Just%C3%ADcia%695054.02.19%20macro.html





Comissió de Justícia, Governació i Administració Local realitzada el dia 22 de març de 2018.
Comença la reunió a les 10 hores i 35 minuts.
Presideix el diputat Luis Santamaría Ruiz.
Reunió número 25.

El senyor president:

Bueno, si les parece, señorías, comenzaríamos con el trabajo… (Pausa)

Ahora sí.
Bueno, si les parece a sus señorías, comenzamos con los trabajos de la reunión de la Comisión de Justicia y Gobernación, pidiendo a la secretaria que compruebe la existencia de cuórum.

(La secretària passa llista per tal de comprovar si hi ha quòrum)

La senyora secretària:

Hay cuórum, presidente.

El senyor president:

Bueno, pues antes de empezar, si les parece, desearle la bienvenida al nuevo letrado, que sustituye a Javier Guillem.
En tono de broma estamos comentando que esta comisión es comisión lanzadera.
Todos los letrados han pasado por aquí, prosperan, deseándole el mismo buen deseo al letrado y sobre también a Javier en reconocimiento por el buen trabajo que ha hecho como letrado de esta comisión, para que conste en acta, si a ustedes les parece.

Tenemos una incidencia que ha alterado los puntos del orden del día.
Después de la lectura y aprobación de la acta anterior, a la que ahora procederemos, estaba prevista la comparecencia del director de la Central Nuclear de Cofrentes, que dirigió un escrito a los servicios de la cámara declinando la posibilidad de participar, y por eso hemos adelantado el siguiente punto del orden del día, que era la intervención del ya omnipresente también en esta comisión, que es José María Ángel, secretario director de la agencia de seguridad y de emergencias.

¿El señor Ponce quería hacer alguna reflexión?

El senyor Ponce Guardiola:

Sí, es en referencia a la no comparecencia de la Central Nuclear de Cofrentes.

Queremos mostrar nuestra disconformidad, nuestro rechazo firme a esta posición, puesto que consideramos que hay mucha información sobre todo lo que está pasando durante los últimos meses que se podía haber explicado aquí con detalle.

Sí que es verdad que hubo una comparecencia el pasado 20 de febrero en la que ni de lejos se contestó a todo lo que se pretendía que explicara sobre esta instalación.

Y, por tanto, consideramos que sí debía haber comparecido hoy por los temas que estaba pedida la comparecencia, que era sobre los problemas de almacenamiento de residuos y demás.
Y de paso, ya que como él siempre hace de explicar otras cosas, pues haber explicado los últimos incidentes que preocupan a una parte de la ciudadanía valenciana.

Queríamos que constara en acta.

Muchas gracias.

El senyor president:

Pues que conste en acta la observación del diputado señor Ponce.

Tienen ustedes, como primer punto del orden del día, la lectura y aprobación, en su caso, del acta de la reunión anterior.
Si no hay ninguna observación por parte de ningún grupo parlamentario la daríamos por aprobada.
No hay ninguna observación, pues queda aprobada el acta de la reunión anterior.

Y comparecerá el director general de la Agencia de Seguridad y Respuesta a las Emergencias para explicar cómo se han desarrollado las tareas de extinción del incendio del marjal dels Moros, de Sagunto.

Aquí también hay un escrito o hay una comunicación de la representante o de la diputada de Podemos, la señora Cabedo, que puso de manifiesto ante esta presidencia que también su grupo había solicitado la comparecencia y que, por tanto, solicitaba que las intervenciones de su grupo fueran igual o tuvieran la misma extensión que la de los solicitantes que, si no recuerdo mal, era el Grupo Parlamentario Popular y también… ¿Popular?

Pues si no hay ninguna objeción y dado que sí consta en acta, también tendrá una intervención de ocho minutos la señora Cabedo, entendiendo que de esta forma ya renuncia a que vuelva el señor José María Ángel a explicar lo de marjal dels Moros.
En fin, lo eliminamos ya de los asuntos pendientes de la comisión.

La senyora Cabedo Laborda:

Sí.
Senyor president.

Efectivamente es así.
Tan solo matizar que nuestra comparecencia era por el marjal dels Moros i també per l'incendi del Prat de Cabanes-Torreblanca, pels dos.

El senyor president:

Quedaría pendiente la parte del incendio del Prat de Cabanes-Torreblanca y lo del marjal dels Moros pues lo damos por sustanciado en el día de hoy.

Compareixença del senyor José María Ángel Batalla, director general de l'Agència Valenciana de Seguretat i Resposta a les Emergències, per a explicar com s'han desenvolupat les tasques d'extinció de l'incendi de la marjal dels Moros de Sagunt, sol·licitada pel Grup Parlamentari Popular (RE número 89.
739)

El senyor president:

Y sin más, pues le cedemos la palabra a don José María Ángel, agradeciéndole siempre su disponibilidad para acudir a la comisión de justicia y gobernación de estas Cortes.

El senyor director general de l'Agència Valenciana de Seguretat i Resposta a les Emergències:

Molt bé.
Moltes gràcies.

He de manifestar-los, com sempre, el meu plaer de participar en el seu treball de fiscalització a les tasques del govern, perquè crec que açò redunda en la qualitat del seu treball i també en la possibilitat que el govern puga explicar-se en totes estes coses.
Jo crec que açò sempre ho dic cada volta que vinc ací, tinc l'oportunitat d'adreçar-me a vostés, en la qualitat democràtica.
Al final jo crec.
.
.
, he sigut alguns anys també parlamentari i crec que estes coses la veritat enfortixen i jo crec que hi ha una obligació intrínseca de qualsevol govern de posar-se a disposició sempre del legislador.

Dit açò, que és la satisfacció, dir-los que vaig a explicar-los el que vostés m'han dit que vinguera, que era a explicar l'incendi que tinguérem el dia 4 de gener sobre la marjal dels Moros.

Dir-los que me consta que en el preàmbul d'algunes de les seues intervencions estaven i estan vostés preocupats i ocupats també d'un altre incendi que es va produir al Prat de Cabanes, i que tornaré a vindre quan vostés me diguen que vinga, vindré a parlar-los del Prat de Cabanes.
Però dir-los que fa escassament uns minuts hem acabat de treballar en el Prat de Cabanes sobre un incendi que es va produir fa unes hores i en què hem estat treballant.

Què vol dir?
Que quan se produïx, i en la meua intervenció intentaré ser el màxim didàctic per a explicar-los el perquè de la naturalesa d'esta tipologia d'incendis en esta tipologia de situacions geogràfiques al nostre país; se produïx que quan teníem un fort vent, recorden vostés les màximes a 30-30-30, quan teníem els 30 quilòmetres per hora, quan hi ha una taxa d'humitat menor a 30 i quan tenim una temperatura de més de 30, és el que diuen els nostres tècnics, que són uns moments molt determinats per a tindre una tipologia d'incendi.

On cohabiten, com són les marjals o és el Prat de Cabanes, en independència del tractament que tinga esta tipologia, siguen parcs naturals o no siguen parcs naturals, perquè la naturalesa d'una cosa o de l'altra no defensa que tinguem un incendi.
Sempre se produïxen incendis perquè cohabiten moltíssimes accions que fa l'home sobre eixe terreny, i això, ara ho voran vostés, possibilita alguna acció més ràpida pels incendis.

En el 80% dels incendis està sempre la mà de l'home, vostés ho saben com jo.
Hui el Mediterráneo apunta que las fuerzas y cuerpos de seguridad del estado van darrere d'algun ciutadà, personatge o qui siga sobre l'incendi de Cabanes.
Ho dic perquè, en fi, jo ja he tingut.
.
.
, he començat a llegir la premsa de bon de matí i obri hui el diari Mediterráneo amb això.

Tipologia de sòl, situació climatològica i possibilitats de tindre incendis, sempre ja siga mala praxis.
.
.
; el que tinguérem fa unes hores en Montant tot apunta que darrere -ho dic perquè ho diuen els mitjans de comunicació, no perquè ho diga el director general o perquè tinga més informació que vostés-, diuen els mitjans de comunicació que darrere hi ha una mala praxis d'una crema agrícola d'un home que estava utilitzant una màquina.
Forts vents.
L'incendi que tinguérem la setmana de Nadal, també darrere hi ha una crema agrícola.
Vull dir que hi ha gent que.
.
.
, i bé, un fortíssim vent.

Abans de passar, i ja per últim, agrair-los a molts de vostés les trucades telefòniques, els missatges d'smartphones o la seua complicitat quan volen saber com estan evolucionant.
Ho dic perquè, en fi, no vaig a passar al detall, però estic mirant-los i de vostés tinc moltes trucades telefòniques o coincidíem en alguns moments en actes, i vull agrair-los personalment, no la solidaritat a la meua persona, que no ho dic, però sí a la tasca que fan els professionals.
I com sé que se referixen a això, doncs, moltes gràcies.

Ara sí.
La gestió de l'incendi de la marjal dels Moros del dia 4 de gener d'enguany.
Antecedents, marc territorial, extinció, factors, gestió de l'emergència, que és un factor que vull posar-los en (inintel·ligible) .
.
.
, no sols és anar a controlar l'incendi, eh, és tot el que es deriva de la gestió d'emergència que es fa en l'agència.

I he volgut portar-los per primera vegada, perquè crec que vostés estan per a fiscalitzar, i la diputada Ana Barceló va fer un comentari un dia, ací, sobre la despesa, estarà el llibre de sessions, bé, o com diguen vostés, i vaig entendre que valia la pena posar un poc les despeses extraordinàries que se produïxen un dia, que recorden que este incendi va durar del 4 al 5.
Però els he portat un exemple de la despesa extraordinària al que ja ve pressupostat.

Per tant, antecedents i marc territorial.
Estem parlant, com els dia, d'un lloc que es diu la marjal dels Moros, que són les dades bàsiques, amb una superfície de 620 hectàrees, en una zona humida, inclosa en el catàleg valencià; per tant, estem en un espai singular, eh, en un espai, diguem-ne, especial, amb independència de la seua qualificació mediambiental que puga tindre.
No és que vullga rebutjar esta tipologia de nivell de protecció, però que estem parlant d'un lloc especial.
És un lloc ZEPA i és un lloc LIC on hi ha una protecció a determinats.
.
.
, amb una microreserva de flora i fauna.
Els que són més avesats en estos temes, està el samaruc i un tema d'una tortuga.

Per tant, estàvem parlant d'un incendi en un lloc d'especial sensibilitat per a tindre'l.
Un incendi que té històricament, en els últims anys, una gran acció al voltant del foc.
Miren vostés, des de l'any 1989 fins ara que hem tingut vora més de noranta incendis, en el mateix lloc.
O siga, que no estem parlant d'un incendi d'un dia o d'un altre.
Miren vostés l'evolució de l'incendi.
Més de noranta incendis i, segons diuen tots els informes pericials, les accions que s'han fet pel ministeri de justícia, per las fuerzas y cuerpos de seguridad del estado i les anàlisis que.
.
.
, i en l'històric que compten en la Generalitat valenciana, darrere de més del 40% està la mà de l'home -i ara, després, explicarem com i quan se produïx esta tipologia d'incendis.

Una anàlisi que sempre.
.
.
Els ho he dit en capçalera de la meu intervenció, cohabitan muchos intereses.
Quan dic Â«interesesÂ» no estic parlant de -si volen, lleven la paraula interessos-.
.
.
, molts usos distints, molts usos distints.
I això, doncs, possibilita una determinada.
.
.
, necessitats distintes.
Recorden vostés la dada, més de noranta-dos incendis.

I l'altre segell en carabassa que els he posat, i és que tenen la mateixa.
.
.
Quan vinga a parlar-los del de Cabanes, voran vostés també l'històric dels incendis de Cabanes.

Quan la senyora Cabedo em va dir que vinguera -bé, i no sé si la senyora Verónica també- a parlar del de Cabanes, des que vosté.
.
.
, per a eixe.
.
.
, han passat dos o tres incendis més al Prat de Cabanes, per unes també.
.
.
, probablement diferents, però per la singularitat, per.
.
.
, bufa el vent -anit, 80 quilòmetres/hora varen tindre a Cabanes-.
.
.
I això, evidentment, dificulta moltíssim l'extinció d'un incendi, el dificulta moltíssim, per l'orografia, per estar abancalat, per la infraestructura agrícola que n'hi ha -ho anirem veient ara.

Activitat incendiària recorrent els dies de molt de vent.
(Soroll de papers) Miren vostés, en groc, en l'històric, on se produïxen sempre els incendis.
Miren els senyals en les icones eixes grogues, en l'històric, on se produïxen.
Ahí tenen vostés les dates: el de 2012, el de 2018, el de 2017, el de 2016, el de 2013, el de 2016.
.
.
; i, després, un poc en el flanc sud de la seua diapo, tenen el de 2015 i el de 2016.
Són els punts dels inicis del foc.
Sempre es produïxen.
.
.
, perquè vostés se situen: dalt estaríem en la zona que seria més cap a Puçol i en el flanc.
.
.
, vostés mirant a la mà esquerra, aniríem cap a la mar, val?

Miren vostés l'inici dels incendis, perquè l'històric és el que mos ha de dir que no estem parlant d'una circumstància que s'haja produït excepcional, sinó que és recorrent.

Miren vostés, en esta diapositiva, l'activitat incendiària recorrent els dies de fort vent.
(Soroll de papers) Sempre que s'han produït incendis ha hagut d'haver-hi un element, i és que n'hi havia vent.
Probablement, el causant del foc, el qui causa el foc, sap que n'hi ha vent i sap que la propagació va a ser rapidíssima.
Estem parlant d'un incendi que es va produir a les dotze del matí, aproximadament, entre les dotze i la una, i que en menys d'unes hores ja estava controlat i apagat.

Ara després els aniré passant totes les dades que, evidentment, no els he de dir que tot açò -les dades que jo els done- evidentment està a la custòdia de la Generalitat valenciana en totes les trucades que es produïxen al 112.

Miren vostés l'històric.
Un es va produir.
.
.
, i ahí tenen la velocitat del vent.

Les hores, també són curioses.
Quasi totes a migdia i en una temporalitat sempre que es produïx.
.
.
, que estiga bufant o de ponent o de llevant, mai en càrrega d'humitat.
O siga, que no estem provocant que el vent vinga de la mar, que vinga en càrrega d'humitat, sinó que estem proposant que vinga un vent que siga de ponent i que vinga extremadament sec, amb molta virulència.

L'altre és la combustibilitat.
Miren, n'hi ha un aspecte per a les marjals, i és la tipologia de vegetació que n'hi ha perquè, perquè una cosa se creme.
.
.
Es el famoso triángulo del fuego: tiene que haber alguien que le pegue fuego, tiene que haber combustible y tiene que haber algo que propague el fuego; si no, no tendríamos incendio.
Me dirán: ¡hombre!
, esto lo sabemos; però convé que ho digam.
És a dir, que el provocador de l'incendi és conscient que n'hi ha un combustible, un combustible que es recrea.
.
.

M'haguera agradat hui portar-los una imatge ja de com està ara la marjal.
Perquè ahir, precisament, intentàrem, en un dron de La Generalitat, portar-los unes imatges, però, pel fort vent, va ser impossible i entendran que vàrem suspendre.
.
.
Però m'havera.
.
.
, perquè veren la capacitat de regeneració que ha tingut ja esta zona en sols dos mesos.

Per tant, si miren vostés, els nord-americans, que són els qui fan tretze models, posen en este model, el model d'una marjal en esta tipologia d'incendi, el posen en el nivell 3, que és una quantitat de combustible de 4 tones/hectàrea.
La qual cosa, què produïx?
Una gran virulència en l'incendi, quan se produïx, i en una fortíssima expansió.
Ho tenen ahí, gran velocidad de propagación y longitud de flama.
Açò és d'un model dels nord-americans, val?

L'escenari.
Doncs, l'escenari és una situació, com els deia jo, molt irregular, molt abancalada -el que diguem en valencià: molt de bancal-, amb molta infraestructura de séquies antigues que se produïxen.
.
.
Estem parlant d'una zona humida.
Perquè siga humida, ha d'arribar l'aigua.
I, perquè arribe l'aigua, l'aigua pot arribar canalitzada o per un flux natural, val?
I això, què impedix?
Que els treballs que han de fer els nostres bombers, com a Cabanes, no es pot produir en els mitjans terrestres perquè tenen determinades dificultats a l'hora de passar els camions per la irregularitat del terreny, el mateix que a Cabanes.
Què ocorre?
Que hem de.
.
.
, quasi tota l'extinció de l'incendi es produïx per mitjans aeris.

Clar, si vostés són conscients que tota la tasca d'extinció es va produir, com després voran vostés, per la tarda, amb una velocitat de 40 i 50 quilòmetres/hora, com teníem, el perill de les aeronaus era prou important, i hem de regular moltíssim perquè podem posar en perill les vides dels pilots.
Recorden vostés que en l'incendi que tinguérem en desembre, en la maniobra d'arribar les nostres helitransportades a l'aeròdrom de Mutxamel, quan ja havien fet tot el treball d'extinció, l'helicòpter caigué a una altura de deu metres, per culpa d'un aeroplà que es va apegar en la cua, i vàrem tindre un factor de risc altíssim dels bombers de les helitransportades de la Generalitat valenciana.

Per tant, estàvem parlant en un terreny molt complicat i amb molts factors de seguretat i accessibilitat.

Què vàrem fer?
A quina hora va entrar la primera trucada, que és quan.
.
.
?
Ho tenen ahí, en castellà.
A les 11:50.
N'hi ha una veu, sempre amable -els dic jo que les del 112 són sempre amables-, que diu: què passa?
I és va produir a les 11:50.

Ve el famós interrogatori, molt protocol·litzat.
En uns segons, ja se sabia que era un incendi.
En uns segons, ja se sabia que era una massa forestal.
I n'hi han flames que es produïxen.
.
.
Per tant, a les 11:51 es van mobilitzar els bombers del consorci de València.

Estem parlant, des que va entrar a les 11:50 la trucada, a les 11:51 es va mobilitzar al parc, precisament de Sagunt, perquè hi accediren.
I els primers mitjans aeris arriben.
.
.
, a les 12:20 ja estaven sobrevolant la zona.

Algú de vostés pot preguntar: ¿y cómo pueden tardar tanto los vuelos en llegar?
 Perquè no mobilitzem els.
.
.
Fins que no arriba el responsable tècnic i fa una avaluació, no mobilitzem els recursos.
Se mobilitzen quan el perit arriba i quan arriben els qui (inintel·ligible) .
.
.
vostés que han d'eixir de les bases més pròximes que tenim.
I arribaren en.
.
.
, bé, fixen-se vostés el temps en què arribaren, eh?

Per tant, estem parlant del temps raonable, molt més curt que en l'històric d'altres intervencions.
Hem reduït la capacitat de quinze minuts, si la comparem en altres tipologies de respostes.

Evidentment, tot el que jo dic està registrat i està a l'abast de les seues senyories, com no podia ser d'una altra forma.

Quines eren les condicions del vent?
Perquè açò és una circumstància que afecta als mitjans aeris, no a soles a la propagació del vent, doncs, que entra com un torbellino, sinó a la capacitat d'estar treballant des de dalt i que moltes vegades, doncs, et vénen els dubtes, si mantindre els mitjans aeris.
Sempre, que sàpien vostés, que no posarem en perill.
.
.
Ha sigut jo crec que una constant de totes les decisions que els governs valencians han posat, no posar mai en perill els nostres tècnics.
Jo crec que ha sigut una gran constant en l'històric de les actuacions dels incendis, en l'històric, valencians.

Les condicions del vent.
.
.
La mobilització dels nou mitjans aeris es va produir quatre minuts més.
.
.
, només arribar, a les 12:50 arriba i a les 12:54 tornem a posar una brigada helitransportada.
I a les 13:50 tornem a sol·licitar un altre helicòpter.
El cent per cent dels mitjans eren de la província de València, tots els que teníem.
I vàrem recórrer a mitjans de la província de Castelló -el 50%.

N'hi ha alguna circumstància que hem de dir.
Oiga, ¿y podían haber puesto más medios?
 Sí, però n'hi ha una màxima que molts de vostés, que tenen una gran experiència.
.
.
, mai podem deixar de tindre altres mitjans aeris preparats per si tenim un altre incendi al llarg del nostre país.
Això és una màxima.
Un no pot tindre el risc de tindre diversos incendis un mateix dia i ha de tindre capacitat de resposta al llarg de tota la comunitat.
Per això, deixàrem el 50% a la província de Castelló i el cent per cent a la província d'Alacant, com a capacitat de resposta.

Els recursos de l'estat ja saben que a l'hivern baixen molt i ells només poden oferir-mos el que es diuen els hidroavions.
I els hidroavions, per a esta tècnica d'extinció d'incendis, no estan recomanats perquè pesen molt.
Els avions -són els famosos Foca, si no recorde jo malament- pesen moltíssim i la seua capacitat de maniobra és menor.
Ho dic perquè sé que algú estava preocupat en este tema i, abans que m'ho pregunten, doncs, els ho dic.
(Soroll de papers)

Ja he dit, l'incendi va tindre una propagació ràpida pel factor del vent.
I miren vostés una cosa que sí que vull que perceben.
Miren vostés cap on va anar el vent.
Hem dit, diguem-ne, que la zona més habitada és la zona de Puçol, que diríem que a vostés és a la banda d'ací baix, i a la banda de.
.
.
, és com evolucionava el vent.

Vull que miren perquè en la tècnica -que ara els contaré- de l'actuació que varen fer els bombers, que varen fer alguna crema controlada per a evitar mals majors, ha sigut importantíssim.
Miren vostés l'evolució del vent, cap on anava, i cap on anava circulant l'evolució.
(Soroll de papers)

Hem volgut posar este comentari, que, evidentment, no hem fet nosaltres, que va fer l'agrupació de Puçol, perquè la vàrem mobilitzar.
En un moment determinat, vàrem haver de posar un pla, un pla de confinament, no perquè anara a passar res, perquè no anava a passar -i ara els ho explicaré-, i s'hi va haver de fer una crema controlada, que va fer el consorci.
Per cert, he de felicitar.
.
.
, vostés ho varen fer, alguns -clar, si mire la diputada de Sagunt, doncs, ella va estar allí, en l'incendi, amb nosaltres-, però me sume, i que conste en el llibre, la felicitació a tots els tècnics que varen estar allí perquè varen fer un treball tremend, tremend.

Però miren vostés, un poc, el comentari que va fer protecció civil.
Hi va haver un bon ús del foc tècnic.
Saben vostés que el foc tècnic està moltes vegades qüestionat quan s'utilitza, però la seua utilització és sempre en defensa d'una possibilitat major que puga ocórrer.
I, en este cas, calia fer-ho per a evitar que el foc hi poguera haver arribat.
No anava.
.
.
, haver arribat mai, diuen els tècnics, però es va produir.

Els tècnic, què varen tindre?
Varen tindre catorze unitats de.
.
.
, unitats que vàrem tindre, que vàrem possibilitar; de les terrestres, en varen ser trenta; i dels mitjans aeris, quatre.
En les hores d'operativitat, els recursos es varen centrar en la defensa d'infraestructures.
Va hi haver un moment en què haguérem de treballar molt més cap a la zona (inintel·ligible) …

Miren vostés l'evolució, perquè no ha segut una evolució uniforme.
Voran vostés que no ha anat i ho ha arrasat.
Per què?
Perquè ahí parla molt del que seria la situació morfològica del sòl.
És irregular.
I al ser irregular, se produïxen determinats bancals i determinades situacions en què no se pot cremar.

Què ocorre?
Que això el que ha produït és que en estos moments hi haja una recuperació grandíssima de les aus i de determinada massa biològica.
La superfície afectada varen ser 192 hectàrees forestals i 128 no forestals.
Això són conreus abandonats.

La gestió de l'emergència.
Dos factors que els he dit jo.
Un poc la despesa i la gestió de l'emergència.
Miren, vostés, des que activàrem a les dotze i quart la primera…, se sol·licitava la reactivació, ja iniciem nosaltres el pla especial enfront del risc d'incendis, és automàtic, Â«por despacho automáticoÂ».
I a les dos i deu del migdia, se va establir ja el primer grau per risc de població.

És a dir, en menys de dos hores vàrem entendre que el foc podia arribar a una de les zones de Puçol.
I això es fa amb caràcter sempre preventiu, amb hores de diferència, per si de cas, el que es diu, per si fera falta.
Per tant, s'establixen dos situacions.

La primera situació de nivell 1, que és la que diu què és el que s'ha de fer.
Tot està en protocols que vénen treballant-se en els últims quinze anys, i que mosatros continuem aplicant.
No hem modificat ninguna tipologia de comportament ni de protocol.

I l'índex de gravetat potencial número 1, que és el que mos diu què deuríem fer i quines són les mesures de protecció contra persones, que es podrien haver produït.
És a dir, que açò es va produir en fase automàtica, i això se fa des de l'agència.

Mentres les nostres capacitats d'extinció estan treballant per a minimitzar l'incendi, els nostres tècnics de La Generalitat, els seus tècnics de La Generalitat estan activant tots estos plans.
A les dos i mitja se va activar un altre pla, que és posar una anàlisi del perímetre de quines empreses podrien estar afectades, en este cas Celtiberia.

I se li va advertir perquè generaren un pla.
Nosaltres, la Generalitat valenciana va enviar un tècnic que es va posicionar allí i que va començar a activar per si fera falta un pla al voltant d'este teixit d'empreses.
Es va fer ja a les dos i mitja, menys de dos hores d'iniciar-se l'incendi.

A les tres varen comunicar… Recorden vostés que l'incendi es produïx passat migdia.
I ja a les tres activàrem i ens posàrem d'acord amb el Port de Sagunt, perquè el tancara.
I l'autoritat portuària va tancar l'activitat, per si el fum poguera perjudicar les seues tasques.

Activàrem també a les tres i mitja el pla d'activitat al voltant, que és la competència de La Generalitat del port.
Atés que havíem fet diversos plans que podrien afectar la població, hi ha una obligació també establida, i és comunicar-ho a la població, perquè tinga pautes de comportament.

Miren vostés, se comunica amb els alcaldes.
Vàrem tindre comunicació no sols amb l'alcalde de Sagunt, amb l'alcalde de Puçol, amb l'alcalde del Puig, amb els alcaldes que d'alguna forma al voltant d'este incendi podien tindre, perquè conegueren de primera mà com era l'evolució de l'incendi, i activaren els seus propis mitjans, de mobilitzar les seues policies local, mobilitzar les seues proteccions civils.

Miren vostés el missatge que va emetre la Generalitat valenciana, que encara que no hi havia ningun perill per a la població, sí com a mesura preventiva les dones majors, persones que estiguen en estat, que tingueren problemes respiratoris, que estigueren confinats dins de les seues vivendes.

Vàrem mobilitzar, perquè tinguérem un bomber.
.
.
Al voltant de les quatre de la vesprada es va pegar un colp, va caure per anar fent tasques, i vàrem haver de mobilitzar una ambulància perquè se l'emportara.
Perquè en eixe moment estàvem algunes de les persones allí, i el vàrem mobilitzar.
Per tant, vàrem mobilitzar els serveis sanitaris.

A les cinc de la vesprada, dos hores després d'haver tancat el port, ja li diguérem a l'autoritat portuària que podia tornar a reobrir el port.
I per tant, com a conseqüència que va obrir el port, vàrem desactivar el pla d'emergència al voltant del port.

Quines són les trucades que hem tingut en el 112 afectes a este incendi?
124.
124 trucades que posaven en valor i comunicaven la necessitat de posar.

I ara vénen les despeses d'extinció.
Un poc que vegen.
.
.
No és que siguen quantitats per a traslladar-ho, però miren vostés en menys de vint-i-quatre hores els treballs extraordinaris, el que hem hagut de fer front.
Ahí tenen vostés les sumes de tots els indicadors.

Estem parlant dels tipus de mitjans, dels helicòpters, de les hores que costen, el tipus de la situació que s'ha produït, i de la descripció.
Ahí tenen vostés la suma de totes les quantitats.
Per què?
Doncs perquè estem portant una anàlisi de costos que tenen vostés a la seua disposició també, per si algun dia la necessiten, per a posar en valor un poc el que seria la despesa extraordinària en un moment per este tipus de mobilització.

I bé, i açò és el que.
.
.
Estic a la seua disposició.

El senyor president:

Muy bien.
Muchas gracias.

Agradeciéndole, señor Ángel, su intervención, comenzaríamos el turno de palabra de ocho minutos, de menor a mayor, por el Grupo Parlamentario de Podemos.
Luego, tendría la palabra el Grupo Parlamentario Popular.
Y luego, Ciudadanos, Compromís y Partido Socialista por un tiempo de cuatro minutos.

La senyora Cabedo Laborda:

Gràcies, senyor president.

Bon dia i benvingut, senyor Ángel, director de l'Agència de Seguretat i Resposta a les Emergències.

Efectivament, nosaltres el 14 de febrer vam demanar la seua compareixença per la preocupació que en poc més d'un mes n'hi hagueren incendis en dos zones de tant de valor com és la marjal dels Moros i també el Prat, que tenen moltes coincidències.
Les dos són ZEPA.
A part, el Prat és un parc natural, amb tot el que això significa.

Però la nostra preocupació ha augmentat quan justament ahir va hi haver una altra vegada un incendi en el Prat de Cabanes-Torreblanca, i en els dos casos són aiguamolls, per tant tenen moltes coses en comú, i per tant veiem que no s'ha aprés dels incendis anteriors per a previndre, per exemple, el d'ahir.

Tant en l'incendi efectivament de la marjal dels Moros com el del Prat, n'hi havia un vent fort, que afavoria la propagació de l'incendi i que dificultava el seu control, això és veritat.
I a més n'hi ha altres possibilitats que els focs, com vosté molt bé ha dit, hagen estat provocats.

Però també veiem deficiències especialment quant a la prevenció de l'incendi.
Nosaltres anem a enfocar-nos especialment en la prevenció de l'incendi, que entenem que va impedir o que no va permetre que la professionalitat dels bombers fóra tan eficaç com haguera pogut ser.

Vosté justament en el Power Point ens ha parlat que l'estructura de la vegetació en la tipologia pròpia de les marjals no afavoreix, com també, per exemple, l'escenari que hi hagen zones humides, com per exemple, canyissos o séquies.

Però justament per això existeix un pla de vigilància enfront dels incendis forestals, que ens parla de com inclús de vegades tindre escenaris amb séquies és bo, en el sentit que les séquies poden servir de tallafocs a l'hora de controlar el foc.

O per exemple, ens parla eixe pla de vigilància enfront dels incendis forestals què s'ha de fer quan tenim una marjal, com per exemple és netejar els accessos, els camins, les sendes, com veiem en el punt 6 d'eixe pla de vigilància.
Nosaltres, pel que hem pogut comprovar, això no s'està fent i per tant ha provocat que l'actuació no haja pogut ser tan eficaç.

Per exemple, li hem portat també algunes fotos.
En aquest cas són del Prat, però se poden aplicar a la marjal.
En el cas de les séquies.
Les séquies.
.
.
Ací tinc una foto, açò és una séquia principal, el que es diu una séquia mare, i com veu la séquia està plena de canyar.

Per tant, açò hauria de ser netejat per les administracions públiques, a diferència de les séquies secundàries, que són netejades per la mateixa gent que té allí un terreny.
I com l'administració no ha netejat aquestes séquies, està impedint que eixes séquies facen la seua funció de tallafocs.

De fet, tenim altres fotos que també ens han fet arribar.
Bé, en veritat, mos vam desplaçar nosaltres per a comprovar-ho també en persona.
Açò és una séquia on se veu perfectament que, al ser una séquia secundària, la mateixa persona d'eixe terreny sí que ha netejat eixa séquia i, com veu, ací està tot cremat, però el foc no va pegar bot a la part d'este agricultor, perquè ahí sí que netejava la seua séquia.

Tanmateix, crida l'atenció que les séquies principals, que és competència de l'administració pública netejar-les, no estiguen netejades i per tant impedixquen que facen de tallafocs.

De la mateixa manera, els cossos de bombers indiquen que tenien dificultats per a accedir a la zona i, per tant, poder controlar el foc.
Entenem que fer vies en espais que són joies mediambientals europees té un impacte mediambiental negatiu.
Però la realitat és que ja existixen vies, però que per una falta de manteniment, no poden ser servides com a accés.

Açò, inclús les mateixes associacions ecologistes que també hem contactat, en este cas, de la província de Castelló ens vénen dient que fa falta un manteniment a mà o amb xicotetes màquines, com per exemple podien ser tractors, perquè eixos accessos estiguen ben cuidats i que puguen accedir els cossos de bombers.

A més, si se fera d'aquesta manera, no tindria un impacte mediambiental negatiu, perquè amb una màquina o de forma manual, tu pots perfectament passar per la via que tu vols i respectar la biodiversitat del que tens al costat.
També tenim fotos d'aquesta qüestió.

Per exemple, li ensenye aquesta, que també és interessant, perquè es tracta d'una d'eixes vies, per les quals els bombers ha segut impossible que passaren per a poder controlar l'incendi, en aquest cas no només per una falta de manteniment, sinó perquè com les séquies principals no estan netejades, això fa que l'aigua transvase i que se cobrixca d'aigua les vies per les quals sí que podrien accedir els bombers.

Com dic, per la nostra part entenem que es tracta de complir amb un pla de vigilància que ja existeix, que ens dóna les pautes, però que tanmateix tenim dubtes que s'estiga, per exemple, no només complint sinó avaluant.

Hem estat buscant les memòries de seguiment d'aquest pla de vigilància enfront dels incendis forestals, i almenys l'últim que hem trobat nosaltres -a la millor és que no hem sabut buscar bé, si vosté ens pot indicar- és del 2014.
Per tant, potser caldria pujar en la pàgina web, encara que fóra per transparència, els seguiments, si és que vostés han fet seguiment, de com s'està aplicant este pla de vigilància enfront de l'incendi forestal.

I per últim, en els últims minuts també li voldria comentar que també l'altre dia va ser titular en un periòdic de Castelló que la plantilla de bombers del consorci de Castelló envellix i la mitat ja supera els cinquanta anys.

Entenem, en primer lloc, que vosté no és la conselleria de medi ambient, respecte de tot açò que li he indicat, però tindre un bon manteniment impacta directament que els cossos de bombers puguen fer la seua feina amb dignitat, entre altres coses, i salvaguardar el medi ambient, i la gent que a més viu al voltant.

I quant a la plantilla de bombers de Castelló, efectivament la gestió en el consorci de bombers, que és provincial, però La Generalitat destina uns diners ahí i després ens trobem que el parc d'Orpesa, per exemple, que va intervindre en este cas en el cas del Prat no té ni tan sols escala, cosa increïble, i que després la plantilla de bombers -com dic- supera els cinquanta anys.
Per tant, també voldríem saber per part del Consell com van a solucionar aquesta qüestió quant a la plantilla de bombers del consorci de Castelló.

Gràcies.

El senyor president:

Muchas gracias, señora Cabedo.

Tiene la palabra la diputada señora Marcos, del Grupo Parlamentario Popular.

La senyora Marcos Puig:

Gracias, señor presidente.

En primer lugar, darle de nuevo la bienvenida al director general de la Agencia Valenciana de Seguridad y Emergencias.
Gracias por responder a la petición de comparecencia.

Pero mire, señor Ángel, es que casi tres meses después de que se haya calcinado un espacio protegido, una de las zonas más importantes para las aves acuáticas de la Comunidad Valenciana, tres meses después los vecinos van a tener la oportunidad, gracias a la petición de comparecencia de mi grupo parlamentario, de preguntar qué pasó.

Hasta hoy nadie del Consell había dado la cara, ni una sola explicación, silencio sepulcral, absoluto, señor José María Ángel.
Y los vecinos estaban inquietos.
Nadie les había dado ni una sola explicación.
¿Se imaginan qué hubiera pasado si el gobierno hubiera sido del Partido Popular?
Ya lo saben ustedes.
Se hubieran pedido dimisiones, se hubieran… Bueno, ya saben ustedes lo que pasaba cuando gobernaba el Partido Popular.

El pasado 4 de enero las llamas devoraron un humedal de alto valor ecológico, una zona de especial protección de aves y zona de interés comunitario en la Comunidad Valenciana y el gobierno desaparecido.
Hubo momentos de angustia, la virulencia de las llamas hizo temer por las casas de la playa de Puzol, hubo que desalojar de sus viviendas a cerca de una decena de personas del Grau Vell que temían que se quemaran sus casas y sus animales y el gobierno sin dar explicaciones.

Menos mal que no hubo que lamentar daños personales.
Y si no hubo que lamentar daños personales ni ninguna tragedia fue por la gran labor de los magníficos profesionales que tenemos en esta comunidad a la hora de extinguir y en materia de emergencias.
También fue desalojada la central térmica porque las llamas se quedaron a pocos metros y el Consell sin dar explicaciones y los grupos que lo sustentan sin pedir explicaciones.
¡Quién les ha visto y quién les ve!

Se paralizó la actividad portuaria por el peligro de humo, las llamas provocaron la caída de varios transformadores de luz y el Consell sin dar explicaciones.
Repito, ¿se imaginan qué hubiera pasado si hubiera gobernado el Partido Popular?

En cuanto a las causas del incendio, sabemos lo que decían los medios de comunicación.
El mismo día, pues, se habló de un fuego intencionado cuando la investigación aún estaba en marcha.
Hoy no sabemos si la investigación ha concluido o no ha concluido.
Usted en eso tampoco se ha pronunciado, me gustaría que en su segunda intervención lo hiciera.

En cuanto a la superficie afectada, pues se cuantificaron varias cifras y eso es por la falta de explicaciones y la falta de transparencia que hubo con respecto a este incendio.
Se hablaba por un lado de 320 hectáreas, por otro lado si leías otro medio de comunicación se hablaba de 400 hectáreas y otra asociación ecologista hablaba de más de seiscientas.

Lo único que supimos es que no se quemó más porque no había nada más que quemar, porque el resto ya eran casas o la central térmica que es al final lo que cortó el fuego.
Y los magníficos profesionales de esta comunidad, pues, desde luego, estaban para velar por la protección de todas esas personas.

Usted ha hablado de la virulencia del incendio debido, por supuesto, a las condiciones climatológicas y a la gran cantidad de combustible que había en ese momento en el marjal dels Moros, en una zona protegida.
En medio de todo este caos, la conselleria de medio ambiente lo único que dijo es: Â«La zona se repondrá pronto y tendremos nuevas especies.
Â» ¿A usted eso qué le parece, señor José María Ángel?
¿No le parece tener la cara un poco dura por parte de la conselleria de medio ambiente?

Le decía que usted ha hablado del nivel de combustible que era altísimo y de ahí la virulencia de este incendio y además la dificultad de acceso de los medios terrestres.
Es que mire, menudo papelón tiene que jugar usted cada vez que se produce una tragedia de estas características, señor José María Ángel.
Tiene que ir a apagar el fuego mientras otros están escondidos diciendo Â«no pasa nada, la zona ya se repondráÂ».
¿Y quién es el responsable de que hubiera tanto combustible en la zona?
¿Quién es o quiénes son los responsables de la falta de acceso para nuestros medios para extinguir?

Menos mal que hemos pedido esta comparecencia porque si no -como decía- los vecinos de Sagunto -incluido el alcalde de Compromís que pedía explicaciones y sigue pidiendo explicaciones- aún estarían preguntándose qué pasó.
Por ellos, por los vecinos, señor Ángel, desde el grupo parlamentario le queremos hacer algunas preguntas y hemos registrado algunas preguntas parlamentarias que ni siquiera nos han dado respuesta, ni a nosotros y no sé si al alcalde de Compromís.

En primer lugar, ¿usted sabe si cuenta el marjal dels Moros con un plan de prevención de incendios y de qué fecha es?
¿Cuántas unidades de prevención había activas en la zona del marjal desde octubre de 2017 a enero de 2018?
Estas preguntas se las hemos hecho al Consell, las registramos el 10 de enero, una semana después del incendio, porque nosotros siempre dejamos que la tragedia pase para pedir explicaciones.
Nunca durante la tragedia.
Otros hacían lo contrario.

Y aún no nos han contestado.
Así que agradecería que ya que al Grup Parlamentari Popular no se le dan las repuestas todavía y hace falta tanto tiempo para responder si hay un plan o no hay un plan de prevención, por lo menos les contesten a los vecinos.

A lo único que sí que hemos recibido respuesta es a la inversión que ha hecho este Consell desde que lleva gobernando en el año 2015 en la zona del marjal dels Moros.
Y la contestación ha sido 25.
000 euros.
25.
000 euros para la red de caminos que dan acceso al centro de educación ambiental.
Y es que, claro, aquello, para acceder al centro de educación ambiental aquello ya empezaba a parecer una selva.

La conselleria de medio ambiente en tres años, 25.
000 euros.
Mire, señor Ángel, solo el Ayuntamiento de Sagunto en la legislatura pasada invirtió, solo el Ayuntamiento de Sagunto, un millón de euros en actuaciones de limpieza y rehabilitación del marjal dels Moros -tengo aquí todos los datos- algunos de ellos en colaboración con la conselleria de medio ambiente, otros en colaboración con la Asociación Ecologista Agró y otras a través del plan de empleo.
Un millón de euros de un ayuntamiento, frente al que sí que es competente, 25.
000 euros.
Ahí es donde se nota quién se preocupa y quién solamente hace nada más que vender humo.

Otra de las preguntas que mi grupo parlamentario quiere saber es, ¿qué piensan hacer ustedes en este año de gobierno que les queda en materia de prevención de incendios?
¿A usted le ha dado alguna sugerencia la conselleria de medio ambiente?
¿Le ha dicho si hay algún plan?
¿Va a servir de algo haber cesado al señor Julià Álvaro?
¿O van a seguir ustedes instalados en el inmovilismo como hasta ahora?

¿Ya se hablan entre ustedes?
¿Ya han coordinación?
¿Alguien le ha explicado qué piensa hacer la conselleria, que es la competente?
Y lo que más me interesa, señor José María Ángel, porque creo que sería lo mejor, ¿no hay ninguna posibilidad de que se vuelvan a unir las competencias de prevención y de extinción de incendios en aras a la coordinación?
Para que usted no se tenga que comer un marrón porque otro no ha hecho los deberes, señor Ángel.

Lo que está claro es que como hasta ahora no podemos continuar.
Los profesionales son magníficos, los medios de extinción son los que son, se está invirtiendo muchísimo en extinción y nada en prevención.
Pero no podemos seguir así, señor José María Ángel.
Mire, espero que de verdad el cambio de secretario autonómico sirva para algo.

Y me gustaría -los pocos segundos que me quedan- hacer alusión al último informe que hace la Sindicatura de Cuentas.
Ya que al Partido Popular nos tachan de agoreros y de decir que somos catastrofistas y que todo lo que decimos lo hacemos para alarmar, pues oiga, por favor, yo le pregunto, ¿van a hacer caso a todas las recomendaciones que hace la Sindicatura de Cuentas?

Es que ustedes, de los 22 parques naturales, tienen 17 planes de prevención caducados.
Caducaron en el año 2016 y nadie se ha ocupado de renovarlos.
Los hizo el Partido Popular y ustedes no hicieron nada.
¿Qué piensan hacer, señor José María Ángel?
Porque el marjal dels Moros ya se ha quemado, pero tenemos muchísimos parques naturales en peligro.
Lo que sí que…, y termino ya, es…

Me ha extrañado muchísimo que después de que las asociaciones, la plataforma forestal y muchísimos técnicos hayan alertado de lo difícil que se presenta esta nueva campaña y este verano, usted el otro día…, hicieron unas declaraciones diciendo que, bueno, que la Pascua no se preveía muy peligrosa.

Ojalá y sea así, señor José María Ángel.
Ojalá y todos estemos equivocados excepto ustedes, este gobierno.
Ojalá esté equivocado el Partido Popular, la plataforma forestal, los alcaldes que no son tampoco del Partido Popular y esto no se convierta en un polvorín como lo que ocurrió en Portugal el año pasado o como lo que ocurrió en el año 1994 en esta comunidad.

Gracias.

El senyor president:

Muchas gracias, señora Marcos.

Tiene la palabra el diputado señor Subiela en representación del Ciudadanos, por un tiempo de cuatro minutos.
(Veus) Les ruego silencio por favor.
(Algú diu: Â«Xxt.
Â»)

El senyor Subiela Chico:

Gracias, presidente.

Buenos días, señor Ángel.
(Se sent una veu que diu: Â«Buenos días.
Â»)

Mire, yo cuando vi su petición de comparecencia la verdad es que no tenía muy claro a qué tenía que venir usted, para qué se le solicitaba.
Porque la información que yo tenía o que nuestro grupo parlamentario tenía es que la actuación de los equipos de extinción había sido, no solo correcta, sino que había sido excelente.
Entonces entendíamos que…, no sé, estaba expectante a ver la intervención de los dos grupos que han pedido su comparecencia e, insisto, no sé qué hace usted aquí.

Más que nada porque usted está aquí por un… La que debería estar aquí me imagino que sería la conselleria de medio ambiente, como siempre.
(Veus) El problema que tenemos o que tienen nuestros montes valencianos o nuestras zonas protegidas es ese reparto que ustedes le llaman el mestizaje y que separaron prevención y extinción.

Pero, claro, usted es el responsable de extinción.
Poco tenemos que, por lo menos desde nuestro grupo parlamentario, exigirle de la actuación que nos compete.
Pero sí mucho de, seguramente, la que no ha hecho la competente en la prevención.
Porque nosotros lo que tenemos claro es que esa actuación se podría haber evitado, y si no evitado, por lo menos sí se habría reducido mucho su extensión, si la política de prevención de este Consell no fuera una total irresponsabilidad.

Pero claro, eso lo hemos debatido muchísimas veces, eso lo tenemos claro ya o tenemos las posiciones claras cada grupo parlamentario y al final, bueno, desde luego, desde nosotros, a usted entendemos que no tenemos que pedirle responsabilidades sobre prevención.
Lo haremos en la comisión de medio ambiente a la que entendemos que es la responsable, que es la consellera de medio ambiente.

Insisto en lo de siempre, usted tiene que dar explicaciones aquí por cosas que seguramente no serán culpa suya.
Pero bueno, como miembro del Consell también tiene responsabilidad en que se haya separado prevención y extinción.

Y simplemente terminar mi intervención porque no tengo ninguna pregunta para usted, simplemente desearle que siga teniendo la suerte que está teniendo en esta legislatura, porque creo que estamos teniendo mucha suerte.
Creo que los medios que se dedican a extinción no son suficientes, creo que la prevención es un total irresponsabilidad lo que se está haciendo y creo que estamos teniendo muchísima suerte en las condiciones de los incendios que estamos teniendo hasta ahora.

Gracias.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Subiela.

Tiene ahora la palabra la diputada, en representación del Grupo Parlamentario Compromís, por un tiempo de cuatro minutos.

La senyora García Muñoz:

Moltes gràcies, senyor president.

Moltes gràcies, també, senyor Josep Maria Ángel per la seua compareixença ací avui.

Però, sobretot, des de Compromís i també des de l'Ajuntament de Sagunt gràcies per la intervenció que es va fer el dia de l'incendi.
Perquè, efectivament, no és que ens trobàrem amb una intervenció que tinguera alguna mancança, sinó que ens trobàrem en una situació en eixe moment natural i en eixe moment forçada per les condicions atmosfèriques que va ser absolutament desgraciada.

Vosté indicava en la seua compareixença que entre les 11:54 que es produïx la mobilització dels serves d'emergència i les 12:20 que efectivament és quan comencen a actuar.
.
.
Jo en este cas personalment que vaig ser testimoni des del primer minut, al voltant de les onze i mitja que és quan es va començar a vore el foc al llarg de tota la població de Sagunt, que en eixe moment estava en la zona on es produí l'incendi, en eixos a penes vint-i-cinc minuts faig constar també, perquè siguen vostés conscients, de la quantitat de superfície i la virulència que el foc i la velocitat en què el foc va arrasar pràcticament la meitat de la marjal.
I estem parlant a penes de vint-i-cinc minuts.

Per tant, no és qüestió només de la ràpida intervenció que es va produir, sinó també hem d'emmarcar aquesta desgraciada situació dintre d'una circumstància que en aquell moment va ser la que va ser.
Buscar.
.
.

També, sí que voldria fer constància que ens preocupa i ens seguix preocupant l'afecció a les cases del Grau Vell i, efectivament, voldríem saber i en vista de les dades que ens ha presentat.
.
.
, clarament és un incendi provocat.
.
.
Voldríem saber si s'ha fet algun avanç al respecte de la investigació perquè, si és reiterat que des d'eixe focus comencen incendis, hem de saber per què ocorre i hem d'intentar -diguem- que no ocórrega més.

Però sí que voldria també utilitzar part de la meua intervenció per a respondre a certes imprecisions que s'han produït des d'alguns grups polítics que han demanat aquesta intervenció.

En primer lloc, dir-li que, contestar a la representant de Podem que en el tema dels accessos, en la marjal dels Moros sí que s'havia fet eixes accions, sí que s'havia tingut en compte i sí que s'havien fet eixes accions de manteniment perquè, precisament, el pla d'ocupació, normalment l'ajuntament tots els estius dedica, des de l'any 2013, entre 400.
000 i 700.
000 euros a treballs forestals i que eixos treballs forestals sempre hi inclouen les marjals a l'hora d'actuar.
Per tant, eixes labors de prevenció sí que s'havien fet en aquest cas per part de l'ajuntament.

I hem de recordar-li a la representant del Partit Popular que el Partit Popular va ser forçat per l'oposició (veus), va ser forçat per Compromís…

El senyor president:

Disculpe, diputada.

Una cuestión de orden, simplemente por ponerlo en conocimiento de los diputados.

Si transciende su contestación y menciona a los grupos de la oposición se les va a abrir turno de réplica.
Así, entendemos que se abre un turno de réplica para que también le puedan contestar, que lo tenga usted en cuenta.

La senyora García Muñoz:

Si els grups realitzen informacions esbiaixades dintre d'esta comissió, haurem de contestar a eixes informacions esbiaixades.
(Veus)

El senyor president:

Es que quien está contestando,…

La senyora García Muñoz:

Espere que el director general…

El senyor president:

…quien está contestando la comparecencia es del director general.

Yo solo advierto…

La senyora García Muñoz:

Sí que voldria preguntar-li al director general, per a centrar, quin és el paper de la Confederació Hidrogràfica del Xúquer, en aquest cas gestionada pel Partit Popular, dintre de la marjal perquè una de les causes per la qual eixa propagació es produïra d'eixa manera tan ràpida és l'estat de sequedat que n'hi havia dintre de la marjal en eixe moment.

I, per tant, si Compromís vullguera fer un ús partidista de les desgràcies que ocorren podria, efectivament, demanar una compareixença als representants de la confederació perquè (veus), perquè efectivament Podem utilitzara aquestes desgràcies per a, efectivament, evitar que es tornen a produir i per a prendre mesures, o podem utilitzar estes desgràcies per a utilitzar-les políticament.

Sens dubte, nosaltres no ens trobaran en eixe espai, ens trobaran en l'espai de les solucions perquè per a l'espai dels problemes, efectivament, ja hem tingut prou amb la desgràcia de la pèrdua de la massa vegetal que es va produir en aquell incendi, que per sort s'ha produït en una zona de marjal i que al ser zona de marjal efectivament en este moment està ja recuperada, i també voldríem saber si eixos 100.
000 metres cúbics que ha portat la confederació és el mal de consciència pel fet que eixa falta d'aigua va ser la que provocà l'incendi.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Muchas gracias, diputada.

Tiene la palabra la señora Barceló, también por un tiempo de cuatro minutos.

La senyora Barceló Chico:

Gracias, presidente.

Y gracias al señor Ángel por comparecer en esta comisión, y sobre todo por la rapidez con la que solicitó su comparecencia para explicar este incendio porque conoce y sabe perfectamente la sensibilidad hacia espacios naturales cuando se producen incendios en estas zonas.

Yo, en primer lugar, también quería agradecer a todos los servicios que intervienen, a todos los operativos que intervienen en los incendios y, sobre todo, también, en el marjal, por las condiciones no solo meteorológicas y el fuerte viento sino también la orografía del terreno que dificultaba en una gran medida todas las operaciones que debían de llevar a cabo para sofocar este incendio del que todos lamentamos.

Yo quería empezar diciendo que, efectivamente, no solamente las condiciones climatológicas del fuerte viento sino que, también, hay algunas asociaciones (soroll de papers) como la Sociedad Española de Ornitología, que en un primer balance de este incendio, un primer balance que hace a los pocos días de ocurrir el incendio, una valoración inicial de la afección del fuego a los valores ambientales, ya puso de manifiesto que el incendio forestal producido el 4 de enero del 2018 había afectado efectivamente al espacio red Natura 2000 debido a dos factores: el fuerte viento de poniente que facilitó una rápida evolución al mismo tiempo que dificultaba las labores de extinción, por lo que muy bien ha explicado el director general, y por no poder utilizar otros recursos aéreos por la dificultad que tiene la virulencia de este incendio; y sobre todo, también, porque el estado hidrológico del marjal que se encontraba seco gran parte del mismo pues también contribuyó a esa propagación.

En cualquier caso, a mí sí que me gustaría felicitar a la Agencia de Seguridad y Respuesta a las Emergencias porque creo, y estamos en esta comisión precisamente pidiendo explicaciones de cómo se llevó a cabo y cómo se gestionaron las emergencias, y voy a utilizar las palabras del alcalde de Sagunto, Quico Fernández, quien estuvo pendiente desde primeras horas de la evolución del incendio, y dijo lo siguiente, lamentó Â«que pese a emplear todos los recursos que tenemos a nuestro alcance, estos no han sido eficaces en proporción a la fuerza del fuego propiciado por el fuerte viento, la sequía, y las altas temperaturasÂ».
Yo creo que definió perfectamente el alcalde de Sagunto -nada sospechoso-, ¿eh?
, de lo que ocurrió en aquel incendio.

Sí que hay una cuestión que me gustaría resaltar y que creo que es una constante en los incendios en la Comunitat Valenciana, como en el resto de España, y es que la inmensa mayoría de los incendios se producen por causas de negligencia o intencionados.

Yo creo que en esto hemos insistido en varias ocasiones, no en esta comparecencia sino en muchas comparecencias, también en los gobiernos del Partido Popular, el hecho de que todavía el porcentaje en este caso desde el 2011 al 2015 fue del 71%, la causa de los incendios, la mano del hombre, aunque estamos por debajo de los incendios, de la intencionalidad de los incendios que se produce a nivel estatal, que está en el 80%.
Pero, además, la negligencia que se incluye en la quema agrícola, las hogueras, los fumadores, está también en torno al 52%, mientras que en el resto de España está en el 67%.

Y hay un dato muy curioso que usted ha explicado, y que sí que me gustaría que se detuviera, o por lo menos intentara analizarnos por qué ocurre esto, si es que está en esa intencionalidad, porque es verdad que también se pone de manifiesto en muchos estudios que las causas de incendio por negligencia o intencionados coinciden con los días de mayor riesgo por causas meteorológicas.
(Veus) ¡Qué casualidad!

Y eso sí que es un dato en el que convendría detenerse porque algo tendremos que hacer, o algunas medidas tendremos que establecer o extremar, sobre todo en estos días cuyos riesgos son mayores porque es donde interviene el hombre, no precisamente la naturaleza.

Gracias.

La senyor president:

Muchas gracias, señora Barceló, por su intervención.

Ahora, contestará el señor José María Ángel sin ningún tipo de limitación a las preguntas formuladas por los grupos.

El senyor director general de l'Agència Valenciana de Seguretat i Resposta a les Emergències:

Intentaré, president, fer-ho també (algú tus) el més breu possible.

Em detindré en dos coses que han sigut vostés coincidents, que ha sigut un poc en l'analítica dels autors dels incendis, i repassarem des que nosaltres, jo tinc competències.

Alguns de vostés em coneixen i a mi del pasado doncs a mi no m'agrada parlar mai encara que tinga els estudis policials.
Estic parlant ara d'estudis policials, des que estem en el 2016 contar-los què és el que ha fet la policia i com estan les circumstàncies.
Estic parlant en seu parlamentària i, per tant, sóc conscient que vostés guarden discreció i sigil.

Contar-los també alguna altra circumstància que -crec- els pot ajudar a la presa de decisions.

Començaré un poc per allò que deia la senyora Cabedo, que li agraïsc també el seu to i les seus felicitacions per a les tasques que fan els professionals.
Jo coincidisc amb vosté que tot allò que puga millorar la tasca d'uns altres professionals ha de ser benvingut, i ahí ha d'haver-hi una cohabitació entre treballar amb criteris mediambientals, amb criteris de la universitat, amb criteris científics, per a poder treballar en el que vosté diu, en les tasques de prevenció.

Jo ho dic, tinc una excel·lent conversa i relació amb la conselleria de medi ambient i conec la tasca que es fa.

Miren, un denominador comú en aquells moments és que n'hi ha 200 unitats treballant a tots els pobles de la Comunitat Valenciana, del nostre país, de dalt a baix, pobles que han de tindre despoblament, que han de tindre massa forestal, que han de tindre necessitats de treballar en el medi, estan treballant en més de dos-cents municipis.
I ara, en unes hores, quan dic Â«unes horesÂ» és el que implica el concepte administratiu, torna a sortir una altra convocatòria.
Alcaldes de amplio espectro, de amplia proyección i que no se li ha rebutjat a cap alcalde; els rep jo, els rep jo, per tant sé del que parle.
¿I què estan fent?
Moltes de les coses que vosté vindica, senyora Cabedo, preparar i treballar sobre el medi.
I això ho dirigix la conselleria de medi ambient.

Per tant, n'hi ha una tasca que s'està produint i que s'està fent, i jo crec que s'està fent molt bé en eixe sentit, perquè jo crec que és un treball que s'ha de fer.

Sempre que signifique corregir deficiències, tot el que signifique millorar la seguretat dels treballadors de l'extinció i de la seguretat, benvinguda.
Repetisc, sempre amb criteris científics perquè fer coses sense criteris científics mos conduïx a un descrèdit de les administracions.
Quan ho dic estic parlant de les tasques de les que vosté ha enumerat i m'ha senyalat en les fotografies i el que és la recuperació d'algunes coses, i jo crec que efectivament eixa és una tasca.
És el que em demanen els treballadors de l'emergència i als que els donem determinades…

Algunes van ser impossibles de solucionar, miren l'incendi de Montant que es va produir el darrer cap de setmana, que parlí jo diverses voltes amb l'alcalde, amb Sergio, i es va produir en un cim, en un 80% de rampes per a arribar, doncs ¡impossible!
perquè no n'hi ha cap autobomba ni cap mitjà que puga arribar-hi; s'ha d'arribar amb una helitransportada.
L'incendi es va produir a un hora quasi en l'ocàs del dia, per tant hagueren d'esperar al sendemà, posar tots els recursos aeris a Castelló perquè al sendemà a primer hora pogueren volar i, efectivament, a les dotze del migdia estava…, a més amb una poca afecció.

Però, quan n'hi ha determinades dificultats morfològiques o orogràfiques per a poder accedir i bufa el vent, com bufava este cap de setmana, i per cert com mos bufarà este pròxim cap de setmana, n'hi ha moltes dificultats per a lluitar contra l'incendi.
Per tant, totes estes mesures deuen ser benvingudes perquè els facilitem la seua tasca.
(Soroll de papers)

¿Treballen els cossos de policia per a investigar, senyora Cabedo?
Sí, treballen i hem de ser discrets i deixar-los treballar.

Bé, després li contestaré al senyor Subiela, li contestaré en el sentit d'una de les preguntes que vosté m'ha fet o suggerències quan arribe, en el sentit d'allò històric.
I açò també ve per a adreçar-me a la senyora Marcos, a Verònica.

Efectivament, jo crec que la policia, la Guàrdia Civil, la policia autonòmica, el Seprona i els agents mediambientals saben el que porten entre mans i fan i posen a disposició de les autoritats competents, en este cas judicials i de la fiscalia de medi ambient, les sospites en un estat de dret com el nostre en el que funciona, i més esta tipologia de delictes.

Vaig a llegir-los (soroll de papers) què és el que s'ha fet des de l'any 2016 en els incendis perquè este incendi ha tingut un efecte, però tinguen en compte que més de quinze o vint conats d'incendis en els últims dos anys hem tingut i, al no haver vent, l'extinció ha sigut rapidíssima, ¿val?
, i n'hem tingut de quinze a vint, ¿eh?

Miren, el 5 de juny de 2016, en la partida de l'Alqueria de l'Advocat -no vaig a posar més dades-, va ser provocat d'una forma intencionada -açò és en l'informe policial, ¿eh?
- per l'aplicació directa d'una flama d'herbacis per un autor no identificat, per un interrogatori que es va produir per part de las fuerzas y cuerpos de seguretat.

El 4 de juliol del mateix any, del 2016, vàrem tindre un incident pel llançament d'una bengala o un coet de foc d'artifici amb motiu de les festes patronals -no vaig a dir de quin lloc-, però sent testimoni un veí -que tampoc dic-.
Entendran vostés que no diga qui és el que ha denunciat a un altre per un altre veí.
És a dir, que sí, que la nostra policia, quan dic Â«la nostraÂ» no estic parlant de La Generalitat, parle de les policies de l'estat, ¿eh?
, les policies de la comunitat o les policies locals fan bé la seua tasca.

El 15 d'agost del mateix any, en la partida de la reserva Els Cucs.
.
.
, de forma intencionada, mitjançant l'aplicació directa també d'herbacis.
.
.
, i este no se sap qui ha sigut.
No hem tingut ninguna sospita.

En el mateix novembre vàrem tindre en la partida que es diu La Séquia, també en vàrem tindre un altre que va utilitzar també una altra tècnica.

En març del 2017 hem tingut també pel llançament d'una bengala o un coet d'artifici.
També mos ho denuncia una altra veïna.
En este cas és una veïna.

Bé, i aixina podria anar a contar-los les actuacions que varen fer en l'últim incendi de la policia, que s'han produït més de catorze interrogatoris, identificat tretze individus i controlar setze vehicles que varen produir al voltant de l'inici de l'incendi.

Tot este informe, que és un informe extremadament reservat i confidencial, que ho sàpiguen que mos l'ha produït la policia de La Generalitat en converses amb les altres policies i que pose de manifest perquè sàpiguen que hi ha una tasca de seguiment.

Senyora Marcos, jo crec que efectivament hi ha una tasca.
.
.
, no es va arribar a desallotjar mai a ninguna persona.
És de veres que era una zona en la qual vàrem actuar en temps, vàrem desactivar el protocol.
.
.
, vàrem activar el protocol, millor dit, i vàrem fer determinades recomanacions.

Jo crec que efectivament sobre esta tipologia d'espais naturals cal sempre.
.
.
, i coincidisc que cal sempre una anàlisi quantitatiu de cada.
.
.
, temporal.
I jo crec que probablement en esta tipologia de paratges i on cohabiten molts interessos deuria haver sempre una anàlisi, si no anual, bianual per a posar en valor.
.
.
, parle també de Cabanes o parle també d'ací, o qualsevol tipologia d'esta tipologia de marjals.

¿Per què?
Perquè, miren, allí no se pot fer res, però hi ha gent que fa activitats furtives.
.
.
, i pose l'accent en les activitats furtives.
I estes actives furtives tenen una clara connotació, que són ciutadans que fan una mala praxi d'espais naturals.
I esta tipologia d'intencionalitat està darrere d'alguna d'estes tipologies d'activitat, senyora Marcos.
Açò ho hem de saber, per què se produïxen els incendis.
El triángulo: alguien le pega fuego, tiene que haber combustible y siempre hay una intencionalidad.
Fuente, los norteamericanos.

¿Més mitjans?
Miren vostés, si en Canadà acaben de tindre ara un incendi paorós en quinze dies de 100.
000 hectàrees, i estem parlant d'un dels països més poderosos i que té uns nivells d'incendis.
.
.
, o en Califòrnia fa quinze dies han tingut uns incendis, no és un tema sols de mitjans.
Passen molts factors: l'educació mediambiental, les mesures que hem de fer i alguna sèrie de les activitats que s'han de produir.

I ahí, senyora Cabedo, és una tasca comuna.
Continuem tenint una societat que té una pràctica rural.
.
.
, i que en estes pràctiques agrícoles.
.
.
, mire vosté el que mos passà en l'incendi de la darrera setmana de desembre en una pràctica agrícola, l'incendi que vàrem tindre, que va ser un incendi molt complicat a Castelló, també per una pràctica d'unes persones majors que varen fer un incendi quan no es deuria fer.
Bé, i ahí tenim una tasca d'educació mediambiental.

Jo crec que sí, probablement si eixa zona no havera estat tan.
.
.
, producte de la sequera, probablement havera facilitat la tasca dels mitjans d'extinció, no soles perquè les infraestructures agrícoles.
.
.
Bé, jo ahí.
.
.
, jo no sóc expert en açò, ¿eh?
, però els tècnics diuen que la marjal dels Moros té una infraestructura agrícola molt xicoteta en el que són.
.
.
, el que denominem en valencià séquies, i que no són grans i, per tant, al ser xicotetes, el cabal no és el suficientment gran per a poder fer de tallafoc.
Això és el que me diuen a mi els tècnics.
Bé, ho tinc per escrit i deu ser de veres, ¿eh?
Dic de veres, perquè ho diuen els que saben.

Probablement, en una zona d'estes, caldria que hi havera una activitat.
.
.
, d'una constant humitat, perquè minimitzaria esta tipologia.
Açò es produïx també a Cabanes, on cohabiten determinats interessos.
El que és bo per al que vostés parlen de la prevenció i de manteniment, per a altres parts agrícoles no interessa que hi hasca una quantitat d'aigua, perquè impedix alguna sèrie d'activitats.
No sé si sé explicar-me.
És quan en un mateix lloc s'activen determinades activitats regulars que fa l'ésser humà.
Per tant, lo que es bueno es para uno, es malo para otro.
I, aleshores, ve eixe enfrontament entre tipologies d'ús: Cabanes, ramat, agricultura i casa.
Eixa és una zona que me conec jo perfectament, de ramat que no és compatible.
.
.
, bé, que és compatible, que és una pràctica perfecta al nostre país, però li molesta a determinats.
.
.
Mire al senyor Santamaría perquè sap perfectament del que li parle.
Bé, clar, perquè coneix perfectament del que parle.
Bé, i això és complicat de donar-li una resposta.

I a la senyora Barceló, doncs sí, jo crec que efectivament totes les anàlisis que hi han havut.
.
.
-i ja acabe- tots les anàlisis que hi han havut postincendi posen en valor un poc les tasques que s'han fet.

Vaig a llegir-li, si el trobe, si el trobe, d'una prestigiosa entitat mediambiental, que el tinc, el tinc, no sé on però el tinc, en el qual diu.
.
.
, doncs el tinc.
Disculpen, però.
.
.
Sí, com després.
.
.
Si el trobe, ho tornaré a dir.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Ángel.

Ahora abrimos turno de intervención, de menor a mayor, con la particularidad de que cerrarán los grupos que sustentan al gobierno, Compromís i Partido Socialista.

Tiene la palabra la se.
.
.
, -perdón- el señor Subiela, por un espacio de cuatro minutos.
(Veus) Si quiere todo el mundo hacer réplicas, evidentemente.

El senyor Subiela Chico:

Gracias, presidente.

No se preocupe, señor Ángel, porque en mi intervención anterior tampoco le exigía una respuesta.
.
.
, por lo menos extensa.
(Veus) No, pero si más o menos me ha contestado, porque con una frase que usted ha dicho ahora al final yo creo que lo resume todo, y ha dicho que es complicado dar una respuesta.

Yo creo que no es complicado.
Yo creo que es imposible dar una respuesta de por qué este Consell dividió prevención y extinción.

Mire, yo tengo claro que la mayoría de incendios son provocados, por desgracia, y no pongo en duda que se estará haciendo una investigación, y más desde que tenemos, además, también, a la policía autonómica también investigando estos incendios, además de la Guardia Civil.

Pero yo creo que no tiene que ir por ahí el.
.
.
, tema de este incendio.
Yo creo que lo que a nosotros nos preocupa es por qué hubo.
.
.
, existía esa combustibilidad, existía ese nivel de combustible.
.
.
Ahora parece que se están tirando balones fuera que esa falta de humedad pudiera ser la responsable.

Yo entiendo que podría ser también parte.
.
.
, parte necesaria de lo que pasó, pero sobre el nivel de combustible que había en ese marjal entiendo yo que este Consell tendrá que decir algo.
Eso es lo que a nosotros nos preocupa.

Pero insisto y le digo lo de antes, estas explicaciones se las vamos a pedir a la conselleria de medio ambiente, porque, por desgracia, no se las podemos pedir a usted, que sería lo más normal que debería de pasar, que pudiéramos pedirle a usted las explicaciones de todo lo que pasó en ese incendio y por qué pasó en ese incendio.

Seguimos insistiendo que.
.
.
, en lo que a usted le compete, en la actuación no hubo ninguna pega.
En algún incendio podemos a lo mejor poder discutir de la manera en que se actuó o se dejó de actuar, pero en este entiendo que con la velocidad que se actuó y el poco tiempo que duró el incendio, ni siquiera eso.
Creemos que la actuación fue totalmente correcta.

Pero seguimos insistiendo, la política de prevención de este Consell es un auténtico peligro para nuestros montes.

Gracias.

El senyor president:

(Inoïble) .
.
.
Subiela.

Tiene la palabra la diputada senyora Cabedo.

La senyora Cabedo Laborda:

Sí.

Li agraïm al senyor Ángel les seues explicacions.
Coincidim en una cosa, i és que jo també me conec molt bé el Prat -perquè sóc d'allí i me'l conec com la meua palma de la mà- i, efectivament, de vegades n'hi han conflictes d'interessos, però no són tants, perquè, per exemple, mantindre les séquies netes als primers als qui els convé són als mateixos agricultors, perquè una séquia per on fluïx l'aigua beneficia als seus terrenys; no, com ara, que se'ls mor tot el que tenen allí plantat perquè l'aigua està estancada.

Una de les portaveus abans ens ha indicat que en el cas de la marjal dels Moros sí que s'havien dut les accions de manteniment, perquè justament les havia fetes l'ajuntament.
I això el que a mi me planteja és si n'hi han espais naturals on tenen la fortuna de tindre ajuntaments que fan estes accions de manteniment i altres ajuntaments que no.
Quan tanmateix n'hi ha un pla de La Generalitat de vigilància front als incendis forestals on indiquen totes eixes qüestions que abans li he dit: la neteja, arreglar els camins i les sendes, utilitzar les séquies com a tallafocs.
.
.
Per tant, no entenc per què depén de la voluntat dels ajuntaments, quan això ho hauria de fer La Generalitat -entenc.

Sí que és cert que vosté mos ha dit que s'han tret moltes convocatòries perquè els ajuntaments fagen aquestes qüestions, però novament sembla que depén de la voluntat dels ajuntaments.

Efectivament, com ha dit el senyor Subiela, açò depén de la conselleria de medi ambient, però el que jo me plantege, com a responsable vosté dels cossos de bombers, és quan els cossos de bombers li diuen, Â«tenim dificultats per a accedir a eixos espaisÂ», ¿quina resposta els dóna vosté a eixos agents?
En primer lloc, per les seues vides i, en segon lloc, per descomptat, per dur a terme una acció correcta.
Per tant, m'agradaria saber quina resposta els dóna vosté a eixos cossos de bombers.

Perquè totes les persones que estem ací assegudes sabem que açò se fa quan hi ha vent i moltes vegades, de forma intencionada.
Però això no justifica que mos creuem de mans i diguem: Â«Bé, com fa vent i açò ha sigut intencionat, aleshores n'hi ha el que n'hi haÂ».
No, això mos fa tindre uns majors reptes a la forma d'actuar i previndre en aquestes circumstàncies.

I després també m'agradaria que ens explicara el tema de les plantilles dels bombers en el consorci de Castelló.
Perquè, com vosté molt bé ha explicat, en la marjal dels Moros van intervindre tant el consorci de bombers de València com el de Castelló, la qual cosa significa que n'hi ha una bona coordinació entre uns cossos i els altres.

Però, després, tanmateix, per a les coses negatives, diguem-ho aixina, com és.
.
.
, si traure noves convocatòries o no traure noves convocatòries, depén de cada una de les províncies.
Per tant, ahí veiem un poquet que les coses positives sí que.
.
.
, sí que se'ls demana que fagen l'activitat conjuntament, però, després, depenent del consorci de cada u, tenen unes coses o tenen les altres coses.

Açò ho dic perquè ens pareix molt interessant la proposta de tindre un cos únic de bombers.
M'agradaria aprofitar aquesta intervenció per a preguntar-li-ho, perquè ajudaria a continuar coordinant les seues activitats, però després que no fóra.
.
.
, depenent de la voluntat també del consorci que li toca, renovar les plantilles i assegurar que les plantilles no siguen totes majors de cinquanta anys, com passa a dia d'avui en el consorci de bombers i com han vingut dient els periòdics locals, i afavoriria tindre els mateixos criteris al llarg del País Valencià i, per tant, que done igual on se done l'incendi, la gent tindria les mateixes condicions de seguretat per a gestionar i controlar eixos incendis.

El senyor president:

Muchas gracias, señora Cabedo.

Tiene la palabra la señora Marcos, del Grupo Parlamentario Popular.

La senyora Marcos Puig:

Mire, señor Ángel, es que yo le he hecho una serie de preguntas, porque entiendo que usted pertenece a un Consell donde entre ustedes hablan, sobre todo los responsables de prevención y los responsables de extinción hablan, pero no me ha podido contestar usted a ninguna de las preguntas que yo he hecho.

Y yo le hago a usted preguntas de cosas que no son de su competencia, porque se las he hecho a la consellera de medio ambiente y no ha sabido ni siquiera decirme si había un plan de prevención para el marjal dels Moros todavía, o sea, desde el 10 de enero.
Y claro, imagínese la impotencia como diputada, como persona que tiene que ejercer una labor de control al gobierno, que no le hayan contestado ni siquiera a esa pregunta.

Y yo le vuelvo a reiterar a usted.
Entonces, no ha servido de nada el cambio ahora del secretario autonómico, el señor Julià Álvaro.
Seguimos en el mismo inmovilismo, seguimos con la misma carga de combustible que tenemos en nuestros montes.

Y yo estoy muy preocupada, señor Ángel, por nuestros profesionales y usted está muy preocupado también, me consta, por los profesionales.
Y si pasa algo y algún profesional, y si pasa alguna desgracia con algún profesional le mirarán a usted, y a mí eso me preocuparía y mucho.

Por eso yo le pregunto, señor José María Ángel: ¿han realizado labores de prevención, aparte de los 25.
000 euros que solamente ha invertido la conselleria de medio ambiente en el marjal dels Moros?

¿Van ustedes a renovar los planes de prevención de los parques naturales, que hay 17 caducados de los 22 planes de prevención?

¿Le han dicho a usted algo desde la conselleria de medio ambiente?
¿Le han dicho a usted por qué han recortado en un 75% el servicio de limpieza de montes para los presupuestos del 2018?

¿Por qué han recortado en un 50% para infraestructuras de prevención?

Espero realmente que ese cambio de secretario autonómico sirva para algo, señor José María Ángel, porque no nos están dando respuestas desde la conselleria de medio ambiente, y a usted tampoco, señor José María, señor Ángel.

Mire, hasta ahora ha quedado muy patente, muy patente, y no lo digo yo, es que no lo dice el Partido Popular, que la política de protección de nuestro territorio, la política de protección de este Consell es puro postureo, improvisación e inmovilismo.
Y no lo digo yo, lo dice la plataforma forestal, lo dicen los municipios que están dentro de esta plataforma forestal, lo dicen los profesionales, señor José María Ángel, y lo dice la Sindicatura de Cuentas, no lo dice solamente el Partido Popular.

Las últimas declaraciones de la plataforma forestal son demoledoras.
Dicen que la falta de gestión de nuestro monte puede provocar que se vuelvan a producir horrorosas tragedias como el año pasado ocurrió en Portugal.
Y espero, espero que se equivoquen.
Y no lo dice, repito, el Partido Popular.

Yo, cuando le he preguntado por las causas del incendio y ha hablado usted de la investigación, yo soy tremendamente respetuosa siempre con las investigaciones policiales; el que no fue respetuoso en un momento determinado fue el president de La Generalitat.

Mire, en el incendio de La Granadella, y nadie ha pedido perdón todavía ni nadie nos ha dado explicaciones, en el incendio de La Granadella, cuando todavía había una investigación abierta, el señor president de La Generalitat dijo que había un pirómano malnacido incendiando La Granadella.
¡Y era mentira, señor Ángel!
Y nadie ha dado explicaciones sobre eso.
Era mentira, porque luego la investigación policial concluyó que eso no era verdad.
Me alegro, me alegro que de verdad usted apele a la responsabilidad y a la discrecionalidad a la hora de analizar las causas de los incendios.

Y sí, yo he dicho que ha habido desalojos.
Mire, es que si hubiera habido una transparencia con respecto a la gestión de ese incendio antes, no ahora, después de tres meses, yo hubiera sabido que no ha habido desalojos, como usted hoy aquí ha desmentido.
Pero es que los medios de comunicación dicen que había gente desalojada y que la gente lo estaba pasando muy mal, y los propios vecinos decían que estaban angustiados.

Y, por último, quisiera hacerle algunas preguntas que sí que son directamente de su competencia, y que lo dice la Sindicatura de Cuentas: ¿van por fin a asumir directamente ustedes las brigadas de emergencias?
¿Ya han hablado con Tragsa de este asunto?
¿Han informado a los sindicatos sobre este asunto?

Y con respecto a los contratos del servicio de aviones de extinción de incendios, señor José María Ángel, que también la sindicatura dice algo al respecto, alerta de que la falta de previsión por parte de la agencia valenciana de seguridad y emergencias en las licitaciones, pues Avialsa tuvo que prestar sin cobertura legal el servicio…

El senyor president:

Vaya terminando, señora Marcos.

La senyora Marcos Puig:

…haciendo contratos de emergencia -termino ya-con Avialsa sin publicidad ni concurrencia.

Sobre estos contratos la sindicatura dijo que la emergencia no estaba justificada, señor José María Ángel, en la ley del sector público, puesto que hicieron este contrato por una falta de previsión.

Yo quería preguntarle también sobre el contrato del servicio de helicópteros y de brigadas destinadas a extinción, sobre el que también habla sindicatura.
Ustedes han hecho dos prórrogas al contrato anterior que realizó el Partido Popular…

El senyor president:

Señora Marcos.

La senyora Marcos Puig:

La pregunta es: desde el 1 de noviembre del 2017 -y termino- que finalizó la prórroga, en qué situación nos encontramos, señor José María Ángel.
¿Estamos también en enriquecimientos injustos?
¿Cuándo van a adjudicar el contrato?

Gracias.

El senyor president:

Muchas gracias, señora Marcos.

Tiene la palabra la diputada del Grupo Parlamentario Compromís.

La senyora García Muñoz:

Senyor Ángel, moltes gràcies per les seues explicacions quant a la recerca dels responsables que provocaren eixe incendi, perquè clarament se comprova que és un incendi provocat.
Li demanaríem també, com responsable del servei d'emergències, també com el que coordina amb les diferents forces de seguretat del País Valencià, que per favor extremaren els seus treballs per tal de previndre una possible actuació o una possible no-actuació d'aquestes persones o d'aquestos usos del territori que està confrontant amb la marjal perquè no es tornen a produir eixos incendis.

I efectivament li oferim també la col·laboració o parlaré amb l'Ajuntament de Sagunt perquè col·labore amb vostés per tal, diguem, de poder evitar que un desalmat o desalmada torne a provocar un incendi dintre d'una zona natural.

També lamentar la desgràcia d'eixe incendi, que per sort es va produir en època de no nidificació d'aus i, per tant, s'ha afectat el menys possible a la fauna que existix ahí.

I quant al combustible també, insistir que un parc natural i un paratge natural ha de tindre efectivament vegetació, és la raó de la seua protecció i és precisament la riquesa que genera que allí vagen aus i que hi haja suficient aliment com per a tindre una zona aixina de rica.

Sí que és cert que l'estructura de la mateixa marjal dels Moros i les labors de manteniment que havia realitzat l'ajuntament podíem pensar que efectivament enfront d'una desgràcia d'eixe calibre van reaccionar el més ràpid possible i van fer allò que pogueren fer.

Però sí que vull fer una reflexió al voltant de la precarietat que ha ocasionat, efectivament, aquesta desgràcia.
Hi ha una precarietat en la prevenció d'incendis, efectivament.
Hi ha una precarietat també en la gestió de l'aigua i en l'abandó d'eixa gestió i d'eixos recursos hídrics que la marjal necessita per a evitar eixe incendi.
I hi ha una precarietat també quant als serveis d'extinció, perquè en hivern tenen una dotació molt menor que en estiu i que, per tant, hem de fer front a eixa precarietat.
Eixa precarietat en gran mesura ve donada per la situació d'infrafinançament que existix en esta comunitat autònoma, que efectivament ens ve justet finançar l'educació, finançar la sanitat, finançar l'atenció del benestar i el medi ambient o l'atenció al medi ambient, que és la gran oblidada i la gran pagana d'eixa falta de finançament per part de les institucions autonòmiques, però també tornar a ser víctima de les retallades que van produir-se en l'anterior legislatura.
Perquè si hi ha plans de prevenció d'incendis caducats és per la impossibilitat per part del bloqueig del ministeri d'hisenda per a cobrir les quaranta vacants que existixen en el servei forestal i en el servei ambiental, que efectivament porten a terme esta labor.

Per tant, lamentar també i fer una reflexió al respecte de la precarietat que ha ocasionat aquesta desgràcia i que aquesta desgràcia ens faça reaccionar per a treballar en pro de les solucions i no en pro del conflicte.

La zona de la marjal dels Moros és una zona en què hi ha competència municipal, competència autonòmica de diferents conselleries, competència també estatal pel que fa al paper de la Confederació Hidrogràfica del Xúquer i competència privada pels agricultors i els usos que se fa de la mateixa marjal.
Això demana un esforç de coordinació i demana un esforç de cura cap a eixos espais, que efectivament no volem haver de ser els ajuntaments o no volem haver de ser, diguem, els últims, els usuaris de la mateixa marjal, els últims en eixa cadena, els que estem demanant eixa coordinació.

Li demanem, tant a la conselleria com a l'estat, eixe esforç de cura, eixe esforç d'atenció per eixos espais naturals de gran riquesa, com és la marjal dels Moros, per tal que aquest incendi no torne a produir-se.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Muchas gracias, diputada.

Tiene solicitado también el turno de palabra la diputada señora Barceló, por un tiempo de cuatro minutos.

La senyora Barceló Chico:

Gracias, presidente.

Voy a ser muy breve.
Simplemente solicitar y agradecer al señor Ángel que haya comparecido ante esta comisión, sobre todo también agradecerle la transparencia, el que nos haya expuesto los gastos que han ocasionado extinguir este incendio que duró veinticuatro horas, pero que el gasto evidentemente es efectivamente importante, porque eso nos da una idea también de lo que suponen luego los incendios a lo largo del año.

Y sobre todo porque eso también nos tiene que ayudar a concienciar a la ciudadanía de la responsabilidad que tenemos todos en el cuidado del monte y en proteger todo nuestro patrimonio medioambiental.

Sí que, después de escuchar todas las comparecencias, sí que tiene uno la impresión de que no sé si realmente ha habido un interés en conocer exactamente lo que había pasado en este incendio o cómo se había gestionado por parte de la Agencia de Seguridad y de Respuesta a las Emergencias el incendio, que yo creo que, por los datos que ha facilitado y como ha dicho el señor Subiela, creo que no hay nada que decir.
Creo que han sido muy eficaces los medios, creo que se atendió inmediatamente, no se puede pedir un tiempo menor para la reacción.
Creo que en ese sentido no se puede poner ningún pero.

Lo que no entiendo porque al final muchas de las intervenciones se han desviado a cuestiones que ni tienen que ver con las competencias del director general, que está en esta comparecencia, ni por supuesto tiene nada que ver ni siquiera con el incendio.

Yo sé que hay una intencionalidad siempre de querer mezclar la prevención con la extinción de incendios, y a lo mejor cabría recordar que en el incendio del 2012, donde se quemaron 52.
000 hectáreas, la prevención y la extinción formaban parte de la misma conselleria.

Por tanto, creo que respecto de la extinción nada que decir y felicitar a la agencia.

Gracias.

El senyor president:

Muchas gracias, señora Barceló.

Ahora le daremos paso al señor José María Ángel por un tiempo de cuatro minutos para que conteste a los grupos parlamentarios.

El senyor director general de l'Agència Valenciana de Seguretat i Resposta a les Emergències:

Vaig a intentar contestar-los a tots vostés.

Efectivament, sí que me parle amb els bombers i sí que me traslladen que volen millorar les seues condicions, no sols les infraestructures diàries; el que volen és la tipologia de roba, o Â«només volem esta tipologia de vehicleÂ», o d'autobomba, o de caserna per a millorar la resposta, com qualsevol professional en el món del dret o en el món de qualsevol activitat.

I hi ha una vessant que és probablement la possibilitat d'arribar en millors condicions, la isòcrona famosa, per a poder arribar.
I una de les condicions és tindre una comunicació fluida amb qui te pot ajudar per arribar per a fer-ho.
I clar, nosaltres li traslladem.

Quan jo li dia que en aquests moments hi ha 200 unitats treballant als nostres pobles, estos plans directors d'actuació les fa l'autoritat competent, que és la mediambiental, que és la que diu lo que se puede hacer y lo que no se puede hacer.
Açò no ho puc dir jo que no tinc competències en eixa tasca, ni tant sols la conselleria d'obres públiques o la conselleria d'hisenda; ha de ser la conselleria de medi ambient.
I sota la seua supervisió, estes brigades, que estan disseminades al nostre país, actuen en els seus termes municipals amb criteris per a millorar estes condicions que vostés coincidentment han estat tots enumerant.

Què fem en açò?
Dos tasques, perquè el recolzament econòmic ve un de part de l'agència, en què posen infraestructures, vull dir, vehicles, com ens desplacem, uniformitat i formació, eh?
; i, per una altra, l'altra tasca és el foment de l'ocupació, 200 unitats.
I què és el que han de fer?
El que diu la conselleria de medi ambient.
On ho han de fer?
Al nostre medi.
I on he pogut jo participar?
En el que m'han dit els bombers per a poder fer la seua tasca.
És a dir, que si la que està treballant en Cinctorres -dic pobles, perdone, senyora diputada, que igual no és Cinctorres on estan treballant-, en Cinctorres, en Olocau o en qualsevol poble del nostre país i hi ha una unitat, els criteris tècnic s'han produït sempre sota a la supervisió de l'àrea de medi ambient i amb criteris que nosaltres li hem dit un poc en el sentit que vosté dia.

Les relacions que té l'agència amb els tres consorcis són excel·lents, no bones, excel·lents.
El fuego no entiende ni de frontera, ni de término municipal, ni de partido político ni de nada.
I cohabite jo -en fi, no vaig a dir de quin partit sóc perquè se sap-, però cohabite amb un diputat del Partit Popular, de Castelló, amb un diputat del Partit Popular d'Alacant i amb un diputat de Compromís en la província de València.
I tenim els quatre una excel·lent relació, no sols per a poder.
.
.
, perquè això és competència de La Generalitat, la capacitat d'utilitzar recursos d'un lloc cap a altre, sinó en la teorització de com podem fer millor les coses.

Això se traduïx que tots són coincidents.
I entendrà que jo vinc ací a parlar d'extinció d'incendis i no de tasas de reposición ni impedir el acceso a la función pública ni estes coses que les seues senyories coneixen de sobra.
Aleshores, vaig a passar de puntetes per esta tasca, per a no clavar-me en llibres que no m'han demanat vostés.

Però sí que, efectivament, si diem que fan falta mestres, si fan falta metges, si fan falta policies, també fan falta bombers, perquè els bombers se jubilen al voltant de l'èxode de.
.
.
, als cinquanta i tants anys, i eixe accés a la funció pública durant uns anys no s'ha pogut produir.
Però és una tasca que jo ja vaig anunciar i que el president Puig, quan se va entrevistar amb el ministre Montoro li va traslladar no sols que se millorara.
.
.
, això que diuen de millorar el finançament, sinó que posàrem un accent per a accedir a la policia local -que també és una de les meues competències; per tant, m'ho sé ben bé- i per als bombers, perquè és necessari que hi haja.
.
.

Quina dificultat tenim, senyora Cabedo?
És que són tres administracions locals independents, que tenen àmplies competències i que, dins de les seues competències, desenvolupen la seua possibilitat d'accés a la funció pública en funció dels seus criteris, que jo puc conéixer, però no estic en condicions de dir-los.

Crec que tot en la vida se pot teoritzar.
És a dir, si hem teoritzat sobre quin tipus de resposta -terminaré enseguida, presidente-.
.
.
, per a millorar la resposta del ser humà, també podem teoritzar si el tipus de resposta que tenim ara al nostre país és el correcte o podíem anar cap al futur a un altre model.
Vostés eixa acció la tenen.
Vostés poden generar comissions per a reflexionar -jo he sigut parlamentari i hem generat reflexions-.
Jo, si vostés me conviden un dia -que no ha sigut el cas- perquè jo els explique la meua opinió, els la donaré, que no deixarà de ser la meua opinió personal i.
.
.
, bé, ara vinculada a la competència que tinc.

Tots els incendis -el que li volia dir, senyor Subiela-, dels més de noranta, han tingut el mateix denominador, en un mateix paràmetre.
Per tant, tots els condicionants que han pogut tindre ara, els han pogut tindre abans.
És a dir, el que ha passat ara, si és que el terme estava com estava, doncs, fa.
.
.
, en tots els històrics que hi ha hagut, perquè són zones humides, en una complexitat tremenda per a poder donar una resposta.
No estic parlant des de l'àrea de prevenció, però és el que abans se m'havia oblidat.

Jo coincidisc amb vosté, senyora Marcos, que ahí hi ha una sèrie de coses que, en esta tipologia d'incendis, podíem millorar la tipologia de resposta i que, probablement -li ho he dit abans, al principi-, podria haver-hi una millor analítica per a donar una resposta, per tal que en estes zones d'espais tan protegides poguera haver-hi una resposta molt més científica i per a millorar el que després passa.
I ahí, jo, en això, coincidisc.

El síndic.
.
.

El senyor president:

Señor Ángel, por favor, tengo que pedirle que vaya concluyendo.

El senyor director general de l'Agència Valenciana de Seguretat i Resposta a les Emergències:

.
.
.
el síndic ha fet un estudi entre 2011 i 2015 (veus) -coma, coma; coma, coma; déjame que respire en mi intervención- i és de veres que ha posat dos o tres comentaris sobre l'actuació sobre els que tenim.

Els helicòpters estan ara en una situació de preadjudicació, val?
Després, si vosté.
.
.
No fa falta que me'ls demane, que per escrit li faré arribar jo, abans que acabe esta setmana, com ha quedat esta situació perquè vosté la conega perfectament.

Ja me va preguntar com havíem estat treballant en alguna empresa anterior sense tindre contacte.
I jo, com ja li vaig dir en seu parlamentària, li vaig dir que vaig agrair-li, a eixa empresa, que sense ningun problema continuara treballant amb nosaltres, perquè ja (inintel·ligible) .
.
.
en el llibre d'actes, meu, en la meua intervenció, i ho vaig dir.

I també li vaig contestar al comentari que va fer sobre el president Puig sobre el tema de.
.
.
, aquell.
Bé, jo, sense entrar, sí que he de dir-li que jo compartisc amb el president Puig que totes aquelles persones que, sent conscients que n'hi han algunes pràctiques que no es poden fer en uns moments determinats, (veus) eixa situació no es pot produir, siga l'adjectiu que posem cada un.
(Veus) No, ho dic.
.
.

El senyor president:

Señor Ángel, yo creo que la benevolència de esta presidència.
.
.

El senyor director general de l'Agència Valenciana de Seguretat i Resposta a les Emergències:

Muy bien, presidente.
Disculpe.

El senyor president:

…está siendo claramente superada por la locuacidad del señor Ángel.

El senyor director general de l'Agència Valenciana de Seguretat i Resposta a les Emergències:

Muy bien.
Sí.

Yo, presidente, sí, quería.
.
.

El senyor president:

¿Nos quería dirigir una última consideración?

El senyor director general de l'Agència Valenciana de Seguretat i Resposta a les Emergències:

Sí.
Com me consta que el senyor Ponce i algun membre d'esta comissió estan molt interessats en conéixer la tasca.
.
.
, bé, la senyora Beatriu també m'ho va preguntar un dia, sobre la tasca des de l'agència d'emergències en el control radiològic que es produïx en algunes de les àrees competencials -perquè la central no és una (inintel·ligible) .
.
.
-, jo els convide a tots vostés, amb citació del president de la comissió, que per això és el president de la comissió, perquè ens visiten un dia al centre d'emergències i dos col·laboradors externs que té la Generalitat valenciana, que són els dos catedràtics de física de les nostres universitats, passaran una estona amb vostés -tracten-me'ls bé, per favor, perquè, si no, no voldran (inintel·ligible) .
.
.
-.
.
.

El senyor president:

Señor Ángel, no me suelte.
.
.

El senyor director general de l'Agència Valenciana de Seguretat i Resposta a les Emergències:

.
.
.
i els contestaran quina és la tasca que estem fent.
No són les que podria explicar-los jo, perfectament, però sí sota el rigor científic que tenen els dos catedràtics.

Aleshores, com vosté m'ho va plantejar un dia i vosté també m'ho va plantejar, doncs, els esperem en el centre d'emergències de l'Eliana el dia que el president me cite i (inintel·ligible) .
.
.

El senyor president:

Si les parece, lo hacemos al revés.
Que nos de la oportunidad.
.
.
, que nos dirija un escrito el señor Ángel, invitándonos unos días y yo se lo hago partícipe al resto de comisión.

El senyor director general de l'Agència Valenciana de Seguretat i Resposta a les Emergències:

Muy bien.

El senyor president:

Agradecerle al señor Ángel su intervención y las labores de prevención en defensa de los espacios naturales de la Comunidad Valenciana y, en definitiva, de nuestro país, de España, que también somos parte.

Muchas gracias.

(S'alça la reunió a les 12 hores i 25 minuts)