Untitled Document

<!--
body {
color:black;
}
.text6 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
font-weight:bold;
text-decoration:none;
color:black;
}
.text5 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
text-decoration:none;
color:black;
}
.text1 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
font-weight:bold;
font-style:italic;
text-decoration:underline;
color:black;
}
.text4 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
font-style:italic;
text-decoration:none;
color:black;
}
.text2 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
text-decoration:none;
text-transform:uppercase;
color:black;
}
.text3 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
text-decoration:none;
color:#EF047F;
}
.para3 {
text-align:justify;
}
.para4 {
margin-right:29,2px;
text-align:justify;
}
-->



Comissió d'Economia, Pressupostos i
Hisenda realitzada el dia 9 de desembre de 2008.
Comença la
reunió a les 10 hores i 38 minuts.
Presideix el diputat senyor
Jesús Ros Piles.
Reunió número 14/I.

Debat en comissió del Projecte de llei de
pressupostos de La Generalitat per a l'exercici 2009 (RE
número 23.
208, BOC número 104) (Debat de les esmenes a
l'articulat i a les seccions 01, 02, 03, 04, 05, 06, organismes i
entitats)

El senyor president:

(Inoïble) .
.
.
Comissió d'Economia, Pressupostos i
Hisenda, que estava convocada per a hui, i en la qual se va a produir el
debat de totes les esmenes presentades als pressupostos.

En primer lloc, anem a comprovar.
.
.
li demanem a
la senyora secretària que comprove si hi ha el suficient
quòrum per a poder començar.

(La senyora secretària passa llista per tal de
comprovar si hi ha quòrum)

Moltes gràcies, senyora secretària.

Després de comprovar que hi ha quòrum
suficient per a poder començar la comissió, anem a passar al
primer punt de l'ordre del dia, que diu: «Lectura i
aprovació de l'acta de la sessió anterior.
»

D'acord amb l'acta?
Se dóna per
aprovada per assentiment.

El senyor president:

Passem al segon punt, que diu: «Debat en
comissió del Projecte de llei de pressupostos de La Generalitat per
a l'exercici 2009.
»

Les seues senyories ja tenen al quadre, saben com va a
funcionar hui el debat.

I anem a començar, com no pot ser d'altra
manera, per debatre el tema de l'articulat als pressupostos.
(Pausa)

En primer lloc, anem a procedir a votar de
l'article 1 al 5, que no tenen cap esmena.
(Veus) Del 1 al 5, que no tenen cap
esmena.
Saben les seues senyories que estem en l'articulat.
Açò sí que ho votarem tal qual ho hem començat,
però quan apleguem després a les diferents seccions, la
votació se produirà sempre al final del debat de cada
secció.

En eixe sentit, passem a votar els articles del 1 al
5, que no tenen cap esmena.
Vots a favor?
8.
En contra?
Abstencions?
7.

Ara anem a votar l'esmena número 1.
.
.
(S'interromp la gravació) (El
senyor president parla sense micròfon)

La senyora Mollà Herrera:

Gràcies, senyor president.

Bé, les esmenes presentades pel nostre grup
estan orientades a reconvertir aquest pressupost insolidari i gens social
en un pressupost transparent i pensant cap a la gent i garantint les
prestacions socials i les inversions necessàries per afrontar una
eixida justa de la crisi econòmica.

Moltes de les 40 esmenes que presentem són
coincidents amb les presentades pel Grup Socialista, per tractar-se de
propostes que procedeixen d'organitzacions sindicals i altres
entitats, que tracten, com el nostre grup, de garantir que esta llei
servisca realment als interessos generals.

Per tant, la nostra esmena a l'article 6,
apartat d,
pretén assegurar que només es puguen realitzar determinades
modificacions pressupostàries sobre aquells crèdits no
executats a 30 de juny, i no al llarg de tot l'any, com es ve fent
fins avui.

L'esmena d'addició a
l'article 9 s'orienta a garantir que les inversions compromeses
amb entitats locals i no executades suposarà una compensació
econòmica a petició d'aquestes.

Les inversions en els centres educatius no
universitaris han de ser garantides a l'inici de curs per assegurar
el seu funcionament correcte des del primer dia, per la qual cosa proposem
que estiga garantit en l'article 10 sobre gestió d'estos
centres per mitjà d'una esmena d'addició.

Els gastos per assegurar prou els fons dels centres
públics han d'eixir dels concerts i les transferències
que actualment es destinen als centres concertats, per la qual cosa
proposem suprimir el punt 3 de l'article 11.

En el sentit d'introduir mesures de
transparència, proposem afegir al final de l'article 17.
2 que
en el termini màxim de 15 dies des de l'aprovació de
qualsevol modificació pressupostària, haurà de
publicar-se per al coneixement general, i no com succeeix ara, que estes
modificacions es publiquen mesos després de ser realitzades.

Per descomptat, volem garantir que en el cas que no es
realitze així, aquestes modificacions seran nul·les de ple
dret i requerirà un expedient administratiu per a determinar les
responsabilitats i les conseqüències.

L'esmena a l'article 23.
2 pretén
assegurar que cap treballador públic cobre menys de 1.
000 euros, com
encara succeeix, prèvia negociació amb les organitzacions
sindicals, i estes quantitats eixiran del capítol I per a gastos
d'assessors i del capítol II de dietes.

La transparència respecte als gastos de
personal de confiança i alts càrrecs s'ha
d'assegurar publicant la relació d'alts càrrecs
després de l'aprovació de la present llei.
I en aquest
sentit va la nostra esmena d'addició al final de
l'article 25.
3.

Igualment, proposem que s'aclarisca la
concessió de gratificacions per serveis extraordinaris, per la qual
cosa introduïm els criteris mínims els quals podran concedir
estes gratificacions, així com assegurar la seva publicitat a la
resta de treballadors perquè, si escau, puga ser recorreguda, ja que
es tracta d'un acte administratiu més.

Per assegurar la cobertura de personal laboral
d'empreses i entitats públiques, es requereixen determinats
informes, i el retard de la qual posa en perill determinats serveis
públics, per la qual cosa proposem introduir en l'article 31.
b que el silenci darrere dels
20 dies de termini per a la seva emissió siga en sentit favorable.

En este mateix article, en l'apartat 4, proposem
suprimir la nul·litat dels pactes als quals s'arriba amb les
organitzacions socials en matèria salarial per a exercicis futurs
que suposen increments.

Per assegurar la cobertura dels llocs de treball de
forma estable i reduir l'alta taxa de temporalitat existent en La
Generalitat, donant l'oportunitat al personal interí de llarga
duració, proposem afegir en l'article 32.
1 que les places
ocupades pel personal interí es cobrisquen per mitjà de
procediments acordats en la disposició transitòria quarta de
l'Estatut bàsic dels empleats públics, que estableix
procediments de consolidació amb convocatòries lliures.

En este mateix sentit, per a garantir la
transparència respecte de les places i les plantilles, proposem
afegir al final d'aquest esmentat article que a abril i a desembre de
cada any es publiquen les relacions de llocs de treball de
l'administració del Consell, així com les modificacions
produïdes en eixe mateix període.

En matèria de personal, la cobertura urgent i
inajornable de determinats llocs de treball s'ha d'arreplegar
exhaustivament per assegurar la seva cobertura dins del termini i la forma
escaient, per la qual cosa proposem un redactat alternatiu a
l'article 32.
2 relatiu a l'oferta d'ocupació
pública.

En aquest mateix sentit, aquelles places que es queden
cobertes amb jornades a temps parcial per les reduccions de jornada
previstes en la legislació, podran ser cobertes de forma immediata i
els gastos s'entendran autoritzats, especialment en els serveis
d'educació, sanitat i benestar social.

En el mateix article 32 afegim un cinqué punt
que assegura la contractació de treballadors per a cobrir els llocs
de tècnics de seguiment d'itineraris d'inserció
en el Servef en les oficines d'ocupació.
Servei que en
l'actualitat es fa més necessària i que porta retard de
més de dos anys.

En relació amb la contractació de
personal laboral a través del capítol VI, es proposa afegir
un nou apartat que assegure les condicions mínimes per a la
contractació de personal en les brigades rurals
d'emergència, assegurant que els processos de selecció
siguen transparents i que garantisca que els criteris constitucionals de
mèrit, igualtat, capacitat i publicitat es complixen.

En este mateix sentit, i coherentment amb
l'anterior, proposem afegir un nou punt, que les conselleries
competents traslladaran semestralment la relació de les citades
contractacions a Les Corts.

Entrant en matèria econòmica, el nostre
grup proposa suprimir els apartats 2, 3, 4, 5 i 6 de l'article 35
sobre el deute públic, per entendre que amb l'apartat 1 queda
prou clar el límit màxim d'endeutament a què pot
arribar La Generalitat, sense necessitat d'establir altres condicions
per a superar eixe límit d'increment de 900 milions
d'euros per a l'any 2009.

Proposem que donat l'alt nivell de
compromís financer per mitjà d'aval, el límit
màxim per a les operacions de crèdit que concerten les
entitats o empreses públiques i institucions firals de la Comunitat
Valenciana, ha de limitar-se a 500 milions com a màxim.

Per la mateixa argumentació, proposem suprimir
l'apartat 1 de l'article 40, que a més d'elevar
els límits de les operacions de crèdit de l'Institut
Valencià de Finances, concedeix al Consell la potestat
d'elevar discrecionalment eixe límit sense argumentar ni
condicionar, convertint-lo totalment en arbitrari.

En la línia de mantindre l'increment de
les tarifes que cobra el Consell en matèria de sanejament, proposem
que es modifique el redactat de l'article 41.
1, i així
mantindre eixe increment dins dels límits de l'increment de
l'IPC.

I igualment proposem que s'afegisca la
condició que eixe increment es disminuïsca per aquelles rendes
més baixes per mitjà d'un sistema que contemple les
rendes de les persones físiques.

Proposem també modificar l'article 43
sobre la informació que facilita la Conselleria d'Economia del
programa d'inversions, en el sentit de concretar i ampliar la
informació que trimestralment entrega a les Corts Valencianes.

Proposem també, en la fase final, eliminar la
disposició addicional primera referida als pressupostos de Les
Corts, la Sindicatura de Comptes, el Consell Valencià de Cultura, la
sindicatura de Greuges, el Consell Jurídic Consultiu,
l'Acadèmia Valenciana de la Llengua i el Comité
Econòmic i Social, que diu, «i no estaran subjectes a
justificació», per entendre que tots estos gastos han
d'estar justament subjectes a justificació.

Respecte a la disposició addicional
sèptima, relativa a la informació a subministrar per les
entitats autònomes de caràcter industrial, comercial,
financer o anàleg i les empreses públiques de La Generalitat,
proposem, a fi d'una major informació i transparència,
afegir que esta informació es facilitarà a la Comissió
d'Economia de Les Corts.
I en una altra esmena, que estes entitats
podran ser requerides a informar directament a la comissió.

Finalment, proposem afegir les següents
disposicions addicionals al text de la llei de pressupostos i que tracten
les qüestions següents:

La promulgació de normativa relativa a
l'actualització de les quanties a percebre per indemnitzacions
per quilometratge pels empleats públics que usen els seus vehicles
per als serveis públics.

El destí de les quantitats deduïdes a
empleats públics amb motiu de parades que es puguen produir en 2009
i que hauran de ser destinats a projectes d'interés social,
humanitari o de cooperació.

La creació d'una comissió sobre
ocupació pública per adequar les tasques i funcions dels
llocs de treball, i en la qual hauran de participar les organitzacions
sindicals presents en l'administració de La Generalitat.

La creació d'una dotació
pressupostària per a cobrir els acords d'abril de 2007 entre
la Conselleria de Territori i Vivenda i les organitzacions sindicals,
relatius als serveis de col·lectius d'agents mediambientals.

Reduir la dotació econòmica del personal
de confiança, aclarir i quantificar exactament l'esmentat
personal i, si fóra necessari, com a conseqüència
d'eixe aclariment, reduir més la quantitat destinada a eixe
personal.

Aquest és el resum de les nostres esmenes, i
espere que el grups parlamentaris.
.
.
Moltes són coincidents amb
les del Grup Socialista, entendré que les votaran a favor.
Però pregue al Grup Parlamentari Popular que faça
també consciència d'aquestes esmenes presentades, ja
dic, en molts casos per organitzacions sindicals i entitats, que tracten de
millorar el text presentat pel Consell.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Mollà.

Té la paraula, en representació del Grup
Popular, el senyor Castejón.

El senyor Castejón Chaler:

Gràcies, senyor president.

Bé, ha fet lectura a una sèrie
d'esmenes presentades a l'articulat, i intentaré
contestar-li una per una a totes aquelles que ha fet referència,
avançant-li que no anem a acceptar-li cap de les esmenes que
vosté ha presentat.

I de la mateixa manera que vosté ha fet
ràpidament, fea referència la primera de la seues esmenes
concretament a l'article número 6, en què parlen un any
més dels crèdits no executats.
I vostés sempre agafen
com a referència fins al dia 30 de juny perquè siguen
distribuïts, i mosatros, bé, està clar que any rere any
no ens ficarem d'acord, perquè des del Grup Parlamentari
Popular pensem i entenem que el pressupost pot i s'ha de desenvolupar
al llarg de tot l'any pressupostari.
Per tant, considerem que esta
esmena és ineficaç i que perjudicaria al mateix temps
l'aplicació dels principis constitucionals
d'eficàcia i eficiència en la gestió de la
hisenda pública valenciana.

També fea referència en una altra de les
seues esmenes, en la qual ha insistit prou, al finançament
complementari, sobretot en alguns centres públics conveniats que estan
finançats per fons públics i que donen llocs després
que es puguen portar a terme concerts singulars.
 Doncs que tampoc
podem acceptar aquesta esmena, que suposaria que estos impostos que
vostés pretenen que s'assumisquen per part de
l'administració farien que la mateixa administració
general del Consell hauria de disminuir per un altre cantó altres
costos a altres concerts educatius, la qual cosa eliminaria en la
pràctica una sèrie de desfasaments, podríem dir, per
exemple, que representaria un gasto addicional inicialment no previst en
estos pressupostos i convertiria de facto en gratuït uns nivells
d'ensenyança que avui per avui no són obligatoris.

També un any més fa referència a
la publicació de les modificacions pressupostàries.
El que li
dic ací molt ràpidament és que d'acceptar la
seua esmena, el que s'estaria seria condicionant de manera important,
i al nostre entendre creem que és totalment innecessari, el ritme de
publicació d'altres actes jurídics d'igual o
més importància, per als quals hi ha la mateixa
obligació legal d'arreplegar-se en el diari oficial de la
Generalitat valenciana.

Mosatros creem, vosté fea referència a
la transparència, creem precisament que allò important
és la transparència amb la qual actua la conselleria al donar
a conéixer les modificacions, independentment del temps en
què es publiquen les dites modificacions.
A més, cada vegada,
com vosté sabrà, són menys les modificacions
pressupostàries que este govern realitza al llarg de l'any
pressupostari i que està per davall del 5%, enfront d'un 25%
que es realitzaven en èpoques anteriors.
Això, naturalment,
no és fruit de la casualitat, sinó que és fruit de la
bona gestió i d'un grau d'execució del pressupost
anual que representa al govern i que porta a terme any darrere any.

També feia referència a la concreta
determinació de l'increment de les retribucions del personal
al servici de la Generalitat valenciana per a l'any 2009.
I nosaltres
pensem.
.
.
tampoc li podem acceptar l'esmena perquè ve
condicionada per dos circumstàncies: primera, perquè la
política de contenció i estabilitat en matèria de
gasto públic que desenrotlla el govern i, segona, perquè els
preceptius relatius a l'increment de les retribucions del personal al
servici de totes les administracions públiques, que amb el
caràcter de bàsic ja es contemplen en el Projecte de llei de
pressupostos del 2009, es caracteritzen, precisament, perquè el seu
caràcter obligatori per a totes les administracions
públiques, les quals han de subjectar-se en matèria
d'increments anuals al que preveu a este efecte, tal com (inintel·ligible) .
.
.
en diverses sentències el Tribunal Constitucional, que reconeix a
l'estat competències de caràcter bàsic en la
matèria.
També que per al present exercici l'esmentat
increment ha quedat fixat en un 2% addicionalment.
Es contempla, per tant,
una dotació en el fons de pensions per un import del 0,3 de la massa
salarial.
I podríem explicar-li més raons, però,
preferixo fer referència a altres esmenes que vosté ha
presentat.

També una esmena -que també
repetixen any darrere any- en l'article 25.
De nou
vostés un any darrere any, doncs, per demanar, jo diria, que no
quede, i inclús demanen allò que saben que
s'està fent.
Ara demanen, en esta esmena
d'addició, que es publique en el termini d'un mes la
relació dels alts càrrecs del Consell.
I un altre any he
d'explicar-li molt claret que el Projecte de llei de pressupostos per
a l'exercici 2009 arreplega expressament en el tom IV, l'annex
de dades de personal, doncs tota la relació d'alts
càrrecs del Consell per seccions pressupostàries i programes,
tots els nomenaments referits als alts càrrecs del Consell,
així com els de lliure designació, que són publicats
en el Diario Oficial de la Comunitat Valenciana; i respecte a les seues retribucions, apareixen degudament
especificades en la llei de pressupostos.

També fa referència a les gratificacions
extraordinàries.
El text que vosté presenta en la seua esmena
a l'article 27.
1, es troba expressament ja arreplegat en
l'article 55.
2.
c del Decret legislatiu de 24 d'octubre del 1995, pel
qual s'aprova el text refós de la Llei de la funció
pública valenciana.

En l'article 31.
4, un any mes, vostés
proposen suprimir la nul·litat dels pactes que impliquen creixements
salarials per a exercicis successius contraris al que determinen les
futures lleis de pressupostos.
És una esmena que no es pot acceptar
en la mesura que el paràgraf que vostés pretenen suprimir fa
referència a una regla bàsica per a poder aplicar tant la
política de contenció del gasto públic, desenrotllada
per este govern, com els límits anuals, que amb caràcter de
bàsics, ja estan establits per part de l'administració
de l'estat a través de la Llei de pressupostos generals de
l'estat; és a dir, que quasi, quasi, vostés el que mos
proposen és una il·legalitat.

També en la seua esmena 19 es proposa afegir un
nou paràgraf, en l'article 32, sobre la publicació de
les relacions de llocs de treball en l'administració del
Consell de La Generalitat en els mesos d'abril i desembre de cada
any, quan la normativa vigent, de la funció pública,
concretament els articles 18 i 19 del vigent text refós de la Llei
de la funció pública valenciana, doncs ja inclou previsions
suficients respecte al procediment de revisió i actualització
de les relacions de llocs, sense que parega, naturalment, necessari
introduir aquestes modificacions, que mosatros consideraríem
addicionals.

Altres esmenes.
Vosté també feia
referència a la proposta de contractar 99 tècnics de
seguiment d'itineraris d'inserció, concretament del
Servef.
I bé, jo penso que ni ho era l'any passat ni ho
és ara el que la llei de pressupostos no és el marc adequat
per a regular els aspectes relatius a la contractació de personal,
excepte els de caràcter estrictament pressupostari, a l'efecte
de la consignació dels crèdits (inintel·ligible) .
.
.
suficients.
Per tant, no procedix.

També, una altra esmena a l'article 33.
1,
una altra de les clàssiques, no?
, en què un any més,
vostés, intenten, doncs incrementar el període mínim
de contractació de les brigades rurals d'emergència a
sis mesos.
La llei de pressupostos -insistixo- no és el
marc adequat per a regular els aspectes relatius de la duració dels
contractes de personal, ni ho era l'any passat ni, evidentment, ho
és ara i la contractació de personal és
competència de la conselleria, en este cas, de la Conselleria de
Governació.
Amb la seua esmena, un any més, sembla com si
vostés qüestionessen els serveis d'emergència,
quan, precisament, per al pressupost de l'any 2009 es comptarà
amb un pressupost de 72,8 milions d'euros, que representa, doncs,
pràcticament el 78% de tot el que és el pressupost de la
Conselleria de Governació.

Altres esmenes que vosté ha anat presentant.
.
.
,
bé, les supressions a l'article 35.
2.
Són cinc
supressions que estan presentades per separat, perquè.
.
.
En
definitiva, nosaltres pensem que no es pot suprimir cap dels apartats
d'este article 35, perquè té com a objecte,
precisament, dotar a l'executiu d'un marc legal adequat que li
assegure una certa flexibilitat per a concretar l'import definitiu de
l'endeutament, ja que el conjunt de situacions financeres que poden
succeir-se al llarg de l'exercici pressupostari poden ser molt
variades.
Per tant, no ens pareix oportú limitar l'activitat
financera de La Generalitat, en el sentit expressat en la seua esmena.

En concret, en l'apartat 2 s'arrepleguen
dos supòsits en què l'executiu pot, previ compliment
dels requisits establits en la legislació bàsica estatal,
incrementar o bé disminuir l'import d'endeutament
inicialment fixat en la llei, sense ser, en este cas, necessari retallar.
.
.
o intentar recordar que tals supòsits no representen una novetat,
atés que tradicionalment les lleis dels pressupostos de la nostra
comunitat ja van arreplegant preceptes de semblant contingut i de semblant
abast.

Altres, també mos feia referència a
l'article 37.
1.
Una altra esmena clàssica, diria jo,
clàssica des de fa ja molt anys, no de l'exercici anteriors.
Enguany proposen rebaixar dels 885 als 500 milions d'euros els avals
a prestar a determinades entitats del sector públic.
L'import
concret de la xifra, la xifra d'avals, no és fruit d'una
elecció arbitrària -ho hauria de saber-,
sinó que és el resultat d'una anàlisi
prèvia de les actuacions i objectius a complir durant
l'exercici proper.

També en l'esmena número 44
proposen suprimir l'article 40.
1, que és de l'Institut
Valencià de Finances.
I en realitat jo crec que més que
suprimir un article el que vostés voldrien seria suprimir, de facto, tot l'Institut Valencià de Finances,
perquè pràcticament el deixarien sense partida
pressupostària.

Altres esmenes a l'article.
.
.
, concretament, la
seua esmena 47, una esmena d'addició, en què pretenen
modificar l'article 43 que regula la informació que han de
tindre la Comissió d'Hisenda de Les Corts i que ja ha sigut
objecte -com dia- en molts anys anteriors d'esmenes
semblants, doncs el nostre grup entén que tal com està
redactat l'article 43 en l'actualitat, en la present llei que
avui comença el seu debat, doncs complim amb el que ja disposa
l'article 135 de la Llei 47/2003, general pressupostària.

L'esmena 53, una esmena de supressió, que
proposen suprimir el punt 2 de la disposició addicional primera, i
no es pot acceptar, no es pot acceptar perquè donat que
l'especialitat en el règim de justificació dels gastos
de les institucions a les quals es referix aquesta disposició
addicional -objecte, com dia, de la seua esmena-, doncs
derivaria tant del rang amb el que l'estat els dota com de la mateixa
naturalesa i competència assignades a la majoria d'estes, amb
dos circumstàncies tan difícils que
l'administració al Consell regule qualsevol tipus de control
intern per al procés del gasto públic.
.
.
, en elles.

També, (inintel·ligible) .
.
.
, dos noves.
Intentaven que entre les informacions a
subministrar directament a estes Corts, a través de les entitats i
empreses del sector públic, concretament fan dos addicions a la
disposició final sèptima, que en una proposen remetre a esta
informació a Les Corts, i en l'altra requerix la
presència d'aquestes entitats.
També considerem que,
bé, es tracta d'una informació que en principi, doncs
obeïx a la dinàmica del funcionament intern de les distintes
empreses i que respon a les necessitats pròpies de la Conselleria
d'Economia, Hisenda i Ocupació de conéixer
l'estat comptable-financer de les entitats que conformen el sector
públic a través d'un control adequat, un seguiment del
gasto públic al llarg de tot l'exercici pressupostari.
Les
funcions que en esta matèria haurien d'assumir Les Corts no
haurien de ser, en principi, les mateixes que les de la conselleria,
és a dir, que les de l'executiu.
I, en este sentit, el
tractament que s'atorga a l'esmena d'equiparació
no pareix el més correcte.

També afegixen una sèrie de noves
disposicions addicionals, que seria la novetat de les que mos han preguntat
enguany quant a l'articulat.
Actualitzen, per la seua banda, el que
són les quanties per quilometratge.
Intenten.
.
.
després
també fan.
.
.
destinar possibles deduccions per a vagues,
concretament destinar-les a l'organisme de la FAO.
I per damunt
dir-li que, bé, el pressupost específic de la partida 134 del
punt 10, de cooperació internacional-desenrotllament, ja preveu una
dotació, del qual, per a exercir en l'any 2009.
.
.
que puja a
67,3 milions, per a fer front a aquestes dotacions que vostés
podrien vendre com a mostres de solidaritat.

En definitiva, com veuen, cada una de les esmenes que
vostés han presentat tenen la seua raó política i,
sobretot, tècnica perquè no se puguen acceptar, perquè
jo penso que en res milloren, doncs la qualitat i l'esperit
d'este articulat de la llei de pressupostos del 2009.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Castejón.

Anem doncs a passar a votar el grup.
.
.
(Veus)

No n'hi ha rèplica senyoria.
(Veus) No n'hi ha
rèplica.
(Remors) No, no.
Hem enviat un full que ficava.
.
.
(Veus) Hem enviat un full que ficava
dotze minuts per al grup parlamentari i cinc minuts per al grup de no
adscrits.
(Remors)

Senyories, jo crec que el tema està molt clar.

Anem a passar a votar.
.
.
Anem a passar a votar les
esmenes.
.
.
(Remors)

Bé, està clar que és dimarts i.
.
.
estem començant, però, bé, no passa res.
(Remors)

Anem a passar a votar les esmenes presentades a
l'articulat pel Grup Compromís.
(Remors)
Hi ha una observació.
N'hi han tres
esmenes que hem de passar a votar-les de forma separada, que és
l'esmena 40, la 46 i la 53; la resta, totes juntes.

Vots a favor de la 40, 46 i 53?
1.
Abstencions?
6.
En
contra?
8.

Passem a votar tota la resta d'esmenes
defensades per Compromís.
Vots a favor?
7.
En contra?
8.

Anem a votar l'article número 6, que
sí que té esmenes.
Vots a favor de l'article
número 6?
8.
En contra?
1.
Abstencions?
6.

Passarem a votar l'article 7 i 8, que no tenen
esmenes.
Vots a favor de l'article 7 i 8?
8.
Abstencions?
7.

Anem a passar a debatre l'esmena número
2, que és del Grup Socialista, i totes les presentades pel Grup
Socialista.
(Remors) Perdó.

La senyora Moreno Fernández:

Perdón, señor presidente.

El Grupo Socialista va a hacer dos bloques en la
defensa.

El senyor president:

Sí, dos bloques, pero se debaten todas.

La senyora Moreno Fernández:

Ah!
, perdone.

El senyor president:

Es lo que iba a decir yo, a continuación.

La senyora Moreno Fernández:

Tenemos un presidente estupendo que no se equivoca.
Perdóneme, señor presidente.

El senyor president:

Sus señorías están hoy muy al
día de la.
.
.
de la cosa.

Iba a decir que, efectivamente, se debate la enmienda
número 2 y todas las presentadas por el Grupo Socialista, partido el
tiempo en dos intervenciones: una que efectuará la señora
Andrés y otra la señora Moreno.

Y para la primera intervención tiene la
señora Andrés la palabra.
.
.
¿La señora Moreno?
Pues la señora Moreno.
Tanto monta, monta tanto.
Bueno, tú
mandas un poco más que la señora Andrés, pero no tiene
más importancia.

La señora Moreno tiene la palabra por seis
minutos.

La senyora Moreno Fernández:

Gracias, señor presidente.

Tanto monta, monta tanto, sin ninguna duda.

Bueno, vamos a empezar el debate de un presupuesto, en
comisión, de un presupuesto que desde mi grupo hemos venido
defendiendo, que no podía ser el mismo presupuesto de siempre.
.
.
precisamente porque estamos en una situación especial y le exigimos
al gobierno y al de la Generalitat valenciana unas actuaciones especiales
frente a la situación económica, dramática en muchos
casos y para muchas personas que están en el paro, que vivimos.
Precisamente por eso, que la situación nos es especial, este
presupuesto, también mi grupo, como el conjunto del Partido
Socialista en toda España, mi grupo presenta y va a tener una
actitud especial.

Hemos defendido ya y hemos anunciado ya que no vamos a
votar en contra de este presupuesto, y queremos que en el debate de
enmiendas de este presupuesto se vea y se visualice esa.
.
.
especialidad que
debería, a nuestro juicio, tener los presupuestos de este
año.
Se ha visualizado ya en cuanto al número que mi grupo ha
presentado.
No hemos presentado el mismo número de enmiendas.
Hemos
cambiado el debate.
Creemos de verdad que es necesario un cambio de rumbo
en la política del Consell de la Generalitat valenciana y, por
tanto, es necesario que ese cambio de ritmo se visualice en los
presupuestos del año que viene, un presupuesto que para el mundo es
un presupuesto de crisis, es un año difícil para el mundo,
excepto para la Generalitat valenciana, que presenta los mismo presupuestos
de siempre, con las mismas formas de siempre.

Los socialistas no estamos en ese juego.
Los
socialistas queremos trabajar pensando en que el año que viene es
distinto.
En ese sentido, desde el propio número hasta el contenido
de nuestras enmiendas son distintas, y queremos asimismo defenderlo.

En ese sentido, vamos a defender, básicamente,
en el articulado.
.
.
Quiero hablar básicamente de dos enmiendas, o de
unas enmiendas que precisamente van dirigidas a esa especialidad del
año que viene.

Nosotros hemos dicho desde el principio que estos
presupuestos son los mismos de siempre, que no son austeros, que son pobres
y que no destinan dinero adónde deberían destinarse.

Nosotros planteamos dos enmiendas, precisamente
dirigidas a reducir los gastos que entendemos superfluos, los gastos que
creemos estamos convencidos que se pueden reducir, para destinarlos a
aquello que creemos que es urgente, necesario y prioritario.

Por eso, planteamos una enmienda por la cual
reduciendo el gasto en determinados conceptos posibles, rápidos,
además, del sector público, sería posible un fondo de
300 millones de euros dirigidos directamente a los municipios.

Nosotros creemos que el plan Zapatero, el plan de
inversiones que se ha aprobado recientemente de 8.
000 millones de euros
destinados a los ayuntamientos -864 a esta comunidad-,
dirigidos a infraestructuras, dirigidos a obra pública, que se va a
concentrar en el tiempo de una forma rápida y que va a hacer que en
esta comunidad se creen 25.
000 empleos, creemos que medidas de esas son las
que se deben hacer y estamos convencidos de que medidas de esas se deben
complementar desde la Generalitat valenciana.

Si el Gobierno de España, el gobierno de
Zapatero ha podido destinar a nuestra comunidad 864 millones de euros,
destinados de una forma proporcional a la población.
.
.
, a 177 euros
por habitante sale la cuenta fija.
Cuando ustedes han hecho una
campaña diciendo: «Somos cinco millones».
No somos cinco
millones, somos casi cinco millones, pero no somos cinco millones.
Pero esa
cifra, los 864 millones se dividen por la población y sale,
exactamente, a 177 y unas centésimas de euros.

Nosotros creemos que existe posibilidad y margen de
maniobra para que desde la Generalitat valenciana se cree un fondo de 300
millones de euros, que se destine a tanto por habitante en los
ayuntamientos y que vaya destinado directamente a la creación de
empleo, directamente frente a la crisis que están viviendo los
ciudadanos, crisis, a la cual desde la Generalitat valenciana se la da
espalda y no se le mira.

De la misma forma, hemos presentando un enmienda
dirigida a lo que entendemos que es prioritario y urgente, que son los
fondos contra el desempleo, las políticas activas de empleo y un
fondo específico para ayudar a aquellos que no tienen derecho
todavía al desempleo -y digo «todavía»
porque el Gobierno de España está preparando una
legislación para que sí que lo puedan tener
próximamente-, pero aquellos que no tienen todavía
derecho al desempleo, como son los autónomos, que puedan recibir un
fondo de ayuda por el cese temporal de su actividad.
Sería posible
15 millones de euros destinados para ese fondo, igual que sería
posible 15 millones de euros destinados a un plan integral de empleo para
ayudar a la formación y a la recolocación de los trabajadores
en desempleo.

Es necesario que estos presupuestos tengan un cambio
de ritmo, es necesario que estos presupuestos miren de verdad a los
problemas de la gente, miren de cara a la gente e intenten solucionar estos
problemas.
Creemos que con estas medidas se podría solucionar.

Junto a estas enmiendas hemos presentado otras
enmiendas que, en este caso, sí que son repetitivas, pero en este
caso, también, en los presupuestos de este año, en
presupuestos que han explotado y que han demostrado que la deuda -que
se ha originado en esta comunidad en períodos de crecimiento-
nos imposibilita en el margen de maniobra del mismo, estas enmiendas
-digo- son más necesarias que nunca.
Cuando durante los
años de crecimiento ustedes presentaban presupuestos diciendo que no
se iban a endeudar, y, junto con esa promesa, presentaban un articulado
-con lo que nosotros llamábamos «gateras» que
permitían el endeudamiento-, nosotros les decíamos:
«Eliminen estas gateras porque, si no, se convierte en papel mojado
hablar de déficit cero».

Ahora, se ha visto que mientras presentaban
presupuestos de déficit cero, esas gateras permitían millones
y millones de deuda que, luego, ahora, nos impiden margen de maniobra para
poder hacer lo que corresponde, que es, ahora sí, inyectar dinero en
la economía; y ahora sí, poner dinero de donde sea.
Nos hemos
endeudado cuando no debíamos, y ahora no tenemos ni dinero ni
crédito en los bancos para poder endeudarnos.

Nada más y muchas gracias.

El senyor presidente:

Moltes gràcies, senyora Moreno.

Té la paraula, la senyora Andrés.

La senyora Andrés Barea:

Gràcies, president.

Vamos a presentar un conjunto de enmiendas, que
presentamos casi todos los años, pero no por ello menos necesarias.
Espero que ustedes recapaciten y alguna vez las aprueben.
Es un conjunto de
enmiendas que vienen a presentar las necesidades, por ejemplo, de saber
cuáles son los puestos directivos de la administración y
qué retribuciones tienen.
Ustedes esconden, siempre que sale
publicado en el libro de personal y que sale publicado en los boletines
oficiales del estado, los altos cargos y sus propias retribuciones.

Pero nosotros consideramos que no es evidente, que no
está puesto negro sobre blanco en los presupuestos, como estaba
puesto en antaño, que queremos saber quién es el personal
directivo, también de las empresas públicas y de las
fundaciones, como así viene obligado por una normativa básica
del estado, que es la Ley 5/2006, en la cual refiere quién es
personal directivo de la administración pública.
Y en ella
vienen recogidos los directores generales de las entidades públicas,
empresas públicas mercantiles y de las fundaciones.
Y ahí no
tenemos una relación de los altos cargos de la
administración.

Ustedes están haciendo oscurantismo,
están haciendo opacidad, y, desde luego, no dan sensación de
transparencia y de total inactividad, en el sentido de querer dar una
administración transparente y justa.

En cuanto a las gratificaciones extraordinarias,
pedimos también que se regulen, y, evidentemente, que en este
momento de crisis, en este momento de contención del gasto que
tendría que haber en este sector, sea con el previo informe
favorable del conseller de Economía y se publiciten esas gratificaciones
extraordinarias.

Pedimos que el personal que se contrate a
través del capítulo de inversiones -que es mucho-
sea regulado a través de la bolsa de contratación y que no
sea personal contratado a dedo, como tantas veces ustedes realizan.
Solamente en la Conselleria de Justicia existen más de treinta
personas contratadas a través del capítulo de inversiones.

Pedimos, también, la contratación del
personal laboral, que se haga a través del artículo 33, que
en muchos casos no se hace.
Y, también, pedimos que a las personas
que en la administración pública cobren menos de 1.
000 euros
se destine un fondo adicional de 0,3 de la masa salarial.

A veces, cuando hablamos de este tema pensamos que no
estamos hablando del personal de la administración pública,
que no existirán personas en la administración pública
que cobren aproximadamente 1.
000 euros, o, alrededor de 1.
000 euros, y
existe una gran cantidad de personas.
Solo tiene que mirar ese famoso libro
de personal -al que ustedes recurren- a la hora de decir que
nos fijemos en los altos cargos, que es el número y nivel E004, que
cobran 1.
083 euros al mes, brutos, brutos, ¿eh?
Solamente en
Agricultura, en Educación, en Sanidad, en Industria, en Turismo, en
Cultura y en Bienestar Social, existe un conjunto de gente importante.

Por lo tanto, consideramos que si nos ponemos negro
sobre blanco y vemos la publicación del libro de personal, y vemos,
por ejemplo, dirección y servicios generales, en Presidencia, vemos
que existe un conjunto de 10 personas junto a cargos de directores de
gabinete, asesores o asesoras o coordinadores o secretarias, que triplican
y cuadriplican el salario de este personal que trabaja en la
administración.

Es evidente que existen mileuristas en la
administración pública, existen mileuristas que lo pasan mal,
y ustedes no han hecho nada en este sentido para mejorar las
gratificaciones de este personal.

También pedimos que se destinen las
retribuciones o los descuentos por huelgas a la FAO, que tengan ustedes
mayor sensibilidad en esto, que algo que para ustedes no supondría
nada más que la designación de estos descuentos, tengan
ustedes voluntad y sensibilidad en los temas del tercer mundo.

También pedimos la aplicación del 0,7.
Y
también pedimos en una enmienda que se determine quién puede
gestionar este 0,7.
0,7 que no nos hemos atrevido a poner la cantidad del
presupuesto del PIB para ejecutar, no lo hemos puesto en ninguna parte
porque consideramos que es una cifra muy alta.
Muchísimos
ayuntamientos están haciendo el esfuerzo económico de
destinar el 0,7% y ustedes no lo están haciendo en absoluto.

Y, por último, pedimos que se cree una
comisión técnica de empleo público, adscrita a la
dirección general de administración autonómica, para
que analice todos los trabajos que se externalizan, que son muchos en la
administración, mucho personal ajeno a la administración que
se sientan en mesas y sillas de la propia administración: servicios
técnicos, servicios informáticos, relaciones de informes,
asesorías externas, servicios de inspección, incluso.
Por lo
tanto, consideramos que tiene que haber una necesidad de ajuste de lo que
es el personal de la administración.

Consideramos que estas enmiendas pueden solucionar los
problemas que clónicamente se vienen arrastrando.
Ustedes han
hablado -incluso en el pleno, el señor Gerardo Camps-
del gran esfuerzo que este gobierno está haciendo por los
funcionarios públicos con los acuerdos que, desde luego, suscriben y
que muchas veces no cumplen, y que, por supuesto, vienen arrastrando la
falta de reconocimiento a los empleados públicos y, sobre todo,
falta de transparencia.

Nada más y muchas gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Andrés.

Té la paraula, el senyor Marí.

El senyor Marí Olano:

Muchas gracias.

Muchas gracias a las predecesoras en el uso de la
palabra, tanto del Grupo Parlamentario Socialista como del Grupo
Compromís.

Quiero empezar mi intervención en nombre de mis
compañeros de grupo y creo que en nombre de todos, por felicitar a
las fuerzas y cuerpo de seguridad, al propio ministro del Interior y a los
responsables políticos del Ministerio del Interior por el gran
éxito de ayer y por los grandes éxitos que están
teniendo.
La política antiterrorista está siendo llevada muy
bien, tanto a nivel político como a nivel estrictamente
técnico -por decirlo así-, y las felicitaciones
tienen que ser para todos los que están interviniendo en ellos.

En segundo lugar, gran parte de las enmiendas que ha
presentado el Grupo Parlamentario Socialista -y ya me centro en
materia- se parecen, son muy similares o coinciden casi literalmente
con algunas de las enmiendas presentadas por el Grupo Parlamentario
Compromís.

Por no aburrir a la concurrencia y por no reiterar, me
remitiré a lo que sobre gran parte de estas cuestiones ya ha dicho
mi compañero del Grupo Parlamentario Popular, que me ha precedido en
el uso de la palabra.
Yo me limitaré a hacer una serie de
puntualizaciones respecto a algunas cuestiones.

En primer lugar, hay un bloque de enmiendas en las
cuales se solicita del Consell determinadas obligaciones, las cuales se
establecen en la ley de presupuestos -que no creo que sea la ley
más adecuada para ello, para establecer obligaciones de
publicación, etcétera, etcétera-, la
publicación en el diario oficial de una serie de cuestiones o la
remisión a las Cortes de una serie de informaciones.

Yo, claro, ingenuo de mí, he pensando que esto
se propone por parte del Grupo Parlamentario Socialista porque ellos ya lo
están aplicado en los presupuestos en los que mandan y en la
administración, los que mandan, en los presupuestos generales del
estado.
 Y, entonces -ya lo dije el año el pasado-,
he dicho: «A ver si este año ocurre».
Y he intentado ir
a buscar en el Boletín Oficial del Estado las modificaciones presupuestarias que el gobierno de
José Luis Rodríguez Zapatero ha aprobado durante el ejercicio
2008 en los presupuestos generales del estado.
Como ellos piden que
nosotros las publiquemos, será que allí también
están publicadas.
Y, por eso, como han visto que es una cosa buena,
pues, también quieren que esta cosa buena esté aquí.
Y
vaya cuál es mi sorpresa que no hay ni una sola modificación
presupuestaria publicada en el Boletín
Oficial del Estado de los presupuestos de
los años 2005, 2006, 2007 y 2008, que son los elaborados por el
gobierno socialista de José Luis Rodríguez Zapatero.
¡Ni una!
Ustedes piden aquí lo que no hacen allí.

Lo mismo me ha ocurrido con la relación de
contratos.
He ido a buscar una.
.
.
-que ustedes piden que se
publique en la enmienda 29-, he ido a buscar la relación de
los contratos, que se comunica a las Cortes, he pedido a mis
compañeros diputados en el Congreso de los Diputados, y digo:
«¡Oye!
, por favor, pasarme una relación de contratos que
os mandan semestralmente los distintos departamentos ministeriales, porque
aquí nos piden una.
.
.
».
Y me dicen: «No, aquí
no mandan nada, aquí los departamentos ministeriales no nos mandan
la relación de contratos que suscriben, no nos la mandan.
Te debes
de hacer confundido, Pepe».
Y yo digo: «No, ¡hombre!
, no,
 seguro que estáis confundidos vosotros porque a mí los
parlamentarios del Grupo Parlamentario Socialista, en las Cortes
Valencianas, me piden que las distintas consellerias
manden la relación de contratos.
Seguro
que lo piden porque allí también lo hacen y eso es
bueno.
»

Pues, no, resulta que ustedes en el gobierno en el que
mandan.
.
.
-estoy seguro que esto tampoco ocurre en la Junta de
Andalucía, en la Junta de Castilla-La Mancha, en la Xunta de
Galicia, o, en la Generalitat de Cataluña-, no mandan ustedes
la relación de contratos.
Piden que aquí se mande, pero
ustedes, donde mandan, no lo hacen.
Otra gran coherencia.

Lo mismo ocurre, por ejemplo, con la
autorización de contratos que excedan del límite cuantitativo
fijado en la Ley de contratos del sector público.
El consejo de
ministros tiene que autorizar la celebración de una serie de
contratos que estén en unos límites cuantitavos, según
prevé la Ley de contratos del sector público.
Ustedes piden
que, cuando estos contratos se celebren en la Generalitat valenciana,
también los acuerdos del Consell autorizatorios se comunican a las
Cortes.

Pedí a mis compañeros del Congreso de
los Diputados  que me pasaran la relación, que manda a su vez
el gobierno de la nación, y resulta que no se manda.
Lo cual
demuestra que ustedes dicen una cosa y hacen una bien distinta cuando
pueden hacerlo.

Por lo tanto, todas estas enmiendas en las cuales se
pide más información, se pide que se publiquen cosas en los
diarios oficiales, etcétera, etcétera, ustedes lo
podrían hacer y no lo hacen, lo cual demuestra básicamente
que ustedes carecen del mínimo de coherencia y de capacidad que es
necesaria para gobernar.
Así de sencillo.
Dicho esto, me centro en
otras cuestiones.

En cuanto a los dietas.
Piden, también, la
actualización de las dietas.
Mire, las dietas fueron autorizadas a
través del Decreto de 11 de febrero de 2008 -está
publicado en el diario oficial hace mucho tiempo-, y se actualizan
tras un proceso -como tiene que ser-, tras un proceso de
análisis de costes.
No a capón, porque han venido aquí
unos señores de un sindicato, etcétera, etcétera, lo
han pedido, y, ustedes, les han dicho que sí.
Se hace de otra
manera, se hace tras un análisis de costes detenido, determinado,
etcétera, etcétera.

La enmienda de que ningún puesto de trabajo de
la administración del Consell tenga una retribución neta
-utilizan ustedes expresamente la palabra «neta»-
inferior a los 1.
000 euros.
Yo ya lo dije el año pasado y lo repito
aquí, esta enmienda es profundamente antisocial, profundamente
injusta y seguramente inconstitucional.

Esa enmienda exige, por ejemplo, que dos personas de
la misma edad, con las mismas condiciones personales, excepto que una tiene
una discapacidad y otra no tienen la discapacidad, el discapacitado cobre
menos que el que tiene plena capacidad, en retribución bruta.
Eso es
lo que se exige, porque se remiten ustedes a las retribuciones netas.

Si quieren hablar de retribuciones brutas mi discurso
sería totalmente distinto, con la diferencia de que no existe ni un
solo puesto de trabajo que tenga una retribución bruta inferior a
los 1.
000 euros mensuales, en estos momentos, en toda la
administración de La Generalitat.
¡Vaya a las 14 pagas!
,
señora Andrés, vaya a las 14 pagas.
En cómputo de lo
que tiene que ser el cómputo, 35 horas de trabajo a la semana.
¡Ni una!
Y si lo quieren, pongan ustedes «brutas» y,
entonces, discutimos sobre eso.
Pero netas, es absolutamente
inconstitucional e injusto, lo dije el año pasado.

Por otra parte, proponen, por ejemplo, en su enmienda
42, que se suprima la posibilidad de que el Consell pueda asumir la deuda
de Radiotelevisión Valenciana.
Pero mire, si el artículo 50
de la Ley de presupuestos generales del estado para el año 2007 era
igual.
Pero, ¿por qué no quieren que se haga aquí una
cosa que ustedes han hecho antes?
(Veus) ¿Por qué?
¿Por qué no
quieren que se haga aquí una cosa que ustedes han hecho antes?
Es
una cosa que no entiendo.

Lo mismo que tampoco entiendo suprimir.
.
.
, lo
único que tampoco entiendo todas las referencias que hacen ustedes a
la posibilidad que el Consell acuda a adeudo o a avales.
No lo quieren
aquí, pero ustedes no tienen inconveniente en que el gobierno de la
nación tenga manos libres para hacer lo que tenga que hacer.
No, yo,
francamente, el único entendimiento que tengo de ello, es que
ustedes quieren tener manos libres y pocos controles cuando mandan, y,
cuando no mandan, quieren tener todos los controles del mundo y que el
gobierno al que ustedes hacen la oposición tenga las menores
capacidades de actuación posibles.
Pues mire, en ese juego,
nosotros, desde luego, no estamos dispuestos a entrar.

Ha dicho usted, señora Moreno, que no somos
cinco millones.
Mire, en el avance oficial del Instituto Nacional de
Estadística del censo a 1 de enero de 2008 somos más de cinco
millones.
En el censo a 1 de enero de 2007, que le queda.
.
.
(veus) que le queda,
señora Moreno, como usted sabe, un mes de vigencia, no somos cinco
millones.
En el avance oficial del INE somos más de cinco millones.
Pero, en fin, esto es lo de menos.
A mí me da lo mismo que seamos
100.
000 personas menos que 100.
000 personas más.
Sigue faltando la
financiación que necesitamos para todos los valencianos que somos.
Con que falte uno, ya estaremos discriminados.
Eso a ustedes parece ser que
les da lo mismo, y que prefieren centrarse en las formas.

Los fondos del desempleo, señora Moreno,
¿están perfectamente dotados?
Para nosotros los fondos, no
del desempleo, la política contra el desempleo forma parte de las
políticas pasivas, son ustedes los que tienen que hacer
políticas de protección al desempleo.
Las
políticas.
.
.
Sí, el gobierno de la nación,
ustedes, los socialistas, perdóneme, el gobierno de la
nación, son los que hacen las políticas pasivas de empleo.
Las políticas pasivas de empleo son competencias del gobierno de la
nación, que es el subsidio y la prestación por desempleo.
Las
políticas activas son competencia de La Generalitat, y están
perfectamente dotados esos fondos.

En cuanto al fondo de cooperación local, lo
hemos hablado muchas veces, se requiere una ley propia, que es lo que
prevé el Estatut, hay una comisión mixta entre la
Federación Valenciana de Municipios y Provincias y el Consell
creada, que es ahí donde se tiene que hablar.

La enmienda de los altos cargos famosa.
¡A ver!
Yo no sé por qué ahora saca, señora Andrés, el
tema de personal directivo -creo que utilizó usted la
expresión «directivo»-.
Si utiliza usted la
expresión «directivo», utilícela también
en la enmienda, porque en la enmienda dice «altos cargos», no
dice «personal directivo».
¡Vamos a organizarnos!
Utilice
usted en la enmienda la expresión «altos cargos».
En la
enmienda número 14 habla de altos cargos.
Llega otra enmienda que
también habla de altos cargos, y dice «altos cargos».
Yo
ya sé que el personal directivo existe.

La ley del estatuto básico del empleado
público habla de personal directivo, de la posibilidad de que se
pueda crear personal directivo, a través de leyes
autonómicas.
No es una creación directa.
No tiene
carácter de norma básica, lo deja al criterio de la
legislación de las comunidades autónomas.
Y aquí, el
estatuto del empleado público de la Generalitat valenciana
todavía no se ha elaborado, como usted muy bien sabe, sino que
está en proceso de elaboración.

Por otra parte, le sugeriría que la enmienda
71, que es la que habla de aprobar un decreto sobre titulización,
etcétera, etcétera, la retiraran.
Yo creo que sería
bueno que la retiraran.
Más que otra cosa, porque el decreto que
piden que se apruebe en 15 días.
.
.
A ver, en 15 días no
se puede aprobar ningún decreto respetando la ley.
En 15 días
no se puede aprobar ningún decreto respetando la ley, porque hay que
pedir informe al Consejo Jurídico Consultivo, que dispone de
más de 15 días para emitirlo y porque tiene que pasar los
trámites de comisión de secretarios autonómicos y
subsecretarios y luego aprobación formal en el Consell.
Si usted
coge los plazos, para aprobar un decreto en 15 días, el decreto
sería ilegal por infracción del procedimiento reglamentario.

Pero, aparte de eso, el decreto que ustedes piden que
se dicte ya está dictado.
Está publicado en el Diario Oficial de la Comunidad Valenciana desde el 2 de diciembre.
Entonces, yo creo que esta enmienda
sería bueno, no que la retiren, sino que, simplemente, en el debate
en pleno no la mantengan.
Es un error que probablemente se ha producido
porque ustedes presentaron la enmienda igual antes de que se publicara en
el diario oficial ese decreto.

Y yo creo que no me dejo nada más.
Entonces, en
el resto de cuestiones me remito, tanto a lo que ha dicho antes mi
compañero del grupo parlamentario que me ha precedido en el uso de
la palabra, como, ¿por qué no?
, a los diarios de sesiones de
los anteriores debates parlamentarios, porque las enmiendas que ustedes han
presentado, como muy bien se ha dicho antes, son clásicos.

Muchas gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Marí.

Anem a passar a votar.
.
.
anem a passar a votar este
grup d'esmenes.
Hi ha alguna observació a fer, senyora
Mollà?
(Veus)
No, jo me referia a la votació.
(Veus) No me cap el menor dubte.
Bé.
Vots a favor de
les esmenes presentades pel Grup Socialista?
7.
En contra?
8.

Anem a passar a votar els articles, si no diuen les
seues senyories res, el 9, el 10 i l'11, que sí que tenen
esmenes.

La senyora Moreno Fernández:

Perdón, señor
presidente, separado el 9.
Por favor.

El senyor president:

Vots a favor de l'article 9?
8.
Abstencions?
En
contra?
7.

Passem a votar el 10 i l'11, que -com he
dit abans- sí que tenien esmenes.
Vots a favor?
8.
Abstencions?
6.
En contra?
1.

Els articles del 12 al 16, que no tenen esmenes.
Vots
a favor?
8.
Abstencions?
(Algú diu:
«Que no en tenen.
») Que no en tenen.
7.

L'article 17, que sí que té
esmenes.
Vots a favor?
8.
En contra?
7.

Del 18 al 24 -perdó- (Algú diu: «Al 21.
») del 18 al 21, que no tenen esmenes.
Vots a favor?
8.
Abstencions?
7.

Article 22 i 23, que sí que tenen esmenes.
Vots
a favor?
8.
En contra?
7.

L'article 24, que no té esmenes.
Vots a
favor?
8.
Abstencions?
7.

L'article 25, que sí que té
esmenes.
Vots a favor?
8.
En  contra?
7.

L'article 26, que no té esmenes.
Vots a
favor?
8.
Abstencions?
7.

L'article 27, que sí que té
esmenes.
Vots a favor?
8.
En contra?
1.
Abstencions?
6.

L'article 27, que sí que té
esmenes.
Vots a favor?
8.
En contra?
1.
Abstencions?
6.

Del 28 al 30, que no tenen esmenes.
Vots a favor?
8.
Abstencions?
7.

Els articles 31, 32 i 33, si les seues senyories no
diuen el contrari.
(Veus) ¿Separados?
(Algú diu:
«31») El 31.
Article 31, que
sí que té esmenes.
Vots a favor?
8.
Abstencions?
6.
En
contra?
1.

El 32 i el 33, que sí que tenen esmenes.
Vots a
favor?
8.
En contra?
7.

Anem a passar, anava a dir -jo- a votar,
però això ho diran les seues senyories, l'esmena 30 del
Grup Popular i totes les que acompanyen.
(Veus)

El senyor Marí Olano:

Está, está (inintel·ligible) .
.
.
que
tiene por objeto que (inintel·ligible) .
.
.
los beneficiarios de ayudas vinculadas a la
cooperación o al desarrollo de la necesidad de prestar
garantías por anticipo de subvenciones, y el Grupo Parlamentario
Popular la pasa directamente a votación.

El senyor president:

Pasamos directamente a votación la enmienda
número 30 del Grupo Popular.
Vots a favor?
8.
En contra?
1.
Abstencions?
6.

Després n'hi ha una sèrie
d'articles: el 34, el 35, el 36 i el 37.
(Algú
diu: «No, 34.
.
.
») 34 separado.
Article 34, que sí que té esmenes.
Vots a favor?
8.
En
contra?
1.
Abstencions?
6.

35, 36 i 37, que també tenen esmenes.
Vots a
favor?
8.
En contra?
7.

L'article 38, que no té esmenes.
Vots a
favor?
8.
Abstencions?
7.

39, 40 i 41.
(Algú
diu: «41») El 39 i el 40, que
sí que tenen esmenes.
Vots a favor?
8.
En contra?
7.

L'article 41, que també té
esmenes.
Vots a favor?
8.
Abstencions?
6.
(So
d'un telèfon mòbil) En
contra?
1.

Article 42, que no té esmenes.
Vots a favor?
8.
Abstencions?
(Veus) Artículo 42.
Abstencions, 7.

L'article 43, que sí que té
esmenes.
Vots a favor?
8.
En contra?
7.

Disposició addicional primera, que sí
que té esmenes.
Vots a favor?
(Veus) El 43 l'hem acabat de votar fa uns moments.
(Algú diu: «Hem votat el 42.
») I el 43 després del 42.
Disposició
addicional primera, que sí que té esmenes.
Vots a favor?
8.
En contra?
1.
Abstencions?
6.

Disposició addicional de la 2 a la 6, que no
tenen esmenes.
Vots a favor?
8.
Abstencions?
7.

La disposició addicional, la 7 i la 8, que
sí que tenen esmenes.
(Algú diu:
«No, no.
») ¿Separades?
Disposició addicional setena, que té esmenes.
Vots a favor?
8.
Abstencions?
6.
En contra?
1.

La disposició addicional huitena, que
també té esmenes.
Vots a favor?
8.
En contra?
7.

De la 9 a l'11, que no tenen esmenes.
Vots a
favor?
8.
Abstencions?
7.

La 12, la 13, la 14, la 15, la 16, si les seues
senyories no diuen el contrari, que sí que tenen esmenes.
Vots a
favor?
8.
En contra?
7.

Disposició transitòria 1 i 2, que no
tenen esmenes.
Vots a favor?
8.
Abstencions?
7.

Disposició final de la 1 a la 3, que tampoc
tenen esmenes.
Vots a favor?
8.
Abstencions?
7.

Annex 1 i 2, que no tenen esmenes.
Vots a favor?
8.
Abstencions?
7.

Bé, hem acabat de votar tot el que és
l'articulat.
Segons la relació que tenien vostés per a
desenvolupar la sessió, ara tocaria votar les seccions de la 1 a la
4, que no tenen ningun tipus d'esmena presentada per ningú.
Si
els pareix bé, les passem a votació de forma conjunta, eh?
Vots a favor de les seccions que van de la 1 a la 4?
Ui!
, una meravellosa
unanimitat.
(Veus)

Senyories, suspenem la sessió durant dos
minuts, i a continuació començarem amb la secció 05.

(Se suspén la reunió durant uns minuts)

El senyor president:

Anem a reprendre el debat en la comissió.
Anem
a passar a debatre les esmenes de la secció 05 i totes les seues
entitats.

Comencem amb l'esmena número.
.
.
(Veus)

El senyor Camarasa Albertos:

Señor presidente, antes de comenzar, si fuera
posible, anotar un error, a ver si se puede subsanar, en la enmienda
134.
.
.
, donde pone: «disminución programa 462.
20»; debe
decir: «462.
10».
¿De acuerdo?
Pues, muchas gracias.

El senyor president:

Muy bien, señor Camarasa.

Pues, como decía, vamos a comenzar por la
enmienda número 83, del Grupo Compromís, y todas las
presentadas a la sección 05.
Para ello, tiene la palabra la
señora Mollà.

La senyora Mollà Herrera:

Gràcies, senyor president.

Anava a fer dos blocs, però com ni la pilleria em permetia tindre un
debat més.
.
.
, bé, (rialles) millor amb els grups de l'oposició, ho
faré tot seguit, perquè per a què vaig a estar deu
segons parada entre sis i sis minuts.

Començar, bé, amb les esmenes que
presentem.
.
.
N'hi han moltes que se repetixen any rere any, com
bé mos recorda el Grup Parlamentari Popular, però és
que, al final, resulta que la problemàtica que abordem en les
nostres esmenes i les línies d'actuació i objectius que
deuria tindre aquesta conselleria, sempre, sempre ens trobem amb el mateix.
Quan nosaltres comentem i tenim moltes de les esmenes adreçades a
augmentar les partides que vagen destinades a fomentar l'ús
del valencià, lògicament és perquè entenem que
en aquestes qüestions la política del Partit Popular en el
Consell i, en este cas, en la Conselleria de Presidència, falla.

Per tant, algunes de les esmenes, moltes
d'elles, van justament a adreçar-nos al foment de
l'ús dels valencià mitjançant entitats, empreses
audiovisuals, etcètera, sense ànim de guany i que siguen les
que augmenten les seves partides, per fomentar, si bé no el
trilingüisme, però, almenys, el bilingüisme, ¿no?
,
perquè entenem que aquesta és una tasca pendent del govern
valencià.
Fins i tot afegim amb un nou codi (veus) a aquestes partides que
vinga a ajudar les pimes del sector audiovisual per a programes que vagen
en la llengua valenciana.

En el tema de Radiotelevisió Valenciana o la
televisió autonòmica, lògicament, demanem,
perquè creguem que és acceptable.
.
.

El senyor president:

Senyories, guarden un poc de silenci.

La senyora Mollà Herrera:

.
.
.
demanar que aquestes, Radiotelevisió
Valenciana, televisió autonòmica, facen compliment de la
llei, i quan nosaltres volem que complixquen la llei, mos referim a la llei
d'ús i ensenyament en valencià.
Aquesta llei
d'ús i ensenyament en valencià mos parla que el 75% de
les emissions hauran de ser en valencià.
Hui per hui, no
s'està complint, sobretot en la televisió
autonòmica (veus), televisió autonòmica pública pagada pels
valencians i valencianes, no s'està complint aquesta llei.

Nosaltres no venim aquí a parlar
d'utopies.
.
.
Alguna sí, perquè quan diem que se
reduïxca el deute en un 75% de la televisió autonòmica,
doncs, bé, alguns poden creure que som utòpics.
Nosaltres
pensem que se poden fer aquestes coses i, per tant, les plantegem.
Plantegem que la Radiotelevisió Valenciana i televisió
autonòmica complixca la llei d'ús i ensenyament en
valencià en les seves emissions, que siguen del 75%, i, és
clar, tenint el deute que tenen, que aquest any 2009 l'afronten amb
el repte de reduir el deute en un 75%.
Esperem que el Grup Parlamentari
Popular i el Grup Parlamentari Socialista no creguen que açò
siga una utopia, perquè, sense dubte, vindran a beneficiar la
Radiotelevisió Valenciana, la televisió autonòmica.

A més, també se parla.
.
.
Bé, jo
ho reduiria en això de reciprocitat, però, bé, el que
ve a dir és.
.
.
, els acords amb altres televisions públiques
d'altres comunitats autònomes que tenen el mateix sistema
lingüístic, com el valencià, per fomentar la
producció conjunta, etcètera, etcètera.
Nosaltres
entenem que no fa molt el vicepresident, el senyor Rambla, es va
comprometre a fer justament açò que proposem, a intentar que
se produïra la reciprocitat entre altres televisions
autonòmiques i la nostra, i aquesta qüestió no és
que estiga fallant justament per la voluntat d'aquestes televisions
autonòmiques d'altres comunitats, no, està fallant pel
nostre vicepresident, que va ser el que va llançar aquesta promesa i
que no està complint, a més, mantenint unes actuacions que
nosaltres considerem que són danyoses, diria jo, quan no menys
beneficioses, perquè en alguns casos el que crea és
més crispació entre alguns sectors socials.

Però, bé, per això nosaltres
volem recordar aquesta promesa del senyor Rambla, i creguem que com que en
un moment de la seva vida va pensar que açò era bo per als
valencians i valencianes, doncs, bé, nosaltres creguem que cal
recolzar-lo en açò i, per tant, que no s'oblide que
és un dels objectius que ha de complir.

Entrant en la matèria més grossa de les
nostres esmenes, perquè també és la matèria
més grossa que té la Conselleria de Presidència, que
és el tema de l'administració local, nosaltres entenem
que hi han dos qüestions que, ja dic, són qüestions que
venim repetint any rere any i que esperem que algun dia siguen realitat i
que puga ser el dia d'avui, com és el tema de la llei de
comarcalització o del fons de cooperació municipal.

L'any passat, en la llei de
comarcalització recorde que el Grup Parlamentari Popular justificava
el «no» a desenvolupar la llei de comarcalització,
perquè posàvem un límit temporal de tres mesos.
Nosaltres, en el seu moment, ja vam dir que aquí se feien lleis prou
ràpides i que no enteníem per què no se podia fer
aquesta.

Bé, aquesta esmena no fou aprovada.
Un any
després tampoc s'ha desenvolupat ni amb voluntat ni tan sols
amb un avantprojecte aquesta llei de comarcalització, i en aquesta
ocasió nosaltres, perquè no ens puguen argumentar que no
és per voluntat política, sinó per límit
temporal, adrecem que es puga fer aquesta llei de comarcalització
durant el període de 2009.
Pense jo que un any i un mes, el Consell
tindrà temps a presentar a aquestes Corts la llei de
comarcalització, excepte que siga que la seva pròpia
incompetència li faça que no tinguen un temps per a
desenvolupar-la.
Però, bé, un any i un mes, per a un govern
deuria ser temps suficient per a desenvolupar una llei com aquesta.
I, si
no, ja dic, doncs, haurem d'adjudicar-ho a la incompetència
del govern.

I el fons de cooperació municipal.
.
.
,
aquí, ja és una qüestió redundant, però
és que, a més, en un moment de, ja dic, d'aquest govern
del PP que portem tretze anys, va estar inclòs en un moment
determinat en els pressupostos, justament a l'any següent que
aquesta acord se prenguera en el 1999, en l'assemblea de
Castelló de la Federació Valenciana de Municipis i
Províncies.
Un any després, d'aquest acord se mos va
aparéixer en la Conselleria de Presidència com a objectiu
desenvolupar el fons de cooperació municipal, sense especificar els
diners en aquell moment, perquè, si no, s'haguera vist
més clarament aquest incompliment, però almenys amb
objectius.

Des d'aquell 2000 que aparegué en els
pressupostos, no ha tornat a aparéixer, i ja en un ple fa no res el
senyor Rambla es va comprometre que en l'any 2009 no solament estaria
aquest fons de cooperació municipal creat, sinó que dotat amb
una quantia econòmica.
Doncs, bé, no està en els
pressupostos de 2009.
Per tant, el senyor Rambla, o ens va mentir o se va
enganyar o va tindre també promeses utòpiques sobre el seu
treball en la conselleria, però el que sí que està
clar és que és més necessari ara que mai aquest fons
de cooperació municipal.

I és més necessari no solament
perquè s'ha fallat en aquesta previsió que hauria
d'haver tingut el Consell quant a les ajudes adreçades als
ajuntaments, no solament per això, sinó perquè en
plena crisi econòmica, on el 2009 serà segurament molt
més dur que el 2008 i, el 2010, encara pitjor, crear-lo el
període que ve i dotar-lo de la quantia corresponent seria donar-li
un aire als ajuntaments que estan sofrint més que ningú la
crisi econòmica que afrontem.

Per tant, el Consell s'ha de responsabilitzar no
solament dels seus acords unànimes, no solament de les seves
promeses que ara veiem que són incomplides, sinó s'ha
de responsabilitzar al final del que és la tasca d'un govern,
que és, a qui més ho necessita, adreçar les seves
polítiques, sobretot econòmiques, no en paper, que quede
plasmat, però que quede mullat, ¿no?

Per tant, nosaltres entenem que ara més que mai
cal dotar aquest fons municipal de la quantia corresponent i, és
clar, crear-lo, ¿no?
, que, al final, són les esmenes que
nosaltres presentem.

A banda d'això, també, és
clar, adrecem més diners a les mancomunitats, més diners
també per als ajuntaments per a realitzar actuacions urbanes de
rehabilitació i dotació d'equipaments, més
diners també per a la Federació Valenciana de Municipis i
Províncies, i també més diners per al fons de
cohesió municipal.

Entenem que, ja li dic, és el grosso de la Conselleria de
Presidència on deuria anar la majoria de les partides que té
aquesta conselleria, i també la major part de la voluntat
d'aquesta conselleria de fer polítiques cap al ciutadà.

El senyor president:

Senyories, guarden silenci, per favor.

La senyora Mollà Herrera:

I, naturalment, les polítiques cap al
ciutadà on se veuen més i millor reflectides són les
polítiques que van adreçades als consistoris municipals,
són els que primer es fan càrrec de desenvolupar la tasca del
dia a dia, fins i tot desenvolupant competències que no són
les que els pertanyen per falta, ja dic, moltes vegades, de suport tant de
l'administració autonòmica com de
l'administració estatal, i, per tant, nosaltres entenem que
els deures no han estat fets, que en estos pressupostos no estan fets
encara, i per això nosaltres presentem aquestes partides.

Supose que el Grup Parlamentari Popular em dirà
que el Partit Popular fa moltes qüestions adreçades als
ajuntaments, moltes línies d'actuació, amb les partides
econòmiques que ja se contemplen hi ha més que suficient.
.
.
,
però, no, no se pot ser redundant en la situació que tenim
amb les mateixes quanties i amb les mateixes polítiques que ve
desenvolupant fins al dia d'avui el Partit Popular en el
 govern, ¡no!
, perquè la situació avui requerix
noves formes de fer política, noves línies
d'actuació, noves línies pressupostàries i,
és clar, augmentar les que ja estan contemplades, que no augmenten
-no augmenten- de l'any passat a aquest, i el 2009, ja
dic, serà un any molt difícil, i molt difícil sobretot
per al ciutadà de tots els dies, ¿no?
, la gent normal i
senzilla que el que vol es treballar i poder pagar la hipoteca i omplir la
cistella de la compta, i els consistoris municipals, que són els que
els ajuden en el dia a dia i els que fan front a moltes d'aquestes
qüestions, que en molts casos no els competixen, però que
sí que tenen damunt aquesta càrrega.

Per tant, jo crec que cal fer noves formes, cal fer
noves polítiques i cal fer noves partides pressupostàries.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Mollà.

Té la paraula, en representació del Grup
Popular, el senyor Asencio.

El senyor Asencio Adsuar:

Moltes gràcies, senyor president.

En esta intervenció tenim un poc més
d'extensió; en la següent, del PSOE, en tindrem menys.
Intentarem contestar qüestions també que són comunes.
.
.

En primer lloc, hi ha un gran bloc, efectivament, de
la intervenció de Compromís, respecte a
l'emissió en valencià, la producció de
l'audiovisual valencià, i tenim de fer certes precisions i
certes informacions.

En primer lloc, respecte al valencià, tenim de
dir que l'evolució és prou important.
L'any 1998
l'emissió total dels programes en valencià eren el
68,9% i el castellà, el 30,6%, i en original, versió
original, era el 0,5%.
L'evolució de 2007 podem dir amb
satisfacció que el valencià està en el 73,6%, el
castellà està en el 24,6% i l'emissió en
original, l'1,8, per tant, eixa emissió en original
està en consonància amb la pluralitat lingüística
internacional, els idiomes i la projecció de llengües, a part
de les espanyoles, per tant, hi ha quasi quatre voltes més en
difusió en original; respecte al castellà, ha baixat sis
punts respecte al que s'emetia en el 1998; i el valencià ha
segut una evolució també ascendent del 68,9 al 73,6, cosa que
vol dir també que estem al voltant d'uns cinc punts més
aproximadament de major emissió en valencià.

¿Què vol dir això?
Doncs,
això vol dir que hi ha una preocupació en esta iniciativa per
part de La Generalitat d'emetre més en valencià.

I respecte a l'audiovisual, tenim de dir que
tenim una.
.
.

Senyor president, ¿tinc nou minuts?
(Veus) Tres, sí,
perdó, tres, nou és (ininte­l·ligible) .
.
.

Bé, i respecte a l'evolució de la
producció audiovisual valenciana, simplement tinc de dir que la
producció pròpia passa de 50,9% en l'any 1998 al 57,1,
és a dir, 7,2 punts més; i la producció externa
contractada, del 48,4% al 42,7, -5,7 punts.
Més producció
pròpia de l'audiovisual valencià, menys
contractació externa.
.
.
I quant a coproduccions, del 0,7% en el 1998
al 2,3% en el 2007, 1,6 punts més.
Triplicat.

Per tant, crec que estem en línia de defensa
del valencià.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Asencio.

Té la paraula la paraula la senyora Roca.

La senyora Roca Castelló:

Gràcies, senyor president.

Señora Mollà, en líneas
generales, los presupuestos del año 2009 son presupuestos que
mantienen contención del gasto, establecen medidas que intentan
superar las dificultades económicas que atravesamos y que tienden a
garantizar, sobre todo, las políticas sociales.
Recordemos que se
están destinando más de los dos tercios del presupuesto para
educación, que aumentará un 3,6%, sanidad siendo el 40% del
total del presupuesto, y la atención a la dependencia.

Como dato, decirle que de cada diez euros que el
gobierno valenciano destinará a los presupuestos de este año,
8,4 están destinados a estas políticas sociales en
comparación con los 5,4 euros que dedica en sus presupuestos
generales el gobierno de la nación.

Tiene en cuenta también el compromiso de
cumplimiento de la ley general de estabilidad presupuestaria, como se ha
venido viendo en los últimos años, y en este presupuesto de
2009, como característica, interesa remarcar esa contención
del gasto y sobre todo la austeridad.
Confío en que prevalezca por
parte de todos los grupos representados en esta cámara el criterio
de responsabilidad para comprender y aceptar lo que se está
presentando en estos debates.

Por parte del gobierno de La Generalitat,
adelantándose el gobierno de la nación, se pusieron en marcha
medidas que permitían hacer frente a la situación de crisis,
plan de impulso de economía de algo más de mil cuatrocientos
millones de euros, planes de competitividad que afectaban a
veintidós sectores empresariales, los más importantes de
nuestra comunidad, un plan de financiación a través del
Instituto Valenciano de Finanzas de unos seiscientos millones de euros para
las pequeñas y medianas empresas; además de beneficios
fiscales para que los individuos de rentas medias y bajas, que sufren en
sus hipotecas el mayor coste, pudieran enfrentarlas con menos dificultad;
un plan para el desarrollo de suelo industrial -10.
000 millones de
metros cuadrados- que actualmente se están movilizando para
estas nuevas iniciativas.

Y además se pone en marcha un conjunto de
políticas de internacionalización de nuestras pymes para
compensar la disminución de la demanda interna y del consumo,
aumentando las exportaciones.
Esto en líneas generales.

Con respecto al tema que nos ocupa, el de la
Conselleria de Presidencia en su sección 05, recordarle que esta conselleria sufre una
disminución del 13,3% respecto al presupuesto del año
anterior, un descenso considerable en el capítulo II -un
14,2%- y un ligero incremento del capítulo I -un
1%- como consecuencia de la apuesta del Consell por la austeridad en
una situación de incertidumbre económica como la actual.

Vuelvo a repetir que en estas cuentas, sobre todo en
estos momentos, en la conselleria que nos ocupa, imperan los principios de
contención del gasto, responsabilidad, rigor y necesidad.

De igual modo, hay que destacar el descenso de los
gastos de personal del programa 125.
10, referente a la
administración local, -ya metidos más en materia-
debido a la modificación de la estructura de la Conselleria de
Presidencia, en virtud del Decreto 28/2008, de 18 de septiembre, del
presidente de La Generalitat.
Así, la Secretaría
Autonómica de Relaciones con el Estado y la Unión Europea se
fusionó en la Secretaría Autonómica de Cohesión
Territorial, optimizando los recursos humanos de ambas secretarías.

Ha hecho usted mención expresa también a
alguna de las enmiendas que, efectivamente, se repiten algunos años.

Con respecto.
.
.
Hace usted una enmienda -en
el caso suyo concreto es la 104, por lo que, al menos, tengo yo
numerada- que habla sobre la disponibilidad de aumentar para las
mancomunidades 750.
000 euros.
Estas cantidades que ustedes adicionan,
además de estar en otras líneas presupuestarias,
tendrían que tener en cuenta, habían de leer ustedes, cuando
hacen la enmienda, completa porque es que lo hacen detrayéndola del
capítulo II de la dirección general, que está siendo
muy ajustado para el desarrollo de las competencias propias de este
departamento.

Con respecto al.
.
.
Hace otra.
.
.
Aparte de las
mancomunidades, habla usted también, en una de sus enmiendas, de
dotar económicamente con una cantidad más elevada a la
Federación Valenciana de Municipios y Provincias.
Esta sería
la enmienda 106 -tengo aquí apuntado- y he de decirle
que la Federación Valenciana de Municipios y Provincias se haya
suficientemente dotada con la cantidad de 1.
250.
000 euros para atender los
gastos de funcionamiento en el ejercicio 2009, no precisando, por tanto,
incrementar igual importe para tales gastos en detrimento del
capítulo II del programa 121.
20, alta dirección y servicios
generales, que además de atender la totalidad de los servicios
generales de presidencia y de Conselleria de Presidencia, ha visto mermados
los gastos de funcionamiento para 2009.

En este orden de cosas, ha nombrado usted
también el incrementar las líneas económicas para el
fondo de cooperación municipal, acordado en la asamblea de la
Federación Valenciana de Municipios y Provincias de 1999 en
Castellón.
No sería posible en estos momentos regular el
fondo de cooperación municipal en los términos de lo acordado
en 1999, ya que el propio Estatuto de autonomía, en su
artículo 64.
3, establece los criterios y condiciones para que se
cree el fondo de cooperación municipal de la Comunidad Valenciana.

A pesar de lo complicado del momento, puesto que se
trata de una cuestión que no puede tratarse aparte de la
financiación local, de la financiación autonómica y
del millón de ciudadanos de esta comunidad que no existen para el
gobierno central, es voluntad del Consell acercar posturas que culminen en
la creación del fondo.
Para ello, en cumplimiento a lo dispuesto en
el mismo artículo del Estatuto de Autonomía, por acuerdo del
Consell, de 6 de junio de 2008, se ha creado la comisión mixta de
cooperación entre La Generalitat y la Federación Valenciana
de Municipios y Provincias.
Eso sería dando respuesta a la enmienda
que ustedes presentan como número 90.

En la misma línea, se encuentra la
número 93, con respecto a este aumento de la línea de
financiación.

Y por no alargarme mucho más, creo que he
podido comentar aquellas cosas sobre las que ustedes han hecho
hincapié.

Y nada más.
Muchas gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Roca.

Debatudes les esmenes de Compromís, anem a
passar a debatre el bloc d'esmenes presentades pel Grup Socialista,
que comencen en el número 120 i totes les que ha presentat a la
secció 05.
Per això, la primera que té la paraula
és la senyora Salvador.

La senyora Salvador Rubert:

Gràcies, senyor president.

En primer lloc, i de manera global, qualificar el
pressupost destinat a aquesta secció d'insuficient, en un
àrea específica com és la de l'acció
exterior, la dedicada a les relacions externes i a l'oficina de
Brussel·les.

Insuficient també és
l'aportació en matèria de formació, en una
temàtica tan necessària com és, per als joves de la
Comunitat Valenciana, la formació en el procés de
construcció de la Unió Europea.

Vostés, en definitiva, demostren la falta de
visió política per no plantejar, un any més, cap
aportació econòmica per al Comité Valencià per
als Afers Europeus i per a l'Observatori de Polítiques
Europees, el primer d'ells, inclús, prevista la seua
creació en l'Estatut d'autonomia.
No apareix en el
pressupost, com tampoc apareix l'Observatori de Polítiques
Europees.

Per tant, lamentem, un any més, una
intervenció que, probablement, podia ser un «còpia i
pega» de la intervenció de l'any passat, perquè
tampoc l'any passat, en el pressupost, es preveia cap
assignació per aquests dos organismes, que considerem, des del Grup
Parlamentari Socialista, importants per a donar una major projecció
de la Comunitat Valenciana en l'exterior i aprofundir en esta
matèria.

El Comité Valencià per als Afers
Europeus no és que només estiga la seua creació en
l'Estatut d'autonomia, sinó que, a més, el senyor
Rambla, per tres vegades consecutives ja, ha fet referència a la
seua imminent creació.
Per tant, ens alarmem i ens lamentem que, una
vegada més, estiga desaparegut d'aquest pressupost.

I, com no?
, acabar fent referència a la Casa de
la Mediterrània i eixa reducció de 800.
000 euros en una
esmena presentada pel Partit Popular, cosa que ens deixa
pràcticament sense paraules.
Este projecte és una iniciativa
del Govern d'Espanya.
Per segon any consecutiu, als pressupostos del
Govern d'Espanya, apareix pressupostada la Casa de la
Mediterrània i lamentem que vostés hagen presentat aquesta
esmena de reducció en la meitat del que inicialment estava projectat
en el pressupost.

Per tant, no hi ha falses justificacions; no hi ha
falses excuses per a aquesta reducció que, a més, aquesta
quantitat se'n va a la Societat Gestora per a la Imatge
Estratègica i Promocional de la Comunitat Valenciana.

Per tant, en definitiva, vostés, en este
pressupost, en matèria d'acció exterior,
situació precària i lamentable.
Diuen que estan al centre del
món i, en definitiva, probablement, al centre del món en
què estan és en el d'Alicia
en el país de las maravillas.
Per tant,
jo els demane que es desperten, perquè aquesta situació
és improrrogable en el temps.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Salvador.

Té la paraula el senyor Vicente.

El senyor Vicente Navarro:

Gracias, señor presidente.

Bien, es ocasión, en este debate de enmiendas
al presupuesto, que hablemos también -a juicio del Grupo
Socialista- de lo que representa este programa de
administración local.

Lo primero, para desmentir algo que se ha visto
publicado estos días en muchos medios de comunicación: que el
señor vicepresidente del Consell, señor Rambla, hablaba este
viernes, a cuenta de una reunión del Consell, de 2.
178 millones a
destinar a los ayuntamientos, algo que es francamente inverosímil,
porque las propias cuentas que él mismo publica hablan de que este
programa de administración local no pasa de los 36 millones de
euros, con lo cual no deja de sorprendernos que se haga precisamente estas
aseveraciones, cuando estamos en el debate de presupuestos, cuando
está negro sobre blanco la ley de presupuestos, aquí encima
de la mesa de cuerpo presente.

Por lo tanto, entendemos que.
.
.
Bueno, no sabemos,
no sabemos el señor Rambla qué cuentas se hace respecto del
programa de administración local, pero bueno, parece que anda un
poco despistado, como suele ser habitual al alza, no a la baja.

Es un programa que este año, precisamente,
destina menos recursos a los ayuntamientos, concretamente, un 24,6% menos
que en el presupuesto anterior de 2008.

Por eso precisamente, el conseller Rambla no ha hecho la aseveración que hizo el
año pasado en su comparecencia habitual de presupuestos.
En aquel
entonces decía que una de las grandes apuestas de estas cuentas son
nuestros municipios y el apoyo incondicional y decidido al municipalismo
valenciano.
Eso es un apoyo que -se conoce- ha ido a menos,
-insisto- un 24% menos que en 2008.

Es también un presupuesto nuevamente que tiene
como una de sus constantes la discrecionalidad.
El 80% de las ayudas, de
las transferencias que hay en este programa ya están repartidas, ya
tienen destinatario.
Solamente un 20% quedan para que los ayuntamientos
libremente, en concurso público, puedan acceder a esos fondos, algo
que nosotros también, con nuestras enmiendas, pretendemos cambiar.

El fondo de cohesión territorial, que ha sido
hasta el momento el emblema bajo el cual, también pretendiendo
alterar los términos, se hablaba de fondo de cohesión
territorial y no del fondo de compensación territorial, que es el
que anteriormente se ha nombrado y que es el que los municipios valencianos
acordaron por unanimidad en el año 1999, una línea de ayudas,
la del fondo de cohesión territorial, que también sufre un
recorte del 43% -nada menos- para el año 2009.

Y el plan Mejora de municipios, que se ha convertido
en el mascarón de proa respecto de la crítica del programa de
inversiones que el gobierno central ha puesto encima de la mesa para los
ayuntamientos, ha sido el mascarón de proa de la crítica al
gobierno central y este programa, este buque insignia, también cae
en relación a 2008, en esta ocasión, un 7%.

Es decir, todo esto suma, o mejor dicho, resta
más de 11 millones de euros -insisto- en relación
a las cuentas de 2008.

Y claro, además hemos asistido en las
últimas horas al intento torpe, por parte del Consell, de
contrarrestar políticamente el fondo de inversión del
gobierno central con unas ayudas, la del plan Mejora, que además,
para el próximo año, irán a menos si nada cambia en
este debate presupuestario.

Por lo tanto, entendemos, entendemos que es un
programa escaso; que se queda corto, como suele ser habitual; que
está presidido por las constantes de la discrecionalidad y de
escamotear recursos a las corporaciones locales y, por lo tanto, ni por
asomo se llega a lo que las corporaciones locales, en el año 1999,
solicitaban al Consell: un fondo de compensación territorial para
las competencias impropias.

Nos preocupa que, en un determinado momento, el
Consell hiciera gala de coordinarse con los presidentes de las diputaciones
provinciales.
Por eso hemos querido que exista una enmienda, porque se
habló en su momento de una cumbre que ha desaparecido en el tiempo y
nosotros no quisiéramos pensar que esa cumbre de presidentes de las
diputaciones provinciales no se ha producido porque -bueno- el
señor Fabra está en la situación procedimental en la
que está y con el señor Ripoll parece que no haya,
precisamente en estos tiempos, un idilio respecto del presidente del
Consell y el presidente de la Diputación de Alicante.
A nosotros no
nos gustaría que esa situación tan difícil por la que
están atravesando ustedes en Alicante, la pagaran los ciudadanos y
por eso insistimos en que esa coordinación se haga efectiva y se
vuelva a repetir, si es que alguna vez la ha habido.

Nada más y muchas gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Vicente.

Té la paraula la senyora Espí.

La senyora Espí de Navas:

Bueno, las enmiendas que presenta el Grupo
Parlamentario Socialista se refieren, en lo fundamental, al sector del
audiovisual y a televisión valenciana.

Todo el paquete de enmiendas, tiene dos partes
claramente diferenciadas: las que se refieren a la entidad
Radiotelevisión Valenciana como empresa, que también tiene
dos partes claramente diferenciadas: la de gestión
-lógicamente- y la de previsión de qué va
a ocurrir con el ente público de Radiotelevisión Valenciana
en nuestra comunidad y qué perspectivas tiene el gobierno valenciano
que, desde luego, estos presupuestos, desde nuestro punto de vista, no
dibuja en absoluto qué alternativas daríamos nosotros y
qué temas consideramos necesarios debería recoger.

En lo fundamental, y en lo que nos referimos a
Radiotelevisión Valenciana, estamos hablando de la necesidad de
mencionar explícitamente y con contenidos el contrato programa.
Así lo definimos y le ponemos también periodicidad y tiempo
y, sobre todo, el proceso de debate y quién debe participar del
desarrollo de ese contrato programa.

Para eso, nosotros planteamos, lógicamente, un
contrato programa que tenga una vigencia como mínimo de tres o
cuatro años.
Tenemos experiencias de otras comunidades y tenemos la
experiencia que hoy por hoy, y después de un año y medio de
funcionamiento, podemos plantear, desde nuestro punto de vista como
positivas, del acuerdo marco de Televisión Española.

Nosotros planteamos ese contrato programa a tres o
cuatro años, que claramente aborde nuevas fórmulas y fuentes
de financiación, así como las medidas que se deben de adoptar
de nueva producción, nuevos programas.
.
.
Planteamos de nuevo un
plan de estabilidad y sostenible, de nuevo, los 1.
200 millones de deuda
insostenible, la cantidad que este año plantea La Generalitat para
ayuda a Televisión Valenciana, cuando realmente lo que va a
solucionar son los gastos fijos y, de alguna forma, solo parte del
endeudamiento.
Bueno, plantearíamos ese plan de estabilidad como una
de las enmiendas.

Queremos saber qué van a hacer ustedes con los
nuevos multiplex, si realmente van a haber nuevos programas y canales, o lo
que se entiende como segundos canales, que aproveche las tecnologías
para situar Canal 9 y la Televisión Valenciana a la cabeza de lo que
debería ser con los nuevos procesos tecnológicos, aprovechar
las nuevas sinergias.
.
.
Nos gustaría saber si se
conectará con el sistema educativo, con los desarrollos de
teleasistencia, con los distintos sectores productivos, para temas como
gestión del empleo.
.
.
Cuestiones que otras televisiones
autonómicas están trabajando y que nosotros aquí,
desde luego, ni se le ve ni se le espera.

Queremos saber si va a tener consecuencias para la
Televisión Valenciana y lo deben recoger unos presupuestos, otras
comunidades autónomas sí lo hacen.
El recorte de tiempo, por
ejemplo, en publicidad y en tiempos de publicidad.
Eso no es solo ganar en
calidad, cumplir una exigencia europea, y que nos están exigiendo
los sectores de producción privada también y que se
está haciendo a nivel tanto autonómico como estatal, sino que
además eso tiene que tener una planificación, porque si va a
haber un recorte de tiempos, aunque sea un minuto de los tiempos generales
por hora de producción, eso va a tener unas consecuencias en costos
que, señores, tendrán que decirnos cómo lo piensan
solucionar.

Desde luego, también planteamos enmiendas que
tienen que ver con una mayor transparencia.
La parte que no es de
teoría, que es lo que venimos reivindicando desde tiempo inmemorial,
una nueva revisión de la ley de Radiotelevisión Valenciana,
porque esto cada vez consideramos que es una exigencia vital para la propia
supervivencia del ente.

Planteamos también.
.
.
, en cuanto al tema
económico, nosotros estamos planteando un incremento importante para
televisión valenciana y para intentar solucionar los problemas de
déficit y de gasto corriente que tiene la propia televisión.
Y planteamos una enmienda económica acabando con un programa que no
entendemos cómo sigue en los presupuestos, que es el 462.
10.

Por otro lado, planteamos, una vez más, la
relación del Consell con los medios de comunicación.
Exigimos
la puesta en marcha del consejo del audiovisual.
Y de verdad, nos
gustaría que quedara claramente reflejado, porque, además,
saben que estamos obligados por el propio estatuto de autonomía, y
no hay nada que justifique el retraso, salvo la falta de voluntad de
diálogo.

Queremos entender, con todo lo que nosotros estamos
planteando, con las ayudas que planteamos a la pequeña y mediana
empresa, a los sindicatos, con insistir de nuevo en la creación del
consejo de redacción del ente público, incrementar de verdad
la democratización, el que sea la televisión valenciana un
elemento básico de la reflexión de lo que significan las
nuevas formas de hacer política en todos los países de
nuestro entorno, incrementar las fórmulas de
participación.
.
.
Todo eso que, desde luego, no figura en ninguno
no solo de los contenidos que plantean ustedes como líneas
fundamentales de actuación, sino también como el ver que
desde Presidencia no solo le preocupa una etapa anterior -que tanto
preocupa al señor Camps, y así lo manifestó al
señor Lago, que no salía nunca en la tele-, y al final
no sale en unos presupuestos, con lo que al final se sigue garantizando que
Presidencia se seguirá encargando de que el señor Camps salga
mucho en la tele.

Y a nosotros, de verdad, señores.
.
.

El senyor president:

Senyora Espí.
.
.

La senyora Espí de Navas:

.
.
.
y señoras, nos preocupa mucho más
que salga el señor Camps en la televisión que que los
ciudadanos valencianos tengan un gobierno que sea capaz de tener un
proyecto para una televisión y los medios de comunicación de
la Comunidad Valenciana del siglo XXI.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Espí.

Té la paraula, en representació del Grup
Popular, el senyor Ovejero.

El senyor Ovejero Adelantado:

Sí, gracias, señor presidente.

Miren, señorías del Grupo Socialista, de
sus enmiendas números 120 a la 144, correspondientes a la
sección 5, les adelanto que no vamos a aceptar de momento ninguna.
Es posible que hasta el pleno pudiéramos aprobar alguna en base a la
semántica o al léxico, pero nunca a las que impliquen
modificación económica.

Y como siempre, en pro de la economía
procedimental, les argumento nuestra oposición en base a tres
argumentos básicos y sencillos.

Primero, desean ustedes con sus enmiendas, un
año más, a pesar de lo que está acaeciendo en el campo
económico, suprimir la sociedad gestora de la imagen promocional de
la comunitat.
Por lo
tanto, que no vendamos nuestras excelencias, nuestros atractivos
territoriales y sociales.
.
.
vamos, que no nos conozcan, que
desaparezcamos como foco de atracción turística y
geográfica, con lo que ello conllevaría de destrucción
de creación y mantenimiento de puestos de trabajo y creación
de riqueza.

Segundo.
No solo parece que quieren que desaparezcamos
como industria turística de primer orden, sino que a su vez intentan
suprimir a nuestros vendedores, entre comillas, a nuestra dirección
comercial, por profesionales independientes y notarios a la realidad
económica y social de nuestra comunitat, eliminando el programa 462.
10, de relaciones informativas.
Vamos, que de un plumazo, si por ustedes fuera, eliminarían nuestra
industria por excelencia, el turismo, principal generador de riqueza y
empleo en nuestra tierra.

Y, por cierto, con la modificación que usted ha
aludido, lo que adecuamos es la línea de subvención a la Casa
del Mediterráneo, a lo estipulado como aportación de La
Generalitat en el borrador ya firmado recientemente.
.
.
el convenio de
colaboración entre el Ministerio de Asuntos Exteriores y la Agencia
de Cooperación Internacional.

Por lo tanto, el resto, lo que vamos a hacer es
dedicarlo a la promoción de la imagen de Alicante en todo el mundo a
través de la sociedad gestora, esa que ustedes quieren eliminar,
porque consideramos que es un instrumento eficaz y contrastado para apoyar
las políticas en materia de cohesión territorial y generadora
de proyectos vitales para la proyección de nuestra tierra, como ya
les he explicado hace unos momentos.

Y tercero.
La verdad es que para qué emplear
más tiempo ante estas enmiendas suyas, reiterativas, como usted ha
indicado, año tras año, a lo que ustedes replican: porque los
populares presentamos siempre los mismos presupuestos.
Pero,
señorías, es lógico, las líneas argumentales de
nuestras cuentas son las que marcan nuestro programa de gobierno, el cual
cumplimos y que, además, sigue creando riqueza y empleo, a pesar de
sus políticas nacionales, las del gobierno socialista de ustedes,
que lo destruyen continuamente.

Y si a todo ello sumamos su anuncio previo a una
abstención de estos presupuestos, en base a no sé qué
ocultos intereses, para qué entrar en más discusiones.

Seguiremos, señoría, los populares
gobernando con los medios económicos que nos otorgamos los
valencianos, y ustedes, los socialistas valencianos, sigan buscando su
rumbo.
Y no tengan la menor duda, si lo encuentran, podremos seguir
hablando, pero claro está para los presupuestos del 2010.

Muchas gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Ovejero.

Té la paraula el senyor Asencio.

El senyor Asencio Adsuar:

Moltes gràcies, senyor president.

Bé.
En primer lloc, dir que hi havia
possibilitat a la millor d'haver aplegat a algun tipus
d'aproximació en dos de les esmenes, però no ha sigut
possible.
Per tant, votarem en contra de totes les esmenes en este bloc de
Radiotelevisió Valenciana.

Tenemos que decir varias cuestiones, porque se habla
siempre como mascarón de proa, el tema económico, el desastre
económico, la deuda de Radiotelevisión Valenciana, 1.
200
millones, el contrato programa como la solución mágica, pero
que en este momento no hay contrato programa.
.
.

Bien, yo, frente a todo eso, tengo que decir ciertas
cosas y salir en defensa del grupo de Radiotelevisión Valenciana y
dar ciertos datos, para que al final sepamos de qué estamos
hablando, en cuanto a los presupuestos.

En primer lugar, decir que los contratos programas que
cuestan en otras comunidades autónomas, están por encima de
lo que va a inyectar ya en forma de contrato programa, cuando a lo largo de
este año próximo se formalice entre el consejo de
Radiotelevisión Valenciana y el Consell, que son los que
están legitimados para realizar ese contrato programa.
.
.
Decir
que están muy por encima.
Cataluña, por ejemplo, su contrato
programa son 250 millones de euros.
O, por ejemplo, Andalucía son
200 millones de euros.
Por no hablar de Radiotelevisión
Española, que estamos hablando de casi 590 millones, pero, en fin,
estaríamos hablando de una televisión estatal.

Canal 9 solamente va a tener una transferencia de
estos presupuestos de La Generalitat, de 149 millones de euros.
Por lo
tanto, es menos el coste público de transferencia que va a tener
Radiotelevisión Valenciana que otras comunidades donde gobierna el
Partido Socialista.

Por hablar de otros parámetros que se han
hablado aquí, deuda de 1.
200 millones de Radiotelevisión
Valenciana.
Estamos hablando de que la televisión de
Cataluña, su grupo, tiene 1.
900 millones de euros.
Y podemos decir,
por ejemplo, que la televisión gallega tiene un solo canal,
Radiotelevisión Valenciana tiene tres, el uno, el dos y el
internacional.

Señores, Radiotelevisión Valenciana es
la televisión, el conjunto de difusión autonómico
más económico que tenemos en España, con cifras de
poblaciones homologables.
Lo que pasa es que quien no quiere admitirlo, no
lo admite, no admite que emitimos más en valenciano.
Ustedes, en una
de sus enmiendas, el Partido Socialista dice: «que se emita
más, aumentar.
.
.
» (Veus) Hay mucho más que cuando gobernaban ustedes.

Cuando se habla de producción autóctona,
hay mucho más, y del audiovisual.
Por ejemplo, en lo que son
contrataciones al audiovisual valenciano, en 2005 eran 7.
400.
000 euros;
2006, 18.
169.
000, un 250% más; año 2007, 20.
237.
000, un 14%.
Es decir, vamos a más en producción propia, vamos a
más en emisión en valenciano.

Y en cuanto a los presupuestos, si es lo que les
preocupa, y es la primera introducción que han hecho en su
intervención, los presupuestos decirles que hay que una
reducción del 10,4%, 28 millones, exactamente 28.
080.
000 euros menos
de gasto, excluyendo la partida de amortizaciones de deuda, que pasa del
capítulo.
.
.
a financiar por la propia entidad de
Radiotelevisión Valenciana, a ser pagado directamente por la
Generalitat valenciana.
Por cierto, en una misma fórmula, que es la
que se está desarrollando en Radiotelevisión Española
y la que se está impulsando en otras televisiones
autonómicas.

Y para terminar ese capítulo, porque por mucho
que les decimos ustedes no rectifican, no cambian, estas son las cifras,
estos son los datos y los parámetros.

Ustedes hablan de Canal 9, de Radiotelevisión
Valenciana, como un auténtico desastre, cuando 1.
200 millones de
euros era el sistema de financiación como el que tenía
Radiotelevisión Española o las demás televisiones
autonómicas.
(Veus) Asumían las operaciones de deuda para gasto corriente
y para inversión los propios grupos televisivos y, por lo tanto,
siempre acababan con números rojos, en deuda, siempre con deuda y
siempre con más deuda, pero era una situación puramente
contable, que en estos momentos y con el contrato programa se
solucionará, puesto que la deuda pasará a ser
financiación de la propia Generalitat, como del estado en
Radiotelevisión Española o como en otras comunidades
autónomas.

Y, por lo tanto, los recursos que tendrá el
ente de Radiotelevisión Valenciana serán recursos propios sin
endeudamiento.
Ahí se les acabará a ustedes la charanga y la
pandereta siempre diciendo que se aumenta la deuda, confundiendo deuda con
déficit, cuando el sistema de financiación de todos los
medios de comunicación era el mismo en las comunidades
autónomas y en toda España.

Por lo tanto, un primer aspecto económico que
queríamos aclararles, aunque ustedes seguirán con la
confusión, era ese.

Después, en algunas de las enmiendas han
planteado ustedes, y con esto contesto.
.
.
, algunas de las enmiendas
más generales que han ustedes introducido aspectos de mejora de
gestión económico, el tema del contrato programa,
austeridad.
.
.
En fin, les he contestado a todo ello.

Hablan ustedes en una sus enmiendas de reducir de
forma gradual la publicidad en Radiotelevisión Valenciana.
Me hace
mucha gracia, porque yo no sé si este tipo de enmiendas no las leen
o leen una y se les olvida enseguida y van a por la siguiente.
Ustedes
piden en su enmienda 168 reducir de forma gradual la publicidad, y
después resulta que en la enmienda 150 nos piden aumentar en un 5%
los ingresos publicitarios.
Yo no sé muy bien si al mismo
tiempo.
.
.
(Veus) No,
no.
Se puede hacer, con magia.

El senyor president:

Senyories, per favor.

El senyor Asencio Adsuar:

Con números reales, no.
Si usted reduce los
tiempos de emisión, difícilmente captará usted
más recursos, tiene menos tiempo.

Y en segundo lugar, (veus) tengo a ustedes que decirles que aumentar.
.
.

El senyor president:

Señorías, señorías, por
favor.

El senyor Asencio Adsuar:

.
.
.
yo que les he escuchado, tengo a ustedes que
decirles que la publicidad no se aumenta por real decreto.
La publicidad
depende, en primer lugar, de las disponibilidades de empresas.
Creo que
ustedes negaban la crisis hasta no hace mucho, pero la siguen negando
aquí.

¿No saben ustedes que las empresas el primer
capítulo que van a reducir es el de publicidad, y es uno de los
primeros capítulos cuando hay crisis que las empresas no van a poder
mantener?
¿Cómo plantean ustedes una enmienda de un aumento
de un 5%, cuando plantean, por un lado, que haya reducción de
tiempos en Radiotelevisión Valenciana, y, por otro lado, las
empresas van a poder pagar menos?
(Veus) Explíquennos ustedes.
.
.

El senyor president:

Señorías.
.
.

El senyor Asencio Adsuar:

.
.
.
cómo se puede aumentar el global un 5%.
(Veus)

Bien.
Hablan ustedes de impulsar el TDT con nuevos
canales.
(Veus) Bueno,
el TDT quiero decirles.
.
.

El senyor president:

Senyor Asencio, senyories, per favor.

El senyor Asencio Adsuar:

Es que no me dejan, yo les he oído.
(Veus)

El senyor president:

Senyories, vostés han tingut el seu torn de
paraules, deixen que el senyor representant del Grup Popular tinga el
d'ell, i sense interrompre'l.

El senyor Asencio Adsuar:

Moltes gràcies, senyor president.

Dicen de impulsar el TDT con nuevos canales,
desarrollo de teleasistencia.
.
.
Miren, en estos momentos tenemos 96% de
cobertura.
Somos la primera comunidad que tiene mayor cobertura de
población.
Lo que ocurre es que a partir de ahora es más
difícil y muchísimo más costoso cubrir el 4% restante.
Vamos por encima de lo que nos exige la ley, en ese momento, actualmente,
aunque la ley exige, al final, el 100%.

Y habrá que llegar a acuerdos con instituciones
públicas, diputaciones, con las confederaciones, porque hay puntos
donde afectan.
.
.
los posibles repetidores.
.
.
, hay que tener
disponibilidades, por ejemplo, de la Confederación
Hidrográfica del Júcar, habrá que tener empresas en
telecomunicaciones y compartir gastos entre todos, para de alguna manera
cumplir todos, pero dentro de una inversión razonable y que no sea
ruinosa.

Por lo tanto, en cuanto al tema de sinergias con el
sistema educativo, son uno de los.
.
.
estos objetivos de
Radiotelevisión Valenciana, el interactuar con el sistema educativo,
se desarrollan documentales, hay DVD, hay programas o proyectos de
iniciativa educativa que tiene a través de documentales su
expansión.
.
.

Y, bueno, Canal 9, Radiotelevisión
Valenciana.
.
.
son plurales, son democráticos.
Ustedes plantean
enmiendas de debate y cosas.
.
.
Miren, en Punt Dos todos los debates de
control al gobierno, al Consell, se emiten en directo.
¡Esto es un
avance!
Pero, ¿por qué no tienen ustedes que reconocer que es
un avance?
Además, un debate al natural, en directo, lo que hay, sin
maquillajes, que es lo que algunos pretenden con montar programas.
.
.
Lo que
pasa es que igual no son del interés de los ciudadanos, porque
ustedes, a pesar de esos programas y a pesar de esas emisiones, no
están satisfechos.
La verdad es que yo compararía la actual
Radiotelevisión Valenciana con la de entonces.

Y miren, el tema también de emisión de
radio digital DAV, pues mire, en estos momentos hay una alta
confusión sobre la viabilidad, ¿eh?
, de la
digitalización de la radiodifusión sonora, que se utilice en
un futuro.
Hay nuevas tecnologías, van entrando.
Y, por otro lado,
decir que tampoco se tiene que plantear como una sustitución de la
radiodifusión tradicional.
Es mejor esperar, en ese aspecto, hasta
que se clarifique la situación tecnológica y tengamos unas
opciones más claras, pues es una tecnología muy cara y hay
que esperar.

Muchas gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor diputat.

Senyories, passem a l'esmena 145 del Grup
Popular.

Moltes gràcies.

Senyora Mollà?

La senyora Mollà Herrera:

Se pot fer el torn en contra de l'esmena?

El senyor president:

Se pot fer el torn en contra de l'esmena?
Habitual no és.
L'habitual en els debats és que si un
grup no utilitza el torn a favor, no s'utilitze el torn en contra.
Si
vosté me pregunta si el reglament diu que té dret, crec que
el reglament diu que té dret.

La senyora Mollà Herrera:

Val, doncs jo exercisc el meu dret.

El senyor president:

Si és el seu dret i vosté vol
utilitzar-lo, està en el seu dret d'utilitzar-lo.
També
li dic que no és la forma habitual que s'ha tractat este debat
en.
.
.
no ací, sinó en esta comissió i en qualsevol
altra comissió, però vosté té el seu dret.
I,
per descomptat, efectivament, el que sí que li recomane, si utilitza
el dret, és que veja exactament quin és el contingut de
l'esmena, perquè cal parlar exactament del contingut de
l'esmena.

La senyora Mollà Herrera:

Gràcies, senyor president.

El senyor president:

(Parla amb el
micròfon desconnectat) Senyor
Marí, vosté volia (inintel·ligible) .
.
.
paraula?

El senyor Marí Olano:

Sí, simplemente para indicar que en esta
cámara muchos somos nuevos.
Yo soy uno de los nuevos en esta
cámara.
Este es mi segundo año.
.
.
, mi primera legislatura, mi
segundo año.
Y hemos respetado una manera de proceder que han
practicado todos los que nos han precedido en la representación del
pueblo valenciano.
Cambiar esa manera de proceder por una enmienda de las
miles que tienen los distintos presupuestos que año tras año
se debaten en esta cámara, me parece.
.
.
, como mínimo,
aventurado.

La señora diputada está en su derecho,
pero si hay algún sitio donde la costumbre tiene más valor
que en otros es en las Cortes, en el parlamento.
La señora diputada
tiene su derecho, pero a eso tendremos que atendernos todos en el futuro.

Yo no creo que sea procedente, lo digo con todo el
respeto hacia la presidencia y con todo el respeto, también, hacia
el ejercicio de sus derechos por el resto de grupos parlamentario y por el
resto de diputados individuales.
No creo que sea procedente, por una
enmienda que le parezca más o menos adecuado a alguien y por el
hecho de querer o no demostrar algo, cambiar esa manera de proceder de los
últimos años.

Muchas gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Marí.

Senyor Camarasa, vosté volia fer alguna.
.
.
?
Senyora Salvador?

La senyora Salvador Rubert:

(Parla amb el
micròfon desconnectat) Sí,
demanaria també, si fóra possible, el torn de rèplica
d'aquesta esmena, perquè considere que és important el
debatre-la.
(Remors)

El senyor president:

Senyor Marí, jo compartixc des de la primera
fins a l'última paraula que vosté ha dit, efectivament,
en eixe sentit, perquè és la forma de procedir, almenys, de
tots els anys que el parlament té vida.
Però, el reglament
diu el que diu.

El senyor Marí Olano:

Y por parte del Grupo Parlamentario Popular no hay
ningún inconveniente a que el presidente adopte esa decisión.

El senyor president:

El reglament diu el que diu.
I, en eixe sentit, si ha
d'haver torn en contra i l'han demanat els dos grups
parlamentaris: ¿caldria partir el temps, senyoria, senyor lletrat?
(El senyor lletrat parla amb el micròfon desconnectat) ¿Partir el tiempo?
(El
senyor lletrat continua parlant amb el micròfon desconnectat) Doncs, molt bé.

Senyories?

La senyora Mollà Herrera:

Abans de procedir, jo crec que el sistema d'este
any també ha canviat respecte a altres anys, que se feien segons per
esmenes.
Per tant, el «habitual», en este any crec que eixa
paraula no toca perquè, de fet, ja ha canviat el sistema.

I jo crec que si un grup parlamentari no fa el seu
dret de poder explicar la seua esmena, i els altres grups parlamentaris
entenen que eixa esmena és una barbaritat, doncs que jo haja
d'estar cohibida perquè segons el Grup Parlamentari Popular
cal procedir d'una forma protocol·lària i habitual,
doncs, bé, que no presenten aquesta esmena o que facen el seu torn
d'explicació, perquè jo sí que entenc que cal
parlar.

El senyor president:

Senyories, no, no, no, no se marege vosté,
senyor Mollà, en eixe sentit, que vosté té tots els
drets que el reglament li marquen, els té tots els drets preservats,
sense ninguna.
.
.

La senyora Mollà Herrera:

L'habitual, l'habitual.
.
.

El senyor president:

.
.
.
pilleria i sense ninguna altra
qüestió.
.
.

La senyora Mollà Herrera:

.
.
.
depén.

El senyor president:

.
.
.
O siga, vosté té tots els drets
reservats sense ningun tipus de problema.

Ací estem aclarint una qüestió que
s'ha plantejat, que vosté té raó i la va a
tindre.
O siga, que en eixe sentit, eh?
.
.
.

I també li vaig a dir una cosa: el debat
s'ha ordenat conforme marca el reglament, i el reglament diu que la
mesa de la comissió diu com se marca el reglament pressupostari.
I
això és el que ha fet la mesa de la.
.
.

La senyora Mollà Herrera:

Canviar la forma habitual, no?

El senyor president:

No.
És el que ha fet la mesa de la
comissió, marcar el procediment i com s'ha de.
.
.
(remors) discutir ací.
Però no passa absolutament res.
Vosté ha demanat la paraula
per al torn de contra de l'esmena eixa.
Tindrà els sis minuts
que li corresponen, si els gasta bé i si no els gasta també.
El Grup Socialista també ho ha demanat.
Tindrà els sis minuts
que li corresponen, si els gasta bé i si no també.

Sí, senyor.
.
.
?

El senyor Maluenda Verdú:

Per una qüestió d'ordre.

El senyor president:

Diga vosté.

El senyor Maluenda Verdú:

Jo he escoltat amb molt interés el que la seua
senyoria ha dit i la interpretació que fa del reglament, que me
pareix correcta, però amb una excepció: el torn en contra no
poden exercir-lo els dos grups.
És el primer que li demane.
En este
supost l'ha demanat la senyora Mollà, i només pot
utilitzar-lo la senyora Mollà.
No obstant, acceptaré la
decisió.
.
.

El senyor president:

No, no, no, no, no.
.
.

El senyor Maluenda Verdú:

.
.
.
que la presidència i la mesa adopte.
Però vosté està defensant el reglament correctament.
.
.

El senyor president:

Sí, sí.

El senyor Maluenda Verdú:

.
.
.
i pense que deu respectar-se fins als últims
extrems.

Gràcies.
(Remors i
pausa)

El senyor president:

Senyories?
Si a les seues senyories els pareix
bé el que diu.
.
.
(Veus i pausa)

(S'interromp la gravació)

El senyor president:

Senyories, la mesa, que vostés l'han vist
debatre, i a més intensament, com no pot ser d'altra manera,
donarà.
.
.
partirà els dos torns, ja que s'han
produït aixina.
Tindrà sis minuts la senyora.
.
.
(Remors) Tindrà sis minuts
la senyora Mollà i sis minuts la senyora Salvador.

Senyora Mollà, té vosté
l'ús de la paraula.

La senyora Mollà Herrera:

Gràcies, senyor president.

Solament era.
.
.
(Remors) No sé quin ensurt ha despertat.
.
.

El senyor president:

Senyories, per favor!
Senyories, la senyora
Mollà està en ús de la paraula.

La senyora Mollà Herrera:

Sincerament, és que ni tan sols anava a fer
ús de sis minuts.
Simplement era fer una reflexió sobre la
preocupació que al nostre grup parlamentari li causa aquesta esmena,
presentada pel Grup Parlamentari Popular, quan fa no res, en una
compareixença, fa una setmana, on vingué ací el
conseller d'Economia, aquesta diputada li féu menció
als seus grans projectes i li va mencionar com el nostre grup
està.
.
.
i recolza el Consell per a desenvolupar el projecte de la
Casa de la Mediterrània, perquè entenem que la ciutat
d'Alacant és l'adequada per a allotjar aquest projecte i
que, fins i tot, i fins i tot aquest projecte no seria com la multitud de
projectes que té el Consell, que al final no vénen quasi a
beneficiar, produïxen pèrdues constants, etcètera,
etcètera, etcètera.

Nosaltres tenim dipositades moltes confiances en
aquest projecte.
De fet, són nombroses les multituds de vegades que
li hem preguntat al senyor Rambla per aquest projecte, i tantes com
m'ha contestat sobre la seva ferma opinió que aquest projecte
és beneficiosíssim.
El Consell li va donar el recolzament que
faça falta, econòmic, de lluita enfront de
l'administració central per a desenvolupar-lo,
etcètera, etcètera, etcètera.

És a dir, dos consellers, dos, el senyor Rambla
i el senyor Gerardo Camps, que diuen recolzar aquest projecte.
De fet, ja
dic, el senyor Gerardo Camps se va presentar ací la setmana passada,
quan ja aquesta esmena estava presentada, i sembla ser que sabia les
intencions del Grup Parlamentari Popular, però no ho va dir, en eixe
moment, quedava molt més bonico dir que el Consell i el Partit
Popular anaven a depositar.
.
.
I de fet va dir: «En els pressupostos
hi ha 1.
600.
000 euros per a la Casa de la Mediterrània.
» Foren
les paraules del senyor Gerardo Camps, quan ja aquesta esmena estava
presentada.

Per tant, avui, el Grup Parlamentari Popular no
solament està contradient els consellers, sinó justament
desemmascarant les intencions del Partit Popular, que és no fer una
aposta decisiva per a aquest projecte i, com no?
, en aquest sentit,
novament, discriminar la ciutat d'Alacant quant a les inversions,
quant a les actuacions desenvolupades pel govern del Partit Popular.
Només que eixa reflexió.

Ja li dic, esperava que hi haguera un debat sobre el
tema, perquè explicacions deurien haver-ne per part del Grup
Parlamentari Popular quant a la presentació d'aquesta esmena,
i si no, bé, ja l'opinió social li demanarà
rendiments a compte de les promeses incomplides, constantment, pel Grup
Parlamentari Popular i pel govern del Partit Popular.
Eixa reflexió
és la que deixe damunt de la cambra.

I li pregue al Partit Popular que retire aquesta
esmena de rebaixa del 50% de la inversió que el Consell anava a
destinar a la Casa de la Mediterrània, perquè -ja
dic- els dos consellers, tant Gerardo Camps com el senyor Rambla, han
sigut els que han dit a la ciutadania que aposten, tant a nivell estatal
com a nivell econòmic, en els pressupostos, i ho han venut.
.
.
i ho
han venut ací davant d'aquesta comissió i a la premsa,
etcètera, que aposten definitivament per aquest projecte.
I avui, en
aquesta esmena, se contradiuen les intencions, se suposa, del govern, que
crec que era conscient d'aquesta esmena del Grup Parlamentari
Popular.

Res més.

El senyor president:

Gràcies, senyora Mollà.

Senyora Salvador?

La senyora Salvador Rubert:

Gràcies, senyor president.

Des d'este grup parlamentari també
necessitaríem conéixer o que se'ns donara més
explicacions, per part del Grup Popular, de per què en tan sols cinc
dies s'ha reduït eixa quantitat; és a dir, per què
1.
600.
000 euros i quatre dies després es fa, es presenta esta esmena
sorprenent de reducció d'esta quantitat a la meitat.

Des d'este grup parlamentari que quede ben clar
i explícit tot el nostre recolzament per a la ciutat d'Alacant
i per a aquest projecte de la Casa de la Mediterrània, que
considerem que és fonamental per a la projecció
internacional, no només de la ciutat d'Alacant, sinó de
tota la Comunitat Valenciana.

Per tant, reduïxen l'aportació,
retarden la signatura del conveni.
.
.
És que, finalment, només
ens queda pensar que vostés no tenen ninguna intenció que es
porte a terme definitivament la construcció de la Casa de la
Mediterrània.
Fa poc, vostés varen demanar ser seu de la
Secretaria de la Unió per al Mediterrani en el marc del
procés de construcció de la Unió per a la
Mediterrània.
.
.

El senyor president:

Senyories, guarden silenci.

La senyora Salvador Rubert:

.
.
.
sense que ninguna ciutat de la Comunitat Valenciana
tinguera el més mínim ressò, lamentablement, en el
procés de construcció del procés de Barcelona, ninguna
iniciativa en matèria de l'àmbit mediterrani, ni una
iniciativa d'esta comunitat a este respecte, i vostés varen
demanar ser seu de la secretaria de la Unió per al Mediterrani.
Doncs, ara tenen l'ocasió a través de la Casa de la
Mediterrània de, verdaderament, que la ciutat d'Alacant tinga
algun ressò i alguna connotació en l'àmbit
exterior i, sobretot, que, d'alguna manera, es puga donar impuls a la
presència de la Comunitat Valenciana en l'exterior.

Lamentem l'esmena que vostés han
presentat i esperem.
.
.
, que encara estan a temps de poder-la rectificar, si
és que en tenen alguna intenció.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Salvador.

Anem a passar a votar les esmenes, la 83 i totes les
altres del grup Compromís, que han segut debatudes.
.
.
(Veus)

Anem a passar.
.
.
¿Sí?

El senyor Camarasa Albertos:

Señor president, ¿vamos a votar todas las enmiendas de
Compromís?

El senyor president:

Vamos a votar las enmiendas de Compromís, menos
algunas observaciones que voy a hacer ahora yo, en principio,
¿eh?
.
.
.
(Veus)

En primer lugar, votaremos las enmiendas de
Compromís, la 88, 89, 96 y 156.
¿Votos a favor?
1.
¿Abstenciones?
6.
¿En contra?
8.

Vamos a pasar a votar el resto de enmiendas.
.
.
Bueno,
la enmienda número 112 de Compromís.
¿Votos a favor de
la enmienda 112 de Compromís?
1.
¿Abstenciones?
¿En
contra?
14.

Y vamos a pasar a votar el resto de enmiendas de
Compromís.
¿Votos a favor de las enmiendas de
Compromís?
7.
¿En contra?
8.

Pasaremos a votar la enmienda 120 y todas las
demás del Grupo Socialista.
¿Alguna observación,
señora Mollà?

La senyora Mollà Herrera:

Sí jo vull votar separat.
.
.
, la votació
separada de la 241, 245, 246, 248, 249, 264 i 265.

El senyor president:

Votarem en primer lloc el bloc d'esmenes.
.
.
(Veus)

El senyor Camarasa Albertos:

Si yo no estoy equivocado, que lo puedo estar, estas
pertenecerían a la sección 06, para lo que son empresas
públicas dependientes de la Conselleria de Economía,
Hacienda.
.
.
(Veus)

La senyora Mollà Herrera:

Disculpe, que avui estic espessa, senyor president.

El senyor president:

(Ininte­l·ligible) .
.
.
el dimarts, no té ningun problema.
(Veus)

¿Però tindria alguna observació a
fer sobre este particular en la secció 05, senyora Mollà?

La senyora Mollà Herrera:

No, senyor president.

El senyor president:

Doncs, amb el permís de les seues senyories,
anem a passar a votar totes les esmenes presentades pel Grup Socialista.
¿Vots a favor?
7.
¿En contra?
8.

Passem a votar l'esmena presentada pel Grup
Popular.
¿Vots a favor?
8.
¿En contra?
7.

Votarem Ràdio Autonomia Valenciana, que
té esmenes.
¿Vots a favor?
8.
¿Abstencions?
¿En
contra?
7.

Radiotelevisió Valenciana.
¿Vots a
favor?
8.
¿En contra?
7.

Societat Gestió i Imatge Estratègica.
¿Vots a favor?
8.
¿En contra?
7.

Televisió Autonòmica Valenciana.
¿Vots a favor?
8.
¿En contra?
7.

Senyories, tres minuts i passarem a debatre les
esmenes de la secció 06.
(Veus) Sí, m'he apuntat les de la 06, sí.
(Veus) ¿Esta la fas tu
també?
(Veus) (Pausa)

El senyor president:

I anem a debatre les esmenes presentades a la
secció 06.
Començarem amb l'esmena número 185,
que és del Grup Socialista, (veus) i totes les presentades pel Grup Socialista a la
secció 06 i els organismes.

Té la paraula el senyor Sarrià.

El senyor Sarrià i Morell:

Gràcies, president.

Me corresponde presentar las enmiendas de mi grupo al
presupuesto destinado al Servicio Valenciano de Empleo y la
Secretaría Autonómica de Empleo, área siempre
importante pero que en estos momentos cobra, desgraciadamente, una especial
relevancia.
Tanto los recientes datos del paro del mes de noviembre como
los de la EPA del tercer trimestre ponen de manifiesto que la crisis
económica generalizada, está afectando de una manera
preocupante al empleo y que, previsiblemente, lo seguirá haciendo el
próximo año con un aumento continuo del paro que sin duda nos
preocupa a todos, pero ante el que todos no reaccionamos de igual manera.

Si bien es cierto que es un problema general, no lo es
menos que el crecimiento del paro se está manifestando con especial
intensidad en el mercado laboral de la Comunidad Valenciana.
La EPA del mes
de octubre puso de manifiesto que la comunidad era la segunda donde
más había crecido el paro respecto al año pasado, con
casi cien mil parados más, nada menos que un 46,56% más que
en 2007, situando la tasa de paro en la comunidad en un 12,39%, casi un
punto más que la media española, que se sitúa en un
11,33.

Peores resultan los datos de noviembre, que arrojan un
aumento de 21.
328 parados, sumando así 332.
987 valencianos y
valencianas desempleadas.
Aún resulta más preocupante si los
comparamos en porcentajes, un 6,84% de aumento respecto a octubre frente a
un 6,08 en España, casi un punto más, o un 59,25% en
términos interanuales en la Comunidad Valenciana, frente a un 42,7
más en el conjunto de España, nada menos que un 16,55%
más que la media española.

Es evidente, aunque el Partido Popular quiera negarlo,
que la crisis nos está afectando con mayor intensidad que a la
mayoría de españoles, y en ello, supongo que me lo
concederán, el Consell tendrá alguna responsabilidad, tanta,
al menos, como la que se la atribuía o se atribuía
impúdicamente cuando las cosas parecían ir bien y el president Camps se
permitía augurar un inminente estado de pleno empleo y felicidad,
gracias, decía entonces, a sus singular modelo de crecimiento.

Es patente para muchos que el modelo económico
aplicado por el Partido Popular en la Comunidad Valenciana está
detrás de nuestra debilidad estructural para afrontar crisis como la
que estamos viviendo.
Cuando se desentendían de nuestros sectores
industriales, de la innovación, de la competitividad, de los nuevos
yacimientos de empleo de la agricultura y lo fiaban todo a la
construcción desbocada y a los grandes eventos, estaban sentando las
bases de un crecimiento con pies de barro.

Ahora pueden continuar con su política de
culpabilizar permanentemente a Zapatero de todos los males o asumir su
responsabilidad, asumir sus competencias y enmendar errores.
Así lo
ha hecho el Gobierno de España con acciones encaminadas a ayudar a
los trabajadores que pierden su empleo, ayudar a las familias y a las
empresas a paliar los efectos de la crisis y a animar a la economía
para frenar el aumento del paro creando empleo, y ahí está, a
modo de ejemplo, el fondo para los ayuntamientos de 8.
000 millones de
euros, un fondo que tanto han despreciado el PP, aunque sus alcaldes lo
vayan a utilizar y desearan alguna medida equivalente por parte del
Consell.

También lo han hecho otros gobiernos
autonómicos, y así deberían hacerlo ustedes, en un
aspecto, entre otros, tan importante para combatir el paro como son las
políticas activas de empleo.
En este sentido, llama poderosamente la
atención que el presupuesto para el Servef crezca tan solo un 2,40%,
por debajo del IPC previsto inicialmente cuando se realizaron los
presupuestos.
No es un incremento que se corresponda con una
situación de más de cien mil parados más en un
año y que contrasta con otros ámbitos.
Por ejemplo, solo en
materia de protección a desempleados, el programa del ministerio,
sube un 24%, así como un 14,7 el destinado a programas de empleo y
formación.

En este sentido, nuestras enmiendas van encaminadas a
mejorar aquellas líneas que consideramos que, por su relevancia en
la situación actual, disminuyen o crecen insuficientemente.
En
fomento del empleo, proponemos incrementar tres líneas que
consideramos esenciales en estos momentos de crisis y de aumento del paro.
En ese sentido, no nos parece razonable que en un momento de aumento de las
dificultades económicas de muchas familias, se reduzca en más
de trescientos mil euros la línea de apoyo a la conciliación
de la vida familiar y laboral a través de guarderías.

Tampoco lo es que se reduzca en más de
millón y medio de euros las ayudas destinadas a apoyar la
contratación indefinida, siendo como es una línea financiada
en casi el 50% por fondos externos a La Generalitat.
Otro tanto podemos
decir de la línea destinada a la recolocación de
trabajadores, que, si bien sube, lo hace en gran medida por las
aportaciones externas, sin que el esfuerzo de La Generalitat sea
proporcional al problema sobre el que desgraciadamente tendremos que actuar
durante 2009.

En formación para el empleo, creemos necesario
incrementar los recursos destinados a escuelas taller, que, aunque crecen
respecto al presupuesto de 2008, se mantienen en niveles similares a
ejercicios anteriores en una situación lamentablemente distinta.

En lo que respecta a inserción laboral,
saludamos la nueva línea de subvención a desempleados de
difícil inserción, nueva línea que lo es por el
esfuerzo del ministerio del Gobierno de España, pero sin
correspondencia por parte de La Generalitat, que, entendemos, debe asignar
una aportación similar.

Por último, en el programa de condiciones de
trabajo y cooperativismo y economía social de la Secretaría
Autonómica de Empleo, presentamos varias enmiendas destinadas a
potenciar líneas de actuación destinadas a favorecer el
acceso de trabajadores discapacitados, así como potenciar la
economía social vinculada a los nuevos yacimientos de empleo y a la
aplicación de la ley de dependencia.
En este sentido, anunciar que
aceptaremos la transaccional presentada por el Partido Popular, aunque no
nos deja de llamar la atención el interés en suprimir la
aplicación de la dependencia como un elemento fundamental para
desarrollar esta línea.

Asimismo, incrementamos el programa de apoyo a la
economía social, que incomprensiblemente viene reduciéndose
en sucesivos ejercicios, en total contradicción con la importancia y
tradición que el cooperativismo viene teniendo en la economía
valenciana y de la importante aportación externa recibida.
Y, en ese
sentido, es difícilmente explicable que en su conjunto todo el
programa haya visto reducida su cuantía en un 7,7%.

En definitiva, estas son, señorías,
propuestas razonables que pueden paliar, aunque sea parcialmente, las
carencias que el presupuesto tiene en políticas activas de empleo.

Nada más y muchas gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Sarrià.

Té la paraula la senyora Moreno.

El senyor Moreno Fernández:

Gracias, señor presidente.

En las enmiendas relativas a la sección 6 y a
las empresas que dependen directamente de la Conselleria de
Economía, de la conselleria de la sección 6, decir que una de las enmiendas
de la empresa VCI, Comunidad Valenciana de Inversiones, va referida a la
eliminación, entre sus objetivos, de uno que entendemos que en
condiciones normales estaría fuera de situación y fuera de
onda, pero, desde luego, en el momento en que vivimos, está mucho
más fuera todavía, y nos estamos refiriendo al objetivo en el
que se refiere.
.
.
, que la empresa que teóricamente tiene que
dedicarse a buscar inversiones en el exterior, a captar inversiones en el
exterior, se pretenda que esta empresa el año 2009 organice eventos
promocionales para la atracción de inversiones en sectores en los
que la Comunidad Valenciana presenta ventajas competitivas que aconseja
multiplicar su puesta en valor y dice específicamente:
«Macroevento mundial de la inversión en la industria del
audiovisual.
».

Nosotros entendemos que eso está totalmente
fuera de lugar, creemos que el cruce de relaciones entre las empresas
públicas es algo que no deja de ser juegos contables para sobrevivir
empresas que no tendrían sentido.
Por eso recuerdo la enmienda que
hemos presentado de racionalización del sector público.

Este evento que se plantea aquí, en la
Comunidad Valenciana, de inversiones, no deja de ser un evento que
también teóricamente se plantea en la Ciudad de la Luz, que
la televisión valenciana.
.
.
En definitiva, un cruce y un juego de
movimiento de dinero entre empresas públicas para justificar la
existencia de ellas, para justificar los sueldos de los directivos, para
justificar cosas injustificables en cualquier momento, pero mucho
más en un momento como el actual, donde las dificultades
económicas nos llevarían a que este tipo de empresas
realmente estuviera captando inversiones en el extranjero para que nuestras
empresas pudieran sobrevivir y no dedicándose a hacer macroeventos
mundiales de la industria del audiovisual, porque esta comunidad
-como bien dice la diputada Gema Amor- está harta ya de
eventos y debe dedicarse a otras actuaciones.
(Remors)

El senyor president:

Señorías, señorías, por
favor.

La senyora Moreno Fernández:

Hay otra enmienda, relativa al Instituto Valenciano de
Finanzas, por la cual pedimos que se elimine la campaña de
publicidad prevista por ese Instituto Valenciano de Finanzas.
También está unida a otra enmienda que hemos defendido
anteriormente, en la que creemos que no se debe destinar dinero; en este
tiempo se debe ahorrar en todo lo posible y, por tanto, no se debe destinar
dinero a publicidades institucionales.
Porque, claro, uno puede entender
que una empresa que tiene problemas en momento de problemas aumente su
publicidad para, precisamente, reducir y aumentar ventas.
Pero que una
administración, que tiene venta segura, entre comillas, gaste dinero
en publicidad en momentos de crisis, cuando deben destinar los recursos
limitados a otras cosas, es inconcebible.

Por eso, pedimos que del Instituto Valenciano de
Finanzas se elimine esa campaña publicitaria y se destine a otros
menesteres mucho más necesarios.

Pedimos, también, que se incluya -y
suponemos y damos por hecho que esta enmienda se nos
aceptará-, porque hemos incluido en el Instituto Valenciano de
Finanzas  una ficha de objetivos que entendemos que se les ha olvidado
ponerla.
Porque, claro, el Instituto Valenciano de Finanzas,
¿ustedes ya no pretenden que se dedique a la supervisión de
las entidades financieras?
¿Que ustedes ya no pretenden que el
Instituto Valenciano de Finanzas se dedique a la gestión del
endeudamiento, de la Generalitat valenciana, de las empresas
públicas, como hasta ahora?
Me cuesta creer, estoy convencida que
simplemente es un error por su parte, un olvido, pero un olvido que es
llamativo y significativo, porque quiere decir mucho, quiere decir
cómo hacen ustedes las fichas de presupuestos y  cómo se
plantean ustedes los documentos y la documentación que presentan en
esta cámara.

Por eso, repito, no me sorprenderá que aprueben
esta enmienda directamente, porque no es más que una ficha de
objetivos que se les ha olvidado.
Me sorprendería lo contrario; si
no la aprueban ustedes querrá decir -repito- que el
Instituto de Finanzas dejará de hacer la supervisión, las
entidades financieras valencianas, o dejará de gestionar la deuda
pública.
En cualquier caso, una vez más, se demuestra
claramente la mala técnica legislativa que se hace desde el gobierno
del Partido Popular.

Otro bloque de enmiendas que presentamos a esta
sección son unas enmiendas relativas a algo en lo que venimos
insistiendo desde hace muchos años: la necesidad en la transparencia
del sector público, y, en concreto, de las cuentas públicas,
la transparencia y la contabilidad, la transparencia apoyando la existencia
de una oficina presupuestaria en esta cámara, transparencia que se
debería dar con el apoyo de la Conselleria de Economía.

También tenemos una enmienda en algo que hemos
planteado en la ley de acompañamiento, en la ley del articulado y
que el sector público se amplíe y se tenga en cuenta a las
fundaciones, que es algo que hoy en día se está teniendo en
cuenta para todo, desde la contabilidad europea, el 6,95, para tener el
concepto del endeudamiento, etcétera, etcétera, en todos los
momentos se tiene en cuenta a las fundaciones, excepto para considerarlo
sector público y, por tanto, traer las cuentas de las fundaciones
para que sus presupuestos se aprueben aquí.

Es lo que pedimos desde la ley de
acompañamiento y, también, en esta sección.

Nada más y muchas gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Moreno.

Té la paraula, el senyor Mundo.

El senyor Mundo Alberto:

Gràcies, senyor president.

Aquí hi han hagut dos parts completament
diferents quant a les seues intervencions: una és sobre el tema de
l'ocupació, foment, i, l'altra, és sobre
l'Institut Valencià de Finances, però s'ha deixat
una part important de les seues esmenes a allò que són les
empreses que, d'alguna forma, estan lligades a la secció 06,
com és Mundo Ilusión, com és Aeropuerto de
Castellón, Ciudad de las Artes, CACSA.
.
.
Totes eixes s'han
deixat -dient-ho d'alguna forma- per al ple poder parlar
d'elles.

Però, indubtablement, són esmenes que jo
no vaig a (inoïble) .
.
.
aquí tampoc, perquè vostés tampoc no
les han parlat, però que d'alguna manera formen part
d'eixe reduït nombre d'esmenes que enguany s'han
presentat al que són totes estes societats i, al mateix temps, a la
secció 06, d'economia.
Molt diferents a les de l'any
passat.

Per a començar, dir-li, senyor Sarrià,
que quan vosté ha començat la seua explicació mos ha
fet una dilatada introducció al que és el tema de
l'atur en la comunitat, la situació de la nostra comunitat,
que moltes de les coses que vosté ha dit allí no tenen cap
relació, sobretot després d'unes esmenes que,
aquí, al final, vosté.
.
.
li explicaré pel seu
contingut

Jo vaig una mica primer a desenrotllar les
contestacions a les esmenes de la secció 06, d'economia i
hisenda, que són les que s'han defensat, les del Servef, que
són bàsicament les que hi ha com al tema de foment
d'ocupació.
I, després, entre elles, també
estaran incloses les de la senyora Moreno, que aquí mos ha fet en
este moment.

L'esmena 188, que proposa modificar la
línia d'actuació 1.
1.
2, pretén incorporar en
l'avantprojecte de pressupostos els informes utilitzats en
l'elaboració del projecte de llei de pressupostos, no
procedix, ja que en estos, d'acord amb la llei 5.
983, en el seu
article 42, indica que l'avantprojecte de pressupostos haurà
d'anar acompanyat dels estudis i informes que justifiquen la seua
necessitat i oportunitat, així com una memòria
econòmica sobre l'estimació del cost previst, sense
assenyalar un altre tipus de documentació més
específica.

La 189 vol modificar -incloent les fundacions
públiques a què es referia la senyora Moreno fa un
moment-, a més d'entitats autònomes i empreses
públiques, que fica com afegiment.
I eixa esmena ha aparegut
anteriorment també a tot el que és la llei de pressupostos, i
amb el mateix tema ja ha sigut desestimada.

El document pressupostari tramitat no inclou les
fundacions tant a nivell de documentació com en la matèria de
retribucions, tal i com s'especifica en l'article 22 i 24 del
text refós de la Llei d'hisenda pública de La
Generalitat.
Al mateix temps, l'esmentat text refós incorpora
els preceptes necessaris per a ajustar l'activitat de les fundacions
públiques al control de la intervenció general per a
l'examen i censura per la Sindicatura de Comptes.

L'esmena 190 demana, com a objectiu
bàsic, afegir la posada en marxa del servei tributari
valencià, contemplat en l'article 69.
1, de l'Estatut
d'autonomia de la Comunitat Valenciana.
La creació del servei
tributari valencià se portarà a cap a través dels
instruments legal i reglamentaris que corresponguen, una vegada se troben
combinats els estudis ja iniciats.
Finalitzats estos, s'haurà
de procedir a l'oportuna estimació de la dotació
econòmica necessària i a l'elaboració de les
corresponents normes reguladores.
Per això, no podem
incloure'l com un objectiu bàsic en estos pressupostos.

L'esmena 191 diu: «Afegir un punt nou que
demana aconseguir la transparència total del sistema contable del
sector públic».
No considerem que hi haja cap
problemàtica sobre la qual actuar, ja que és la base mateixa
de l'existència de la intervenció i és un
objectiu aconseguit en tota la seua plenitud per la intervenció
general.

L'esmena 192, junt amb les altres que
vosté ha anunciat aquí sobre el tema de foment
d'ocupació, de guarderies i la resta -que estan dins del
Servef-, és incrementar la quantia de la línia de
préstecs, en condicions d'interés preferent, com
destinatari final a les pimes valencianes.
No podem acceptar-la per les
seues disminucions que porten a estes, ja que la quantia és una
quantia que -tal com li diré després- és
més testimonial el que vostés oferixen que el que en realitat
és l'esmena, però també totes van minvant
l'import del pressupost del capítol II, dels programes
pressupostaris, com a despeses generals, que estan calculats d'acord
amb les necessitats (inintel·ligible) .
.
.
de funcionament de la conselleria.

Per tant, nosaltres incrementen totes les partides i
disminuïm unes altres, que, indubtablement, això no ho podem
fer en estos moments.
En estos moments ni en cap perquè,
indubtablement, estos gastos estan, d'alguna forma, supeditats a unes
necessitats pressupostàries clares.

L'esmena 193 i 194 demanen afegir noves
línies d'actuació per al compliment de les cotes del 2%
de reserva de persones amb discapacitat.
Li hem dir que no podem
acceptar-les ja que el compliment del LISMI se porta a cap en
coordinació amb la Inspecció de Treball i a través de
les actuacions específiques de l'administració
autonòmica.
La Inspecció de Treball i Seguretat Social esta
duent a terme accions destinades al control del compliment de les normes
d'integració laboral de persones amb discapacitat.

La 195 és la que hem transaccionat, que hem
firmat i que, després, passarem a la seua votació.

En l'esmena 196 proposen augmentar la partida
del programa de suport a l'economia social, la qual no podem acceptar
(inintel·ligible) .
.
.
pel mateix que li he dit anteriorment en la 192.

L'esmena 236 pretén incrementar la
partida destinada a guarderies i ajudes a la conciliació de la vida
laboral i familiar.
Això costa d'eliminar dita quantitat de la
compra de béns i despeses de manteniment.
La dotació
pressupostària d'esta línia correspon a la
dotació de les onze guarderies infantils-laborals que existixen en
l'actualitat.
La dotació per a guarderies infantils correspon
a la Conselleria d'Educació, i, en un futur, se pretén
que també les guarderies infantils laborals depenguen de les
despeses directament de la Conselleria d'Educació.

Pel que se referix a les ajudes a la
conciliació de la vida familiar i laboral, per esta línia se
finança el programa d'ajudes per a la celebració de
contractes d'interinitat destinats a cobrir l'absència
dels treballadors per l'assistència a la família:
maternitat, risc d'embaràs, etcètera.
En este sentit,
la dotació dels exercicis anteriors va a permetre atendre totes les
sol·licituds presentades.

L'esmena 237 proposa l'increment de la
línia corresponent a l'ocupació estable i PIE.
Indicar
que, com a conseqüència de l'actual conjuntura
econòmica, s'ha considerat més adequat diversificar les
actuacions del programa del Servef per atendre les noves realitats.
En este
sentit, l'import d'esta línia es considera suficient,
mentre que s'ha incrementat la dotació corresponent a altres
programes, com el dirigit a emprenedors, a la recol·locació
de treballadors o a l'ocupació pública.

Igual que l'esmena anterior, la 239, per les
disminucions que es proposen, incidixen directament en les despeses de
funcionament del capítol II del Servef que se consideren ajustats
 a les necessitats de funcionament.

L'esmena 238 proposa l'increment de dos
milions d'euros en la línia de recol·locació de
treballadors -com ha dit vosté fa uns moments-.
La
dotació inicial d'esta línia en relació amb
l'exercici anterior ha experimentat un increment de quasi dos milions
d'euros.
Amb este increment se considera suficient per a les
necessitats del pròxim exercici.
La disminució que es proposa
fa impossible també continuar finançant quatre centres vitals
per al desenrotllament d'infraestructures destinades a la
prestació dels serveis d'orientació i
intervenció laboral.
Se tracta dels centres de Manises, Gandia,
Ontinyent i Castelló de la Plana.

Les esmenes 239 i 240, que proposen increments a les
línies d'escoles-taller, cases d'ofici i tallers
d'ocupació, d'un milió d'euros; de 40 ha
passat a 41 milions d'euros -o siga que la proposta seua
és sobre pràcticament un 2%, un 3%-, i de subvencions a
desocupats de difícil inserció, davant el procés de
demanda d'ocupació, un milió d'euros.

Les quantitats pressupostàries se consideren
les adequades respecte a la situació actual.
Considerem que totes
les seues propostes són tan sols buscar un discurs polític
que no pretén més que buscar confrontació i no
solucionar que el govern de La Generalitat que, amb gran esforç, i
de la mà de sindicats, empresaris, a través del Pavace, ha
adquirit compromisos claus en estos aspectes, i que a través dels
pressupostos respecta a tots els col·lectius i se pretén
assolir objectius nascuts del consens i l'esforç per part de
tots.

A més, mos ha parlat d'una quantitat
important de 8.
000 milions d'euros que l'estat ha destinat a
fons per als ajuntaments, per a obres i per a inversions dels ajuntaments
de la Comunitat Valenciana.
Concretament, 846 milions d'euros
destinats a la Comunitat Valenciana.

És una quantitat que nosaltres des del Partit
Popular, i des dels ajuntaments del Partit Popular, hem acceptat amb
alegria, amb il·lusió, perquè pensem que és una
mesura que afavorix perquè tots els ajuntaments puguen tirar
endavant unes obres d'infraestructura que, en molts dels casos,
difícilment es farien sense arribar estes ajudes, que representen
175 euros per persona censada en els ajuntaments en l'any 2007.

Però, les mesures que s'han ficat per
ells, farem i vorem, en unes dates pròximes, perquè
això s'ha de resoldre molt pròximament, quines
possibilitats tindran, sobretot, xicotets i mitjans municipis, per a poder
complir l'ordre que va sortir del ministeri respecte a les obres que
han de presentar, als projectes que han de presentar i que, indubtablement,
això farà que molts dels ajuntaments que en estos moments
-m'imagino, i així s'ha ficat ja en marxa a
través de diputacions, se podran aconseguir projectes per a
complimentar el que és esta ordre, que fins al 24 de gener
donarà de temps per a poder presentar-los, després
d'aprovar les peticions que s'hagen donat.

Però després tindrem un tema molt
important que cal mirar: als ajuntaments mos han baixat enguany, els
pressupostos generals de l'estat, l'aportació, als
ajuntaments, en un 0,1%.
Ha baixat la quantitat d'aportació,
no s'ha incrementat ni l'IPC ni cap quantitat.
S'ha
baixat, s'ha reduït la quantitat aportada als ajuntaments.

I que els ajuntaments el que demanen, senyor
Sarrià, és una aportació estable per al seu
finançament, 8.
000 milions d'euros en general a tota Espanya,
846 en la comunitat.
Això mos donarà durant l'any que
ve una obra a cada municipi que, indubtablement, farà possible que
els ajuntaments puguen contractar una sèrie de persones durant
l'any 2009.
Però no és quantitat.
.
.
, perquè
eixes obres han d'estar acabades dins del primer trimestre de
l'any 2010.
Per tant, posterior a esta quantitat, el que sí
que reclamen els municipis, i sí que és una quantitat
important, és el finançament propi dels municipis i la
modificació de la llei d'hisendes locals, que permetrà
també als municipis tindre una major retribució.

Açò és una obra concreta,
és una actuació concreta, que, indubtablement, va a haver en
tots els municipis, i des del Partit Popular l'hem recolzada i la
seguirem recolzant, però que, indubtablement, no marca la
solució per al finançament dels ajuntaments.
Perquè el
finançament dels ajuntaments requerix, com no?
, d'altres
actuacions posteriors que marquen un finançament estable per als
ajuntaments, i no dependents que en un moment determinat se puga o no donar
a una obra.

Per tant, des de La Generalitat i
-repetixo- a través del Pavace s'han arbitrat les
mesures amb sindicats i empresaris a portar a terme, per a poder
pal·liar la situació econòmica que en estos moments
n'hi ha en el teixit industrial i en el teixit empresarial de la
nostra comunitat, i que, indubtablement, en les mesures que estan en els
pressupostos seran capaços de portar endavant.

Per tant, nosaltres a part d'esta esmena que
anem a acceptar, que és la que mos han acceptat vostés, i
esta esmena d'aproximació i una altra que ens han oferit de
Mundo Ilusión, però que tampoc no hem parlat aquí,
però que mos han indicat que no anaven a acceptar.
A banda de tot
això, la resta d'esmenes anem a votar-les en contra.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Mundo.

Passem a l'esmena número 197 i les altres
presentades pel Grup Popular.

El senyor Mundo Alberto:

No, no, jo mateix.
Jo mateix.
.
.

El senyor president:

Senyor.
.
.

El senyor Mundo Alberto:

Bé, les esmenes que presentem.
.
.
Un segon.
(Remors) N'hi han tres
esmenes presentades: dos esmenes presentades al Tribunal de Defensa de la
Competència, les quals han segut aportades com una proposta del
mateix Tribunal de la Defensa de la Competència d'afegir una
fitxa nova, eh?
, una fitxa nova, la qual mos la proposaren ells mateixos, i
dir-los que s'ha afegit aquí en estes dos esmenes.

Una altra esmena que, simplement, canvie una
opció finalista de destinar diners a la UNED, per una opció
que no té nom concret, per a poder després destinar-la a qui
procedisca.
També és una recomanació que mos han fet.

I, després, tenim una tercera, una altra
esmena, la 197 -si no recorde malament-.
(Veus) Un moment que l'estic
buscant, crec que la tinc dins del maletí.
L'esmena 197, que
cal suprimir el finançament del gasto corrent i operació de
capital del Comité Econòmic i Social, que s'ha creat
una secció nova, la secció -si no recorde mal-
número 23, i en la qual s'ha inclòs el CES, i que, en
este moment, doncs procedix a eliminar-la d'esta partida per a
passar-la a l'altra.
És simplement eixes esmenes, (veus) eh?
i (inoïble) .
.
.

El senyor president:

Anem a debatre l'esmena.
.
.
 (El senyor president parla amb el micròfon
desconnectat)

Té la paraula, la senyora Mollà.

La senyora Mollà Herrera:

Gràcies, senyor president.

En el bloc d'esmenes que hem presentat el Grup
Parlamentari Compromís a la Conselleria d'Economia, moltes
d'elles vénen referides al programa 315.
10, de condicions de
treball i administració de les relacions laborals, i vénen
dirigides a ampliar els objectius de la conselleria en aquests temes,
sobretot, en temes de prevenció de riscos laborals.

De fet, fa no res, se féu en el ple un debat
sobre la creació del Col·legi Professional de Tècnics
de Prevenció en Riscos Laborals, i en aquell moment ja vam deixar
palés que per a nosaltres parlar d'açò sense
aprofundir directament en els temes més importants, que són
les tasques que desenvolupa el Consell en els temes de prevenció de
riscos laborals, doncs bé, que quedara com que
l'administració autonòmica estava fent alguna cosa per
crear un col·legi professional de tècnics de prevenció
no anava a esborrar la realitat, i és que fa falta un recolzament en
aquests temes, i un recolzament no solament polític i
voluntariós.
Simplement se pot visualitzar votant a favor de les
esmenes que proposem, perquè vénen a parlar directament en
actuacions directes, directes en aquests temes, no?
, en millorar les
condicions dels professionals, de tècnics de prevenció, i
adreçar polítiques per a potenciar aquestes qüestions en
àmbits com en les empreses, etcètera, etcètera.

És a dir, en aquell moment, ja vam dir que els
deures els traslladàvem a aquesta comissió, per tal de vore
si el Grup Parlamentari Popular feia d'allò que en aquell ple
s'estava parlant -de prevenció de riscos laborals-
feia després una actuació directa de La Generalitat, entenent
que té competències suficients com per a desenvolupar
polítiques adreçades a açò.
I la Conselleria
d'Economia és la plataforma per fer-ho, i la plataforma ideal,
també, per fer-ho són els pressupostos de La Generalitat.

Parlem d'augmentar 500 milers d'euros,
desenvolupar accions de prevenció de riscos laborals, també
parlem d'augmentar en dos milions d'euros les ajudes a la
creació de centres de formacions sectorials en prevenció de
riscos laborals.
Però hi han qüestions molt més clares,
molt més específiques i -ja dic-
d'actuacions directes i que són fàcilment recolzables o
no, però que dibuixen el panorama en aquest tema de qui
veritablement fa polítiques en temes de prevenció.

Parlem dels setanta tècnics de
l'Invassat, i ho dotem d'una partida pressupostària.
L'any passat ja presentàrem aquesta esmena.
Moltes vegades
se'ns vol justificar el «no» a les nostres esmenes,
perquè són redundats, etcètera, etcètera.
Però és que resulta que, en aquell moment, des del Grup
Parlamentari Popular se'ns justificava que aquests setanta
tècnics de l'Invassat estaven ja contemplats en la partida
pressupostària que tenia el mateix Invassat.
Una partida que
també augmentem, perquè entenem que és la plataforma
més adequada per a vetllar pels temes de salut i seguretat laboral.

Però bé, ja se'ns va dir,
se'ns va argumentar que la nostra esmena no cabia ni votar-la a
favor, perquè, bé, directament, en els diners que estaven
contemplats per a l'Invassat, estaven aquests setanta tècnics.

Bé.
A dia d'avui no són una
realitat.
Aquests setanta tècnics continuen sent invisibles
perquè no existeixen.
És a dir, eixos diners no s'han
gastat en els setanta tècnics.
I això fou el que se'ns
va dir per part del Grup Parlamentari Popular.
És a dir,
¿què ha passat en eixos diners que estaven contemplats
-i aquestes foren les paraules del Grup Parlamentari Popular
«que estaven contemplats»- en la partida de
l'Invassat per a aquests setanta tècnics?
Si no estan els
setanta tècnics, on han anat a parar els diners?
I si no estan,
encara és una necessitat que se creen aquests llocs de treball, no?
És a dir, és una cosa de coherència, de lògica
de primer ordre.
No té més argumentació que la
realitat mateixa.

És a dir, ja dic, quan se ve a parlar
ací i fer debats de creació de col·legis professionals
de tècnics de prevenció de riscos laborals, i al final no van
acompanyats en actuacions directes en aquest sector, ni directes, ja siga
per millorar les seves condicions ni, tan sols, després reflectit en
els pressupostos de La Generalitat, el que mos ven el Partit Popular quan
se preocupa tant per la salut i la seguretat laboral és fum.
¡És fum!
És a dir, el que ja van dir en el seu moment
sembla ser que avui també se transforma en el mateix.

Ja dic, la majoria de les esmenes en este programa
vénen a parlar d'açò.
Perquè és
una reflexió que cal fer quan se parla de crisi econòmica,
que tant de temps portem.
.
.
, tants mesos portem parlant
d'açò, no vam ser nosaltres qui la va negar.
I, per
tant, espere que el Grup Parlamentari Popular no ens vinga amb el discurs
de Zapatero, perquè nosaltres no som el Partit Socialista, som el
Grup Compromís -voldria recordar-li al Grup Parlamentari
Popular.

Per tant, esta crisi que des del meu grup no
s'ha negat mai, i que la tenim a sobre, i que serà pitjor en
els propers anys.
No solament en els temes de treball se traduïx en
que se perd el treball, que s'augmenten les xifres d'atur.
No,
se traduïx en altres qüestions que estan passant molt
desapercebudes per part del Consell i per part d'aquesta cambra.
Se
degraden també -i això només cal anar a les
dades reals- se degraden les condicions dels treballadors.
Quan se
degraden les condicions dels treballadors, tenen més possibilitat,
tenen més probabilitat de sofrir algun tipus d'accident,
tindre més malalties produïdes pels seus treballs,
etcètera, etcètera.

No venim a criminalitzar a ningun empresari, no venim
a dir que s'aprofiten de la situació per tal de baixar-los la
qualitat als treballadors en les seues condicions.
No, venim a parlar
d'una realitat que és més que evident, i que no cal
negar-la.
En crisi és perd treball.
Però en crisi
també el treball que se conserva en molts percentatges es degrada, i
es degrada i se traduïx amb més inestabilitat laboral i en unes
condicions més precàries per als treballadors.

Nosaltres, en aquest sentit, parlem de totes estes
qüestions, de la prevenció de riscos laborals, perquè
entenem que és una de les polítiques pendent, una de les
potes pendents en aquesta conselleria.
Però, a més, no
solament en açò, sinó hi han qüestions que
són molt simples i que no entendríem que se votaren en
contra.
És a dir, quan nosaltres parlem també de realitzar
campanyes entre els empresaris del País Valencià amb la
finalitat que s'apliquen els acords adoptats i les normatives emeses
sobre l'exclusió de les empreses de treball temporal de
determinats àmbits productius, construcció, etcètera,
etcètera, també açò és una de les
qüestions que ara en crisi econòmica es veu molt més
augmentada.

Les empreses acudixen més a empreses de treball
temporal, perquè els surt molt més rendible treballar en
aquestes empreses.
I aquí, aleshores, deixar en esta
problemàtica i en esta línia que la conselleria hauria
d'assumir com a objectiu, deixar-la com invisible i esborrar-la, quan
és una problemàtica que està en el dia a dia, em
semblaria que la conselleria no faria els deures com toca en la
situació que toca ara.
Una situació que -ja dic-
és molt més que excepcional i que en els darrers anys es
vorà empitjorada.

De fet, ja li van comentar al senyor vicepresident, al
senyor Camps, que no enteníem com en la Conselleria d'Economia
i Ocupació, que ha de vetllar pels interessos dels treballadors i
treballadores, no existiren línies noves d'actuacions.
És a dir, una política continuista i covard -ja
dic- contra la crisi econòmica.
Per què?
Serà
per falta d'alternatives?
Doncs pot ser siga per falta
d'alternatives.
Està claríssim que és per falta
de voluntat política.
Això està claríssim.
No
sé si és que tenen alternatives o no tenen, però que
no volen aplicar-les, això està molt més que clar.

A banda d'això, fem esmenes que
vénen a parlar d'economia social.
És una errada el que
fa el Partit Popular, en este sentit, de rebaixar les partides que van
adreçades a l'economia social de tots els tipus, ja siguen
quan se parla de fomentar l'economia social en els centres educatius,
etcètera, etcètera, com les directes cap a les empreses.
És a dir, és una errada en la situació actual que el
Partit Popular, el que vinga és a caminar cap enrere, en compte de
caminar cap avant i afrontar uns nous reptes en estos temes.

En els temes, per exemple, del pla d'ajuda al
sector del calcer, l'any passat ja vam vore una clara
discriminació entre el calcer i el tèxtil en els temes
pressupostaris.
Era clar, eren les mateixes línies i cada una estava
dotada d'una quantia diferent quan, de fet, vam comentar que aquest
sector està patint -i molt greument- les mateixes
problemàtiques que el sector del tèxtil.

Doncs bé, este any desapareix la partida que
va adreçada a un pla d'ajuda al sector del calcer.
El
conseller ens deia que és que s'estava introduint aquesta
partida que bé, que sí que desapareixia en la seva
conselleria de forma explícita, però que l'anava a
assumir l'Institut Valencià de Finances.
Després anem a
l'Institut Valencià de Finances i com no diu on van a dirigir
els diners, qualsevol pot pensar que faran del dia a dia la seva
tònica general, no?
En el dia a dia se presentaran i diran
«avui mos apetix fer no sé què, avui.
.
.
» No,
volem clarificar quines són les polítiques que se van a
desenvolupar, i en aquest sector és molt important que el Consell
estiga al seu costat, i molt clarament i molt específicament.
Per
tant, volem retornar a on estava aquesta partida.

En l'Institut Valencià
d'Estadística, com que fa no res se va votar en contra de la
nostra proposta de crear un centre d'anàlisi
d'opinió pública, ja en eixos moments, vam ser els que
van dir que crèiem que s'havia de dotar d'un major
pressupost aquest Institut Valencià d'Estadística per a
que tinga suficient autonomia per a desenvolupar estudis.

Avui per avui, l'aposta del Consell per
l'Institut Valencià d'Estadística és un
centre, una plataforma de recopilació d'estadístiques.
És a dir, agafa, se fica en la web de l'Institut Nacional
d'Estadística, arreplega unes estadístiques i les posa
en la seua web.
Això és per al que el Consell vol
l'Institut Valencià d'Estadística.

Doncs bé, nosaltres creem que cal ser
més ambiciós en este tema i, si bé el conseller ens va
donar la raó en el seu moment, no entenem per què això
no se transforma en una major dotació econòmica,
perquè, com entendran vostés, el que no poden fer els
estadístics és desenvolupar una tasca tan important com
és el desenvolupament d'estudis estadístics, que molt
costen, i que no tinguen un recolzament pressupostari.
És a dir, si
la voluntat del conseller és justament que tinga autonomia aquest
Institut Valencià d'Estadística per a que deixe de ser
una plataforma de recopilació, aleshores això ha de
traslladar-se a una esmena i a una partida pressupostària
específica.

A banda d'això, objectius, -ja
dic- molts els que proposem.
Les ajudes econòmiques per a la
creació d'empreses d'economia social, ja ho he dit.
La
posada en funcionament de l'observatori del mercat de treball de la
Comunitat Valenciana, entenem que és supernecessari.

Millorar l'eficiència,
l'eficàcia i la transparència en
l'assignació i en l'ús de recursos
públics, ja siguen financers i patrimonials, la nostra opinió
sobre com s'estan gestionant aquests recursos, ja saben quina
és.
Per tant, no entenem com la conselleria, com a objectiu, no
té el de millorar l'eficiència, l'eficàcia
i la transparència en l'assignació de recursos
públics.
És de caixó que la conselleria vulga fer
aquestes qüestions, no?

I dissenyar i implantar les ferramentes de millora,
agilització i transparència en els processos de
contractació perquè entenem que, en molts casos, -com
un exemple molt clar, les assistències tècniques- hi ha
massa nebulosa damunt d'aquestes contractacions que se fan i
sí i molt clar la quantitat de milions d'euros que se
destinen.
.
.

El senyor president:

Senyora Mollà.

La senyora Mollà Herrera:

.
.
.
a aquestes assistències tècniques,
que després no podem saber en aquestes Corts perquè
se'ns nega la informació.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Mollà.

Té la paraula el senyor Sánchez.

El senyor Sánchez Pérez:

Muchas gracias, señor presidente.

Señora Mollà, somos conscientes de que
su grupo es el Grupo Compromís y no el Partido Socialista.

Se ha puesto su señoría la tirita antes
de tener una herida, porque todavía no había tenido yo la
oportunidad de intervenir.

Pero parece más acertada su frase si fuese
dirigida al Partido Socialista, que ha venido esta mañana a esta
Comisión de Economía con el claro objetivo de rememorar a un
gran escritor, Francisco Umbral, a «hablar de su libro» e
intentar desvirtuar lo que es el normal debate de enmiendas de este
presupuesto.

Pero, en cualquier caso, se hace obligado un
comentario acerca de lo que venimos a hablar, que venimos a hablar de un
presupuesto, un presupuesto del gobierno valenciano que va a intentar
afrontar, a lo largo del año 2009, los retos económicos del
momento, es decir, la mayor crisis económica que ha sufrido
España durante las últimas décadas.

Dentro de poco dejaremos atrás, probablemente
dentro de muy poco tiempo, dejaremos atrás los tres millones de
parados; tres millones de dramas familiares en España, mientras el
Gobierno de España mira hacia otro lado, haciendo dejación de
sus funciones y no afrontando la situación económica que (veus) están
padeciendo.
.
.

El senyor president:

Señorías, por favor.

El senyor Sánchez Pérez:

.
.
.
millones de españoles.

Es obligado hablar de un presupuesto que tiene que
paliar las deficiencias en la financiación del gobierno socialista
en nuestra comunidad, en temas tan importantes como la sanidad, la
financiación local, la ley de dependencia, infraestructuras o
seguridad, pilares -a nuestro entender- del estado del
bienestar.

Señora Mollà, entrando en materia y
comentando las 37 enmiendas que ha presentado su grupo político,
tengo que adelantarle que vamos a rechazar un total de 35 y que aceptaremos
dos.
Dos es un avance respecto al año anterior (se sent una veu que diu: «Son de adición.
»), pero, en cualquier caso, voy a entrar al detalle de las
enmiendas que ha presentado su señoría y que han sido motivo
de rechazo y de aceptación de dos este año.

Decirle que el gobierno valenciano, durante los
últimos años, ha tenido una atención prioritaria a la
mejora de las condiciones de trabajo contenidas, concretamente, en el plan
de acción contra riesgos laborales.
Y sabe usted perfectamente que
en las series históricas 1999 a 2007 se ha producido un descenso de
más de un 20% en los accidentes laborales, habiendo más de un
40% de trabajadores más expuestos potencialmente a un accidente
laboral.
Lo que significa y pone de manifiesto un claro compromiso del
gobierno valenciano en la lucha contra los accidentes laborales.

Se han incrementado las competencias de los
técnicos de La Generalitat, concretamente del Invassat.
Y como bien
ha dicho, efectivamente, en estos momentos están en proceso de
habilitación sesenta técnicos.

Decirle, respecto a otra de sus enmiendas, que los
mapas de siniestralidad laboral por sectores productivos y áreas de
territorio ya son de uso habitual por los órganos de
administración autonómica que tienen encomendada la
prevención de riesgos laborales.

Decirle que las empresas de trabajo temporal no pueden
-y lo sabe- celebrar contratos que resulten de especial
peligrosidad para la seguridad o para la salud.

Decirle que vamos a aceptar su enmienda 203, esta
enmienda de adición en donde se añade la línea
«ayudas económicas para la creación de empresas de
economía social», puesto que las ayudas se dirigen, entre
otras, ya a esa finalidad.

Rechazaremos la enmienda 204, pues sabe que la
utilización y el uso del amianto en los procesos productivos
están prohibidos en España.
Es una enmienda que ya
planteó el año pasado y que el año pasado ya le
explicamos los motivos por los cuales rechazábamos la enmienda.

Decirles que los técnicos del Invassat tienen
nuevas y amplias competencias para poder afrontar mejor sus
responsabilidades.

Decirle que no es cierta la falta de conocimiento del
mercado del trabajo por parte de la Conselleria de Economía,
Hacienda y Empleo y que, precisamente, alguno de los datos más
importantes que componen esta información se elaboran dentro de la
Dirección General de Trabajo, Cooperativismo y Economía
Social del gobierno valenciano.

Es innecesario realizar un observatorio del mercado de
trabajo en la Comunidad Valenciana, porque ya dentro de los propios
órganos del gobierno valenciano y de la Conselleria de
Economía, se evalúan los datos del mercado de trabajo de la
Comunidad Valenciana y muy concretamente el propio Servef o el Instituto
Valenciano de Estadística, datos que están a
exposición pública en Internet para todos los ciudadanos que
quieran acceder a ellos, también para sus señorías.

Decirle, en relación a las enmiendas 208, 209 y
210, que van a ser rechazadas porque las bajas que proponen afectan al
normal y buen funcionamiento, en unos casos, del centro logístico y
archivo para el parque móvil de La Generalitat y, en otros casos,
para la propia conselleria, de tal forma que van a ser rechazadas.

No vamos a entrar a valorar la enmienda 211 porque
entendemos que la finalidad del propio programa 612.
10 ya actúa
sobre la problemática que plantea en su enmienda, como es la
programación económica de La Generalitat y el desarrollo de
la política regional en relación a los fondos estructurales
de la Unión Europea, el fomento y el desarrollo endógeno de
las zonas desfavorecidas de nuestra comunidad y otros puntos que ya plantea
su propia enmienda y que ya vienen recogidos en el propio programa 612.
10.

Señora Mollà, el Instituto Valenciano de
Seguridad y Salud en el Trabajo es un órgano
científico-técnico en materia de prevención de riesgos
laborales.
Conoce perfectamente cuáles son sus funciones, porque
vienen definidas en el reglamento orgánico y funcional del propio
Invassat.
Y actualmente el Invassat está desarrollando sus
competencias conforme a su propia ley.

Rechazaremos su enmienda 213 al no ser posible
determinar los programas presupuestarios afectados por las bajas
presupuestarias propuestas en su enmienda.

Las enmiendas 214, 215, 216, 217, 218, 219, 220 y 232
las vamos a rechazar porque proponen bajas que afectan directamente a
gastos que en su totalidad resultan necesarios para el buen funcionamiento
y desarrollo de los objetivos fijados en el ámbito de la
gestión tributaria para el ejercicio 2009.

En cuanto a la enmienda 221, va a ser también
rechazada puesto que respecto al requerimiento del detalle que usted
plantea del código del proyecto EM00001 del capítulo VI, no
procede estimar esa enmienda porque el proyecto engloba las inversiones
requeridas para el acondicionamiento y reforma de los edificios
administrativos, no pudiéndose concretar, en estos momentos, todos
los trabajos que deberán realizarse.

En cuanto a la enmienda 222, -y voy a intentar,
si el tiempo me lo permite, entrar en todas las enmiendas que ha
planteado- la vamos a rechazar porque rechazamos -valga la
redundancia- eliminar el objetivo básico de la
dirección general, coordinación y seguimiento de los eventos open 500 tenis, Fórmula 1 y
Copa del America,
puesto que entendemos que estos proyectos y actuaciones son de vital
importancia para el presente y futuro progreso económico y social de
nuestra comunidad.

Vamos a aceptar su enmienda 223.
Esta enmienda la
vamos a aceptar, puesto que al Comité Económico y Social ya
se le ha asignado una sección propia, concretamente la
sección 24.

Las enmiendas 224 y 225 son rechazadas también.
Cabe señalar que la ley de presupuestos no es el cauce idóneo
y lo sabe.
Esta es una enmienda que se repite este año respecto al
año anterior.
No es el cauce idóneo para proponer la
regulación de una ley.
Esta propuesta de adición,
además, constituye una manifestación política de la
voluntad de un grupo parlamentario y este grupo parlamentario -en su
caso, el suyo- dispone de los mecanismos legislativos adecuados para
presentar la adecuada proposición no de ley, que no es el caso.

La enmienda 226 también va a ser rechazada.
La
línea que es objeto de la enmienda viene regulada por la Ley de
hacienda pública valenciana y ya dispone de una finalidad clara de
apoyo a personas, entidades públicas o privadas de interés
social.

Las enmiendas 227 y 228 también son rechazadas
por un idéntico motivo.
Se rechazan al considerar que la propuesta
de enmienda de adición ya está contenida dentro de los puntos
de las principales líneas de actuación para alcanzar el
objetivo, en relación al objetivo básico de
racionalización y modernización de los procedimientos
administrativos.

Del mismo modo, va a ser rechazada la enmienda 229 y
se va a rechazar por considerar que no es necesaria la adición
propuesta, ya que por un lado existe la línea de actuación
cuestión económica y presupuestaria; contratación
administrativa; racionalización de los procedimientos internos en
base a los principios de economía y eficacia, implantando nuevos
procesos, en relación al objetivo básico que he mencionado en
las dos enmiendas anteriores: racionalización y modernización
de los procedimientos administrativos; y por otro, que la Ley 30/2007, de
30 de octubre, de contratos del sector público aplicable en todos
los procesos de contratación de la conselleria, recoge en su exposición de motivos como principios
de la ley, entre otros, la transparencia, así como la mejora y
simplificación de la gestión contractual, que usted plantea
en la enmienda.

La enmienda 231 -también rechazada-
se rechaza por un motivo claro: no va destinada ni a la conselleria ni al programa que toca.
Es
una obviedad que cualquier institución -y la
institución del gobierno valenciano no lo es menos-, a la hora
de elaborar un presupuesto, se realiza esta elaboración con una
perspectiva genérica de actuación sobre el conjunto de los
ciudadanos con independencia de su género.
Por tanto, es
difícil aceptar una enmienda que no va destinada ni a la conselleria que corresponde
ni al programa que corresponde, teniendo en cuenta que la Conselleria de
Economía plantea un presupuesto y tiene una líneas de
actuación horizontales.

La enmienda 233 también va a ser rechazada, en
relación a uno de los últimos puntos que ha comentado en su
intervención, pues el crédito asignado en el proyecto de
inversión EA270 es en previsión de las adquisiciones sin
determinar de edificios administrativos, a realizar a lo largo del
ejercicio presupuestario 2009.

Y la 234, que también ha mencionado al final de
su intervención, también va a ser rechazada, puesto que el
crédito asignado en el proyecto de inversión RA000 es, entre
otros, para compromisos de gastos de cuotas de urbanización sin
determinar, relacionados con programas de actuación integrada que
afectan a propiedades de La Generalitat en la Comunidad Valenciana.

Para finalizar, señora Mollà, decirle
que siempre que se tiene la oportunidad de intervenir en esta
cámara, en comisión o en pleno, se hace necesario hacer
público y poner encima de la mesa la situación
económica -máxime cuando se está hablando de un
presupuesto- por la que atraviesa, en este caso, España, y es
importante dejar claro que este es un presupuesto, el del gobierno
valenciano, serio, riguroso, que intenta afrontar los retos del momento, es
decir, los retos de una crisis económica que, en estos momentos, el
gobierno socialista es incapaz de afrontar.

Muchas gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Sánchez.

Anem doncs a passar a votar les esmenes que han sigut
debatudes de la secció 06.
En primer lloc, passarem a votar una
esmena transaccional, que les seues senyories la deuen conéixer: la
196.
Vosté no la coneix, senyora Mollà?

La senyora Mollà Herrera:

No.

El senyor president:

Vol llegir-la, senyor lletrat?
(Veus)

Senyories, senyories, que estem tots disculpats.

Llisca vosté.
(Veus)

El senyor lletrat:

«Enmienda de.
.
.
(veus)

El senyor president:

Senyories, senyories, que estem a punt de caramel.

El senyor lletrat:

«Enmienda de adición: sección 06
de Economía, Hacienda y Empleo; programa 315.
10; condiciones de
trabajo y administración de las relaciones laborales; ficha FP 4.

»En principales líneas de
actuación para alcanzar el objetivo, añadir una nueva
línea con el siguiente texto: "Promover e impulsar la
creación de empresas de economía social en el área de
los nuevos yacimientos de ocupación".
Palau de los Borja.
9 de
diciembre de 2008.
»

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor lletrat.

Ha fet una lectura vosté perfecta del que diu
ahí.
(Rialles)

Passem a.
.
.
Deia alguna cosa, senyora Moreno?

La senyora Moreno Fernández:

Coincido con el presidente.

El senyor president:

Passem a votar l'esmena transaccional sobre la
195.
Vots a favor?
Unanimitat.

Després passarem a votar una sèrie
d'esmenes que la senyora Mollà mos havia anunciat que les
volia separar del seu conjunt, que són la 241, la 245, la 246, la
48, la 49, la 64 y la 65.
D'acord, senyora Mollà?
Vots a favor
d'estes esmenes?
6.
En contra?
9.

I ara passem a votar la resta d'esmenes de la
secció 06, presentades pel Grup Socialista.
Vots a favor de les
esmenes?
7.
En contra?
8.

Passem a continuació a votar les esmenes
presentades pel Grup Popular: 197, 235, 267 i 268.
Vots a favor?
8.
En
contra?
Cap.
Abstenció?
.
.
.
Ah!
A favor?
Doncs repetim la
votació.
No cap el menor dubte.
(Veus)

No és que.
.
.

Se repite la votación como mandan los
cánones.

Vots a favor de les esmenes presentades pel Grup
Popular?
9.
No és que m'he quedat perplex.
9 volia dir.
En
contra?
Abstencions?
6.

Un poquet d'humor, eh?
És el primer dia
de la comissió.
Estiguen les seues senyories un poc més
relaxades.
(Veus)

Senyories, anem a seguir amb la votació.

Anem a passar a votar dos esmenes que el Grup Popular
ha acceptat o diu que va a aprovar a favor, de les presentades per
Compromís, que són la 203 i la 223.
Vots a favor?
De
Compromís, de Compromís.
203 i 223 són dos esmenes que
el Grup Popular accepta de Compromís: unanimitat.
(Veus)

I ara anem a passar a votar la resta d'esmenes
presentades per Compromís.
Vots a favor?
7.
En contra?
8.

Passem a votar.
.
.

Passem a votar la secció 06.
Vots a favor de la
secció 06?
8.
En contra?
7.

Institut Valencià d'Estadística,
que té esmenes.
Vots a favor?
8.
En contra?
Abstencions?
7.

Servef, que té esmenes.
Vots a favor?
8.
Abstencions?
En contra?
7.

Aeroport de Castelló.
Vots a favor?
8.
En
contra?
7.

Mundo Il·lusió.
Vots a favor?
8.
En
contra?
7.

Ciutat de la Llum.
Vots a favor?
8.
En contra?
7.

Valenciana d'Inversions.
Vots a favor?
8.
En
contra?
7.

Ciutat de les Arts.
Vots a favor?
8.
En contra?
7.

Institut Valencià de Finances.
Vots a favor?
8.
Abstencions?
Ah!
(Rialles) En contra?
7.

Societat Projectes Temàtics.
Vots a favor?
8.
En contra?
7.

Institut Valencià de Seguretat, que este pareix
que és una excepció, no té esmenes.
L'Institut
Valencià de Seguretat.
Vots a favor?
8.
Abstencions?
7.

Tribunal de Defensa de la Competència, que
sí que en té.
Vots a favor?
8.
En contra?
1.
Abstencions?
6.

Senyories, ja hem passat a votar la secció 06 i
tots els organismes que l'acompanyen.

Anem a suspendre en estos moments la comissió,
i la reprendrem a les quatre i mitja de la vesprada amb la secció
07.

(Se suspén la reunió a les 14 hores i 16
minuts)

(Es reprén la reunió a les 16 hores i 33
minuts)

Debat en comissió del Projecte de llei de
pressupostos de La Generalitat per a l'exercici 2009 (RE
número 23.
208, BOC número 104).
Continuació.
(Debat de
les esmenes a les seccions 07, 08, 09, organismes i entitats)

El senyor president:

Anem a reprendre la Comissió d'Economia,
Pressupostos i Hisenda, que l'havíem suspés fa uns
moments després de debatre la secció 06.

Anem a debatre esta vesprada les esmenes de la
secció 07.

Anem a començar per l'esmena 269, que
és de Compromís, i totes les que Compromís té
per a esta secció, inclosa si n'hi ha alguna
d'organismes.

Per a això, té la paraula el senyor
Morera.
(Veus) Són
12 minuts, que si vas a fer-ho tot tu, ho fas tot seguidet.
Tens la paraula
quan cregues convenient.

El senyor Morera Català:

Moltes gràcies, senyor president.

El nostre grup parlamentari ha presentat 118 esmenes
als pressupostos de Justícia i Administracions Públiques,
capítol VIII, perquè creiem que les coses es poden fer
millor.

Mosatros considerem que estos pressupostos no estan
pensats en la situació de crisi econòmica que tenim en estos
moments no només ací, que som líders en
desocupació, en atur, sinó en el conjunt de l'estat.

I ens preocupa moltíssim que dels 328 milions
d'euros de l'Àrea de Justícia i Administracions
Públiques, només el 11% -és inaudita esta
xifra-, 34 milions d'euros vagen per a inversió
productiva.
No sabem on, hi ha una certa indeterminació, però
sí que veiem amb preocupació com en el capítol II i en
el capítol IV hi ha una gran arbitrarietat quant al que són
els gastos corrents, de despesa corrent d'esta conselleria.

En eixe sentit, ahí van les nostres esmenes, a
millorar uns pressupostos que, des del nostre punt de vista, no estan en
l'àmbit d'administració i justícia pensats
per a millorar la situació d'estes dos grans àrees de
competència de La Generalitat.

Així, les esmenes que plantegem són, per
una banda, una qüestió que, des del nostre punt de vista,
és fonamental, com és una qüestió que ja les
lleis de base milloren substancialment la situació.
I és que
els usuaris de l'administració pública no tenen
garantits els seus drets lingüístics per a ser contestats, ser
rebuts, ser.
.
.
atesos en valencià.

Hi han moltes esmenes en tots els programes,
però jo faig referència a una de les línies que
plantegem.
L'esmena 279 era demanar que d'una vegada per totes,
l'administració pública valenciana atenga esta
necessitat de superar la discriminació, com és la
instauració del requisit lingüístic.

Hi han esmenes que van dirigides a evitar
situacions.
.
.
, com la d'utilització de paradisos fiscals
en els pagaments i en la utilització d'empreses
públiques.

Hi han esmenes que van dirigides a millorar la
sostenibilitat.
Tots estem obligats, o interpel·lats, a millorar la
sostenibilitat, també les entitats públiques, les
institucions.
I hi han moltes esmenes dirigides a millorar la
sostenibilitat de l'administració pública en la
utilització de materials fungibles.

Hi han esmenes que van a millorar la situació
de riscos laborals, les esmenes 290, 322, 323, 324 i 325.

Hi ha una esmena, la 292, destinada a millorar
l'estabilitat laboral a través de beques, per a millorar
l'R+D.

Hi han esmenes, la 308, a millorar la dotació
econòmica que té el Tribunal de les Aigües, que hem vist
com se li retalla en estos pressupostos la dotació que una
institució.
.
.
, que figura en la reforma de l'Estatut
d'autonomia, l'actual Estatut.
El Tribunal de les Aigües,
l'esmena 308.

Hi han esmenes, la 319, 320, 321, 332, 333, a afavorir
una iniciativa que en altres comunitats autònomes s'ha fet, i
ací no, que és afavorir posar en marxa el software lliure.
I, per
desgràcia, nosaltres no som capdavanters en esta mesura, i nosaltres
considerem que podíem fer més en el que és el software lliure.

Hi han esmenes, la 327 i 335, que van destinades, amb
una millora pressupostària de 50.
00 euros una i 300.
000 euros
l'altra, a millorar els jutjats de pau, que en estos moments estan
infradotats.
I com que el Grup Popular té alguna alcaldessa en les
files, entendrà la necessitat d'esta millora per a.
.
.
d'estes esmenes, la 327 i 335, per a millorar la situació
catastròfica que patixen els jutjats de pau, que se deixa a
l'àmbit municipal, quan també és coresponsable
l'administració autonòmica en este tema.

Hi ha una esmena important, des del nostre punt de
vista, i és que la Generalitat valenciana gasta una quantitat enorme
de diners en la seguretat dels edificis públics.
I nosaltres entenem
que l'esmena 328 va destinada a.
.
.
, i hem presentat esmenes
complementàries a la Conselleria de Governació, que en compte
que siga el Ministeri d'Interior el que se faça càrrec
de la seguretat dels edificis judicials autonòmics, doncs que siga
la mateixa Generalitat que coresponsablement assumisca la tutela de
seguretat en els edificis judicials autonòmics.

No tenim res en contra dels treballadors dels cossos i
fores de seguretat, als quals felicitem per la brillant operació
realitzada ahir per a posar en mans de la justícia els presumptes
terroristes, però entenem que la seguretat dels edificis judicials
autonòmics hauria d'estar en mans de la policia
autonòmica, una policia que tenen altres comunitats autònomes
i la nostra no.
I és una esmena, la 328, que nosaltres considerem
que és una esmena important.

Hi han algunes esmenes que clamen al cel -i el
Grup Socialista segurament per això també ha presentat
algunes esmenes que nosaltres donarem suport-, com és la 391,
l'esmena 391, que des del nostre punt de vista és molt
arbitrària -ja ho vam anunciar-, d'arrendament
d'edificis i altres construccions.

Si el president Camps tenia plans, que ja hem perdut
el nombre de plans i de propostes, després infradotades
econòmicament o que no s'executen mai, però no pot ser
que mos gastem una barbaritat de diners en arrendament d'edificis i
altres construccions.
Si tenim tants palaus.
.
.
, nosaltres apostem per
continuar la construcció d'edificis administratius, palaus de
justícia, en altres llocs, que s'estan fent però de
forma insuficient.

I, per tant, fem una esmena per a millorar la
dotació, la pobra dotació en inversió, ara que
necessitem inversió pública clara i necessitem millorar el
que seria la inversió productiva en edificis propis de La
Generalitat.
Dotem una esmena, la 391, per a millorar no
l'arrendament sinó la construcció d'edificis
administratius per a justícia.
I ho complementem amb algunes esmenes
per a decidir o per animar que es construïsquen palaus de
justícia en algunes poblacions.

Després tenim esmenes per a millorar el que
és l'assessorament extern, l'esmena 394, que queda un
poc al «trabajos realizados por otras empresas profesionales».
2 milions d'euros, 2 milions d'euros, dels pressupostos que
paguem tots per a «trabajos realizados por otras empresas y
profesionales».
Bé, per què no dediquem eixos diners
als col·legis d'advocats, a l'assessorament o al treball
públic, i no unes empreses o professionals que no sabem qui
són?
És l'esmena 394, destinada a millorar el
pressupost.
També ho fem això per al col·legi de
procuradors.

Tenim algunes esmenes molt sensibles -jo crec
que no hi hauria problema que el Grup Popular les aprovarà- en
el programa d'administració de justícia, en tot el que
fa referència a la violència de gènere, la 338 i la
342.

Indiquem la necessitat de potenciar -ho vaig dir
l'any passat- els treballs dels laboratoris i tot el treball
que se fa en la policia científica, per a dotar a les facultats de
medicina existents al nostre país de millores quant a laboratoris,
que puguen fer un treball complementari a la policia judicial.
Són
les esmenes 349, 346 i 347.

I ja per assenyalar algunes de les necessitats de
palaus de justícia, hi ha una esmena, la 354 i 355, que demanem la
construcció d'un palau de justícia a Sueca.
És
una esmena que demanaré votació a banda.
Però
perquè no es pensen que arrimem la sardina cap al nostre lloc,
perquè governem a Sueca, també ho hem posat a Alcoi.
Ja
sé que vostés tenen una situació d'una forta
divisió interna, però a mi m'agradaria que Alcoi, que
és una gran capital d'interior, governada pel senyor.
.
.
,
per un alcalde del Partit Popular, també considerem que
s'hauria de fer ja l'estudi del palau de justícia
d'Alcoi, perquè tal com està en estos moments és
absolutament insuficient, i compta amb el rebuig, les instal·lacions
provisionals que hi ha en estos moments, dels professionals de la
justícia d'Alcoi.
És l'esmena 356 i 357.

Però anem més enllà.
Voldríem que es continuara el treball d'implantació,
d'execució del palau d'Elx, que està encara
fent-se.
I per això, l'esmena 365, en el programa
d'administració de justícia, va encaminada a la millora
del palau d'Elx.
També a Alacant i també a Gandia, la
385 i 386.
Entenem que tot el que siga canviar despesa corrent per
inversió productiva serà bo per a fer la nostra
aportació dins d'este pressupost al que és
l'actuació quant a inversió i no tant en despesa.
.
.
en gasto corrent.

I hi han algunes esmenes que jo espere el seu vot
favorable i que són les esmenes que han de vore amb les.
.
.
la
387.
Veig que em queda poc de temps.
Hi ha  ajudes a una sèrie
de fundacions que treballant en l'àmbit sociojudicial de
prevenció de la violència de gènere i
d'actuació, en el que és la implantació del
programa Avantic, a unes entitats molt importants, unes fundacions que se
les dota de forma molt insuficient.
I nosaltres fem una millora substancial
de 10.
000 euros per entitat, per fundació.
Si tenim diners per a
altres coses, per què no per a estes entitats tant importants
-hi ha una llista ampla?
I cride la seua atenció a
l'esmena 387.
Nosaltres creem que és just, és necessari
que es puga dotar a estes fundacions no només d'una
línia d'ajuda lineal de 2.
000 euros, sinó de 10.
000
euros, en un conjunt de 20 entitats que serien mereixedores.
.
.
-ja ho vaig anunciar en la compareixença de la consellera.

I, per altra banda, i si hi han diners per a la campus party, per què no en
el programa Avantic tenim diners per als nostres ajuntaments?
, ajuntaments
que necessiten en estos moments d'informatitzar els seus processos.
I, per tant, mosatros hem introduït l'esmena 270.

És a dir, són esmenes totes elles que
milloren, que canvien l'orientació del gasto corrent per
inversió productiva i que enceten una sèrie de línies
i objectius que, per desgràcia, no veiem en este pressupost.
És una millora substancial del pressupost i que no dubte que el Grup
Popular, i també el Grup Socialista, donarà suport a les
nostres esmenes.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Morera.

Té la paraula, en representació del Grup
Popular, la senyora Botella.

La senyora Botella Arbona:

Moltes gràcies, president.

Bona vesprada, senyories.

Senyor Morera, jo pense que sempre quan es parla entre
les persones, mos podem entendre.
Però ja d'entrada trobe una
cosa curiosa, probablement m'he equivocat jo, perquè
vosté ha dit que tenien 118 esmenes i jo he comptat.
.
.
119.
És possible que jo m'haja equivocat, no sóc molt molt
llesta en números, però no importa.
Com vosté ha triat
i tenim sols 12 minuts, jo vaig a fer-li la meua explicació i la
meua exposició del que el meu grup pensa al voltant de les seues
propostes, de les seues esmenes.

Desgraciadament, no podem acceptar-li les seues
propostes, però entenc molt bé que vostés han fet una
faena, que fan fet un esforç, han presentat una gran quantitat de
propostes, però que, al final, com cada u aplica la seua filosofia,
el seu criteri pressupostari, el grup nostre no va a aprovar estes 119
esmenes que vostés han portat ací a esta comissió.

Vaig a fer-li l'explicació un poc.
.
.
arreplegada al voltant d'eixe grup d'esmenes i per què
de cada una d'elles.

La número 269 se rebutja perquè
n'hi ha una línia que no existeix, no pot donar-se de baixa.

En les esmenes 270, 271 i 387 se rebutgen
perquè no hem de disminuir unes línies de subvenció o
actuacions en detriment d'unes altres, a (inintel·ligible) .
.
.
i al criteri del Grup Popular.
Crec que des del Consell
queda molt rellevant la seua aposta per la innovació, per
l'avantguarda i per la societat de la informació.
I la
pretensió de disminuir una línia de subvenció
destinada a la participació i col·laboració financera
de La Generalitat en l'efectiva organització i
realització de l'esdeveniment del campus
party no pot afectar ni la qualitat de la
justícia, perquè no hem d'oblidar que el nostre
objectiu principal és l'atenció al ciutadà amb
més eficàcia, rapidesa i proximitat, i poder d'aquesta
manera assegurar aixina la justícia.
I creguem que
l'esdeveniment del campus party és una cosa, per al nostre criteri,
d'importància i de rellevància gran.

En el projecte, en les esmenes que vosté mos
aporta, de la número 272, 304 i 307, se rebutgen perquè les
activitats que se desenvolupen a través d'este programa
pressupostari es consideren apropiades i suficients les línies
d'actuació compreses en els tres eixos que comprén este
programa: problemàtica, objectius bàsics i línies
d'actuació.

La número 305 i 306 les rebutgem també
perquè creguem que les dades descriptives que se pretenen modificar
no estan incloses en el projecte de pressupostos que La Generalitat aporta
per a l'any 2009.

En la 308 i 309, rebutgem estes dos propostes
perquè se consideren que tenim en la nostra proposta de pressupostos
adequades i suficients per l'import consignat per a cada tipus
d'actuació.

En el programa següent, en el 121.
40, de la
funció pública, diem que les esmenes 310 a la 314 se rebutgen
perquè, en primer lloc, considerem que tots els treballadors de
l'administració pública estan preparats en
matèria lingüística per a fer bon ús de la seua
tasca.
Cadascú pot pensar d'una manera.
Vosté ha
anomenat fa un momentet que ací hi ha alcaldes o alcaldesses.
Jo puc
dir-li el que ocorre en l'ajuntament on jo tinc el gust i
l'honor de treballar, i crec que la gent que està treballant
en l'Ajuntament de Carcaixent està absolutament preparada per
atendre les persones en valencià i en castellà, i no hi ha
cap problema.
I pense que en l'administració de la Comunitat
Valenciana també ocorre d'una manera similar.
Això
és el que creem mosatros, podem estar equivocats, però aixina
ho pensem.

L'actuació de La Generalitat
s'ajusta i complix perfectament allò establit en
l'Estatut d'autonomia de la nostra comunitat.

El tercer punt d'esta qüestió, el
nombre de llocs de treball que l'administració de La
Generalitat té establit és correcte, tant en els requisits
lingüístics com per a l'adequada atenció al
servici públic i dels ciutadans de la nostra comunitat.

Mosatros diríem en el punt quart que La
Generalitat continua el procediment en matèria de la gestió
de la funció pública, específicament en la
classificació dels llocs de treball, adequant-los als requisits
segons el desenvolupament de les funcions, tant si se referixen als
coneixements d'un idioma o a la titulació acadèmica
concretament.

I per últim, dir-li o recordar-li que les
competències en política lingüística són i
corresponen a la Conselleria d'Educació, independentment que
tots pense que tenim el gust, el dret i el deure de conéixer
bé les dos llengües que mosatros tenim la riquesa de tindre en
la nostra comunitat.

En el número de les seues esmenes, de la 315 a
318, se rebutgen perquè ja en 2004 el pla d'estabilitat va
suposar un ingrés de 4.
943 persones en l'ocupació
pública.
I en este any 2008 s'han oferit 620 places.
I per a
2010 hi ha prevista una ampliació de l'ocupació
pública, igualment que una reducció de la temporalitat, ja
que se troba inclosa en els objectius bàsics d'este programa.

Igualment, i jo li faig memòria, que la
formació continuada que oferix La Generalitat és
l'adequada -o aixina ho entenem mosatros- per a
l'ocupació pública, com també per a la
promoció interna que ja està d'esta forma regulada.

Les esmenes 319 a la 321 se rebutgen perquè tot
software porta un
cost.
I li faig memòria que els programes pressupostaris en
matèria lingüística, com el d'innovació
tecnològica educativa, promoció i ús del
valencià són de la Conselleria d'Educació, com
també la innovació i normalització
lingüística del nostre idioma, d'una de les nostres
llengües, el valencià.
I correspon a l'Acadèmia
Valenciana de la Llengua i recullen actuacions que incardinen en una política
d'estalvi, racionalització, eficiència, de la mateixa
manera que la dotació a qualsevol software i a les necessitats socioculturals, administratives i
lingüístiques de La Generalitat i de la nostra comunitat.

La número 322 i 325 se rebutgen d'esta
manera també perquè tots els sectors de
l'administració intervenen, segons allò establit en la
legislació sobre prevenció de riscs laborals, que per a
mosatros és molt important també, com sé segur que per
a vostés.

La número 326 i 327, rebutgem estes dos esmenes
perquè no estan previstes en el projecte de pressupostos.

La 328 i 329 estan rebutjades perquè la
Conselleria de Governació no té competències respecte
a la Guàrdia Civil.

330 i 331 se rebutgen perquè
l'administració de justícia impartix formació
relativa al valencià conforme a les sol·licituds que es reben
en la conselleria competent en esta matèria.

La 322, 334, 336 i 337 se rebutgen perquè estes
demandes d'addició se troben.
.
.

El senyor president:

Si vol parar un moment,
senyoria, pare.
.
.

La senyora Botella Arbona:

No, sap què passa?
Jo no vull que ningú
agarre un constipat com el que tinc, (veus) però segur que se passarà.

No, no hi ha cap problema.
Moltes gràcies,
president.

Ja no sé on m'he quedat.
Estava, crec, en
la 332.
Que se rebutgen estes esmenes, perquè estes esmenes
d'addició es troben arreplegades en els objectius
bàsics del projecte de pressuposts presentat en Les Corts per a
2009.

La número 335, senyor Morera o senyors
diputats, se rebutja perquè en el capítol II s'ajusta a
les necessitats derivades del funcionament dels òrgans judicials.

La número 338, 339 (remors) i 342.
.
.

El senyor president:

Senyories, guarden un poc
de silenci.

La senyora Botella Arbona:

Gràcies, president.

.
.
.
se rebutgen també perquè la
violència de gènere i l'atenció a menors
infractors estan contemplats en el programa 141.
30, de la justícia
juvenil i prevenció de la violència, sent esta una
atenció adequada i suficient.

I vull fer-li un poquet d'incís en esta
qüestió.
Sé segur que per a tots els diputats i per a
totes les persones que estem en esta sala, i cadascú pot enfocar-ho
de la manera que trobe més oportuna, este tema és de la
màxima importància, la violència de gènere i la
violència en general de qualsevol tipus, de menors a majors, de
majors a menors, a persones d'edat, no importa.
Entre els
jóvens crec que és una qüestió, de veres, en la
qual no se pot jugar o no se pot fer bromes, és una cosa per a
mosatros i per a tots segur que molt important.

La 340 excedix de les competències de la
Direcció General de Justícia i Menor.

La 341, 343 i 365 se rebutgen perquè el
programa que ens ocupa en este moment, que és el 141.
10 de
l'administració de justícia, que ja contempla estes
demandes en els seus objectius i se troben implícits en les seues
actuacions.

La número 344 entenem que és necessari
mantindre íntegre el capítol II per al funcionament dels
òrgans judicials, i per la qual cosa no és possible minorar
este mateix capítol II.

En la 345, els instituts de medicina legal disposen ja
dels seus laboratoris per a les adequades anàlisis de l'ADN.
Mosatros entenem que ací, senyor Morera, en la 345 fins la 350 estan
implícites les distintes línies de l'actuació
dins d'este projecte.

351 a 353, estes demandes són
competència del govern central, són competència de
l'estat.

La 354, 355, 385 i 386 es rebutgen perquè la
construcció de les ciutats de la justícia d'Alacant,
Gandia i Sueca.
.
.
, tant de bo que n'hi haguera una en Sueca i ràpidament,
però pareix que estan ja incloses en el pla d'innovació
per a les seus judicials, Justi-Seu, aprovat en el ple del Consell de 29 de
febrer de 2008 i publicat el 4 de març en el DOCV i se preveu la
seua licitació durant l'any 2009 per la modalitat de pagament
en aplaçament.

La 356 i 357, l'Ajuntament d'Alcoi
està promovent actualment uns edificis la finalitat dels quals que
se pretén és ser la nova seu judicial d'esta
demarcació.
Tant de bo que siga bé i prompte!

En la 358 i 364 els instituts, torne a repetir, de
medicina legal de la Comunitat Valenciana entenem que disposen de
laboratoris adequats per a la recepció de les analítiques de
l'ADN.

En la 359 està recollides les línies
d'actuació.
La 360 en el capítol II s'ajusta a
les necessitats derivades del funcionament dels òrgans judicials.
I
la 361 i la 363 està arreplegada en les distintes línies
d'actuació que este projecte de pressupost presenta.

I jo pense dir-li, n'hi havia una, que
vosté no ha fet menció, i és la número 338.
.
.
Ja li ho he dit.
O siga, que mosatros sí, estem parlant del palau de
justícia a Sueca, com ho ha arreplegat ací, la veritat
és que per als veïns de la Ribera i sense voler fer-mos
més importants en este tema, seria molt interessant, però
creiem que ho tenim a la vuelta de la esquina.

I després, de la 378, 384, se rebutgen
perquè des del Consell s'entén necessària la
participació dels empleats públics en la presa de decisions
sobre aspectes de gestió, millora contínua, qualitat i
eficiència.
Perquè sobretot redunda en el millor servici que
podem oferir als ciutadans.
I és per això el nostre
esforç o la nostra decisió de continuar profunditzant en esta
política de diàleg i participació socioprofessional.

I a més d'açò, com el temps
s'acaba, no vull o no crec necessari insistir que en matèria
lingüística les competències són de la
Conselleria d'Educació.
I el remet a la legislació
sobre l'ensenyament del valencià, l'Estatut
d'autonomia i el mateix estatut bàsic de l'empleat
públic.

Moltes gràcies, president.

El senyor president:

Moltes gràcies,
senyora Botella.
I li desitgem que es millore, que millore el constipat
eixe, eh?
, perquè la veritat és que ho ha passat vosté
mal.

Anem a seguir en els debats de les esmenes de la
secció 07.
I anem a la 388, que és la primera del Grup
Socialista, i totes les que ha presentat en esta secció.
Per
això té la paraula la senyora Andrés.

La senyora Andrés Barea:

Gràcies, president.

Vamos a presentar un conjunto de enmiendas a la
sección 07, un conjunto de enmiendas que son menores que el
año pasado, pero no por ellas menos importantes, porque son de gran
calado político y económico.
Político porque orienta
las inversiones que la conselleria vienen realizando sobre los criterios que este grupo
parlamentario considera más evidentes.

Desde luego, esta conselleria este año ha presentado unos presupuestos la verdad
poco sociales y poco característicos de una conselleria que tiene que dar servicio
público, aumentando solamente un capítulo, que es el
capítulo de personal, y el capítulo II, que es el
capítulo de gastos corrientes, en el cual lo primero que vamos a
hacer es una enmienda a la dirección y servicios generales, al
incremento del capítulo I, porque se incrementa en 2 millones de
euros algo injustificado, que se lo planteamos a la consellera en su propia
comparecencia y no nos dio explicación de ello.
Porque no sabemos el
motivo ni el objetivo por el cual se produce un incremento de 2 millones de
euros sobre este capítulo I.

Hemos presentado una modificación a este
incremento de personal, reduciéndole en 1.
900.
000 euros, el cual
iría destinado también al capítulo I, de justicia, y
al capítulo I, de justicia juvenil.
Consideramos que la
repercusión social de esta modificación presupuestaria
sería mucho más interesante, más allá que lo
que sería el capítulo I de una dirección y servicios
generales que atiende las necesidades de la propia consellera.

Desde luego, hemos presentado una línea de
transferencia a la creación del IVECA, instituto valenciano de
administración pública, lo presentamos en la dirección
y servicios generales porque aprovechamos una línea presupuestaria
que no tenemos conocimiento a quien se destina, porque pone personas.
Nunca
hemos sabido a quién ha sido asignada esa cantidad ni a
quiénes han sido asignadas, ni cuáles son los objetivos.
Y lo
incrementamos para la creación de un instituto valenciano de
administración pública que dé formación a los
funcionarios públicos, a los empleados públicos y
también a las personas que compongan las bolsas de trabajo para que
estén preparadas para dar un servicio público.
Lo
consideramos básico, además es un compromiso que han
realizado diversos consellers y que nunca se ha sustanciado.

Respecto al capítulo de administración
de justicia, hemos incrementado el capítulo I con la
modificación presupuestaria del capítulo I de la
dirección y servicios generales, con el objetivo de poder cubrir
esas plazas que el otro día la consellera se comprometió a que iba a incrementar el
personal de la administración de justicia y a poder realizar las
contrataciones de refuerzo necesarias para los juzgados, ya que se
encuentran completamente colapsados y han puesto negro sobre blanco en los
medios de comunicación las graves deficiencias que han existido.

Hemos suprimido del capítulo II, arrendamientos
de edificios, arrendamientos de mobiliarios, arrendamientos de enseres.
Existe todo tipo de arrendamientos en el capítulo II, que hemos
traspasado a lo que serían las inversiones.

Hemos aumentado el capítulo de inversiones de
edificios administrativos en 2,5 millones de euros, simple y llanamente
para que puedan pagar la deuda que tienen comprometida ya, porque es una
deuda de pago aplazado -como muy bien se ha planteado muchas veces
aquí, y acaba de decirlo el Partido Popular-, en la cual
tienen que pagar unas cuotas que tienen comprometidas, y además
dicen que se van a comprometer, según la ley de
acompañamiento, a las nuevas inversiones cuatro infraestructuras
judiciales nuevas para este año 2009, con lo cual tendrán que
tener dinero suficiente para poder pagarlo, y, desde luego, con lo que
tienen presupuestado este año, no van a poder pagar ni siquiera lo
que tienen comprometido ya.

Pedimos una ampliación y reforma de los
edificios administrativos.
Pasamos de 3,8 millones a 5,2 millones de euros,
simple y llanamente porque consideramos que existen unas instalaciones
judiciales que tienen situaciones bastante inadecuadas, denunciadas en la
Inspección de Trabajo, y, sobre todo, porque tienen que crear
espacio, y tienen que crear espacio físico para veintitrés
nuevos juzgados que han sido concedidos en los presupuestos de este
año 2009.

Pedimos también la ampliación y compra
de equipo y material informático, no a través del
capítulo de arrendamiento, como está hasta ahora, sino en el
capítulo de inversiones, pasando de 1,9 a 6,3, porque consideramos
que la administración de justicia, uno de los gravísimos
problemas que tiene es la falta de informatización y
agilización y acceso a la propia administración, con lo cual
esta manera que ustedes mantienen hasta ahora, que es a través de
alquileres de equipos informáticos, no soluciona para nada el
problema.

Por lo tanto, consideramos que estas inversiones en
justicia son fundamentales, fundamentales para la modernización y
fundamentales, sobre todo, para los ciudadanos.

En líneas de transferencias aumentamos la
aportación al colegio de abogados de 16,5 a 18,5 millones, 2
millones de euros, porque no sabemos cuáles van ser las
restricciones que se van a producir al disminuir estos 2 millones de euros,
y pensamos que, desde luego, los más perjudicados pueden ser el
turno de oficio, tanto para personas que no tengan recursos como para
mujeres maltratadas o para menores.

Asimismo hemos producido un aumento en la
subvención al colegio de procuradores, que también
habían disminuido la aportación.

Creamos unas nuevas líneas de subvenciones
específicas para la puesta en marcha del archivo de Ribarroja, ya
que tenemos gravísimas deficiencias en los archivos judiciales.
En
este momento estamos pagando gran cantidad de alquiler por los archivos
judiciales, tanto de Valencia como de Alicante, pero sobre todo por el de
Valencia.
Existe una infraestructura, allí, parada porque no tienen
suficiente dinero para ponerla en marcha.
Y por lo tanto destinamos 600.
000
euros.

También ponemos 1 millón de euros para
la ayuda a los juzgados de paz.
Esto ha sido uno de los grandes olvidados
de este gobierno.
Este año, desde luego, ha sido una sorpresa.
Yo
esperaba que en los presupuestos ustedes lo enmendaran, que pusieran, por
lo menos, una línea presupuestaria con una pequeña
aportación, porque siempre ha sido una escasísima
aportación, pero es que no han puesto ni siquiera una enmienda para
modificar estos presupuestos, porque ustedes no es que se han olvidado de
los juzgados de paz, es que con la reincidencia de no presentar una
enmienda dan la espalda a los ciudadanos y a los propios municipios, a la
justicia más próxima.

Después, ponemos 1 millón de euros para
la creación y fomento de un servicio de mediación y arbitraje
laboral para evitar el colapso de los juzgados de lo mercantil.
La
situación económica, la crisis existente es evidente: el
cierre de empresas.
Y consideramos que es un elemento importante, sabiendo
la carga de trabajo, el incremento de carga de trabajo que han tenido los
juzgados de lo mercantil.
Y un plan de choque para los juzgados de
ejecutorias, para que se ejecuten las sentencias, ya que llevamos dos
años de retraso para que se ejecuten estas sentencias.
Un
millón de euros para cada uno.

La verdad es que estas dos propuestas que les
planteamos en distintas enmiendas son esenciales.
No lo propone el Grupo
Socialista, lo han propuesto miembros del Consejo General del Poder
Judicial, los dos miembros del Consejo General del Poder Judicial que son
de la Comunidad Valenciana, y uno, además, es el ex conseller.

En relación a la justicia juvenil, en el
capítulo de personal hemos incrementado el capítulo I, ya que
es escasísima la aportación que hay al capítulo de
personal.

Pedimos la ampliación de reforma de centros de
menores.
Hemos pasado de 500.
000 euros a 2,5 millones de euros, porque la
verdad es que existen graves deficiencias en los centros de menores, tanto
para cumplimiento de medidas como para niños que están en
situación de protección.
Muchas de las veces los niños
de reforma están junto con los niños de protección.
Esta situación se tiene que solucionar de alguna manera.

Planteamos una enmienda muy importante de 10 millones
de euros para la construcción y atención de menores para
cumplimientos de medidas, que en este momento hay jóvenes que no
cumplen las medidas y prescriben por falta de plazas de un sitio donde
poder cumplir las medidas, y en este momento ustedes, a través del
capítulo II, están entregando 21 millones de euros para los
centros concertados.

Hemos presentado una enmienda de 5 millones para la
construcción de centros específicos y especiales de mujeres
maltratadas -como también fue una promesa del anterior conseller-, un plan de
atención integral para mujeres maltratadas y, desde luego, un plan
de actuación de vigilancia para mujeres maltratadas, como
podría ser la telealarma o la atención directa de personas
que tiendan a la protección de estas mujeres.

Hemos pedido que la fundación Favide
desaparezca como tal fundación y que ese programa se integre dentro
de la administración pública como programa propio.

En función pública pedimos la
elaboración y aprobación de lo que es el IVECA como organismo
autónomo a través de un reglamento; reducir la precariedad un
10%, aunque se nos dice constantemente que han habido muchos concursos
públicos, pero la precariedad está situada en un 27% y esto
es negro sobre blanco, según el propio informe de la Sindicatura de
Cuentas; que presenten la ley de la función pública, por
necesaria, porque el estatuto básico les obliga, porque de ella
dependen la normalización y los derechos de los trabajadores y de
los usuarios, pero también una ley de transparencia de altos cargos
y funcionarios públicos -que esta mañana han rechazado
ustedes unas enmiendas en ese sentido-; la aplicación de la
ley de incompatibilidades.
.
.
Y pedimos en una enmienda que se reserve el 7%
del empleo público para las personas con discapacidad.
Esto es una
apuesta importante que se comprometió el anterior conseller y que todavía no
se ha realizado.

En cuanto a la sociedad en la información,
desde luego, la reducción ha sido importante.
La apuesta de esta conselleria por la sociedad de la
información se ha reducido de una manera importante, sobre todo en
lo que sería la forma de acceso del ciudadano a la propia
información, desde lo que serían ciudades desde el punto de
vista punteras para el acceso a la información hasta las
líneas de subvención, de aportación, para que los
propios ciudadanos puedan acudir a través de programas a la compra
de equipos.
También se ha reducido la aportación al campus party, algo que
deberían de retomarse ustedes, no como un evento, no se trata de un
circuito de motor, se trata de incitar a los jóvenes al estudio, a
la investigación y a la promoción de las nuevas
tecnologías.
Y, desde luego, una ayuda a las pymes.

Yo creo que esta conselleria ha perdido el carácter y objetivo que, de alguna
manera, siempre tenía que haber tenido y que nunca ha tenido, pero
que este año, más aún, ha puesto negro sobre blanco,
que es la falta de atención al ciudadano.
Desde luego no ha tenido
ningún interés, desde luego, por la justicia.
Y desde luego
cero, cero, para lo que sería la administración
pública.

Nada más y muchas gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Andrés.

Té la paraula el senyor Peral, en
representació del Grup Popular.

El senyor Peral Villar:

Buenas tardes, presidente.

Señorías.

Como siempre, señoría, en primer lugar
quiero agradecer su colaboración y trabajo para mejorar el proyecto
de ley de presupuestos.

Han presentado ustedes este año 27 enmiendas
frente a las 180 que presentaron en el ejercicio precedente, lo que sin
duda es una gran satisfacción para nuestro grupo, por cuanto que
esta extraordinaria minoración es sin duda un reconocimiento
tácito de que este ejercicio ha disminuido su nivel de rechazo del
articulado y contenidos de la sección 7 referidos a la Conselleria
de Justicia y Administraciones Públicas del proyecto
económico del Consell para el ejercicio 2009, lo que proviniendo del
principal partido de la oposición es poco menos que extraordinario y
desconocido desde una perspectiva histórica.

Por esto lo que -repito- es un motivo de
satisfacción y felicitación para el Consell, por la mejora
que en función de sus escasas enmiendas representa el
magnífico trabajo presentado.
No obstante, este aligeramiento en su
trabajo corrector, y después de estudiar sus propuestas, debo
informarle que vamos a rechazar las 27 enmiendas presentadas por encontrar
que nada aportan a lo consignado en el proyecto de ley de presupuestos, y
cuya incorporación entendemos restaría coherencia
política y presupuestaria al proyecto presentado por el gobierno.

Desde la perspectiva del Grupo Popular, al que
aquí represento, se trata de un proyecto coherente, ponderado,
responsable, social -más social que nunca-, eficaz para
abordar los asuntos que se gestionan en este departamento y, sobre todo, lo
que es más importante para este ejercicio presupuestario concreto,
adaptado a la grave situación económica que atraviesa nuestro
país.

Me quiero detener en algunas de las enmiendas que han
presentado ustedes para explicarle con mayor detalle los motivos de nuestro
rechazo.

La 399, en la que plantean la construcción de
un centro de atención a menores o de centros de mujer 24 horas,
ambas iniciativas por importe de 15 millones de euros, mediante la
eliminación de otros conceptos de 10 millones de euros provenientes
de arrendamientos de edificios y otras construcciones, resulta como poco
temerario por cuanto que este trabajo no consiste en un simple, corta y
pega de la planificación económica de esta conselleria para el próximo
ejercicio; nos tendrá que decir usted de qué arrendamientos
de edificios y construcciones debemos aminorar para poder incorporar esos
15 millones de euros para la creación de los centros de mujer 24
horas y los centros de atención a menores.

Además, quiero informarle sobre este particular
en concreto, que el pasado 1 de noviembre se puso en funcionamiento en la
provincia de Valencia, y concretamente en la localidad de Picassent, el
Centro de Reeducación de Menores Jaume I, con 50 plazas para menores
que deben cumplir medidas judiciales en medio cerrado, centro que se suma a
los ya existentes en esta provincia, es decir, a la Colonia Sant Vicent
Ferrer, al centro Pi i Margall i al centro Mariano Ribera, siendo estos
suficientes para la finalidad perseguida.

En cuanto a la construcción de centros de mujer
24 horas, en la actualidad existen tres centros de estas
características, uno en cada capital de provincia, cuyo coste se
financia a través del capítulo II del programa 141.
30, siendo
además centros propios.

Sobre la enmienda en la que plantean la
supresión de la subvención y -como dice usted- de
la propia Fundación de Atención a las Víctimas de
Delito y Encuentro Familiar, Favide, rechazarla por cuanto que esta
fundación sirve de apoyo a las distintas administraciones radicadas
en la Comunidad Valenciana para la realización de las actividades
que les competan en lo concerniente a la atención a las
víctimas del delito.

La Generalitat cuenta con una red de 44 oficinas de
atención a las víctimas.
.
.

El senyor president:

Señorías, guarden silencio.

El senyor Peral Villar:

.
.
.
-gracias, presidente-, cuenta con una
red de 44 oficinas de atención a las víctimas del delito por
toda la Comunidad Valenciana, que realizan una función social de
primer orden al ofrecer servicios gratuitos especializados y eficaces para
solucionar la situación de desamparo en la que se puede encontrar la
víctima del delito.
Además, desarrolla una labor esencial en
materia de violencia de género, al ser un servicio coordinador de
las órdenes de protección.
También gestionan una red
propia de La Generalitat de 15 puntos de encuentro familiar en la comunitat, que son recursos
sociales gratuitos, que prestan un servicio en lugares neutrales para
facilitar el régimen de visitas, velar por el derecho de los
niños a relacionarse con ambos progenitores, así como su
seguridad.
Se trata, por tanto, de un servicio fundamental reiteradamente
demandado por los órganos judiciales.

En línea con esto, también nuestro
rechazo a la enmienda 404, en la que ustedes plantean la subvención
para un plan de actuación contra la violencia y puntos de encuentro
familiar, ya que su misión queda perfectamente cubierta por la
misión y funciones que de forma tan acertada viene realizando la
fundación Favide.

Sobre el Plan de atención integral de centros
de menores, pretenden disminuir 10 millones de euros de la FP2 para
incrementar en la misma cantidad una línea de subvención en
la FP7.
Los centros para menores infractores están cualificados para
atender a los menores en todos los regímenes de internamiento que
contempla la ley orgánica de responsabilidad penal del menor:
abierto, semiabierto, cerrado, de fin de semana, de convivencia, de en
grupo educativo, etcétera.

Los centros para cumplir su función (so per interferència d'un telèfon
mòbil) reeducativa deben integrar
todo tipo de medidas, dado que un menor puede atravesar distintos tipos de
régimen a lo largo de su periodo de internamiento en función
de su evolución educativa.
Por lo tanto, carece de sentido crear una
línea específica sólo para el régimen cerrado.

Sobre la creación de un plan de atención
integral centro mujer 24 horas, con la finalidad de financiar un programa
especial y específico en atención a mujeres víctimas
de violencia de género, supone duplicar la prestación de este
servicio, que ya se encuentra recogido en el capítulo II, programa
141.
30, que contempla la gestión de los centros mujer 24 horas de
Valencia, Castellón y Alicante, en los que se prestan una (remors) atención integral,
social, psicológica y jurídica, inmediata, continuada las
mujeres víctimas.
.
.
(Remors)

El senyor president:

Señorías, que digo yo que el
señor Peral está en el uso de la palabra.
Que la usemos todos
pues no queda, así, demasiado bien.

El senyor Peral Villar:

.
.
.
-gracias, presidente- una
atención integral, social, psicológica y jurídica,
inmediata y continuada a las mujeres víctimas de violencia de
género las 24 horas del día los 365 días del
año.

Asimismo, en la 403, donde plantean la creación
de un plan de actuación de vigilancia y telealarma a mujeres
maltratadas, con la finalidad de financiar un programa de protección
a mujeres víctimas de violencia, supone duplicar la
prestación de este servicio, que ya se encuentra recogido en el
capítulo II, programa 141.
30, que contempla la distribución
de telealarmas a aquellas víctimas de violencia de género que
lo soliciten.

Este dispositivo es esencial para una situación
de peligro inminente, ya que está interconectado con el
teléfono 24 horas, y este a su vez con el 112 para la
movilización inmediata de los servicios de emergencia.

La enmienda 407 en la que se refiere a la ley de
administración pública, aplicación de la normativa
sobre incompatibilidades y la oferta del 7% del empleo público para
personas con discapacidad, quiero decirle que durante el ejercicio 2008
sobre el tema primero, de la ley de administración pública,
se han realizado sesiones técnicas y de trabajo con expertos en
materia de función pública, con las organizaciones sindicales
-más de 50- y con las unidades y órganos de la
administración de La Generalitat con competencias de gestión
en materia de personal, encaminadas a la elaboración de un borrador
de anteproyecto de la futura ley de función pública
valenciana.

A fecha de hoy se dispone de un texto del borrador
bastante avanzado, quedando por concretar algunos aspectos técnicos,
y en el momento dichos ajustes técnicos y organizativos se concreten
y el Consell lo decida, se iniciarán los trámites previstos
en la ley del Consell para su remisión a Les Corts para iniciar la
tramitación parlamentaria de la ley.

Sobre la aplicación de la normativa de
incompatibilidades hay un error en el planteamiento de la enmienda: la
gestión del régimen de incompatibilidades de los altos cargos
corresponde a la Conselleria de Presidencia, según el Decreto
115/2007, de 27 de julio, del Consell y del Decreto 247/1995, de 24 de
julio, del Consell, programa presupuestario 112.
20, secretariado del
Consell y relaciones con Les Corts.

En cualquier caso, cabe recordar que la normativa que
se aplica en la administración de La Generalitat, viene determinada
por la Ley 5/2006, de 10 de abril, de regulación de los conflictos
de intereses de los miembros del gobierno y de los altos cargos de la AG,
que tiene carácter supletorio al no existir normativa propia de la
Comunidad Valenciana.

Por último, sobre la oferta del 7% de empleo
público para personas con discapacidad se rechaza, porque esta
medida ya está contemplada en la oferta de empleo público de
La Generalitat para 2008, negociada con las organizaciones sindicales y
aprobada por el Consell.

Pasando ahora al ámbito de la
modernización de las administraciones públicas,
también recogida en esta sección, quiero destacar la enmienda
en la que se pretende aumentar el importe de la línea de
subvención convenio campus party en 400.
000 euros, que se disminuirían del
capítulo II, aplicación económica, arrendamiento de
servicios y otras construcciones del mismo programa presupuestario.

La Generalitat, y durante todo el periodo 2008-2011,
conforme al convenio de colaboración suscrito con la
Asociación E3 Futura en 2007, va a contribuir con 860.
000 euros en
la organización del evento, constituyéndose de nuevo en esta
edición de 2009 en uno de los principales patrocinadores, si no su
principal patrocinador y financiador de un evento tan importante como este.
El importe que refleja la línea de subvención es consecuente
con la situación de crisis que vive nuestro país.
Hemos
tenido que recortar esta línea como la de otras partidas, debido a
estas circunstancias.
Pero no hemos dejado de apoyar, creo que con bastante
contundencia, un evento que para nosotros es de gran de importancia.

Respecto de la propuesta de reducir en igual
cuantía la partida destinada al capítulo II, le digo lo que
le dije anteriormente, que creo que debe ser importante que diga usted de
qué partidas deberían reducirse esos arrendamientos o
qué construcciones deberían de abandonarse para que se
pudiera tener en seria consideración la enmienda que ustedes
presentan.

En línea con estas incongruencias derivadas de
estos planteamientos correctores se pretende aumentar el importe de la
línea de subvención «accesibilidad a la sociedad de la
información» en 200.
000 euros que se disminuirían de
otra línea, la T4328000, convenio Generalitat
valenciana-Fundación OVSI y funcionamiento.

Resulta cuanto menos curioso que se pretenda disminuir
la financiación destinada a la fundación OVSI, cuando sus
señorías, reiteradamente, a lo largo de este ejercicio, han
estado interpelando al Consell sobre si pretendía disolver la
fundación OVSI.
Con enmiendas como la que presentan, se demuestra
una voluntad contraria a la continuidad y dinamización de la
función sociotecnológica y promotora de la sociedad de la
información de la fundación OVSI dentro de la Comunidad
Valenciana, así como a nivel estatal e incluso europeo.

En general, señorías, -y para
concluir- las modificaciones que nos proponen resultan
contradictorias con los planteamientos y necesidades planificadas desde las
distintas direcciones generales, departamentos e instituciones u
órganos a los que pretenden enmendar añadiendo o modificando
sus partidas, y, asimismo, sus planteamientos no responden a las
necesidades de los mismos.

El senyor president:

Senyor Peral.

El senyor Peral Villar:

Es por todo ello, que nuestro grupo va a rechazarlas
en su integridad.

Nada más y muchas gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Peral.

Anem, doncs després del debat de les esmenes,
anem a vore l'esmena 415, presentada pel Grup Popular.
(Algú diu: «Que pase a votación,
directamente.
»)

Doncs, anem a votar, en
primer lloc, el grup d'esmenes defensades per Compromís.
(So per interferència d'un telèfon
mòbil) Hi ha alguna.
.
.
?
Què
dia la senyora Andrés?

La senyora Andrés Barea:

Per separat, la 328 i 329, la 345 i 358.

El senyor president:

Però totes en el mateix bloc?

La senyora Andrés Barea:

No.

El senyor president:

Dos blocs.

La senyora Andrés Barea:

Dos blocs: 328 i 329, un bloc.
I 345 i 358, un altre
bloc.
Tres blocs serien, aleshores.
(Veus)

El senyor president:

El senyor Morera té alguna observació a
fer a les seues esmenes?

El senyor Morera Català:

Sí, president.

M'agradaria que es votara per separat, en un
bloc, les esmenes 354 i 355, i, per altre bloc, la 356 i 357.

El senyor president:

I el Grup Popular ho té clar, no?

Doncs anem a passar a votar les esmenes presentades
per Compromís, de la manera que les seues senyories m'han
demanat.

En primer lloc, passem a votar la 328 i 329.
Vots a
favor?
1.
Abstencions?
En contra?
14.

Passem a votar la 345 i la 358.
Vots a favor?
1.
Abstencions?
6.
En contra?
8.

Passem a votar la 354 i la 355.
Vots a favor?
1.
En
contra?
8.
Abstencions?
6.

356 i 357.
Vots a favor?
1.
En contra?
8.
Abstencions?
6.

Passem a votar la resta d'esmenes presentades
per Compromís.
(So per
interferència d'un telèfon mòbil) Vots a favor?
7.
En contra?
8.

Anem a votar les esmenes presentades pel Grup
Socialista.
Alguna observació a fer?
Senyora Andrés?

La senyora Andrés Barea:

La 396, per separat.

El senyor president:

Senyor Morera, vosté té alguna
qüestió.
.
.

El senyor Morera Català:

Cap.

El senyor president:

Cap.
(Veus)

Passem a votar, en primer lloc, l'esmena
número 396.
Vots a favor?
7.
En contra?
8.

Passem a votar la resta d'esmenes del Grup
Socialista.
Vots a favor?
7.
En contra?
8.

Passem a votar l'esmena 415 del Grup Popular.
Vots a favor?
14.
(Veus i rialles) És l'esmena del Grup Popular.
La donem per bona,
senyor Morera?
Unanimitat.
(Veus)

Senyories, suspenem la sessió.
(Remors) Bé, perdó,
perdó, perdó.
.
.
(Veus)

Passem a votar, senyories, la secció 07.
Vots a
favor de la secció 07?
8.
En contra?
7.

I, després, tenim una cosa ahí.
A vore.
(Veus) No, però ací
ficava «el ente prestador del servicio de certificación
electrónica de la Comunidad Valenciana, que no tiene
enmiendas».
Vots a favor?
8.
Abstencions?
7.

Ara sí que suspenem la sessió fins.
.
.
(Veus) Doncs, d'ací
deu minuts, mos vorem ací, per a debatre les esmenes de la
secció 08.

(Se suspén la reunió a les 17 hores i 30
minuts)

(Es reprén la reunió a les 17 hores i 45
minuts)

El senyor president:

Senyories, si els pareix bé.
.
.
(Remors) Senyories, si els pareix
bé, anem a reprendre la sessió.
.
.
(Remors) Senyories, anem a reprendre la sessió que
l'havíem suspés, fa uns moments, després de
debatre la secció número 07.

Anem a entrar en el debat de les esmenes de la
secció 08.
I anem a començar en la 416 i totes les que
Compromís ha presentat a esta secció.
Se va a dividir el
temps en dos intervencions: una, que la va a fer la senyora Oltra i,
l'altra, que la va a fer la senyora Mollà.

Doncs, per a començar a debatre les esmenes,
té la paraula la senyora Oltra.

La senyora Oltra Jarque:

Bona vesprada.

Gràcies, senyor president.

Tres minuts?
(Veus)

El senyor president:

Té vosté la paraula.

La senyora Oltra Jarque:

Gràcies, senyor president.

Bé, vaig a defensar la major part
d'esmenes d'este bloc i les altres tres les defensarà la
meua companya després.

Les esmenes, com en són moltes, i no puc anar
una a una, les defensaré totes en bloc.
Efectivament, estan pensades
que en època de crisi -tal com plantejàrem en la
compareixença quan el senyor conseller va comparéixer-,
havia de ser un motor -esta conselleria- que impulsara
inversions i actuacions en els diferents municipis del nostre país i
que tingueren com a objectiu, doncs, injectar un plus econòmic als
ajuntaments, per un costat, que servira per a potenciar la inversió
local, i, el de minimitzar, evidentment, l'augment de la
desocupació en el sector de la construcció, mitjançant
el foment d'obra pública, sobretot dirigida a mitjanes i
menudes empreses.
 Açò ho plantejàvem en la
compareixença, i, en eixe sentit, d'allò exposat en
eixa compareixença, han anat les esmenes.

Cap dels dos objectius sembla que són
prioritaris per a este govern, sempre s'espera -i la
compareixença va ser també una mostra
d'això- que el govern central faça les inversions
que ací no se fan i faça les polítiques que ací
no se fan.
Va haver un moment, fins i tot, que en l'anterior
comissió pensàvem que estàvem en el Congrés
dels Diputats i no al parlament valencià.

De les 175 esmenes que s'han rebut als programes
i seccions, el 85% les ha presentat el meu grup parlamentari.

Per programes, en arquitectura -al nostre
parer- havia d'estar més dotat econòmicament.
De
fet, ja vam criticar que patirà un descens del 50% respecte de
l'any anterior i que servira, juntament amb les ajudes que ha aprovat
l'estat en arquitectura, a moltes actuacions que nosaltres hem
recuperat, sens dubte, amb les esmenes que serviren també per a
injectar en eixa obra pública i frenar la desocupació en el
sector de la construcció.

Entre les actuacions proposades, trobem ciutats de les
tres províncies, amb barris històrics emblemàtics o de
gran valor cultural, com la Vilabella de Llíria, Sagunt, el casc
antic de Vilafranca, el Castell de Cabres, Vallibona o intervencions
urbanístiques en el mateix sentit, com ara la construcció de
la passarel·la peatonal centre-Eixample, d'Alcoi, i del pont viaducte de la
zona nord.

Cada vegada s'incorporen actuacions de
recuperació i renovació urbana, interior i exterior, amb
actuacions concretes que servisquen de dinamització urbana i millora
dels entorns estructurals i funcionals de les perifèries als nuclis
de població.

També en les actuacions hem presentat esmenes
d'estudis de mobilitat, com és el cas d'Alcoi o de
Sagunt, tan necessàries en trams urbans; en la circulació de
vehicles és complicada i en el tractament respecte de vianants ha de
ser molt més acurat del que és.
I amb eixa idea, que
nosaltres hem plantejat, d'una ciutat per a les persones.

Així mateix, part de les esmenes també
van dirigides a la restauració d'edificis i zones urbanes que
tenen un alt valor patrimonial.
I esmentaríem: la restauració
de l'art major de la seda; l'adquisició i
rehabilitació de la fàbrica de Ceramo, a València;
adquisició i col·laboració amb l'Ajuntament de
València en la recuperació de la fàbrica de bombas
Gens; urbanització de l'antiga esplanada de ferrocarrils, a
Alcoi; la remodelació en Castelló, de la plaça de
Rafalafena, plaça Major, República Argentina; la
reurbanització i urbanització de la plaça Major i de
l'ermita de Santa Bàrbara, a Llíria; i places en
l'àmbit del PEPRI i del centre històric
d'Alaquàs.

En infraestructura de carreteres, la major part de les
esmenes, són 35 en este apartat, van a este objectiu.
Hem tornat a
demanar l'alliberament de l'AP-7 al seu pas pel País
Valencià i que s'agilite la variant de la Font de la Figuera,
que suprimisquen les fórmules de finançament
mitjançant figures, com ara el peatge en ombra -que ja vam
denunciar el seu abús per part d'este govern i vam posar com a
exemple la mala gestió, el mal resultat de la CV-35 de
Llíria-, i proposem infraestructures viàries, com el
desdoblament de la carretera San Antonio-Bétera, i la variant nord
d'esta última ciutat.

També hem pogut observar que s'ha fet una
proposta d'especial intervenció en la dotació de rondes
i variants en algunes ciutats, com Villar del Arzobispo, carretera
-com sabem- minera per excel·lència i on passen
encara molts camions; el desdoblament de la CV Sueca- Les Palmeres; estudi
de la variant de Teresa; variant de Cabanes; carretera de Coves de
Vinromà; Alcalà de Xivert; variant Alcúdia-Llombai;
Alcúdia-Sueca; San Mateu-Benicarló, Cabanes-Oropesa; ronda de
Villamarxant i Mura en Llíria, entre altres.

A viaductes també fem referència en
alguna esmena: el pont entre Canet i Port de Sagunt, al barri de Sant
Josep, a Sagunt; el viaducte zona nord d'Alcoi; pont connexió
Batoi-Santa Rosa d'Alcoi; i rehabilitació integral del pont de
Sant Jordi d'Alcoi.

I un altre dels aspectes que hem de potenciar,
sobretot en les zones més poblades, és el desenvolupament de
carril bici i de vianants.
En este sentit també van algunes de les
nostres esmenes.

Hem proposat un carril bici intercomarcal, en la
comarca de l'Horta Nord, que unifique  les poblacions de
Mislata-Quart de Poblet, Xirivella i València, creant una xarxa
intercomarcal que possibilite salvar les dificultats cap a les grans vies
com la V-30 o la A-III.

Una altra de les propostes del nostre grup és
la relativa a l'aïllament acústic de la CV-35, al seus
pas pel municipi de Burjassot, entre l'enllaç de la CV-30 i
l'enllaç CV-365.

Quant a infraestructura del transport, apostem pel
transport públic, i, evidentment, molt especialment pel ferroviari.
I és important per a nosaltres ampliar la xarxa ferroviària
tant en metro com en tramvia, ja que les àrees metropolitanes
són una eina important de comunicació i mobilitat per a
milers de persones.

Entre les actuacions que hem proposat, destaquem: la
implantació del sistema de tramvia entre les localitats
d'Alcoi, Cocentaina, al voltant de la M-340; la connexió de
l'aeroport de l'Altet amb la xarxa ferroviària;
desdoblament de la línia de metro de Bétera-Moncada;
ampliació de la línia 5 del metro des de Vilamarxant a
Llíria, passant per Benaguasil; segona estació de metro a
Llíria; desdoblament de la línia 1; marcar-se com a objectiu
el del pas d'un tren cada 15 minuts en tota la línia; ja, en
l'actualitat, estudi d'ampliació de la xarxa
ferroviària fins a la Serrania; el TVRCas
Vila-real-Almassora-Castelló; creació d'una
línia Dénia-Oliva-Gandia i creació de l'ens Elx
Metropolità).

Però, evidentment, també som conscients
que no tot val i, per això, també, una de les nostres
propostes que hem sostingut durant tot el període de sessions
és que s'elimine el pas del tramvia -o el
trolebús que es proposa ara- pel parc Ribalta i que se busquen
vies alternatives.

També fem esmenes per a millorar la seguretat,
que s'impulse, amb l'administració central, projectes de
soterrament i allunyament de les vies fèrries del casc urbà
de Villena; eliminació de passos a nivell en llocs conflictius;
adequació d'abaixadors, com el de Benimodo; supressió
de pas a nivell de Renfe en la línia Alacant-Múrcia al seu
pas per Torrellano; soterrament de la línia en Benimàmet i,
entre altres, que hem destacat d'altres esmenes presentades.

També volem que se recupere la història
del patrimoni ferroviari.
I, en eixe sentit, demanem en algunes esmenes que
es negocie amb l'estat la construcció d'un museu del
ferrocarril del País Valencià, tenint en compte llocs i
ubicacions, com les naus de Ribes, Macosa i els antics tallers de Torrent.

També pensem que cal seguir realitzant estudis
per a dinamitzar el transport de viatgers i buscar fórmules
alternatives  de desplaçament més ecològiques i
que tinguen una utilitat efectiva per als milers d'usuaris que
utilitzen els serveis de transport públic diàriament i que
cada cop són més demandats.
Entre estos estudis, tenim el de
connectar estos serveis amb infraestructures públiques, que se
utilitzen assíduament, com ara la necessitat de fer un estudi de
viabilitat per a implantar un servei de transport que done abast i servei
al nou hospital comarcal Camp de Túria-Serrans.

Les competències, a part de poder tindre-les i
reclamar-les en el tema de rodalies, també demanem al govern
valencià que negocie amb l'estat, doncs, eixa
transferència i els regionals, amb la finalitat de tindre una
visualització i un mapa complet de tota la xarxa per adaptar-la a
les necessitats i realitats del nostre país i de la demanda dels
usuaris.
Igualment ho hem fet amb la gestió de ports i aeroports.

I, finalment, també hi ha esmenes al voltant
d'actuacions a la costa, donat que tenim un gran patrimoni natural
amb les platges que tenim al nostre litoral, un litoral que cal preservar i
regenerar.
I, per això, també hem presentat una sèrie
d'esmenes, tres de les quals ara defensarà la meua companya,
però de les quals vaig a defensar jo: l'elaboració
d'un catàleg d'infraestructures existents  que
estiguen afectant negativament el manteniment de platges, cordons lunars,
praderies de posidònia, etcètera, amb la finalitat
d'articular mecanismes de protecció i regeneració; fer
una defensa i una millora del domini públic portuari i de
l'ús de l'espai portuari d'una manera respectuosa
amb el medi ambient i amb l'entorn on es troba.

Finalment, plantejar que les nostres esmenes estan
pensades en la millora de la qualitat de vida quotidiana dels valencians i
valencianes, no proposem obres faraòniques, sinó obres
inversions que milloren la vida quotidiana de les persones amb la finalitat
que he dit al principi: que siguen de profit per a la gran majoria
d'usuaris i que servisquen per a dinamitzar la creació
d'ocupació i potenciar les inversions en els municipis
valencians.

En este sentit, a banda de les nostres esmenes,
nosaltres coincidim en les esmenes que ha plantejat el Grup Socialista, i
pensem que també complementen allò que nosaltres hem
presentat i expressarem, amb el nostre vot, la nostra opinió sobre
elles.

Ara ja, doncs, he esgotat el temps.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Oltra.

Té la paraula la senyora Mollà, per
acabar de defensar les esmenes de Compromís.

La senyora Mollà Herrera:

Gràcies, senyor president.

Abans de començar, indicar-li a la
comissió que tenim el gust de comptar amb la presència de
l'alcalde de Xàbia, Eduardo Monfort, que ha vingut a recolzar
aquestes esmenes presentades per Compromís, que tothom agraïx
la seua presència i que dedique un temps a sentir parlar del seu
poble perquè, en definitiva, en aquestes Corts Valencianes se parla
de moltes coses i de molts ajuntaments, i tindre el gust de comptar amb la
presència d'un dels alcaldes d'un ajuntament, d'un
 municipi del País Valencià sempre és de gust.
(Remors)

I això ve al fil de les esmenes que jo volia
avui presentar.
Ja, com diem, presentem moltíssimes esmenes, moltes
de les quals.
.
.
Queden molts pocs segons per a poder defensar-les.

Però, sí voldríem parlar
d'un tema important, com són.
.
.

El senyor president:

Senyories, per favor.

La senyora Mollà Herrera:

.
.
.
com és la intenció del govern del
Partit Popular, introduïda a través d'una línia
pressupostària, en aquests pressupostos de l'any 2009, que
se'ns inclou l'ampliació del port de Xàbia, una
ampliació que, com ja s'ha parlat en el consistori.
.
.
, de fet,
hi ha un acord plenari amb el consistori on se fa una negativa a aquest
projecte presentat pel Partit Popular, pel govern del Partit Popular, un
projecte que cal dir que va estar en un moment determinat  copiat i
calcat d'un altre que presentà una empresa privada.
Per tant,
va sorprendre (remors) a la població de Xàbia.
.
.

El senyor president:

Senyories, per favor.

La senyora Mollà Herrera:

Gràcies, senyor president.

Va sorprendre també a la població de
Xàbia, com a curiositat, que fóra el mateix projecte
presentat per una empresa privada i que en aquest moment estiga en les mans
de l'administració autonòmica.
(Remors)

Però, bé, ràpidament dir que de
sobte, tenint en compte aquest acord de ple, on se parla de la negativa a
aquest projecte, també d'una proposició no de llei
debatuda en aquestes Corts i votada per unanimitat pels grups parlamentaris
on s'instava al consens unànime de les tres administracions
implicades quant al projecte de l'ampliació que, si no hi
havia consens, no s'anava a desenvolupar aquest projecte, i la
multitud de manifestacions en contra dels ciutadans de la població
de Xàbia, malgrat totes estes qüestions.
.
.
(Remors)

El senyor president:

Senyora Mollà, un momentet, per favor.

La senyora Mollà Herrera:

Sí.

El senyor president:

Senyories, és que la senyora Mollà no
té massa temps, i si, damunt que no té massa temps, la
interferim, doncs, encara  li'n queda menys.

Senyora Mollà, quan vosté
crega.
.
.

La senyora Mollà Herrera:

.
.
.
malgrat això, se'ns presenta un
projecte valorat en 22,5 milions d'euros, dels quals una
mínima quantitat de 100.
000 d'euros serien per a
l'anualitat 2009.

Nosaltres pensem que és una declaració
d'intencions, però l'entenem com una declaració
d'intencions capciosa -ja li dic- per a aquestes
qüestions, perquè la població de Xàbia
està en contra d'aquest projecte, un projecte que -ja
dic- vindria no solament a tindre una voluntat social en contra,
sinó també política, i, com no?
, també
mediambiental.
És un projecte que, fins i tot, ha estat
 recorregut a la Comissió de Peticions del Parlament Europeu
que ha acceptat aquestes denúncies fetes, que les està
estudiant i, per tant, prompte tindrem la resolució.

Però, bé, nosaltres considerem que
novament se comet un error molt greu en apostar per aquestes
qüestions, i més quan vénen a produir problemes
mediambientals, com és en un LIC que vindria a llindar amb la
possible ampliació que el projecte del PP ens presenta.

Se diu -i així ho va fer palés el
director de ports- que no s'han de duplicar infraestructures.
Per tant, ara se'ns presenta una aposta per ampliar el port de
Dénia i entenem que el port de Xàbia seria duplicar una
infraestructura.
Si el poble de Xàbia no la vol, nosaltres som els
que pensem que caldria potenciar-la tal qual està avui en dia.

I per això van en eixa línia les nostres
esmenes, que vénen justament a millorar la qualitat del que ara
està i que, senzillament, seria un projecte -el que nosaltres
presentem- amb 900.
000 euros, que està estimat pels mateixos
usuaris i que no danyaria el medi ambient ni desfer el paisatge del port de
Xàbia, i sí a, en tot cas, reordenar la situació que
tenen actualment.

Per tant, jo crec que avui cal fer una
conscienciació i retornar aquesta proposició no de llei on se
parlava d'unanimitat en aquest projecte.
Hui no hi ha unanimitat.
Hui
no haurien d'aprovar-se uns pressupostos que tenen una línia
que contempla una qüestió com aquesta, que va en contra dels
beneficis.
.
.

El senyor president:

Senyora Mollà.
.
.

La senyora Mollà Herrera:

.
.
.
del poble de Xàbia.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Mollà.

Té la paraula, en representació del Grup
Popular, el senyor Ferraro.

El senyor Ferraro Sebastiá:

Gràcies, senyor president.

Senyores diputats.

Senyora Oltra.

Senyora Mollà.

En primer lloc, jo vull manifestar que vostés
han presentat 142 esmenes a la secció 8, Ferrocarrils de La
Generalitat, en este cas.
D'elles, cal tindre en compte que
n'hi ha 27 que estan duplicades.
Vostés voran per què
estan duplicades.
Perquè sí que hi ha una xicoteta
diferència, i és que apliquen la baixa en un cas o en un
altre a diferents.
.
.
, no que apliquen.
.
.
En el primer cas, no
indiquen a quin programa han de fer la baixa, però com està
la 431.
10, jo crec que correspondrà a la 431.
10, però
vostés no fiquen en quin programa s'ha de fer la baixa.
Per
tant, estan duplicades, ja que hi han 27 esmenes que diuen el mateix i
demanen el mateix.

Del total de 150 esmenes, 56 van sense
consignació pressupostària.
Ja els he dit moltes vegades que
estes esmenes l'únic que volen és afegir (inintel·ligible).
.
.
és aplicar una consignació pressupostària, per la qual
cosa es produiria una situació anòmala en fixar-se un
objectiu per llei que no podria realitzar-se al no disfrutar-se de
consignació.

Jo vull reiterar-li, no obstant, que este sistema no
és el més adequat per a reivindicar estes actuacions, puix el
reglament de la cambra els permet fer altres actuacions perfectament
vàlides per a reclamar totes estes coses.

També indicar-los que la fitxa FP4 és
per a arreplegar objectius bàsics i principals línies
d'actuació i no per a replicar individualitzadament cada
actuació.

En allò que es referix a les esmenes amb
consignació pressupostària, de manera general, sense
perjudici que després entre en cada u dels programes, cal constatar
que les baixes no són encertades.
El total de baixes ascendix a
33.
150.
000 euros aproximadament, dels quals 29.
708.
000 euros corresponen al
capítol II, que està dotat en total amb 31.
676.
000 euros.

Però, a més, es dóna un cas
curiós.
Per exemple, presenten 50 esmenes al programa 513.
10.
.
.
millor dit, baixes al programa 513.
10 per 18.
112.
770 euros, quan
està dotat amb 18.
740.
000 euros, dels quals 15 milions vora 900.
000
corresponen a cànons que ha de pagar La Generalitat per obres que
s'han efectuat i que ara se fiquen lògicament en el
capítol II.
Vostés el que no volen és que es pague al
proveïdors i als constructors habituals de La Generalitat.
(Veus)

Igualment, volen rebaixar diners.
.
.
Per exemple,
deixen sense diners la Diputació de València en el convenis
que té amb La Generalitat.
Totalment.
.
.
baixen els 2 milions
d'euros.
(Veus)

Igualment, en convenis per a ajuntaments, que hi ha
una partida, la T6804000, baixen també diners.
.
.

El senyor president:

Senyories.
.
.
Perdone, senyor Ferraro.
Que els
recorde que ací el qui ordena un poc callar és el president
de la comissió.

El senyor Ferraro Sebastiá:

Gràcies, senyor president.

El que està previst en esta línia
és necessari per atendre obres en execució amb càrrec
a esta.
Eixa disminució afectaria obres que estan conveniades amb ajuntaments.
Vostés segurament el que volen es despullar un sant per a vestir-ne
un altre.
No se pot acceptar.

Igualment, volen rebaixar diners de la partida
destinada a transferències corrents per a la cobertura del
dèficit d'explotació de ferrocarrils, i que
lògicament el que servix és per a reduir el cost del bitllet
per als usuaris.
Si vostés volen que se facture a cost real,
diguen-ho vostés.
Però no se pot deduir una quantitat
d'una cosa que se destina perquè els usuaris paguen menys.

També fan una baixa en la FN505, sense indicar
de quina actuació, de les moltes que n'hi ha en la 505, volen que se
deduïsca.

Passant a cada programa, en arquitectura, un bon
nombre d'esmenes es referixen a actuacions puntuals que corresponen a
les corporacions locals.
La conselleria en estos casos pot prestar
assistència econòmica o tècnica, si ho
sol·licita la corporació municipal, després de valorar
la viabilitat.
.
.
l'interés del projecte.
No consta en
estos casos que hagen formulat peticions els ajuntaments.
Per exemple,
tenim la rehabilitació o intervencions en cascos antics de
Vilafranca, Castell de Cabres, Vallibona, Vall d'Uixó, El
Toro, Vilavella, Sagunt, o l'àrea de rehabilitació
urbana de la Vall d'Uixó, Ribera de Cabanes, o altres
actuacions a Alcoi, Sueca, València, el Monestir de la Roqueta que
vostés parlen, o la Ceramo, Castelló, la remodelació
del parc de Rafalena, la remodelació de la plaça Major,
Llíria, Alaquàs, Elx.

I, concretament, jo li vaig a parlar en un momentet
molt curt del tema del monestir de la Roqueta, perquè el monestir de
la Roqueta és un tema que correspon a l'Ajuntament de
València, concretament.
Però a més, està
l'església al costat, que correspon a l'arquebisbat.
I
en esta cambra ja es va formular fa molts anys una proposició no de
llei demanant que s'arribara a un acord per a la seua
rehabilitació.
És una cosa que s'ha de fer conjuntament
entre l'Ajuntament de València i l'arquebisbat.
I si
demanen diners, La Generalitat lògicament haurà de
col·laborar, però primer hauran de fer un projecte.

L'esmena 496, la restauració del
Col·legi d'Art Major de la Seda ja té partida
pressupostària.
Jo crec que vostés haurien de retirar-la,
perquè el codi 780166 té 500.
000 euros per al 2009 i un
milió d'euros per al 2010, que sumats fan més diners
que el que vostés demanen en la seua esmena.

En l'esmena 504, remodelació de la
plaça República Argentina, no diuen vostés de quina
ciutat és.
Suposem que és Castelló.
I també hi
ha dotació pressupostària en el FN700262.
Per tant, jo
també els demanaria a les seues senyories que retiraren esta esmena,
perquè està contemplada en el projecte de pressupostos.

En el tema de carreteres, diverses esmenes incidixen
en temes que corresponen a competències de l'estat, i no es
poden incloure com a objectius dels pressupostos de La Generalitat.
És una iniciativa legislativa que té per objecte
l'assignació de recursos a projectes o obres de La
Generalitat, com és el cas de l'alliberament del peatge de
l'AP-7 o la iniciació de la variant de la Font de la Figuera.

Presenten esmenes repetides de l'any passat, amb
els mateixos errors que l'any passat.
I, per exemple, demanen una
nova línia per a la variant de Xeresa, sense assignar un cost i
sense aplicar ninguna baixa en les partides del  pressupost.
El mateix
que l'any passat.

I ocorre el mateix amb les esmenes que no perseguixen
com en anys anteriors, sinó afegir noves línies
d'actuació sense assignar quantificació.

La carretera de Sant Antoni de Benaixeve a
Bétera seguix el seu curs administratiu.
I la variant nord de
Bétera, les seues senyories sabran, si s'han llegit -que
m'imagine que sí, lògicament- la llei
d'acompanyament, que s'autoritza el Consell precisament que
puga conveniar, entre
altres, esta obra per altres models que no són el model del
pressupost de La Generalitat.

El desdoblament de Sueca-les Palmeres el projecte
bàsic ja està redactat per la CIT.
La variant de Cabanes, la
competència és de la Diputació de Castelló.
La
carretera de Sant Mateu-Benicarló ja hi han dos acotacions previstes
que tenim en els pressupostos.
La nova connexió Alcossebre sud,
nacional 340, ronda de Muro, Llíria, carretera de Cabanes, ribera de
Cabanes, construcció del pont del barri de Sant Josep de Sagunt,
ponts en Alcoi, viaducte Batoi-Santa Rosa.
.
.
són actuacions que
pertanyen, com ja he dit abans també, a l'administració
local.

I també demanen una actuació de ronda
Vilamarxant (inintel·ligible) .
.
.
, que jo no sé quina ronda passa.
.
.
comença en una població i acaba en una altra.

La construcció d'un pont també en
Llíria, tampoc especifiquen on, en la CV-35, que hi han quatre ponts
ja fets.
No diuen on.

L'ampliació de la via verda Ojos
Negros-Sagunt, vostés haurien d'haver-se adonat que ja
té una línia en el programa 513.
20, la línia FN520241.
Per tant, haurien de retirar esta esmena.

En infraestructures del transport, ja s'han fet
els estudis previs per a la millora del conveni en l'eix
Alcoi-Concentaina.
En el soterrament de les vies de Villena, s'ha
firmat el protocol amb l'administració general de
l'estat.
I en estos moments s'està a l'espera que
esta realitze l'estudi previ del qual es derivaran les obligacions
econòmiques en el seu dia.

És necessari insistir en la connexió de
l'aeroport de l'Altet.
En estos moments s'està
redactant el projecte constructiu per l'administració general
de l'estat, però això produït per l'impuls
de La Generalitat.

La línea de Metrovalencia Bétera-Moncada
i Llíria-l'Eliana entre Torrent i Vilanova de Castelló
hui tenen el necessari per a un nivell de freqüència
satisfactori.

L'ampliació de la línea de metro
fins a Llíria des de Vilamarxant, hui estan fent-se les obres, com
vostés saben, fins a Riba-roja, i després se vorà la
seua continuació de Vilamarxat i de Vilamarxant a Llíria.

La línia ferroviària de La Generalitat
que volen vostés que s'estudie, els servicis ferroviaris
exigixen grans demandes de transport per a justificar la seua viabilitat
social.

En Benimodo, vostés demanen que se faça
un baixador, i ja està previst en el pressupost en un projecte
global.

I quant al soterrament de la línia de metro en
Benimàmet, vostés deuen saber que s'estan fent les
obres.
Per tant, no té ningun sentit ficar un nou pressupost.

Jo, per anar acabant, perquè me queda molt poc
de temps, he de dir-los, senyories, que en infraestructures de ports, vorem
el tema estrella de la senyora Mollà.
En els pressupostos hi ha una
partida d'ampliació del port de Xàbia, que pot servir
per a l'ampliació, i dins d'això, perquè
s'amplie o no, en funció del que es determine en el seu
moment, i per a la seua remodelació.

Jo vull que sapien vostés que el Partit Popular
està, en primer lloc, per mantindre els usos tradicionals dels
ports.
Primera qüestió.
Mantindre els drets tradicionals, els
drets tradicionals de la gent que utilitza el port.
També mantindre
la idiosincràsia de la població de Xàbia.
I respectar
de totes formes el futur del port de Xàbia.

O siga, que el Partit Popular està
perquè Xàbia tinga un port com vullguen i com vullguen els
naturals de Xàbia, lògicament, però, però la
partida pressupostària no té per què canviar-se de
ninguna manera, perquè té fons suficients i se pot utilitzar
per allò que finalment s'acorde.

Queden més coses.
No me queda molt de temps.
Però per acabar, vaig a dir-li també que de vegades
m'entra un poquet de frustració en este projecte,
perquè porte ja molts anys portant esta secció, quan estava
vosté, quan estava Esquerra Unida, quan estava l'Entesa.
I,
senyories, vostés continuen fent les mateixes esmenes.
.
.
Jo me senc
frustrat, de veritat, perquè no aconseguisc convéncer-los, no
conseguisc convéncer-los que almenys (inintel·ligible) .
.
.

El senyor president:

Senyories.
.
.

El senyor Ferraro Sebastiá:

.
.
.
de començar a fer esmenes, quins errors
han comés l'any anterior i tractar de no produir-los.

Res més i moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Ferraro.
I també
per l'esforç que ha hagut de fer, perquè es veu que
està un poc constipat.
(Veus)

Anem a passar ara a debatre les esmenes que comencen
en la 558 i tota la resta que ha presentat el Grup Socialista.

Per això, té la paraula el senyor Godoy.

El senyor Godoy García:

Muchas gracias, señor president.

Señorías.

En efecto, vamos a defender las enmiendas presentadas
por el Grupo Socialista a la sección 08, infraestructuras y
transportes, y a los presupuestos de las empresas públicas FGV, Ente
Gestor de la Red de Transportes y Puertos y Agencia Valenciana de la
Energía.
Un total de 20 enmiendas que ciertamente representan muchas
más propuestas.

Y vamos a clasificarlas para su defensa en siete
capítulos, que serían los siguientes:

En primer lugar, un conjunto de enmiendas que se
refieren a proyectos de legislación.
Proponemos que durante el
año 2009, el Consell aporte ya definitivamente a las Cortes un
conjunto de proyectos de ley que se van dilatando, se van retrasando y no
tiene ningún sentido el seguir retrasándolos, y que son: un
proyecto de ley de movilidad sostenible, enmienda 569, un proyecto de ley
de creación de la agencia de seguridad del transporte de la
Comunidad, 569, proyecto de ley del sector ferroviario de la Comunidad
Valenciana, igualmente 569, y proyecto de ley de puertos de la Comunidad
Valenciana, 571.

La verdad es que para financiar o terminar de
financiar la elaboración de estos proyectos de ley hemos propuestos
cuatro partidas de 25.
000 euros cada una, que salen del programa 511.
10,
capítulo II, aplicaciones económicas de comunicaciones,
suministros, material de oficina y publicaciones institucionales.
Creo que
valdría la pena rebajar en esos correspondientes 25.
000 euros estas
partidas para poder terminar definitivamente y traer estas leyes que son
muy necesarias.

Les recuerdo a sus señorías que de estas
leyes, dos, dos de ellas, son compromisos del Consell del mes de julio del
año 2006, además de mandato de estas Cortes del mes de agosto
de 2006.

Sobre la ley de puertos, también les recuerdo a
sus señorías que el Grupo Socialista ya presentó una
proposición no de ley en estas Cortes, a partir de la cual todos los
grupos por unanimidad, incluido el Partido Popular, aprobaron una enmienda
transaccional que instaba al Consell a presentar ese proyecto de ley
durante el año 2008.
Como quiera que no lo ha presentado, por eso le
estamos pidiendo que lo presente al menos en el 2009.

Y sobre la ley de movilidad, decirles que
también es un compromiso incumplido del Consell desde hace muchos
años.

Un segundo capítulo tiene que ver con la
planificación.
Presentamos un conjunto de enmiendas de
planificación, porque en una conselleria inversora por excelencia como es esta, en obra
pública, estimamos que es imprescindible para la buena
gestión disponer de planes de inversiones en nuevas
infraestructuras, elaborados con una visión global, con principios
objetivos claros, con rigor, con prioridades, con información
pública y evaluación ambiental estratégica.
.
.
Vamos, tener lo que no se hace en esta conselleria.

Estos planes son imprescindibles para evitar que la conselleria adopte sus decisiones
inversoras de manera desordenada y de manera improvisada.
Por eso pedimos
la elaboración de los siguientes planes: plan especial de
eliminación de puntos negros y tramos peligrosos en carreteras de
titularidad de la Generalitat valenciana, lo cual podría incluir,
evidentemente, la señalización y podría incluir, de
una vez, hacer un plan específico para esta cuestión; plan
especial de seguridad vial para motoristas, que se nos lleva diciendo y
prometiendo desde hace mucho tiempo, pero no acaba de realizarse; el tercer
plan de carreteras, señorías; los planes de movilidad para
las áreas y entornos metropolitanos de Valencia, Alicante,
Castellón y Elche, sin los cuales no conseguiremos los objetivos de
luchar contra el cambio climático en el sector del transporte; el
plan de acción territorial de puertos de la Comunidad Valenciana y
el plan de acción territorial de costas de la Comunidad Valenciana,
que nos evitarían problemas como los que esta tarde se están
trayendo aquí, a esta comisión.

Proponemos, igualmente, les proponemos la
elaboración y aprobación de estos seis planes y para ellos
prevemos sencillamente unas consignaciones presupuestarias que, en total,
suman 205.
000 euros, a fin de que esos planes se puedan aprobar en el
transcurso del año 2009.

El tercer capítulo de enmiendas se refiere al
incremento de inversiones.
Se ha dicho esta tarde aquí que estamos
viviendo unos momentos de crisis económica y especialmente de crisis
de la construcción -hay que decirlo- en la Comunidad
Valenciana.
Por tanto, parece que no es congruente, que no es coherente y
que es contradictorio que, por una parte, estemos viendo las necesidades de
los ciudadanos de generación de empleo y que se están
perdiendo puestos de trabajo en el sector de la construcción y, por
otra parte, lo que estas Cortes hagan en la conselleria, que es la inversora en el sector de obra
pública.
.
.
haya sido bajar el 28,2% las inversiones.

Por tanto, proponemos un conjunto de propuestas, de
planes para que se realicen estudios, proyectos, convenios y actuaciones en
las áreas siguientes.
Por supuesto que son complementarias de lo que
hay en los presupuestos.
La mayor parte de las actuaciones -se
recogen más de 200- son actuaciones nuevas, ciertamente, pero
hay algunas actuaciones que, como se repiten año tras año en
el presupuesto del Consell y no se realizan, hemos querido especialmente
resaltarlas.

Mire, en arquitectura, hemos propuesto una enmienda
para invertir más en cascos antiguos y edificios
histórico-artísticos, que supondría incrementar la
inversión en actuaciones en cascos
históricos-artísticos de este programa en un 15% y
también supondría, nuestra enmienda, incrementar la
inversión en nuevas infraestructuras y equipamientos urbanos en un
17%.
Y total es incrementar en tres millones más, pero es que
ustedes lo han bajado, el Partido Popular lo ha bajado hasta tales
límites -las inversiones en cascos históricos y las
inversiones, también, en lo que es arquitectura urbana- que,
ciertamente, las ha dejado en límites incomprensibles, muy bajos,
muy bajos.
Miren ustedes los presupuestos.

Para nuevas obras de carreteras, hemos presentado una
enmienda que supondría incrementar la inversión en nuevas
infraestructuras de carretera -en efecto- en el código
FN510 del programa 513.
10, en un 6,9%.
Pasaríamos de los 124,5
millones del proyecto de presupuestos a 133,1.

En tercer lugar, para supresión de pasos a
nivel de FGV en municipios de L'Horta, hemos propuesto una enmienda a
la que dedicamos 400.
000 euros.

Para nuevas infraestructuras ferroviarias, hemos
propuesto una enmienda de incrementar las inversiones, justamente del
código 520 de ese programa, en un 6,9%, en 3,4 millones.
Pasamos de
los 48, 4 millones del proyecto del Consell a 51,8.

En nuevas infraestructuras ferroviarias del protocolo
a suscribir con el Ministerio de Fomento, proponemos que se haga una
previsión ya de 700.
000 euros para poder empezar a realizar
proyectos de estudios y, en su caso, alguna obra.

Para vías exprés, presentamos una
enmienda de modificación al propio código FN520239 de
inversiones, del programa 513.
20, infraestructuras del transporte, que
supondría un aumento, un incremento de los fondos asignados por el
Consell, un incremento de un 55%.
Se pasaría de 129.
200 a 200.
000
euros.
Es poco, pero es un avance.

En puertos y nuevas infraestructuras de la costa,
pedimos que se incrementen las inversiones, señorías, de
nuevas infraestructuras portuarias FN650 y otras nuevas infraestructuras
FN760 en un 6,1%.
Pasaríamos de 8 millones a 8,5 en el conjunto de
los dos.

Pero además, también proponemos un
conjunto de enmiendas de proyectos singulares y, entre esos proyectos
singulares, en primer lugar, señorías, la
modernización de la línea ferroviaria Alcoy-Xàtiva y
el mantenimiento del servicio de la misma.

Mire, el Consell, todo lo que ha sido capaz de
consignar en sus presupuestos ha sido en principales líneas de
actuación, al final al final del todo, en el programa de
infraestructuras de transporte, dice: «Impulsar las mejoras para
potenciar la línea Alcoy-Xàtiva».
A mí me
encanta ver impulsar,
mejoras y potenciar en tan pocas
palabras, pero después no pone ni un solo euro para realizarlo, ni
uno, señorías, y nosotros hemos propuesto dedicar 900.
000
euros para estas cuestiones, de manera que el Consell pueda conseguir dos
objetivos: el primero, comenzar las obras de modernización que
comprometió en el Plan de infraestructuras estratégicas
2004-2010 y que no las ha comenzado; y en segundo lugar, que cumpla sus
compromisos con Renfe Operadora y contribuya a amortizar el déficit
de explotación de la línea, que le debe muchas anualidades.

Otro proyecto singular que hemos propuesto o apoyado
es la conexión ferroviaria Gandía-Dénia.
Proponemos
dedicar 650.
000 euros a fin de que La Generalitat empiece a cumplir el Plan
de infraestructuras estratégicas 2004-2010 y la propia propuesta que
ha hecho al ministerio, que literalmente dice así: «La
Generalitat -y lo dice la Conselleria de Infraestructuras y
Transporte- ejecutará y financiará la
prolongación de la línea hasta Oliva y Dénia, previa
reelaboración, en este último caso, del estudio informativo
que permita acomodar la actuación al planeamiento urbanístico
vigente».
Pues muy bien, démosle la posibilidad poniendo
650.
000 euros para que pueda empezar.

Otra línea de actuación sería
agilizar los proyectos y las obras del TVRCas en la región
metropolitana de Castellón, extendiéndose a los ejes norte y
sur comprometidos en el PIE 2004-2010.
Proponemos 450.
000 euros nuevos, a
la vista del exiguo presupuesto contenido en tres partidas de los
presupuestos de la Generalitat valenciana que, para nuevas obras, apenas
contempla 40.
000 euros y el resto -2,7- son para pagar un tramo
ya realizado.

Proponemos además dos enmiendas de
modificación para incrementar en un 300% las asignaciones
presupuestarias del Consell para las operaciones de parque central, nueva
estación y soterramiento del ferrocarril en Valencia, y del
soterramiento y estación intermodal en Alicante, para las que el
Consell sólo presupuesta 100.
000 euros en cada caso.

Otro capítulo para aumentar las inversiones es
un capítulo de mejora del servicio del metro y del tranvía.
Proponemos una enmienda a favor del metro y del tranvía en que se
establecen cuatro objetivos nuevos para FGV en el año 2009: mejorar
las condiciones de seguridad y calidad de la línea 1 y de todas las
demás -del metro y del tranvía-, mejorar las
frecuencias de paso, mejorar y ampliar el servicio nocturno de FGV y
ampliar el servicio del Tramnochador.

En otro capítulo, el capítulo VI,
proponemos un conjunto de enmiendas para lucha contra el cambio
climático en el sector de la energía y del transporte y
actuación a favor del medio ambiente: dos enmiendas para lucha
contra el cambio climático.
Con la primera, queremos lograr el
objetivo, aprobado en estas Cortes Valencianas repetidamente, de que los
edificios públicos de La Generalitat se doten de instalaciones de
energía solar.
Para ello, proponemos la habilitación de un
crédito de apoyo de 300.
000 euros y también proponemos una
línea de 200.
000 euros para la realización de estudios para
reducir emisiones contaminantes provocadas por el transporte en los
entornos metropolitanos valencianos; y otra, la que proponemos que se
aumente en un 150% la dotación de 40.
000 euros para gestión
ambiental de los puertos valencianos.

Y, finalmente, hemos presentado una enmienda para la
accesibilidad; un plan de accesibilidad de las estaciones valencianas, un
plan de mejora de esta accesibilidad dotado con 250.
000 euros.

Señorías, financiamos todas estas
enmiendas con el capítulo II.
¿Por qué?
Porque la
Conselleria de Infraestructuras y Transporte ha subido ese capítulo
II de gasto corriente el 16,8%, mientras que ha bajado el 28,2% el
capítulo de inversiones reales y también ha bajado en otro
tanto las inversiones de FGV y GTP, que han caído un 29,31%.
Se han
perdido, señorías, más de 200 millones de
inversión.

Tratamos, con nuestras enmiendas, de incrementar las
inversiones de esta conselleria y hemos suprimido la aplicación económica para
cánones y reducido los gastos de oficina, dietas, publicaciones,
instituciones, comunicaciones, etcétera.
Estimamos que no es, este
año de crisis, el año en que tiene que quitarse dinero a las
inversiones.
La conselleria tiene que ser capaz de encontrar el modo de financiación de
las concesiones que ha realizado durante el año anterior, sin
castigar las inversiones de esta conselleria en este año de crisis.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Godoy.

Té la paraula el senyor Maluenda.

El senyor Maluenda Verdú:

Moltes gràcies, senyor president.

Senyories, bona vesprada a tots.

En primer lloc, jo he de dir que al programa 431,
d'arquitectura, el senyor Godoy ha presentat dos esmenes, la 558 i
559, i sense ànim d'ofendre, he de dir que me pareixen
absurdes.
I per què em pareixen absurdes?
Per la senzilla raó
que en una d'elles, en la 558, planteja 19 actuacions i les
quantifica per un import d'1.
500.
000 euros.
No entenc què
és el que pretén el Grup Parlamentari Socialista amb esta
esmena.
Jo pense que és que no se facen eixes actuacions,
perquè amb eixos diners no se poden fer.
Està limitant les
possibilitats que se desenrotllen.

I he dit allò de «absurdes» perquè, miren, tinguen en
compte que només en cinc d'eixes actuacions, només en
cinc d'eixes actuacions que vaig a referenciar:
l'ampliació del palau de l'Assegurada té un
projecte de 3.
950.
000 euros i en els pressupostos per a 2009 ja figuren
1.
030.
330 euros; la rehabilitació de l'edifici Llauradors,15
té un projecte d'1.
415.
000 euros i té una
dotació per a 2009 de 212.
540 euros; l'actuació del
centre de la ciutat d'Alacant té una partida de 633.
030 euros;
el pla RACHA té un projecte d'11.
931.
000 euros i té una
assignació de 500.
000 euros per a 2009; i la rehabilitació
del convent de Viver, una partida de 587.
000 euros per a l'any 2009.
Estes cinc actuacions són 3.
063.
000 euros.
Vostés quants en
tenen?
19?
És a dir, 14 més?
Amb 1.
500.
000.
.
.
Aixina que,
francament, no puc entendre-ho.

A més, la majoria d'estos projectes estan
previstos en els pressupostos i els que no estan és perquè o
bé no estan fets els projectes o bé els mateixos ajuntaments
no els han demanat.

L'esmena 559 és pareguda, però amb
molt més bombo, ja que en esta demanen 52 actuacions i -mire
quina casualitat!
- també li assignen una partida
pressupostària d'1.
500.
000.
Volen que es cree un subprojecte
per estes 52 actuacions que no tenen projecte ni petició municipal.

Mire, la mitjana d'actuació en la primera
esmena que la seua senyoria presenta, de les 19 actuacions, la mitjana per
actuació és de 28.
800 euros.
En esta esmena 559 és de
78.
950 euros.
Sap vosté quina és la mitjana de les cinc
actuacions que jo li he reflectit?
Doncs mire, 512.
580 euros per cadascuna
d'elles.
A què estem jugant?
Jo crec que vostés no
volen que se facen eixes actuacions.

En el programa 513.
10, d'infraestructures i
carreteres, presenten quatre esmenes.
En la 560 demanen 25.
000 euros per al
pla especial d'eliminació de punts negres i trams perillosos
de carreteres de La Generalitat; l'elaboració del tercer pla
de carreteres, 50.
000 euros; la realització d'estudis i
projectes, 8.
550.
000 euros.
Jo crec que han confós els termes.

Mire, el PIE arreplega ja les principals propostes de
La Generalitat per a la xarxa valenciana de carreteres, Horitzó
2010.
L'execució de programes de seguretat vial ja té
partides vàries en estos pressupostos.

Per a colmo, per a la realització d'estudis i projectes i
obres de carreteres de tots el projectes del PIE 2004-2010, consignen per a
més de 100 actuacions 8.
550.
000 euros.
Si comptem que siguen
només 100 actuacions, eixiria una mitjana de 86.
500 euros per
actuació, la qual cosa és ridícula i  pensem que
poc seriosa.
No sé per què el Grup Socialista vol rebaixar
eixes possibilitats econòmiques.

L'esmena 561 no és reglamentària
perquè afecta els estats de despeses i ingressos que ja estan
aprovats pel ple.
Demana la supressió de l'aplicació
econòmica 209.
Ja està aprovada pel ple quan van rebutjar
l'esmena de totalitat.

Però, a més abundament, l'esmena 560 reduïx en 7.
050.
000 euros esta
partida, que no permetria atendre els pagaments compromesos per al peatge a
l'ombra, especialment en el que se referix a la CV-35, autovia de
Llíria.
Què fem?
Que paguen?
Que paguen els usuaris,
això és el que vostés demanen.

Per altra banda, altres baixes proposades per a
l'aplicació econòmica de cànons i expropiacions,
se fan en el programa 511.
10, que no té eixes competències.
És que s'equivoquen de programa ahí.

L'esmena 562 és innecessària,
donat que a banda que la dirigixen al programa 513.
10, enganyant-se, el
programa 513.
30 ja compta amb les actuacions diverses en matèria de
mobilitat sostenible, tant en capítol IV, VI i VII, per la qual cosa
no és necessària l'esmena, que a més està
equivocada, conforme he dit.

L'esmena 563 consigna 30.
000 euros per a un
conveni de col·laboració per a redactar el pla especial de
seguretat vial per a motoristes.
La conselleria ja està redactant la
informativa tècnica sobre mesures de protecció
d'usuaris de motocicletes i ha sol·licitat la
col·laboració de totes les entitats interessades en esta
qüestió.

La baixa, com altres que fan, a les línees
d'expropiacions impediria dur endavant els projectes previstos,
alguns del quals el mateix Grup Socialista demana s'agilitzen en les
seues esmenes.

Altre programa és el 513.
30, ordenació i
coordinació del transport terrestre i logística.
Presenten
dos esmenes.
La 569 demana -s'ha referit el senyor Godoy-
la redacció de tres projectes de llei que la conselleria ja
està treballant.
Mire, projecte de llei de mobilitat sostenible,
s'està treballant en l'esborrany; projecte de llei de
creació de l'agència de seguretat en el transport, ja
està informat per la conselleria, i ara està en fase de
consulta als agents socials de la matèria; el projecte de llei del
servici públic de transports de viatges per ferrocarril.
També s'està treballant el projecte de llei
d'accessibilitat universal en el transport, ja hi ha dictamen del
Comité Econòmic i Social i ara s'ha enviat al Consell
Jurídic Consultiu.

L'esmena 570 és innecessària, ja
que la línea Xàtiva-Alcoi depén de la voluntat del
Ministeri de Foment, que encara no s'ha pronunciat sobre la
petició de transferència i dotació econòmica
que el Consell ha demanat.

El programa 513.
20, d'infraestructures de
transport, a este programa han presentat cinc esmenes, de la 564 a la 568.

Mire, l'esmena 564, primer, la supressió
de passos a nivell és una actuació prioritària per a
la Conselleria d'Infraestructures i Transports i per a Ferrocarrils
de La Generalitat.
Per això s'està executant el
programa «supressió de passos a nivell» en les
línees de ferrocarrils de La Generalitat en la província de
València, aprovat pel Consell en abril de 1997.
En gener de 2003 se
va tancar l'últim pas sense barreres, i ja s'han tancat
115 passos més.
Durant el 2009, La Generalitat va a continuar
realitzant un important esforç en esta matèria, tant per la
conselleria com per part de l'ens gestor, que està realitzant
el soterrament de Benimàmet i Alboraia, que suprimixen passos a
nivell.
La inversió global en este àmbit és.
.
.
, en el
2009, superarà els 25 milions d'euros.

L'esmena pretén una baixa de 5.
350.
000
euros en la partida 209 del programa 513.
Per cert, tot ho deduïxen
d'eixa partida, i aplega un moment que inclús la suprimixen.
No sé com poden anar reduint parcialment i suprimir-la en la seua
totalitat.
Si l'han suprimit, doncs no hi ha ahí diners per a
compensar eixes esmenes.

Tercer, l'esmena és innecessària,
ja que l'actuació proposada ja apareix en la línea
1.
1.
5, impulsar a l'administració central de l'estat la
remodelació i millora del sistema ferroviari de rodalies en les tres
províncies de la comunitat, aixina com la transferència de la
línea Xàtiva-Alcoi i la connexió de la línea
Gandia-Dénia.
Cal llegir els pressupostos, senyor Godoy.

L'esmena 565 augmenta la partida
pressupostària de 129.
200 euros a 200.
000, igual que la 566 de
100.
000 a 300.
000.
Senyor Godoy, què fàcil és
això, llegir que una línea té una quantitat
determinada i dir: «Doncs jo més, jo ara la puge una mica
més.
» Això no me pareix seriós.
Jo crec que
vostés deuen basar-se en criteris tècnics i econòmics
a l'hora de quantificar les esmenes.
No se pot dir: «Anem a
pujar el que el Consell demana en els seus pressupostos i aixina quedem
molt bé.
»

Al programa 514.
10, infraestructures de ports i
aeroports i costes, mire, a este programa, que només han presentat
l'esmena 571, he de dir-li que l'avantprojecte de llei de ports
de La Generalitat ja està elaborat, pel que la despesa proposada
és innecessària.
El PIE constituïx el marc actual
d'actuació en port i en costes, i la seua concreció en
projectes i obres se plasma en el projecte de pressupostos de cada any.

El tercer bloc, estudis i projectes de ports i noves
infraestructures en la costa, ahí confon actuacions
específiques -Borriana, Almenara, la Vila Joiosa,
Vinaròs.
.
.
- amb referència genèrica, actuacions
compromeses en el PIE, amb els ports de direcció directe i en les
costes valencianes.

En este sentit cal recordar que el projecte de
pressupostos ja identifica els estudis, projectes i obres en els quals se
preveu realitzar despeses en l'exercici corrent.
Aixina, el programa
514.
10 arreplega, precisament, aquells estudis, projectes i obres que el
desenrotllament del PIE, tant en port com en costes, han de fer-se a
l'anualitat del 2009.

Sense perjudici d'allò dit, se pot afegir
que la prolongació de l'escullera de llevant del port de
Borriana, la prolongació de l'escullera pot produir efectes
negatius sobre la platja, pel que seria precís avaluar si esta
actuació és recomanable portar-la a efecte.
Vosté
pareix ser que això no li preocupa.

Quant al recolzament a la regeneració de la
platja d'Almenara, el tram de la costa entre Borriana i Almenara
és molt regressiu, i qualsevol actuació necessitaria un
estudi integrat a realitzar entre l'estat i La Generalitat.
De tota
forma, este tipus d'actuació dins del domini maritimoterrestre
són competència de l'administració general de
l'estat.
Allí és on ha de demanar vosté eixes
actuacions.

Passeig marítim platja centre de la Vila
Joiosa.
Esta actuació està inclosa en un conveni entre el
Ministeri de Foment, La Generalitat i l'Ajuntament de la Vila Joiosa,
corresponent, concretament, executar-la, per part de
l'administració de l'estat.

La llonja i el port pesquer de Vinaròs.
Les
obres de la nova zona pesquera del port de Vinaròs està
executant-se, i el seu finançament corre a compte del GTP.
Per altra
banda, el projecte de la nova llonja de Vinaròs es troba en fase de
redacció i ja compta amb dotació econòmica en el
projecte FL 65949, en projecció fins a l'any 2010.

Per últim, pel que es referia a actuacions
compromeses en el PIE en els costes, estes s'estan portant a efecte a
través dels projectes de la xarxa de parcs litorals, en els quals
s'està treballant i que compten amb la corresponent
línea pressupostària: parcs litorals de Vinaròs,
Benicarló nord, senda litoral Peníscola Sud, el Pinar de
Castelló, segon fase Cullera-marge dret, el Campello nord, parc
litoral Alacant, cap de Santa Pola, parc litoral Santa Pola-Torrevieja.

I, finalment, quant a actuacions compromeses amb el
PIE, en els ports de gestió directa de La Generalitat, hi ha
actuacions que compten amb dotació econòmica
pressupostària en Vinaròs, Benicarló, Borriana,
Cullera, Dénia, Xàbia, Moraira, Altea, la Vila Joiosa, el
Campello, Santa Pola, Tabarca, Alacant i Torrevella.

Per tant, una volta més, senyor Godoy, hem de
dir-li que no podem acceptar les seues esmenes perquè són tot
un desgavell.
O bé no han llegit els pressupostos com correspon,
bé no s'han adonat de les quantificacions econòmiques
adequades o en alguns casos lleven els diners d'a on no se poden
llevar, i en altres, en altres, senyor Godoy, fan una quantificació
econòmica arbitrària, capritxosa, sense tindre en compte els
informes econòmics que els tècnics de la conselleria
correctament han desenrotllat.
Per tant, no podem acceptar ninguna esmena.

Res més, senyor president.
Moltes
gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Maluenda.

Anem a passar a l'esmena 575 i totes les
presentades pel Grup Popular.

El senyor Maluenda Verdú:

Gràcies, senyor president.

Bé, doncs l'esmena 575.
.
.
, bé,
és una esmena que incrementa la línea 6818000,
d'ampliació d'actuacions del pla RACHA.
És un
canvi de línea per considerar que convé ampliar esta
quantitat del pla RACHA, i pensem que és raonable.

La 576, doncs, desglossa la partida prevista en els
pressupostos de 300.
000 euros per a remodelació de la plaça
de Manuel Granero, a la qual li deixa només un 50%, per considerar
que és suficient; i la resta, el 50% restant, incrementa les
partides per actuacions en el barri de Russafa i de l'arquitectura
normativa.

L'esmena 577 és raonable, ja que amplia
les partides destinades a l'accés des de la nacional 225 a la
franja litoral de Castelló.

L'esmena 578 augmenta en 500.
000 euros la
línea d'energies renovables.
Pense que els grups de
l'oposició, que sempre defensen les energies renovables,
recolzaran estes iniciatives.

La 579 crea una nova línea de 6.
000 euros
perquè es puga firmar, amb la Diputació de Castelló,
el conveni de la ronda nord de Castelló, senyor Subías; o
siga, que açò dóna peu, crea una nova línea
perquè se puga dur endavant.

Són totes esmenes raonables, esmenes que
són necessàries que s'incorporen als pressupostos per a
poder portar a efecte les iniciatives que el Consell, d'acord amb els
ajuntaments, estan programades.

Res més, espere el recolzament.
Moltes
gràcies.

El senyor president:

Vol dir que les passem directament a votació,
és el que volia dir?

El senyor Maluenda Verdú:

No!
, no!
, les he defensades, les he defensades.
.
.
,
òbviament.
(Remors)

El senyor president:

Gràcies, senyor Maluenda.
(Remors)

(El senyor president parla
amb el micròfon desconnectat) Anem a
passar a votar.
.
.
(Inintel·ligible) .
.
.
una correcció d'errors que tenen.
.
.
Totes
les seues senyories tenen.
.
.
, tenen el document que els han entregat.
Doncs
anem a passar.
.
.
Sí?

El senyor Godoy García:

Sí, por una pregunta, señor president.

Tengo una corrección de errores, en efecto,
presentada por el Grupo Parlamentario Popular, pero la presentan como una
enmienda, entonces.
.
.
Vamos a ver, si es una corrección de errores,
si es una corrección de errores, y es una corrección de
errores al presupuesto.
.
.
, y si es una corrección de errores
regulada en la Ley 30 del 1992, ¿verdad?
, pienso que sería el
gobierno valenciano el que tendría que hacer la corrección de
errores a su propio proyecto de presupuesto, no los grupos parlamentarios.

Por tanto, si no estoy en un error, tendría que
ser una enmienda, pero entonces no sería una enmienda de
corrección de errores, sino una enmienda de modificación de
la denominación de una línea, salvo que tenga otra
explicación que no tengo en estos momentos.
Me gustaría tener
una explicación para saber lo que vamos a votar.

El senyor president:

Senyor Maluenda?

El senyor Maluenda Verdú:

Moltes gràcies, senyor president.

Mire, amb molt de gust, senyor Godoy, és molt
clar, està emparat en l'article 117.
4 del reglament, el segon
paràgraf, que diu que durant el debat en comissió qualsevol
membre de la comissió -com és el senyor Mundo, qui
és el que la planteja- pot presentar una esmena de
correcció de errors.

A vore, si fóra una esmena de correcció
d'errors a una esmena meua, no faria falta votar-la en
comissió.
Jo la presentaria conforme la presenten, per registre
públic, i s'esmena.
Però com és una esmena que
modifica el projecte de llei, sí que s'ha de sotmetre a
votació, aquí en la comissió.
Pense que és
correcta, que està emparada per l'article 117.
4, segon
paràgraf.
Si no, el senyor president pot donar pas a la lectura.
I,
per tant, ¿i què és el que corregix esta esmena?
Senzillament, fixe's vosté, que potser era fins a
innecessària, però diu: «On diu CV-15, tram Pobla
Tornesa-la Pelejaneta, (inintel·ligible) .
.
.
projecte, deu dir CV-15, tram Pobla Tornesa-Vall
d'Alba-la Pelejaneta.
» Per què?
La Pelejaneta és
una pedania.
.
.
, (veu) és una pedania de la Vall
d'Alba.
És una correcció tan senzilla i tan simple que
no crec que ningun grup tinga ningun inconvenient.

Molts gràcies, per la seua atenció.

El senyor president:

Sí, senyor.
.
.
¿Volia vosté alguna
cosa, senyora Oltra, algun aclariment?

La senyora Oltra Jarque:

No, una.
.
.
jo.
.
.

El senyor president:

Senyories, tranquil·litat.

La senyora Oltra Jarque:

Jo me faig la següent pregunta, perquè jo
estava convençuda que açò era una correcció
d'errades d'una de les esmenes de.
.
.
No l'estava trobant,
estava vinga buscar-la.
.
.
Però ja me n'he adonat, per la
contestació del senyor Maluenda, que no, que és una
correcció al projecte de pressupostos.
Aleshores, no només me
sorgix el mateix dubte que al senyor Godoy, sinó que jo aleshores
pregunte: ¿el Grup Compromís, en les següents
comissions, pot presentar correcció d'errades, aixina com en
el número de 100, 200.
.
.
igual que el senyor Mundo?

Vull dir, és un precedent un poc.
.
.
Clar!
És que si qualsevol membre de la comissió pot presentar
correcció d'errades, resulta que ací anem a poder fer
esmenes fora del termini d'esmenes, que se voten igual.
(Remors)

No, però, clar, però és que
potser jo puc pensar.
.
.
Perquè, clar, jo entenc que el senyor Camps
diga que n'hi ha un error en els pressupostos, però que el
senyor Mundo ho diga.
.
.
També, si ho diu el senyor Mundo, ho pot dir
la senyora Oltra, i en eixe cas.
.
.
?
Jo estic preguntant això.
.
.

El senyor president:

Senyories.
.
.

La senyora Oltra Jarque:

.
.
.
¿si nosaltres demà o
despús-demà anem a poder presentar 200, 300.
.
.
correccions
d'errades, d'estes, i que se voten?

Moltes gràcies.

El senyor president:

Senyories, si els pareix a les seues senyories
bé.
.
.
(Remors)
Ja, ja.
És que tantes voltes no ens equivoquem.
Si
presentàrem tantes errades.
.
.
(Rialles i
veus) No, però podria ser, podria ser.
.
.
(Veus)

De totes les maneres anem a deixar que el senyor
lletrat, que té ahí el reglament.
.
.
, i faça la
interpretació del que diu l'article 117.
(Remors)

Senyories, senyor lletrat.

El senyor lletrat:

Sí, el artículo 117.
4, párrafo
segundo, dice que «también se admitirán a
trámite enmiendas que tengan como finalidad corregir errores o
incorrecciones técnicas, terminológicas o gramaticales que
sólo requerirán la firma de quien la presente.
En uno y en
otro caso, para su aprobación, tendrán que someterse a
votación».
(Veus)

El senyor president:

Senyories, senyories.

Torne vosté a llegir l'article.
.
.
A les
seues senyories no els ha quedat clar.

El senyor lletrat:

«También se admitirán a
trámite enmiendas que tengan como finalidad corregir errores o
incorrecciones técnicas, terminológicas o gramaticales que
sólo requerirán la firma de quien la presente.
En uno y en
otro caso, para su aprobación, tendrán que someterse a
votación.
»

Yo me permito decir, si me lo permite el presidente (el senyor president diu: «Sí, sí,
continua.
») que cuando dice «se
admitirán a trámite», lo que incluye, aunque no lo dice
expresamente, es un acuerdo de la mesa de admisión a trámite.
Es decir, la enmienda técnica se presenta formalmente ante la mesa,
y la mesa es quien decide si es una enmienda técnica o no, (remors) y puede subsumirse dentro
de ese apartado.
Lógicamente, se puede compartir o no el criterio de
la mesa en la decisión que tome, y se podría entender que
está haciendo un uso o no correcto de esa potestad de
calificación de la enmienda para evitar que haya un uso inadecuado,
¿eh?
(Veus) Entonces.
.
.

El senyor president:

Bé, jo crec que ja ha quedat molt clar.
Les
seues senyories, si els pareix bé, jo crec que (remors), si ho votem.
.
.
, i cada u
expressa amb el seu vot el que considere oportú, ¿eh?
(Veus)

¿Vots a favor de l'esmena?
(Veus)

Pues, somos, 8 y 6: 14.
¿Abstenciones?
1.
(Veus)

(S'interromp la gravació)

El senyor Godoy García:

Señor president, el Grupo Socialista
pide que se vote separadamente en un bloque las enmiendas 417, 418, 421,
423 y 526.
Otro bloque: 420, 422, 440, 468 y 469.
Y el resto por otra
parte.

El senyor president:

Doncs, si les seues senyories no tenen inconvenient,
anem a passar a votar el primer bloc d'esmenes que ha relatat el
senyor Godoy i que comença en la 417.
Vots a favor d'estes
esmenes?
1.
Abstencions?
6.
En contra?
8.

El segon bloc d'esmenes que ha relatat el senyor
Godoy, que comença per la 420.
Vots a favor d'estes esmenes?
1.
En contra?
14.

I passem a votar la resta d'esmenes presentades
per Compromís.
Vots a favor de la resta d'esmenes?
7.
En
contra?
8.

Passem a votar les esmenes del Grup Socialista.
¿Alguna consideració?

Vots a favor de les esmenes presentades pel Grup
Socialista?
7.
En contra?
8.

Passem a votar el grup d'esmenes presentades pel
Grup Popular.
Vots a favor de les esmenes del Grup Popular?
8.
En contra?
Abstencions?
7.

Passem a votar la secció 08.
Vots a favor de la
secció 08?
8.
En contra?
7.

Agència Valenciana de l'Energia, que
té esmenes.
Vots a favor?
8.
En contra?
7.

Transport metropolità de València, que
no té esmenes.
Vots a favor?
8.
Abstencions?
7.

Xarxa de transports i ports, que sí que
té esmenes.
Vots a favor?
8.
En contra?
7.

Ferrocarrils de la Generalitat, que també
té esmenes.
Vots a favor?
8.
En contra?
7.

Senyories, hem acabat la secció 08 i passem a
continuació, sense més.
.
.
, només que se produïxca
el canvi de diputats, a la secció 09.

(Se suspén la reunió durant uns minuts)

El senyor president:

Senyories, anem a començar de nou, anem a
reprendre la Comissió d'Economia, Pressupostos i Hisenda (veus), que l'havíem
parat fa uns moments, després de debatre les esmenes de la
secció 08.

Anem a començar a debatre les esmenes de la
secció 09.
Anem a començar per l'esmena 591 i totes les
que ha presentat a esta secció Compromís.
Per a la seua
defensa, té la paraula el senyor Pañella quan ell crega
convenient.
(Veus) Doncs,
té la paraula, senyor Pañella.

El senyor Pañella Alcàcer:

Moltes gràcies, senyor president.

Bé, en la sèrie d'esmenes que ha
presentat Compromís, indubtablement (veus) que són abundants, és a dir, en nombre, en
quantitat, per tal de defendre-les farem una agrupació.
En
agrupació.
.
.
, les esmenes, d'alguna manera responen.
.
.
, per
una part hi ha una sèrie de línies que responen a criteris
pedagògics: està bé que dins d'un pressupost
parlem de criteris pedagògics, d'impulsió d'unes
línies que responguen a estos criteris.
N'hi han altres que
responen a funcionament dels serveis complementaris, (veus) altres als ensenyaments de
règim especial.
.
.
N'hi han algunes que són sistemes o
línies de control de les actuacions de l'administració.
Lògicament, un programa prou ample de construcció amb reforma
i ampliacions de centres escolars tant en primària, en
secundària com en ensenyaments de règim especial, ¿eh?
(Veus) I
després tenim aspectes com la formació de persones adultes,
la promoció del valencià, el funcionament general dels
centres, professorats, Formació Professional i Educació
Infantil.
Estes serien les coses.

Jo voldria començar per les línies que
hem dit que respondrien a uns criteris pedagògics, a on parlem en
les esmenes de fer campanyes respecte a la vida saludable, la
prevenció d'addiccions, programes d'educació
compensatòria, programes de garantia social, de foment de lectura,
programes de prevenció de la conflictivitat, acollida,
integració i atenció a la diversitat, importantíssims
per allò que veem que està passant en este moment, encara que
siga fora del nostre país, però arreu de l'estat, els
conflictes que se generen entre diverses comunitats d'immigrants i,
poden afectar també els locals; programes d'intercanvi escolar
amb la Unió Europea, (veus) i, molt important, i sí que vull cridar
l'atenció a dos esmenes que he citat en este sentit, com la
garantia d'impartir Educació per a la Ciutadania adaptant-se
als coneiximents inicials de l'alumnat i basant-se estrictament en
criteris pedagògics, la qual voldria comentar conjuntament amb la
següent, que era la d'impulsar els ensenyaments en anglés
mitjançant programes voluntaris per als centres que garantixquen una
dotació extraordinària tant en mitjans econòmics, en
personal com en materials, material escolar i material informàtic,
però que, lògicament, estos programes són programes
voluntaris, i que els centres organitzarien i decidirien aquelles
matèries que podrien donar-se en cada un dels cursos en la llengua
estrangera, en l'anglés.

Per tant, importantíssim davant tota la
polèmica que s'ha creat al llarg d'este curs escolar amb
Educació per a la Ciutadania, i per això jo li dia que volia
respondre a criteris pedagògics, que pense que si ho haguérem
fet des del seu moment, i jo reiteradament ho he dit quan hem parlat
d'educació, si este problema s'atén amb criteris
pedagògics, no haguérem arribat a este extrem, no
haguérem arribat a l'extrem de tindre de parlar de
moratòria, de tornar arrere, cosa que estem demanant des de fa molt
de temps, que se tinguera en consideració, i, per tant, no haguera
sigut, pense, una actitud que, de no ser que és gravosa socialment, que ha tingut (ininte­l·ligible) .
.
.
, diria que haguera sigut ridícula per part de la conselleria.

Lògicament, en este sentit, (ininte­l·ligible) .
.
.
proposar i proposem estes línies.
Lògicament, a través
d'eixes línies, uns dels programes importants són els
programes de construcció, també els (ininte­l·ligible) .
.
.
de construccions tant en instituts d'Educació
Secundària, com el que proposem crear en Onda, la Baronia, en
Sagunt, en Pego, en Vila-real, en Borriol, en l'Alcora.
.
.
,
podríem dir-ne molts més, en Gandia, en Canals, com centres
d'Educació Infantil i Primària en Gandia, a Elx, a
Villar, a Alacant, a Almassora, a Betxí, a Vila-real, a Burjassot, a
Daimús; reformes i ampliació d'instituts com el de
Torreblanca, el de l'Alto Palancia en Sogorb, el d'Alcoi,
Gandia també, ixen Canals, ixen Elx en les nostres propostes,
Bétera.
.
.
Altres centres d'Educació Infantil i
primària.
.
.
Total, en conjunt, nosaltres fem una ampliació
que representarien un augment en les construccions escolars de 62 milions,
que és el valor d'estes, i no conte aquelles que estan
extretes, d'alguna manera, que he fet la dinàmica de
llevar-los de l'assignació de CIEGSA, perquè era
garantir també.
.
.
, ja que en CIEGSA no podem saber a on van
dirigides estes, i és un mecanisme que utilitzem, però que, a
més, les noves que incorporem són 62 milions.

Si considerem que la inversió directa que fa la
conselleria es de 32, en construccions i reformes, ¿eh?
, doncs,
és pràcticament el doble, augmentem el doble del que es
dedica d'inversió directa, a més d'eixos 32.
.
.
¿Eh?
Seria anar-nos-en a un 300% pràcticament del que
programa la conselleria.
I si diem que els 179 o 180
d'inversió que contempla CIEGSA, doncs, és una
quantitat també molt apreciable, un 30% (ininte­l·ligible) .
.
.
.
¿I això d'on ho he tret?
Això ho traem perquè.
.
.
(ininte­l·ligible) .
.
.
d'allò que les Corts.
.
.
, que
nosaltres.
.
.
, que diguem que no estem conformes, això
pràcticament ix del que són els concerts educatius en
ensenyament no obligatori, pràcticament ix d'ahí tot, i
això podem vore que realment sí que se pot fer un millor
pressupost, inclús amb més que estos mateixos números
i aquestes mateixes quantitats.

Per tant, en esta via pense que és important, i
ho demane, que tinguen en consideració les esmenes, perquè
les esmenes estan basades en necessitats reals, necessitats d'avui,
¿eh?
, i, per tant, això portaria una supressió
important del nombre de barracons que tenen posats al llarg de tot el
país i, per tant, millorar el que són les construccions
escolars i millorar, per tant, tot el sistema educatiu a partir
d'ahí.

No vull deixar de passar també les
línies que van.
.
.
, crear unes funcions de control, com, per exemple,
l'obligació d'informar Les Corts sobre les construccions
escolars i reformes, sobre el programa de construccions i reformes dels
centres educatius, que hi haja periòdicament.
.
.
, s'ha de
passar una.
.
.
, s'hauria de passar informació a Les Corts, no
només per a aquelles que són inversions directes, sinó
també per a aquelles de CIEGSA, i no caldria que demanàrem
que vinguera ací a donar comptes, sinó que ho fera
voluntàriament, de donar comptes, no només
d'això, sinó també de com se programa, quines
són les bases per a programar eixes construccions escolars,
¿eh?

Al mateix, també, demanem (ininte­l·ligible) .
.
.
supervisió de l'escolarització, de la
matriculació en centres privats concertats, a vore si se complixen
tots i cada un dels criteris que se desprenen de la conselleria.

A part d'això, tenim de remarcar
també el que és la promoció i l'ús del
valencià.
(Veus) Demanem que se garantixca la normalització
lingüística dins de l'administració
pública.
Als vint-i-cinc anys de l'aprovació de la llei
d'ús i ensenyament, avui no es garantix, avui no es garantix
en tota l'administració el dret a ser atés en
valencià, no es generalitza i normalitza l'ús dins de
l'administració, no s'assegura, més (ininte­l·ligible) .
.
.
d'educació no s'assegura.
.
.
, i tinc de recordar que
ací parlem d'això també, perquè
està agrupat en educació el que és la promoció
i ús del valencià, encara que no siga dins dels aspectes
estrictament educatius.

Però, també dins
d'educació, no s'assegura hui la competència
lingüística del professorat, sobretot, i més important
encara quan estan adscrits a línies en valencià.
No es fa el
suport en edició.
.
.
O, demanem, millor dit, que es done un major
suport a l'edició de materials didàctics en
valencià, que s'impulse la subscripció a revistes i
publicacions en valencià i que se passen estes als centres
educatius; que se promocione el doblatge d'audiovisuals i els
espectacles teatrals en valencià, ¿eh?
; que s'augmente
l'ús del valencià als mitjans de comunicació, i
això, eixe suport que significaria, seria en una doble línia,
per una part a edició i a mitjans; que se done un suport a les
trobades de les escoles en valencià; que hi ha haja un, diguem, una
sensibilitat especial i programes específics per a la
integració lingüística dels immigrants, no només
en el que és a nivell de centres educatius, sinó també
a nivell d'integració social.

A part d'això, en la formació de
persones adultes, també demanem, presentem algunes esmenes que
tindrien de tindre en consideració, com la creació
d'una comissió interdepartamental que servisca per a
planificar, coordinar i integrar tota la formació de persones
adultes en les polítiques i accions que.
.
.
, altres accions de La
Generalitat.

Lògicament, cal fer una millora de la qualitat
i dels centres de formació de persones adultes, impulsar els
convenis amb els ajuntaments, sobretot, també per a (veus) manteniment i la
creació de nous gabinets psicopedagògics municipals; cal
crear programes específics de formació de professorat; (veus) cal fer un pla
específic per a la creació d'entorns educatius.
.
.

El senyor president:

Senyories, per favor.

El senyor Pañella Alcàcer:

.
.
.
al voltant de la formació de persones
adultes.

Però també la Formació
Professional té un apartat importantíssim per a nosaltres,
que és.
.
.
, per tant, demanem que es potencie.
Presentem esmenes per
a adequar, sobretot, a la demanda social, a la realitat de l'oferta
laboral; que se cree un òrgan per allò de la
problemàtica que hi ha de diverses (inintel·ligible) .
.
.
, que siga una direcció general de Formació
Professional dins de la mateixa estructura de la conselleria; que se faja
el que hem anomenat un pla de xoc, com a resposta a eixa demanda de la
societat i l'alumnat; impuls de les campanyes de divulgació i
potenciació de la Formació Professional; la revisió de
la jornada laboral dels professors a la dimensió de la
càrrega lectiva de sis hores per als tutors coordinadors de
formació en els centres de treball, també; en la
consideració que tinguen també el temps de preparació
de tallers i (inintel·ligible) .
.
.
; en la creació del mapa de riscos i
prevenció en salut laboral, la formació (inintel·ligible) .
.
.
de
professorat d'innovació.

Són esmenes, senyories, totes presentades en un
to molt constructiu, eh?
que és el que intentem portar, i el que no
deuria mai faltar ací, (so per
interferència d'un telèfon mòbil) en esta comissió.
L'educació
és un tema bàsic de consens.
I és un tema bàsic
d'arribar a acords que creen eixa línia única, eixa
línia a seguir.
Per tant, és en esta via en la qual jo vull
seguir totes estes mesures que hem proposat.
Podem ser molt crítics,
podem ser molt crítics.
He acabat ara de parlar d'uns temes,
com és la formació professional, aquí hem discutit
diverses vegades al llarg d'este període de sessions la falta
d'adaptació a les necessitats i a les demandes de les mateixes
empreses, que t'ho comuniquen, te diuen la falta
d'adaptació, moltes vegades, inclús dels
currículums escolars a les necessitats que tenen estes empreses.

Però, no només això, vull
insistir, vint-i-cinc anys, senyories, vint-i-cinc anys de
l'aprovació de la llei d'ús i ensenyament.
.
.

El senyor president:

Senyories, per favor.

El senyor Pañella Alcàcer:

.
.
.
i, en este moment, encara estem faltats que
l'administració garantisca els drets lingüístics
que oferix als ciutadans i ciutadanes valencians, a través dels seus
articles.

Avui, encara en l'escola, hi han alumnes que
volen -i quan dic escola, parle del sistema educatiu en
general- hi han alumnes que demanden matricular-se en línies
en valencià i no tenen eixa possibilitat.

Avui, senyories, hi han professors que estan adscrits
a línies en valencià, encara que no tenen el domini
lingüístic valencià adequat.
Eixa és la
situació.
Per tant, això és el que nosaltres, amb
esmenes en forma positiva, demanem que s'admeta per al pressupost de
2009.

Moltes gràcies, president.

El senyor president:

Molt bé, senyor Pañella.
Gràcies.

He de fer-li menció.
.
.
quin número era?
(Algú diu: «La 664.
») He de fer-li menció que té una esmena, de les
que ha defensat, la 664, que correspon a una altra secció.

El senyor Pañella Alcàcer:

No, no l'he defensada.
Havia avisat que eixa
esmena s'havia colat (inoïble) .
.
.

El senyor president:

Molt bé.
(Veus)

D'acord, senyor Pañella.

El senyor Pañella Alcàcer:

Disculpe, però donava per fet que això
ja no estava en la (inoïble) .
.
.

El senyor president:

Un error tècnic.

Té la paraula, en representació del Grup
Popular, el senyor Soria.

El senyor Soria Mora:

Gracias, señor
presidente.

Señor Pañella, usted y su grupo nos han
presentado, exactamente, un total de 208 enmiendas, aunque algunas.
.
.

El senyor president:

Senyor Soria, un momentet.

Senyories, estem a última hora del dia, i jo ja
sé que els dies es fan pesats, eh?
Però el que
m'agradaria és un poc de respecte per a cada un dels diputats,
quan estan en l'ús de la paraula, perquè tots els grups
tenen diputats en l'ús de la paraula.

Senyor Soria.

El senyor Soria Mora:

.
.
.
-gracias, señor presidente-
un total de 208 enmiendas, aunque algunas han decaído o son copias
de otras, hemos transaccionado dos y algunas (inintel·ligible) .
.
.
, efectivamente.

Mire, señor Pañella, yo no seré
quien dude ni ponga en entredicho el objeto de que sus enmiendas son un
intento de mejorar la calidad de la educación en la Comunidad
Valenciana.
Pero para nosotros en su gran mayoría, son las 208 que
decía antes que ustedes y nosotros tenemos un concepto del sistema
educativo totalmente distinto.
Y no porque en el fondo y en el contenido de
sus enmiendas podemos estar en desacuerdo, sino porque en la gran
mayoría de sus enmiendas basan el incremento en determinadas
partidas, en bajar o quitar los conciertos educativos de la
enseñanza no obligatoria.
Bien.

Por tanto, mire, si aceptásemos
mayoritariamente sus enmiendas, lo primero que haría el Grupo
Popular es desvirtuar todo nuestro modelo educativo, y estaríamos
suplantando el programa de gobierno que el Partido Popular presentó
en las últimas elecciones y que fue ampliamente respaldado.

Por tanto, señor Pañella, yo creo que el
que no aceptemos sus enmiendas, no quiere decir que estemos en desacuerdo
en los objetivos, aun sabiendo que muchos de los objetivos de sus enmiendas
están ya ampliamente recogidos en el presupuesto, por no decir
todos.

Yo creo que es importante que cuando hablemos del
presupuesto de educación, tengamos en cuenta que es el mayor
presupuesto que se ha presentado nunca en esta cámara para
educación.
Presupuesto que, a pesar de estar inmersos en una grave
crisis económica -como sabemos- ha crecido, y crece por
el firme compromiso del gobierno de la Comunidad Valenciana, para apostar
por unas políticas de claro contenido social.

Para tener una visión de conjunto del
presupuesto y no desviar la atención en casos puntuales y concretos,
lo que ocurre con frecuencia en debates de este tipo, es preciso recordar
que de los 14.
286 millones de euros del presupuesto global de La
Generalitat, el 30%, que son 4.
200 millones, se destinan a
educación; lo cual quiere decir que son 11,55 millones de euros al
día.
Esto supone más de 148 millones de euros, en
términos absolutos, de incremento respecto al 2008, es decir, un
3,64%, cifra que está por encima del crecimiento global medio del
presupuesto de La Generalitat.

Bien, a partir de estas cifras indiscutibles,
señor Pañella, podemos centrarnos en las enmiendas
presentadas por su grupo.
Pero, además, me gustaría
recordarle que es que son, el 95%, copias de las enmiendas que ustedes nos
presentaron en los ejercicios anteriores, con la única diferencia de
quien la firma; exactamente las mismas que usted presentó el
año pasado, la única diferencia es que este año la
firma otra persona, otra diputada.

Yo creo que podían tomarse un poco la molestia
de revisarlas, porque hay algunas dirigidas a consellerias que no existen, como es el caso de la Conselleria de Cultura
y Deporte que se separó de Educación.
Pues aún hay
enmiendas que van dirigidas a esa conselleria.
Eso, bueno, es una anécdota.
Pero yo creo que si
hace un trabajo, y es el trabajo de otros, por otra parte, estudiarlas,
ustedes podían revisarlas e ir refrescando cada año las
enmiendas, ¿eh?
, cambiando alguna.

Como tampoco me parece lógico, a veces,
solicitar obras que ya están en estado de ejecución.
Algunas
de las obras que ustedes solicitan, ya, está el proyecto redactado y
está en ejecución.
Le puedo dar algún detalle
posteriormente.

Yo, señor Pañella, creo que siempre en
los discursos que hacemos en educación y, sobre todo, en cuanto a la
enseñanza y a la enseñanza pública, hemos de eliminar
tópicos.
Es decir, mire usted, la enseñanza pública ni
es patrimonio de ningún partido ni de ninguna ideología ni de
ningún sindicato.
La enseñanza y la enseñanza
pública, al final, es patrimonio de la sociedad valenciana, que es
la que cada cuatro años nos dice el tipo y el modelo educativo que
queremos.

Bien, a partir de estas consideraciones paso a
desglosar los programas que usted nos ha citado.
Mire, programa 421.
50,
evaluación, innovación, calidad educativa y formación
profesional.
Han presentado nueve enmiendas en relación a la
evaluación interna, al absentismo escolar y a proyectos de
investigación e innovación.
Mire, he de decirle que la gran
mayoría de sus propuestas, por no decir todas, ya se encuentran
recogidas en los programas citados y, claramente definidas en las
líneas de actuación.

En cuanto al programa 421.
80, administración
general de la enseñanza, ha enmendado cinco enmiendas, todas
relacionadas con la inspección educativa.
Bien, todos los objetivos
que solicitan se están llevando a cabo ya.
Y, en este sentido, le
recuerdo los planes de actuación de la inspección de
educación con la organización de jornadas, cursos de
actualización y formación permanente en colaboración
con las universidades valencianas, que es producto de alguna manera,
también, de las que tienen ustedes ahí.

El programa 421.
20, formación del profesorado,
ha recibido 14 enmiendas.
Enmiendas relacionadas con la integración
de inmigrantes, resolución de conflictos, etcétera.
Todas las
líneas de actuación que nos ponen también están
recogidas en los planes en este presupuesto.
En este sentido, les recuerdo
que la línea 223, formación específica para equipos
directivos, Cefire e inspección educativa, que se viene
desarrollando desde el servicio de formación del profesorado, pues
ha desarrollado ya planes específicos para atender a este colectivo,
y viene  desarrollándolos.

El programa 421.
10, dirección y servicios
generales, ha sido objeto de ocho enmiendas, en relación a la
evaluación de la inspección educativa, el uso del valenciano
e información de CIEGSA a Les Corts.
En cuanto a la
aplicación de la ley de l'ús
del valencià, aunque eso es producto de
otro grupo de enmiendas, también le he de decir que en las
comunicaciones entre las administraciones garantizan la utilización
de las dos lenguas de la nostra comunidad.
Es decir, puede haber casos puntuales, pero
hoy en día está garantizado el uso del valenciano en la
administración e incluso entre la administración y los
usuarios.

En este sentido, también, y
relacionándolo con las enmiendas que hablan de la promoción y
uso del valencià, en este sentido, le he de decir que la enseñanza del
valenciano, actualmente en la Comunidad Valenciana hay 196.
849 alumnos que
estudian todo en valenciano, lo que equivale a un 8% más que el
año pasado.
.
.
-siempre se podrá hacer más,
eso está claro, ¿no?
- más que en el curso
2007-2008, ello en 1.
049 centros repartidos en 3.
572 líneas o
grupos.

En cuanto al programa 422.
30, ordenación
educativa, ha recibido nueve enmiendas, cinco relacionadas con la
diversidad cultural y cuatro con la financiación y proyectos.
En
relación al alumnado inmigrante, hay que destacar que en el inicio
del curso 2008-2009, exactamente, contamos con 92.
416 alumnos, un 14%
más respecto al año pasado.
Y como medidas
específicas, de las que se (inintel·ligible) .
.
.
estos presupuestos tenemos: los programas de
dirección curricular, desarrollados en 466 centros; programas de
adaptación curricular en grupo, en 58 centros; programas de
compensación educativa; programas de esfuerzo, orientación y
apoyo, y programas de acogida al sistema educativo, PASE.

En cuanto a los programas de enseñanza primaria
y secundaria son los programas 422.
20 y 422.
30.
Todos los objetivos que
plantean también están ampliamente recogidos en los
presupuestos: la formación de personas adultas, la supresión
de barreras arquitectónicas y accesibilidad.
Mire usted, usted sabe
que en todos los proyectos que se redactan, en todos, para la
construcción de nuevos centros y para la adecuación y la
ampliación de los existentes, se tiene en cuenta la
denominación de barreras arquitectónicas.
Y en aquellos
centros en que no se tiene prevista ninguna actuación, cuando se
solicita por parte del centro, porque haya algún usuario, se lleva a
cabo dicha actuación.
Sí.
Bien.

También han presentado enmiendas en
relación a la Formación Profesional.
Pero esto lo han
identificado en un programa equivocado, lo han puesto ustedes en el 422.
30
y, realmente, es el 421.
50, el código.
Bien.
En ellas solicitan una
dirección general de Formación Professional, y ustedes deben
saber que la Dirección General de Evaluación,
Innovación y Calidad Educativa y Formación Profesional
incorpora, por primera vez, ya, a la Formación Profesional la (inintel·ligible) .
.
.
de una nueva dirección general.

Usted sabe, además, que existe un mapa escolar
que está permanentemente actualizado, y que el Consejo Valenciano de
Formación Profesional asegura la amplia oferta de este en toda la
Comunidad Valenciana.

El programa 422.
20 y 422.
30, primaria y secundaria,
también.
Bueno, ha de saber que los programas 422.
20 y 422.
30, como
hemos dicho, primaria y secundaria, suponen el 77,5% del total del
presupuesto de la conselleria, lo que supone 3.
266 millones de euros, un incremento de un 5,57 respecto al año pasado.

En cuanto a la enseñanza primaria, hay que
destacar el esfuerzo de la conselleria para extender la gratuidad de los libros de texto, que (inintel·ligible) .
.
.
presupuesto este año, a toda la primaria, a través del
bono-libro.

Y, en cuanto a las inversiones en centros de
secundaria, bueno, yo le he de decir que usted, por ejemplo, nos ha hablado
de Alcoy.
Pues en Alcoy la reforma del IES Sempere creo que ya está
en el plan Creaescola, y está en fase la redacción del
proyecto, -me quedan dos minutos- (veus) sí, sí, sí, está en
proyecto; en la Alcora también está el IES nuevo del plan
Creaescola; en Elda está ya en fase de ejecución de obra el
nuevo conservatorio de música; está licitada la obra en Elche
también del colegio Clara Campoamor -y estoy hablando de
secundaria-; está en fase de redacción de proyecto el
IES 11 de Elche, etcétera.

Es decir, que pienso, señor Pañella,
que las inversiones de la conselleria, usted sabe perfectamente, que desde septiembre del 2003 a
septiembre del 2008 se han hecho 293 nuevos centros, 293, ahí
están las inversiones de la conselleria en estas actuaciones, y se han gastado 1.
339 millones
de euros.

Lógicamente, siempre faltará, siempre
se tiene que hacer más en educación, como siempre se tiene
que hacer más en sanidad.
Pero yo creo, señoría, (remors) que este presupuesto
recoge ampliamente las necesidades de la comunidad educativa en la
Comunidad Valenciana.
No le vamos a aceptar las enmiendas, nos limitamos a
transaccionar dos enmiendas que creo que ya las han pasado, pero no porque
no estemos de acuerdo en el espíritu de sus enmiendas, sino porque
creo que ya ampliamente estos presupuestos recogen los objetivos.

Y nada más.
Muchas gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies,
senyor Soria.

Anem a passar a debatre l'esmena 787 i totes les
presentades pel Grup Parlamentari Socialista.

Té la paraula el senyor Sanmartín.

El senyor Sanmartín Besalduch:

Gràcies, president.

Un total de 19 esmenes, que fan referència a
sis blocs temàtics, malgrat que no les hem agrupat: el tema dels
concerts educatius; el tema com potenciar i fomentar més i millor el
trilingüisme, i especialment l'anglés; com combatre el
fracàs escolar a través dels.
.
.
, potenciar els actuals
problemes de diversificació o adaptació curricular; la
qüestió de CIEGSA, evidentment, com detraiem estos diners de
CIEGSA per a passar-los directament a la conselleria; quina proposta tenim
del primer cicle infantil, de zero a tres anys, i sobretot com tractem els
programes d'acolliment al sistema educatiu dels alumnes
d'incorporació tardana.

Si passem al primer, el primer bloc, com li dia, de la
concertada, que són dos esmenes, la 795 i la 801, suprimim aquelles
línies destinades als concerts educatius en aquells trams no
obligatoris, bé siguen cicles formatius de grau mitjà o
superior i batxillerats, també els dels seminaris menors diocesans.

I això ho fem per una raó molt senzilla,
perquè mentre el pressupost per als concerts educatius per part de
la conselleria s'incrementen de forma constant i progressiva al llarg
dels darrers anys, succeïx justament el contrari amb
l'ensenyament públic.
De fet, li recorde que mentre al 2007
dedicàvem per a concerts educatius 560 milions d'euros, al
2008 eren 590 i al 2009 ja mos n'anem als 6 i escaig, concretament
617 milions d'euros.

Aquest greuge, que jo el considere comparatiu, en tant
que, si comparem les inversions reals tant en infantil i primària
com en secundària, tant en la construcció de nous centres com
la reforma o remodelació de centres educatius, succeïx al
revés.
Tant és així que, done's compte, mentre
al 2008 dedicàvem 6 milions d'euros per a construcció
de centres d'infantil i primària, ara ja sols en dediquem 5.
Si passem a secundària, mentre al 2008 ne dedicàvem 3, ara
sols en dediquem 1,5.
De fet, de fet, done's compte que les
inversions reals en construcció i reforma de centres han baixat
d'un pressupost a l'altre de quasi el 12%.

I dia que és un greuge comparatiu perquè
no solament succeïx en la construcció de centres, sinó
que, mentre van incrementant el pressupost a la concertada, sobretot en
aquells trams no obligatoris, també baixa, per exemple, dins del
capítol IV, el finançament d'educació permanent
d'adults, és dir, entitats locals i privades també
sense ànim de lucre que invertixen o que impartixen aquests
programes.
També baixa.

Com també baixa al respecte o, en este cas
concret, també puja el tema dels més de 18 milions
d'euros per a recolzament i assistència al conseller, a (inintel·ligible) .
.
.
conseller Font de Mora -que després parlarem-,
concretament en assessors i assessores, 14 milions d'euros.
És
a dir, sí que puja la concertada, baixa la pública i la
construcció de centres, però pels assessors del conseller
-no sé què li deuen assessorar- són 14
milions d'euros d'aquest pressupost.

Com també pugen el pressupost, no sabem per
què, en la qüestió dels col·legis de l'Opus
Dei.
Jo recorde que vostés estan donant diners a una fundació
que es diu Eifor, que em pareix correcte, és una fundació de
membres de l'Opus que es va crear el 2007.
Atenció,
vostés van crear una línia ex
professo amb 150.
000 euros el 2007.
En 2008
ja li havien donat, havien multiplicat per quatre estos diners.
I ara, en
2009, arriba quasi a un milió, a un milió d'euros el
que li donen a la fundació Eifor, que si no ho saben el que
és, jo li dic que és una fundació de membres de
l'Opus Dei.
Que me pareix bé que ho donen a qui ho hagen de
donar, però que hi ha tota una sèrie de precarietats i
deficiències en la pública que no estan cobertes.

Si passem al segon bloc, en el tema com potenciar
més i millor el trilingüisme, ja li dia, jo he criticat, he
criticat el seu programa de.
.
.
, no solament d'Educació per a
la Ciutadania en anglés, sinó de l'excusa
d'utilitzar l'anglés per a desvirtuar una assignatura
que l'únic que vol és practicar tota una sèrie
de valors democràtics i constitucionals, com Educació per a
la Ciutadania.
I li diré que era una excusa.
I és una excusa
perquè, si realment volen fomentar el trilinguïsme, primer
fomentem el bilingüisme, després de molts anys en la Llei
d'ús i ensenyament del valencià.
Però en el cas
del trilingüisme posen més recursos econòmics i, per
tant, humans per a professors d'anglés.
I, per tant, el que jo
faig és aplicar-li una esmena en la qual posem 8 milions
d'euros, 8 milions d'euros, per a pagar 300 mestres més
habilitats en anglés, que són justament els que falten, 282,
perquè realment, realment, el segon cicle d'Educació
Infantil, que és el primer any que, d'acord amb la LOE, se
dóna anglés, no succeïsca el que està succeint
aquí, a la Comunitat Valenciana, que únicament s'han
pogut acollir aquells centres que ho havien fet de forma voluntària
i sobretot que tinguen professor habilitat per a fer-ho, sense cap recurs
extraordinari més.

Per tant, com mosatros sí que mos creiem el
trilingüisme i fomentar l'anglés, el que fem és
multiplicar 27.
000 euros, que és el que costa el salari d'un
mestre a l'any per 300.
I això ix 8 milions d'euros,
salari base, complement específic de destí i, evidentment,
les dos pagues extraordinàries.

I li dia, perquè és important que parlem
de trilingüisme i que parlem de fomentar l'anglés,
malgrat, malgrat, malgrat que vostés, vostés consideren o
«ningunegen» al respecte que més de 50.
000 manifestants
el passat 29 de novembre expressaren el seu malestar a València
ciutat per la forma en la qual vostés administren els diners de
l'ensenyament públic.
Jo li dic al respecte que, per favor,
que corregisquen que no desvirtuen determinades assignatures, que tinguen
la voluntat política veritable de fomentar l'anglés,
però sobretot que abandonen la senda del disbarat i de la
confrontació a què ens ha portat l'actual conseller
d'Educació.

Insistisc, el que no es pot admetre és que
surta el president de La Generalitat dient que no relleva el senyor Font de
Mora al front d'educació perquè ha qualificat el seu
treball d'excepcional.
Bé, si vostés consideren que
és excepcional, no haurien d'introduir esmenes com les que
aquí presentem.

Hi ha un altre conjunt d'esmenes, de la 803,
804, 805, que fan referència a de quina forma potenciem també
més i millor tota una sèrie de programes no solament de
qualificació professional inicial, sinó també de
diversificació, d'adaptació curricular, de
reforçament específic per a tots aquells col·lectius
que últimament estan fent pujar les taxes de fracàs escolar a
una cosa impensable aquí, a la Comunitat Valencia, fa uns anys.

De fet, tot són esmenes en les quals
incrementem els imports per a potenciar aquests programes, perquè
ens trobem en una realitat que el fracàs escolar a hores
d'ara, aquí, a la Comunitat Valenciana, és del voltant
del 40%.
Vostés admeten el 32.
Doncs admetent el 32 vol dir que
16.
000 jóvens valencians que comencen primer de l'ESO no
acaben l'ensenyament secundari, quart de l'ESO.
I això
vol dir, acceptant les seues xifres del 32% de fracàs -jo dic
el 40, igual que el consell escolar valencià o l'informe
PISA-, i això vol dir que un xiquet valencià, per
exemple, té el 40% de possibilitats de fracassar des d'un punt
de vista escolar.
Mentres que un xiquet de la mateixa edat a
Astúries o al País Basc únicament té el 16% de
possibilitats.
I això vol dir, per exemple, que difícilment
arribarem a l'objectiu de l'Agenda de Lisboa que marca per a
2010 un fracàs escolar no superior al 10%.
I això vol dir que
difícilment, difícilment, arribarem a una mitjana de
l'OCDE que és del voltant del 20% del fracàs escolar.

Per tant, un conjunt d'esmenes que
l'únic que fan, valorades perfectament són: incrementar
els programes d'acompanyament escolar, els de recolzament, els de
diversificació curricular, els d'adaptació curricular
en grup i els programes de garantia social que, com vosté sap, ara
se diuen de «qualificació professional inicial»,
d'acord amb la LOE.
És a dir, són mesures constructives
perquè no siguem el riure a nivell d'estat espanyol,
perquè estem superats actualment únicament per Ceuta en
fracàs escolar.
Per tant, no puc entendre com el senyor Camps diu
que el treball del conseller siga excepcional.

Si passem al tema de CIEGSA en estos tres minuts que
ens queden, evidentment li llevem totes les partides pressupostàries
a CIEGSA, no per a donar-li a ningú més, sinó
simplement per a traslladar-les a la conselleria perquè
construïsca ella mateixa els centres públics.
Perquè en
la darrera auditoria ens deien que el 40% -ara li diré-
dels diners que nosaltres posem a CIEGSA se gasten en gastos de
funcionament.
Per tant, de cada euro, únicament (remors) es porta per a la
construcció d'un centre 0,60.
No serà culpa meua,
malgrat que el president diu que el treball del senyor Font de Mora
és excepcional, és el senyor Font de Mora qui, com a
responsable de la Conselleria d'Educació, s'ha de
responsabilitzar que CIEGSA.
.
.
, jo la qualificaré de gestió
deficient, de sobrecostos continus en les construccions,
d'irregularitats i anomalies en les contractacions, d'opacitat
en la informació, però sobretot d'un endeutament
insostenible.

Tots sabem que CIEGSA és una empresa
pública, però gestionada de forma privada.
El que fem
és traure tots aquests diners perquè siga la pròpia
conselleria, amb els seus equips, qui construïsca el centre.

Un altre conjunt d'esmenes fa referència
al primer cicle d'infantil, vergonyós és que el
president de La Generalitat diga que el treball del senyor Font de Mora
siga excepcional.
Perquè no pot ser excepcional, no pot ser
excepcional quan les deficiències i precarietats laborals en este
sector de zero a tres anys (remors), de zero a tres anys.
.
.

El senyor president:

Senyories, per favor.

El senyor Sanmartín Besalduch:

.
.
.
són tremendes.
Però com tremend és que després de 15 anys tenim les
mateixes escoles infantils de fa ja més d'una dècada.
És vergonyós.

Mire, jo vaig a dir-li una cosa.
Solament un de cada
deu municipis de la Comunitat Valenciana té una guarderia
pública de zero a tres.
Per cert, costejada pel mateix ajuntament.
O
si serveix d'exemple il·lustratiu, a la ciutat de
València solament existeix una guarderia pública, una
gestionada per La Generalitat, enfront de 73 que són privades.
Vosté me dirà, la solució és el bo.
Sí,
sí, el bo infantil,.
.
.

El senyor president:

Senyories, per favor.
.
.

El senyor Sanmartín Besalduch:

.
.
.
22,5 milions
d'euros dediquen vostés per a este curs, quan
l'únic que li demane, que no estic en contra de bo infantil,
perquè cobrix una part de les despeses, però que existisca
una xarxa pública d'escoles infantils.

I finalitze amb la integració dels immigrants.
Com pot ser d'excepcional el treball d'un conseller, segons el
president, quan el 85% dels alumnes immigrants a la nostra comunitat estan
matriculats en centres públics.
Com és possible.
.
.
Clar que
sí!
Com és possible un decret d'admissió que
vostés van fer fa un any i que no haja solucionat el tema.
Per tant,
no és possible que mosatros donem els diners als centres concertats
com, per exemple, com per exemple, el Guadalaviar aquí, a
València, per a xiques, o a Torrent per a xics de l'Opus, amb
diners públics.
Sap quin és el tant per cent
d'immigrants que van a estos col·legis concertats?
Zero.
.
.

El senyor president:

Senyor Sanmartín.
.
.

El senyor Sanmartín Besalduch:

.
.
.
0,1%.

En definitiva, finalitze, un conjunt d'esmenes
que intentem, intentem modificar el que diuen els pressupostos en tant que
li resolen els problemes conjunturals i estructurals del sistema
públic valencià.

Gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies,
senyor Sanmartín.

Té la paraula, en representació del Grup
Popular, la senyora Barrieras.

La senyora Barrieras Mombrú:

Moltes gràcies,
senyor president.

Senyories.

Senyor Sanmartín, bé, anem a situar-mos,
(remors) a
situar-mos una miqueta.
Estem parlant de la secció 09, d'un
pressupost de La Generalitat de 14.
286 milions, que està
secció, la d'Educació, s'endu 4.
217,7 milions
d'euros, o siga, un 29,52 del pressupost general de La Generalitat.

I vosté en esta secció, senyor
Sanmartín, en uns pressupostos que evidentment, i més esta
secció, jo considere excepcionals, com no podia ser d'altra
manera, en esta secció vosté presenta 19 esmenes.
19 esmenes
que menegen, que menegen un 1,7 del pressupost total de la conselleria, un
1,7%, senyor Sanmartín.
O siga, que això vol dir que el 98,3
li pareix bé.
O siga, crec que es deu vosté anotar
això perquè és un tema important.
O siga, enhorabona!
,
senyor Sanmartín.
(Veus) Me toca a mi, si és tan amable.
Enhorabona!
, senyor
Sanmartín.
Perquè que li parega a vosté bé (veus) el 98,3 del nostre
pressupost és per a donar-li l'enhorabona.

Jo sé que els altres anys vostés han
presentat.
.
.
284 esmenes crec que varen ser l'any passat.
Jo li
vaig rebatre.
.
.
una per una, no, perquè no me va donar temps,
però jo sé que en totes les argumentacions li vaig anar
indicant el camí, perquè vosté s'havia enganyat
i moltes línies no les trobava.
Encara que no m'escolte, pense
que l'any que ve estarà perdut altra vegada.
Els altres anys
veig que sí que me va escoltar, me va escoltar perquè se
n'adonava vosté que estava completament equivocat.
I totes les
altres esmenes, de les 19 a les 284, sobraven.
(Veus) Sobraven, perquè ja li vaig dir jo que
s'havia enganyat de secció, que s'havia enganyat de
línia.
I per fi veig que vosté ha entrat en els pressupostos,
els ha estudiat de veritat i, com els ha estudiat de veritat, s'ha
adonat que estaven ben fets.

Vosté, vosté parla dels pressupostos.
Clar que parla dels pressupostos.
Vosté sap que hi han 17 programes
en esta conselleria, i dels 17 programes, vosté n'ha esmenat
4, n'ha esmenat 4: primària, secundària,
administració educativa i avaluació, innovació i
qualitat de l'educació i formació del professorat.

Per tant, jo li vaig a dir que vosté
l'únic que ha fet, senyor Sanmartín,
l'únic que ha fet és agarrar, agarrar els concerts dels
trams que no són obligatoris i els ha llevat, i els ha llevat.
I ha
agarrat els diners de CIEGSA i els ha llevat.
En les seues esmenes no ha
fet res més que això.

I vaig a dir-li una cosa, i vaig a dir-li una cosa.
Si
vosté s'haguera fixat en el que.
.
.
Mira que en 19 esmenes
ho tenia fàcil, eh?
Si vosté s'haguera fixat un
miqueta.
.
.
, vosté agarra CIEGSA i diu: «Vaig a llevar,
vaig a llevar, vaig a llevar.
.
.
», però és que tant
lleva, tant lleva, tant lleva, que lleva en l'esmena 788 3.
700.
000
euros, en l'esmena 791 lleva 36.
890.
000 euros i en la 799 lleva
39.
235.
000 euros, que fa un total -que jo no sume molt bé,
però açò és una cosa facileta- de
79.
825.
439 euros, quan la partida només és de 40 milions.
D'on ha tret vosté tants milions, senyor Sanmartín?
(Veus) D'on ha tret
vosté.
.
.
 ?

El senyor president:

Senyor Sanmartín.
.
.

La senyora Barrieras Mombrú:

Li estic parlant, senyor Sanmartín, li estic
parlant dels pressupostos, no li estic parlant de res més.
(Veus) Hi ha un total en els
pressupostos.
.
.

El senyor president:

Senyor Sanmartín.
.
.

La senyora Barrieras Mombrú:

.
.
.
de 40.
590.
000 euros, i vosté n'ha
llevat 79 milions.
O siga, que ja me dirà vosté on estan els
altres milions.
(Veus) Perquè aleshores sap què passarà?
Que ens
anirà bé, perquè li servirà al conseller per
una altra cosa, que a la millor se li han escapat eixos diners.
I
vosté ja veig que els haurà pillat; al Ple no m'ho
dirà, evidentment.
(Veus)

Vaig a dir-li, vosté ha parlat dels assessors,
vosté ha parlat dels assessors.
Jo estic convençuda,
però convençuda, convençuda, convençuda, que
vosté s'ha confós una miqueta.
(Veus) Vosté s'ha
confós i ens ha parlat a la millor dels 644 que té el
president del govern, que consten 30 milions d'euros a l'erari
públic, o siga, el doble, el doble del senyor Aznar, eixe que tant
parlen a totes hores.

El senyor president:

Senyora Barrieras, senyora Barrieras, un momentet, per
favor.
(Veus)

Senyories, estem en l'última
secció de hui.
Jo demanaria.
.
.
això.
Jo ja sé que els
dos interlocutors d'esta secció tenen esperit de lluita,
però deixem-ho.
.
.

Senyora Barrieras.

La senyora Barrieras Mombrú:

Donat que són uns pressupostos excepcionals,
com li havia dit al principi, crec que a la millor s'ha confós
d'assessors.
Torne a insistir que serien.
.
.
Igual que
s'haurà vosté confós de programa quan parlava de
l'Educació Infantil.
No, és que.
.
.
No, jo ja
sé que no m'escolta, però és igual, és
igual, no passa res.
No passa res, que després se llig les meues
intervencions amb molt de carinyo.
(Veus)

El Partit Socialista en el programa electoral de
l'any 2004 ja parlava de fomentar l'escolarització
«temprana -posava-, a través de una oferta
pública de plazas de cero a tres años en escuelas
infantiles».
I ahí, en l'any 2004, va.
.
.
-no
sé si m'està vosté sentit-, però va dir
que anava a posar 1.
000 milions d'euros, i me pareix, si no
m'equivoque, que ací a esta comunitat no va vindre ni una
pesseta.
Jo crec que això estarà d'acord amb mi, no ens
hem perdut ahí.
Ni una pesseta.
I va ser en l'any 2004.

Ara, en el programa electoral de l'any 2008,
torna a posar el mateix, repetit, o siga, copiado
y calcado.
Repetit, el mateix.
Esperem que amb
el pla Educa tinguem més sort i esta vegada sí que siga
veritat que vénen els diners.
Jo vaig a creure-m'ho, senyor
Sanmartín, vaig a creure-m'ho, perquè sé que el
senyor president del govern no és tan excepcional com el nostre
Camps, ni com el nostre conseller, evidentment, evidentment.
Però
vaig a creure-m'ho, vaig a creure-m'ho.

Vosté després parla, parla de la
concertada.
La concertada.
.
.
jo no sé quina mania han agarrat
vostés amb la concertada.
A mi m'agradaria que escoltara el
senyor Rubalcaba quan ix a la televisió, que ix moltes vegades, que
està completament a favor de la concertada en tots els trams.
Jo
és que seguisc al senyor Rubalcaba.
(Veus)
I està completament d'acord en tots
els trams educatius.

El senyor president:

Señorías, por favor.
.
.

La senyora Barrieras Mombrú:

Els concerts, els concerts, és evident, en
Educació Infantil -i vosté ho sap perquè ho hem
debatut en esta cambra més vegades-, vosté sap,
vosté sap que el segon cicle comença a concertar-se en
l'any 2001, en el curs 2000-2001, en esta comunitat, perquè
l'article 15 de la LOE ho diu claríssimament, i no el vaig a
llegir sencer.

Evidentment, evidentment, l'Educació
Infantil vosté sap que hi han centres, guarderies, que vosté
diu, o centres.
.
.
, escoletes que es diuen, i hi ha el bo.
Per tant, hem
de tornar a discutir el mateix?
Si ja vam arribar a un acord: en el moment
en què feren  falta, se'n farien més; i si no, el
que volíem és que estiguera coberta, coberta eixa
educació.
Però per què hem de discutir més en
eixe tram?
, si el que volem és que les mares i els pares puguen
conciliar la vida laboral i familiar i tindre una plaça per als seus
nanos.
És el que vam quedar, senyor Sanmartín.
I ara pareix
que el que vam dir aquell dia ja no servix de res.
Bé, li torne a
insistir que açò és el que vol el govern del president
Camps i de l'excepcional senyor Font de Mora.
(Veus)

Després vosté parla del batxiller.
I
eixe increment que vosté.
.
.

El senyor president:

Senyories, per favor.

La senyora Barrieras Mombrú:

.
.
.
es queixa tant, es queixa tant que
l'increment de batxiller.
.
.
S'havia d'haver queixat
l'any passat, evidentment, l'any passat.
Per què?
Perquè el concert de batxiller d'este any, d'este any,
no és més que després de l'increment que es va
fer d'unitats en Batxillerat l'any passat, en este any es
concerten els segons cursos corresponent a eixos, corresponent a eixos.
Per
tant, és normal, senyor Sanmartín, que este anys
s'augmenten els concerts, perquè si se va augmentar el primer
curs, ara s'ha de concertar el segon curs.
I això és
una cosa tan de lògica, tan de lògica que m'estranya
moltíssim que vosté d'alguna manera es queixe
d'açò.

Després té unes esmenes que.
.
.
Clar,
no ens dóna temps a parlar de tot.
És una llàstima.
Això que en són poquetes, eh?
Però, bé,
vosté ens parla d'una sèrie de construcció de
centres.
.
.
La meitat d'eixes construccions de centres sap
vosté que estan en CIEGSA.
El que passa és que vosté
no vol CIEGSA, nosaltres sí.
Eixa és la diferència,
eixa és la diferència.
Vosté vol que no ho faça
CIEGSA, mosatros volem que ho faça CIEGSA.
Per què?
Jo li ho
diré, jo li ho diré.
Vosté passege's per la
Comunitat Valenciana i si veu les escoles, i els centres i els instituts
que ha fet CIEGSA és per a llevar-se el sombrero.
Per tant, estem encantats que ho faça CIEGSA, estem
encantats, perquè en un moment determinat es va crear CIEGSA
perquè era necessària en esta comunitat, a causa que no
teníem ni mapa escolar.
I no vull repetir el que.
.
.
pareix que
ho dic tres-centes vegades i pareix que vosté no ho senta.
Per tant,
CIEGSA per a mosatros un deu, un deu!
.
Per a vosté un zero?
Molt
bé.
Però per a mosatros un deu.
I el conseller, insistisc,
excepcional, el conseller excepcional.

I després vosté ens diu, ens diu, per
exemple, que llevem els seminaris -ah!
, i és queda tan pancho-.
.
.

El senyor president:

Señorías, por favor.

La senyora Barrieras Mombrú:

.
.
.
els seminaris, quan sap que són uns
compromisos assumits per l'estat, tenen estat, amb la santa sede.
L'estat, eh?
,
l'estat.
El senyor Zapatero, amb la santa sede.
I ara vosté què vol, que anem en contra de
Zapatero?
Jo ja sé que vostés.
.
.
bé, passa en tots
els llocs, però jo sé que vostés estan una miqueta
marejats, que sin d'un costat, que si de l'altre.
.
.
Però que vaja vosté en contra Zapatero, em paeix molt fort,
eh?
, em pareix molt.
.
.
, senyor Sanmartín.
La santa sede és una, una de.
.
.
un dels compromisos assumits (veus) pel govern socialista, que encara en estos moments
continua vigent.
Parle vosté amb el senyor Zapatero i que eixos
acords que desapareguen.

Per tant, vosté es riurà, però
és aixina, és aixina.

Mire, senyor Sanmartín.
.
.
(Veus)

El senyor president:

Senyories, per favor.

La senyora Barrieras Mombrú:

Jo sent moltíssim, sent moltíssim
-li ho dic seriosament- que vosté aprofite els
pressupostos simplement per això, per acabar amb la concertada, quan
es una cosa que van instaurar vostés i que jo els done
l'enhorabona, perquè van fer un gran encert.

(Veus) No.
I nosaltres volem els obligatoris i els no obligatoris.
Per què?
Perquè vosté no sé què
pretén.
Vosté el que pretendria a la millor, senyor
Sanmartín, és que els xiquets acaben la secundària,
acaben la secundària i que arriben al batxiller i no puguen seguir
en el mateix centre.
Per què?
Perquè com ja no és
concertat i a la millor no tenen diners, que se'n vagen a sa casa.
O
què és el que han de fer ahí, senyor Sanmartín?
Siguem una miqueta seriosos.
És necessari, és necessari la
concertació en eixos trams, si és que volem, si és que
volem que els alumnes puguen seguir estudiant, amb ajuda de La Generalitat,
amb ajuda de la Conselleria d'Educació.

Jo crec que això és una cosa normal, jo
crec que això és una cosa de sentit comú, senyor
Sanmartín.
Quina mania que no es puga concertar el que no es
obligatori!
Vosté vol que quan s'acabe l'obligatorietat,
els xiquets no estudien.
Això no pot ser!
Que no estudien, que no
se'ls done diners per a poder estudiar.
Doncs nosaltres no, nosaltres
volem que continuen.
.
.
A més, açò és un
acord, açò és acord que es va tindre en la mesa
sectorial.

Per tant, de veritat li ho dic, senyor
Sanmartín, quan l'escolte, per una banda, estic contenta,
estic contenta perquè veig que vosté s'ha centrat ja en
quatre cosetes, que són la base d'anar en contra del senyor
Font de Mora.
Vull dir, vosté: «fracàs escolar,
fracàs escolar.
.
.
» Que jo li vull dir que el fracàs
escolar -ja li ho he dit massa vegades-, la culpa jo crec que
la té la llei, la té la LOGSE (veus), la té la LOGSE.

El senyor president:

Senyories, per favor.

La senyora Barrieras Mombrú:

Vull dir, a mi m'agradaria, i li ho dic de
veritat, que ho poguérem arreglar entre tots.
La pena va ser que
quan mosatros vam fer una llei molt estudiada per arreglar eixe
fracàs escolar, vostés se la van carregar amb el decretazo i no ens van deixar que
provàrem si eixa llei anava bé o no.
I han fet una altra llei
que està igual de malament, (veus) perquè el fracàs escolar, senyor
Sanmartín, és una pena per a tots, siguen alumnes, fills
d'uns partits o d'uns altres, que és una pena que
l'educació no puguem aplegar a un consens.

Però vaig a dir-li-ho: el consens, crec que no
mai s'aplegarà en el moment en què vostés entren
a un govern, agarren la llei, la deroguen sense donar-li ni tan sols, ni
tan sols una quantitat de temps mínim per a vore si funcionava.
Açò és el que van fer vostés quan van entrar al
govern central.

Per tant, és molt difícil que aixina se
puga aplegar a un acord en un tema tan important com és
l'educació.
Jo només vull dir-li que se m'acaba
el temps, que ací tenim a un conseller excepcional, tal com diu el
president Camps, amb una educació que mos agradaria que fóra
excepcional i que com hi han molts problemes, com per exemple, el
fracàs escolar, estem intentant, per damunt de tot, que
l'educació en esta comunitat, a pesar, a pesar dels entrebancs
que alguns posen, funcione com deu funcionar.

Res més i moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Barrieras.

Senyories, quina intensitat de debat!
(Veus) Agarren-s'ho
vostés.
.
.

Anem a passar a la 806 i la resta d'esmenes que
ha presentat el PP.
(Veus)

La senyora Barrieras Mombrú:

Sí, senyor president.

Simplement hi han unes esmenes on, bé, es
canvia els gastos de funcionament d'un programa a un altre.
I hi ha
alguna esmena on s'incrementa la línia per a formació
del professorat i per a les universitat, perquè hi haja
capacitació professional, que hi han més alumnes i s'ha
d'incrementar eixa dotació.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Barrieras.
Les passarem
a votació.

Anem a passar a votació el primer grup
d'esmenes, presentat.
.
.
(El senyor
Sanmartín parla sense micròfon) El
primer grup d'esmenes que ha presentat el Grup Compromís.
Anem
a vore si hi ha alguna observació a fer, senyor Sanmartín.
(El senyor Sanmartín parla sense micròfon) No, no.
anem a votar les del Grup Parlamentari
compromís.
No hi ha ninguna observació a fer?

Hi ha dos esmenes transaccionals, que es diu ara
d'aproximació.
.
.
(Veus) Molt bé.
Anem a passar a votar.
.
.
Senyories,
anem a passar a votar estes dos esmenes, que ara se diuen
d'aproximació.
Vots a favor de les esmenes?
Unanimitat.

Anem a passar a votar la resta d'esmenes del
Grup Compromís.
Vots a favor?
7.
En contra?
8.

Anem a passar a votar les esmenes del Grup Socialista.
Alguna observació?
Vots a favor de les esmenes del Grup Socialista?
7.
En contra?
8.

Anem a passar a votar les esmenes del Grup Popular.
Alguna observació, senyor Sanmartín?

El senyor Sanmartín Besalduch:

Voldríem demanar votació separada.

El senyor president:

Vosté dirà.

El senyor Sanmartín Besalduch:

La 808, 811 i 812, i la resta totes juntes.

El senyor president:

La 11 i la 12.
811 i 812.
(Veus) Senyories.
.
.
(Veus)

Vosté té alguna observació a fer,
senyor Pañella?
(El senyor Pañella
parla sense micròfon) Ara ho aclarim.
Està en el lloc o no?
Està en el lloc, senyor lletrat?
Està en el lloc.
(Veus i pausa) Haurà fallat la cosa esta del disc.
(Veus)

Senyories, anem a passar a votar.
.
.
Alguna
observació, senyor Pañella, a fer?
(El senyor Pañella parla sense micròfon) Està disculpat.
(Veus) Eixes ja les tinc ací.
(Veus) D'acord?

Passem a votar, en primer lloc, les esmenes 808, 811 i
812.
Vots a favor?
8.
En contra?
7.

Passem a votar la resta d'esmenes del Grup
Popular.
Vots a favor?
8.
Abstencions?
7.

Anem a passar a votar ara la secció 09.
Vots a
favor de la secció 09?
8.
En contra?
7.

Anem a passar a votar.
.
.
(Veus) CIEGSA.
Passem a votar
CIEGSA, que, com les seues senyories saben, té esmenes.
Vots a favor
de CIEGSA?
8.
En contra?
7.

Agència Valenciana d'Avaluació.
Vots a favor de l'agència valenciana?
8.
En contra?
Abstencions?
7.

Senyories, hem acabat la secció.
.
.
(Veus) Sí, sí.
Hem
acabat la secció.
.
.
(Veus) Senyories, hem acabat el debat de la secció 09.
Demà de matí reprendrem la Comissió d'Economia,
Pressupostos i Hisenda a les deu i mitja, amb el debat de les esmenes de la
secció número 10.

Se suspén la sessió.

(Se suspén la reunió a les 19 hores i 52
minuts)