RTVV%2020230308HTML.html





Comissió de Radiotelevisió Valenciana i de l'Espai Audiovisual realitzada el dia 8 de març de 2023.
Comença la reunió a les 10 hores i 11 minuts.
Presideix la diputada senyora Estefania Blanes León.
Reunió número 18/I.

La senyora presidenta:

Bon dia a totes i a tots.

Bé, hui tenim un orde del dia complet, molt intens i, sobretot, jo crec que molt important, pel que implica, ¿no?
, de la renovació de, doncs, tota la direcció general, la presidència i els membres del consell rector que quedaven, que fins ara estaven manera interina ocupant aquest lloc.
Per tant, jo crec que tenim un gran treball per fer.

Vaig a explicar un poquet la dinàmica, van a fer-se les intervencions.
En primer lloc, el director general farà una intervenció sense límit de temps.
(Veus) Sí, sí, passem llista primer.
Disculpa.

(La secretària passa llista per tal de comprovar si hi ha quòrum)

Gràcies, i disculpen l'alteració de l'orde.

Bé, com els deia, no tindrà temps taxat per a la seua exposició.
Després, els grups parlamentaris tindran tres minuts i podrà contestar en un segon torn el director general.

Després, en el cas de la presidència, els candidats a la presidència tindran quinze minuts en un primer torn, tres minuts per als grups i cinc minuts per a què ens conteste a les qüestions que quedaren pendents.
I per als membres…, els candidats per al consell rector, seran sis minuts per a la primera exposició, tres minuts de grups parlamentaris i cinc per a la resposta.

Dit açò, anem a començar amb l'orde del dia i, bé, doncs, després de la intervenció n'hi haurà una votació per a la idoneïtat o no en el seu cas i, per tant, quan vullga, senyor Alfred Costa, pot passar.

L'acta anterior la tenen tots vostés.
Si no hi ha cap inconvenient, ¿l'aprovem per assentiment?
¿No n'hi ha cap?
Perfecte.

La senyora Marcos Puig:

Señora presidenta, por una cuestión de orden.

La senyora presidenta:

Sí, diga.

La senyora Marcos Puig:

Me gustaría que nos explicara los motivos por los cuales la mesa de esta comisión convocó una comisión previamente en enero y nunca más se supo por qué se quitó esa comisión de…

La senyora presidenta:

Bé, vaig donar una explicació a tots els grups parlamentaris.
A més, es va explicar en la Junta de Síndics, que tots els membres estan.
Per tant, jo crec que…, i més per respecte, que ja està ací el compareixent, jo crec que anem a donar pas a…, i si vosté té qualsevol dubte, ens ho pregunta, però ja li dic que la seua síndica n'està assabentada, gràcies.

La senyora Marcos Puig:

No, no… No, señora presidenta, mi síndica no tiene ninguna explicación al respecto.

La senyora presidenta:

Disculpe, senyora Marcos, es van donar explicacions en la Junta de Síndics.

Gràcies.

Compareixença del senyor Alfred Costa Folgado, proposat pel Consell Rector de la Corporació Valenciana de Mitjans de Comunicació per a la Direcció General de la Societat Anònima de Mitjans de Comunicació, i acord de la comissió, si escau, sobre la seua idoneïtat, de conformitat amb el que disposa l'article 22.
2 de la Llei 6/2016, de 15 de juliol, del servei públic de radiodifusió i televisió d'àmbit autonòmic, de titularitat de la Generalitat (RE número 68.
417)

El senyor Alfred Costa Folgado:

Molt bé, senyories, bon dia.

M'agradaria, les meues primeres paraules, que siguen per felicitar les dones en una reivindicativa i vital fita com la de hui, i convidar des d'ací a tot el món a seguir la programació especial que À Punt ha disposat al llarg de tota la jornada amb motiu d'esta data.

Senyories, em presente de nou en seu parlamentària per a obtindre d'esta comissió l'aval per a portar endavant un nou projecte de tres anys com a director general de la SAMC.
Vaja per davant el meu sincer agraïment al consell rector de la corporació, que ha renovat la seua confiança en la meua candidatura amb huit vots a favor i una abstenció, un suport que sempre hem manifestat des del respecte i el diàleg.

Des de febrer del 2020 he comparegut davant esta comissió en nombroses ocasions per a atendre als requeriments dels grups parlamentaris sobre la meua gestió sobre programació, audiències, línia editorial, política laboral, vertebració territorial o gestió econòmica financera.
Des d'aquell moment hem treballat de valent per a aplicar el projecte original, a pesar dels imprevistos que la realitat ens ha imposat, com saben, una pandèmia declarada la primera setmana de la nostra arribada al març del 2020, passant pel canvi de criteri de l'Agència Tributària sobre la deducció de l'IVA de les televisions públiques, o el canvi del 5G, que ens va reposicionar a tots i ens va resintonitzar als domicilis i a les llars dels valencians i les valencianes.

El pròxim mes de juny À Punt complirà cinc anys d'emissió en el més vertiginós moment de canvis de l'audiovisual mai conegut.
L'últim baròmetre de la consultora Barlovento certifica que en el conjunt d'Espanya, en la segona meitat del 2020, el 80 % de la població ja tenia accés a continguts de pagament, principalment les plataformes, com saben, més populars com Netflix o Prime Video.
Quan va aparéixer À Punt, només era d'un 21 %.
Ha crescut un 60 % el posicionament d'estes empreses.

«El marco general de los medios en España» de 2023, que s'acaba de conéixer i que analitza el consum de la població de majors de catorze anys, constata que a la Comunitat Valenciana, en la dècada que va del 2012 al 2022, la mitjana de consum diari de tele ha caigut vora un 30 %, deixant la xifra històrica més baixa en 191 minuts al dia.

Paral·lelament, en 2022, el 86 % de les persones majors de catorze anys usaven internet una mitjana de 224 minuts diaris.
El telèfon intel·ligent, seguit de la televisió intel·ligent, són els més destacats, però s'agreuja si assenyalem que vora el 50 % de la població ho fa per a consumir productes que fins ara eren exclusivament televisius, fonamentalment sèries i pel·lícules.

Les noves formes de consum audiovisual, i no em referisc només a les OTT, són majoritàries entre els sectors més joves, els principals desertors de la televisió generalista.
A títol d'exemple, els contaré que en una visita recent a les nostres instal·lacions d'un grup de deu estudiants de segon d'ESO de l'institut de Guadassuar, varen manifestar que cap d'ells veia televisió generalista, i només citaven la nit de Cap d'Any d'À Punt i el mundial de futbol, com les últimes ocasions en què van mirar la tele, un d'ells fins i tot va preguntar què significava la paraula zàping, però tots ells havien pujat algun contingut a una xarxa com BeReal en les últimes vint-i-quatre hores i seguien un programa conegut com La resistència de Movistar.
Tot açò, dit per ells.

El projecte amb què volem assolir els mitjans públics lliurarà i lluitarà en este ecosistema, per això cal fer un bon diagnòstic de la situació.
Fonamentalment, per subratllar que a la evident pèrdua de la competitivitat dels mitjans de comunicació públics es contraposen actituds i iniciatives que els reivindiquen com a instruments de defensa dels valors democràtics.

El pla d'acció per a la democràcia europea, adoptat per la Comissió Europea del 2020, inclou mesures de suport als serveis de comunicació audiovisuals d'interés general per a lluitar contra la desinformació, que és una amenaça per a la democràcia que s'ha evidenciat en processos electorals i durant la pandèmia.
I en l'estudi de posicionament de la plataforma de mitjans de Cimop per a la corporació de juliol del 2021, remarcava que, a la Comunitat Valenciana, vora el 70 % dels enquestats valora molt positivament la importància de comptar amb mitjans públics audiovisuals, especialment, curiosament, els més joves posicionats en un 81 %, un posicionament associat a actituds que posen l'accent sobre la part especialment social de servei públic.

Els eixos de la nostra oferta de ràdio i televisió digital, en la línia que ens marca la Comissió Europea i que ja es troba en la llei de 2016 emanada d'estes Corts, han sigut la veracitat, el pluralisme, la proximitat, la igualtat de gènere i el respecte a la diversitat.
Fidels a estos principis, hem anat guanyant la confiança de la ciutadania, que ens situa com la primera alternativa a les cadenes nacionals.
Constatem una major penetració social dels nostres mitjans i, conseqüentment, un augment dels ingressos per publicitat.

D'altra banda, els òrgans de fiscalització certifiquen una gestió responsable i transparent dels diners públics, uns recursos que recull anualment la llei de pressupostos i que estirem al màxim perquè arriben al sector audiovisual valencià en forma d'encàrrec de continguts, però també als centres de formació que preparen els professionals del futur o a les nombroses iniciatives de caràcter musical, esportiu, festiu o cultural que reben el nostre suport en patrocinis, especialment, i finalment, i no menys important, hem volgut traure À Punt del debat polític.

Si presumim de transparència i veracitat en esta rendició de comptes, hem de començar també fent autocrítica.
Els anys 2020 i 2021 vam superar les nostres previsions d'audiència, que eren del 2,5 i del 3 %, però l'últim exercici s'ha quedat a unes dècimes del nostre objectiu, amb el 3 % de còmput anual, a pesar d'haver superat eixes xifres de manera regular, com el 4 % al mes de març, o els diversos èxits d'audiència recollits amb els informatius, les retransmissions culturals i els bons resultats d'alguns formats, com L'Alqueria Blanca o el programa de reportatges Zoom cada dilluns a la nit.

La sobretaula continua sent un dels pilars fonamentals de la cadena gràcies a l'informatiu À Punt Notícies, L'oratge, l'Atrapa'm si pots i L'Alqueria Blanca, que ens aporten xifres properes al 9 % cada dia.
Però tant de mèrit o més té la consolidació del prime time amb l'acollida de la sèrie Després de tu, una sèrie valenciana exportada a altres territoris veïns, de la qual vorem en breu una segona temporada, o el programa Zoom, per exemple, el dedicat als quaranta anys de l'Estatut, que va fer un 8,7 de quota de pantalla.
O Valencians al món, que saben vostés que es posiciona cada dimecres en el top.

De fet, sense anar més lluny, ahir per la nit, ahir vam fer un 5 % de quota de pantalla al llarg del dia, i la proposta que vam fer per la nit de L'hora fosca, va ser la tercera opció més vista de la nit a tota la Comunitat Valenciana.
Anem fent camí.

Per a aconseguir la xifra desitjada, caldria que eixes bones audiències vingueren acompanyades en altres franges, i no és així.
Com ja he explicat en altres ocasions, la nostra oferta infantil i juvenil, que concentrem els caps de setmana, encara no troba la seua audiència, un fenomen compartit amb altres televisions generalistes, que opten per suprimir estos continguts o derivar-los al digital, com ha fet, per exemple, TV3.
També obté molt poca recepció la ficció doblada en oposició als bons resultats de la ficció de factura valenciana, que reforça el nostre sector audiovisual i fixa el talent al territori, que està espentant molts projectes en marxa.

Que l'any 2022 ha hagut un mundial de Qatar no se li escapa a ningú, i que en el rànquing de les 50 emissions més vistes a la Comunitat Valenciana 27 corresponen a este esdeveniment: 6 a la Copa del Rei, 3 a la Champions League i 2 a l'Eurobàsquet.
Açò dona la mesura de com vàrem patir l'enfonsament de les nostres previsions i esperances, i no estic parlant dels resultats de Luis Enrique com a seleccionador.

De moment, l'any 2023 ha començat amb el millor share mensual del mes des de l'any passat.
Vam acabar gener amb un 3,6, superant el 4 % en 10 jornades diferents, tot en dies laborables, i en els 28 dies del mes de febrer que portàvem hem assolit el 3,7, pujant quinze dies el 4 %, 12 entre setmana i l'altre el dia de la crida.
Anotem el nostre millor mes de febrer, amb rècord històric en dies laborables, un 4,1.
Seguint la tendència de gener, tots els informatius incrementen la seua audiència, l'informatiu de migdia està en una mitjana superior al 8 %, i el de la nit en un 6,2, superant els cent mil espectadors diàriament.

En estos últims tres anys hem assolit un equilibri complicat, incrementar el pes del segment de 25 a 45 anys, de bon perfil comercial, però poc pes poblacional, i alhora atraure el segment de majors de seixanta-cinc, que és el de més pes demogràfic, amb l'objectiu de sumar quota de pantalla.
Es tractava de guanyar públic entre els que més consumixen tele, però sense sacrificar la varietat de gèneres que ens demana una programació generalista.

Les dades anteriors ens permeten preveure un creixement sostenible amb el 4 % com a referent de quota de pantalla, sempre que el pressupost ens permeta estabilitzar el nivell d'inversió en el sector audiovisual actual.
L'opció d'un major creiximent en el pròxim trienni implicarà la recuperació de públic, ara captiu en propostes nínxols de temàtiques secundàries, molt estabilitzades, la generació de continguts transgressors per a consumidors de plataformes i, finalment, el desplaçament a digital de la programació que es mou de manera estructural al voltant del zero tècnic, i ens tornem a referir a la producció aliena doblada i als continguts infantils que estem esmentant.

Volem remarcar ací que les medicions d'audiències a què al·ludim i que són les que es publiquen en els mitjans de comunicació, es referixen només a la TDT en directe, que es fa, ho saben, a 430 llars de la Comunitat Valenciana que disposen d'un audímetre operatiu i que no registren, per tant, el cada vegada creixent i més important consum en eixos mateixos aparells televisius d'una oferta digital.
Per tindre un coneiximent real de la recepció de la nostra oferta necessitem dades de creiximent en el camp digital.
Per això, la societat implantarà al 2023-2024 eixes anàlisis d'audiències que es basen en la monitorització de l'ampli panell de smart TV, 1,2 milions a la Comunitat Valenciana dels més de dos milions de llars, i és el segon dispositiu més utilitzat per a accedir a internet.
A més, Kantar Media sembla que implantarà en breu un focal meter que hibridarà les dades procedents dels audímetres instal·lats, mesurant el trànsit de les connexions IP que tenen cadascuna de les smart TV.

Estem segurs que estes medicions ens donaran alegries, perquè constatem l'increment notable de l'ús de la nostra web i aplicacions.
Al 2022, la web d'À Punt va registrar un augment del 6 % de visites, i al 2023 certifiquem ja 1,7 milions de pàgines vistes, amb un creixement al 17 % al febrer, i quasi un 24 del que portem del mes de març.
Ara mateix el nostre creixement interanual és d'un 10 % en pàgines vistes i d'un 8 % en usuaris, amb la secció de les notícies, lògicament, com las més vista, i la de sèries com la que té el major increment, amb un 84 % del trànsit en l'increment.

En nombre de visites, l'oferta de televisió en directe, que, com saben, és una alternativa també per als que no consumixen la tele de manera tradicional, ha registrat més d'un milió i mig de visites; les notícies vora set-cents mil; i l'Alqueria més de mig milió.
La reproducció de vídeos, per la seua banda, ha augmentat un 13 %, i el temps consumit entre el web i l'app un 24 %, fonamentalment per l'efecte de l'Alqueria en l'última temporada que implica una mitjana de 25 minuts per sessió.

Quant a les xarxes, hem tancat febrer amb 415.
000 seguidors entre Facebook, Instagram, Twitter, TikTok i YouTube, que protagonitzen la revolució del vídeo amb 4,4 milions de reproduccions al febrer.
Este creixement no és casual i el vinculem també al llançament de les propostes d'À Punt, concebudes per a xarxes, El piset i L'squad, un contenidor de continguts en valencià de la mà de l'influencer Fran Tudela, acompanyat de quatre joves valencians, una cantant, un fotogràfic, un ballarí, i un actor, i una de les tiktokers valencianes més seguides.
Al febrer, L'squad i El piset ja sumaven dos milions de reproduccions a TikTok i 120.
000 a YouTube.
En TikTok, lògicament, el 70 % dels consumidors eren joves d'entre 18 i 24 anys, que és el segment que busca este sector.

Pel que fa a la ràdio, observem en els seus consumidors la mateixa evolució que a la TDT, amb una deserció dels joves de la ràdio generalista a favor del consum personalitzat.
Ací, també, només comptem amb les dades dels tres EGM anuals que mesuren el consum convencional de ràdio i no amb els usuaris d'oferta digital.
Segons l'últim EGM que disposem, 2 de desembre del 2022, i que computa l'audiència de l'FM, a la Comunitat Valenciana, el 48 % de la població major de catorze anys escolta la ràdio entre emissores generalistes i temàtiques; la població entre catorze i vint-i-quatre és la que més poca ràdio generalista consumix, només un 14 %; i, per contra, les persones entre quaranta-cinc i cinquanta-quatre, sí escolten ràdio generalista, al voltant d'un 40 %.

Estes dades expliquen per què cada vegada més les ràdios viren cap a un model de plataforma de creació i distribució d'àudio.
Ens trobem en un moment de transformació de la demanda i l'oferta amb notables diferències, segons els segments d'edats dels oients.
En este context, defensem que els mitjans públics no podem quedar enrere, però tampoc hem de descuidar la població no nadiu digital.
Per això, mantindrem l'oferta analògica, tal com l'entenem hui, perquè és estratègica per a no ampliar la bretxa digital i garantix l'accés a la ràdio pública de tota la ciutadania, una graella generalista basada en la informació en directe i continguts de proximitat, però amb una vocació transmèdia, un camí que ja hem iniciat, si han sigut vostés espectadors, en formats de ràdio que hem visibilitzat, com Les notícies del matí, o el magazín Podríem fer-ho millor que ocupa ara la franja dels dissabtes pel matí.

Respecte de la programació musical de la ràdio, ningú dubta que durant generacions ha estat la porta d'entrada dels joves a la ràdio, tot i que ara es troba de forma massiva i gratuïta a internet.
Però, enfront dels algoritmes, de Spotify, la programació musical demana prescripció i demana proximitat, la generació de vincles i de pertinences.
És per això que, complint amb el contracte programa, valorant l'estabilitat pressupostària que per als tres propers anys se'ns atorga, havent estudiat algunes fórmules que no tensionen els recursos humans i tècnics, havent-nos donat el temps prudent per a analitzar la viabilitat del projecte i tenint projectada una OTT d'àudio de temàtica musical valenciana, estem en disposició per a llançar durant el primer terç, del projecte que hui demana la idoneïtat, una oferta radiofònica alternativa per FM que difonga la creació dels músics i del talent valencià, un punt i apart en una oferta que estem convençuts ningú no ens podrà retraure durant estos tres anys ni per indiferència ni per marginació, especialment si tenim en compte el detall d'un Excel de catorze pàgines -que podem compartir- amb la programació dedicada en exclusiva, no només en informatius, amb les novetats discogràfiques diàries, sinó en programes especials, festivals i concerts.

I ara faig promo i els avance que el dia 30 de març, a les deu de la nit, en prime timó per les tres plataformes d'À Punt: web, ràdio i televisió, podrem assistir a l'estrena mundial del concert de Zoo gravat al Palau Sant Jordi de Barcelona el passat deu de desembre.
Quinze mil persones van assistir-hi presencialment, veritat?
Quina xifra no serem capaços d'aconseguir si ho convertim en un esdeveniment global?

Com hem dit, volem ampliar l'audiència de la graella analògica però també captar nous públics que fan un consum de ràdio no lineal.
La demanda de pòdcast registra un augment imparable, especialment els més joves, els nadius digitals, que busquen immediatesa i flexibilitat.
Les plataformes de pòdcast permeten augmentar l'especialització del contingut, per això llançarem en breu la convocatòria al sector de continguts que puguen nodrir eixa nova plataforma, assegurant una oferta en valencià d'entreteniment i d'informació amb continguts propis i externs.

En consonància amb la realitat que acabem d'exposar, i a imitació de la resta de televisió generalistes, moltes d'elles també autonòmiques que estan en eixe camí, el nostre projecte per a tres anys proposa una acció estratègica prioritària per a la SAMC que és la creació d'una plataforma over the top, una OTT, per a fer més accessibles els continguts i fidelitzar l'audiència.
A més de la TDT en directe i l'oferta a la carta, la nova OTT tindrà canals de streaming per a esdeveniments i canals pop-up temàtics, serà una plataforma multidispositiu, multilingüe i amb continguts propis i de tercers.
De fet, la nova OTT inclourà productes temàtics que l'article 34 de la llei reservava per a un eventual segon canal de televisió per TDT, un projecte que ja no respon a la realitat del 2023, continguts culturals i socials que posen en valor el patrimoni històric, artístic i festiu de la comunitat, nous formats transmèdia i continguts esportius.
A esta oferta sumem l'accés per streaming i en directe de continguts que encaixen també en un canal temàtic.

Què pretén l'OTT?
Pretén fidelitzar molts segments de consum amb els quals ja estem treballant.
Estem treballant amb el món de l'esport, i seria este un subcanal que cobrira grans cites esportives i esports de nínxols amb molt seguidors.
Ara, ho sabran, i, si no, us ho conte, hem fet viable per exemple que l'handbol alacantí estiga representant a Europa.
Si no fora perquè la radiotelevisió pública es convertix en partner media d'este equip de futbol i la federació d'handbol, eixe equip no estaria jugant a Europa, i és un esforç que hem de reconéixer.

Farem viable incorporar major nombre de partides de pilota, per exemple, no amb les exigències tècniques que té la programació setmanal de dissabte, lògicament.
Un subcanal, per exemple, de ficció, que compacte productes audiovisuals valencians, adquiríem drets free VOD molt més barats que en obert i potenciant la versió original subtitulada al valencià, siga per a segment concret, cinema infantil o juvenil, estacional, per a les vacances o el Nadal, o per a emissions temàtiques conjunturals, fent especials setmanals i de programació recomanats, que és com funcionen els algoritmes, per a cicles de dones LGTBI, directors o directores valencianes, i fer homenatges a la gent que ens ha representat culturalment, sense oblidar la finestra als documentals que, com saben, tenim oberta cada dilluns a la nit, o per què no, obres de teatre o òperes, ja hem fet algun experiment i ens ha funcionat veritablement bé.

En cultura, tradicions i música, l'OTT resoldrà conflictes de programació per simultaneïtat d'esdeveniments, alguns dels quals han suscitat preguntes dels grups parlamentaris en els últims mesos.
Per a evitar la percepció que l'streaming té com menys valor que el directe, l'OTT vol millorar la qualitat del servei a la carta per passar a ser plenament un altre high definition; crearem un subcanal amb el catàleg complet de concerts de tots els gèneres i una forta presència de la música en valencià de continguts prèmiums alternatius, com una llista, com una playlist de videoclips de grups valencians de referència, per exemple; però, l'OTT també explotarà el patrimoni audiovisual que ens procurarà l'arxiu de l'antiga radiotelevisió i que ens permetrà revitalitzar formats actuals amb documentals, entrevistes o concerts.

I, finalment, la programació infantil i juvenil estaria on estan els seus consumidors, que trobaran continguts específics i per a famílies, i un subcanal de produccions infantils valencianes i estrangeres doblades o subtitulades al valencià.
Com a complement de l'oferta OTT, farem per obrir una nova aplicació de La colla un lloc segur per a la infància.

Hem dit que una de les nostres fortaleses és la proximitat i un dels nostres objectius la vertebració social i cultural de la Comunitat Valenciana, però amb la tornada a la normalitat, després de la pandèmia, l'explosió de cites festives i culturals ha sobrepassat la nostra capacitat de cobertura.
Per això, hem llançat un pla estratègic d'esdeveniments festius i culturals 2023 que ens assegura recursos tècnics i humans, curiosament l'any en què les Falles i la Magdalena coincidixen en el calendari.
No parlem només de retransmissions, sinó també de tota una programació complementària diària o setmanal, segons l'època de l'any, que preste atenció als protagonistes de les festes i les cites culturals.

El nostre projecte impacta de ple en el sector audiovisual valencià, en compliment de l'article 5 que ens compromet «al desenvolupament de la indústria cultural i audiovisual valenciana i a la creació d'ocupació».
L'aportació extraordinària de dotze milions anuals ens permet enfortir les productores valencianes en el pròxim trienni, que ja estem intuint un nou tsunami en el mercat televisiu amb l'entrada de les OTT, per si no hem sigut conscients, que fins ara oferien només cine i sèries, i, ara, estan entrant en l'àmbit merament televisiu com és l'entreteniment, els reality i les docusèries, i què els vaig a contar de les noves subscripcions més barates que inclouran publicitat.

La nostra resposta no podrà ser una altra que aplicar estratègies de política pública audiovisual, amb una gestió dirigida a enfortir un sector atomitzat constituït, com saben, en un 80 % per empreses amb un màxim de dos assalariats, segons dades de l'INE.
Moltes produccions, llargmetratges i documentals han sigut viables gràcies als milers d'euros invertits en coproduccions i drets d'antena, on hem invertit el cent per cent dels ingressos d'explotació i no el sis al que ens obliga la llei.
Superem el 35 % del temps d'emissió en continguts de productores valencianes independents i de producció original en valencià.

Contractem amb el sector audiovisual valencià programes d'entreteniment culturals i divulgatius per a ràdio i tele, però el nostre esforç d'inversió és especialment important en ficció valenciana, pel seu impacte en el teixit audiovisual i com a element identificatiu i diferenciat de la nostra oferta.
La inversió en ficció té un retorn en termes econòmics i xifres d'audiències, però també en arrelament del talent creatiu valencià gràcies a projectes estables en autoestima col·lectiva i en confiança del sector en els seus propis recursos.
Esta aposta ens permet, ara mateix, tindre en antena una sèrie de ficció pròpia en llengua vehicular, d'entrega diària, com L'Alqueria Blanca, el projecte de més envergadura del sector en inversió, i creació de llocs de treball.
En la nova temporada, a més, hem portat el rodatge a Bunyol per demostrar amb fets el nostre compromís amb la dinamització econòmica de la València despoblada.

Estos dies hem finalitzat el rodatge de la sèrie Després de tu, que estrenarem en breu, i que estem tancant altres dos coproduccions junt amb esta, amb TV3 i IB3, sense oblidar la materialització de cinc llargmetratges amb l'ajuda de l'Ivace i que enguany es vorà reforçada amb la incorporació d'ajudes a minisèries.
Tot este esforç ja s'ha materialitzat en 2023, com hauran pogut comprovar, amb algunes nominacions als Goya, o l'excel·lent palmarés valencià que viatjarà al Festival de Màlaga la propera setmana.

En 2023 comptem, de nou, amb una nova aportació extraordinària de dotze milions per a continguts.
En l'exercici passat ho volem desglossar de la manera següent perquè, d'estos diners, 1.
265.
000 euros anaren a coproduccions i drets d'antena, documentals, llargmetratges i curtmetratges, dos milions d'euros per a continguts de productores independents per a la ràdio, i 8.
700.
000 euros per a produccions d'entreteniment, cultura i divulgació destinades a la tele.

Senyories, la legitimitat del servei audiovisual públic es fomenta també amb una governança responsable i eficient en les àrees laboral, econòmica i financera, i en la rendició de comptes.
Este àmbit respon sense vacil·lacions de la gestió econòmica de la societat mercantil basada en l'equilibri pressupostari i la transparència, una gestió avalada pels informes anuals de la fiscalització de la Sindicatura de Comptes que certifiquen l'ús responsable de la subvenció pública i l'increment continu dels ingressos per publicitat en els tres exercicis que hem tancat.

En estos anys no he ocultat la complexitat de la gestió financera de la SAMC, i he tingut l'ocasió d'expressar en esta mateixa comissió la meua preocupació pels problemes que podrien afectar greument la viabilitat del servei públic, com el derivat del canvi de criteri de l'Agència Tributària respecte de l'IVA, un assumpte que les dos últimes lleis de pressupostos han resolt, temporalment, amb el compromís de la Generalitat de fer-se càrrec del deute tributari sobrevingut.

També m'han sentit reclamar en reiterades ocasions el finançament necessari per a la prestació del servei que la mateixa llei del 2016, en el seu article 38, establix entre el 0,3 i el 0,6 dels pressupostos.
Respecte d'esta qüestió, la Direcció General de Servei Públic i Patrimoni, en el seu informe de maig del 2022, sobre la proposta de contracte programa, en la pàgina dos diu, i posa de relleu, «el presupuesto mínimo solo se cumple si se añade a la compensación para el servicio público la aportación de doce millones para dinamizar el sector audiovisual, y solo para el escenario de presupuesto no financiero».

També m'he referit en esta cambra als inconvenients de l'estructura dual de la corporació que es posen de relleu, especialment, en la gestió financera i comptable.
Ja vaig exposar, davant la subcomissió per a la reforma de la llei 2016, la meua opinió favorable a la creació d'una única entitat, una modificació legal que permetria simplificar la gestió, evitar les distorsions i controvèrsies que implica l'existència de dos persones jurídiques, superar les duplicitats i, fins i tot, en majúscules, propiciar un estalvi de costos o impostos derivats de l'activitat de la doble institució.
Recorde novament que esta recomanació ha estat formulada per diverses instàncies de fiscalització, com la conselleria d'hisenda o la Sindicatura de Comptes, que ho fa cada any des del 2018 en un apartat que anomena Seguiment de recomanacions d'informes anteriors; però, també resoldria molts fronts oberts en temes laborals, seguint les indicacions favorables de la fusió que també fa la Direcció General del Sector Públic i Patrimoni de la conselleria d'hisenda en els informes del 2021.
Una gestió, senyories, basada en l'equilibri financer i l'optimització de recursos.

El resultat ha estat especialment positiu pel que fa a ingressos publicitaris: hem tancat el 2022 amb 2.
986.
000 euros de facturació i 56.
000 euros de vendes d'imatges i prestació de serveis.
Això vol dir que hem recaptat més de tres milions d'euros, superant els objectius del nou contracte programa que estava en dos milions només, i fins i tot les previsions per al 2023 que eren de 2.
250.
000.
L'increment, per tant, respecte al 2021 és del 30 %, i acumulem un creixement que se'n fila respecte al 142 %, respecte al 2019.

Estem especialment satisfets de l'augment d'anunciants valencians, un 20 % més d'empreses, de marques valencianes, respecte al 2021, que il·lustra la penetració social d'À Punt i l'èxit de la nostra estratègia de comercialització a nivell autonòmic, quan al mercat publicitari espanyol, per exemple, només ha crescut un 1,2 % i el conjunt de les televisions està caient un 6 %.
Rellevant és també l'increment dels anunciants que ho fan en valencià, un 42 % al 2021, i un 15 % al 2022, respecte del 2021.

La política de comunicació i màrqueting no s'ha limitat a la comercialització d'espais publicitaris sinó també a la implantació de la marca, amb alguns èxits remarcables com l'organització a novembre del Fòrum Nacional de Meteorologia i Comunicació, MeteoCom, que va reunir científics i meteoròlegs de totes les televisions espanyoles i ens ha proporcionat un gran impacte mediàtic a cost zero, gràcies a una eficaç estratègia de patrocinis.

Per acabar este repàs de la nostra situació financera, caldria esmentar com sense increment pressupostari real hem amortitzat l'augment imprevist de les nostres despeses: d'una banda, incrementant les partides a productores i proveïdors perquè puguen cobrir l'augment salarial dels seus treballadors, ho fem a fi de lluitar contra la precarització dels treballadors i les treballadores del sector audiovisual i en compliment de l'article 42 de la Llei 2016, que ens obliga a garantir la igualtat de les condicions laborals entre els treballadors propis i de les productores externes; i d'altra, afrontant les despeses corrents, especialment pel que fa al consum d'electricitat, estem implementant mesures d'estalvi energètic, però la il·luminació i climatització dels platós d'informatius, per exemple, posem per cas, deixen poc de marge a la retallada.
A l'espera dels resultats de l'auditoria energètica que hem demanat, el manteniment del Centre de programes de Burjassot, de 10.
000 metres quadrats i que és propietat de la Generalitat, ens genera cada dia més despeses.
De fet, dels 2 milions d'aportació per a inversions d'immobilitzat contemplats en el pressupost de la corporació per a 2022, el 43 %, és a dir, 900.
000 euros, s'han destinat a asfaltar les cobertes del segon pis de l'edifici, que presenta importants problemes d'impermeabilització.

Segurament han caigut que enguany hi ha convocats almenys tres processos electorals i sense cap increment en l'aportació abordarem amb totes les garanties possibles els costos en recursos humans i tècnics que això implica, seguiment dels i les candidatures, entrevistes, debats electorals, inici i tancament de campanya i programa especial de la nit del 28 de maig.
Com diu el nostre Eugeni Alemany, a ningú que li passe.

El valor de la societat també s'ha de mesurar en l'impacte social i no sols amb dades d'audiència o ingressos.
L'objectiu de vertebració social i territorial passa per mantindre l'esforç conjuntament amb la corporació, per a millorar la cobertura i l'accessibilitat i reduir la bretxa digital.
Per això el nostre projecte preveu: repetir campanyes de sintonització, com la que hem desenvolupat, per exemple, a les comarques de Castelló; continuar les gestions per situar À Punt en l'oferta de les grans plataformes de pagament fora de la Comunitat Valenciana; oferir un programa d'alfabetització digital per formar aquella part de la població que encara no té eixes habilitats bàsiques; difonent valors i elements d'identitat per mitjà de la programació i també de les accions de projecció social que arriben a tots els àmbits de la societat valenciana, especialment els lligats al sector cultural, però no vull oblidar el de l'ensenyament.
A més de patrocinar les nombroses trobades del sector audiovisual, com els premis de l'Acadèmia de l'Audiovisual, el DocsLab, la Mostra del Cinema del Mediterrani, la presència valenciana al Festival de Màlaga o al Festival de Cinema d'Alacant, entre altres, À Punt s'implica especialment en la formació de les futures generacions de professionals de l'audiovisual valencià, que entenem com un objectiu també del servei públic.

Al llarg de 2022 hem organitzat 71 activitats on han participat 1.
500 persones, de les quals, per exemple també, 140 eren docents.
I ens han visitat estudiants i professors d'una trentena de localitats de la comunitat i estudiants de 20 països que participen en l'estada lingüística de l'AVL.

I sense eixir de l'àmbit formatiu, el nostre projecte també inclou el manteniment i la promoció de la plataforma «Apunts de llengua», que es va presentar el passat 21 de febrer, Dia de les Llengües Maternes, després de dos anys de treball.
Es tracta d'una plataforma multimèdia d'aprenentatge de les llengües i de foment del valencià, impulsada per la Societat en col·laboració amb la Conselleria d'Educació, Cultura i Esport.
El projecte testat en centres educatius, escoles d'adults i escoles oficials d'idiomes abans del seu llançament oferix un suport audiovisual variat i atractiu a estudiants i professorat amb centenars de continguts propis i també d'altres extrets de la radiotelevisió pública i també d'universitats, per exemple.

He deixat per al final una qüestió de gran transcendència laboral i humana que marcarà, sens dubte, el futur immediat de la societat.
La política de personal es perfila com un dels àmbits de gestió que hem d'afrontar amb un gran esperit de resolució i consens alhora.
L'Enquesta de clima laboral de la consultora Adhoc, l'any 2021, posava de manifest la identificació majoritària de la plantilla amb els valors de la corporació.
És un factor positiu que hem de mantindre, tot i que sabem que es tracta d'una condició necessària, però no suficient per assegurar el bon clima laboral.
La majoria dels treballadors i treballadores es van incorporar a la societat en 2018 i just ara s'estan convocant les oposicions que han d'estabilitzar eixa plantilla.
Ens haguera agradat, com hem reclamat, una major agilització, però esta capacitat està fora, com saben, de les funcions de la direcció general, que la llei delimita a la Direcció de personal i de recursos, i en cap cas als procediments de selecció i elaboració de les RLT o de la convocatòria.
En els pròxims mesos preveiem una situació, diguem-ne, complicada en termes organitzatius, amb sol·licituds de permisos, vacances i lliurances, coincidint amb la preparació dels dies d'exàmens o alteracions de les rutines laborals que s'allargaran mesos.
És una situació insòlita, perquè no sabem si s'ha donat mai el cas d'una plantilla que acudix en la seua quasi totalitat a proves de selecció que determinaran la seua continuïtat o no en el lloc de treball.
Estes circumstàncies, a més, es donaran en un any electoral amb les necessitats extraordinàries de recursos humans i tècnics que això significa i que sumem al treball periodístic ordinari que ja ocupa tota la plantilla.
Estem treballant en l'encaix dels drets laborals dels treballadors de plantilla amb les exigències especials d'una cobertura informativa de llarga durada, com és una doble convocatòria electoral.

La campanya per a les eleccions autonòmiques i locals implica desplaçar equips al llarg i ample de la nostra geografia, amb cròniques i directes diaris, que s'han de complementar amb un ingent treball des del centre de producció de Burjassot, que albergarà debats i programes especials i amb la cobertura de la nit electoral com un gran repte per als mitjans de comunicació públics.

Amb l'autorització de la Direcció General de Pressupostos, hem proposat i estem pendents de resposta al comité d'empresa d'un acord semblant al signat durant la campanya de 2019 per establir les condicions i compensacions de la disponibilitat de tots els professionals de les categories laborals tècniques, que són el col·lectiu més insuficient de l'IRPF vigent, com també he explicat en altres ocasions.

Esta conjuntura demana d'un clima de diàleg amb la part social que sempre m'he esforçat a mantindre i que em compromet a intensificar dins de les funcions, torne a dir, que la llei reserva a la direcció general en matèria laboral.

I acabe, senyories, en esta compareixença hem exposat les línies mestres del proper trienni i he relatat també les dificultats que afrontem cada dia per a oferir un bon servei de comunicació.

En els últims tres anys hem aprés molt a explotar les fortaleses i minvar els efectes de les debilitats de l'empresa, i també l'entorn polític mediàtic i social en què treballem.

Amb il·lusions renovades, demane amb el vot favorable a la idoneïtat del projecte, en consonància amb l'obtinguda al Consell Rector, l'òrgan col·legiat on vostés també estan representats i que ha valorat positivament esta renovació.

Moltes gràcies.

La senyora presidenta:

Moltíssimes gràcies per l'exposició.
Com li he dit abans, per ocupar la Presidència no li faré intervenció, però sí que li ho vull agrair.

I passarem al torn per part de Vox.
Senyor Pascual, tindrà tres minuts per a la intervenció.
Quan vosté vullga.

El senyor Pascual Pérez:

Muchas gracias, señora presidenta.

Buenos días, señor Costa, gracias por su comparecencia.

Antes de comenzar con mi intervención, pues bueno, me gustaría dejar constancia de la falta de compromiso por parte de esta Presidencia, de la Presidencia de esta comisión, por trabajar, porque llevamos sin reunirnos la comisión desde octubre del año pasado, estamos en marzo, parecía que nos íbamos a reunir…

La senyora presidenta:

Senyor Pascual, crec que és el director general…

El senyor Pascual Pérez:

…en enero, pero, al final, sin dar explicaciones, pues se canceló la comisión.

Bueno, porque aquí los acuerdos para proponer los diferentes miembros o también el director general, el señor Costa, pues son, son de hace ya varios meses.

Prácticamente, desde mi grupo parlamentario, pensábamos que es directamente no se iba a convocar esta comisión hasta después de las elecciones, fíjense.
Es curioso como para algunas reformas legislativas ustedes se dan una prisa increíble, saltándose informes, saltándose procedimientos de control, pero para algo que se tiene que hacer de forma prácticamente obligatoria, porque así lo dicen la ley y el Reglamento, pues…

La senyora presidenta:

Senyor Pascual, pot anar al punt de l'ordre del dia, per favor?

El senyor Pascual Pérez:

…eso parece.
Es parte del orden del día, señora presidenta.
Por eso estamos aquí.
Y no voy a entrar en debate con usted porque no puedo hacerlo.
Si quiere, baja y debatimos.
Pues eso, estamos aquí prácticamente en la sirena.

Bueno, y entrando en materia, observamos con estupor cómo la televisión pública pues sigue inmersa en este sectarismo y en la manipulación de la que hace gala, una televisión pública que se supone que tiene que estar realizando un servicio público y estar del lado de los ciudadanos, que es a los que se supone que tiene que estar dando servicio.
Y una vez más pues observamos como esta cadena pues es una más de las públicas autonómicas que siguen esta deriva y que está, como observamos y denunciamos, está pensada, ideada y trabaja para dar servicio a sus jefes políticos.
Observamos, desde luego, con muchísima preocupación como esta televisión pública, que está pagada por todos, pues está para eso, para dar servicio al político y no al ciudadano.
¿Y por qué decimos eso?
¿Por qué decimos que no está dando un servicio público?
Pues que básicamente el interés que genera la cadena en la población es básicamente ninguno.
Estamos hablando de escasamente un 3 % de una audiencia en televisión, que cada vez, y usted lo ha dicho, es cada vez más escasa, es cada vez más escasa.
Y su paso como director general de la cadena pues no ha mejorado de forma significativa esos números.

Usted ha venido aquí a hablar de datos máximos, pero ni mención de los mínimos.
Usted ha hablado que…

La senyora presidenta:

Vaja acabant, senyor Pascual.

El senyor Pascual Pérez:

…hemos conseguido un 9 % por aquí, hemos sido la tercera más vista por allá, pero al final ese 3 % no se lo sacan ustedes ni con agua hirviendo, y ese es el interés de la cadena.

Muchas gracias.

La senyora presidenta:

Gràcies, senyor Pascual, per les seues aportacions i les seues preguntes.

Passarem ara a Ciudadanos.
El senyor Llopis té tres minuts, quan vosté vullga.

El senyor Llopis Pascual:

Sí.
Moltes gràcies, señora presidenta.

Bueno, bienvenido, señor Costa, y muchas gracias por el informe, la verdad que es exhaustivo, donde ha estado repasando prácticamente un poco su trabajo, y la verdad que da gusto cuando estamos en esta comisión hablar de audiencias, hablar de programas, hablar de futuro, que hemos pasado una época oscura de À Punt, donde quizás hablábamos de otras cosas y no hablábamos de lo que nos interesaba, y eso se agradece.

Aspectos que sí que me gustaría, bueno, destacar, uno, que también lo ha comentado usted, que es el de la audiencia.
Es cierto que se ha mejorado la audiencia en su mandato.
También es cierto que su predecesora se lo había puesto fácil, ya se lo dije, en comparación usted (inintel·ligible) … de las televisiones autonómicas, pero no quizá por el gran trabajo, sino por el pésimo trabajo que se hizo en las primeras etapas.

Pero, en cualquier caso, aunque usted ha comentado algunas cosas, si piensa que esa audiencia tan baja, o tan reducida o tan limitada si es algo estructural o piensa que de alguna forma con las nuevas propuestas que va a hacer podemos dar un salto importante, porque no hay que olvidar que somos de las autonómicas que quizá peor resultados tenemos en general, nosotros nos podríamos comparar con las otras televisiones autonómicas, no podemos compararnos con las generalistas o con las OTT.

Me parece muy interesante la propuesta que ha hecho de las OTT, espero que esto vea la luz pronto, porque creo que es una forma de ampliar el espectro de las cosas que se pueden hacer, con contenidos para niños, que la población infantil creo que es una de las grandes perjudicadas actualmente en la programación de À Punt.
Nosotros precisamente presentamos en esta comisión una propuesta de recuperar esos dibujos en valenciano, porque entendíamos que de alguna forma hacen una gran labor en el aprendizaje de valenciano.
Pero a mí me alegra que lleven, que se haga una de las propuestas que hicimos nosotros, Ciudadanos, desde el principio, que es que desde À Punt se fomentase ese aprendizaje de las lenguas, porque me ha parecido entender también es una de las propuestas que hay.

También estamos compartiendo su posición, bueno, la compartimos todos, menos el tripartito de izquierdas, sobre lo nefasto que es la estructura dual para la academia y todo lo que limita.
Nosotros llevamos una propuesta en Cortes y solamente el tripartito de izquierdas votó en contra, con lo cual pues compartimos esa apreciación.

Quiero hacer algún par de preguntas más, que sí que me interesaría conocer su opinión.
Desde Ciudadanos, desde nuestro grupo, impulsamos una medida de contención del gasto, limitar el gasto de personal, es decir, con un porcentual en función del presupuesto.
Una medida que fue presentada por Ciudadanos, pero fue aprobada por la mayoría de grupos.
Y la pregunta es si considera que eso es algo que limite de forma inexorable el crecimiento de la cadena o de alguna forma ayuda a la sostenibilidad.

Otro de los aspectos es si se limita mucho el tema de que los informativos solamente se puedan gestionar con medios propios, si podríamos intentar ser algo más flexibles.

Otra cosa es la que ya estuvimos hablando, y nosotros la verdad que lo reivindicamos mucho, pues aprovechando que hay dos categorías de fútbol, donde hay muchísimos equipos valencianos con una amplísima trayectoria e historia, en Castellón, Hércules, Alcoyano, Alzira, ahora aquí porque se han incorporado nuevos, que de alguna forma usted me comentó que incluso equipos como el Castellón habían tenido unos grandes resultados de audiencia.
Ahora mismo me comentó que no era posible, pero ¿a medio plazo cree que podríamos de alguna forma que À Punt fuera líder en esas retransmisiones deportivas, que en el fondo, al final, sí que atraen a determinadas personas?

La senyora presidenta:

Senyor Llopis, vaja acabant.

El senyor Llopis Pascual:

Y, si me permite, la última pregunta, si me permite la presidenta: esos contenidos que usted también ha permitido en castellano en la OTT, si de alguna forma también se pueden incrementar o posibilitar con dual en la programación tradicional de la televisión.

Muchas gracias.

La senyora presidenta:

Moltes gràcies, senyor Llopis.

Ara, per part de Compromís, el senyor Marzà tindrà també tres minuts per a la seua intervenció.
Quan vullga.

El senyor Marzà i Ibáñez:

Gràcies, senyora presidenta.

Com vosté sap, senyor director, per a Compromís la importància d'un servei audiovisual públic en valencià és clau i sempre ho ha segut.
I precisament per això, perquè per a nosaltres és tan important, també hem sigut tan autocrítics i crítics.
I en eixe sentit sap que les compareixences en aquesta comissió, els nostres companys, doncs sempre li han reivindicat moltes qüestions.
I al mateix temps, com que és tan important per a nosaltres, sempre han anat acompanyades d'exigència, de més recursos per a poder-los fer possible.
I, per tant, en eixe sentit, seguim en la mateixa línia.

Agrair-li, per tant, també que una d'eixes reivindicacions que hem estat treballant i que els companys de la comissió han treballat molt bé i que han posat sempre damunt la taula d'eixe segon canal de ràdio que done suport a la música feta al nostre país puga ser possible i, per tant, per a nosaltres era importantíssim que això estiguera posat de manifest, i així ha estat.
I, per tant, ja li avance que, gràcies a eixa aposta, tindrà el nostre vot favorable i tindrà la nostra confiança.
I en eixe sentit, continuar reivindicant el que per a nosaltres és especialment important, que ha estat desgranat en el seu projecte, però que ens agradaria, si poguera anar en la seua resposta, doncs, explicant alguna qüestió més.
Sobre tres qüestions molt clares i molt directes.
La primera és l'aposta per la cultura, pel sector audiovisual i pel sector cultural valencià.
Necessitem, sí o sí, seguir enfortint el sector audiovisual valencià, totes les xicotetes productores, els i les guionistes, els i les treballadores de l'audiovisual, i per això és tan important seguir apostant clarament per eixe sector, com ho ha fet, i encara més.
Per això li volem preguntar si pot concretar alguna qüestió més al respecte.

També, evidentment, la informació pròpia, la informació valenciana, centrada ací, que així ha sigut i ha de ser encara més, perquè és evident que els temes que ens importen són els temes que passen ací, a més a més dels que passen a la resta del món i, per tant, marcar els continguts propis.

En segon lloc, creiem que és importantíssim com a servei públic de l'audiovisual la potència que té per a seguir fomentant l'ús social del valencià, a més a més del coneiximent.
Ha parlat d'un projecte molt bonic i molt interessant que fomenta el coneiximent del valencià, però també d'eixos continguts dirigits a públics específics com és la gent jove i els xiquets i les xiquetes.
I, en eixe sentit, pensem i valorem positivament els avanços que s'han fet, però com va a continuar avançant en eixe sentit per a fomentar l'ús social del valencià, en el sentit que necessitem plataformes i continguts diferents, com vosté ja ha dit, dirigits a eixa població que ja no consumix els continguts de la mateixa manera que ho feia abans i, per tant, de quina manera podem seguir treballant.

I, tercer punt, per a nosaltres especialment important: necessitem aprofundir en una televisió en un projecte audiovisual que siga transformador, que siga crític, que estiga al servei de les necessitats de la cohesió social del nostre país i que siga valent, i que siga valent i aprofite en el dia que estem, que siga valent i que siga feminista, que siga feminista i transformador amb continguts educatius també, per exemple, de salut sexual, amb continguts transformadors feministes que fagen referència a les nostres referents dones i que ho fagen, per exemple, també, com s'ha fet, però encara s'ha de fer més, amb l'esport femení valencià.
Hi ha grandíssimes esportistes que han de ser referents de totes i tots, no només d'aquells que els coneixen en el seu àmbit immediat, i per això pensem que també cal seguir en això.

La senyora presidenta:

Senyor Marzà.

El senyor Marzà i Ibáñez:

Gràcies.

La senyora presidenta:

Gràcies, senyor Marzà.

I ara, també per tres minuts, la senyora Marcos per part del Partit Popular.

La senyora Marcos Puig:

Gracias, señora presidenta.

Señor Costa, agradecerle su comparecencia hoy aquí, pero diga lo que diga hoy el Partido Popular en la votación posterior, usted será el director general de una nueva televisión pública, que será a partir del mes de mayo durante tres años, una nueva televisión pública que será sostenible y una nueva televisión pública en la que se verán representados todos los valencianos y no una mínima parte de la población valenciana, como es la televisión que ahora mismo usted está dirigiendo.
Y nosotros, con nuestra mayoría parlamentaria, pues, trabajaremos con usted a partir del mes de mayo para construir esa televisión de todos, señor Costa.

Una faena que usted ya nos ha adelantado, que será muy complicada, porque no se han hecho los deberes en cuanto al tema de recursos materiales y personales, y no se han hecho los deberes, porque la legislación que regula la actual televisión valenciana ha sido una verdadera chapuza, y a los grupos parlamentarios mayoritarios que han aprobado este modelo les importa, señor Costa, realmente, un bledo la televisión, su programación, su audiencia y su interés colectivo.
La prueba de ello es la convocatoria de esta comisión.
Solo les importa la colocación ante un batacazo inminente en las urnas, están en el sálvese quien pueda y el último que apague la luz, señorías.

Yo le adelanto que en ese nuevo modelo de televisión nosotros sí que apostamos por lo que usted ha expuesto aquí, o sea, una sociedad anónima por un lado, una corporación por el otro.
Eso son duplicidades, y para nosotros la verdad es que sí que apostamos por un modelo único como el que usted ha dicho y solo le voy a hacer una pregunta concreta, señor Costa, y quiero que me la responda con total sinceridad, porque ya le digo que nosotros vamos a tener mucho tiempo para hablar de todas estas cuestiones: ¿qué le ha hecho a usted cambiar de opinión con respecto al segundo canal de radio?
Porque usted era completamente contrario a ese segundo canal de radio.
Contéstenos, por favor, ¿qué le ha hecho a usted cambiar de opinión con respecto a que ahora usted sí que apuesta por un segundo canal de radio?
, cuando hasta ahora usted se había visto…, había dicho que era completamente contrario.

Nada más y muchas gracias.

La senyora presidenta:

Moltíssimes gràcies.

I ara, Partit Socialista, senyora Caballero, tres minuts.

La senyora Caballero Hueso:

Gràcies, presidenta.

Bé, jo vaig a deixar els mítings per a un altre fòrum, perquè crec que ací al que hem vingut és a donar el vistiplau, o no, al projecte del candidat a director general.

Vaja per davant el meu agraïment i el del meu grup pel seu treball, el treball del seu equip durant els tres anys que ha estat en la direcció general, però sobretot perquè ha tornat que la gent se senta orgullosa de tindre un mitjà públic autonòmic.
Vaja per davant que el nostre grup li va a donar el suport a la seua candidatura, o a la seua reelecció com a director general, però sobretot, entre altres coses, perquè jo crec que els vots afirmatius del consell rector ja mos donen una idea que ahí n'hi ha una absoluta confiança en la persona i en l'equip que ha dirigit la televisió valenciana, la ràdio i la web, i la confiança s'estira per al futur.

Respecte al seu projecte, jo voldria fer-li més preguntes sobre el projecte que va a presentar que sobre l'explicació que ha donat hui, perquè a mi n'hi han coses que me preocupen, o ocupen.
Vosté parla de…, en el projecte, quatre factors per a respondre als reptes que té el món audiovisual hui, credibilitat, indústria audiovisual, la identitat lingüística, la defensa dels mitjans, dona prou claus de quina és la seua posició respecte a la fusió de corporació i la societat, a l'increment pressupostari, etcètera.
Però, de veres…, de veres, vosté parla de la realització del pla estratègic, ¿tenim en este moment la suficient informació per a saber com va a evolucionar el món audiovisual com per a fer ara, en paper, i és una manera de parlar, un pla estratègic que mos porte fins al 2030?
Parlarem del futur, ¿tenim la visió per a parlar del futur per a fer eixes accions o plasmar eixes accions que són importants?

Després, una altra pregunta és respecte als objectius que vosté planteja en el projecte, del creixement, dels esdeveniments, etcètera.
Vaig a fer-li una pregunta molt concreta: quin pressupost pensa vosté que ha de tindre la Societat Anònima de Mitjans de Comunicació —la societat— per continuar creixent tant en audiència com la implantació social, la implantació lingüística, etcètera?
I si pensa que amb la consolidació de la plantilla actual que s'està fent, és factible la consecució d'estos objectius.

I me quede sense temps.

Moltes gràcies, senyor…

La senyora presidenta:

(Inoïble per raons tècniques) … per a poder donar resposta a totes les qüestions.

El senyor Alfred Costa Folgado:

Intentaré ser molt breu.

Començant pel senyor Pascual, de veritat que li dedique moltíssima atenció sempre que participa, però moltes vegades no sé a on acaba l'interrogant que va destinat a mi, aleshores, no sabria ara deduir quina és la pregunta que m'ha fet, però el que jo li vull respondre és que estos tres últims anys les persones que han representat el seu grup parlamentari han tingut els micròfons de la tele per dir les coses que han volgut dir.
De fet, crec que tinc ací una de les periodistes que va ser objecte d'una contestació a eixe micròfon.

És a dir, si no existiren els micròfons amb el logo dels serveis públics valencians, molts grups parlamentaris no tindrien veu, i això és fruit d'altres temps.
És a dir, se dona veu a totes les persones que estan representades en l'espai de sobirania parlamentària que és el parlament.

Segurament m'ha faltat contextualitzar-li a vosté quina és la realitat quan jo parle que som la primera alternativa a les televisions generalistes, que segurament vosté tampoc les consumix, que tenen els números en el logo, mentre nosaltres tenim una lletra, i les posicionen en el comandament a distància de manera molt més fàcil.
Però ahir vam guanyar a dos d'eixes generalistes.

És a dir, el que jo li estic diguent és que tenim el camí, però li contestaré a vosté, i amplie part de la resposta que faré després, nosaltres som un servei públic i tenim obligació de generar continguts que no tenen l'audiència com a objectiu prioritari, perquè, si no, jo no faria la tele que estic fent si anara només a l'aspecte mercantilista de l'empresa, ni la faria vosté segurament, perquè si jo li pregunte a vosté quins productes li agraden o consumix en plataformes alternatives, igual tampoc encaixaven amb la línia editorial del seu grup parlamentari, perquè estem acostumats a parlar de «vicios privados, virtudes públicas», i jo faig en esta tele el que em marca la llei, que és ocupar-me'n de tots els segments d'audiència, oferir una mirada el més vertebradora possible, com dia la senyora Marcos, a on estiguen representades totes les veus, i no faig la tele que a mi m'agradaria, com segurament no fan cap dels programadors que ara mateix estan programant continguts de televisió.
I després parlaré del futbol, que ja hem passat per una experiència molt bona, però mentres no hem aconseguit gestionar estalvis en altres apartats, no hem pogut atacar un contracte d'estes característiques.

Per tant, no m'estenc més, però m'agradaria que a vosté, com a molta altra gent que parla d'esta tele, no veja esta tele i parle d'esta tele com si no vera altra cosa… O siga, este paradigma l'hem de trencar.
No podem parlar el que m'han dit en un whatsapp ni puc parlar pel que els prejudicis diuen que hem d'assentar sobre la tele.
La tele està fugint del debat polític per això, perquè vol demostrar les coses amb fets.
Consumiu més la tele d'À Punt i parleu menys d'ella.
Igual tots acaben tenint un quòrum més sensible sobre els mitjans públics.

Respecte a la pregunta que em fa el diputat de Ciutadans, mire, jo la…, no vaig a contestar a la primera exposició que ha fet, que la fa sovint ací, no és el meu cas.
Vosté és conscient com la resta de parlamentaris del procés de deconstrucció d'estos tres últims anys que ha tingut la mercantil tractant de reconduir part dels continguts, a buscar uns productes més generalistes, que també açò completarà la resposta que vull donar-li al senyor Marzà respecte a com posar en els titulars en espais de prime time productes en lloc d'anar a buscar productes nínxol, ¿val?
I parle de la programació infantil.

Si no passa res, entre hui i demà correrà per les xarxes un videoclip de Les feretes, que saben que són les nostres titelles infantils, amb un gran èxit musical, que té una adaptació en valencià parlant de les festes de la Magdalena i les Falles.
¿Per què?
Perquè anem a buscar a tota eixa xicalla que està al voltant d'eixos grups prescriptors en milers, en centenars de milers, ací i a les comarques de Castelló, perquè entenem que eixe és el treball que hem de fer, perquè hem de dedicar molts recursos a posicionar-nos en Exponadal, ¿no?
, en els llocs a on van, perquè li sorprendria vore com, quan els nostres continguts acaben ocupant espais de programació cultural, festiva, infantil, ajudats pels ajuntaments, cinc mil persones acudixen als concerts dels nostres cantants infantils de referència, de les nostres «feretes»… Vull dir, és que segurament ens falta una pata que és que això ho conega la gent.

Efectivament, nosaltres no estem per a fer només autoreferència, ja m'agradaria a mi, i ho dic ací obertament, perquè algú farà un somriure, que l'autoreferencialitat estiguera més present en els informatius, però també la llei i el llibre d'estil parlen sobre estes coses.
Vull dir, que no és fàcil xutar la pilota i esperar que algú la remate, ¿val?
Igual no es coneixen les coses perquè no les contem tant com les hauríem de contar, o perquè no se'ns unfla la gola en eixe sentit.

Hem fet un esforç molt gran per comptar amb els partits de futbol.
Esta direcció general ja anava darrere d'això.
Recordarà vosté que ho parlàrem.
No tots els equips tenen la mateixa massa social, què li vaig a contar vosté sobre el pes específic que té el Castelló, per la seua tradició, que està celebrant un centenari, del que hem fet un documental, com hem fet un documental de l'Hèrcules, que estrenarem, per a la seua informació, el 30 de març, juntament amb el patronat del centenari, perquè no és només fer tele, és que hem de dedicar els esforços i la inversió a posicionar-nos al costat d'eixos grups socials prescriptors, que entenguen que esta tele també és seua, que igual no donem tants partits de l'Hèrcules com els agradaria, a l'afició, ja m'agradaria a mi poder donar tants partits…, fora de casa, ¿eh?
, perquè si els done en casa i hi va tot el món, eixos audímetres en Alacant estaran ocupant-se d'altres coses.

Però és veritat que hi ha alguns equips que tenen molta referencialitat.
Després, haurem de donar derbis valencians entre capitals de comarca, que a la millor no tenen tanta força, però per això som un servei públic, perquè no anem a comprar els drets només del mundialito, perquè ens van a demanar les capitals de comarca que també els seus equips tinguen eixa referencialitat, perquè la gent de l'Intercity o de l'Alcoià igual no es pot desplaçar a Sabadell o no es pot desplaçar a altres poblacions.
Compte que seguirem treballant en eixa en eixa línia.

I pel que parla vosté dels continguts del castellà, la llei és molt concreta: tots aquells productes rodats íntegrament en castellà no tenen cap problema d'emissió en esta cadena, ja ho hem fet en algunes ocasions.

Respecte a les limitacions de gasto del personal, ara mateix jo diria que podem estar d'enhorabona, perquè s'ha aprovat el procés d'oposicions 2023 i s'han inclòs les 50 places que quedaven pendents d'una OPO expansiva, per moltes diatribes, perquè esta direcció general ha intentat ajustar les funcions, els requisits, els mèrits, la catalogació d'eixa… No ha pogut ser, per tant, anem a traure-ho juntament amb la primera OPO i anirem amb 476 places.
Això és molt o és poc?
Mire, és que la política laboral de la casa no la marca la direcció general.

Arribem on arribem, i on no arribem comptem, com marca la llei, amb generadores de productes audiovisuals que ajuden des de les capitals de comarca amb eixa actitud també col·laborativa publicoprivada amb les xicotetes productores que ens estan demanant tindre visibilitat i potencialitat.

Hem de mantindre, ara mateix crec que són al voltant d'unes vint o vint-i-dos capitals de comarca que tenen xicotetes productores que, si no existira la tele, segurament eixes empreses no tindrien el retorn…, i parle d'economia privada perquè m'interessa, en els IRPF, IVA…, que estan generant riquesa.
O siga, l'impacte de la televisió en eixes capitals de comarca són dos nòmines, tres, són quatre, és la subcontractació d'autònoms que estan tenint càmeres òptiques?
Són botigues d'eixos d'entorns que estan venent elements d'informàtica, hardware, ordinadors, taules de so?
Tot això genera sense que ho sapiguem una multiplicació expansiva.

Per tant, jo crec que ara mateix anem a assolir el que tenim damunt, eixim del procés de selecció de personal que ens portarà, lògicament, a una situació de repreanentatge i de reobertura, també ho dic, vull dir, molta gent que s'incorpora ha d'incorporar-se a l'estat de formació de la casa, i açò no ho ha viscut ninguna empresa europea que jo conega, cap!
, però, bé, sembla que estan experimentant amb nosaltres; primer, el covid, després… Bé, no passa res, algun dia algú escriurà…, quan varen escriure sobre l'obertura de la tele, algú escriurà sobre l'experiència després de deu anys d'estar en marxa.

Molt breument, vull agrair la confiança del Grup Parlamentari Compromís, done per fet que esta direcció general en els últims tres anys no només el que ha fet és treballar per sustentar el core, l'espai cultural valencià, i ho ha fet tirant de la mànega dels que també poden ajudar.
El senyor Marzà és conscient de com esta direcció general s'ha acostat a l'Institut Valencià de la Competència perquè pose recursos per a ajudar que els nous talents, dos d'elles dones, per cert, que estan desenvolupant llargmetratges que confirme arribaran lluny, puguen elevar projectes competitius.
No ens val la subvenció.

Esta tele, des del primer moment, des de març de 2020, està lluitant per eixir del concepte de subvenció i anar al concepte d'explotació.
Posem més recursos perquè cresquen, i, de fet, estem reservant-nos una part del pressupost, i ara també vaig a la segona part que em comentava el senyor Marzà, que és fonamental, que és la promoció.
O siga, si no posem una part dels diners en què es conega la qualitat, el talent d'eixos productes, això acaba recalant en un calaix i és molt difícil que els productors que estan fora de les nostres fronteres i que tenen els gallets per a poder invertir facen possible això.
El Festival de Màlaga té una nit dedicada a l'audiovisual valencià, crec que és…, no sé si és dilluns o dimarts de la setmana propera, és un exemple de com el face to face, el cara a cara dels productors, fa que els nostres projectes tinguen un recorregut expansiu.
I estem intentant també jugar amb això, no?

I dos, eixe espai cultural estem potenciant-lo en l'especialització, que és una cosa que a nosaltres sempre s'ha preocupat des del primer moment, que no totes les productores estan especialitzades per a fer ficció, no totes per a fer entreteniment, i el que intentem és, quan arriba un projecte, fins i tot d'autoria, d'algú que té una mirada humil, xicoteta, reduïda, sobre el seu projecte, ajudar-lo a créixer, és a dir, tingués una mirada expansiva sobre el teu projecte.
Si vens amb un capítol documental de seixanta minuts, això té capacitat de créixer en una sèrie documental de quatre capítols?
Torna en quinze dies.

És a dir, no volem només ajudar-los a subvencionar un producte fruit de l'autoria pròpia d'una persona especialitzada, no, no, no, replanteja-t'ho, o siga, fes que açò tinga una magnitud superior perquè nosaltres te tirem una mà, convençuts, com dic, que hem de caminar en el món del digital; l'esforç que estem fent en El piset o en L'squad és el primer xicotet exemple, anem a renovar la confiança en este o en altres productes, en funció del que entre per finestra, que sabem que és el nostre procés de selecció, però és veritat, i som molt conscients, i ho he dit ací algunes vegades, que eixe espai està, i ho dic des d'un punt de vista ara gens paternalista, fora del nostre control, és a dir, o deixem llibertat de creació de narrativa de llenguatge o eixes xarxes no te creuen.
O siga, nosaltres no podem tindre la mirada, diguem-ne, proteccionista que tenim en l'entorn televisiu pel nostre llibre d'estil, sinó que hem de començar a treballar i demostrar-los que tenen llibertat per a fer coses, encara que després les cudolades venen doblades, eh?
, l'efecte bumerang és immediat, però hem de començar a treballar en això, donar-los la confiança.

I estem contents sobretot per dos coses, per com hem multiplicat per ena la nostra capacitat d'impacte sobre el digital, sinó per com açò els ha ajudat a ells mateixos en les seues xarxes, és a dir, el creixement dels seus comptes s'ha multiplicat gràcies a l'espenta d'À Punt, no hem fet altra cosa més que donar-los una espenta.

I pel que parla Compromís sobre coses reals, doncs, si no passa res, a l'estiu estrenarem una sèrie que s'anomena Sex symbols, és una producció d'animació valenciana, que té coproducció també d'altres entorns perquè l'animació sabeu que és un entorn molt car de produir, i l'estrenarem de cara a l'obertura del nou cicle escolar, i que viu i treballa eixa sensibilitat de donar a conéixer als xiquets sense prejudicis, per favor, quina és la realitat a la que hem d'enfrontar-nos i que siguen valents per a tindre coneixements i la informació.
Al final és donar-los amb l'entreteniment la informació.

I tanque esta exposició amb el que comentava.
Intentem posicionar tots eixos interessos que marca el grup Compromís en espais reals, en l'informatiu, prime times… Estem intentant no recalar eixos espais en segments de programació nínxol, vull dir, ara, nosaltres, i contestaré a la senyora Marcos sobre el segon canal, no anem a renunciar a tindre un producte en primera cadena d'actualitat musical com el que tenim, una cosa no lleva l'altra, seria una estupidesa anar a perdre els cinquanta mil oients que té ara mateix la producció de primera cadena de ràdio, començar a segmentar, l'objectiu és un altre, i ara li ho explicaré a la senyora Marcos.

Respecte a l'esport femení, ja li ho dic, vull dir, la volta ciclista femenina a la Comunitat Valenciana, el gran fons, fa no res vam fer un reportatge sobre…, crec que era esgrima femení adaptat, que entendran vostés que és la Santíssima Trinitat l'esgrima femení i adaptat.
En això estem.
El que passa és que a la millor no hem vist eixe informatiu perquè teníem coses més importants, però l'escaleta està, és a dir, el dia que vostés tinguen ocasió o vullguen demanar-ho, ho tenim, eh?
, això és un Excel, es treball, es baixa i se'ls dona la informació obertament.

A la senyora Marcos, estic d'acord amb tot el que ha plantejat vosté.
El que jo estic treballant des de fa tres anys és en adquirir una reputació global d'esta cadena en tot el territori valencià.
Jo crec hem donat veu a molts sectors, molts entorns, és vosté conscient que ho hem fet.
Jo crec que això ens ha permés créixer en una província com Alacant on no teníem implantació, i ara mateix ens està aportant més del pes demogràfic; del total de l'audiència, ens hauria d'aportar un 33 %, està aportant-nos quasi un 39,6 %.
Per a nosaltres és una gratificació.

Ara, em toca sintonitzar a Castelló perquè per les qüestions orogràfiques i demogràfiques no tenim encara una estabilitat a Castelló, i hem fet una anàlisi de sintonització per saber si és que hi ha algun problema orogràfic on, i ho pose damunt de la taula, i ara parlarem de l'FM; quan va tancar la tele, moltes de les poblacions de les Valls, és a dir, de les que estan entre muntanyes, podien rebre el senyal en aquell moment de la radiotelevisió pública perquè les diputacions i els ajuntaments s'havien encarregat de fer un esforç pressupostari i posar micros repetidors, és a dir, el senyal viatja en diagonal, si jo no li pose ací un espill perquè baixe a la població doncs eixa població no em rep.
Això ho hem detectat, hi ha molts pobles que no ens reben, i hem de resoldre-ho com siga.

Què ocorre?
Que en eixe mateix anàlisi, i ara li conteste a la senyora Marcos, anem a treballar perquè l'analògic de la tele arribe a la major part de les llars possibles, i no parle de les llars que tenen audímetre, és que vull insistir que no vull fer un ús mercantilista d'açò, si no, no faria una programació destinada a segons quins audímetres perquè no es veuen, aniria només a pel segment preceptiu i prescriptiu nostre.

Què ocorre?
Que eixa mateixa realitat la tenim en la ràdio.
Fins ara, aquesta direcció general el que feia era intentar assentar i assolir el projecte.
Si ara en el projecte hi ha una OTT d'àudio que va a destinar els recursos necessaris perquè això viatge pel digital, no vol perdre l'oportunitat que, si n'hi ha una bretxa digital en tele, què vaig a pensar jo, i jo crec que ací hi ha un diputat d'Alacant i no sé si ha sigut ell alguna vegada el que m'ha dit: «Quan entre a Alacant, per què moltes vegades vaig escoltant À Punt i impacta sobre la meua emissora una altra emissora de ràdio?
» Per què està arribant de tan lluny el senyal que qualsevol microemissora propera està emetent en paràmetres superiors.
Hem detectat que estem emetent en paràmetres de sis, set, quan hauríem d'estar emetent en deu.
I això només es pot resoldre amb un micro repetidor i t'entra com un al·luvió qualsevol xicoteta emissora que en eixa franja de tram geogràfic té l'emissora prop.
És que són coses de llibre.
Anem a intentar trencar-ho, però el que no podem ara mateix és perdre l'oportunitat que arribe a les llars amb una bretxa digital importantíssima, que l'hem detectada, que no tinguen l'oportunitat de tindre una alternativa.
És així.

No més recursos destinats a d'açò, no tensionar els recursos humans, i, per tant, un cost d'oportunitat que hem d'aprofitar.
No hem de deixar cap escletxa possible per on pugam entrar el nostre senyal, i, insistisc, entre elles em preocupen les comarques valencianes, però esta setmana ja hem tingut una reunió amb la principal plataforma de pagament perquè, finalment, per favor, incloguen dins del Pla d'acció estratègic 23-24, incloure el senyal d'À Punt fora del territori valencià, que ara no el tenim.
Jo puc consumir Canal Sur, puc consumir la televisió gallega des de ma casa a Torrent, capital de l'Horta Sud, però un valencià a Lugo no pot fer-ho.
I dius, bé, que entre en el web ja, però després no digam que no estem discriminant l'streaming, que és on jo insistia en el món de l'esport; n'hi ha molt gent que entén que perquè estem fent l'esport per streaming estem menysvalorant-lo.
No.
Si tu tens una tele de seixanta polsades, una smart TV, i te connectes a l'aplicació, tens una qualitat brutal; ara, el següent pas és posar-ho fàcil en el consum, que en dos clics arribes, que no hages d'obrir l'aplicació… Estes coses, al final, són de facilitar, de facilitar.
No sé si li he contestat a la pregunta, però este és el raonament.

I respecte al que comentava la diputada Caballero, doncs, tenim massa informació i eixe és el nostre problema, tenim massa informació.
I tot apunta que si en estos últims deu anys hem patit, com jo explicava, una caiguda tan brutal del consum… de la televisió tal com l'entenem, val?
, de la televisió tal com l'entenem, segurament en cinc anys haurem corregut tant com en els últims deus.

Els països escandinaus ja estan pensant en retirar les emissions analògiques.
La primera compareixença que va tindre el director general de la BBC va posar-li data a la finalització de les emissions analògiques.
Açò és… el món s'acaba amb tota regla, «el cielo se cae» que diu la peli de Up?
No ho sé, però el problema és que nosaltres portem tres anys intentant assentar, no?
, assolir, enfortir una TDT, mentre estan passant-nos per l'esquerra un munt de projectes que no sabem on els conduïxen, eh?
També és veritat que ací n'hi ha molta especulació, molts interessos, i nosaltres no ens hem de deixar portar fàcilment per estes coses, val?
, però és veritat que sí tens productes per a escriptors, eixa a la carta, eixa segona opció de consum, cada volta tenim més coses a fer, eixim al matí a les set i arriben fins a les deu de la nit…

Moltes vegades, la gent que està al nostre voltant, que és gent que no veu la tele, diu: «El dissabte vaig vore això que em vas dir».
Fotre!
, el dissabte pot haver caducat la fruita, però, bé, no passa res, han passat sis dies, però la fortalesa comercial que tenen estes coses també l'hem d'explorar perquè això sí que ens preocupa, que mentre avancen els continguts per una línia, darrere d'ells van les inversions publicitàries.
I, com a mercantil, repetisc, que volem incrementar la part d'explotació i mantindre la de la subvenció, no incrementar això ens fa ser especialment responsables en estar d'alerta d'això.

El pressupost de la SAMC ja ho he explicat.
Ara mateix, amb l'aportació de 12 milions extraordinaris estaríem en el marge.
Que podrien entrar, com entren en altres autonòmiques, inversions estratègiques per a productes concrets, no vaig a ocultar la facilitat que té una mercantil, vaig fent-ho en negreta i cometes, la facilitat que té una mercantil per a vehicular eixes ajudes davant la complexitat de l'administració pública per a fer-ho.
Jo intente explicar açò en tots els entorns que tinc ocasió, però nosaltres tenim la capacitat d'arribar a acords perquè som una mercantil amb altres plataformes, coproductors, i, per tant, estem en els entorns de negoci, festivals, pitchings, on eixes coses es decidixen.

Clar, si hem de dependre d'una convocatòria, això té uns terminis, té uns temps, i el productor el que no té és temps, té un projecte i és possible que, si ve el mes d'octubre i no ha aconseguit almenys comprometre el finançament, eixe producte decaurà, i podem tindre davant de les nostres mans un Alcarràs, un As Bestas, podem tindre un producte digne de fer un recorregut molt important i no haver-lo posat en peu senzillament perquè els nostres procediments administratius, com els de tota l'administració garantista, són complexes.
I ho dic per això també, perquè també hem de prendre nota nosaltres d'este tipus de coses.

I bé, la consolidació de la plantilla lògicament el que ens permet és arribar a acords per a quan venen els pics de treball poder arribar a acords.
També igual és un entorn en el que podem, per favor, demanar tornar a obrir processos en els que pugam arribar a un conveni laboral que la casa necessitaria com a eina de treball per a facilitar la presa de decisions.

Bé, no sé si estem en temps, però sempre n'hi ha temps per a tot.
Si tenim deu minuts, parlem-ho.
I esta és una ferramenta que permetria posar en peu i multiplicar per 1,5 el talent que té la plantilla d'esta casa des del primer minut.

Gràcies.

La senyora presidenta:

Moltíssimes gràcies.

Ara, si vos sembla, acomiadem el compareixent per fer la votació.
(Pausa)

Val.
Després de la compareixença, és una proposta que el Consell Rector, en el seu cas, haurà de fer el nomenament o no, però nosaltres ací, com a comissió, hem de votar la idoneïtat o no de la candidatura.
Per tant, vots a favor de la idoneïtat?
8.
Vots en contra?
1.
Abstencions?
2.
Val, doncs se li trasllada que s'ha votat a favor de la idoneïtat.

I, per tant, passem al segon punt.

Fem en un moment un canvi de presidència i seguim, per a intentar arribar a les dotze i mitja a la concentració.

(Ocupa la presidència el vicepresident de la comissió, senyor Fernando Llopis Pascual)

Compareixença de les persones proposades pel Consell de l'Audiovisual de la Comunitat Valenciana (CACV) a la presidència del Consell Rector de la Corporació Valenciana de Mitjans de Comunicació (CVCM), d'acord amb el que disposa la Llei 6/2016, de 15 de juliol, del servei públic de radiodifusió i televisió d'àmbit autonòmic, de titularitat de la Generalitat (RE número 67.
426)

El senyor vicepresident:

Pues empecemos el tercer punto del orden del día: Compareixença de les persones proposades pel Consell de l'Audiovisual de la Comunitat Valenciana a la presidència del Consell Rector de la Corporació Valenciana de Mitjans de Comunicació, d'acord amb el que disposa la Llei 6/2016, de 15 de juliol, del servei públic de radiodifusió i televisió d'àmbit autonòmic de titularitat de la Generalitat.

Anem a cridar els tres compareixents perquè facen l'exposició del seu projecte.

En primer lloc seria la senyora María del Mar Adrián Cortell.

Si són tan amables.
(Pausa)

Anem a començar, senyora Adrián.
Usted tendrá ahora mismo quince minutos para hacer la exposición de su proyecto, su currículum.
Cada uno de los grupos tendrá tres minutos para hacerle cualquier pregunta.
Y usted tendrá otros cinco minutos para responder y, en el caso de que algún grupo lo solicitará, pues tendría un turno adicional de tres minutos por si hubiese que aclarar alguna cuestión más.

En principio, sí que le rogaríamos que ciñese al tiempo porque la verdad es una comisión bastante larga.
Usted verá aquí que aparecen los minutos, cuando se ponga en rojo, no es que ha venido un comunista, sino que se acaba el tiempo.
(Se sent una veu que diu: «Senyor presidente…») Era una broma, no pasa nada.
No sea tan sensible, señora Caballero, no sea tan sensible.

Bé, quan vullga, senyora Adrián.

Compareixença de la senyora Mar Adrián Cortell

La senyora Adrián Cortell:

Moltes gràcies.

Senyor vicepresident, senyor president.

Senyora secretària.

Senyores diputades, senyors diputats.

Senyores i senyors.

És per a mi una gran satisfacció que precisament hui, 8 de març, em corresponga com a dona professional del mitjà comparéixer davant de vostés per a explicar el meu projecte per a la presidència de la Corporació Valenciana de Mitjans de Comunicació.

Abans de res, desitjar-li sort a Alfred com a director general.

En primer lloc, vull presentar-me davant de vostés.
Em diuen Mar Adrián Cortell, vaig nàixer a València, m'he criat a Canet d'en Berenguer, a la comarca del Camp de Morvedre.
Tinc l'orgull de dir que sóc de la primera promoció de Llicenciats en Ciències de la Informació de la Comunitat Valenciana i que, ja abans de finalitzar els estudis, vaig començar a treballar en Canal 9, concretament l'1 de febrer de 1990, quatre mesos després de la seua primera emissió.
Acabe de complir 33 anys en el món de la televisió i de la comunicació, la meitat dels quals he desenvolupat tasques directives en diferents televisions públiques.

I, si em permeten, vull fer-los ara una confessió personal.
A mi m'agrada la televisió.
Sí, continua agradant-me la televisió, la ràdio i les noves plataformes.
I no ho dic només com a periodista o treballadora de l'audiovisual, ho dic com a consumidora, igual que les persones per a les quals treballem i a les quals hem de servir.

Al llarg d'aquestos 33 anys d'ofici he assistit al trencament del monopoli televisiu, el naixement de les televisions privades, el de les televisions codificades, a l'arribada de les noves televisions autonòmiques -a alguna de les quals he contribuït a crear i consolidar-, a l'inici dels continguts per internet, al canvi de l'analògic al digital, al pas del PAL a la (inintel·ligible) …, a la multiplicació exponencial de cadenes amb l'aparició de la TDT i darrerament l'explosiu de les plataformes digitals que han configurat l'univers multipantalla del qual tots som usuaris.

Davant d'aquest aclaparador panorama d'oferta audiovisual mai ha deixat d'apassionar-me aquell mitjà en què vaig començar i tampoc ha deixat de meravellar-me de com hem passat de necessitar tres sales com aquesta, plenes de d'alta tecnologia, caríssima, per a fer un vídeo, pose per cas, a poder fer el mateix amb aquest aparell, pixant només un botó i que en directe ara arribara a tot el món.

Recalque que aquest treball m'apassiona perquè és el treball menys avorrit del món, sempre està canviant, evolucionant, guanyant en complexitat i, per tant, ens sotmet a un repte diari, perquè en els mitjans audiovisuals cada dia és el primer dia d'emissió.
Aquesta és una cosa que vaig aprendre en els primers quinze anys de treball a Canal 9.
En aquells primers anys de professió i aprenentatge vaig saber com aplicar allò aprés en la universitat a la realitat del mitjà en tot tipus de programes, informatius i retransmissions, la qual cosa em va permetre iniciar un llarg viatge a altres televisions públiques autonòmiques.

Vaig participar com a directora de programes en la posada en marxa IB3, que en juliol de 2008, només tres anys després de la seua creació, va assolir una quota de pantalla del 8,4 %.

En 2009 em vaig incorporar com a directora de continguts a una altra jove televisió, Aragón Televisión, de la qual tinc l'orgull de dir que la vaig situar com la segona televisió amb major audiència de les televisions autonòmiques, i així continua actualment.

El següent pas va ser tornar com a directora de IB3 en la difícil conjuntura d'una retallada del 50 % del pressupost -pense que no van trobar a ningú que volguera enfrontar-se amb este repte-.
Vàrem aconseguir mantindre el servei públic, la ficció de producció pròpia, que era un segell identitari de la cadena, i duplicarem l'audiència.

Amb aquest bagatge em vaig incorporar com a directora de nous formats a Telemadrid, on vaig col·laborar en la millora de la imatge de la cadena.
L'objectiu va consistir en dissenyar una graella que optimitzara els recursos tècnics i humans i de revitalitzar una plantilla desmotivada i desincentivada.

Aquesta resumida carrera professional no m'ha ensenyat no només què fer, sinó com fer-ho, de quina manera conformar els equips i fluxos de treball més adients a cada circumstància en un ecosistema audiovisual tan canviant, sense oblidar mai les obligacions d'un mitjà públic de comunicació.

I és amb este bagatge amb el qual, amb tota humilitat, però també amb tota la il·lusió i determinació, els faig arribar la meua proposta per a presidir la Corporació Valenciana de Mitjans de Comunicació ací, en la meua terra, on vaig nàixer professionalment, i després d'haver conegut i gestionat amb grans resultats mitjans públics d'altres autonomies.

Al llarg de tots aquests càrrecs d'alta direcció he fiscalitzat amb absoluta transparència els pressupostos, complint rigorosament amb els requisits que exigixen les lleis per a un servei públic de comunicació, optimitzant els recursos tècnics i humans, fomentant el talent dels creadors i de les creadores.
És amb aquest esperit amb el qual m'empenyaré que el Consell Rector de la corporació treballe junt amb la direcció general, el Consell d'Informatius i també el comité d'empresa i el Consell Valencià de l'Audiovisual, amb les valuoses aportacions del Consell de la Ciutadania, que a més complix a la perfecció la figura que en altres televisions ocupa el defensor o la defensora de l'audiència.
La col·laboració de tots serà qui farà possible afrontar i assolir les meues propostes per a encarar els reptes que tenim per davant.

El primer és, sens dubte, el de millorar i consolidar els nostres mitjans com a referent de la comunicació pública valenciana.
Em referisc a la qualitat dels continguts, la diversificació i originalitat de l'oferta, el reconeixement i la identificació amb la nostra programació informativa de servei i d'entreteniment, sense oblidar l'obligació de culminar el procés d'accessibilitat per a les persones amb diversitat funcional.
Aquesta és una assignatura pendent de completar totalment en els nostres mitjans i que hem de solucionar immediatament.

Un altre dels reptes que tenim permanentment és el de l'adaptació a la vertiginosa revolució tecnològica.
Hem de crear una vertadera oferta de plataforma en la nostra llengua.
Com a servei públic a la ciutadania hem d'aglutinar en aquestes OTT totes les ofertes audiovisuals de caràcter cultural que puguen aportar en la nostra comunitat autònoma totes les institucions, ja siguen públiques o privades.
Parle de la Filmoteca, l'Acadèmia Valenciana de l'Audiovisual, el Consorci de Museus, els circuits de teatre o música o de diferents associacions culturals o festives, sense oblidar les aportacions de joves i dels joves creadors.

Respecte als continguts de la televisió no es tracta de redifondre l'emissió lineal de la cadena, ha de tindre l'ambició de perdurar i de participar i contribuir al futur Arxiu Audiovisual Valencià amb difusió de documentals, pel·lícules, com també les adquisicions de continguts per tindre vídeo a demanda només en valencià.

Respecte a la producció pròpia, s'ha d'oferir en valencià, però també, ara que la tecnologia ho permet, en castellà, anglés i francès, per a arribar al major públic possible perquè conega els nostres continguts.
Hem d'exportar al món la nostra forma de ser, que es veja la diversitat de la Comunitat Valenciana, la nostra riquesa rural paisatgística, tecnològica, universitària, el passat i el present industrial, la història, la gastronomia, el patrimoni artístic tan important, hem de mostrar des de les plataformes qui som i per què portem segles sent un lloc punter en el món.
I per a aconseguir-ho és indispensable perseverar en la promoció de la indústria valenciana i el talent tècnic i artístic que tenim en la comunitat.

I torne a repetir: l'idioma és una oportunitat, mai és un obstacle.
Un exemple que els posaré, i que tots coneixem és l'èxit de les produccions audiovisuals sud-coreanes, que arrasen en música, sèries, pel·lícules, jocs i un llarg etcètera.
¿Els importa que parlen en coreà?
Doncs, gens ni miqueta.

Pensant en un futur cada vegada més pròxim, no oblidem que en 2030 viurem un nou dividend digital que fa perillar les freqüències de la TDT per mor de la telefonia mòbil i que pot posar en perill la presència de la radioteledifusió en obert.
Serà en novembre d'enguany, en novembre, en la conferència mundial de radiocomunicacions on es decidirà què passarà amb els mux per on emetem la ràdio i la televisió en HD i la futura ultra HD.
Hem d'estar molt atents i tenir un pla d'actuació davant qualsevol eventualitat, per al qual hem de treballar colze a colze amb el Consell Valencià de l'Audiovisual.

Tampoc podem oblidar el repte de l'ultra HD, perquè no podem rebre en els nostres televisors una imatge d'inferior qualitat que la que hui veiem en qualsevol tablet o telèfon mòbil.
Cal oferir als espectadors un servei públic en valencià de qualitat, tant en el contingut com en la forma.

Mentrestant, no hem d'oblidar que en els darrers tretze mesos en la nostra comunitat, diàriament, 671.
000 persones passen més de tres hores i quart al dia mirant la televisió; només sis minuts miren À Punt.
Per tant, hem de revisar i constatar que apunt en la TDT arribe a la totalitat del nostre territori.

No menys important és un repte de consolidar una plantilla de treballadors i treballadores i, sens dubte, és el millor actiu amb què comptem.
En aquest punt considere que cal abordar també els mecanismes administratius que permeten facilitar la promoció interna, la mobilitat i la possibilitat d'exportar i importar de manera puntual el talent creatiu de les nostres i els nostres professionals.
Relacionat amb això anterior, caldria estudiar les mesures a prendre per tal de fer possible un organigrama esquemàtic, eficient i adaptat a les necessitats de cada moment.
Cal adequar-lo a les noves funcions i objectius plantejats, per descomptat, partint de la paritat i la capacitació en els càrrecs de màxima responsabilitat.

Per tot això, per a aconseguir-ho, cal establir un protocol de treball fluid entre les persones responsables de tots els organismes que conformen la corporació: la direcció general, el consell assessor i el consell rector.
La col·laboració de tots tres ens permetrà avançar al ritme que demana la societat a la qual ens devem i permet la tecnologia, actualitzant eines tan bàsiques com és també el llibre d'estil de la corporació, parant especial atenció a un codi ètic que pense que ha d'incloure un pla de responsabilitat mediambiental per a l'ús eficient de l'energia i els recursos, així com la promoció de l'economia circular i la reducció de residus, exigències que també hem d'estendre a totes les nostres produccions.

També hem de revisar el termini del contracte programa amb l'administració pública, tot respectant escrupolosament els objectius que ens marca la Llei 2/2016 i el mandat marc de febrer de 2017.
Vull recalcar ací un requisit que considere imprescindible de la presidència inherent al càrrec, i és que conega els mitjans de comunicació audiovisuals per a poder parlar amb autoritat en la matèria, perquè aquesta és l'única manera de prendre les decisions correctes i poder tindre un diàleg concret, intel·ligible i precís amb la direcció general de la societat en el dia a dia.

I, per descomptat, tenim el repte de la sostenibilitat pressupostària.
Dins de les funcions que la Llei 6/2016, de 15 de juliol, li dona a la presidència estan les d'instruir i supervisar la formulació dels comptes anuals de cada exercici econòmic i elaborar l'avantprojecte de pressupost de la corporació i els d'explotació i capital de la societat.

Jo, en aquest punt, considere que l'actual aportació pública de 83 milions d'euros és suficient per al desenvolupament del reptes que els he plantejat.
Aquesta afirmació es basa en l'experiència personal i en dades objectives comparades amb els 34 milions d'euros que té IB3, 51 milions d'euros que té Aragó Televisió, o els 64,7 de Telemadrid.
No hem d'oblidar que totes les televisions, al marge de la població, emeten vint-i-quatre hores al dia.
Ni un minut més.

És molt important i ben cert que la fusió entre la corporació i la societat permetrà una fiscalitat que evitaria duplicitats i una millor gestió dels recursos i una ordenació més eficient de les estructures organitzatives.
És aquest un altre repte, del qual el consell rector de la corporació ha d'aportar tot el que estiga al seu abast per trobar-ne una solució, que jo considere molt important.

En definitiva, el nostre objectiu ha de ser el d'oferir a la ciutadania un autèntic servei públic, amb el qual se senta identificada, defense dels valors d'igualtat, democràcia, respecte i inclusió, oferir dins i fora del nostre àmbit una visió valenciana del món, del nostre talent i de la nostra realitat, fent servir les noves plataformes sense oblidar-nos de les tradicionals, accessibles a totes i tots.

Al començament de la meua exposició els vaig dir que a mi m'agrada la televisió, la ràdio i els mitjans audiovisuals per internet.
Soc una gran usuària, veig la tele, ¡moltes hores de tele!
, i escolte la ràdio.
Però ara afegiré que m'agraden els mitjans audiovisuals com a servei públic.
En una societat en la qual cada vegada existixen més persones que viuen a soles, tant la ràdio com la televisió amb la seua longevitat, continuen sent els dos mitjans que generen més confiança, informen, entretenen i fan companyia.

És per això que pose al servei d'aquesta tasca la meua extensa experiència professional que abasta des del treball a peu de carrer al coneixement pràctic i efectiu en la gestió i administració dels serveis públics de comunicació.

Moltes gràcies.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias, señora Adrián, por prácticamente ajustarse casi, casi al tiempo que se la ha asignado.

Es el turno de los portavoces de cada uno de los grupos parlamentarios para que le hagan las preguntas y para que intente resolver usted las dudas que ellos tienen.

En primer lugar, la portavoz del Grupo Unides Podem, señora Blanes.
Cuando quiera, tiene tres minutos.

La senyora Blanes León:

Gràcies, senyor vicepresident.

Senyora Adrián, bé, agrair-li, evidentment, tota la seua exposició i, bé, al fer el repàs de tots els canvis que han hagut en tan poques dècades o ens fa que som molt majors o és que ha hagut molt de canvi, com bé diem, en un breu termini de temps, ¿no?
, en breu espai de temps.
Per tant, espere que siga lo següent, lo segon i no lo primer.

No vull dir-li, fora d'aquesta xicoteta broma, (veus) crec que és cert que han hagut moltíssims canvis, i jo precisament per això volia preguntar-li, ¿no?
, perquè vosté té un ampla experiència, no per això, per qüestions d'edat, sinó per qüestions de treball, i sobretot també perquè eixos quinze anys que va estar vosté a Canal 9, m'imagine que haurà vist grans canvis en el que era Canal 9 d'aleshores i en el que a dia de hui és À Punt.
M'agradaria si poguera dir-nos un poc, ¿no?
, sobretot, evidentment, que les qüestions tecnològiques són palpables, però també en qüestions de gestió, perquè jo crec que ha hagut un gran camí i si vosté això, evidentment, supose que ho coneixerà o si és conscient i com veu que ha canviat la nostra radiotelevisió pública.

També per la seua experiència en altres televisions públiques autonòmiques, crec que són molt diverses, evidentment, cada una d'elles en la gestió… Li volia, precisament, lo que vosté ha fet referència, no?
, ací posa en quines quantitats, quins pressupostos es gestionen en unes i en altres, i la nostra, evidentment, té…, pensem que un pressupost adequat, no sé si és suficient, perquè pensem que si volem donar un bon servei, potser mai siga suficient, i sobretot en el tema de personal, no sé si vosté coneix bé la plantilla, ha dit el tema de la sostenibilitat, si considera que és suficient el personal que es té a dia de hui, i si cal tindre una limitació en aquest cas, o les limitacions i la sostenibilitat es poden controlar d'altres maneres.

I, després, m'ha agradat açò que diu de…, tema de l'arxiu, crec que és importantíssim, no?
, tindre, recuperar i sobretot tindre ben clar, centralitzat l'arxiu audiovisual que tenim, els continguts en valencià, evidentment, i venen a més per llei i pel mandat marc, però els productes propis en diferents llengües, ¿vosté pensa que podríem fer molta més producció que poguera ser exportable i que poguera tindre eixa…, no, eixa visió dels valencians i les valencianes més enllà de les nostres fronteres?

I, després també, açò ho enllace amb el tema de la col·laboració, entre altres televisions públiques, com TV3 o IB3, que compartim llengua i que vosté en una d'elles ha pogut treballar, si creu que s'ha d'incrementar eixa col·laboració, eixa reciprocitat que, a més, tant venim reclamant algunes de nosaltres.

Gràcies.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies, senyora Blanes.

Es el turno del portavoz del grupo Vox Comunidad Valenciana, señor Pascual.
Cuando quiera, tiene tres minutos.

El senyor Pascual Pérez:

Muchas gracias, señor presidente.

Buenos días y muchas gracias por su comparecencia y por su exposición, señora Adrián, en esta comisión.

Usted, bueno, nos ha expuesto, además tenemos aquí el currículum, creo que de forma fehaciente, pues, cuáles son sus estudios y toda su experiencia laboral que la faculta para poder desarrollar esta labor como presidente del consejo rector de la corporación.

Pero, bueno, antes de empezar, y de la misma manera que en el anterior, me gustaría pedirle disculpas por este cierto retraso en la convocatoria de la comisión.
Ustedes hicieron su trabajo, el consejo audiovisual hizo su trabajo, aprobaron sus candidaturas a mediados de diciembre, pero la comisión no se ha reunido hasta el 8 de marzo, así que, aunque no me corresponde a mí darle disculpas, pero, bueno, quiero…, creo que todos los compañeros también se adherirían a estas disculpas.

Quería preguntarle, porque usted quiere ponerse al frente de una televisión pública que tiene la situación que prácticamente, pues, no la ve nadie, no la ve nadie, pero cuesta 70 millones de euros cada año a todos y cada uno de los contribuyentes, y mucha de la gente, pues, se pregunta, aunque no la vean, esta televisión, pues, mucha gente se pregunta por qué tiene que estar pagando una televisión que no está viendo, que no le resulta de ningún interés, y es por ello por lo que no la ve, pero que sí, como digo, la están pagando.

Al director general parece que, pues, que le ha sentado mal que le recrimine esta realidad, parece que lo que quiere es que los espectadores, pues, estén callados, sumisos, consuman la televisión…, o no la consuman, pero que la paguen.
Eso es lo único que parece que le interesa al director general.

Entonces, quería preguntarle a usted, como…, que ha comentado muchas cuestiones con respecto a los presupuestos y lo importante que es tener una televisión eficiente, ¿cuáles son sus propuestas para que esta televisión pública no sea tan lesiva al bolsillo de los de los ciudadanos?
Se ha hablado de…, y usted también lo ha comentado, del tema de la fusión de las dos sociedades para evitar duplicidades, ¿tiene usted alguna propuesta más?
Porque, al fin y al cabo, lo que la gente percibe es precisamente eso, que están pagando impuestos simple y llanamente para mantener un chiringuito que, en este caso, en la Comunidad Valenciana, pues se llama À Punt, en otras comunidades autónomas se llaman de otra manera, y también para mantener este chiringuito y colocar a determinados allegados de los poderes políticos.

Muchas gracias.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias, señor Pascual.

Es el turno de la portavoz del Grupo Ciudadanos, señora Giraldo, cuando quiera.

La senyora Giraldo Jiménez:

Muchas gracias, señor presidente.

Señora Adrián, muy buenos días y muchas gracias por comparecer y por explicarnos su trayectoria profesional.

De su currículum puedo ver que…, como dos aspectos destacados, que cuando trabajó para la televisión autonómica Islas Baleares y Aragón tuvo un aumento de la audiencia, en un 50 % en una y en un 30 % en la otra.
La audiencia de la televisión pública valenciana no es la esperada, si no me equivoco, está en torno a un 4 %.
Por tanto, me gustaría conocer cuáles serían las pautas que usted, como presidenta, marcaría para poder aumentar y mejorar la audiencia de nuestra televisión.

Por otro lado, si no la entendí mal, ha considerado que el presupuesto actual es suficiente, ¿pero es su presupuesto ideal?
Me gustaría también que me lo dijera si es así o no.
Y también reiterar la pregunta que ya le ha hecho otra compañera, y es en cuanto al límite del gasto de personal: ¿considera que ese límite es adecuado o que tendría que cambiarse el límite que hoy por hoy existe?

Y, para terminar, me gustaría conocer su valoración en cuanto a vetar a periodistas por motivos no profesionales como ocurrió con Ximo Rovira.
Me gustaría saber cuál es su opinión.

Muchísimas gracias.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias, señora Giraldo.

Ahora es el turno de la diputada del grupo Compromís, señora Robles.

La senyora Robles Galindo:

Bon dia.

Mar, benvinguda, i, a més, jo crec que, en primer lloc, cal donar l'enhorabona als tres candidats i candidates per arribar fins ací en un procés que -crec- marca molt el seu currículum i la seua trajectòria, que vosté ha marcat molt bé hui ací, que, a més, jo, com a dona, reconec la seua trajectòria i em dona molt d'orgull vore que algunes dones com vosté han tingut trajectòries tan extenses que són reconegudes en este espai.

També m'agradaria preguntar-li des d'eixa trajectòria que vosté marca molt bé, entenc que ha viscut des del treball en IB3, la reciprocitat que teníem en els tres canals, i m'agradaria vore com traduiria vosté, o preguntar-li com traduiria vosté eixe treball i eixe coneixement que té des de la seua experiència a la nostra televisió.
Sap que des de Compromís sempre hem reivindicat eixe intercanvi amb altres canals, que nosaltres entenem com una cosa positiva.
M'agradaria conéixer la seua opinió sobre això.

Ha marcat vosté molt el seu perfil tècnic i de gestió al llarg dels anys, és de veres que la presidència té un puntet que també arrela en la representació i en una part més política, i m'agradaria llançar-li un poquet l'enfocament que vosté faria des d'eixa vessant, no?
La part tècnica la deixa molt clara i la seua trajectòria la deixa molt clara, però m'agradaria conéixer també eixe tarannà, perquè al director general l'acabem d'escoltar, i, en eixe sentit, també, la coordinació, la capacitat de treball en equip.
Vosté ha esbossat un poquet la seua capacitat, però ens agradaria conéixer no solament la capacitat de gestió conjunta amb la direcció general, sinó també cara als equips de la radiotelevisió pública.

Nosaltres considerem que és fonamental que eixes places que el director general ha esmentat abans es posen en marxa quan més prompte millor, i ahí caldrà una feina de capacitat de gestió d'equips que serà fonamental.

I, per últim, i ja acabe, per a nosaltres és molt important també el paper que juga la radiotelevisió pública valenciana amb les productores valencianes.
M'agradaria que s'estenguera un poquet en el treball que voldria fer en eixa línia, perquè és fonamental que la producció valenciana també es veja impulsada per la nostra televisió pública, i, bé, crec que és una línia a treballar.

Moltes gràcies i benvinguda.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies, senyora Robles.

El turno de la portavoz del Grupo Parlamentario Popular.

Señora Marcos.

La senyora Marcos Puig:

Gracias, señor presidente.

Señora Adrián, agradecerle su valentía por presentarse a este puesto que me parece que es un puesto de gran responsabilidad.
Creo que usted tiene un currículum muy bueno, sinceramente, y le agradezco su valentía porque no sé si usted sabe dónde se ha metido.
Y me explicaré.

Tenemos una televisión pública que la verdad es que no cumple con el servicio público, porque el servicio público es la audiencia y no llega ni a un 4 %.
Me gustaría que también usted supiera que tenemos una televisión con muchos juicios pendientes; tenemos una televisión que arrastra pérdidas millonarias; tenemos una televisión que debe mucho dinero a proveedores; tenemos una televisión que tiene actas de la Agencia Tributaria, es decir, por eso le agradezco su valentía y, sobre todo, porque de las tres personas que se presentan hoy aquí, que nos vienen del Consell Audiovisual, los grupos que sustentan al gobierno, y el tripartito que sustenta al gobierno votará a uno y no va a ser a usted, señora Adrián.

Yo le digo que le agradezco su valentía porque la verdad es que a mujeres como usted deberían de darles más voz en estas Cortes, debería de tenerse en cuenta mucho más el currículum a la hora de ocupar ciertos puestos directivos, y que sea una mujer como usted que tenga ese currículum, pues, la verdad es que es un orgullo.

Yo quiero hacerle una pregunta concreta.
¿Qué opinión le merece a usted, a una profesional como usted, que ha pasado por varias televisiones públicas, que la televisión valenciana esté sin contrato programa desde hace casi ya dos años?
Y ¿qué opinión le merece lo que le he dicho anteriormente, los resultados que está teniendo esta televisión valenciana?

Gracias.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias, señora Marcos.

Es el turno de la portavoz del Grupo Parlamentario Socialista.

Señora Caballero, cuando quiera.

La senyora Caballero Hueso:

Señora Adrián, benvinguda.

Hem parlat d'orgull, i hem parlat d'orgull perquè una dona tinga el currículum que té.
Jo crec que hui, el dia 8 de març, no sols hem d'estar orgulloses les dones per tindre dones amb bons currículums, sinó les dones i els homes.

Jo volia fer-li tres preguntes molt concretes.
Vosté té experiència com a periodista, com a membre d'eixa primera promoció del periodisme a la Comunitat Valenciana, i experiència de gestió administrativa, de gestió de pressupostos, etcètera.
Sabent les funcions que té la presidència del Consell Rector, que són més de representació, que són més d'administració, ¿pensa que vosté des del seu coneixement també de tot el treball que es fa dins d'un mitjà de comunicació, pensa que el Consell Rector, o la presidència, o tot el consell, hauria de tindre més competències respecte a programació, respecte a continguts, etcètera, i no sols el vistiplau als projectes que es presenten per part de la direcció general?

Després, vosté sí que fa molta incidència en l'augment de l'audiència que ha tingut a partir del seu treball en diferents televisions, i a mi m'agradaria… Jo crec que per la seua intervenció sí que és ferma defensora del servei públic, i vull pensar que la qualitat dels productes estan per damunt d'eixe increment de l'audiència, però m'agradaria que vosté em diguera concretament si la prioritat serà sempre la qualitat i el servei públic per damunt de l'increment d'audiència.
I jo estic pensant, per exemple, que un reality és molt fàcil de fer i per a pujar audiència, però en els mitjans públics, ací, en À Punt, nosaltres, el Consell del Botànic té clar que no vol una lluita per a l'audiència per damunt de la qualitat.

I, després, en el seu currículum veig també que va ser, i parle literal, creadora de les bases de les relacions entre IB3 i el sector audiovisual.
Me pot explicar un poquet més, amb més detall, a què es referixen amb això.

Moltes gràcies.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias, señora Caballero.

Señora Adrián, ahora tiene cinco minutos para intentar condensar todas las preguntas que le han hecho los grupos parlamentarios.
Si es tan amable de acercarse al tiempo, se lo agradeceremos.

La senyora Adrián Cortell:

Bé, vaig a intentar-ho.

Com ho tinc més fresc, començaré contestant-li a la senyora Caballero, si de cas, perquè…

Mire, sempre he pensat que les televisions públiques han de tindre públic perquè, si no, no tenen influència i no poden transmetre el que volem dir… Una televisió pública dins d'este maremàgnum que tenim ara, concretament ara, no?
, de missatges i de prescriptors que existixen per a joves, i que hi ha tantes fake news, i que hi ha tant de notícies, i hi ha tant d'embolic audiovisual, missatges i informació, les televisions públiques precisament estan per a defensar el que jo li he dit i el que marquen les lleis, que són els fonaments de la democràcia per a no oblidar-nos de la gent que més ho necessita, per a tindre…, tot el que nosaltres, vostés, que són els polítics que fan les lleis, per a portar-les a rajatabla.

En totes les televisions que jo he treballat i que he pujat l'audiència, i tinc molt d'orgull de dir-ho, mai en la vida ens hem oblidat del servei públic, mai hem fet un reality.
En IB3, quan vosté m'ha preguntat ara mateix que les relacions, si les vaig fomentar, és que nosaltres posarem en marxa la televisió que no existia; aleshores, vam haver de reunir a totes les associacions de productores i comentar-los què volíem d'ells, què esperàvem, que anàvem a ser el motor industrial, etcètera, etcètera.
Val?
Férem ficció de producció pròpia des del primer dia amb un pressupost mínim.

Sembla molt fàcil dir que se pujarien les audiències fent telefem, és que mai he fet telefem, senyora Caballero, mai!
Jo tinc l'orgull de dir-los que tinc un premi Ondas de Telemadrid, del programa Eso no se pregunta, ho veu en el meu currículum, tinc un premi d'un programa que feia front a les audiències de la Champions i que es deia Pequeños pero no invisibles; quan ningú parlava en este país de la España vaciada, nosaltres parlàvem dels pobles de menys de cent habitants d'Aragó.
I les televisions, sempre ho dic, s'han de vore per a opinar, per això jo veig molta tele, perquè quan es veuen els programes és quan pots dir: ah!
, doncs, sí que eren programes que no fan vergonya vore'ls.
Per a mi este és el criteri, fer programes que no facen vergonya vore'ls.

Sí que és veritat que sí que m'agradarien mitjans de comunicacions que tingueren influència per a poder transmetre els missatges que volem transmetre, des dels mitjans públics de qualitat.
I per això han d'arribar a molta gent, no podem fer uns mitjans de comunicació que els veja menys gent, poca gent.
Si li he contestat… Gràcies.

Per on continue?
(Rient)

Senyora Marcos, ja he contestat, a part del tema de l'audiència, que per a mi sí que és molt important, el servei públic és bàsic, i sí que pense que…, i ahí també faré al·lusió a algun altre…, un poc tot alhora, perquè, si no, no me dona temps, al tema de si és el pressupost suficient per a l'audiència que volem tindre o si creu que tindrem menys pressupost.
Jo pense que necessitem este pressupost per les qüestions que s'han d'escometre, perquè ara no només anem a fer o hauríem de fer una televisió i una ràdio, que la ràdio està un poc abandonada, pobreta meua!
, i també la plataforma, que per a mi és un tema molt ambiciós perquè és arribar amb la nostra llengua, i en altres llengües, li conteste a vosté, crec, a tot el món; quan vosté m'ha dit en francés, en anglés, i tal, vull dir, que els nostres continguts, un exemple, una Alqueria Blanca, això que es puga vore arreu del món, és en valencià, són productes que fem ací, per què hem de tindre un complex que en una plataforma puga arribar, doncs, al Japó?
Per què no?
Sap?
És a dir, ahí és al que jo me referia.

Em deixe moltes coses.
La reciprocitat entre els tres canals, fonamental.
Nosaltres, a voltes, això és la tecnologia la que ho permet o no ho permet, és a dir, el mux, que els he comentat abans, a voltes feia que embotir molts canals per un mux fa perdre qualitat.
Això vostés estan al corrent i ho saben.
Aleshores, depén…

El senyor vicepresident:

Señora Adrián, debe ir acabando, por favor.

La senyora Adrián Cortell:

Ja.

Si la tecnologia ho permet, és fabulós; si hem de perdre qualitat d'imatge, s'ha d'estudiar i saber si es pot fer o no.

És que no sé, m'he deixat a moltes persones per contestar…

El senyor vicepresident:

Bueno, si hay algún portavoz que quiere que se le aclare alguna cosa muy en concreto, con muy poco tiempo, lo podríamos dejar pero muy rápidamente.
Si no hay ninguna, si más o menos se da por concluida, le agradecemos muchísimo, señora Adrián, su exposición y su amabilidad para responder las preguntas.

Si les parece bien a todos los portavoces de los grupos, suspenderemos el acto porque saben que por el tema del 8-M tenemos un acto en la puerta de aquí de les Corts, a la cual invitamos a todas las personas que no son de aquí, de les Corts, también, si se quieren unir.

Son las doce y diez.
Retomaríamos la comisión a las 12.
45, si les parece bien.
En cuanto acabe el acto, volvemos, pero, más o menos, 12.
45.

Muchas gracias.

Pues, suspendemos la sesión hasta las 12.
40, 12.
45.

(Se suspén la reunió a les 12 hores i 9 minuts)

(Es reprén la reunió a les 12 hores i 45 minuts)

El senyor vicepresident:

Senyor Francés, benvingut a la comissió.

Ja sap que vosté té, com se li ha explicat, té quinze minuts per a explicar.
Cadascun dels portaveus pot ser que li faça preguntes, i després tindrà cinc minuts més per a contestar els dubtes dels parlamentaris.
Aixina quan… Sí que li demane que, en lo possible, que s'ajustem al temps.

Moltes gràcies.

Doncs, quan vosté vullga, senyor…

Compareixença del senyor Miquel Francés Doménech

El senyor Miquel Francés Doménech:

Bé, gràcies, molt, agraït per la participació i per aplegar a aquesta compareixença, que pareixia que al final hi havia nebulosa i, en fi, estem tots ací, en temps i forma, no?
, que era lo important abans d'acabar la legislatura.

Jo em presente a este lloc, no?
, de la presidència de la corporació, soc Miquel Francés, me coneixeran, tenen el meu currículum, vaig a sintetitzar molt, preferisc ser molt concret, i fins i tot deixar-los, si puc, temps per a que vostés me fagen més preguntes.

M'he dedicat, la meua vida, al servei públic, soc un defensor del servei públic allà on he estat, des dels principis dels setanta, no?
, ja vaig estar en elements, no?
, en la transició política, en els inicis de la normalització, pla Barceló… En fi, transició, etcètera, etcètera.
He estat en diferents àmbits, i després, des d'À Punt, ja en l'inici, 84, ja vaig començar a treballar en algun curs de valencià, que, per cert, es va fer a la televisió, a més, i realment des del 90 és quan ja entre en la dinàmica del que són, doncs, la gestió, la producció audiovisual i sobretot aquella producció audiovisual cultural, de divulgació cultural, científica, que és el que jo he treballat, eh?
, i és el que en gran mida m'ha portat, a partir de fer, consolidar ací, a València i a la Universitat de València, un centre de producció important, que som referents a nivell nacional i internacional, que és el taller d'audiovisuals, que ara mateixa en CRUE tota la comunicació científica que fem a Televisió Espanyola la fem nosaltres directament, en els matins, i coordinem, doncs, el grup de CRUE, el grup de Consell de Rectors de les Universitats Espanyoles.

Això és des de 2008, 2015-16…, ja estàvem…, pertanyíem des del 91 a ATEI.
Entrem en la junta, entre de secretari general, el president està a Jalisco, i fem una ATEI moderna.
És a dir, eixa transició que vostés ara sí…, que tots hem suat un poc, encara que des de fora, no?
, ara, si apleguem a vènit, ens tocarà suar la samarreta, perquè queden molts passos a fer encara, eh?
Si vosaltres heu vist…, som conscients que estem en un espai de multidifusió, en un espai on la multidifusió digital i les tecnologies van més a pressa, eh?
, que el concepte i el contingut, i el contingut no l'hem de perdre de vista, el contingut és clau, no?

Per tant, nosaltres, en estos anys ja…, des d'ATEI, és una associació sense ànim de lucre, que nosaltres tinguem la secretaria general, i la presidència està a Jalisco, conforme vos dia, ja hem fet, doncs, (inintel·ligible) … estes coses que ací estem pensant i tal i hem treballat.

Covid ha segut un incentiu, per desgràcia, que ens ha generat gasolina, no?
, ens ha generat energia…, gasolina no és la paraula, no?
, (inintel·ligible) … Ens ha generat energia per a fer un repositori molt potent, un repositori col·laboratiu.
Estic parlant d'una associació col·laborativa, sense ànim de lucre.

Ara ací estem davant d'un altre projecte, el que és la corporació, eixa corporació, que jo me'n recorde perfectament, perquè vaig estar en l'inici, no?
, preparant aquell programa, no?
, que vam fer inicial, aquella proposta de nova televisió després de la fosa a negre que va durar cinc anys, no?
, que va ser excessiva, no?
, però bé, el que està clar és que vam recuperar…, va haver-hi un consell consultiu, etcètera, etcètera, 2016 va ser un any clau per a aquella normativa base, que després ja vam penjar totes les altres normatives, i vam aconseguir l'encesa un altre dia ja més cap ací, no?

Jo pense que, i sent molt sintètic, sí que hem avançat i li hem pegat un poc la volta al calcetí, si vostés volen eixa expressió, perquè quan vam tancar, pel que va passar, encara ens queden seqüeles, no?
, estem ajustant plantilles i ens queda molt que fer, no?
, i estem en el 2023, que és un any clau, perquè estem fent les oposicions, acabant d'estabilitzar, etcètera, plantilla i demés.
I ens venen uns anys amb núvols, no?
, perquè la tecnologia ens va a fer estar adaptant-nos a moltíssimes coses a mesura que va passant, ja no abans…, no, d'ací a dos anys… Les tecnologies cada anys ens fa que se replantegem moltes coses.
I ara més que mai.

Per tant, com se la vam deixar no estem, òbviament, perquè me'n recorde perfectament, que la dependència de la producció aliena en aquell moment era d'un 52-53 %.
No podia ser això per a una televisió autonòmica, el pes era molt gran, els costos, etcètera, etcètera.
Encara tinguem, conforme bé dia algun diputat, temes pendents a nivell, no?
, de judicis i demés, no?
Estem jo pense que en un camí interessant, en un canvi de paradigma ja encetat.
Jo me n'alegre que la direcció general, bé, en esta segona part de represa haja agarrat un camí…, no és que la primera part…, la primera part era molt difícil, no?
, estiguera mal, no?
La primera part, era molt difícil fer el que se va fer, però vam començar a treballar en eixa línia.

Hi han moltes qüestions, no?
, quin dubte cap?
, que haurem de plantejar, vore, revore, escriure, reescriure, que diguem en l'acadèmia, no?
, els que hem fet formació i encara fem això, no?
Però no vinc a donar lliçons, òbviament, ací lliçons no se n'han donat, això me toca fer-ho a la vesprada, no?
El que vull ser és executiu, pràctic, i presentar-me com a persona que he gestionat i estic en la gestió de continguts audiovisuals i multimèdia, ara ja transmèdia, cal que parlem de «transmèdia» que no de televisió, estem en eixe espai, perquè les pantalles són moltes, cada vegada seran més, etcètera, etcètera.

Per tant, hem de prendre tota una sèrie d'iniciatives i estar molt al dia, no?
, en tot açò, no?
Jo vaig a dir-los directament, doncs, els punts que crec que hauríem d'anar avançant.
He de dir que pense que estem en el bon camí, i això és cert, però és l'inici, i ens tocarà estar, atesa la situació i la conjuntura, ja no parle de conjuntures polítiques, parle de conjuntures de canvi climàtic, parle de conjuntures d'acceleració de la digitalització, parle de la intel·ligència artificial.
Tot això ens va a fer canviar molts paradigmes, i haurem de vore'ns moltes vegades ací per a aplegar a consensos per a gestionar la pluralitat, no?
, que hui està ací representada i que és un exercici de bones costums el fer este tipus de coses, no?
Abans se dia «tu aquí, tu allà i més allà»… Bé, no era el mètode, no?
Això que ens obliga la normativa, a donar comptes, és molt interessant.

Per tant, jo, des de la presidència, des de candidat a la presidència, el que plantege és, bé, algunes línies ja s'han traçat ací, sobretot Alfred n'ha parlat, eixa plataforma multimèdia, eixe player, com vullgueu dir-li, que algunes televisions a nivell mundial, com la BBC, va ser capdavanteres, no?
, quan estaven tematitzant-se, elles van traure un player ja fa molts anys… Eixa plataforma nosaltres l'hem encetada, no?
, eixe «a la carta», etcètera, etcètera.
Eixa gestió de l'àudio i del vídeo, i del web i de tota una sèrie de coses, hui en dia el que produïm són productes transmèdia amb acabats diferents, eh?
Fins i tot fem comunicació per a Televisió Espanyola científica, no?
, amb un programa que es diu Universo Sostenible, i fem el pòdcast, fem el 10 minuts, fem tres acabats diferents, no?
Això hem de fer-ho per mantenir marques, per aplegar a la gent.

Per tant, jo pense que…, la plataforma hem d'anar treballant-la, però no fer-la perquè ens dure cinc anys, haurem d'estar sempre ahí, haurem d'anar adaptant-nos, readaptant-nos, etcètera, etcètera.
És clau.

Ho hem dit també, el tema dels repetidors el tema del que són els multiplex, el tema del que és els dividends digitals… Els dividends digitals tenen els dies comptats, estem ja hui minvats en el segon, això té problemes que diu ací de recepció, molt bé, comentava Alfred, amb la pega d'un microrevisor, etcètera, etcètera.

Anem a estar emmanillats, els serveis públics poden córrer molt de perill, en la mesura que anem a la fita… 2024-2030 són anys importantíssims, perquè eixa presència de les ones hertzianes gratuïtes se'ns va a vindre a terra.
Per tant, és molt important i haurem de mirar estratègies de com anar a eixa multidifusió digital i com tindre eixa veu i eixa representació.
Per tant, cal tenir molt en compte totes estes coses.

Definir la producció pròpia.
Vos dia, ara mateixa estem en uns nivells de producció pròpia interessants per damunt del…, lo que abans eren el 50 % d'aliena estem en el 50 i tants de pròpia.
Hem d'enfortir això, la producció que diguem de…, de directes, la producció dels fals directe, la producció d'esdeveniments esportius, etcètera, es fa a casa, és important, és important, no?
I, per tant, l'hem d'enfortir, però no ens havem d'oblidar del que és la indústria, la indústria de casa nostra, el talent, la creativitat, que estan més enllà de lo públic i tal, i que està ahí en una atomització de productores molt gran, per cert, no?
Alguns s'internacionalitzen, afortunadament, altres no, altres estan pendents del que siga À Punt.
I, en eixe sentit, hem de jugar molt colze a colze amb el que és l'Institut Valencià de Cultura, pels protocols que hagen de plantejar en el temps, no?
, dic l'Institut Valencià de Cultura, però també amb la indústria, en este cas, l'acadèmia, amb els productors, etcètera, etcètera.

Hem de fer tota una sèrie de mesures perquè eixe sector estiga representat en eixos continguts i que represente estes coses que el manament, la normativa, ens obliga, eh?
, eixos deures que tenim de fer, no?
Per tant, jo pense que això és molt important.

També heu parlat aquí de l'arxiu.
L'arxiu de Televisió Espanyola…, treballem bastant amb ell, per cert; l'arxiu d'ací, de Canal 9, va passar d'una propietat a l'altra, a l'Institut Valencià de Cultura, per la qüestió de l'ERO, conforme sabeu, no anem a entrar ara al tema.
Està ahí, encara tal, i està bé que estiga ahí, però ara anem a fer un altre pas, perquè hi ha un projecte que és de l'arxiu audiovisual de la Comunitat Valenciana, de la nostra terra, no?

Aleshores, hem de marcar molt bé eixe arxiu, que siga públic, què és el que hi ha, com se fa i demés, i, per tant, ahí el passat ha d'estar molt ben reflectit, però no a soles el passat, sinó el que hi ha en altres televisions, etcètera, etcètera.
Per tant, ahí, si la iniciativa que s'ha fet des del Consell Valencià de Cultura, que és l'últim organisme consolidat d'este procés de normalització en el qual ens trobem, doncs, hem de treballar també, i molt, molt colze a colze.

El Consell de l'Audiovisual és important, inclús podíem mirar més funcions que podria tenir puntualment, però pense que és significatiu, igual que el de la ciutadania… El Consell de la Ciutadania, hauríem de mirar…, hem parlat este matí d'ètica, etcètera, etcètera, cada vegada…, i el llibre d'estil també, diferents institucions haurem de mirar, perquè açò de la intel·ligència artificial i l'automatització en la producció de continguts cada vegada és més interessant, però és a la vegada perillosa, haurem de mirar la codificació ètica de molts resultats d'eixos que ens poden tal.

Jo, jo puc estar en Sebastopol, donar la sensació que estic en Sebastopol, però estic en casa, no?
I, a més a més, puc tal… Hem de mirar temes de verificació, conforme vegeu el núvol de la…, este tipus de coses està molt elevat i tal.
Haurem de mirar ja, al llibre d'estil, algun organisme, encomanar estudis per buscar estos sistemes de verificació informativa.
La verificació informativa és molt important, i un servei públic és la costella principal, si no tinguem verificació i una informació objectiva, no funcionen.
Per tant, és molt important.
Les bases les tenim, podem fer-ho bé, el manament ens ho mana.
Per tant, eixe és un objectiu que hauríem de treballar cada vegada més.

La ràdio, ja…, jo pense que és molt interessant, hem d'anar al transmèdia, hem d'anar a una altra multidifusió, perquè és molt important.
I pel que fa…, que també ací se n'ha parlat, pel que fa a la qüestió de l'organigrama que tinguem estatutari en la llei d'acompanyament, doncs, igual tindrem que assentar-nos, mirar, treballar dies i hores per a aplegar a un consens de fer-la més àgil, de fer-la més executiva.
Està bé que hi hagen uns organismes, però si cal replantejar-ho, caldrà escoltar totes les veus, no?
, de la pluralitat i representació, no?
, de les Corts, per mirar quina és la millor solució per donar-li un major rendiment.
Sabeu que la televisió és «aquí te pillo, aquí te mato», demà ha d'eixir la notícia, me fan falta permisos, no tinc permisos per a tal, i si tinguem organismes que entre tal…, es fan llargs els procediments de solució a un problema tal, hem d'agilitzar-los, hem de ser capaços d'agilitzar eixa cosa.

Bé, jo, poques coses més.
És a dir, m'agradaria que vostés en digueren, perquè n'hi han moltes coses ahí, no?
, que me feren les preguntes adients i que creguen oportunes, i en la mesura de les meues possibilitats, encara que són tres minuts, bé, doncs, les puc contestar.

Estic a la seua disposició.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies, senyor Francés, per ajustar-se a temps, i no són tres minuts, són cinc, o siga que tindrà dos minuts de més, però els que tenen tres minuts són els portaveus dels grups parlamentaris.

En primer lloc, la portaveu del grup Unides Podem.

Quan vullga, senyora Blanes.

La senyora Blanes León:

Moltes gràcies, president.

I moltíssimes gràcies, senyor Francés.

Bé, jo crec que mirant el seu currículum a mi el que més em crida l'atenció és tot eixe treball, la seua experiència tan divulgativa, com també del tema de continguts culturals i científics, per a mi, bé, doncs, em crida l'atenció de manera favorable quant al seu perfil perquè pense que, i no sé si vosté compartix aquesta opinió, precisament una televisió pública, doncs, un dels seus objectius hauria de ser aquest tipus de producte que moltes vegades no són rendibles per a les televisions privades.
I, per tant, bé, jo sempre ho he dit ací, manifeste contínuament que no ha de ser rendible una televisió pública, no tant econòmicament, sinó sí que socialment i culturalment.
Per tant, jo crec que cal incidir sobre açò.

Després, també m'agradaria preguntar-li perquè veig, que vosté també ho ha remarcat com a membre d'ATEI, la col·laboració que ha tingut en l'àmbit aquest associacionisme, doncs, eixa col·laboració com la plasmaria o com pensa que pot ajudar també en la col·laboració des de l'espai més institucional o més directiu, com puga ser des del Consell Rector, si pensa que es pot aprofitar eixa experiència seua precisament per a tot el tema de l'intercanvi de coneixements, de productes, de col·laboració amb altres televisions públiques, etcètera.

Igual que li he preguntat també a l'anterior compareixent, m'agradaria saber la seua opinió precisament sobre açò, i, sobretot, en el tema de televisions com és la TV3 o IB3 amb les que compartim llengua, si creu que es deuria d'incidir més en fer programació compartida i, com no?
, la reciprocitat dels canals.
Sé que és un problema tècnic, però, bé, crec que podríem insistir perquè açò siga una realitat.

Després, també, m'ha paregut interessant allò que ha dit, que sembla que la transmèdia el que ens porta és que un mateix producte s'haja de fer en diferents formats, crec que ha vingut un poc a explicar, no?
, d'eixe mateix contingut base, com si diguérem, cal traure un pòdcast, cal traure imatges, cal traure… Açò em sembla molt interessant i de quina manera… No sé si es fa molt en aquest cas en la radiotelevisió pública o si pensa que s'hauria de fer més.
Sí que és cert que es compartixen formats, es televisa programes de ràdio, etcètera, i jo crec que són qüestions interessants que hem d'anar canviant, eixa percepció clàssica que tenim dels mitjans de comunicació.

I, després, sí que m'agradaria preguntar-li, perquè vosté ha dit que, evidentment, com no?
, un dels pilars fonamentals hauria de ser la verificació informativa i l'objectivitat dels informatius.
Sí que m'agradaria preguntar-li si vosté pensa que, per tal de garantir açò, tot el tema de la informació, tal com marca la llei, hauria de ser fet per personal, per mitjans propis, el tema evidentment dels informatius, i dels programes que tenen i que divulguen informació.

Gràcies.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies, senyora Blanes.

Es el turno del portavoz del Grupo Parlamentario Vox Comunidad Valenciana.

Señor Pascual, cuando quiera.

El senyor Pascual Pérez:

Muchas gracias, señor presidente.

Buenos días y muchas gracias por su comparecencia, señor Francés.

Bueno, usted ha expuesto todo su currículum, toda su trayectoria profesional, los estudios que usted tiene, y me uno a su apreciación con respecto a que parecía que la comisión no se iba a celebrar, por lo menos en esta legislatura, precisamente por falta de consenso de determinados partidos políticos.
Y es ahí donde voy.

Mire, cuando se aprobó la Ley 6/2016, del 15 de julio, por la que usted está hoy precisamente aquí compareciendo en esta comisión, lo que se buscaba era que el candidato que optase a presidir la presidencia de la Corporación Valenciana de Medios de Comunicación fuese una persona con el mayor apoyo posible por el Pleno de las Cortes Valencianas.
Concretamente, se daba el caso de que había una primera votación, que, si salía, salía por una mayoría de por lo menos dos tercios de la cámara; si esta votación no era suficiente, se haría una segunda votación con una mayoría de tres quintas partes de la cámara, y sin ni por esas, pues, se podía realizar una tercera votación donde solamente haría falta una mayoría absoluta, pero, aquí es la peculiaridad, esa presidencia se ocuparía de forma provisional durante un máximo de seis meses hasta que se volviese a escoger, a elegir un nuevo candidato con las mayorías requeridas.

Esto es lo que constaba en la ley cuando se aprobó, pero el Partido Socialista, compromiso y Podemos, pues parece que no les termina de gustar eso de tener a personas con amplia mayoría de la cámara, son más del rodillo y eliminaron esto último a través de una enmienda a la Ley de acompañamiento del año 2020, eliminando esta necesidad de amplia mayoría.

Entonces, con respecto a esto, y puesto que el cargo al que usted opta tiene una duración de por lo menos, o sea, de hasta seis años, lo que me gustaría preguntarle es si a usted le hubiese gustado ser presentado aquí u optar al cargo con esa amplia mayoría que han eliminado, si usted considera que la ley ha perdido esa intencionalidad que tenía en un primer momento.

También quería preguntarle con respecto al contrato-programa, qué le parece que durante dos años no haya habido contrato-programa.
¿Mantiene usted la opinión de la anterior…, bueno, de la que ahora mismo está en la presidencia de forma interina que le daba exactamente igual?
¿Qué le parece que si hay un contrato-programa se haga con los números ya sabidos para no incumplirlos?
¿Le parece eso una buena gestión?

Y con respecto también a la ley, quería preguntarle por el artículo 18.
3.
Aquí, a lo largo de los años, ese artículo se ha ido incumpliendo por parte del Consejo Rector de forma reiterada, y de forma reiterada los partidos que apoyan al gobierno los han ido salvando año tras año.
Entonces, me gustaría preguntarle, ¿usted está a favor de esos salvamentos continuados o usted pretende asumir alguna responsabilidad que son las responsabilidades que no se han asumido en estos últimos años?

Muchas gracias.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias, señor Pascual.

Es el turno de la portavoz del Grupo Parlamentario Ciudadanos.

Señora Giraldo, cuando quiera.

La senyora Giraldo Jiménez:

Gracias, señor presidente.

Señor Francés, muy buenos días y muchas gracias por su comparecencia.

Quiero reiterarle la misma pregunta que le hice a la candidata anterior, y es qué propone usted para aumentar la audiencia que tiene hoy por hoy la televisión pública valenciana.
Me gustaría saber si considera idóneo y suficiente el presupuesto con el que hoy por hoy cuenta la televisión pública.
Y me gustaría conocer su valoración sobre la decisión del Consejo Rector actual de vetar a periodistas por motivos no profesionales.

Muchas gracias.

El senyor vicepresident:

Gracias, señora Giraldo.

El turno del portavoz del diputado del Grupo Parlamentario Compromís.

Senyor Marzà, quan vullga.

El senyor Marzà i Ibáñez:

Gràcies, senyor president.

Gràcies, senyor Francés, per la seua compareixença també hui ací i per haver presentat una candidatura a un lloc de molta rellevància, de molta responsabilitat i que, a més a més, doncs, demostra no només en el cas que representa vosté, sinó també en la resta de candidats i candidates i de l'actual presidenta, que hi ha persones que són capaces de passar a l'acció més enllà de teoritzar o de dir en altres àmbits i després no arromangar-se, no?

Nosaltres, els de Compromís, som molt arromangar-nos també; per tant, li agraïm eixe pas perquè és necessari que hi haja persones que ho facen, si volem de veritat que l'ecosistema audiovisual valencià, que el servei públic comunicatiu tinga una eina forta, potent, al servei del conjunt de la ciutadania dels valencians i les valencianes, i això no és altra cosa que el que estem fent avui ací.
Per tant, donar-li les gràcies a la seua candidatura.

Vosté ha fet ja en la seua primera intervenció referència a alguns dels reptes que el director general ha marcat que té la corporació i que té, especialment també, en la relació entre la direcció general i la presidència de la corporació.

En eixe sentit, a nosaltres ens agradaria, si vullguera desenvolupar més alguns d'eixos reptes, n'ha marcat algun, com per exemple el de la plataforma i el seu manteniment i del seu dinamisme, perquè no podrà ser una única plataforma en una única vegada, sinó, evidentment, ha d'anar dinamitzant-se, o la resta de reptes que puguen haver-hi, com pensa enfrontar-los.
El director general n'ha anomenat més dels que vosté ha dit ara en un principi, per tant, si en la seua rèplica em pot nomenar alguns més… Sí que ens ha agradat la mirada que ha reflectit vosté de servei públic sempre per damunt de tot i que, evidentment, ens hem d'adaptar a totes les circumstàncies.
Ens agrada la seva experiència institucional, i així sí que li volia fer dos preguntes al respecte.

Serà vosté, també, una de les persones o la persona encarregada d'anar a algunes de les reunions que es realitza, per exemple, en la FORTA, i, en eixe sentit, com creu que es pot seguir col·laborant amb altres projectes dels àmbits d'altres territoris, i especialment aquells territoris amb qui compartim llengua i amb els quals ja s'han fet alguns determinats projectes que, per cert, d'audiència han sigut tot un èxit, doncs, què més es podria fer en eixe sentit.

I, després, ja que vosté és especialista especialment en la col·laboració amb projectes de televisions educatives, científiques, culturals, amb la col·laboració amb altres institucions, tant de l'àmbit universitari com altres institucions, i el vincle amb la societat, com creu que podríem fer des del seu mandat, si així els vots ho fan possible, que eixe vincle de la societat es puga accentuar i especialment en les plataformes i en els projectes educatius, amb la potència que té un projecte audiovisual per a vincular-se amb projectes educatius, científics, culturals, que vagen molt més enllà del que altres espais comunicatius han volgut fer fins ara.

I eixes són les nostres preguntes.

Gràcies.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies, senyor Marzà.

Senyora Marcos, portaveu del Partit Popular.

La senyora Marcos Puig:

Gracias, señor presidente.

Bienvenido, señor Francés, y muchísimas gracias por presentar su candidatura.

Mis preguntas van a ser bastante directas.
Si el tripartito consigue los dos tercios para apoyar su candidatura en el pleno, usted será, por un máximo de seis años, si no incurre usted en causa de disolución, el presidente de la corporación.
Y eso es así porque todo el mundo sabe que usted es el elegido por el tripartito en esta comisión para pasar a elevarse su nombramiento al Pleno de las Cortes.

Y digo que su mandato será como máximo de seis años, y quiero incidir en esto, y es que si usted incurre en causa de disolución como sus antecesores, ¿vendrá aquí a estas Cortes a ser salvado como lo han hecho la señora Mar Iglesias y el señor Enrique Soriano, o dimitirá usted antes y asumirá responsabilidades?
Eso, en primer lugar.

En segundo lugar, también quería que usted nos explicara a qué nebulosa se refería al inicio de su intervención.
Usted ha dicho: «Por fin estamos aquí después de toda la nebulosa y antes de terminar la legislatura podemos comparecer aquí, en estas Cortes».
Me gustaría que usted explicara a qué nebulosa se refería.

Y, luego, también, dos preguntas muy concretas: ¿qué opinión le merece que el contrato-programa este caducado dos años y qué opinión le merecería a usted el modelo basado en la fusión de la corporación y la sociedad anónima?

Gracias.

El senyor vicepresident:

Señora Marcos.

Señora Caballero, portavoz del grupo Socialista, cuando quiera.

La senyora Caballero Hueso:

Gràcies, president.

Senyor Francés, moltes gràcies per l'explicació del seu projecte per a la candidatura de president del Consell Rector.

Sentint-lo a vosté i també als altres compareixents de hui, tant al director general com a l'altra candidata a la presidència del Consell Rector, pareix que realment la televisió, tal qual la coneixem, la televisió i la ràdio, va a desaparéixer; en un moment donat no podrem fer plim!
, zàping, que no sé…, crec que ha sigut el director general, que els xiquets i els adolescents hui ja no saben ni quin és el concepte de zàping perquè se treballa i se fa d'una altra manera.
¿Pensa realment vosté que tenen eixos models, la televisió i la ràdio convencional, data de caducitat pròxima o a mig termini de caducitat?

Vosté, és veritat que té un currículum molt teòric, però, després de la seua intervenció, jo crec que podem confiar que eixa teoria està ben aplicada a la pràctica perquè no sols queda com a responsable de grups d'investigació sinó que, pel seu contingut, ens ha demostrat que eixa practicitat sí que està en els seus coneixements.

Jo voldria… una pregunta molt concreta.
Vosté sap quines són perquè, òbviament, per a presentar-se a la candidatura vosté sap quines són les funcions escrupoloses del Consell Rector de la corporació i de la presidència del Consell Rector de la corporació, però, després de sentir-lo a vosté i a l'altra candidata que també ens ha fet l'exposició, a mi em queda un dubte.
¿Vosté pensa que en la seua experiència, en el que vosté sap del món de la tele, seria factible, o vosté voria bé una modificació de les competències del Consell Rector perquè tinguera un paper més protagonista en la decisió de programació o de continguts?

Moltes gràcies i li desitge el millor.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias, señora Caballero.

I ara sí que té cinc minuts vosté per a intentar respondre a les preguntes dels grups parlamentaris.

El senyor Francés Doménech:

Bé, comence pel final, si vos sembla bé.

Efectivament, jo ho he deixat caure així, és a dir, la meua experiència és atípica en el món de la investigació.
Jo no sols he donat lliçons, sobretot he fet pràctica, he sigut gestor per damunt de docent i d'investigador, també m'ha tocat perquè, si no, en l'escalafó de les universitats no progresses de ninguna manera, però sóc un atípic, no?
, sóc més gestor, més executiu, més de producció executiva EN grans projectes i més de buscar ajudes, etcètera, etcètera.
Estic en eixa línia.

Pel que comentes en el tema de la caducitat de models, i de pantalles i transmèdia i tal, està clar que el que és la ràdio, el que és la televisió continuen, ja fa molt de temps que dien «la televisión ha muerto», recorde que era l'any res, el mil nou-cents noranta no sé quants, que és quan van eixir les primeres publicacions de «la televisión ha muerto».
Ni ha muerto ni morirá.
Estem en un espai d'hibridació, on n'hi ha, on perviuen unes finestres, unes altres, unes pantalles, etcètera, etcètera, hi ha per a tot.
És sumatori, no vaig a dir ací que el que cal és sumar, perquè sinó això és política hui en dia, no?
, quan parlem de sumar.
Però és sumatori, és a dir, hui en dia les audiències les hem d'aconseguir sumant tota una sèrie de finestres digitals i hem de ser el suficientment, això, peixos i nadar bé, perquè això es produïsca.
Per tant, sí que hi ha vida per a moltes coses.
Jo pense que obrir un canal com el que està ara d'àudio, està l'Spotify, estan moltes coses, però obrir un canal d'àudio, que és sols això, per a un segment de població determinat, és excel·lent, i hem de fer-ho moltes més vegades en més coses.
És eixe el camí, no hi ha altre camí.

Pel que fa al tema d'aplegar el moment i tal.
Si toca i vegem que l'estructura que tenim cal ajustar-la més, ens haurem d'asseure i mirar-ho, però sempre que s'assentem parlem tots, parlem totes, diguem el que pensem i mirem si hi ha una fórmula per a agilitzar, que jo ja ho he dit, en la televisió és pensat i fet no, més encara a pressa, perquè hem de verificar moltes coses i l'executiu no sabeu en els directes el que és, és això i pitjor, l'Alfred vos ho pot dir, no?
Molt bé.
I jo també ho sofrisc puntualment, encara que faig coses més de nevera, no?
, treballar més el documentals, en coses divulgatives, comunicació científica i la producció és, diguem-ne, més tranquil·la.
Però el dia a dia del noticiari és tal, les festes, és tal, quatre coses a la vegada, etcètera, etcètera.
Però si creguem que hem d'agilitzar mirant una superestructura de gestió més àgil, ens asseurem a fer-ho, clar que sí, però sempre en consens i en la mano tendida perquè tots i totes parlem i mirem d'aplegar a acords, i mirem d'aplegar a acords.

Qüestions.
Bé, i en això ja conteste també a moltes coses que hem dit.
Pel que parlàvem d'ATEI, per suposat -això ho comentava Estefanía, no?
-, per suposat que el tema col·laboratiu, eixe botó de mostra que nosaltres fem, estem a la disposició, continuaríem treballant en eixa línia, de fet À Punt és també d'ATEI, la RAI, Televisió Espanyola, les televisions públiques, que no n'hi ha tantes a Iberoamèrica, però Panamà, Costa Rica, etcètera, etcètera, la majoria, la majoria no, totes les públiques estan i alguna privada també, alguna privada de proximitat les que tenim, en el cas dels Estats Units Mexicans.
Tenim moltes coses que dir-vos i nosaltres fem coproduccions ja de les falles, de l'artista i de la pilota i tal que passem allà i els passem en valencià.
És a dir, nosaltres creem que la riquesa i, a més, les que fem allà les passem en les diferents variants de la llengua castellana, perquè la uniformitat no val, això és riquesa, eh, i això és un fet.
I per suposat que intentarem d'alguna manera treballar en eixes línies.

Després, pel que fa a col·laboracions de FORTA, etcètera, per suposat que sí, ja estem en eixe tema, ara ja hi ha una col·laboració puntual, no?
Canal Sur, interessant, no?
, una ficció, etcètera, etcètera.
Hem de treballar i aprofundir, això hem de treballar-ho molt més, però en FORTA i en qui siga.
Hem d'anar a institucions de proximitat, com les nostres televisions germanes, culturalment parlant, per suposat que sí.
Hem de fer coproduccions en eixa línia.
I després també hem de mirar, hem de mirar, perquè les arques públiques apleguen on apleguen i, més enllà de les conjuntures polítiques, hem de buscar fons de finançament més indirectes, que hui en dia n'hi ha moltes classes, i assentar-nos i mirar quins i de quina manera.
Això vol dir que todo vale?
No, todo no vale, hem d'acollir-nos al que diu el manament, hem d'acollir-nos al que diu la regulació de contractacions laborals, etcètera, etcètera.
Però hi ha moltes més.
No vaig a dir ací merchandising perquè tots sabem que n'hi ha moltíssimes més fons, i en alguna línia d'eixes s'està treballant actualment.

I bé, jo ahí, bé, pel que fa a l'audiometria i pel que fa…

El senyor vicepresident:

Hauria d'acabar.

El senyor Francés Doménech:

…-sí, sí, ja estic acabant- al pressupost jo pense que, clar, parlar de pressupost a dia de hui depèn de moltes coses, espere que no vinga una altra pandèmia, etcètera, i no tots els dies estem de falles, no?
, afortunadament, qui diu de Falles o de Magdalena, (rient) no tots els dies són festa, també treballem, si no al final tenim una imatge externa que no toca.

Jo pense que la plantilla, que el pressupost, que tal, estem en un punt de partida, hem de fer… -i amb açò acabe-, els pressupostos estan encarats, hem d'intentar mitigar-los amb altres finançaments també, si cal revisar-los s'han de demanar, el contracte programa sí o sí perquè està retardat i està caducat, no cap dubte.

I pel que fa als temes del que jo vos comentava del contracte-programa, crec que heu coincidit uns quants, sí o sí pressupost.
Això ha de ser una cosa que, en el cas que jo fora elegit, que serà de les primeres coses que ens hem d'asseure a fer-ho ja, és que no podem.
I si busquem fórmules jurídiques en el pas del temps, o siga, no és aplegar i dir, anem a canviar la llei, no, la llei se canvia en la mesura que, el que no funciona, se canvia, se canvia, s'ajusta, se acopla, lo que sea, ya lo miramos.

Bé, perdoneu.
Fins ahí.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies, senyor Francés.

No sé si de manera excepcional algun portaveu vol fer alguna última pregunta?
I sinó passem al següent compareixent.

Pues moltes gràcies, senyor Francés, i que tinga molta sort.

El senyor Francés Doménech:

A vostés.

El senyor vicepresident:

Sería el turno del compareciente, señor Vergara, si pueden avisarle, por favor.
(Pausa)

Bé, senyor Vergara, ja coneix el funcionament, té quinze minuts.
Els parlamentaris tindran tres minuts per a poder fer-li alguna pregunta.
I vosté tindrà cinc minuts més.

Quan vosté vullga pot començar.

Compareixença del senyor Pau Vergara Belichón

El senyor Vergara Belichón:

Bon dia a tots i a totes.

Sóc Pau Vergara.
El meu perfil és prou diferent a les persones anteriors.
La meua trajectòria fonamentalment ve del sector privat, de l'audiovisual.
I el sector privat també és important perquè, d'alguna forma, sempre es veuen les coses des de l'altra banda, i en aquest sentit, doncs bé, sempre es poden fer aportacions importants, perquè no és el mateix estar dintre d'una televisió, gestionant la televisió, que estar fora de la televisió i veient les coses que es poden fer des de fora, diguem, de la televisió i més arrelat al sector audiovisual.

Em fa molta il·lusió estar aquí.
Vull agrair en primer terme al Consell Audiovisual, bé, per tindre l'oportunitat de ser una de les tres persones proposades, basat en un projecte, que m'haguera agradat que es poguera haver llegit, perquè és un projecte, el que jo he presentat, en aquest cas molt pràctic.
Pense que, més enllà de poder plantejar un projecte teòric que parle sobre la televisió, el meu plantejament és un plantejament molt pràctic, molt pràctic, amb una sèrie de fites que a mi m'agradaria complir en estos pròxims sis anys, en els pròxims sis anys.

Estic totalment d'acord que estem en un moment fonamental.
Ara mateix el que tenim de preparar és la televisió del futur, no podem preparar la televisió del passat.
I en aquest sentit bona part del meu projecte està basat en la necessitat de la innovació i la digitalització dintre de la Corporació Valenciana de Mitjans de Comunicació.

Com pràcticament tots els ponents han exposat, la tele està canviant a una velocitat pràcticament que no ens dóna temps, perquè la tecnologia diga'm està ahí, i sobretot això està influint en la forma de consumir televisió.
Probablement molts de vostés que tenen fills s'hauran donat compte que pràcticament ja no estan consumint televisió, ja no s'assenten davant del sofà a veure la tele, sinó que bona part dels nostres familiars, sobretot si són joves, o xiquets o xiquetes, consumixen la televisió mitjançant la tablet, mitjançant els dispositius mòbils.
I, en aquest sentit, el meu projecte fonamentalment es basa en la necessitat d'avançar en eixa innovació i digitalització.

Per a mi és fonamental en gran part d'este projecte, diguem, la digitalització i la innovació, bàsicament el que fa és millorar el posicionament, la reputació corporativa i les audiències dels mitjans públics.
Ara mateix ja no podem mesurar sols les audiències per a les persones que estan assegudes a la televisió, sinó que hem de mesurar totes les audiències que es fan arrel d'aquests dispositius.
Dintre de res els mesuradors d'audiència van a ser molt més precisos, perquè pràcticament les televisions ja aconsegueixen, mitjançant el big data, localitzar quins continguts estàs veient i els algoritmes són capaços de donar-te exactament el que tu vols veure.
És a dir, que si a tu t'agraden els documentals, el que oferiran són documentals.
Si a tu el que t'agrada són informacions, t'oferirà informacions.
I en aquest sentit sembla que és fonamental que la Corporació Valenciana de Mitjans de Comunicació s'avance i implemente -és una part fonamental del meu projecte- una plataforma multicanal i multimèdia, que afortunadament ja està recollida en la Llei 6/2016.

Me sembla fonamental una altra cosa molt important, i és acabar d'estructurar, diguem, els mitjans de comunicació públics valencians.
Veient la llei ens hem quedat pràcticament a mitges, és a dir, queda moltíssim per a implementar.
I, en aquest sentit, a part de la plataforma digital que ja està en la llei, jo sóc partidari d'implementar un segon canal de ràdio, sobretot de música en valencià, i implementar el segon canal de televisió.
Per diversos motius, per diversos motius, que si volen jo deixe que vostés me pregunten després, i si no ho els ho explique.

Tenim moltíssimes coses a fer.
Jo, per la meua part, com a possible president, també vaig a plantejar fer una direcció sobretot de relacionada amb l'educació, l'educació dintre de la Corporació Valenciana de Mitjans de Comunicació.
Necessitem un departament que treballe sobretot eixa part que ja tenen altres televisions relacionades amb la necessitat d'implementar i fer campanyes de conscienciació en diversos temes, sempre relacionats amb l'educació pública.
I, si em permeten, la Direcció d'Educació i Diversitat, que d'alguna forma sí que està prevista en la llei, però que fins ara no s'ha desenvolupat.
Crear una direcció d'educació i diversitat dependent de la presidència de la corporació per a impulsar polítiques de formació i sensibilitat en diferents aspectes que requerixen una atenció des de la radiotelevisió pública.
Eixa és una altra de les coses que a mi m'agradaria implementar.

El resum executiu de les coses concretes que a mi m'agradaria fer és, bé, per descomptat, la innovació i la digitalització deuen ser els dos vectors que guien l'acció de la corporació valenciana mitjans de comunicació.

És molt important la readaptació del seu marc legal i estratègic al nou escenari de la societat digital.
Per descomptat, els valors de la missió de servei públic audiovisual a l'escenari digital continuen sent l'accés universal, l'excel·lència, la independència, la diversitat, la innovació i la rendició de comptes.

És molt important, com dic, implementar una plataforma digital multicanal que deuria, en la meua opinió, estar implementada el més prompte possible, el més prompte possible… Implementar-ne un segon de ràdio, íntegrament dedicat a la música en valencià, el segon canal de televisió, la direcció d'educació i diversitat dependent de la presidència de la corporació, i me sembla fonamental impulsar un dels eixos principals, que és dedicar més hores de ficció al contracte programa.

Al final, la televisió…, i això jo puc testimoniar-ho des del sector privat, la televisió ha de ser el motor de l'audiovisual valencià.
Tenim de tindre en compte que, bé, quan l'antiga Radiotelevisió Valenciana va tancar, el 90 % del teixit productiu valencià va tancar.
Aleshores, sempre va a ser la televisió una part que finança l'audiovisual valencià.
I, en aquest sentit, jo soc molt partidari que s'augmente el nombre d'hores relacionades amb la ficció, perquè la ficció, que està produïda sobretot per empreses privades, no sols és una forma de fer cultura valenciana, sinó que és treball per a tècnics, treball per a actors, treball per a productors i, d'alguna forma, el nostre…, culturalment, la nostra forma de vida.
Són els valors que, d'alguna forma, transmetem des de la televisió pública.

La plataforma digital multicanal el que et dona és una capacitat de producció enorme, perquè gran part de les coses, digam, que s'estan fent a nivell cultural no estan ara mateix a l'abast dintre de l'oferta, digam, que està donant À Punt.
I, en aquest sentit, la capacitat, digam, que eixa plataforma siga multicanal i multimèdia, és a dir, que tinga distints continguts, és a dir, des d'informatius, culturals, de diversitat, de websèries, de ficció, per a programació infantil, és a dir, algú…, crec que ha sigut Miquel el que ha anomenat la pandèmia… És a dir, el que no podem fer és que, si torna una altra pandèmia o un altre confinament, els nostres xiquets i xiquetes tinguen d'anar a Televisió Espanyola a veure els continguts de Televisió Espanyola, quan, en aquest cas, digam, tenim d'estar preparats perquè els nostres xiquets i xiquetes puguen veure eixos continguts també a les tauletes i als dispositius mòbils, ¿val?

Aleshores, la plataforma és una cosa fonamental.
De fet, À Punt, d'alguna forma, té…, entenc jo que per a complir la llei, té alguna cosa pareguda a una plataforma.
És a dir, la base està, però ara el que tenim de fer és desenvolupar-la, ¿val?

Me sembla fonamental també la implementació de l'arxiu audiovisual valencià dintre de la plataforma.
És a dir, la plataforma el que fa, d'alguna forma, és alimentar pràcticament la resta de canals de la televisió, i al mateix temps el que fem és alliberar del primer canal, digam, d'un poc… El problema que ara tenim del primer canal és que és com…, un calaix de sastre on ho posem tot, les coses de…, digam, els programes per a una gran audiència, els programes culturals per a una xicoteta audiència.
I, en aquest sentit, fer un segon canal el que ens permetrà és eixa programació, que també està prevista en la llei —perquè tot està previst en la llei—, fer una programació per a un públic més selecte i més determinat.
Això, en l'antiga Radiotelevisió Valenciana podríem dir que era Punt 2, i d'alguna forma aquí seria el segon canal de la corporació, el segon canal d'À Punt.

En aquest sentit, com els deia, és molt important implementar l'arxiu també de la Comunitat Valenciana a la plataforma digital, l'antic arxiu de Radiotelevisió Valenciana.
Crec que…, també, que des de la corporació valenciana deguem fer un esforç, jo l'he anomenat…, que és crear un hub audiovisual autonòmic liderat per la Corporació Valenciana de Mitjans de Comunicació.
D'alguna forma, ja s'hi ha al·ludit ací.
És a dir, ara mateix tenim moltes peces, que són les peces que financen l'audiovisual valencià, i en aquest sentit, des de la corporació es deuria liderar, digam, eixe nucli d'institucions, com podria ser la Ciutat de la Llum, coordinant-nos amb l'Institut Valencià de Cultura, que és l'altra pota que, d'alguna forma, finança l'audiovisual valencià, però incloure no sols la ficció, sinó també els videojocs, la publicitat, i que fora, digam, una plataforma que ens permetera treballar amb el sector privat, les empreses privades valencianes, per a fer el que jo he denominat hub audiovisual autonòmic, liderat per la Corporació Valenciana de Mitjans de Comunicació.

Augment pressupostari.
Sí.
O siga, sens dubte, la necessitat de… És a dir, implementar una plataforma digital és un tema complex, és un tema complex que s'hauria de licitar, s'hauria de buscar una empresa amb experiència que muntara eixa plataforma i, evidentment, un segon canal de televisió i un segon canal de ràdio en valencià requeririen més personal i més pressupost.
Cal remarcar que aquest any és la primera vegada que es complix la llei a Radiotelevisió Valenciana… O siga, per primera vegada hem alcançat, digam, el pressupost mínim, perquè fins ara no s'estava complint.
Ara tenim pràcticament… Bé, jo el que demane és el 0,44, pressupost de la Generalitat per a l'any 2024, no, però 2025 i 2026, val?
, per a tindre el suficient finançament per a terminar, digam, d'implementar tot el panorama audiovisual, que està recollit en la llei, no, no… El meu projecte no és un projecte, digam, que ve canviar a canviar-ho tot, sinó que ve a construir del que ja està, i el que ja està, ja està muntat, i ara el que tenim de fer és terminar de posar-ho en marxa i de complir la llei, perquè és que la llei està molt bé, la llei està molt bé, és una llei que es va fer…, ja té des de 2016, però és una llei que està molt ben feta, i jo els felicite en aquest sentit, perquè és una llei que contempla ja moltes coses que en aquell moment no terminaven d'estar clares, però que ara estan molt clares, que és tota la part de la digitalització, eh?
 O siga, que jo soc absolutament partidari, i a nivell pràctic tractaré que siga així, i així he fet aquest projecte, que és posar en marxa, terminar de posar en marxa, el panorama comunicatiu valencià, la plataforma, el segon canal de ràdio en valencià i el segon canal de televisió.

I, per a finalitzar, i este és un tema que no és un tema de la presidència de la corporació, sinó que té a veure amb les Corts Valencianes, i és…, que també m'hi he referit en el meu projecte, és la necessitat de modificar i repensar legalment l'organització de la corporació i la societat anònima.

Jo crec…, diria que és fonamental, i crec que l'actual presidenta i l'anterior president ja s'han referit diverses vegades en aquesta comissió al tema: cal modificar la relació entre la Corporació Valenciana de Mitjans de Comunicació i la societat anònima, perquè genera molts problemes a nivell econòmic, a nivell jurídic i, si no se modifica, qui vinga va a continuar tenint eixos mateixos problemes.

Ja està.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies, senyor Vergara.

És el torn dels portaveus parlamentaris.

Senyora Blanes, té tres minuts.

La senyora Blanes León:

Gràcies, president.

I, bé, moltíssimes gràcies, senyor Vergara, la veritat és que és un gust escoltar-lo, perquè és cert que el currículum ens dona pistes, però jo sabia que el seu projecte…, no?
, així ja ho havíem vist i ens havien comunicat també persones que el van escoltar també directament a vosté exposar-lo, doncs, que era molt interessant.

A mi m'agradaria preguntar-li…, perquè, com vosté ha dit, vosté no té experiència en l'àmbit públic, sinó en l'àmbit privat, i ací sempre es…, bé, es ve a eixa rendibilitat econòmica que, evidentment, en un espai privat ha de ser, o és, normalment, la màxima, però que, evidentment no ha de ser o no té per què ser-ho a nivell públic.
Per tant, no sé, m'agradaria preguntar-li un poc eixa diferència que pot vosté veure, què és el que vosté, en el seu àmbit privat, ha trobat a faltar que li haguera agradat poder fer i no perquè no era rendible, i pensa que sí que es pot fer des d'un servei públic com aquest.
O al contrari, ¿no?
, què es pot aplicar…, determinades qüestions que puguen haver funcionat i que puguen aplicar-se dins d'un servei públic com aquest, evidentment, i ahí nosaltres som totalment clars, evidentment, tenint en compte que açò és, com bé dic, un servei públic i s'ha de posar per damunt de tot eixe mateix servei.

Després vosté ha parlat de millorar les audiències.
És que ací sempre estem escoltant d'eixe 3 % d'audiència i que és com una llosa que tenim damunt, un 3, un 4, s'arriben a pics, però vosté ho ha dit, és que…, quina validesa pot tindre això en un espai multimèdia com estem ara en el qual sabem que, bé, doncs, que no és representatiu d'una realitat.

Per tant, jo crec que ahí és important, ja ho ha dit també abans, no?
, el director general, no?
, obrir eixes possibilitats de medicions més enllà dels propis audímetres que jo crec que, no sé, podríem quasi que descartar la seua rellevància, perquè crec que no reflectix la realitat, i jo crec que vosté també ho ha dit un poc en eixe sentit.

I, després, vosté parlava de millorar la reputació, no?
, millorar l'audiència, l'audiència real, com bé déiem, no la que ens donen els audímetres, i millorar la reputació.
A mi m'agradaria preguntar-li si pensa vosté en quin nivell de reputació ens podem considerar que està la nostra radiotelevisió pública.
I, si m'ho permet, partim d'on partíem i de la reputació que venim arrastrant i que ací també s'ha dit que moltes d'aquelles conseqüències inclús encara estan afectant a esta nova radiotelevisió pública.

I, després, sí que vosté ho ha mencionat i mos ha donat peu, i així m'agradaria preguntar-li, eixe segon canal de ràdio, eixe segon canal de televisió, perquè ací a vegades es contraprograma, si anem més per la digitalització, estem dient que no és necessari eixe segon canal i vosté posa les dos coses sobre la taula.
Per tant, a mi sí que m'agradaria que ens parlara un poc més sobre aquest tema.

Bé, evidentment, el tema del teixit audiovisual… Clar que tindre una televisió pública forta, el fomenta i l'alimenta, però, bé, també la producció pròpia ha de ser una font, un pes important.

I res més, simplement per a acabar, vosté ha parlat d'eixe increment pressupostari, també de personal per a poder posar en marxa tot açò i, per tant, bé, doncs, li preguntaria si la limitació de personal és un mecanisme per a fiscalitzar el gasto o no és necessari, i simplement, doncs, donar-li les gràcies, agrair-li la seua presència i dir que té un bon programa, jo crec que tal vegada inclús més dirigit a una direcció general quasi més que a una presidència del consell rector i, per tant, bé, espere que ens trobem, si no ara, en el futur.

Gràcies.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies, senyora Blanes.

Es el turno del portavoz del Grupo Parlamentario Vox Comunidad Valenciana.
Señor Pascual, cuando quiera.

El senyor Pascual Pérez:

Muchas gracias, señor presidente.

Señor Vergara, muchas gracias por su comparecencia y bienvenido a esta comisión.

Agradezco que venga usted del sector privado, la verdad, y ha estado usted hablando sobre una cuestión fundamental, todo esto, que es, al fin y al cabo, cumplir la ley.
Entonces, me gustaría que nos comentase qué le parece que la empresa pública, de la cual usted pretende ser presidente del consejo rector, haya sido condenada en septiembre del 2020 mediante una sentencia de la sección segunda de la Sala de lo Contencioso-Administrativo del Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana, donde anulaba el nombramiento de la directora general de la sociedad anónima, que, como saben ustedes, era la señora doña Empar Marco, una sentencia del Tribunal Superior que arrojaba que no hubo limpieza ni transparencia en el desarrollo de selección, donde también arrojaba y arroja que existía causa de incompatibilidad de dos de los miembros componentes de la comisión que efectuaron los procesos de evaluación de los aspirantes y demás, y qué le parece y qué haría usted para evitar estas prácticas opacas dentro del seno de la corporación, y al fin y al cabo es cumplir la ley, qué medidas, ¿no?
, propone usted para acabar con este enchufismo y esta corrupción que lastran a la cadena pública.

También me gustaría preguntarle, ya que viene usted del ámbito privado, me gustaría saber qué le parece que existan empresas cuya única razón de ser, empresas privadas, cuya única razón de ser sea la de trincar subvenciones y contratos públicos a diestro y siniestro para poder existir.

Me gustaría saber qué le parece que tengamos un sector audiovisual en la Comunidad Valenciana tan sumamente dependiente de la existencia o no de la televisión pública, usted ha hecho referencia a ello porque, sin ir más lejos, una de las empresas de los socios del hermano del presidente Ximo Puig, el señor Francis Puig, se ha declarado en concurso de acreedores recientemente.

¿Qué le parece que la solvencia de las empresas audiovisuales de la Comunidad Valenciana tengan su razón de ser en vivir a la sombra de la televisión pública?
Se lo comento porque, según leo en su currículum, usted es director de Cartelera Turia, una empresa que en el año 2019 y 2020, si no me fallan los números, ha conseguido por publicidad institucional en torno a los cincuenta mil euros, verdades que distan mucho de los cinco millones de euros que se han llevado otros medios, otros grupos.

Y qué le parece también o qué actuaciones haría usted para evitar esto, que las empresas de Francis Puig como, por ejemplo, Comunicacions dels Ports, después de ser condenada por competencia haya seguido cobrando ayudas, por ejemplo de À Punt, donde ingresó 120.
000 euros.
Entonces, en caso de ocupar la presidencia, me gustaría preguntarle cuáles serían las acciones que usted llevaría a cabo para precisamente evitar ese clientelismo.
¿Movería, por parte de la corporación, junto con competencia, evitar que se le sigan dando subvenciones y contratos a las empresas del hermano del presidente Ximo Puig?

Muchas gracias.

El senyor vicepresident:

Gracias, señor Pascual.

Es el turno de la portavoz del Grupo Parlamentario Ciudadanos.

Señora Giraldo, cuando quiera.

La senyora Giraldo Jiménez:

Gracias, señor presidente.

Señor Vergara, muy buenos días y gracias también por comparecer y por presentar su candidatura.

Al igual que los compañeros anteriores, nosotros también nos alegramos de que usted conozca la empresa privada porque me permite establecer un paralelismo.
El puesto al que usted opta sería paralelo al administrador de cualquier sociedad mercantil, y, si leemos por ejemplo las funciones que tiene el presidente de la corporación, dentro de ellas está la de instruir y supervisar la formulación de las cuentas anuales y el cumplimiento de las obligaciones de carácter económico-financiero.
Por tanto, me gustaría conocer su opinión con respecto a que la televisión pública presente un presupuesto desequilibrado, y con respecto a la deuda que se arrastra desde 2016 con la Agencia Tributaria debido al IVA.
Si usted considera que es una buena o una mala gestión al respecto y qué se debería hacer si se continúa con ese desequilibrio presupuestario.

También ha dicho usted, si no me equivoco, que le parece que el presupuesto ha alcanzado el mínimo por ley pero que sería mejor.
Pero, hace unos años, a principios de 2020, usted, cuando optaba a director general, decía que cincuenta y cinco millones de presupuesto estaba bien y que se podían hacer ser cosas muy interesantes.
¿Sigue manteniendo la misma opinión de antes o cuál es su opinión ahora?
Me gustaría también que me lo aclarara y qué es lo que podemos hacer, además de toda la explicación que nos ha dicho, sobre incidir en la plataforma digital, qué más se puede hacer con el presupuesto que actualmente está en 83 millones, 30 millones más de los que usted consideraba suficientes.

Y, por último, me gustaría conocer su opinión sobre que À Punt utilice en las redes sociales la denominación País Valencià en lugar de…, cuando se refiere a la Comunitat Valenciana, o qué le parecería utilizar otras denominaciones territoriales no oficiales como Reino de Valencia o Levante.

Muchas gracias.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias, señora Giraldo.

Es el turno de palabra de la diputada de Compromís.

Señora Robles, cuando quiera.

La senyora Robles Galindo:

Moltes gràcies, presidente.

Senyor Vergara, benvingut.

Sobretot, jo crec que enhorabona; enhorabona perquè vostés arriben ací amb un procés selectiu que parla molt bé també del projecte que vosté ens ha explicitat molt clarament.

No solament donar-li l'enhorabona per això, sinó per la seua trajectòria dins del món privat este que tant s'esmenta, des d'una visió cultural, i des d'una visió empresarial que el que fa és construir societat.
Jo crec que és molt important no separar l'espai públic de l'espai privat perquè tots i totes podem fer el mateix amb diferents punts de vista.
I nosaltres coneguem la seua trajectòria i el seu treball i aposta per la cultura valenciana al País Valencià, i ho volem reconéixer en un moment públic com aquest.

Dit això, també un reconeixement molt clar i molt explícit a la proposta que vosté acaba d'explicar aquí.
Ha sigut molt clar, molt directe, i ha desplegat tota una sèrie de propostes que jo crec que són molt importants per a la nostra Radiotelevisió Valenciana.

Coincidix amb l'acompanya que algunes qüestions se mesclen molt amb una proposta d'una direcció general i, a més, pense que les seues idees no poden parar hui i que han de continuar perquè poden contribuir moltíssim en l'espai públic, en l'espai privat, i en l'espai social que configurem d'este territori entre tots i totes.

Li volia preguntar, sobretot, per una qüestió que ha esmentat molt clara, i és que hi ha un repte de la Radiotelevisió Valenciana en els propers anys que és l'equilibri entre aquelles persones que no són digitals, que no saben utilitzar les plataformes, que encara són un públic molt ample i molt estés al qual com a servei públic ens hem d'adreçar directament, i eixa espenta en la innovació que requerix la televisió valenciana a hores d'ara.
Ha explicitat molt bé eixa plataforma, ha explicitat molt bé com hem de canviar les mesures del servei públic que donem, però és de veres que això és tot un repte perquè amb els recursos que tenim en moltes ocasions no es pot arribar a tot el que es vol i cal una espenta.

Sap que des de Compromís sempre hem apostat per un augment pressupostari, perquè les coses que cal posar en marxa i cal fer-ho bé s'han de dotar pressupostàriament bé, i, en eixe sentit, també li agrairia que acabara d'encaixar eixa part que crec que és fonamental.

I anem a remarcar i li anem a demanar que marque vosté, ha dit que la televisió té un paper fonamental que és educatiu i que ha d'estar molt enfocat als xiquets i les xiquetes que fan ús des de les plataformes.
Sap vosté que per a Compromís l'aposta cultural i educativa és fonamental, i des d'eixa vessant li demanaria que enfoque millor l'eina que suposaria la seua proposta des de la Radiotelevisió Valenciana.

Tornar a agrair-li tota la seua exposició, que crec que ha sigut molt concreta, i, a més, eixa aposta des del món privat per construir una societat més justa.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies, senyora Robles.

Es el turno de la portavoz del Grupo Parlamento Popular.

Señora Marcos, cuando quiera.

La senyora Marcos Puig:

Gracias, señor presidente.

Primero, agradecer su presencia y que usted se haya presentado en esta candidatura, señor Vergara, y, bueno, pues, curiosamente usted sabe que aquí los defensores de la colaboración público-privada pues siempre ha sido el Partido Popular.
Yo le doy la bienvenida a determinados grupos parlamentarios de que ahora apuesten por esto, pero, la verdad es que nosotros siempre hemos sido unos defensores de la colaboración público-privada.
Con lo cual, su perfil como director de empresas privadas nos parece bastante interesante.

Usted ha hablado de la necesidad de dos canales de radio y la necesidad de dos canales de televisión.
La pregunta es muy concreta, ¿cuánto personal necesitaría usted para llevar a cabo su proyecto?
Sobre el presupuesto ya le han preguntado compañeros de otros grupos parlamentarios.

Y la última pregunta es la misma que le he hecho al señor que le ha precedido a usted.
¡Oiga!
, si usted fuera director e incurriera en causa de disolución, como han incurrido la actual presidenta y su antecesor, ¿dimitiría o se sometería al rescate de las Cortes Valencianas?

Gracias.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias, señora Marcos.

Señor Rubio, portavoz del grupo Socialista, cuando quiera.

El senyor Rubio Delgado:

Gracias, señor Vergara.

La verdad es que, bueno, ya está asistiendo a algo que ocurre bastante habitualmente aquí, el debate de lo público y lo privado.

Todos los que estamos aquí consideramos y creemos que una televisión pública es lo que corresponde a una sociedad como esta, como la valenciana, bueno, todos a lo mejor no porque hay gente que no cree en la televisión pública pero no cree absolutamente en nada.
Yo no le voy a preguntar de qué color lleva los tirantes nadie, ni cómo cabalga un caballo, le podría preguntar los píxeles que tienen una tele… Porque sí que es verdad, volviendo a…, a mí me ha gustado mucho su intervención, ha aportado no solamente, y estamos hablando de comunicación, no solamente su propuesta, sino su puesta en escena de la propuesta, y es que stamos hablando de que tenemos televisiones, ¡vamos!
, 4K, cincuenta mil por sesenta mil, y, sin embargo, las emisiones no corresponden al aparato que tenemos.
Nos falta un poco de pedagogía con esto.
Nos quedamos anonadados cuando vamos a un establecimiento y vemos unas imágenes en la televisión más que en sí el programa.
Tenemos que educar un poco el subconsciente que tenemos los televidentes.

Con respecto al tema de su trabajo en la privada.
A mí me encanta, usted ha sido productor, usted ha sido director de ventas, yo también lo he sido, yo he sido director comercial, sabe lo que conlleva eso, ha trabajado en la Ciudad de la Luz, conoce Alicante, y no es excluyente, lo vuelvo a decir, no es excluyente, no todo el mundo, con el tema de lo público y de lo privado, no todo el mundo va a opositar cuando tiene dieciocho años, o tiene veinte años, y se va a dedicar toda la vida al señor público, no es mejor el que trabaja en una empresa privada, yo he trabajado toda mi vida, ahora tengo un sueldo público, yo me considero igual antes que ahora.

Sí que está bien conjugar, sí que está bien dar el salto y por eso valoro su proyecto, y, como han dicho algunos compañeros, no sé, lo que evaluaremos nuestro grupo y el resto de grupos, ¿no?
, pero que da gusto asistir a gente que tenga esa inquietud.
Usted es periodista, el mejor oficio del mundo, como decía García Márquez.

Y voy a ser ya escueto porque voy a marcar, como quedan diecisiete segundos, una vez escuchada su intervención, yo, y este grupo nuestro, valora su profesionalidad y el proyecto presentado.
¿Cuál sería para usted el reto fundamental al que se enfrente la Corporación Valenciana de Medios de Comunicación?

Gracias.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias, señor Rubio.

Y, ahora, señor Vergara, tiene cinco minutos para tratar de contestar todas estas preguntas que han hecho los parlamentarios.

Cuando quiera.

El senyor Vergara Belichón:

Pues, voy a intentar ser igual de escueto y sucinto.

Para contestaros a todos voy a empezar por el final, con el portavoz del grupo Socialista.

Reto es todo, o sea, reto es todo, es que al día siguiente del nombramiento nos tenemos que poner las pilas, en primer lugar, porque yo soy una persona que me gusta trabajar por hitos y me gusta trabajar para conseguir objetivos claros.
Entonces, tenemos que hacerlo rápido.
El reto fundamental…, hay dos retos que son imprescindibles, y de alguna forma lo he dicho, tenemos que trabajar con las Cortes Valencianas -y esta pregunta va a ser para contestar varias preguntas-, y es que necesitamos cambiar el modelo legal de la radiotelevisión porque no funciona, no funciona, genera muchísimos problemas jurídicos, económicos, y cualquier persona que vuelva aquí, sea yo, o sea cualquier otro, los va a seguir viviendo porque es una ley que se debe modificar, y me consta que la actual presidenta y el expresidente lo han expresado muchas veces.
Hay que ir hacia una modificación legal de la estructura actual de las dos sociedades porque genera muchísimos problemas.

Luego, es que, además, las causas de disolución están sobre el papel, pero tampoco son reales, no es que a la sociedad le falte dinero, es que simplemente es una cuestión de contabilidad porque la subvención la recibe la corporación y se la pasa…, o sea, a la sociedad.

Es decir, esa forma de cómo se organizó en su momento en 2016 la ley pues yo creo que debería, con el consenso de todos, darle un repaso y hacer esa modificación para, además, agilizar la toma de consideraciones, que luego…, es decir, también ha generado ciertas distorsiones… Alguien me decía: «Pero es que tu exposición es más de director general», y es que el problema es que durante estos años ha habido también una especie como de confusión de competencias entre el presidente y el director general, y eso de alguna forma ha lastrado y ha generado muchos problemas en la forma de funcionamiento interno de la corporación y de la sociedad anónima.
Con lo cual, tenemos que ir a esa modificación.
Yo, de verdad, cuando sea escogido vendré a decirles que busquemos un consenso, un acuerdo y cambiemos esa ley.
Sigo.

Digitalización e innovación.
Es la clave del futuro, tenemos que trabajar por ahí.
La plataforma multicanal y multimedia es esencial que se mejore lo antes posible, porque es que si no estamos generando una tele de hace quince años, no la tele de dentro de quince años.
Nos tenemos que poner al día.

Y luego, por lo que de alguna forma alguien me comentaba del canal de radio.
Vamos a ver, la radio es barata, la radio no es un medio que económicamente necesite mucho presupuesto, con lo cual, a nivel de trabajadores no sería, digamos, un gran aumento del presupuesto, sino sería destinar un pequeño presupuesto que, evidentemente, yo no lo tengo desglosado, hay que sentarse, verlo, tratarlo y, de alguna forma, exponerlo, pero no es un medio caro la tele.
Pero, sin embargo, la radio, en este caso el segundo canal de radio valenciano, para música en valencià -ara m'he passat al valencià-, el segon canal de ràdio és fonamental per als grups valencians, estem vivint la millor època de la música en valencià segurament de tota la nostra història.
Necessitem una radiofórmula valenciana, necessitem que eixos grups valencians que estan triomfant a la resta de l'estat i a nivell internacional tinguen eixa projecció també des dels nostres canals de la radiotelevisió pública.

I després, el segon canal de televisió, al que ha d'anar destinat és, d'alguna forma, a fer un canal més personalitzat, més cultural, per a gustos, si em permeteu un poc, més refinats.
I deixar el primer canal per a les grans audiències.
Perquè ara mateix el problema que jo crec que tenim és que al primer canal va tot.
Aleshores deuríem, d'alguna forma, llevar, diguem, i seleccionar.
I això segur, segur, segur que a nivell d'audiència ens aniria millor.

I després la plataforma digital és una forma també de retroalimentar la resta de canals.
Vosté em preguntava, clar, perquè és que ahí està tot, és que està les llistes de música, les llistes de Spotify, és que és per a escoltar quan en qualsevol lloc i en qualsevol moment.
Vull dir, al final, i el gran avantatge, i és un gran avantatge de fer este projecte, és que tot està en la llei, vosaltres heu fet la llei i està tot en la llei, simplement cal desenvolupar la llei.

Gràcies.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies, senyor Vergara.

I ara, si mos deixen per a fer la votació.
I si vol la presidenta reprendre el lloc d'honor.

El senyor Vergara Belichón:

Gràcies.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies, senyor Vergara.

(Ocupa la presidència la presidenta de la comissió, senyora Estefanía Blanes León)

Elecció del candidat o de la candidata que es proposarà al Ple de les Corts Valencianes per a la Presidència del Consell Rector de la Corporació Valenciana de Mitjans de Comunicació (CVCM)

La senyora presidenta:

Una vegada fetes les compareixences, passem al punt 4, que és l'elecció del candidat o la candidata que es proposa al Ple de les Corts Valencianes per a la presidència del Consell Rector de la Corporació Valenciana de Mitjans de Comunicació.
Farem la votació en urna.
La secretària anirà passant llista i van passant vostés per a dipositar la papereta.
Gràcies.

(La secretària crida per ordre alfabètic les diputades i els diputats perquè depositen la papereta en l'urna)

(Es fa el recompte dels vots emesos)

Exacte.
8 vots per a Miquel Francés i 3 vots en blanc.
Per tant, esta comissió elevarà al plenari el nom de Miquel Francés per a la seua votació en Ple.
Moltes gràcies.

I ara, bé, dir-los que, com que pense que és una hora, que ja són més de les dos i que, a més, el següent punt comporta dos compareixences, i per no deixar un punt a mitges, el que anem a fer és hui parar ací, alcem la sessió i es continuarà el proper divendres, tal com estava prevista la possible ampliació de la convocatòria.

(S'alça la reunió a les 14 hores i 7 minuts)