hay que añadir que una de las principales impulsoras es Nuria Oliver, quien además ejerce de comisionada de la Presidencia de la Generalitat, de la estrategia valenciana de inteligencia artificial tras ser nombrada en el cargo por el jefe del Consell, el señor Puig, en marzo de 2020.

Ante esta situación, un tanto irregular, no hablamos ni siquiera desde un punto de vista jurídico pero sí ética y estéticamente, ¿cuáles son las razones que justifican esta subvención a una fundación no se sabe si pública o privada, no se sabe con qué actividad y no se sabe para qué ni por qué, y qué tiene que ver la señora Oliver con ella o usted misma?
¿Por qué otros centros de investigación y otros investigadores de la Comunidad Valenciana con un prestigio ganado y reconocido no reciben aportaciones para el desarrollo de sus proyectos, muchos de ellos ya en marcha, y, sin embargo, destinan tal cantidad a la Fundación Ellis sin ni siquiera justificarlo?
¿Tiene que ver algo que, además del nexo evidente entre la señora Oliver y la Fundación Ellis, su marido, el de usted, sea socio de dicha fundación?

El senyor president:

Senyora Massó, ha d'acabar.

La senyora Massó Linares:

Termino, presidente.
¿Son otros 1,5 millones de euros o son los que hace un año ya nos decía, cuando se constituyó la fundación, que iban a darles además de los primeros 120.
000 euros, porque en junio de 2020 se hablaba de 1,5 millones y un año después se siga hablando de 1,5 millones?
¿Son los mismos?
¿Son otros?

El senyor president:

Senyora Massó, ja s'ha acabat el temps.

La senyora Massó Linares:

Muchas gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies.

Senyora Davó, quan vullga.

La senyora Davó Bernabeu:

Gràcies, president.

Bon dia, consellera, i gràcies per l'exposició de les actuacions de la conselleria que mostren que, per molt que els pese a alguns, l'aposta ferma del govern del Botànic per la innovació i per la ciència, no sols per la creació de la mateixa conselleria sinó perquè suposa tant el desenvolupament de polítiques públiques concretes, envers per exemple a les competències digitals o a lluitar contra la bretxa digital, com a creació de centres d'innovació o d'intel·ligència artificial que estan sent claus en la competitivitat per exemple de les empreses, o d'estratègies de col·laboració que impulsen nous sectors productius.

Per tant, jo crec que es tracta de posar en valor eixe conjunt d'actuacions, de mesures, de projectes que ha exposat i que sorgixen per fer front als reptes de la innovació i, sobretot, en la plasmació final en totes les àrees de la societat, i no en va, per això jo crec que la Comunitat Valenciana, bé, doncs, és la comunitat que més s'ha millorat en innovació -ho ha remarcat vosté-, i ho fa per totes les seues actuacions, però jo crec que és important també dir que ho fa per la visió global que té del que suposa la innovació i la transferència de coneixement.
I ahí sí que m'agradaria destacar, i crec que aquesta conselleria té molt clar que la innovació no pot ser motiu d'exclusió ni social ni econòmic, i que per això ajuda a empreses, per exemple, en la seua transformació digital, però també treballa decididament per a fer arribar a tota la ciutadania competències digitals i, per tant, per a lluitar contra l'escletxa.

I alguns dels projectes, per exemple, bé, doncs que més estan funcionant, que tenen a veure amb la formació d'eixa ciutadania, en els llocs on hi ha major risc de vulnerabilitat, com per exemple els municipis despoblats, o amb persones amb diversitat funcional, com vosté ha dit, el projecte de ciutadania digital en col·laboració amb el Cermi; o ho fa també, a més, a través de centres concrets, no sols de l'observatori de la bretxa digital sinó el centre d'entrenament digital que ajuda perquè la gent es desenvolupe en les competències i les gestions digitals que han de fer en el nostre dia a dia; o, per exemple, la important xarxa de càtedres de bretxa digital perquè aquesta s'aborda des de perspectives molt diferents, per exemple des de la vessant territorial o generacional, però també des de la perspectiva de gènere.

I a això cal sumar-li, a més, jo crec que un altre dels pilars o de les prioritats fonamentals de la conselleria és la transferència de coneixement, sent conscients de la importància que té per al futur i per al desenvolupament d'una terra que es puga donar eixa transferència no sols als centres de generació de coneixement, sinó també a les empreses i a la societat en general.

Per tant, consellera, malgrat alguns dels discursos, a més desagradables que estic sentint jo ací, nosaltres l'animem a continuar per aquest camí on l'aposta per l'R+D+I i la transferència del coneixement doncs significa, al final, treballar per un canvi de model econòmic i també social.

Gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Davó.

Continuem amb el Grup Parlamentari Compromís.

Senyora Robles, té 3 minuts.

Quan vullga.

La senyora Robles Galindo:

Gràcies, president.

Moltes gràcies, senyora consellera.

Bon dia.
Benvinguda.

Des del Grup Parlamentari de Compromís, nosaltres sempre hem pensat que la innovació va jugar un paper fonamental en esta nova època que comencem i en una transformació d'un model socioeconòmic que és una oportunitat, però, alhora, també pot ser un perill, i per això nosaltres mai pararem de demanar que la innovació siga eixa oportunitat que tots i totes estem esperant.
Jo crec que el nostre paper ha de ser, com sempre hem dit, posar el desenvolupament de la innovació al servei de totes les persones, això vol dir -vosté ho ha comentat, ho ha esmentat també abans- posar eixe desenvolupament a l'abast de la sostenibilitat, de millorar en la justícia social, de millorar en la productivitat, millorar en les condicions laborals i en les condicions de vida de totes i cada una de les persones que tenim en la nostra societat.

I en eixa línia vosté ha anat comentant algunes qüestions, però per a nosaltres és molt important que, a ser possible, vosté ens remarque, i així aprofitem i quede negre sobre blanc, algunes qüestions que són de vital importància perquè eixa transformació siga justa.
I en eixa línia volem saber quines són les polítiques que a llarg termini vosté ja ha plantejat, ha posat damunt la taula, però volem que les remarque, per si de cas no s'han pogut escoltar, que des de la seua conselleria s'estan implementant per a aconseguir que eixe desenvolupament siga, com dèiem abans, més just, més sostenible i a l'abast de tots i de totes.

I per a nosaltres també és molt important saber en quins actors estratègics es compta, i quan parlem d'actors estratègics doncs parlem d'entitats públiques, d'entitats privades, parlem d'empreses, però no estem parlant de noms i cognoms, estem parlant dels criteris que, com a conselleria, com a administració pública, es volen posar damunt de la taula a l'hora d'adjudicar projectes, de treballar de manera conjunta per tal de fer que també eixes col·laboracions tinguen un segell de qualitat d'eixe futur sostenible i més just que busquem.

I també, ja, de pas, com he vist que en algun moment s'ha fet algun repàs en dubtes sobre l'aire, que ens comente quins han sigut els que s'han posat damunt de la taula fins ara per a eixes concessions, sobretot amb eixos criteris com s'ha dut a terme.

Moltes gràcies, consellera.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Robles.

I finalitza esta ronda d'intervencions el grup Socialista, el senyor Ruiz.

Quan vullga.

El senyor Ruiz Castell:

Gràcies, president.

Consellera.

Benvinguda, moltes gràcies per la seua intervenció i per explicar-nos hui ací, en aquesta comissió, eixes polítiques en matèria d'innovació que estan desenvolupant des de la seua conselleria; de fet, des d'Alacant, convertida ara gràcies a l'aposta d'aquest Consell en un pou d'innovació i tecnologia, però amb vocació d'impulsar projectes d'innovació en molts altres punts de la Comunitat Valenciana.

Bé, jo crec que qualsevol persona amb criteri i amb un poc de trellat, a la vista de les seues explicacions i dels resultats que estan obtenint, l'he de felicitar per les seues polítiques en matèria d'innovació.
Ha parlat vosté d'intel·ligència artificial amb diferents iniciatives en les quals, potser, destaca eixa unitat de referència en matèria d'intel·ligència artificial com és Ellis, li pese a qui li pese; el pla de transformació digital, ha esmentat també l'extensió de Districte Digital per a implantar projectes de manera temàtica i sectoritzada en funció del lloc on s'implante, que crec que és una molt bona notícia; i especialment rellevant és l'Agència Valenciana de la Innovació i la instauració d'eixe model de governança del qual participen tots els agents del sistema innovador valencià, tal com va explicar fa uns mesos aquesta casa, en la comissió d'indústria, on per cert no hi havia cap diputat o diputada dels que estan hui ací criticant les seues polítiques, potser perquè sembla que és més fàcil criticar d'oïda que amb coneixement, el senyor García Roja que ha estat esmentat ací, vicepresident executiu de l'AVI, i que ha permés conformar un sistema d'innovació en el qual es treballa de manera conjunta i coordinada.
L'agència ha incrementat el seu pressupost en 50 milions aquest any, i, segons tinc entés, destina un 70 % del seu pressupost a ajudes, és a dir, quasi trenta-cinc milions, i això ha permet també un increment del 160 % pel que fa a la valorització i transferència dels resultats d'investigació.
Vosté ha parlat dels indicadors disponibles; efectivament, gràcies a eixes polítiques estem ja entre les regions europees moderadament innovadores, segons el Regional Innovation Scoreboard 2021, de la Comissió Europea, del que vosté ha parlat.

I em sobta molt que algú puga plantejar, com s'ha dit, que les polítiques en matèria d'innovació de la seua conselleria no són adients o, fins i tot, que es pose en dubte la feina i la professionalitat del personal de la seua conselleria quan des d'algun grup s'ha afirmat que la concessió de les ajudes no ha seguit criteris tècnics o no s'ha fet amb transparència.
I, des d'ací, m'agradaria mostrar el meu suport i el del meu grup parlamentari a eixe personal que treballa per resoldre les ajudes d'innovació atenent, com no pot ser d'una altra manera, als barems i les directrius que venen marcades en les convocatòries.
Crec sincerament que no és just.

A l'estiu ja vaig haver d'eixir a respondre unes crítiques del principal grup de l'oposició on parlava d'eixa discriminació territorial, jo em vaig informar i vaig obtindre informació al voltant de les institucions i organismes de la província d'Alacant que havien presentat el 16 % del total de les sol·licituds d'ajudes, i, després, les sol·licituds aprovades d'aquesta província ascendien a un 37 %; és a dir, de cada 100 es demanen 16, però, després, de les 100 resoltes, 37 van per a la província d'Alacant.
Jo no entenc el maltractament del que estan parlant alguns.
Per tant, bé, crec que s'ho haurien de fer mirar.

En definitiva, jo només puc agrair-li la feina que fan en relació amb les polítiques d'innovació que estan impulsant des de la seua conselleria, centrada en valors, en drets de marcat caràcter social, com ha fet ací, i, en tot cas, desitjar-li que puga continuar comptant cada vegada amb més recursos i més pressupost per a consolidar-les i avançar cap a eixe canvi de model productiu, del qual parlava, basat en la ciència, basat en el coneixement, i del qual totes i tots ens beneficiarem.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Ruiz.

Senyora consellera, també sense límit de temps.

La senyora consellera d'Innovació, Universitats, Ciència i Societat Digital:

Gracias, presidente.

Bueno, pues, voy a comenzar contestando a los distintos temas que han comentado los diputados.

En primer lugar, yo, si me permiten, soy una persona muy técnica.
Voy a darles datos, porque veo que han estado saliendo cifras inexactas, erróneas.
.
.
y yo voy a darles los datos, porque nosotros tenemos que trabajar con los hechos y con las cifras que tenemos.

Se hablaba de la vertebración de la comunitat y, claro, es cierto que uno tiene que vertebrar partiendo de lo que parte.
La situación que tenemos ahora es que tenemos en Alicante, la conselleria, tenemos la AVI, tenemos distrito digital.
Solamente planteo el punto de partida que teníamos y qué es lo que tenemos ahora.

Con respecto al personal funcionario, decirles que las cifras han salido erróneas, desde luego.
No sé dónde las han consultado.
Los datos que les proporciono, a fecha de mayo de este año, es que el total de plazas de funcionarios que hay en la conselleria son 162, de las cuales 82 están en Alicante, y el otro.
.
.
, casi menos del 50 % se reparten entre Valencia y Castellón.
Más del 50 %, 82 plazas de funcionarios, funcionarios, están en Alicante.
Decirles simplemente que les doy esos datos.

Se ha comentado también el tema de becas y es cierto que ha habido alguna dificultad por un error informático y de personal.
Decirles que, a fecha de hoy, sobre las becas de exención de tasas o becas de estudios ya se ha comunicado al alumnado beneficiario, se comunicó el pasado día 13 de septiembre.
Ahora quedan alumnos a los cuales se le ha requerido documentación, porque los expedientes estaban incompletos, a los que, como digo, está en proceso, pero a todos los que lo cumplen y se les ha concedido ya les ha sido comunicado.

Con respecto a las becas de exención de tasas, el funcionamiento es que hasta que no hay resolución las universidades no cobran a los solicitantes.
Por supuesto, ni las cobran ni las han cobrado ni las han cobrado nunca.
Solamente en el caso de que la beca sea denegada, entonces es cuando se cobra.

Decirles que el programa de becas universitarias y de acceso a estudios superiores ha experimentado un incremento tanto cuantitativo, como cualitativo a lo largo de los últimos cinco años.
Y por darles datos -yo insisto en los datos y en los hechos- en 2011, por ver la situación en la que partimos y la situación en la que nos encontramos actualmente, en el 2011 solo una única modalidad de ayuda de exención de tasas, por un presupuesto de 10,95 millones; en 2015, seis modalidades por un importe de 15,7 millones de euros; en 2016, seis modalidades por un importe de 20,92, se duplica con respecto al 2011, y en el 2021, seis modalidades, 30,8 millones de euros.
Desde 2015 hasta la fecha actual, el aumento es de un 96 % en la cantidad de dinero que se dedica a las becas.
En 2022, seis modalidades, 31,5 millones de euros es lo que esperamos destinar.

Con esto quiero decir que las becas para nosotros es fundamental.
O sea, la razón es que no haya ningún estudiante que quede atrás por razones económicas que tengan acceso.
.
.
En la actualidad, decirles que un 45 % de los estudiantes tienen una beca, cursan sus estudios con una beca un 45 % de los estudiantes.
Creo que las cifras y los datos hablan por sí solos.

Paso al siguiente tema.
Se ha comentado al respecto de un informe de la sindicatura.
.
.
, bueno, decirles que ya conteste a esto en una respuesta oral.
Entonces, les remito a mi respuesta anterior.
Ya contesté a esto en su momento.

Paso a comentar el tema de la AVI, de la Agencia Valenciana de Innovación.

Miren ustedes, han estado dando datos y utilizando palabras -y las palabras son importantes- que son erróneas y son equivocadas y que desde luego no son exactas.
No se trata de proyectos presentados, no se trata de reparto de dinero ni de reparto de fondos.
Estamos hablando de unos procedimientos de concurrencia competitiva.

Les voy a explicar lo que significan los procedimientos de concurrencia competitiva.
Quiere decir que se establece mediante una comisión, se establecen unas órdenes de bases con unos criterios, unas normas de funcionamiento que quedan publicadas y que, por lo tanto, se tienen que seguir escrupulosamente todas las aplicaciones que se hacen a esa convocatoria, pues los aplicantes por tanto, saben qué criterios se tienen que valorar, cuáles son las normas que tienen que cumplir y hay una puntuación mínima que tienen que rebasar.

Dicho esto, queda perfectamente clara la comisión, la composición.
.
.
Por cierto, señor Llopis, aprovecho para decirle que los miembros de la comisión evaluadora son públicos.
A ver si el que va a tener una brecha digital va a ser usted, ingeniero informático, y no sabe localizar información en la página web.
Mírelo, porque es información pública, como le digo.

Decirles con respecto al tema de.
.
.
, como digo, no es ningún reparto de fondos.
No hay un criterio de territorialidad.
Lo que se está impulsando es la transferencia de la innovación a la cadena productiva.
Es decir, el incluir esa innovación en la cadena de valor y, por lo tanto, el captar los proyectos más excelentes para que tengan el mayor impacto dentro de nuestras empresas y dentro de nuestro territorio.

Dicho esto, con respecto a la polémica, al reparto y a las cifras que han salido con los fondos que se han destinado a la provincia de Alicante, tengo los datos de Castellón.
Me sorprende, señor Martínez, que me pregunte por Alicante y no me pregunte por Castellón.
Tengo los datos igualmente, pero voy a utilizar los datos de Alicante, ya que ha sido un tema más polémico y, si quiere le doy los de Castellón, tengo los de Valencia, pero voy a utilizar los de Alicante.

Decirle de lo que parto y a donde llego, ¿de acuerdo?
, donde nos encontramos la situación y qué es lo que hemos hecho hasta la fecha.

Con respecto a Alicante, ya he comentado cuál era la misión y el objetivo de la Agencia Valenciana de Innovación.
Decirles que desde el 2018 se han destinado a Alicante más de 17 millones de euros, precisamente para impulsar esa innovación, y esa transferencia de conocimiento a empresas, a instituciones, a universidades, a centros de investigación, a centros tecnológicos no va un único destinatario, va cualquier agente del sistema innovador.
Y, además, como digo, son convocatorias de concurrencia competitiva, además de otras líneas nominativas.
Se tratan de fondos nuevos que lo que pretenden es financiar la innovación orientada a introducir esa innovación en la cadena de valor.

¿Qué impacto ha tenido esto en la provincia de Alicante?
Más de 130 organizaciones de la provincia en las que se incluyen, como digo, empresas, universidades, centros de investigación, institutos tecnológicos y entidades locales han recibido el apoyo de la agencia, a través de sus ayudas en concurrencias competitivas y, como digo también en algunos casos, de líneas nominativas.

Pero sí me centro en las ayudas de concurrencia competitiva, que es lo que estamos hablando, esto ha movilizado en Alicante cerca de 46 millones de euros en inversión pública y privada en los últimos cuatro años y casi la mitad de ellos, el 46 %, en la convocatoria del 2021.

Ese impulso a la innovación alcanza al tejido empresarial, si quieren, por cifras un poco por las entidades, que aglutina el 44 % de los expedientes respaldados de la provincia; las universidades públicas, la UA y la UMH, han captado el 17 % de los fondos; las entidades locales, el 14 %, e institutos tecnológicos, el 8 % restantes.

Desde el 2018 hasta la fecha, el número de expedientes propuestos por entidades alicantinas a las convocatorias de ayuda de la AVI han experimentado un incremento del 219 %.
Hemos pasado de 42 proyectos propuestos en 2018 a 134 en 2021 y esto yo creo que evidencia el interés que ha habido por esos programas de incentivos a la innovación que ofrece la agencia.

Decirles que han estado hablando de cifras con respecto a lo que se ha captado en Alicante, en Valencia y en Castellón, y también se ha comentado que esa información en realidad está sesgada.
Es decir, que lo que tenemos que mirar realmente es de aquellas propuestas que se presentan, cuáles son las que se financian.
Es decir, no mirar las cifras en valores absolutos, sino en valores relativos.

De los que se han presentado, Alicante ha recibido un 39 % de los que ha solicitado; en Castellón, de los que han solicitado, ha recibido una financiación para un 34 %, y en Valencia, de los solicitados, se han captado fondos para un 41 % de los que se han presentado.
Esos son los datos.

La cuestión, como verán ustedes, es que la tasa de éxito, por así decirlo, de los que se presentan con respecto a los que se consiguen financiar está muy equilibrada entre las tres provincias.
Se está premiando y se está valorando lo que es la excelencia, pero es cierto que hay un equilibrio entre lo que se presenta y lo que se financia.
Otra cosa es por qué se presentan menos en Alicante y por qué se presentan menos en Castellón.

Creo que es evidente que Valencia tiene un entorno desarrollado a lo largo de varios años que le hace llevar una velocidad.
Es un ecosistema que ya lleva una velocidad.
Entonces, la cuestión es que hay que impulsar a Alicante y a Castellón, hay que impulsar a las otras dos provincias para que puedan incrementar su velocidad y que puedan llegar a esos niveles.
Porque es un hecho que, cuando presentan, consiguen.

¿Se trata de que no son suficientemente buenos?
En absoluto, porque cuando se presentan se consiguen.
La cuestión está en cómo podemos incentivar para que se presenten más, porque probablemente haya muchas empresas que puedan aplicar a estas convocatorias y que o bien las desconozcan, o bien no tengan personal adecuado, precisamente para poder generar esa documentación que es bastante compleja.

Efectivamente, se comentaba antes que existen universidades que tienen departamentos exclusivos para aplicar convocatorias de fondos europeos o convocatorias de otro tipo, convocatorias como, por ejemplo, las del CDTI.
En el caso del CDTI, tampoco existe ninguna territorialidad.
Lo que se hace es incentivar, seleccionar los mejores proyectos para que eso repercuta de una forma positiva.

Con esto ¿qué quiero decir?
Lo que quiero decir es que tenemos que buscar soluciones y encontrar cuál es el problema real por el cual se presentan menos solicitudes en Alicante y se presentan menos solicitudes en Castellón, e incentivarlas para que eso mejore.

Decirles que una de las soluciones que estamos valorando y que vamos a poner en marcha es precisamente realizar unas jornadas, junto con la CEV, con la confederación empresarial valenciana, para difundir estas jornadas.
.
.
, -perdón- para difundir estas convocatorias, para que las empresas y las instituciones puedan aplicar a ellas.
Es decir, es buscar el problema de raíz.
No se trata de decir: voy a hacer un reparto aquí porque es este.
.
.
, un reparto aquí porque es el otro.
No, voy a incentivar la excelencia para que eso repercuta de forma positiva en todo el territorio.

Y ¿qué puedo hacer yo para que las dos provincias que llevan otra velocidad consigamos impulsarlas al máximo?
Vamos a ayudarles a presentar toda la documentación, vamos a explicar a qué convocatorias pueden llegar.
Vamos a ponerles herramientas para que puedan hacer eso.
Porque, permítanme buena cosa, la investigación no es lo mismo que la innovación.
Estamos hablando de transferencia de conocimiento, de aportar esa innovación, de aplicarla a la cadena de valor de esa transferencia de conocimiento.

Entonces, de lo que se trata es que esa investigación tenga un nivel de madurez, un TRL suficientemente maduro, que estén en un nivel 3 o un nivel 4 que se pueda aplicar al tejido productivo y que realmente obtenga unas soluciones que aporten esa innovación.
Hagámoslo, pero proponiendo soluciones que realmente sirvan para resolver ese problema y, como digo, desde luego incentivando que se presenten, porque cuando se presentan, lo cierto es que las consiguen.

Voy a pasar a hablar ahora del tema Ellis, que me han preguntado también varios de ustedes.
.
.

¡Ah!
Me faltaba un tema por contestar y ha sido con respecto al excedente de las ayudas de la convocatoria de la AVI.
Ha habido un excedente y preguntaban por ese incremento, por qué era en un sitio o en otro.
Decirles que esos excedentes presupuestarios que hay en algunos programas se inyectan, por supuesto.
Reunida la comisión de evaluación de ayudas del programa Proyectos estratégicos de cooperación, se eleva a una nueva propuesta de resolución y se incrementa la dotación presupuestaria en aquella línea que se considera que tiene un mayor impacto en la cadena de valor.
Lógicamente, lo que queremos es que llegue a más empresas que se han quedado fuera del programa y se destina a aquellas en las cuales va a tener un mayor impacto, como digo, en el tejido productivo con respecto a esa incorporación de excedentes.

Y paso ya a hablar del nodo Ellis, que aunque ya he tocado este tema en numerosas ocasiones, voy a hacer las aclaraciones oportunas.
Permítanme que haga una introducción con respecto a lo que es Ellis, que es una iniciativa de la comunidad científica europea que tiene un enfoque, desde luego, comprometido con la excelencia científica, la innovación y el impacto social positivo en la inteligencia artificial y que lo que pretende es conseguir que Europa sea más competitiva en esta disciplina frente a Norteamérica y Asia.

Por lo tanto, la estrategia del Ellis -estoy segura de que esto ya lo saben, pero permítame que insista, porque lo he repetido muchísimas veces-está orientada a intentar acercar esa posición europea al frente de la inteligencia artificial frente a sus competidores naturales, y se asienta en unos pilares, que ya hemos definido en muchas ocasiones.

Las unidades Ellis son grupos excelentes de investigación que se comprometen a ser embajadores y que, además, tras tres procesos competitivos de selección, se seleccionan 30 unidades Ellis en 14 países europeos e Israel.
Estas unidades Ellis incluyen algunos de los mejores grupos de investigación en inteligencia artificial, no solo a nivel europeo sino también a nivel mundial.
Nosotros tenemos uno aquí, el único que hay en España está en Alicante, y la Generalitat Valenciana está apostando desde hace años, desde luego, por la transformación del modelo económico, como a través de nuestra estrategia de inteligencia artificial se ha puesto ya de manifiesto, y, como he dicho en mi intervención, con el aporte de 90 millones de euros a esa estrategia de inteligencia artificial repartida… en las distintos departamentos de la Generalitat existen distintas estrategias que la hacen sólida y la materializan.

Decirles que de todas las 29 unidades, como he dicho había 30, pues solamente tenemos una en España que está en Alicante, que tiene como misión específica abordar tres amplias áreas de investigación en inteligencia artificial, que son el modelado del comportamiento humano, tanto a nivel individual como agregado, el desarrollo de sistemas inteligentes e interactivos, y los desafíos y limitaciones de los sistemas de inteligencia artificial que se utilizan para la toma de decisiones.
Que para impulsar Ellis Alicante, y siguiendo los principios de Ellis Europa, no perdamos de vista que es una red europea y por lo tanto tiene que seguir una serie de criterios, el 25 de mayo del 2020 se constituyó la Fundación de Comunidad Valenciana, Unidad Ellis Alicante, que se rige por unos estatutos protocolarizados en la escritura pública de constitución de la fundación, ese 25 de mayo de 2020, y donde hubo una aportación dineraria a fondo perdido por una serie de miembros que hicieron esa aportación económica.

Ellis Alicante se constituye como una fundación privada sin ánimo de lucro que no forma parte del sector público instrumental de la Generalitat Valenciana, como digo.
De forma sintética sus objetivos son: la realización de investigación científica básica de excelencia en inteligencia artificial por parte de científicos de prestigio internacional empleados por la Fundación Ellis Alicante; contribuir a generar un impacto económico y social positivo en el ámbito territorial preferencial atrayendo, reteniendo y formando el talento excelente investigador y contribuir a que la investigación de excelencia en inteligencia artificial impulse la promoción de Europa como un actor prominente a nivel global en este campo.

En los actuales presupuestos autonómicos, en su capítulo de transferencias y subvenciones se recoge una línea nominativa, que es «Apoyo a la investigación de inteligencia artificial de excelencia », el Nodo Ellis, con cargo al capítulo IV, con la descripción y finalidad «financiación de la Unidad Ellis Alicante para la investigación en materia de inteligencia artificial », que está dotada por un importe de un 1,5 millones de euros.
Esta cifra se corresponde con los requisitos mínimos que Ellis Europa exige para formar parte de la red de unidades Ellis, y que debe mantenerse al menos cinco años.

Se establece, efectivamente, un régimen de funcionamiento que tiene que ser versátil durante los primeros ejercicios de la fundación, y es conveniente formular un convenio que tiene como misión definir la vinculación de la financiación de la Generalitat Valenciana a los objetivos fundacionales de Ellis Alicante para garantizar la satisfacción de los compromisos asumidos frente a Ellis Europa desde el Consell.
Por lo tanto, el convenio establece un marco flexible y versátil de cooperación y de seguimiento que incluye la creación de una comisión mixta de seguimiento de los objetivos fundacionales de Ellis Alicante para garantizar, como es lógico, el correcto desarrollo de su funcionamiento y, por supuesto, pues todas aquellas medidas de control que sean necesarias y de justificación de todos los datos y de todos los los gastos que concurran en la propia Unidad Ellis.

Sobre la naturaleza jurídica, pues decirles que con su escritura de constitución la fundación se constituye como una fundación de nacionalidad española, que desarrollará sus actividades principalmente en el territorio de la Comunidad Valenciana, sin perjuicio de que también pueda realizar actividades en el resto del territorio nacional o internacional, que es sin ánimo de lucro, que es de interés general, y siendo la presidencia honorífica la de la Generalitat Valenciana.

Decirles que la fundación se constituyó con capital privado, tal y como se expone en la carta de presentación firmada por el presidente de la fundación, Bernhard SchÃ¶lkopf.
Esa constitución fue constituida legalmente como una fundación privada de la Comunidad Valenciana sin que, de acuerdo con la escritura de constitución de la fundación, hubiera aportación inicial de capital por parte de la Generalitat.
El haber recibido una subvención en el año 2020 o recibir una subvención pública para el 2021 no cambia ese carácter de la misma.
Abogacía hacía una reflexión al respecto sobre la posibilidad de que en un futuro, si no había financiación privada suficiente, el carácter de la fundación pudiera cambiar.
Simplemente era esa observación.

Con respecto a lo que se ha comentado sobre la falta de proyecto, de emplazamiento, de estructura, de personal, de costes y de actividades.
Las alusiones en el informe interno de junio de 2021 a la falta de un proyecto, de emplazamiento, de estructura, de personal, de costes y de actividades, de becarios, etcétera, se hacía con referencia a la reflexión de la Abogacía sobre el cálculo de costes indirectos, y se ha considerado que, ante la dificultad en el cálculo del porcentaje de costes indirectos, lógicamente cuando algo está empezando no sabe uno lo que va a gastar, ni en agua, ni en luz, ni en una serie de cosas que no ha tenido esa experiencia y, por lo tanto, no sabe, mientras se pone en marcha, qué va a gastar, pues, habida cuenta de esa falta de información, era conveniente plantear la solución tomada en el convenio para 2021 en la que no se define ningún porcentaje del total para la justificación de esos gastos indirectos hasta que se pueda disponer de un histórico de los gastos de la fundación y proporcionar el dato más preciso.
En ese informe no se realizó en absoluto un juicio de valor sobre la fundación, lo que se realizó fue sobre criterios o ese informe fue sobre criterios para definir los costes indirectos, como digo.

Con respecto a la sede de la fundación, de acuerdo con su escritura de constitución, está establecida en la Universidad de Alicante.

Se espera, desde luego, nosotros, la Generalitat, esperamos tener una enorme repercusión al permitir impulsar la creación de un polo de investigación de primer nivel internacional en inteligencia artificial, completar la labor de los grupos de investigación en inteligencia artificial que ya hay, que ya existen, que están organizados y que, además, trabajan también a través de Valgrai, que involucra a las cinco universidades públicas de la Comunidad Valenciana, y que, además, como digo, forma parte de esa estrategia de inteligencia artificial que va más allá de Ellis, pero que, efectivamente, Ellis es un punto importante.

Decirles que Ellis, como digo, está en la Universidad de Alicante, en concreto en el parque empresarial de la Universidad de Alicante, cuya rectora considera que sitúa a la Universidad de Alicante en la cresta de la inteligencia artificial.

Decirles que Nuria Oliver tiene un currículum excepcional, que en base al mismo el proyecto Ellis en Alicante ha tenido precisamente el visto bueno de Ellis Europa, que ha sometido el proyecto a una evaluación exhaustiva antes de otorgarle el visto bueno.

Decir, también, que Ellis es importante para la Comunidad Valenciana, es el único nodo que está en España.
Es importante para la Comunidad Valenciana, es importante para Alicante, para la provincia de Alicante, para la ciudad de Alicante, como lo ha puesto de manifiesto también el alcalde de Alicante que apuesta por la colaboración con Ellis.
Hay que tener en cuenta que el proyecto de Alicante Futura del Ayuntamiento también contempla la aplicación de una capa muy importante de inteligencia artificial al modelo de ciudad inteligente que propone.
Así que, decirles que el interés por parte del alcalde está en consonancia con el interés que tenemos en la Generalitat Valenciana de apostar por inversiones en innovación, también en la provincia de Alicante.

Y, finalmente, para acabar, decir que sí, que con respecto a las políticas que se están llevando a cabo para la transformación digital pues es una apuesta, desde luego, contundente y decidida, pero no me gustaría finalizar sin nombrar la brecha digital porque es muy importante que nadie quede atrás; de hecho, todas las iniciativas que se están llevando a cabo por parte de la conselleria para formar en competencias digitales, para proporcionar esas infraestructuras, para dar los medios, la tecnología y la innovación, no puede ser un fin, tiene que ser un medio y, por lo tanto, tenemos que ayudar a que todo eso nos haga vivir mejor, nos favorezca en nuestro entorno socioeconómico, tenemos que aportar todo lo que las herramientas tecnológicas innovadoras nos permiten hoy en día pero cuidando mucho la parte social.

Y en eso estamos, y todas las iniciativas que se están llevando a cabo por parte de la conselleria van dirigidas precisamente en esta dirección.

Muchas gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, consellera.

I, ara, anirem amb el torn de rèplica.

Començarem amb el Partit Popular per 3 minuts.

Quan vullga, senyora Martínez.

El senyor Martínez Fuentes:

Gràcies, president.

Mire, cuando hemos hablado de todo lo que hemos estado debatiendo durante su comparecencia, no crea que es algo que estamos inventando el Partido Popular, para usted parece que todo lo inventa el Partido Popular.
Mire, yo solamente voy a decirle una cuestión.

Usted conoce a Manuel Palomar, lo conoce, es el rector, que actualmente es director del Centro de Inteligencia Digital en Alicante, y ¿sabe lo que ha dicho sobre este tema?
Usted lo sabe porque lo ha leído igual que yo, dice: «El reparto de las subvenciones de la AVI ha sido injusto, poco equitativo y poco democrático ».
Repito: injusto, poco equitativo y poco democrático.
No lo dice el Partido Popular, lo dice una persona que hasta hace muy poquito ha sido el rector de la Universidad de Alicante y que usted conoce.

Cuando habla de calidad de los proyectos, pues, señora consellera, la verdad es que, bueno, debería medir un poco porque hay proyectos de calidad, entiendo, como el proyecto de Bernat Soria, que no voy a defender yo a Bernat Soria como investigador, que él solo con su currículum se defiende, que lo han dejado fuera.
Creo que tendría la suficiente calidad, un proyecto también que el ministerio lo apoya.

Por tanto, algo habrá, señora consellera, yo creo que algo, como le decía, algo debemos hacer, algo podemos modificar, algo se puede mejorar.
Reitero que desde el Grupo Parlamentario Popular le pedimos mayor transparencia, como digo, como se lo pide también el rector de la Universidad de Alicante, y también que se pueda introducir ese criterio de territorialidad con el peso que corresponda, pero, tal vez, sea para primar a esos territorios, como usted hablaba, de Alicante y de Castellón, que tienen en estos momentos menos tracción en esa línea.

Y especto a Ellis, mire, yo continúo diciendo que ha tenido un trato de favor.
Primero, quiero que quede bien claro también que no estoy en desacuerdo con los objetivos que usted ya nos ha manifestado muchas veces, y me parece bien el trabajo que se pueda desarrollar; ahora, otra cosa es cuando hablamos de trato de favor.
Como le digo, en mayo del 2020, como usted bien ha dicho, se constituyó, y en diciembre, en el DOGV, deprisa y corriendo había que aprobar el decreto de pago porque, si no, vamos, no tiene nada que ver con lo que tardan las ayudas de la AVI.
Trato de favor es que en el DOGV del 9 de julio del 2021, aprovechando la publicación de un decreto en el que se actualizaban sueldos de funcionarios, se meta de tapadillo un apartado modificando el presupuesto para que a la fundación Ellis se le adelanta el 50 %.
Y, claro, usted lo del director general, mire, es que para mí es escandaloso que el director general, pues, escasos días antes, semanas antes de ese pago de 1,5 millones de euros del adelanto pues diga lo que dice, y lo que dice es desconocer el lugar de trabajo de la fundación, así como desconocer su estructura y que, además, no le consta que esté realizando ningún tipo de actividad.
Vamos a ver, eso, y usted lo justifica, es que esto lo dice después de un año en funcionamiento, no acabado de empezar.

Por tanto, en fin, yo, señora consellera, entiendo que usted tenga que tapar e intente disimular muchas de estas cuestiones que no son agradables, pero que usted debe afrontarlas porque están ahí.
No es un director general del Partido Popular, es su director general el que lo dice.

Sé que m'he passat, senyor president.

Gràcies.

El senyor president:

Senyor Martínez.

I, ara, acabem esta ronda amb el senyor Llopis, que té 3 minuts també.

El senyor Llopis Pascual:

Moltes gràcies, senyor president.

Señora consellera, ingeniero informático y muy orgulloso que estoy, creo que se hace una labor importante, y ha estado bastante feo que lo haya dicho usted con cierto desdén.

Bueno, yo creo que para mí cualquier persona con criterio sabe que lo que hay que evaluar es lo que se hace y no lo que se dice, y, claro, aquí estamos hablando de muchas cuestiones que se comentan y, al final, lo que se hace es otra cosa.

Yo, en primer lugar, quiero decirle que usted aquí puede decir misa, pero, aquí, desde el grupo Ciudadanos no le hemos preguntado lo que usted ha dicho, es decir, le hemos preguntado, entre otras cosas, dos cosas: una, la naturaleza jurídica y los importes de las aportaciones a la Fundación Ellis, y el desglose de institutos y departamentos universitarios e investigadores principales de los proyectos que han recibido ayudas del programa de Proyectos estratégicos en cooperación de la AVI.
Son cosas que hemos preguntado hace dos meses, no son cosas que se puedan buscar; sí, los comités sí que se pueden buscar, la relación entre unos y otros, no, porque esa información, dos meses después, ustedes no la han suministrado, señora consellera, no la han suministrado, no la han suministrado.
Y ahí está, como no tenemos información, por lo menos nos genera una duda porque usted dice: «Hay unos comités que generan las normas de competencia competitiva », ¡claro!
, pero esas normas ¿son justas o favorecen a los comités?
No lo podemos saber.
Lo que sí que es cierto es que en Alicante, en este caso en la provincia de Alicante, no ha sido capaz de optar a más proyectos porque a lo mejor, de alguna forma, la zona donde se podían optar no estaba incluida, o se habían definido una serie de normas que favorecían a otros grupos y no a los de Alicante en concreto; con lo cual, muchas veces dicen: «No, es que no han competido », ya, es que a lo mejor no podían competir porque las áreas de actuación eran otras diferentes, con lo cual, no han sido capaces de resolver esa duda.
Si usted está orgullosa de que dos meses después no haya respondido a estas preguntas, que en teoría dice usted que son sencillas, pues por lo menos tenemos una duda razonable.

Pero también ¿sabe lo que le digo, señora consellera?
, y me ha parecido gravísimo, gravísimo, lo que usted ha dicho.
Dice, bueno, los chavales, aunque no les hemos dicho lo de la beca, ya sabrán la Universidad si no se las ha cobrado.
No, es que el problema que hay es que usted no ha estudiado con beca, señora consellera, usted seguramente lo habrá pagado todo al principio.
Sabe que los chavales, cuando se les asigna una beca, si no se les da todo el esfuerzo que han dedicado para aprobar una asignatura lo pueden perder si no lo pueden pagar.
Y usted aquí, frívolamente, dice que le da exactamente igual que a muchos estudiantes valencianos que han pedido la beca a día de hoy no saben si se les va a dar o no, señora consellera.
Mire, que a algunos les han dicho el 13 de septiembre, cuando se han matriculado para el curso siguiente, y no saben si todo el esfuerzo que han dedicado el año anterior les va a servir para algo o no.
Y le da exactamente igual.
Dice: no quieren dejar a nadie atrás.
Pues bueno, no parece.

Y después -ya para acabar, señor presidente, si me lo permite-, dice usted: claro, por qué se presentan menos en Alicante y Castellón.
Y usted ahí ha hecho una reflexión.
Por qué se presentan menos, habrá que impulsar algo, ¿no?
, que alguien haga algo -es lo que dicen ustedes-, que alguien haga algo, alguien lo tendrá que hacer.
No, no, mire usted, ahora a los que les toca hacer es a ustedes, ustedes son los que están promoviendo esta innovación.
Creo que es fundamental el trabajo que se tiene hacer y es triste la falta de transparencia con la que usted está gestionándolo.

Muchas gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Llopis.

I ara sí, per a finalitzar la intervenció, la senyora consellera tindrà 3 minuts.

Quan vullga, senyora consellera.

La senyora consellera d'Innovació, Universitats, Ciència i Societat Digital:

Gracias.

Pues, si me permite, comienzo con la alusión a las becas.
Insisto en que todo el personal que la ha solicitado y se le ha concedido es conocedor, (rialles) que las becas de exención de tasas no se han cobrado en ningún momento y solamente se cobran si no se conceden.
(Veus) Que se destinan 30,8 millones de euros a las becas, a todas las modalidades de becas, y que el 45 % de estudiantes cursan sus estudios con una beca, todo comunicado, todo en procedimiento y todo en orden.
Y le digo que toda la información que se me ha pedido, pues la he respondido, he respondido a todo.
Así que espero que prestemos atención porque he respondido a todo.

Con respecto a la AVI decirle, me alegra que nombre usted al exrector Manuel Palomar, que, según sus palabras textuales, ha dicho que el reparto de subvenciones de la AVI es injusto, poco equitativo y antidemocrático.
Y aprovecho, le digo que me alegro porque voy a aprovechar para aclarar el error de concepto que tiene el exrector Manuel Palomar, porque no es un reparto de subvenciones, es una convocatoria de concurrencia competitiva en la que se presentan unos proyectos, se evalúan, se bareman en base a unos criterios muy claros y se obtiene financiación en base a esos criterios.
No es ningún reparto de fondos, no es ningún reparto de subvenciones, no tiene nada que ver con eso, tiene que ver con la calidad, la cooperación y la excelencia.
No es un reparto de subvenciones.
Así que aprovecho, porque probablemente esas declaraciones pues generen confusión en la ciudadanía y así me permite a mí aclarar esa confusión y desmentir y aclararle al rector Palomar, al exrector Palomar, ese error de concepto que tiene con respecto a las convocatorias de concurrencia competitiva de la AVI.

Decirle que en todo momento se siguen criterios técnicos.
Insisto en la parte del dato, que investigación no es lo mismo que innovación, que un mismo proyecto, dependiendo de la convocatoria que se presente, puede resultar financiado o no, porque los criterios que se tienen que cumplir son diferentes.
Un proyecto puede ser excelente, de investigación excelente, pero si se presenta una convocatoria que no es de investigación, sino que es de innovación y de transferencia de conocimiento a la cadena de valor, pues, a pesar de su calidad investigadora, no saldrá seleccionado, porque en la baremación no saldrá con la puntuación mínima correspondiente para estar financiado.
Entonces, es importante que no haya declaraciones pues que con cierto populismo, demagogia, confundan a la ciudadanía y no se tenga claro cuál es la labor que se está haciendo.

Lo importante de verdad es encontrar las soluciones.
Creo que queda clara la transparencia en todo el procedimiento desde el punto de vista técnico, siempre buscando la excelencia, siempre buscando las soluciones, pero las soluciones de verdad, no las soluciones de voy a poner paños calientes para arreglar esto hoy y el año que viene me vuelvo a encontrar el mismo problema.
No, no, no, vamos a buscar las soluciones de verdad, vamos a conseguir que se presenten más por parte de Alicante y de Castellón para que puedan igualarlo.

Y luego, con respecto a Ellis, pues es decir que todas las cuestiones del informe se refieren a cuestiones administrativas, no cuestiones jurídicas, y que todo pues pasa por los controles que son necesarios cuando se hace uso de dinero público, que todo es transparente, que toda esa información está disponible y que, por lo tanto, puede ser consultada, siempre que se necesite, que toda la información que se pide se ha respondido y desde luego que el procedimiento es completamente transparente.

Y ya para finalizar decirles, a modo de resumen, que nuestra comunitat es un territorio que está en constante crecimiento, como los indicadores a nivel europeo han mostrado que mejoran año tras año y que ha avanzado 29 posiciones en el Regional Innovation Scoreborad desde 2019 hasta el 2021.
Y que, como he comentado en mi primera intervención, pues esto no es una casualidad, es el decidido impulso de las políticas de innovación por parte del Consell, el aumento de inversión en innovación por parte de nuestras empresas, la excelencia de nuestros centros tecnológicos, de los organismos de investigación, de las universidades, y que todo esto ha sido clave para situar a la Comunidad Valenciana en una posición cada vez más avanzada entre las regiones europeas, especialmente entre las españolas, donde ahora nos encontramos en la quinta posición, detrás del País Vasco, de Madrid, de Cataluña y de Navarra.
Que el trabajo y el esfuerzo de todos los agentes del ecosistema de innovación es encomiable, y desde luego la voluntad y el compromiso de este gobierno es trabajar con ese ecosistema para conseguir la transformación de nuestro modelo productivo desde el punto de vista de la excelencia.

Es necesario que ese nuevo modelo sea moderno, que sea dinámico, que esté adaptado a una economía globalizada y que además pues tiene que ser competitiva, donde la innovación y la calidad se configuren como factores esenciales para el desarrollo y el éxito de dicho modelo.

Decirles que el Botànic trabaja para que la Comunidad Valenciana sea un territorio inteligente, que sea competitivo, pero que también sea inclusivo y sostenible, que no son incompatibles, que genere bienestar, riqueza y empleo para la sociedad valenciana, y que ese es el camino en el que estamos trabajando y en el que vamos a seguir trabajando.

Muchas gracias por la atención.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora consellera.

I acabem la sessió de hui, alcem la sessió de hui, i recordeu que demà tenim de nou comissió en la discussió de la llei del palmerar, m'imagine que els vostres companys.
.
.
(veus) A les deu i mitja serà.

Moltes gràcies.

(S'alça la reunió a les 16 hores i 36 minuts)