RTVV%182876.07.24%20macro.html





Comissió de Radiotelevisió Valenciana i de l'Espai Audiovisual realitzada el dia 24 de juliol de 2017.
Comença la reunió a les 10 hores i 5 minuts.
Presideix el diputat senyor Marc Pallarès Piquer.
Reunió número 18.

El senyor president:

(Inoïble) .
.
.
la sessió de la comissió de hui, 24 de juliol.
En primer lloc, el senyor secretari passarà llista.
Té la paraula el senyor secretari.

(El secretari passa llista per tal de comprovar si hi ha quòrum)

El senyor secretari:

Presidente, hay cuórum.

El senyor president:

Moltes gràcies.

Donem la benvinguda a la portaveu del PSPV, la senyora Rosa Peris, també.

Molt bé.
I segons consta en l'ordre del dia, el primer punt seria la lectura i aprovació, si escau, de l'acta de la reunió anterior.
No sé si les seues senyories ja han tingut el temps pertinent per fer una ullada i si hi hauria alguna proposta de modificació o algun suggeriment.
(Pausa)

El senyor Ibáñez Bordonau:

En cuanto al acta, no, señor presidente.
Lo único hacer notar, como ya hemos dicho en algunas ocasiones, que, desde el mes de octubre, no hay un Diario de Sesiones de esta comisión colgado.

Y, dada la premura que todos ustedes quieren dar a este proceso, parece un poco ridículo -y perdóneme la expresión- que desde el mes de octubre no haya un Diario de Sesiones con el que poder seguir lo que aquí ha estado pasando.

El senyor president:

Sí, és un tema que s'ha pactat ja en la mesa de les Corts Valencianes i que esperem que en breu puga agilitzar-se.
Pot constar en acta també l'apreciació del senyor Ibáñez.

Compareixença de la directora general de la Corporació Valenciana de Mitjans de Comunicació, senyora Empar Marco Estellés, per a explicar el disseny de la plantilla que vol implantar en la nova radiotelevisió pública, sol·licitada pel Grup Parlamentari Ciudadanos (RE número 60.
696) i aprovada per la comissió en la reunió de 26 de juny de 2017

El senyor president:

I ara donaríem per aprovada l'acta de la sessió anterior.
I passaríem, per tant, al segon punt que és la compareixença de la senyora Empar Marco, directora general de la nova radiotelevisió pública, per a expressar el disseny de la plantilla que vol implementar en la nova radiotelevisió, sol·licitada pel Grup Parlamentari Ciudadanos, amb número de registre 60.
696.

Per tant, donem la paraula a Empar Marco.
Benvinguda.

La senyora directora general de la Corporació Valenciana de Mitjans de Comunicació:

Gràcies, president.

Bon dia, senyores i senyors diputats, companys de la premsa.

El dia 1 de març passat vostés em van atorgar la confiança per a dirigir els mitjans públics de comunicació valencians.
Ha transcorregut poc més de quatres mesos i ara torne a comparèixer davant vostés a petició del Grup Parlamentari de Ciutadans, que m'ha fet una pregunta molt concreta que respondré en esta primera intervenció.

Però abans em permetran que els expose el que hem estat fent durant estos mesos, durant este temps.
Com ve fixat en seu parlamentària, com estaven les coses quan vaig arribar, què hem fet, com estem a dia de hui i què farem a partir d'ara, sempre comptant amb el suport d'esta cambra que, aprovant la llei del servei públic de radiodifusió i televisió d'àmbit autonòmic, ha demostrat interés per recuperar el servei públic de ràdio, televisió i mitjans audiovisuals.

Senyories, vostés estan acostumats que per esta comissió han passat els diferents directors generals de Radiotelevisió Valenciana.
Des de la seua creació en 1984, i des de la seua posada en marxa en 1989, un director general en succeïa un altre en una carrera de relleus, però sempre amb el mitjà en marxa.

En el nostre cas, el que ha passat és que jo he apujat a un mitjà aturat.
Aturat perquè no emet, però també aturat en el temps perquè, en els quatre anys que han passat des que es va tancar la Radiotelevisió Valenciana, el món de la comunicació s'ha girat com un calcetí, s'ha transformat.

Amb això estem fent front des del primer dia.
L'edifici de Burjassot l'hem de posar al dia.
Estem en un edifici de trenta anys, en el qual durant els quatre anys no s'ha fet cap inversió o molt poqueta.
Cal algunes obres i reparacions.
I, ara mateix, anem fent l'urgent, perquè tot no es pot fer d'un colp, però s'ha de fer.
I en això estem: estudiant pressupostos i encomanant-los.

El contenidor és important, però el contingut també.
Tecnològicament, el centre de producció de Burjassot s'ha de dotar dels equipaments necessaris per a oferir els serveis i la qualitat que necessitem.
Es tracta d'inversions molt importants.
En el pla estratègic tecnològic que hem dissenyat hi ha més d'una vintena d'actuacions imprescindibles.
El projecte de multicontinuïtat és l'únic publicat i adjudicat.

La setmana passada, els enginyers que treballen en l'elaboració dels plecs de condicions d'equipament en van acabar sis.
Ara estan en procés que l'administració, que contractació, els acabe de revisar.
Són plecs de molts diners i són diners públics.
Per tant, s'han de fer amb les millors condicions possibles i es miren amb lupa, sempre controlant les inversions.

Es tracta del plec de producció, el que dóna suport a l'equipament d'edició d'informatius i programes; el plec d'equipament de la ràdio; el plec de capçalera, que és el que convertix el senyal de televisió en TDT, que s'ha de renovar; el plec per a condicionar les sales de control central i d'ingesta; el plec de la plataforma multimèdia i el plec de l'ampliació robòtica de l'arxiu, imprescindible perquè l'arxiu continue funcionant.

Permeta'm que els diga que s'ha d'estudiar les millors opcions que hi ha al mercat, mirar com funcionen els equipaments, com és el cas dels programes d'edició, on s'ha de mirar molt bé que integre els processos d'edició de ràdio, televisió i web.
Això, lògicament, fa que el procés siga més lent.

De la resta d'actuacions, la microinformàtica, l'adequació de platós, el muntatge de delegacions, els diré que estem preparant la incorporació del personal laboral que ha d'entrar amb la borsa del treball de la corporació i, posteriorment, el de la societat.

Si no tenim personal, tampoc podem anar més de pressa.
I encara així els assegure que cada dia allarguem les hores per a accelerar els motors.
I a la vegada que s'està fent tot això, estem treballant en molts altres fronts també necessaris per a posar en marxa els mitjans.

Vostés, senyories, saben que, en estos mesos, s'ha avaluat i s'ha informat els projectes presentats a la consulta del mercat llançada per la secretaria autonòmica de comunicació en els diferents gèneres.
És un procés que du el seu camí.

Però ara s'han de dissenyar els continguts i avaluar-los amb criteris de graella, amb criteris de programació.
La pregunta que ens hem de respondre és: ¿què és el que volem i anem a oferir als valencians i a les valencianes?

Tenim la intenció d'oferir una graella en la nostra plataforma multimèdia, que ja saben que inclou televisió, ràdio i web, que siga potent, que siga atractiva i, per descomptat, que tinga qualitat.
És una necessitat després de tanta sequera, després de tantes expectatives i de tantes ganes.

Bé, hem elaborat un procediment de contractació transparent -(tus) perdó-que l'hem penjat a la web de la corporació.
L'hem presentat al sector audiovisual i agrada.
Els representants del sector audiovisual valencià, que tant malament ho han passat en estos últims anys, han vist amb la reobertura dels mitjans públics, la clau de volta a través de la qual reiniciar les seues activitats, reeixir com a empreses i ser capaces de continuar treballant dins i fora del nostre territori.
Amb ells hem parlat.

Des del primer dia hem tingut les portes obertes de Burjassot i ara la interlocució és ben fluïda.
Hem obert a través de la web -i així ho hem comunicat a les empreses- una convocatòria de ficció.
Com els deia, pensem en criteris de graella i amb la contractació continuada de continguts.

Enguany tenim previst encomanar continguts per a cobrir més de 4.
000 hores només de televisió, a banda, ràdio i web.
Amb això hem calculat que donarem faena al menys a 800 persones del sector.
Obrirem finestres perquè les productores presenten material.
Com els he dit amb criteris de graella i programació, amb les necessitats i els criteris dels nous mitjans.

Els assegure, senyories, que tenim moltes ganes de començar a emetre.
S'ha treballat en el disseny de la redacció d'informatius.
En estos quatre mesos hem llançat el concurs per al disseny de la nova redacció.
Cal llavar la cara a aquella redacció.
I els assegure que és un disseny operatiu, sostenible i absolutament necessari per a implantar la redacció integrada.

Ara s'han d'executar les obres.
A la seu de Burjassot, en un mateix espai, conviuran els periodistes de tots el mitjans d'À Punt, a més de càmeres, els lingüistes, els grafistes.
.
.
,tots els actors que han de treballar en els serveis informatius.
Treballaran junts, compartint espai, compartint informació i treballaran de manera indistinta per a qualsevol de les finestres, a través de les quals els ciutadans s'informaran quan estiguen en marxa.

En això estem treballant, senyories, en preparar i dissenyar l'arquitectura dels informatius i dels programes informatius.
Preveure quins seran els fluxos de treball i com incardinarem el treball dels periodistes arreu del territori.

Com els vaig dir en l'anterior compareixença, tenim el compromís de garantir el dret a la informació veraç, al pluralisme polític, social, cultural i religiós, i tenim la filosofia que hem de partir de la prioritat en l'anàlisi del punt de vista valencià, informació de proximitat, perquè és des de la proximitat com s'ha de tindre i com hem de tindre una mirada cap a la globalitat.

I ja s'ha elaborat el llibre d'estil.
S'ha fet a través d'una comissió participativa que ha comptat amb membres del consell rector de l'Acadèmia Valenciana de la Llengua, de les universitats, de la Direcció General de Política Lingüística, a més de dos periodistes que pertanyen a generacions diferents.

El llibre d'estil és a l'abast de qui vulga fer aportacions.
I, fins ara, s'han fet aportacions i molt bones, molt bones, quasi totes amb voluntat de millorar el document.

El llibre d'estil contempla no només temes lingüístics, també deontològics, també aquells aspectes relacionats amb el tractament de les minories, de les dones, de la violència.
Un text, per cert, que ha rebut moltes bones crítiques per part de destacats membres de la comunitat universitària.
S'ha fet un bon treball i amb temps rècord.
N'estic molt agraïda a les persones que ho han fet possible.

Sense eixir de l'àmbit acadèmic, sabran que fa nomes dos setmanes vàrem signar un conveni marc amb les cinc universitats públiques valencianes per a col·laborar estretament.
És la primera volta que es fa una cosa així.

El conveni té el vistiplau del Consell de La Generalitat que el va aprovar en ple.
I això no quedarà en paper mullat, perquè estem treballant de manera fefaent per a detallar quines seran les prioritats i per on començarem.

Hem arribat als primers acords per a fer formació en nous llenguatges audiovisuals, per a reforçar els perfils dels treballadors que s'incorporen a l'empresa.
Si recorden, senyories -els ho vaig anunciar en la primera compareixença-, és importantíssim imbricar els mitjans públics en la societat valenciana.
I per això este acord, que és el primer de molts altres que arribaran.

Saben vostés que el consell rector va encomanar el desenvolupament de la marca À Punt i ja els anuncie que, passat l'estiu, es farà una presentació pública a la qual estic segura que el consell rector els convidarà a tots.

I tot això que els estic contant, senyories, ho estem fent sense personal, ho estem fent sense personal propi.
Fins al 12 de juliol no vaig poder proposar al consell rector el nomenament dels tres càrrecs d'alta direcció que han de dirigir les tres grans àrees de gestió de la societat: l'àrea d'explotació i enginyeria, la de continguts i programació i la d'informatius.
Una setmana abans havia nomenat la cap d'administració de la corporació.
Els tràmits administratius són lents.
Crec que vostés, senyories, en són ben conscients.

Com saben, en el moment de creació de la corporació i la societat, no es va establir cap mecanisme que facilitara la posada en marxa de la maquinària administrativa de l'empresa.
Per tant, encara no disposem de personal propi per agilitzar la publicació dels plecs per a dotar tecnològicament els mitjans, com els explicava fa un moment.

No disposem de cap personal bàsic d'administració que atenga el telèfon, que faça fotocòpies o que coordine agendes.
Hem hagut de fer front a tot això, a tota esta situació.
I per això s'han hagut de fer prestacions de serveis per a engegar una part de la maquinària, les actuacions que els acabe d'explicar i d'altres.
Totes absolutament justificades.

De Presidència de La Generalitat ens han dotat.
.
.
, ens han donat suport els funcionaris que estan dedicats a eixa tasca, a fer costat a les entitats de nova creació.

Bé, senyories, la pregunta del representant del Grup de Ciutadans, el senyor Subiela, té a veure amb el disseny de la plantilla.
Ara en parlarem.

Com saben, la llei de servei públic de radiodifusió i televisió d'àmbit autonòmic diu explícitament que els serveis informatius, per la seua funció de servei públic, els ha d'elaborar personal propi de la casa.

Des de la direcció general considerem, considere que els continguts, els programes culturals, d'entreteniment, de divulgació, els infantils, els dels joves, també són un servei públic.
I tot i com els vaig dir fa un mesos, els encomanarem a empreses externes, els nostres productors executius i gestors de contingut vigilaran la qualitat dels guions, l'adequació dels temes que es tracten, el respecte al llibre d'estil, a la carta de valors infantils i juvenils.
Ho fem perquè creiem absolutament necessària eixa supervisió.
Sabem que estem treballant amb diners públics, i això ens mereix molt de respecte.

La plantilla que he plantejat és equilibrada.
Els treballs són molt específics i molt concrets.
Els han de fer persones especialitzades.
En les borses de treball, que espere que prompte pugam convocar, hi ha llocs de treball que en l'anterior Radiotelevisió Valenciana no existien, que en l'anterior Radiotelevisió Valenciana no existien, como ara són experts en xarxes socials, o experts en posicionaments web o experts en periodisme de dades, ENG, productors executius que supervisen els continguts de ficció, d'entreteniment, enginyers desenvolupadors d'aplicacions, analistes programadors.
.
.

I, en canvi, en l'anterior empresa hi ha havia oficis que ara no són a la nostra relació de llocs de treball o que s'han reduït sensiblement.
La relació de llocs de treball, la RLT, no està feta per afavorir ningú ni per a crear cap monstre.
Sóc la primera que és molt conscient que no puc repetir els errors que, lamentablement, van portar Canal 9 al fracàs.
M'han de creure que ho tinc present cada dia.

La RLT que he presentant s'adequa al projecte al qual vaig concórrer a la plaça i que el consell rector va aprovar.
Ho vaig dir en seu parlamentària fa quatre mesos: quan tots el mitjans estiguen oberts i a ple rendiment, la plantilla que serà necessària és d'al voltant de 500 persones.

Per tant, és una plantilla que anirà incorporant-se paulatinament, segons les necessitats i les finestres que anem obrint, segons les hores d'emissió que decidim.
Però és la que fa falta amb el model que vostés aprovaren i la que considere idònia amb el desenvolupament del model que he proposat.

Senyories, som mitjans de comunicació audiovisuals, vint-i-quatre hores oberts.
Hem de donar un servei públic digne, modern, a l'altura que ens mereixem els valencians i les valencianes i, com he dit, acord amb la llei que vostés van decidir i aprovar.
Això no es barat, ho saben.

Però és una necessitat que tenim, com tenim escoles o hospitals.
Necessitem mitjans públics que siguen el nostre reflex, que parlen amb la nostra llengua, que conten què ens està passant i que ens facen visibles cap a dins i cap a fora.

La relació de llocs de treball està feta amb rigor.
Hem calculat quant de personal requerixen els informatius.
No és una plantilla feta a ull.
Darrere de cada demanda hi ha un treball fet de necessitats.
De quants recursos requerix la redacció per omplir les notícies a la televisió, a la radio i a la web dia rere dia, amb torns de matí, de vesprada i de nit, de dilluns a diumenge.
I quins són els recursos humans que haurem de tindre per als programes informatius.

Quan comencem no pararem i no hi haurà excuses, no podrem dir: Â«Avui no fem informatiu perquè no hi ha periodistes, perquè no tenim càmeres, perquè no hi ha realitzadors.
Â» Dotar-nos d'una plataforma multimèdia vol dir dotar-nos d'experts i, per tant, d'un equip de tècnics especialitzats, menut però especialitzats, que aporten valor afegit a l'empresa.
Eixa és la realitat que hem contemplat.

Els acabe de retratar la situació en què ens hem trobat al centre de producció de Burjassot, senyories, què estem fent i com.
I he respost a la pregunta del representant del Grup Parlamentari de Ciutadans.

Però estic segura que vostés, senyories, es preguntaran la mateixa qüestió que es pregunta tothom: ¿quan emetem?
Anem a situar-nos en l'escenari que els he descrit.
Hem de fer les obres de reparació de l'edifici que esperem puguem fer ara a l'estiu, durant agost.
Han de fer-se les obres d'execució de la redacció, que també esperem que puguem fer només estiga enllestit el plec de condicions administratives.

Eixe plec està condicionat al personal que ha d'arribar a la corporació o, si eixe personal tarda en incorporar-se, buscarem alternatives, com estem fent en totes les situacions.
Els plecs de condicions de l'equipament tecnològic que s'han acabat i que estan de procés de revisió administrativa, pràcticament enllestit, són dels més importants.

Recorden que els he parlat de la ràdio, dels sistemes d'edició, de la capçalera, de la multimèdia.
Si es publiquen en uns dies, entrem en un procés de quaranta dies de termini perquè es presenten licitacions.
Després, han de resoldre i implantar els sistemes, alguns dels quals ja sabem que tardaran tres-quatre mesos.
Facen el càlcul, senyories.
És complicat que comencem abans que acabe l'any.

I, a més, els recorde que encara no tenim personal.
La RLT està a punt de ser presentada al consell rector per a la seua aprovació una vegada acabats tots el tràmits administratius que han durat mesos.
Quan això passe, que serà esta setmana, la societat podrà obrir les borses de treball temporal.

Esperem que, mentrestant, els informàtics de la direcció general de tecnologia hagen acabat el mecanisme d'autobaremació, també està pràcticament a punt.
Saben que eixe mecanisme és imprescindible per poder gestionar les borses.
I encara així, l'experiència que estem tenint amb la borsa de la corporació se'ns presenta ben complicada.
I els torne a dir, els torne a recordar que esta borsa de la corporació s'està gestionant sense personal administratiu.

Senyories, quan em vaig presentar a la direcció general, només tenia un objectiu: obrir i emetre, i eixe continua sent el meu objectiu.
Intente reobrir els mitjans i emetre amb les millors condicions.
La primera condició és disposar de personal, també de continguts nous, de la tecnologia À Punt, d'un edifici preparat per a rebre personal, habitable.

Ens colarem per qualsevol escletxa que amb garanties acurte els terminis d'emissió, els ho garantisc, almenys, amb alguns dels mitjans, perquè eixe és el nostre objectiu, l'únic objectiu: emetre.

Gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies.

És el torn ara dels grups parlamentaris.
Per tant, en primer lloc, té la paraula el Grup Parlamentari Ciudadanos.

Té la paraula l'il·lustre diputat, el senyor Antonio Subiela.

El senyor Subiela Chico:

Gracias, presidente.

Bueno días, señora Marco.

Mire, voy a intentar centrarme todo lo que pueda en la pregunta que aquí la trae.
Luego usted ha sacado muchos más temas que me gustaría, si tengo tiempo, también preguntarle sobre ellos.
Me gustaría que la respuesta que ha dado a mi pregunta ha sido muy escueta.
Quisiera ver si me la pudiera ampliar con las respuestas a mis preguntas.

Vamos a empezar por el tema del libro de estilo que usted ha sacado aquí.
El libro de estilo, que debería ser o debe de ser un conjunto de normas éticas y estéticas de cómo se tienen que hacer las cosas en la nueva corporación, se inmiscuye, por lo menos para nosotros, sorprendentemente, en la selección de personal, en el momento en que le da un veto al comité de redacción para el nombramiento de la jefa de informativos.

No entendemos muy bien por qué el libro de estilo se mete en este aspecto.
No vemos problema en que el comité de redacción pueda tener o no pueda tener veto, pero no entendemos por qué el libro de estilo se mete en esta cuestión.
Nos gustaría saber usted qué piensa sobre esto.

Además, cuando el libro de estilo resulta que la primera jefa de informativos que ha sido nombrada ha sido partícipe de la creación de este libro de estilo.
Es algo que también nos sorprende.
Más que nada porque nosotros siempre hemos defendido que aquí, en este proyecto, no solamente hay que hacer, sino hay que parecer y es mucho más importante a veces parecer, en este caso, que hacer, por todo lo que llevamos detrás.

Entonces, nos empiezan a preocupar de este nombramiento varias cosas, ¿no?
, sobre todo, por el tema del parecer.
Porque, claro, parece que tú hayas hecho las normas y luego te nombres.
Eso es un poquito.
.
.
queda un poquito extraño.
Me hago las normas y luego me nombro y, por lo menos, ya veremos después, pero de momento tengo mi puesto blindado.

Luego, la persona que ha dirigido la comisión de este libro de estilo resulta que es amiga de la jefa de informativos.
Parece esto que sea una colla d'amics lo de este proyecto y es un mensaje que también nos preocupa que se distribuya a la sociedad.

Nosotros.
.
.
A ver.
¿Cómo decir esto sin faltar porque es complicado?
Lo primero que sale con el nombramiento de esta persona, de la jefa de informativos que usted propone y el consejo rector aprueba, es que tiene una vinculación política con Compromís.
Y, claro, es la jefa de informativos.
La jefa de informativos plurales e independientes y apolíticos o despolitizados que tiene que haber.

Entonces, eso también nos preocupa que demos esa imagen.
Encima, apoya la candidatura del señor Chambó, que es el que lleva la comisión del libro de estilo en las primarias de Compromís.
Entonces, no sé si usted sabe si esta señora también apoya la opinión que tiene el señor Chambó del sector periodístico valenciano, a los que llama Â«discapacitados mentales, una porquería, basura mediática, una vergüenza de periodismo, imbéciles.
Â»

Claro, que la jefa de informativos, la primera jefa de informativos piense esto del sector periodístico valenciano realmente nos preocupa.
Igual que, claro, si el señor Chambó tiene razón, ¿cómo se va a evitar que esta calaña de periodistas entre en la nueva radiotelevisión valenciana?
¿Cómo lo van a hacer ustedes?
¿En el comité de selección de los periodistas que formen la redacción van a estar el señor Chambó y la nueva jefa de informativos para evitarlo?
¿Cómo se va a hacer?
Eso es algo que nos preocupa.

Luego, sobre la estructura que usted ha presentado, primero, me gustaría saber si ya ha llegado a un acuerdo con los sindicatos con esa estructura, si ya la tienen aprobada.
Usted hablaba de una plantilla equilibrada y me llegan rumores de que es precisamente eso la duda que tienen los sindicatos para aprobarla.

Pero la filtración que llega -porque solamente tenemos una filtración que se publicó en el periódico Levante- nos genera dudas y quisiera ver si nos podría confirmar si son así o no.
Primero, lo del tamaño.
Usted defiende que hacen falta 500 personas para hacer un trabajo digno y moderno.
Desde nuestro grupo parlamentario sabe que defendemos, y no es una idea (intel·ligible) .
.
.
 modelo digno, moderno, de calidad, sostenible y plural con no más de 300 personas, pero entendemos que ahí diferimos y lo entendemos.

Pero lo que no entendemos es cómo el 60% del presupuesto de la tele va para el personal.
¿Cómo se mantiene eso?
¿Eso realmente es un proyecto, un modelo nuevo?
Porque a nosotros nos huele al mismo modelo que había antes.
¿Cómo han calculado ese coste de la plantilla?
, porque no nos acaba de cuadrar.

En la filtración -repito-, en la filtración que sale.
.
.
, se publica en el periódico Levante pone que, en los requisitos, sí que se pide experiencia profesional para los puestos técnicos, pero no se pide experiencia profesional para las subdirecciones.
¿Es eso cierto, señora Marco, que eso es así?

También se habla de que hay doce plazas de asesores lingüistas a los que se les pide el título de filología, pero no hay lingüistas para el inglés, porque se les pide únicamente el nivel B1.
Nos da la sensación de que, para un proyecto moderno, que tiene que estar basado sobre todo en la plataforma digital -no sé si es cierto esto-, pero nos da la sensación que nos falta también lingüistas con el título de filología inglesa.

Vemos, con el tema de los requisitos lingüísticos, que hay subdirecciones que se pide el B1, pero en otras subdirecciones se pide el C1 o en otras directamente se elimina.
O que se pide el mismo requisito lingüístico, el C1, para los auxiliares administrativos que para los periodistas que van a ser la voz y la imagen de la televisión.

¿Es eso cierto, que a los periodistas se les exige…?
Porque nos da la sensación de que no está equilibrado lo que pedir el mismo nivel de valenciano para los periodistas que para los auxiliares administrativos.

También quería preguntarle: ¿qué le parece a usted…?
Usted ha trabajado en el mundo periodístico hasta hace cuatro o cinco meses y tal, más o menos sigue haciéndolo, o lo hará cuando se pueda emitir.
Pero ¿qué le parece a usted la impugnación que han realizado sus compañeros, sus anteriores compañeros, la Unió de Periodistes, sobre la bolsa temporal?
¿Está usted de acuerdo con esa impugnación?
¿Qué se ha hecho mal para que sea impugnada la bolsa de trabajo?
¿Qué opina usted sobre ello?

También me gustaría, ya que usted ha sacado algunos temas aparte de la plantilla, usted ha dicho que está.
.
.
el edificio de Burjasot está aturat en el temps.
Quisiera preguntarle algo muy concreto: ¿hoy podría emitir de alguna manera Burjassot?
¿Hoy se podría emitir de alguna manera alguna señal?
Más que nada porque aquí se ha dicho muchas veces que, simplemente apretando un botón, se podría empezar a emitir ya.
Quisiera saber si se puede emitir, en qué condiciones y de qué manera.

Y, por último, y algo que siempre nos ha importado mucho, el tema de los contenidos.
Llevamos un año o año y pico oyendo hablar de evaluar contenidos.
Usted ha hablado aquí que ya parece cerca, que se pueden crear 800 empleos en el sector audiovisual.
Eso sí nos parece a nosotros importante y nos parece esencial,pero ¿cuándo?
Usted sigue hablando otra vez de evaluar contenidos.
¿Cuándo se va a inyectar dinero en el sector audiovisual y cuándo se va a empezar a generar empleo en el sector audiovisual valenciano?

Gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Subiela.

Continuem amb el torn dels grups parlamentaris.
És ara el torn del Grup Parlamentari Podemos-Podem.

Té la paraula el síndic l'il·lustre diputat senyor Antonio Montiel.

El senyor Montiel Márquez:

Bon dia, senyora Marco.

Moltes gràcies per la seua exposició.

La veritat és que, tenint en compte que el seu nomenament es va publicar el 21 de març al DOGV, a penes han passat quatre mesos, crec que s'ha encarrilat el treball i s'ha fet un gran esforç per a intentar ordenar els passos cap a la reobertura d'una nova radiotelevisió valenciana.

De tota manera, en el que vosté ha plantejat jo note algunes qüestions que m'agradaria resoldre amb vosté.

En primer lloc, quan vosté ha fet la descripció dels plecs de producció, d'equipament de ràdio, de capçalera, de condicionament de sales, de plataforma multimèdia, robòtica, de l'arxiu, etcètera, jo, la veritat, m'he quedat pensant si algunes coses no s'haurien pogut fer molt abans.
Fins i tot abans del seu nomenament.
Fins i tot moltes coses jo crec eren que tan elementals, tan elementals.
.
.
, s'havia parlat tantes vegades de elles, des de feia un parell d'anys, que la veritat pense que es podrien haver avançat fa molt de temps.

De tota manera, en concret, en el que són les seues responsabilitats des de que es va fer càrrec de lloc de directora, sí que voldria destacar tres o quatres aspectes que crec que li pertoquen més directament.

En primer lloc, el tema dels contractes amb les productores precisament, la creació d'ocupació.
Vosté ha parlat que la convocatòria.
.
.
-m'ha semblat entendre- que la convocatòria de ficció, les 4.
000 hores de televisió, podrien donar treball per a unes 800 persones.
M'agradaria saber en quin estat estan les contractacions, si ja s'han signat, quina és la pròxima onada per a signar i quines són les convocatòries.
Si totes les convocatòries les va a fer ja directament la radiotelevisió valenciana, la societat, i fins on va a continuar aportant el seu treball al consell consultiu.

Per una altra banda, m'agradaria saber si de la mateixa manera que s'ha avançat en el llibre d'estil i en algun altre document, si s'està avançant en la regulació del consell de la ciutadania i també en aquells cinquanta punts de control que vosté ens va oferir com a una gran novetat el dia 1 de març perquè Les Corts pogueren fer un seguiment del treball i del compliment dels objectius de la nova radiotelevisió.

M'interessa també si s'ha avançat alguna cosa en els convenis amb entitats que vosté va oferir també l'1 de març en relació amb les emissores que ja existien -comarcals, etcètera- de radiotelevisió.

I, després, m'interessa molt quines són les garanties reals en matèria de producció pròpia, perquè, mentres el senyor Subiela i algunes altres persones pensen que, en fi, açò de la plantilla se.
.
.
, o una radiotelevisió del segle XXI, es pot fer amb una plantilla reduïda, en canvi, altres persones, altres experts opinen que no està garantida la producció pròpia en una plantilla com la que vosté va avançar, de 200 periodistes, 155 tècnics.

I m'agradaria tindre la seguretat de que la producció pròpia ocuparà un lloc destacat dins del disseny de la nova radiotelevisió.

I especialment m'agradaria tindre garanties que els informatius mai, tal com diu la llei, seran, ni directament ni indirectament, ficats en mà de productors o d'empreses privades, encara que siga per a treballs que es puguen entendre inicialment com a auxiliars.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Gràcies, senyor Montiel.

És ara el torn del Grup Parlamentari Compromís.
Té la paraula el diputat el senyor Josep Nadal.

El senyor Nadal Sendra:

Moltes gràcies, senyor president.

Moltes gràcies, senyora Empar Marco, per vindre una volta més a esta que és sa casa.

Començaré fent-li algunes preguntes, alguns dubtes que tinc sobre el tema pel qual el grup de Ciudadanos li ha fet vindre.

Després, en la segona intervenció parlarem d'algunes coses més, perquè trobe que també és interessant, com ha fet vosté, parlar de moltes preguntes que tenim en ment, pel que fa a l'obertura de la corporació, més enllà del tema del planter de treballadors, que ha sigut durant molt de temps el tema estrella.
Però jo començaré parlant d'això.

En la provisió provisional de places, hi ha hagut algunes crítiques des de certs sectors, sobretot perquè aquells aspirants que més nota han tren al final, eren alguns dels que tenien responsabilitat, d'alguna manera, tant en informatius com la gestió de continguts o gestió econòmica de l'antiga RTVV.
I això ha despertat els dubtes i les incerteses d'una part de la societat que ho han criticat.

M'agradaria que donara vosté, com a directora, la seua opinió sobretot per a tranquil·litzar a tots.
I també per a si.
.
.
, el company de Podemos, Antonio Montiel, estava dient que també donarà la seguretat que les productores privades no arribarien mai a tindre part en els informatius, des de Compromís pensem que això és també molt important.

També, per exemple, i encara que sone un poc bast dir-ho, que mos done vosté la seguretat que Lluis Motes no serà director dels nous informatius À Punt.
Ni Lluis Motes ni ningú que haja fet la faena tal com la va fer ell en el seu moment.

Després d'això, sobre la prohibició de places, i sobre tot en estes crítiques, li ho vam preguntar i això.
.
.
, ens agradaria saber si s'ha reunit amb la Unió de Periodistes, si pensa fer-ho.

També mos agradaria saber quin percentatge de treballadors es cobrirà a través de borses temporals i quin percentatge de la plantilla del total suposarien i en quin moment es faria este canvi de borses de la plantilla temporal a plantilla definitiva, si ho tenen pensat açò.

I també d'alguna manera perquè he vist crítiques per les dos parts.
Per un costat, perquè molta gent que ha entrat a nivell provisional pensen que després els serà més complicat accedir a la plaça definitiva perquè ja estaran treballant i tal.
I després, per una altra part, de gent que no ha entrat i pensen que els serà més difícil entrar perquè n'hi han uns altres que ja estan dins.
M'agradaria que ens explicara un poc açò.

Després, quins criteris es pensen seguir per a la convocatòria de proves selectives definitives, si seran semblants a les provisionals i si anirà en consonància amb la futura llei valenciana de la funció pública.

També ens agradaria preguntar-li, per acabar, si s'ha plantejat l'opció que.
.
.
-això ho vam preguntar al president del consell rector i, en principi, ho va deixar obert; mos agradaria preguntar-li-ho a vosté també-, si s'ha plantejat l'opció que existisquen proves selectives eliminatòries per a passar a la fase de baremació de mèrits en les borses definitives de treball, com passa en altres llocs similars a l'administració valenciana o es farà a l'inrevés.

M'explique: si es faran primer les proves selectives eliminatòries o es faran després, abans de passar a la fase de baremació de mèrits o es farà primer la fase de baremació de mèrits abans de les proves selectives.

Per últim, bé, del tema este dir-li que ha dit vosté que un dels seus leitmotiv és no repetir els errors del passat, que la relació dels llocs de treball està fet amb rigor.
Dir que, des de Compromís, estem totalment convençuts d'esta afirmació, que té el nostre total suport, que confiem en el seu criteri i en el consell rector i que estem convençuts que els treballadors que eixiran de tot este procés seran els millors possibles per al nou ens.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Nadal.

És el torn ara del Grup Parlamentari Socialista.
Té la paraula la il·lustre diputada la senyora Rosa Peris.

La senyora Peris Cervera:

Gràcies, president, senyora directora.

Nosaltres també som conscients que vosté no succeïx una direcció anterior.
És més, mos atreviríem que ni tan sols comença de zero.
Som conscients de la dificultat amb què vosté s'ha trobat i, a més, avui ens l'ha tornat a relatar.

A mi també me ve al cap una pregunta perquè durant tot el tràmit d'elaboració de la llei es deia.
I jo li pregunte si en l'equip actual o en la infraestructura que vosté s'ha trobat es podia haver començat a emetre À Punt.

Volguera també preguntar-li si vosté creu que el pressupost de la societat és adequat a la plantilla que proposa.
És a dir, a través dels mitjans de comunicació ja hem conegut la seua proposta de RLT, que està pendent d'aprovació i que, pel que sembla, té algun entrebanc.
en relació amb els representants dels treballadors.

M'agradaria preguntar-li, si vosté poguera contestar-me, si considera que eixe pressupost seria adequat a la plantilla que vosté proposa.

També m'agradaria preguntar-li quant es destina i com es repartiria la resta del pressupost que no es plantilla, perquè també en el debat de la llei nosaltres volguérem deixar clar que no a soles era l'estructura pròpia de l'administració, sinó que també anàvem a ser com un trampolí per a fomentar el sector audiovisual.
I això, directora, sense pressupost tampoc és possible.

I, per tant, si creix molt el pressupost dedicat al personal propi, és de veres que decreix el pressupost destinat a altres àrees.
Aleshores, m'agradaria també preguntar-li com repartiria eixe pressupost.

I és de veres, directora, que tenim canvis molt importants.
En el món de la televisió diuen que los retos son inminentes, los cambios no sé cuántos.
Si és així, ¿vosté creu que la plantilla que vostés estan proposant, la RLT que planteja i el pressupost que disposa, estaríem en condicions de poder dir que À Punt està preparada per a enfrontar-se a eixos reptes del futur?
¿És la televisió que demanem i que ens ficarà en primera línia d'eixos canvis que s'estan produint en la televisió?

Directora, ¿està plantejant només un canal de televisió?
És una pregunta que m'agradaria.
.
.
, si té la resposta.

I, després, en l'última part, en relació amb les borses de contractació temporal, crec recordar que han parlat que són contractacions d'un any.
Si estic equivocada, me rectifica ara immediatament.
I, per tant, si així fóra, que són contractacions al voltant d'un any, entenc que a mitjans de 2018 deurien estar els processos de la contractació definitiva o indefinida o els processos d'accés que no siguen temporals.

Li he escoltat, i crec que és possible -no sé si és conseqüència de les circumstàncies o perquè aixina ho creu-, que la incorporació d'eixa plantilla que vosté planteja serà sostinguda en el temps.
¿Per què, directora, no podem assumir-la des del principi?
¿És millor escalonar-la?
M'agradaria que vosté em poguera dir alguna cosa.

I per últim, i acabe sols amb una última pregunta -i sóc un poc abusona-, algunes de les crítiques que se'ns ha fet en relació a la contractació temporal, si ha suposat un accés especialment de les persones que treballaven en l'antiga radiotelevisió valenciana, però també una cosa que s'ha dit és que la gent jove que ha eixit en els últims anys de les universitats no tenen igualtat d'oportunitats.

Bé, jo sé que vostés ho van a tindre en compte.
I me venia pel cap el projecte de la conselleria d'economia, d'Avalem Joves, que ha sigut un mecanisme per a fomentar una oportunitat de treball a la gent jove.

Jo el que sí.
.
.
, no sé si preguntar-li o fer-li un prec, que sí articularen mecanismes perquè la gent jove que en els últims cinc o sis anys s'ha llicenciat en les universitat valencianes o fora de la universitat valenciana, tingueren una oportunitat en la nova televisió i en la nova ràdio que en els últims vint anys no els han donat.

Moltes gràcies, directora.

El senyor president:

Gràcies, senyora Peris.

I ara és el torn del Grup Parlamentari Popular.
Donem la paraula a l'il·lustre diputat el senyor Jorge Bellver.

El senyor Bellver Casaña:

Moltes gràcies, senyor president.

Bon dia, senyora Marco.

Abans d'entrar en la intervenció, dir que el Diari de Sessions no es publica des d'octubre.
No coneixem els debats que n'hi ha ací, ni nosaltres ni els ciutadans poden vore-ho.
Les actes del consell rector de la radiotelevisió valenciana no arrepleguen les motivacions dels debats.

És impossible per a qui està portant en este moment el control d'eixe consell rector conèixer quines són els posicionaments de les persones que estan prenent les decisions de la futura radiotelevisió valenciana.
I no esperem massa d'esta compareixença.

En la compareixença anterior, la senyora Marco va tindre a bé no contestar ninguna de les preguntes que li va fer el Grup Parlamentari Popular, fent gala, com a mínim, d'una molt mala educació.

No obstant, jo vaig a fer-li, senyora Marco, preguntes a vore si tinc sort i vosté me les contesta, perquè esta va a ser l'única forma que anem a tindre des d'este grup parlamentari de poder-li fer la llavor d'oposició.

Mire, com hem pogut vore estos dies en els mitjans de comunicació, la posada en marxa de la futura radiotelevisió valenciana està pensant en tot menys en els extreballadors, menys en el sector audiovisual i està exclusivament, com deia algun periodista este cap de setmana, reprenent el que és l'escàndol del Canal 9 segunda parte.
Ni una paraula.

També hem pogut vore en el que són els acords que ha pres este cap de setmana el Consell respecte al seminari d'Ademús, la bronca política està fent impossible que es fique en marxa la futura radiotelevisió balenciana, la bronca política tripartita.

Però, en qualsevol cas, senyora Marco, està vosté dient que treballem amb diners públics i que açò és molt important per a vostés, però la primera de les qüestions que m'agradaria conèixer la seua opinió i que em contestara és.
.
.
Això està molt bé, les paraules queden molt bé, però estan vostés treballant amb un pressupost que no ha sigut aprovat per esta cambra, segons diu la pròpia legislació.
Mal mamprenim.
Si la base fonamental és que vostés estan treballant en un pressupost que no està aprovat, molt mal mamprenim.

Mire, estan fent les coses mal vostés.
I després diuen: Â«No, es que hay gente interesada en poner palos en la rueda.
Â» Però és qui que està fent les coses mal són vostés.
Està posat en dubte el seu procés de selecció, està posat en dubte el seu procés de selleció.
S'aprovarne primer.
.
.
, se conegueren primer els noms i després les bases.
Està recorregut per una de les persones que varen participar d'eixe procés.

Respecte a l'elecció temporal de personal, no ho diu el Grup Parlamentari Popular, ho estan dient els sectors, els representants professionals del periodisme.
Són els col·lectius de professionals dels periodistes qui estan posant en dubte este procés de selecció i estan amenaçant amb recórrer-lo si continuen aplicant els mateixos criteris.

En esta cambra, vaja, l'actual vicepresidenta parla moltíssimes vegades de lo ético y lo estético, que tenemos que ser pero tenemos que parecer.
I, clar, la contractació del personal de direcció que ha proposat vosté al consell rector, per descomptat, no té res a vore ni con lo ético, des de el nostre punt de vista, i, per descomptat, con lo estético.

Creu vosté que plantejar per a llocs tan importants de la direcció, com són els informatius o la contractació.
.
.
, contractar a gent directament vinculada, o molt vinculada o manifestament vinculada a Compromís o al Partit Socialista del País Valencià, ¿eixa és la forma més adequada de posar en marxa eixa televisió independent que vostés estan plantejant?
¿No n'hi han professionals que no estiguen vinculats a Compromís o al Partit Socialista del País Valencià per a poder portar en marxa este procés?
És clar, jo crec que el que vostés estan fent, en este cas, és ficar en marxa una televisió que està dirigida per amics del partit, per amics dels seus partits.

I respecte al que és la selecció de continguts.
Ficar en marxa.
.
.
-i açò no és que ho diga jo, ho diu el propi sector, gent del propi sector-, ficar en marxa la selecció de continguts en mans d'una persona clarament vinculada en eixe sector.
Alguns s'atrevixen a parlar de contractes privats, però, bé, jo en això no vaig a entrar perquè no ho conec.

Mire, senyora directora general, estan vostés ficant en marxa la futura radiotelevisió valenciana tripartita i, és clar, açò ho estan fent sense pensar en els interessos dels valencians, sense pensar en els interessos dels extreballadors i sense pensar en els interessos del sector audiovisual valencià.

Per favor, prenguen nota, corregisquen estes decisions perquè açò és mal per a vostés, per a la futura Radiotelevisió Valenciana i per als valencians.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Bellver.

És el torn ara d'Empar Marco.

La senyora directora general de la Corporació Valenciana de Mitjans de Comunicació:

N'hi ha tantes, tantes, tantes, que va a ser.
.
.
(Veus)

A veure.
M'agradaria començar per contestar una cosa que és comuna a vàries intervencions, que és el tema del cost del personal i del cost de la plantilla i com influïx això en el pressupost, perquè crec que és una preocupació que han tingut varis de vostés.

A vore.
La plantilla té el preu que té i amb els salaris que cal.
Vull dir, la llei així ho determina.
El problema, senyories, per a mi no és el cost de la plantilla.
Si parlem de problema, entre cometes, el problema podria ser, podria ser, el pressupost.

¿Anem a fer uns mitjans cars?
Doncs, car és allò que sobrepassa el preu normal, el preu habitual.
M'agradaria que es fixaren en esta gràfica que els ensenye.
55 milions d'euros significa que el cost per a cada valencià és d'11 euros a l'any, que està pintat en roig.
Els catalans i els gallecs paguen 40 euros per habitant a l'any i els bascos 56.

La mitjana en territoris amb llengua pròpia és de 41 euros per habitant i any, que ho tenen vostés pintat en groc.

La mitjana de les televisions públiques a Espanya ens dóna un cost de 39 euros per habitant i any, pintat en verd.

La mitjana de les televisions públiques a la Unió Europea és de 67 euros per habitant i any.
Un 600% més car que a la Comunitat Valenciana, ho tenen vostés ací pintat en blau.

Només una televisió pública a Espanya té un cost inferior, que és Telemadrid, és 34 cèntims any per habitant més barata.
Al seu favor diré que té un territori molt més reduït en relació a una població superior i que no ha de fer front tampoc als costos d'una televisió amb llengua pròpia.

I encara així, encara tenint en compte açò, els diré que, amb 55 milions d'euros, es pot fer uns mitjans dignes.
Ara, vostés han de ser conscients que ens hem trobat amb una situació que desconeixíem i que cal inversions extraordinàries.
És una evidència.

El període de llançament de l'empresa necessita un esforç pressupostari que va més enllà de l'activitat funcional dels mitjans.
Unes inversions que, segons els nostres càlculs, han de ser en tres anys d'uns 20 milions d'euros.
¿Ens ho podem permetre?
Jo pense que ens ho podem permetre.

És més, pense que és una obligació que hem de fer.
És una obligació perquè necessitem fer uns mitjans per al futur, com preguntava algú de vostés.
I un mitjà per al futur necessita eixes inversions i necessita d'una plantilla especialitzada.

En el present exercici es faran inversions.
Ja s'estan fent o ja s'estan preveient.
I en 2018 seria bo, seria bo que hi haguera una partida extraordinària, dels diners del pressupost de 2017 que no es podran gastar.
I no es podran gastar perquè els plecs de condicions -torne a dir- que s'estan preparant i els que tenim previstos no es poden tancar en els pròxims mesos perquè no tenim personal per a enllestir-los i llançar-los.
I, a més, els procediments són llargs i vostés ho saben, senyories.

Com els he dit, seria bo que en foren conscients que caldria fer eixe esforç pressupostari de reserva pressupostària.
Que no estem demanant més de 55 milions d'euros, però sí poder fer les inversions que enguany no es puguen fer l'any que ve.

Amb el pressupost d'enguany també estem preparant el pressupost de continguts de l'any 2018, evidentment.
¿Hi ha diners per a eixa programació?
Sí que hi ha diners per a eixa programació, senyor Subiela.

El cost de la plantilla no resta diners a la partida pressupostària per al sector audiovisual, que enguany serà de 18 milions d'euros, de la qual es beneficiarà el sector audiovisual i tots els valencians perquè és una partida per a continguts.

I, a més, han de tindre vostés en compte que, parlant de beneficis, beneficis per a tots, l'any 2018 i 2019 esperem tindre ingressos des del punt de vista comercial, des del punt de vista de la publicitat.
Confiem que eixos beneficis repercutisquen positivament en els pressupostos.

Nosaltres també volem fer uns mitjans sostenibles.
És que és la nostra obligació i és el nostre compromís.
Això és el que ens vam comprometre i és el que volem fer.

Vostés parlen de 300 treballadors, però és que, si no es fa així, s'ha d'externalitzar més.
L'externalització també es paga, l'externalització no ix barata, s'ha de pagar.
I vostés van deixar escrit en la llei que aprovaren que el personal de la plantilla per a informatius i tota la part informativa i de programes ha de ser personal de la casa, ha de ser propi.
Evidentment, això ho garantim.
¡Faltaria més que no ho garantirem!

Justament, la plantilla està feta, està dissenyada la RLT per a garantir això, i per a garantir que també es puga fer programació pròpia amb eixa plantilla.

Pensen vostés que, en altres televisions que s'han externalitzar informatius, hi ha impugnacions per part dels treballadors per barrejar també personal intern i extern.
Això no volem fer-ho nosaltres.
Nosaltres no volem crear eixos problemes.
Volem tindre una plantilla menuda, però que puga caminar tota junta, que un càmera que treballa en companyia d'un periodista les mateixes hores vaja en consonància, perquè per a nosaltres un càmera o un realitzador també és personal d'informatius.
No podem externalitzar eixe tipus de personal.

Ha parlat vosté del llibre d'estil, que s'immiscix en la selecció de personal.
A veure.
No sé si vosté coneix la llei, però en la llei ja parla que el personal d'informatius, el cap o la cap d'informatius haurà de rebre el suport de la redacció.

Això no ho diu el llibre d'estil, el llibre d'estil ho copia de la llei.
No és un invent del llibre d'estil.
I si ha participat la persona que ha merescut la confiança del consell rector per a ser la cap d'informatius en el llibre d'estil, és justament perquè feia falta que eixa persona aportara també el que pensava de com havia de ser l'estil dels informatius i l'estil deontològic de la casa.

Mire vosté, jo no li demane a ningú, absolutament a ningú què pensa ni quina és la seua vinculació amb partits polítics.
No sé si vostés saben que això és anticonstitucional.
Jo no ho faig.
Jo a la gent la he triada, com diu la llei, per la seua solvència professional, per la seua experiència, pel seu bon criteri i per la confiança que jo he posat amb ells perquè creuen en el projecte amb el qual jo em vaig presentar a la direcció general.
I amb eixos criteris he actuat, uns criteris que jo vaig exposar al consell rector i que el consell rector va aprovar també.

Parlen vostés de la filtració que hi va haver, el senyor Subiela parla del C1 per a.
.
.
M'agradaria que vosté s'esperara que eixirà la RLT completa, perquè això que es demana als auxiliars administratius el C1 i als redactors també no és cert, no és cert.
Als auxiliars administratius se'ls demana un nivell de valencià menor que als periodistes.

Vull dir, no recorde aquella filtració com anava, però jo no em base en filtracions.
Vull dir, la RLT és la que és i no és aixina com vosté diu.
I va a haver gent en els lingüistes que tinguen un nivell d'anglés equiparable al C1 d'anglés.
Vull dir que va a haver gent preparada també entre els lingüistes per a eixe nivell d'anglés.
Tot i que li dic que la major part dels lingüistes va a ser de valencià, no va a ser d'anglés, encara que també tindrem gent preparada.

M'han preguntat vostés també, varis de vostés, si es pot prémer un botó i emetre.
A veure.
Jo ja els he dit que, tecnològicament, Burjassot no està preparat.
¿Això vol dir que es pot enganxar quatre cables i traure alguna cosa en pantalla?
Segurament sí, sí.
¿És això el que volem?
Podem anar a negre, existix eixe perill per això canviem la capçalera, però no és això el que volem.

I a més, ¿amb quins continguts, amb quin personal?
¿Podem emetre sense personal, sense que hi haja borses temporals de gent treballant?
¿Podem emetre sense continguts nous?
¿Què volem emetre el que hi ha a l'arxiu de l'antiga RTVV?
Vull dir, tot ha d'anar en paral·lel.
Jo ja els he dit que podrem emetre quan tingam personal, quan hi haja equipament tecnològic adequat i quan tinguam continguts nous.
Mentrestant, és una fal·làcia preguntar-se si podem prémer un botó.

Continguts nous.
Continguts nous ja s'estan encomanant, s'ha obert la finestra.
Si vostés entren en la web de la corporació valenciana, ja voran que hi ha una convocatòria de ficció i que en eixa convocatòria de ficció la gent ja està presentant alternatives i està presentant continguts i projectes.
Això anirà de pressa.

L'alt consell consultiu va desaparèixer, però eixos programes que va encomanar l'alt consell consultiu porten un procés, s'estan signant uns contractes.
En això no hem entrat, la direcció de la societat no ha entrat.
Això és una cosa que porta el consell rector directament i que s'està preparant tota una cistella de continguts, dels qual la direcció de continguts i la direcció general anirà agafant, segons els criteris de graella i segons els criteris de programació, com els he dit.
Perquè fan falta moltes més hores de les que tenim encomanades per l'alt consell consultiu, moltes més hores.
Allò eren unes hores minúscules.
No sé si arriba a cinquanta hores.
Nosaltres necessitem quatre mil hores.
Vull dir, és molt més del que estava encomanat.

¿En quin estat estan?
Doncs hi ha contractes que estan a punt de ser signats, uns s'han signats, altres estan a punt de ser signats, els controla una persona aliena —vostés ja ho saben—.
Vull dir, l'alt consell consultiu va contractar una persona, una productora executiva externa que és la que avalua això.
En eixe sentit, això és el que s'està fent.

El llibre d'estil ja està fet.
El consell de la ciutadania.
.
.
també hi ha un esborrany del consell de la ciutadania, que es presentarà al consell rector l'esborrany perquè puguen.
.
.
, també es penjarà perquè puguen haver aportacions.

I dels cinquanta punts de control que jo vaig comprometre'm fa quatre mesos, els he de dir que estem començant a treballar amb un codi ètic amb les universitats.
És un dels acords d'eixe conveni marc que s'ha signat amb les universitats.
D'ahí eixirà un codi ètic entre els quals hi haurà eixos punts d'avaluació d'audiència, econòmics, de qualitat, per a que tots eixos cinquanta punts de control tinguen, efectivament, la seua concreció en un document.
Això s'està començant a treballar ara, estem començant a parlar amb les universitats per a que hi haja un equip interuniversitari que ens ajude a elaborar eixe codi ètic.

Del conveni amb les entitats comarcals, he de dir-los que ho portem més aturat, perquè, com els he dit, tenim poc de personal, però hem tingut ja alguna conversa amb alguna associació de ràdios locals i comarcals que s'han constituït en assemblea.
Hem tingut ja alguna reunió amb ells i necessitem fer algunes visites, sobretot a caps de comarca, perquè sí que tenim molt interés en col·laborar i muntar eixa xarxa de televisions comarcals i locals, que crec que serà molt eficient per a les dos bandes, tant per À Punt Mèdia com per a ells.

Vull dir, eixa col·laboració serà necessària, absolutament necessària.
I volem fer-la de la millor manera, ajudant-los potser tecnològicament i mirant a vore quines contraprestacions poden tindre si poden haver desconnexions, si no.
.
.
Cada u també tindrà la seua realitat i volem tindre eixes converses amb ells.
És clar, els garantisc que hi haurà producció pròpia i, sobretot, que els informatius mai aniran a parar a mans privades, en absolut.

Del que ha eixit en premsa, que deia el senyor Nadal, dels responsables de l'antiga RTVV.
Veuran, nosaltres partim de la igualtat de les persones.
Vull dir, la baremació és la que és i és la que és per a tot el món.
No es tracta que es colen uns o altres.
Vull dir, no es tracta d'això, es tracta que estiga ben fet i intentem que es faça ben fet.
Per això, la corporació està mirant amb lupa com s'han fet eixes llistes que la gent s'ha autobaremat, si estan ben fetes i la comissió d'avaluació de la corporació està mirant si la gent s'ha autoavaluat bé i ja està.

Vull dir, entrarà gent jove amb eixa autobaremació.
Nosaltres considerem que entrarà gent jove perquè volem -i vostés ho saben- que en.
.
.
la plantilla s'ha dissenyat de tal manera que hi haurà places, les quals no existien en l'antiga RTVV i, aleshores, considerem que en eixes places hi haurà una certa igualtat d'oportunitats.
Dic una certa perquè vostés també aprovaren la llei que hi hauria per la disposició novena, una preferència d'extreballadors de l'antiga RTVV.

Aleshores, nosaltres ens hem basat en eixa preferència que vostés establiren en la llei per a establir la baremació.
¿Això vol dir que hi haurà molta gent de l'antiga RTVV que s'incorporarà?
Segurament sí.
Nosaltres no satanitzem a ningú.
Vull dir, entraran els millors.
Els millors que entren en la seua avaluació de mèrits per la seua experiència, per la seua.
.
.
, perquè s'hagen presentat a les proves de selecció de l'antiga RTVV, per tots els punts que vostés van establir en la llei.

Sí que m'he reunit amb la Unió de Periodistes, evidentment.
Però m'he reunit també amb els sindicats perquè són els sindicats del sector públic amb qui esta direcció general ha de negociar la RLT.
I per molt sensible que jo siga a les demandes de la Unió de Periodistes, i ho sóc perquè també sóc membre de la Unió de Periodistes, he de tindre en compte que amb qui he de negociar és amb els sindicats del sector públic.
Sí, eixa negociació està tancada; eixa negociació està tancada i s'ha d'aprovar pel consell rector la RLT en els pròxims dies.

Tenim molt d'interés en convocar les proves selectives el més prompte possible.
De fet, quan acabem de treballar en les borses temporals, la meua intenció és començar a treballar ja en les proves selectives de personal.
No sé si es podran fer en un any, però sí que volem que siguen prompte.
¿Per què?
Perquè s'ha de donar seguretat a la plantilla també.
I eixes proves de selecció també serviran perquè entren els millors.
I eixe és el nostre compromís també i seran en consonància, evidentment, amb la funció pública perquè som un sector públic.
(Pausa)

Bé, el pressupost ja els he explicat que es repartix, com preguntava la senyora Peris.
En este cas, en el pressupost de 2017, el pressupost de la societat es repartix meitat a meitat entre la plantilla i els continguts, perquè totes les inversions estan en el capítol dels pressupostos de la corporació.
No sé si amb això responc a la pregunta, crec que també ho ha fet ja el senyor Soriano quan va estar ací.

Evidentment, senyora Peris, la relació dels llocs de treball està feta per a tindre uns mitjans de futur.
És que si no, no tindria sentit, no tindria sentit estar preparant ara una plantilla que fóra per a ara mateix.
Està pensat per a uns mitjans de futur, per a una plataforma multimèdia, on hi haja experts en eixa plataforma multimèdia, clar.
Si no, estaríem fent el ridícul.
No podem estar pensant en la ràdio, i en la televisió i en la web que es feia fa uns anys.
Hem de pensar en la de futur.

En principi, estem pensant en un canal de televisió perquè hui en dia internet ens permet tindre altres canals i estem pensant en un canal.

Vaig seguint les preguntes que vostés m'han fet.
Sí, la incorporació de la gent serà sostinguda en el temps.
¿Per què l'escalonem?
Perquè veiem que, segons les necessitats que anem tenint dels mitjans que anem obrint, necessitarem un personal o no.
Per exemple, enguany pensem que no necessitarem molt de personal, perquè si no obrim, si no comencem a emetre, no necessitarem.
.
.
, necessitarem gent per a començar a preparar totes les emissions.
I, aleshores, quan les borses de treball temporal s'òbriguen, intentarem que entre la mínima gent, però la suficient com per a preparar els mitjans per a quan pugam emetre.

Som sensibles al que vostés diuen que la gent jove ha de tindre oportunitats, ho sabem.
Nosaltres també volem gent jove.
Els mitjans públics necessiten gent jove; necessiten gent amb experiència i necessiten gent jove.
Si vostés ho recorden, en la compareixença que jo vaig fer-los fa quatre mesos, els vaig dir que per a mi la clau d'èxit seria eixa barreja; barreja de gent amb experiència de l'antiga RTVV, o d'altres mitjans de comunicació, i la gent jove.

Nosaltres sí que pensem que estem fent.
.
.
, que estem actuant amb rigor, senyor Bellver.
I estem actuant amb ètica i crec que amb estètica.
Això que vosté parla de gent vinculada a Compromís potser ho diguen els mitjans, però nosaltres treballem amb gent i amb una plantilla i amb una direcció que s'avalua per la seua solvència professional i no per altres coses.
Com li dic, ratlla l'anticonstitucionalitat això que vosté pregunta.

I a falta d'alguna cosa en concret que pot haver-se'm escapat crec que he contestat, crec que he contestat més o menys a totes les seues preguntes.
I, si no, insistisquen, per a això estem.

El senyor president:

Molt bé.
Moltes gràcies.

¿No sé si hi ha algun torn de rèplica?
Bé, comencem amb Ciudadanos, té la paraula l'il·lustre diputat el senyor Antonio Subiela per un temps màxim de tres minuts ara.
(Veus) Quatre, va.
(Rialles i veus)

El senyor Subiela Chico:

Gracias, presidente.

Bueno, vamos a intentar concretar las preguntas.

Quisiera preguntarle…, porque usted habla de que les falta personal, y estoy de acuerdo con ustedes, porque la sensación que tenemos es que no se avanza porque no tienen personal.

Me gustaría preguntarle para qué se contrata ahora mismo a la jefa de informativos.
Con la carencia de personal que tienen, ¿qué va a hacer la jefa de informativos ahora mismo si no existen los informativos?
Creo que seguramente podría haberse destinado esos recursos para puestos que todos…, porque tienen carencia de todos, seguramente hicieran falta.
Pero, bueno, me gustaría saber cuáles van a ser las funciones de la jefa de informativos.

Usted me habla de estilo deontológico, de código ético, que han hablado con las universidades.
Eso le voy a insistir porque me interesa.
Porque no me ha contestado antes a lo que le he comentado de las declaraciones del señor Xambó, pero sí que quiero saber su opinión sobre esas declaraciones, si usted las ve realmente compatibles con un cargo público.

Si ustedes las comparten, si la comparte la jefa de informativos y la comparte la directora de la televisión y si la comparte el consejo rector, a mí que compartan esa serie de personas que los miembros del Partido Popular son cretinos, que los del PSOE son socialistas de mierda o que Ciudadanos somos violadores, asesinos y borrachos realmente me preocupa.

Eso está en las redes sociales, no me lo invento yo.
Si ese el ético deontológico y el código ético que va a guiar los nuevos medios de comunicación públicos valencianos, desde luego, mi grupo parlamentario está preocupado.
Y le preocupa, sobre todo, que eso no se critique abiertamente desde la dirección y desde el consejo rector de la televisión valenciana.
No entendemos, no es ni ético ni estético que eso no se critique abiertamente, no es ni ético ni estético que el señor Xambó siga en su puesto.

Usted me habla de que eligen las personas por solvencia profesional y que no puede mirar su…, o preguntarles a qué partido o no pueden votar.
Yo no le estoy diciendo eso.
Estamos hablando de vinculaciones públicas.
Oiga, yo creo que, dentro de la solvencia profesional de una jefa de informativos, debe estar su independencia política.
Usted ha contratado una miembro del gobierno del tripartito balear hace unos meses.
Eso no se lo tiene que preguntar, eso existe ahí, no creo que sea especialmente independiente.
Yo no digo que no sea eficaz en su trabajo, pero especialmente independiente, oiga, yo creo que no, yo creo que no.

Sobre el tema del presupuesto.
Usted me dice que el coste de la plantilla no va a restar dinero de los contenidos.
Ya, ya lo sé.
Yo de lo que me quejo es que yo quiero más dinero para contenidos y menos dinero para plantilla.
Y usted dice que el coste de la plantilla es el que es.
Pero es que con 19 millones a nosotros no nos da para 500 empleados, no nos cuadra.

Entonces, lo que nos preocupa es que en breve se aumente todavía más ese coste para plantilla porque 19 millones no da para 500 empleados.
Y usted me saca la gráfica del coste por habitante y me lo compara… Saque el coste por habitante en sanidad y en educación, porque usted ha dicho antes que es igual de importante la televisión que los hospitales y los colegios.
No, para nosotros, para Ciudadanos, no, no es igual de importante.
Creemos que es importante, pero no tiene la misma prioridad que la sanidad y que la educación.

Y usted habla de que…, pide un esfuerzo presupuestario, que se pase la partida que no se gaste de 2017 a 2018, igual que se hizo con la de 2016 a 2017.
Desde Ciudadanos lo que pedimos es un esfuerzo en la gestión, no un esfuerzo presupuestario.
Aquí se va pasando el presupuesto de un año a otro y no hay narices a gastárselo y es lo que nos preocupa.
Porque si nosotros decidimos apoyar al final la reapertura de esta televisión es porque se generara empleo en el sector audiovisual y seguimos hablando de lo mismo, de convocatorias, pero no hay contrataciones.
Yo no estoy viendo todavía al sector generando empleo.
Si usted tiene razón: ¿qué vamos a emitir?
No se puede emitir nada, pero lo que no entendemos es cómo, después de tanto tiempo, seguimos sin tener nada que emitir.

Y termino ya, porque no suelo yo pasarme con el tiempo y no quiero ser especialmente abusivo.

El senyor president:

Estem assistint a un moment excepcional, senyor Subiela, sobrepassant vosté quaranta segons el temps, però tenia temps acumulat de sobra de totes les sessions de la comissió.

Moltes gràcies, senyor Subiela.

És el torn ara del Grup Parlamentari Podemos-Podem.
Té la paraula l'il·lustre diputat Antonio Montiel.

El senyor Montiel Márquez:

Moltes gràcies, senyora Marco, pels seus aclariments.

Però jo voldria tornar sobre aspectes concrets que tenen a vore amb el camí a partir d'ara i, per tant, el calendari, la programació per a les distintes tasques que tenen pendents.

Vosté ha insistit molt que -i jo ho entenc- sense personal, sense.
.
.
, amb un contenidor i amb un equipament obsolet intentar projectar una radiotelevisió valenciana del segle XXI.
.
.
, però.
.
.
I ja sé, he entès el seu interés, el seu objectiu principal per a començar a emetre i que siguen emissions de qualitat, vint-i-quatre hores oberts i, a més, des d'una plataforma multimèdia operativa, etcètera.

Però, mire, per exemple, vosté ha parlat d'inversions extraordinàries d'uns 20 milions en tres anys.
M'agradaria saber si açò està.
.
.
-ho dic perquè el pressupost s'aprovarà en esta cambra-, si açò n'hi ha alguna estimació.
A grans números, ¿com seria la distribució d'eixes inversions en els pròxims tres anys?

En segon lloc, respecte del procés que està havent ara d'avaluació de la primera fase dels 62 llocs de treball per a la corporació valenciana de mitjans, ¿quin calendari té la comissió d'avaluació per a verificar el sistema d'autobaremació i, per tant, quan està previst que es pogueren donar resultats definitius?

Ho dic perquè com que existix aquesta amenaça de la possibilitat d'impugnació anunciada ja per part de la Unió de Periodistes.
I, d'alguna manera, aquesta primera borsa per a la corporació valenciana podria ser un assaig general del que seria la borsa per a la nova radiotelevisió valenciana, ens agradaria preveure eixe procés.

I, parlant d'eixe procés, també m'agradaria saber si en eixa relació de llocs de treball que vosté té la intenció de portar en els pròxims dies al consell rector de la corporació valenciana de mitjans també hi ha alguna estimació, encara que siga aproximada, per a les successives onades d'incorporació de personal.
Ho dic perquè açò té molt a veure en el disseny de la graella i, per tant, també el anar encaixant les peces.

I, per últim, ¿hi ha alguna previsió que puga començar l'emissió, encara que no siga en el canal de televisió, vint-i-quatre hores diàries des del primer dia?
Perquè vosté ha parlat d'internet, ha parlat també, per tant, de la plataforma multimèdia i la possibilitat de servir notícies, que és el que fa una plataforma multimèdia entre altres coses, servir notícies, entreteniment, etcètera, en altres suports.

Per tant, això podria tindre un recorregut propi encara que no hi haguera un canal de televisió emetent vint-i-quatre hores amb productes propis.

Però també m'agradaria saber si hi ha alguna idea de si la ràdio podria avançar-se en l'emissió respecte del conjunt dels serveis que pot emetre la radiotelevisió valenciana en el seu conjunt.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies.

És el torn del Grup Parlamentari Compromís.
Té la paraula l'il·lustre diputat el senyor Josep Nadal.

El senyor Nadal Sendra:

Moltes gràcies, senyor president.

Senyora Empar Marco, vosté ha dit a la resposta de la meua primera pregunta sobre la provisió definitiva de places i el que podia passar comptant que la provisió provisional.
.
.
, els que estaven dalt eren els que estaven dalt.

Vosté ha dit que no satanitzem ningú, la qual cosa em sembla correcte.
I de fet, nosaltres l'hem triada a vosté per a no satanitzar ningú.
Jo el que volia deixar clar és que en la meua pregunta no m'estava referint als extreballadors, sinó simplement aquells, i molt en concret, que tenien responsabilitats molt concretes en el desastre que va ser l'anterior corporació.
Per això, li he reiterat al final el nostre suport cap al procés que estan portant.

Jo volia.
.
.
em quedaven un parell de preguntes per a fer-li.
Una l'ha contestada vosté sobre les televisions públiques de caràcter comarcal i local, de fer una xarxa d'emissions públiques.
Em sembla que va posar vosté a algun dels seus col·laboradors que li va encomanar esta gestió.
Ha dit que no s'ha avançat molt, però mos agradaria que parlara un poc més d'això.

També com estan -perquè això també venia recollit en la llei- els contactes o el protagonisme que tindrien les entitats culturals, els moviments socials, les associacions en la nova corporació.
Pensem que hauria de ser una marca de diferència, de fer participar els diferents sectors de la societat valenciana directament en la nova corporació.
I mos agradaria preguntar-li com està això, encara que entenc que potser no és el més prioritari en estos moments.

També m'agradaria quina rela.
.
.
, si en el mateix que hem parlat, si han mantingut relacions amb altres televisions públiques d'altres autonomies.
Que això també està per escrit i m'agradaria saber si han tingut alguna faena en eixe sentit.

Després, reiterar-li el nostre suport.
.
.
I em dóna un poc la sensació que quan es parla de diners i quan es parla de treballadors, es parla dels treballadors que n'hi ha.
.
.
, de la repercussió econòmica.
He sentit per ací alguns grups que em sembla que no acaben d'entendre el que significa i la importància que té una televisió púbica de caràcter autonòmic, ¿no?

Vull dir, no és només directament els treballadors de la cadena ni els treballadors del sector audiovisual, sinó que, a mitjà i llarg termini, n'hi ha una repercussió global molt positiva que es multiplica per molt -i en algun moment podríem vore això quant és, ara no-, però que afavorix d'una manera molt notable el nostre teixit cultural, el nostre teixit associatiu i -el que és més important- el nostre teixit econòmic.

Al final, invertir en una televisió autonòmica responsable, és això, és una inversió de futur, no és tirar els diners.
No és açò.
.
.
Evidentment, si fem les inversions ben fetes, cada euro que posem es multiplicarà en un futur i el nostre teixit econòmic ho notarà.

Clar, si prenem com a base la televisió que hem tingut fins ara, que el que promocionava era el teixit econòmic de quatre, i damunt els quatre solien ser de Madrid, evidentment, la gent té una visió de les televisions autonòmiques molt diferent al que hauria de ser.

I, per últim, reiterar-li el suport de Compromís a la feina que està fent.
Sabem que és complicada, que li venen galtades per tots els costats.
I, com estem veient ací, abans que es pose en funcionament les emissions, ja presuposen que la nova corporació tindrà tots els mals damunt.
I, evidentment, quan es pose en funcionament, les galtades encara seran més fortes, però des de Compromís pensem que és responsabilitat de tots els partits polítics que creiem en este país donar-li suport fins al final per a obrir, i quant abans millor, el nou canal.

I, per últim, des de Compromís -perquè veig que es repetix molt el tema-, dir que nosaltres no compartim els milers i milers de tuïts que ha fet el company Rafa Xambó.
Seria impossible compartir-los tots perquè en té molts milers.
També volem dir que la premsa ha tret fora de context moltes coses que ha dit, però volem des d'ací donar suport al company, professor i el nostre representant al consell rector Rafa Xambó.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Nadal.

És ara el torn per al Grup Parlamentari Socialista.
Té la paraula la il·lustre diputada senyora Peris.

La senyora Peris Cervera:

Gràcies, directora, per la sua explicació.

En el cas meu done per contestades les preguntes.
.
.
(Veus i pausa)

El senyor president:

Disculpe, senyora Peris, ¿eh?

La senyora Peris Cervera:

Gràcies, president.

Com li deia, directora, done per contestades les preguntes que des del meu grup li havíem fet.

Nosaltres som conscients que vosté té una situació.
.
.
, en realitat, tenen una situació complicada.
Llegia no fa molt en una entrevista seua que venia a dir que vosté representava el 50% de la tele, perquè l'altre 50% era el president de la corporació, en el sentit que no disposaven d'estructura de personal contractada.
Això estem convençuts que ho dificulta tot més.

Per tant, si d'alguna cosa serveix mostrar-li, per suposat, el nostre recolzament.
En 2015 vàrem prendre un compromís amb la societat valenciana.
Vàrem dir-li que tornaríem a recuperar els mitjans de comunicació públics.

En la part que ens correspon com a Corts vam fer la feina que en corresponia, elaboràrem el nou marc legislatiu i hem aprovat un pressupost.

Ara sabem que la responsabilitat, part, no tota, ¿eh?
, però un part de seguir este camí recau sobre les seues esquenes.
Li animem que, sempre des de l'objectivitat, la transparència i la professionalitat, seguisca treballant.
Ens consta que aixina és.

Però sí li demanaríem -i no sé si es demanar-li molt- que necessitaríem que s'acceleraren un poc els processos i el tràmits.
Directora -i no m'entenga mal-, no li vaig a demanar que cometa ninguna irregularitat.
D'eixes ja en vam tindre moltes en el passat, però sí li demanem que eixe projecte encara és un projecte que no és real i ens agradaria poder vore'l.

I, per tant, ànim, confiança en el que estan fent, encert en el treball que tenen per davant.
I si almenys pogueren entre tots fer possible que eixe projecte vera la llum.
No vaig a donar dades, evidentment, però vosté ha parlat de final de 2017.
Treballen perquè aixina siga possible.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Gràcies, senyora Peris.

És el torn ara del Grup Parlamentari Popular.
Donem la paraula a l'il·lustre diputat el senyor Jorge Bellver.

El senyor Bellver Casaña:

Gràcies, senyor president.

La veritat és que de sentir no només la compareixença de la senyora Marco, sinó també d'alguns grups parlamentaris, em sorgixen més preguntes.
I una cosa que ja sona a vell, allò que és que la premsa quan trau titulars que no agraden, resulta que està tret de context.

Però, en qualsevol cas, al que anava.

Ha hagut ací algun apunt respecte a la puesta en marcha de la radio, de las plataformas multimedia, con independencia de la puesta en marcha de la televisión.
És a dir, ¿s'ha plantejat en algun moment, la directora general, ficar en marxa la ràdio abans que la tele o la plataforma multimèdia abans de la tele?
Ho dic perquè com ha hagut ací una insinuació d'un dels grups parlamentaris que sustenta al Consell.
(Veus) Yo lo pregunto abiertamente.
(Veus) Lo pregunto abiertamente.

I també, senyor Montiel, hi ha altra qüestió que l'ha tirat vosté amb molta confiança, diu: Â«El pressupost que s'aprovarà en esta cambra.
Â» (Veus) Jo li recorde que el pressupost de la corporació per a 2017 no ha sigut aprovar per esta cambra.

El senyor president:

Demanar que no feren un diàleg entre vostés.

El senyor Bellver Casaña:

El que queda clar és que de la resposta que ha donat la senyora Marco, que hui estem donant l'adéu definitiu a lo ético y estético.
Jo diria: Â«Marco en tierra la ética y la estética de Oltra.
Â»

Perquè, clar, vindre ací a contestar una de les preguntes que jo li he fet per a dir que s'està actuant amb rigor.
Â«Nosaltres pensem que s'està actuant en rigor i s'avalua per la seua solvència i no per altres coses.
Â»

Vosté, vosté ho haurà avaluat amb eixos criteris, però estem parlant d'una societat pública, i en allò públic, el rigor, l'ètica, l'estètica, la valoración de la solvencia ho dóna un procés públic obert.
I vosté ha pres una decisió que ha transmés al consell rector -vosté, però l'ha pres vosté-, i el que vosté està decidint és que els alts càrrecs directius de la futura radiotelevisió valenciana estiguen en mans de gent pròxima al Partit Socialista del País Valencià i al Grup Parlamentari Compromís.
Eixa decisió és de vosté.
Ha dit per imposició.
Doncs eixa és la seua decisió, però no vinga vosté ací a dir-mos que l'elecció està feta amb solvència.

Mire, després de quatre mesos no pot vindre vosté ací a dir-mos: Â«No, jo no sé la tele -a partir d'ara vaig a dir la radiotelevisió valenciana i la plataforma multimèdia- no sé quan es va a poder ficar en marxa.
Â» Porta vosté ja quatre mesos.
A banda que ja va presentar en el seu dia el projecte, porta vosté ja quatre mesos i continua venint a esta cambra a dir: Â«Yo no sé cuándo se va a poner en marchaÂ».
Hombre, yo no sé cuándo se va a poder poner en marcha, pero sí que diu: Â«No, pero en los presupuestos del año que viene ya vamos a tener unos ingresos por publicidadÂ».
Bueno, pues si vamos a tener el año que viene unos ingresos por publicidad, ¿quina valoració està fent vosté d'eixos ingressos?
No donarà el mateix valorar dotze mesos d'ingressos per publicitat que un mes d'ingressos per publicitat.
¿Com va a fer vosté eixa proposta?

I, per últim, senyora Marco, qui va mentir quan va dir que s'anava a ficar en marxa la radiotelevisió valenciana el 9 d'octubre de 2015?
¿Qui va enganyar els valencians quan va dir el 9 d'octubre de 2015 tindrem la radiotelevisió en marxa?
O és que no n'hi ha res, no n'hi havia ninguna valoració feta respecte al que era eixa declaració.

Perquè, clar, hui sembla que tot el món té meridianament clar que no és possible donar a una tecla, però això és el que se li va dir als valencians davant d'unes eleccions.
¿Qui va mentir, senyora Marco?
¿Creu vosté que algú va mentir?

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Bellver.

El senyor Subiela Chico:

Señor presidente.

El senyor president:

¿Per a què demana la paraula?

El senyor Subiela Chico:

Pido a palabra para un turno de alusiones, porque entiendo que en la intervención del Grupo Parlamentario Compromís se ha aludido directamente a mi intervención, se ha faltado a mi intervención y quisiera antes de intervenir la…

El senyor president:

Jo voldria dir-li dos coses: la primera és que no estem en un debat parlamentari entre grups polítics.
(El senyor Subiela Chico parla al mateix temps) Estem en una compareixença.
.
.
Un segon, senyor Subiela.
Si haguera hagut alguna cosa recollida en l'article 69 de manera clara, tot i no estar en un debat parlamentari, jo li donaria la paraula.
Però, a més a més, tinc davant l'article i, en fi, inexactitudes, alusión al decoro.
.
.

El senyor Subiela Chico:

Señor presidente, con todos los respetos, el compañero de Compromís inicia un debate fuera de la comparecencia aludiendo a mi comentario.

El senyor president:

Per tant, senyor Subiela, ja li he dit.
.
.

El senyor Subiela Chico:

Ha abierto directamente un debate y yo creo que.
.
.

El senyor president:

Ja li he dit que jo interprete que no, senyor Subiela.
No hi ha res del que diu l'article 69 i hauria de ser una cosa molt, molt, molt, molt específica al·ludida a l'article perquè, a més a més, estem en una compareixença.
.
.

El senyor Subiela Chico:

¿Más específica que dirigirse directamente a mí y a mi intervención, señor presidente?
No lo entiendo.

El senyor president:

Ni l'ha nomenat a vosté.

El senyor Subiela Chico:

¿Ah, no?

El senyor president:

No, el seu nom no l'he sentit en cap moment.

El senyor Subiela Chico:

Ah, bueno, vale, no ha dicho Antonio Subiela, ha dicho la intervención…

El senyor president:

És que està vosté dient al·lusions i no li ha dit ni el nom.
¿Quina al·lusió és si no li ha dit ni el nom?

El senyor Subiela Chico:

Señor presidente, vamos, que no somos aquí 99 diputados, que solamente somos cinco interviniendo.

El senyor president:

Senyor Subiela, si anem al reglament, no té dret a torn de paraula.
Si anem al reglament estrictament, jo no veig que tinga dret al torn de paraula.
Li ho dic de veritat.
Però li torne a recalcar, si no estiguérem en una compareixença, jo li donaria el torn de paraula, però és que, a més, estem en una compareixença.
Per tant, haurem d'atendre'ns al reglament.

El senyor Subiela Chico:

Pues precisamente por eso, por estar en una comparecencia no entiendo que se abra un debate nuevo y no se me permita participar.
No lo entiendo, señor presidente.

El senyor president:

Jo crec que no té vosté raó i per això no li puc donar la paraula.

El senyor Subiela Chico:

Pues estamos discutiendo, yo creo que sí que tengo razón.

El senyor president:

Jo crec que no, senyor Subiela.

El senyor Subiela Chico:

Gracias, presidente.

El senyor president:

Molt bé.

Ara sí que he de recordar a la senyora Marco que ara sí que té deu minuts només en esta ocasió, per a contestar.

La senyora directora general de la Corporació Valenciana de Mitjans de Comunicació:

¡Ah!
, ¿sí?

Bé.
.
.
(Veus)

El senyor president:

No, disculpe, màxim de quatre minuts.
Disculpe, quatre.
Ha sigut un error meu, són quatre.

La senyora directora general de la Corporació Valenciana de Mitjans de Comunicació:

Jo no tinc costum d'estes coses, així que.
.
.

A veure, senyor Subiela, vosté parla de la idoneïtat, de.
.
.
A vore.
La idoneïtat del personal de direcció està basat en el criteris de la llei.
La llei parla de solvència acadèmica, professional, tècnica, científica, artística, amb experiència, parla de totes eixes coses.
(Veus)

Independent, sí.
Evidentment.
És que la gent de la meua direcció és independent i així ho ha entés el consell rector.
I és gent que necessita incorporar-se ja.
La direcció general necessita interlocutors.
El que no pot fer la direcció general és reunir-se amb el sector audiovisual, preparar l'arquitectura dels informatius, estar preparant tot el que és el pla estratègic tecnològic.
Necessitem interlocutors i portem molts mesos sense ells.

Vull dir, afortunadament, ara els hem pogut tindre.
I per això els vaig proposar, només poder tindre'ls, els vaig proposar al consell rector i el van aprovar.
Vull dir, eixa faena és necessària fer-la prèviament, com hi haurà moltes altres feines que caldrà fer prèviament.

I per això estem també contractant gent en prestació de servei, perquè hi ha moltíssimes coses a preparar de producció, de.
.
.
, això que vostés parlen de la xarxa de televisions locals i comarcals, els convenis amb les universitats, amb les associacions que s'hagen de fer, que se'n faran.
Tot això requerix una preparació prèvia.
I això depén de nosaltres, això no depén ni de l'administració, ni del sector públic, ni de pressupostos, depén de nosaltres.
I per això, en eixes coses s'avança el més prompte possible i s'avança de pressa.

Vosté parla de que 19 milions no dóna per a 500 treballadors.
Anem a vore, els comptes estan fets.
Això està aprovat per pressupostos.
Clar que dóna.
La massa salarial està treta.
Això és així.
Vull dir, jo no he fet els números, els han fet en pressupostos.
Per tant, sí.
I eixa és la plantilla màxima i és un compromís.
Màxima.
No hi haurà més plantilla, almenys mentre jo siga directora general.
Després vostés sabran.

¿Per què no es gasten els diners en el sector audiovisual?
A veure, nosaltres fa dos setmanes que hem obert la convocatòria de ficció.
Estem rebent projectes.
No es pot obrir una finestra i tancar-la de seguida.
La finestra està oberta i la gent va presentant projectes.
Quan es tanque això començarem amb l'avaluació.
I encara així, s'està rebent molta gent del sector.
Vostés poden parlar amb ells de contractes que ja s'han signat i que s'està supervisant i ja s'està supervisant els continguts.
Eixe treball ja s'està fent.
Si vostés no saben que això s'està fent, no estan ben informats.
Això s'està fent i ja hi ha gent treballant en eixe aspecte.

Les inversions que es faran en tres anys estan estimades en el pressupost, senyor Montiel.
Estan completament anualitzades.
Vull dir, enguany s'intentarà fer més inversions que els anys següents perquè hi haja més diners en els anys següents per a continguts audiovisuals i per al manteniment de la plantilla que aleshores ja serà amb més gent, enguany no, i per al manteniment de l'edifici i tot el que faça falta.

Per tant, la inversió d'enguany es calcula en 10 milions d'euros i després anirà baixant a tres, quatre, depenent també de com es vaja efectuant el pla estratègic.
Si veiem que n'hi han coses que es poden anar ralentint perquè siguen més a poc a poc i no haver de fer eixa inversió en altres anys ràpida, ho farem.
¿Per què?
Perquè veiem que ens hem d'ajustar a 55 milions i, aleshores, nosaltres anirem ajustant també el pressupost d'inversió, tot i que el tenim preparat, però anirem detallant-lo conforme vaja passant el temps.

Jo crec que queda molt clar per què no hi ha un calendari d'emissió previst.
Crec que està molt clar.
Vull dir, mentre no tinguem personal i mentre els continguts no anem adquirint-los, això és difícil de tirar endavant.

Però sí que hi ha un full de ruta, senyor Montiel, un full de ruta que passa per intentar colar-se en qualsevol escletxa que vegem amb garanties per emetre en qualsevol finestra.
¿Això vol dir que començarem la ràdio abans?
Si pot ser ho farem, però sempre amb el condicionant que tingam personal, que tingam continguts.
Vull dir, és que és una situació prèvia.

¿Per què no podem dir dates?
Doncs perquè el procés administratiu d'entrada de personal en les borses temporals està sent molt complicat.
La comissió d'avaluació té moltes dificultats.
¿Per què?
Perquè l'autobaremació conduïx que cada persona pose la baremació que vol.
I després tot això s'ha de comprovar, i s'ha de comprovar amb les titulacions i s'ha de comprovar, efectivament, que porten els anys treballats.
Això és dificultós, però intentarem accelerar-ho el més possible, perquè, com diu la senyora Rosa Peris, nosaltres també tenim moltes ganes d'emetre.
És que hem arribat ací per a emetre no per a perdre el temps.

El senyor Nadal em pregunta si entraran responsables de l'anterior RTVV.
Nosaltres no discriminem ningú, senyor Nadal.
Ens agradaria que la gent que entrara fóra la millor, però no podem discriminar absolutament a ningú si presenta tots el mèrits i tota la documentació i totes les certificacions i tots els requisits que requerixen les places.

Tindrem contactes amb les associacions culturals, per descomptat que les tindrem.
I amb la Federació Valenciana de Bandes de Música i amb les de pilota valenciana i amb les que facen falta.
Hi ha moltes associacions que ens demanen parlar amb nosaltres, però nosaltres també ordenem la nostra agenda perquè, si ens dediquem a fer això, hi ha altres aspectes de la posada en marxa dels mitjans que descuidem i, aleshores, hem d'anar marcant-nos nosaltres la nostra pròpia agenda.

No anem a fer la televisió d'abans, senyor Bellver, per molt que vostés pensen que sí.
No l'anem a fer.
La tele que vostés duien no l'anem a fer.

¿Qui va mentir?
Jo pense que no va mentir ningú.
De vegades hi ha situacions que per desconeixement es fan afirmacions que, després quan es veu, doncs, es canvia d'opinió i ja està.
I ningú va mentir.

I no seré jo la que opine, senyor Subiela, sobre les opinions o les manifestacions de cap membre del consell rector.
Ni em correspon ni ho faré mai.
Crec que no és ni estètic ni absolutament ètic que jo opine sobre les manifestacions d'altres persones.

Ho sent molt, però això és el que jo pense i ahí sóc molt radical en això.
(Veus)

El senyor president:

Donem les gràcies a la senyora Empar Marco i fem una pausa de cinc minuts.
¿D'acord?

(Se suspén la reunió durant uns minuts)

Compareixença dels membres del Consell de Liquidació de l'entitat pública Radiotelevisió Valenciana en compliment de la Llei 12/2015, de 29 de desembre, per a la recuperació del servei públic de radiodifusió i televisió d'àmbit autonòmic de titularitat de La Generalitat per a explicar el seu nové informe, sol·licitada pel Grup Parlamentari Podemos-Podem (RE número 67.
930)

El senyor president:

(Inoïble) .
.
.
punt de l'ordre del dia, que és la compareixença dels membres de la comissió de l'entitat pública Radiotelevisió Valenciana, en compliment de la Llei 12/2015, de 29 de desembre.

És per això que els donem la benvinguda i els donem la paraula.

Compareixences del senyor Francisco Gómez Barroso, senyor Ignacio Baixauli Gómez i senyor Agustín Arenas Morcillo

El senyor Gómez Barroso:

Muchas gracias, señor presidente de la comisión.

Señor presidente de la comisión, señorías, señoras y señores.

Atendemos este nuevo requerimiento de esta comisión de Radiotelevisión Valenciana y del espacio audiovisual como las dos anteriores ocasiones que nos han llamado.

Hemos venido realizando durante todo este tiempo los informes bimensuales intentando reflejar la evolución de la liquidación y cumpliendo con el mandato que ustedes hicieron cuando redactaron y aprobaron la Ley 12/2005, de 29 de diciembre.

Sin perjuicio de contestar a sus preguntas, las preguntas que ustedes deseen realizarnos, explicaremos brevemente el informe que ustedes ya poseen con el objeto de ofrecer un repaso de las tareas realizadas y, sobre todo, de las que quedan pendientes.

De modo que puedan, razonablemente, señalizarse ya el fin de la liquidación que yo creo que es, digamos, el objeto de la comparecencia después de llevar ya dos años de nombramiento.

Lo más relevante del informe, por decirlo rápidamente, respecto del procedimiento de despido colectivo, conocen ustedes perfectamente que ya se resolvió el pleito en la Audiencia Nacional, que dictó una sentencia desestimatoria de las demandas que se habían formulado frente a Radiotelevisión Valenciana y frente a otros demandantes, la Corporación Valenciana de Medios de Comunicación, etcétera.

Esta sentencia fue recurrida por una parte de los sindicatos, fundamentalmente la parte actora, porque los demás se sumaron a ese juicio en un momento posterior.
La Confederación General de Trabajadores formuló este recurso al que se adhirieron también otras dos partes, si no me equivoco, otros dos sindicatos.

Hay dos sindicatos que ya no recurren en casación, que son la Unión General de Trabajadores y Comisiones Obreras.
Este recurso de casación, que ya está en el Tribunal Supremo, se está tramitando, cuenta con un informe contundente del ministerio fiscal en contra.

Todo puede pasar en el mundo del derecho, pero, desde luego, el informe del ministerio fiscal es bastante contundente pidiendo la desestimación de ese recurso.
No sabemos tampoco cuándo se va a resolver ese recurso, pueden pasar meses o incluso años.
Pero, bueno, digamos que el horizonte se ha despejado bastante con la desestimación de este recurso.

Hay otro recurso que se interpuso también ante el Tribunal Supremo de Justicia de la Comunidad Valenciana por un solo sindicato, planteando el tema de la subrogación de la corporación valenciana, demandando también a Radiotelevisión Valenciana y esa demanda extraordinaria que se interpuso, muy próximo el juicio que se hizo a principio de la Audiencia Nacional, también ha sido desestimada y se ha recurrido frente a ese auto que resolvía, que reflejaba, que rechazaba esa demanda y también ha sido desestimado.
Creíamos que había algún recurso, pero no sabemos si se ha planteado.

Respecto del activo del estado de la valoración funcional de los bienes, por citar alguna de las cosas más relevantes, efectivamente se ejecutaron las obras de la fachada, pero no se han recibido por problemas de filtraciones por lluvias y todavía no se ha recepcionado.

Esta mañana…, bueno, se han efectuado una serie de reparaciones y esta misma mañana están haciendo las pruebas sobre esas correcciones para ver si se han eliminado esas filtraciones con motivo de la lluvia.
Hasta que no…, parece que va a ser efectivo porque había un plan diseñado por la arquitecta para subsanar estos problemas.
De cualquier manera, no vamos a recibir las obras hasta que no estén en perfecto estado.

Hemos podido ordenar completamente la documentación contable y societaria, jurídica, administrativa, mercantil y depositarla en archivos que hemos habilitado en las propias instalaciones de Burjassot, con el fin de que, una vez cedido a La Generalitat, permita su custodia y también el acceso y examen de esa documentación.

Aunque acabe la liquidación, todavía pueden surgir reclamaciones, porque se van a ceder los activos y los derechos y las obligaciones y, lógicamente, persistirán en el tiempo… se irán extinguiendo con el tiempo.
Pero necesitábamos disponer de esa documentación para hacerla accesible.

Hemos tenido muchísimos problemas con la búsqueda y ordenación de esta documentación, pero, finalmente, con ayuda de documentalistas de Culturarts, hemos podido concluir los trabajos.

Tenemos también una parte de documentación, la más antigua, en archivos en las primeras instalaciones, como decimos, de Burjassot, pero también estas más antiguas seguirán existiendo en un archivo, digamos, de una empresa que hay en Paterna.

Hay una documentación ingente de Canal 9, de antiguo, que está custodiada y permite su acceso y examen en esta empresa de… -que no recuerdo cómo se llama-, de Torrente, perdón, de Torrente.
Y esa se va a seguir manteniendo durante el tiempo que digan las personas que en un futuro decidan si la conservan o la eliminan definitivamente.
De momento, como hay procedimientos judiciales todavía abiertos, algunos incluso penales, sería conveniente que estuviera ahí durante un tiempo indeterminado, al menos hasta que acaben esos procesos.

También hemos hecho una recopilación de la información electrónica existente que almacenaremos en un servidor específico y aislado del resto de sistemas generales del centro de comunicaciones de Burjassot.
De hecho, toda la información que existía en los servidores la hemos recopilado, la hemos instalado -bueno, está en proceso de instalación- en un servidor nuevo al que solo van a tener acceso los liquidadores hasta que estemos y luego las personas que se hagan cargo desde La Generalitat.

La Corporación Valenciana de Medios de Comunicación saben ustedes que les cedimos el uso de una parte de las instalaciones y también de estos equipos informáticos que necesitan.
Ya están accediendo o intentando acceder y utilizar y servirse de esta red electrónica interna, y hemos acelerado los trabajos para llevarnos toda la parte…, digamos, para tenerla nosotros controlada y aislada de eso.

En un futuro cercano se piensa ceder también a otra parte de las instalaciones a Radiotelevisión Española.
El secretario autonómico está haciendo una serie de gestiones que nosotros conocemos y que nosotros también estamos ahí.
Y muy probablemente pronto culminen esas negociaciones con la instalación en una parte de este edificio de comunicaciones de Burjassot, instalándose dentro, haciendo una pequeña inversión que necesitan.
Si finalmente se firman, nosotros prestaremos, lógicamente, nuestra firma, nuestra conformidad a esas instalaciones, porque suponen también una segunda explotación del edificio junto a la corporación valenciana que, además, no parece que precise de todo el edificio.

Los equipos informáticos y audiovisuales más obsoletos se han retirado donde se encontraban repartidos por todo el edificio y han sido almacenados pendientes del expediente preciso para poder venderlos o desecharlos.
Y las cosas que han sido inservibles, porque están ya deterioradas, están rotas o son prácticamente basura, esas sí que las hemos eliminado, ya digo, como (inintel·ligible) …

Se han venido efectuando, como no puede ser de otra manera, tanto el cumplimiento de las obligaciones de la sociedad, los pagos, los suministros, los servicios, los mantenimientos, las obligaciones fraccionadas -con el Sepe, creo que se llama-, con los de empleo.
Las sentencias judiciales.
Todavía hay pendientes sentencias de trabajadores que vienen surgiendo.
Así como los cobros por las explotaciones en vigor: alojamientos de redes, la explotación de la señal, las cesiones de uso, etcétera.

La situación de las cuentas anuales es que fueron remitidas a la intervención y están pendientes de la conclusión del trámite de realización de la autoridad correspondiente, siendo lógicamente requisito indispensable para concluir la liquidación.

Estamos ya en la fase final de la liquidación, pero todo dependerá de la agilidad en este trámite y del resultado de las auditorías, si no nos obligan a reformular cuentas por algún problema de ajustes técnicos.
Pero todas las cuentas están ya en poder de la intervención y estamos pendientes de que nos digan… bueno, ya los auditores nos han pedido documentación que estamos remitiéndoles.
Y depende de la agilidad de ese proceso, así tardará la liquidación, porque ya decimos que es requisito previo.

Como señalamos en nuestro último informe, estamos en la recta final del proceso liquidatorio.
La fórmula de liquidación es la cesión de activos y pasivos a La Generalitat prevista en el texto refundido de la ley social y de capital 1/2010 y en la Ley 3/2009, sobre modificaciones estructurales de las sociedades mercantiles.

Y por parte de esta comisión de liquidación, disponemos ya de un borrador avanzado del preceptivo proyecto e informe de cesión global de activos y pasivos.
El único obstáculo, insisto, importante que resta son las señaladas auditorias y la revisión de las cuentas del periodo que transcurra en este mismo ejercicio.

Las cuentas de los ejercicios pasados, en este ejercicio, depende de cómo nos pongamos de acuerdo con la intervención, que es la que nos tiene que dar las pautas de si vamos a liquidar en septiembre, pues cuentas hasta septiembre.
No sabemos si las quiere auditadas, parece ser que en una reunión que tuvimos nos dijo que sí.
Luego mis compañeros se lo podrán explicar, si a ustedes les interesa ese dato.

Pero con ese fleco de cómo van a dar la aprobación a las cuentas de este mismo ejercicio, de los meses que transcurran, ya digo, con las salvedades señaladas y con lo que nosotros dependa, manejamos un escenario de conclusión de liquidación, si no surgen problemas y teniendo en cuenta las preceptivas publicaciones -realización de escrituras públicas, etcétera, etcétera- para el último trimestre de este año y, en todo caso, antes de final de año.

Ese es el objetivo que tenemos y que queremos cumplir, habida cuenta de que ya ha transcurrido tres años de la apertura de la liquidación.
Y, bueno, de que las circunstancias cada vez son más manejables en el sentido de que lo más curioso que teníamos era el pleito de la Audiencia Nacional con los trabajadores.

Por último, la situación de los litigios.
Se van reduciendo mucho los que provenían de trabajadores.
No hay prácticamente nuevos litigios de trabajadores y hay bastantes suspendidos, bastantes están suspendidos pendientes de lo que ocurra con este recurso de casación frente a la sentencia de la Audiencia Nacional.

Las ejecuciones de sentencias se han ido atendiendo y cada vez son también menos.
Y estamos en las tareas un poco de recopilar los datos definitivos con la abogacía de La Generalitat que reflejaremos en nuestro próximo informe.

Los pleitos civiles más importantes han concluido o están pendientes de aspectos incidentales, como la liquidación de intereses y la tasación de costas.
En los dos sentidos, porque hay pleitos que hemos ganado nosotros en costas a las productoras.

Como más relevante y casi único el pleito civil -ya informamos en el anterior informe de Cortes- es la demanda interpuesta por Mizquitillas, una vez que resolvimos el contrato que tenían, ya no se devengan nuevas cuotas, pero nos han demandado reclamándonos cuotas atrasadas, que, justamente, no pagamos porque esas cuotas son el fundamento de la resolución del contrato.
Lo han judicializado, nosotros creemos que tenemos razón, la justicia lo dirá en un futuro.
Ese es el único pleito relevante en el ámbito civil.

Hay algunos…, dos, tres procedimientos penales en los que estamos personados reclamando responsabilidades civiles.

Y esto es todo lo que en resumen podemos decir de la situación tanto del ente como en Radiotelevisión Valenciana.

Muchas gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies.

Ara correspondrà el torn als grups parlamentaris per a poder fer preguntes.

En primer lloc serà el grup parlamentari que ha sol·licitat la compareixença, el grup sol·licitant.
En este cas, és el Grup Podemos-Podem.
(Veus)

En la resta de les ocasions, vosté passarà ja a ser el primer per la reestructuració, però ara és el grup sol·licitant.

Per tant, té la paraula l'il·lustre diputat i síndic el senyor Antonio Montiel.

El senyor Montiel Márquez:

Gràcies, president.

Bon dia, bienvenidos.

Bueno, nosotros hemos solicitado la comparecencia para…, no les vamos a ocultar la necesidad de mantener una cierta presión de este legislativo sobre el trabajo de los liquidadores, porque lo que queremos es ver concluidos sus trabajos.

Y, claro, llevamos.
.
.
tengo una gran duda que tiene que ver con lo que ustedes refieren en la página 7 de su noveno informe y que pone de manifiesto la lentitud con la que se produce la auditoría y, por tanto, la inscripción en el registro mercantil de las cuentas anuales.

Aún está sin presentar, sin inscribir âcreo que dicen ustedes en trámiteâ las cuentas correspondientes al ejercicio de 2015.
En este momento, están pendientes de ser auditadas las cuentas de 2016.
Claro, ustedes no dicen exactamente las fechas en las que terminaron su trabajo para no poner en evidencia lo que yo intuyo que es la lentitud en el proceso auditor.

Y luego, efectivamente, nos quedará la tarea de 2017, con la particularidad de que, aunque se presentarán en septiembre, como ustedes dicen, si se mantiene la tónica general, podrían estar auditándose a principios de 2018.
Y, por tanto, eso me parece, globalmente considerado, me parece un grave problema.

Y, por tanto, me gustaría saber cuál es la dinámica y dónde está el cuello de botella que se produce porque, sin perjuicio de todo nuestro respeto a los procesos judiciales iniciados por los trabajadores y, por tanto, al calendario de los juzgados de lo social, igual que también a los pelitos civiles que hay, nosotros les hemos recomendado muchas veces que consideramos importante el intentar transaccionar.
Como ya han hecho en algunos pleitos civiles, también se podría plantear transaccionar en algunos de los pleitos laborales porque los datos demuestran que en la inmensa mayoría de los casos el ente y la sociedad ha perdido frente a los trabajadores en vía laboral porque había mal cálculo de categorías laborales, de liquidaciones, etcétera.

Y, por tanto, seguimos recomendándoles que se intenten poner los medios para reducir eso, porque, si no, nos veremos que tendremos procedimientos judiciales que tienen fecha señalada hasta febrero de 2018 sin que ustedes especifiquen si es en primera o segunda instancia, lo cual podría a su vez generar un proceso más largo.

Y ahora entrando en algunos temas muy concretos, en el capítulo de pagos e ingresos, me parece importante…, me gustaría saber si en el capítulo de ingresos por la cesión de uso a empresas e instituciones mediante coubicación, el tema de las redes de estaciones de señal se está cobrando puntualmente.
Si se está cobrando puntualmente por parte de los derechos que estaban abonando algunas televisiones privadas que estaban recurriendo a los servicios de red y de repetidores de la Radiotelevisión Valenciana.

Me llama mucho la atención una cuestión, y es que ustedes, en la página 9, hablan de entre los pasivos financieros 8.
960.
507,99 euros que adeuda la sociedad al ente.
Según el segundo informe, a 31 de diciembre de 2014 esa deuda era solo de 7.
730.
513,77 ha aumentado en 1.
230.
000 euros.
Me gustaría que nos explicaran por qué.

En la página.
.
.
También hay una referencia en relación a servicios, que debe ser un error de redacción o yo no lo entiendo bien porque no soy un experto en el tema.
En la página 8, el primer párrafo, se habla de incremento de cantidades, dice…, perdón, de gastos que han mermado la tesorería disponible de la mercantil al punto de hacer preciso el puntual auxilio financiero a la conselleria de hacienda.
Yo entiendo que sería de la conselleria de hacienda, pero me gustaría que nos lo aclararan, por favor.

Y, luego, sobre todo también hay otra cuestión que tiene que ver con una referencia que hacen ustedes en la página 11, en el último párrafo, a una deuda de 254.
918,67, originada por la ausencia de la retención que debía practicarse a lo que la propia sentencia denomina sociedades pantalla húngaras.

Yo, después de lo de las traductoras rumanas en EMARSA, lo de la sociedad pantalla húngara ya me parece muy sofisticado.
Así que, si pudieran, por favor, me gustaría que me lo explicaran.

Muchas gracias.

El senyor president:

Gràcies, senyor Montiel.

Ara sí que és el torn del senyor Antonio Subiela.

El senyor Subiela Chico:

Gracias, presidente.

Bueno, voy a ser muy breve, como suele ser habitual.
Vuelvo a mi estilo.

Mire, me gustaría saber el tema del edificio de Burjassot es un tema que me tiene un poco descolocado, porque no tengo ni idea de quién manda en el edificio, quién tiene las llaves del edificio, quién decide qué se hace en el edificio, porque ustedes están haciendo obras entiendo, aunque no tengo muy claro, que la corporación está haciendo obras, por lo menos tiene intención, eso seguro.
Otra cosa es que las esté ejecutando porque, ejecutar, allí se ejecuta poco.

Ahora también anuncian ustedes lo de Radiotelevisión Española.
¿Allí se está haciendo algo y quién decide qué se hace y las cosas?
¿Quién tiene la propiedad ahora mismo del edificio?
Porque yo ya me he perdido.

Yo entendía que era La Generalitat, ahora ustedes acaban de decir que Â«cuando se lo cedamos a La Generalitat.
Â» Entonces, ¿quién es realmente…?
¿La corporación puede estar haciendo cosas allí?
¿Solamente les pide a ustedes el favor de que permitan que se hagan cosas?

Porque, además, la radio también había anunciado que iba a Burjassot.

Por tanto, me imagino que la corporación tendrá que hacer unas obras importantes, si no en el cien por cien del edificio, en el 70% del edificio.
¿Tiene permiso para eso?
¿Ya está eso habilitado?

Y, luego, simplemente saber cuándo van a acabar ustedes su faena, aunque han dicho que van a intentar a final de año.
Y, sobre todo, cuánto nos va a seguir costando el cierre, la liquidación de estas empresas, porque hace poco -lo pone en el informe también- salía en prensa que ustedes habían pedido auxilio porque necesitaban liquidez para hacer frente, si no recuerdo mal, era unos gastos de litigios, de unas sentencias condenatorias a las que no se podía hacer frente.

Entonces, ¿cuándo van ustedes a dejar de venir por aquí por mucho que les agradezcamos que vengan y cuánto nos va a costar todavía a los valencianos la liquidación de estas empresas?

Gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Subiela.

És el torn ara del Grup Parlamentari Compromís.
Té la paraula l'il·lustre diputat Josep Nadal.

El senyor Nadal Sendra:

Moltes gràcies, senyor president.

Benvinguts a tots tres per estar en esta comissió.

La veritat és que la seua feina, entenem des de Compromís, que no és tan fàcil i que tampoc els ho han posat fàcil, tal com van deixar les coses anteriorment.

Tenint en compte que no van rebre un informe de l'antic equip liquidador, que no els van facilitar accés al sistema informàtic, entenem també que misteriosament alguns ordinadors van desaparèixer de les instal·lacions i també que algun banc no volia transferir el deute de RTVV a La Generalitat.
Per això diem que no els ho han posat fàcil i que entenem la dificultat i la tardança en algunes coses.

Per això, una de les preguntes que volia fer-los, que ja han respost, era que quan acabaran amb la liquidació.
Han dit que abans que acabe l'any acabaran.
No sé jo si tornaran a esta comissió, supose que també dependrà de si ho demanem des de la comissió que tornen o no, però, tenint en compte que és possible que siga esta l'última volta que venen, sí que m'agradaria que feren vostés balanç de la seua tasca en general pel que fa a la comissió de liquidació de RTVV.
¿Quins obstacles vos heu trobat?
Els que he dit i, si han trobat més obstacles, m'agradaria que ho comentareu això.
I quins factors creieu que hagueren ajudat a millorar la feina de la comissió de liquidació.

Després, se m'han quedat un parell de preguntes.
Una és que hi havia un problema laboral -que em van comentar ací en una anterior comissió amb vostés-, un problema laboral amb netejadores i altres treballadors encarregats del manteniment.
Voldria saber com s'ha solucionat això, quin tipus de treballadors estan anant per allí, a banda de les netejadores, si hi ha més gent encarregada de manteniment i que estan sota, diguem-ne, sota les seues ordres.

Per últim, que ha fet referència al diputat de Ciudadanos al centre de producció de programes de Burjassot, què és el que hi ha per ahí.
Sobre el tema de Radiotelevisió Espanyola a la Comunitat Valenciana vam aprovar una PNL demanant un centre de producció de programes tal i com el tenen en Catalunya i les Illes Balears.
No sé si vostés tenen alguna idea d'això o si s'ha avançat en algun tema, si algú els ha fet alguna consulta i com està el tema de Radiotelevisió Espanyola en l'antic centre de producció de programes de Burjassot.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies.

És el torn ara del Grup Parlamentari Socialista.
Té la paraula la il·lustre diputada Rosa Peris.

La senyora Peris Cervera:

Gracias, presidente.

Bienvenidos a la comisión.

Decía un titular de prensa que la Radiotelevisión Valenciana se fue a negro el 29 de noviem… Perdón.
Repito.
Decía un titular de prensa que la Radiotelevisión Valenciana se fue a negro el 29 de noviembre del 2013, pero que aún seguimos pagando sus facturas.
Y, de hecho, este año la liquidación nos costará a los valencianos y valencianas, si yo no tengo mal los números, 15 millones de euros.
¿Es así?

Ustedes en su informe hablan de las distintas reclamaciones judiciales.
Lo ha dicho el representante de Podemos, estamos hablando de 371 expedientes de extrabajadores que están reclamando cantidades económicas porque tuvieron una mala calificación en su categoría profesional, lo cual, 371 demandas y al parecer a los trabajadores se les está reconociendo este derecho, con lo cual la gestión de las condiciones laborales del equipo anterior es de libro.

La broma, si se cumplen todas las expectativas, nos puede también costar a los valencianos entre los 519.
000 euros que ya hemos abonado más la previsión de cerca de dos millones por los expedientes pendientes, podemos estar hablando de cerca de dos millones y medio de euros.
A mí me gustaría preguntarles si su percepción en todos estos expedientes que quedan pendientes es que la administración va a ir perdiendo uno tras otros como en la mayoría de los casos anteriores.

En tercer lugar, les quería preguntar sobre el contrato con el Villarreal.
Un contrato que se firmó entonces por 15 millones de euros, que cerró la tele, que dejaron, por tanto, la última factura por pagar y ni siquiera se emitieron los partidos, y que el Villareal ha reclamado y creo que, además, no sé si ya por parte de los liquidadores se ha liquidado una parte al Villareal y me gustaría saber en qué condiciones se encuentra este contrato.

Me gustaría también preguntarles por la sede de Alicante, cómo han terminado liquidando esta sede con un contrato que me atrevo a decir que tenía condiciones leoninas y muy malísimas y perjudiciales para los intereses de las administraciones públicas.
Un contrato que beneficiaba especialmente al particular y que, al final, ha tenido un coste elevadísimo para las arcas de la administración pública.
También sobre este tema me gustaría que ustedes me dieran la última información.

Y, por último, quisiera preguntarles por la personación como acusación particular en la pieza separada de Gürtel de la visita del Papa, donde se establece que la actuación presuntamente delictiva de los acusados ocasionó un perjuicio económico que se cifra en 3,3 millones de euros y que la gran perjudicada fue Radiotelevisión Valenciana.

¿Piensan ustedes que con esta personación podamos recuperar para las arcas públicas lo que presuntamente se defraudó o se hinchó de un contrato que no debería haber costado más de tres millones y que terminamos pagando más de siete?

Esas son las preguntas.

Muchísimas gracias.

La senyora presidenta:

Gracias, señora Peris.

Ahora es el turno del Grupo Popular.
El diputado señor Ibáñez cuando quiera.

El senyor Ibáñez Bordonau:

Muchas gracias.

Muy buenos días.

La verdad es que de la última intervención que acabo de oír, seguramente el Grupo Socialista maneja unas informaciones que ustedes no reflejan en sus informes.
Lo cual, yo ya no sé hasta qué punto darle veracidad a sus informes.

Usted en ninguno de los informes que hay aquí ni hablan de personaciones, ni han hablado del contrato del Villarreal, ni han hablado de nada.
Sus informes son más o menos un corta y pega continuo.
Lo cierto es que parece ser que aquí hay algún grupo que tiene información privilegiada que el resto no tenemos porque aquí nosotros lo que venimos a hablar es de lo que ustedes dicen, nada más.

Lo cierto es que yo también tengo unas cuantas preguntas que hacerles.
Imagino que ustedes presentaron el anteproyecto de presupuesto del ente para ser aprobado en estas Cortes.
No sé si lo confeccionan ustedes, no lo confeccionan ustedes, quién lo confecciona, quién sabe de qué va esto.
No sé, porque tampoco en ninguno de los informes hay constancia de que ustedes aprobaran nada ni remitieran nada.

Pero sí que me parece sorprendente algunas de las cuestiones sobre todo en cuanto al inmovilizado.
En el primer informe que ustedes hacen, que es de 26 de febrero de 2016, el inmovilizado en cuanto a centros, instalaciones y equipos lo cifraban en 39 millones de euros, 39,6 para ser exactos.

Lo cierto es que, en octubre de 2016, cuando se presenta el proyecto de presupuesto, de esos 39,6 pasamos a 24,9.
Es decir, una depreciación de 14,7 millones de euros en nueve meses.
Yo no sé qué tabla de amortización han aplicado ustedes aquí, en base a qué, pero lo cierto es que no hay constancia de nada de esto en ninguno de sus informes.

Pero estos números están ahí y están a la luz de cualquiera, primero, porque el informe lo conocemos y, segundo, porque el presupuesto está colgado.
Por cierto, es lo único que hay colgado de la Radiotelevisión Valenciana.
Ustedes han desaparecido de la página GVA Oberta, ya no existen.
Ustedes pueden liquidar cuando quieran porque para La Generalitat ustedes ya no existen.
Antes existían, hace unos cuantos meses existían.
De momento les han quitado, ya no aparecen.

Con lo cual, no tenemos constancia ni de las cuentas de 2015 ni las de 2016, cosa tampoco sorprendente porque ni tan siquiera está colgada la de La Generalitat de 2016.
Imagino que la suya sería pedir mucho, pero la de 2015, desde luego, tampoco la hemos podido ver.

También me gustaría saber qué fue de aquella reclamación ante el TEAR sobre liquidaciones de la Agencia Tributaria que ustedes consideraban que retornaba exactamente 1.
365.
476 euros a las arcas.
Nunca más informaron sobre esto.
Por tanto, no sé qué ha sido de eso porque no han informado de nada.

Lo que sí que es cierto y han estado informando durante el tiempo, y se ha referido algún compañero mío, es en el capítulo de ingresos.
Y ahí me quiero parar un poco.
En el capítulo de ingresos ustedes reiteradamente manifiestan en sus informes que reciben ingresos por la explotación de la red de las estaciones de señal.
¿Cuántos ingresos?
¿Qué ingresos?
Oiga, ¿cómo es posible que en el capítulo de ingresos del presupuesto ustedes pongan que el presupuesto de ingresos es cero?
Pero si llevan más de un año diciendo que están recibiendo ingresos.
¿Dónde van esos ingresos?
¿Quién se los lleva?
Porque ustedes en sus cuentas presentan que son cero.

La segunda viene motivada del hecho del famoso contrato de arrendamiento.
Ustedes hacen un contrato de arrendamiento con la Corporación Valenciana de Medios de Comunicación en la que le arriendan todo.
Todo es todo.
Es decir, le arriendan, por un lado, una serie de despachos, pero, por otro, le ceden absolutamente todo el equipamiento sin ningún anexo.

¿Ustedes pueden decir de verdad qué es lo que le han cedido y qué no?
Ustedes, como salvaguarda de los bienes de la televisión, ¿cómo es posible que no incluyeran un anexo en este contrato, pero que, además, permitan que la corporación venda el material que hay en este contrato?
O sea, mala salvaguarda es esa, ¿no?
Es decir, ¿ustedes arriendan algo que no anexan ni dicen qué es?
Nosotros sencillamente no lo entendemos.

Muchas gracias.

(Ocupa la presidència la vicepresidenta, senyora Mercedes Caballero Hueso)

La senyora vicepresidenta:

Muy bien.
Muchas gracias, señor Ibáñez.

Ahora es el turno otra vez del compareciente.
Cuando quieran.
(Veus)

El senyor Baixauli Gómez:

Hola, buenos días.

Siguiendo el orden de las preguntas, yo tengo aquí anotado… Y, si confundo el orden, se me dice.

Conforme a las cuentas anuales, la situación de las cuentas anuales de la sociedad y la posibilidad de que una auditoría del ejercicio 2017 fuera a retrasar todo este proceso de liquidación con la cesión de activos.

Las cuentas anuales 2015 de Radiotelevisión Valenciana están presentadas en el registro pendientes de su depósito, porque ya se aprobaron por el consell en junta de socios.

Las de 2016 están en proceso de aprobación, estamos en el proceso -como indicaba antes el presidente, de auditoría y confiamos en que culmine en los próximos días.

La auditoría del ejercicio 2017 nosotros personalmente consideramos que no sería necesaria.
La legislación mercantil no nos lo exige.
Simplemente sería un requerimiento de la intervención en este caso.

Vamos a intentar que hagan una revisión partiendo del 2016, ordinaria del 2017, que no tiene tanta complicación como tuvo la de 2015, porque recordamos que en el ejercicio 2015 la dificultad esencial es que nosotros accedimos al cargo con medio ejercicio ya contabilizado.

Además, el primer semestre de 2015 fue un semestre bastante agitado a nivel contable -y eso enlaza con lo que luego comentaré de los pasivos financieros-, por qué esa diferencia entre el ejercicio 2014 y el 2016, la deuda de la sociedad anónima con el ente público.

En fin, para concluir con las cuentas anuales, consideramos que el ejercicio 2017 se debería limitar simplemente a una revisión contable y no a un procedimiento tan farragoso como una auditoría de cuentas, para que podamos culminar este proceso antes de que finalice el ejercicio en curso.

Luego, bueno, continúo con los pasivos financieros.
El aumento de deuda de la sociedad con el ente público vino en el ejercicio 2015, esencialmente y en esa primera mitad del año, donde se tuvo que hacer frente a indemnizaciones y el ente público, en ese momento, actuó de alguna forma como caja de la sociedad acudiendo en su auxilio.

Desde entonces no ha habido modificaciones esenciales, salvo en el pago de determinadas partidas, que todavía van al nombre del ente y que ha sido la sociedad anónima la que ha hecho frente a ellas.

En cuanto a los ingresos.
En este momento tenemos los ingresos por la cesión de la red de repetidores, por la ubicación de determinadas entidades privadas.
Los ingresos los cuantificamos sobre 400.
000 euros anuales.

La gestión de los ingresos, en cuanto a facturación y cobro, tenemos una encomienda, como así ya lo indicamos en alguna otra ocasión, con el Eige y, hasta el momento, el cobro es puntual de nuestros clientes, también en el.
.
.
, nuestros clientes, televisiones privadas, ¿eh?

El auxilio financiero a la conselleria de hacienda que se menciona en el informe.
Yo creo que, en este punto, tenemos que hacer referencia ây también yo creo que así podemos contestar a varias preguntas- sobre la financiación de todo este proceso de liquidación, porque una cosa es lo que hemos tenido presupuestado en su momento y otra cosa es han ido surgiendo determinadas contingencias que no estaban previstas.

Una de ellas era la sentencia con el equipo de fútbol que se ha comentado aquí.
Con el Villareal tuvimos una sentencia, en primera instancia, que desestimaba la pretensión del demandante, que era de 5.
500.
000 euros por dos temporadas.

Esa sentencia se recurrió y, en segunda instancia, se nos condenó a pagar una sola de las temporadas, que el importe asciende a dos millones de euros.
Para hacer frente a esa sentencia, y también a otra de una productora, que fue una sentencia en nuestra contra, es por lo que tuvimos que pedir una asistencia extraordinaria a la conselleria de hacienda, para hacer frente al pago de ambas.

Para concluir con la parte económica, las actas por las retenciones en su momento, las sociedades húngaras, por un importe de 254.
000 euros.
Eso fueron actas de inspección para los ejercicios…, ahora mismo no recuerdo si era 2004 o 2005.
Se pagaron derechos a otras televisiones y otras entidades que eran los propietarios de esos derechos, y se hizo a través de sociedades domiciliadas en Hungría.
En ese país el convenio de doble imposición eximía de retención.

El Tribunal Superior de Justicia, que es el que ha resuelto ahora en estas fechas recientes, es el que ha determinado que el beneficiario final no era una sociedad húngara, que se constituyó o se interpuso de forma ad hoc para que la retención no se practicara.
Entonces, el tribunal dice que el destinatario final no son esas sociedades húngaras.

De cualquier forma, aunque en su momento se solicitó que se suspendiese la ejecución del pago de esta liquidación, sí que la Agencia Tributaria ha ido aplicando devoluciones a esta deuda, con lo que la deuda es hoy en día prácticamente inexistente.

Y luego ya creo que estábamos con pleitos laborales.
(Veus)

El senyor Gómez Barroso:

Continúo yo dando una pincelada, salvo que Agustín quiera decir algo, que lo puede decir cuando quiera si me dejo algo.

El señor Montiel… (Veus) Ha planteado el señor Montiel como un temor en la lentitud de la auditoria.
Es verdad, nosotros también tenemos ese temor.
Nosotros quisiéramos que se hiciera antes, pero la complejidad es grande, las exigencias dependen mucho también de las auditoras, de la colaboración de las auditoras, de nuestra propia disponibilidad, de la información que tenemos que buscar personalmente.

En fin, es un tema muy complejo.
A nosotros tampoco nos gusta que tarden tanto en ser aprobadas las cuentas y ponemos el máximo empeño.
Es una cosa también conocida en el mundo mercantil y, sobre todo, en este de las auditoras en empresas públicas, que hay mucha lentitud porque se redoblan también las exigencias.
Quizá…, o pienso -sin quizá- que deba ser así, pero estamos haciendo un esfuerzo porque se adelante.
No depende solo de nosotros.

Nosotros estamos dispuestos siempre con los pocos medios que disponemos, estamos los tres solos, a facilitar todo lo que nos pidan.
Vamos a ver si somos capaces entre todos de agilizarlas mucho, mucho, para poder cumplir con ese objetivo de que a principios de otoño o, como máximo, antes de final de año esté todo concluido y hayamos terminado felizmente el trabajo, espero que a satisfacción de esta comisión y del Consell que nos ha nombrado.

Tomamos muy en serio la recomendación de reducir los pleitos laborales, unas veces es posible, otras veces no es posible.
En los pleitos laborales, sobre todo los que quedan, que son puestos de trabajo de superior categoría y clasificación profesional, es difícil llegar a acuerdos.
Lo reclama un trabajador, pues lógicamente reclama en función de lo que él cree conveniente.
Las estimaciones de las sentencias solo reconocen el tema del trabajo de superior categoría.
En la mayoría de los casos, en el 95% de los casos gana, pero no las cantidades que solicitan, ganan unas cantidades bastante inferiores.

Respecto de la puntualidad en el cobro de la explotación de la red, señal y coubicación la puntualidad es extrema.
Esto lo… hicimos un acuerdo con Eige y se cumple a rajatabla.
Están todos al corriente, todas las empresa al corriente y no tenemos ningún problema de la puntualidad en el cobro.

Lo de las sociedades pantalla lo ha explicado mi compañero.

El señor Subiela ha planteado quién es el propietario del edificio.
El propietario del edificio de la declaración de la nueva es Radiotelevisión Valenciana.
Aquí hay un problema, que no hemos logrado plenamente concluir, porque hay defectos desde el inicio de la cesión de las parcelas.
Uno lo hemos podido solucionar y otro probablemente lo único que queda se solucione cuando se revierta a La Generalitat porque hay un problema con la cesión inicial, con la declaración de enajenabilidad, que no se ha podido superar, a pesar de que lo hemos intentando.

Pero, bueno, la solución viene que ahora cuando se pase, probablemente pase todo a ser de manera y, en consecuencia, ya las registradoras no podrán poner ningún problema más.
Pero no ha sido posible, dependía también de otro departamento y no… habría que ir a un proceso de lesividad que duraría años.
Y, finalmente, esta es la situación que está, prácticamente todo solucionado excepto ese problema.

Pero por lo que usted preguntaba quizás es por una cosa más práctica, si tienen los permisos para hacer y quién las hace y quién las autoriza.
Pues los propietarios, digamos, es la Radiotelevisión Valenciana de ese edificio, está cedido el uso y ocurre como en toda cesión de uso, en un arrendamiento, por ejemplo.
Están autorizados a hacer obra que necesiten para los equipos, los despachos, la nueva necesidad de esa corporación.
Lógicamente nos tienen que dar cuenta antes y pedirnos el permiso correspondiente, con independencia de los permisos que tengan que pedir al Ayuntamiento de Burjassot que es el que tiene el control de este edificio, que, además, es protegible.

¿Están haciendo obras?
Están acelerando los trabajos que les permitan instalarse definitivamente.
En una de las plantas se está planteando el tema de la redacción de informativos y necesitan hacer unas obras, tanto fuera en la fachada porque hay unas filtraciones que hay corregir como dentro, porque tienen que rehacer un poco los espacios en esta nueva idea que tienen el presidente y la directora de esta entidad.

Pero no le quepa ninguna duda que tendrán nuestro permiso.
Lógicamente, no pondremos ningún obstáculo, como es normal, y es algo también normal el que tenga el uso de un edificio para explotarlo, tenga también, lógicamente, los permisos que sean precisos, siempre y cuando respeten las normas que rigen este edificio por el Ayuntamiento de Burjassot y por La Generalitat, que también defiende, lógicamente, este tipo de edificios singulares.

¿Cuándo se liquidará?
Ya lo hemos dicho: no tenemos más obstáculos que el tema de la aprobación de las cuentas.
Lo demás lo tenemos bastante listo.
Ya le he hablado incluso del proyecto de cesión de activos.
Lo tenemos en borrador todavía, pero está pendiente exclusivamente casi de lo que ocurra con las cuentas.

Este es el mayor obstáculo, y tampoco tiene que ser un obstáculo grande, porque conocemos también que, desde la intervención, quieren solucionar ya este problema.
Y también en bastantes ocasiones nos han llamado para intentar agilizar los problemas que van surgiendo.
No siempre son fáciles, pero hay muchas instituciones, muchos organismos implicados, ustedes también que nos preguntan continuamente haciendo su trabajo, su función, en fin, nos insisten constantemente que, a través de preguntas parlamentarias, liquidemos cuanto antes en resumidas cuentas.

¿Cuánto costará?
Al final haremos un balance de cuánto ha costado la liquidación en el periodo desde que se acordó la liquidación, incluido el periodo de los liquidadores anteriores.

El señor diputado de Compromís ha planteado un balance de nuestras tareas.
Pues no es fácil hacer un balance así meditado, en referencia a nuestra tarea, sobre los obstáculos que hemos encontrado.
En los informes lo decimos constantemente: muchos obstáculos.

El principal es, primero, la falta de información; segundo, la ausencia de trabajadores.
No es fácil llevar una liquidación de estas características sin ningún trabajador.
Digo de los que conocían el sistema.
Conocen que, hasta los sistemas informáticos, hemos tenido que desbloquear algunos aspectos de estos servidores muy recientemente.
Todavía había zonas oscuras a las que no podíamos acceder.

Pues imagínese una empresa de estas características en un edificio inmenso lleno de archivos y lleno de información por todas partes y en el que estamos los tres solos, entramos y no teníamos más que unas pequeñas anotaciones, más unos cuantos documentos oficiales que nos fueron entregados, pero no teníamos un informe como correspondía.

Y tampoco nos ayudaba la gente que tenía que ayudarnos.
Toda liquidación, al menos los responsables de los departamentos, de alguna manera, se podría haber establecido que se quedaran o que se estableciera algún tipo de acuerdo.
Pero, claro, llegar a una empresa de estas características, judicializada también en una parte de su gestión, no ha sido nada fácil.
En nuestro último informe haremos una exposición un poco de ese balance de las tareas que nos piden.

¿Qué podría haber facilitado la liquidación?
Eso que digo: haber tenido más información, haber tenido información sistematizada y haber tenido personas con responsabilidad a quienes habríamos podido acudir recabando esa información y su ayuda.
La poca ayuda que hemos tenido, la hemos tenido, es verdad, de algunos extrabajadores, pero de modo altruista y ocasional.
Agradecemos mucho esa ayuda que, seguramente, ha adelantado bastante la liquidación.

¿Cómo se solucionó la limpieza?
La limpieza se solucionó… Ahí había una empresa que había un turno de 18 personas con el edificio cerrado.
Entonces, intentamos rebajar la factura y fue imposible.
Entonces, tuvimos que acudir al sistema de resolverles el contrato, que además estaba prorrogado y no admitía nuevas prórrogas.
Licitamos el de la limpieza y no se presentó ni siquiera la empresa que estaba allí.
Entonces, tuvimos que cerrar, no tuvimos otro remedio.
Costaba alrededor de 600.
000 euros al año y el edificio estaba vacío.
Entonces, no podía seguir en esa situación.

Quedaba un problema con algunos porque había unos cuantos trabajadores en Culturarts y, finalmente, después de algunas dificultades, i Eige, lo que hicimos es que, cada empresa que tenía trabajadores en el centro, se procurara y contratara lo que a ella correspondía, los espacios que utilizaba la gente que tenían trabajando ahí.
Así lo hicimos y, desde ese momento, ya no hubo ningún problema ni ningún conflicto.

Con la llegada de la corporación, otro tanto de lo mismo.
Todavía no tiene mucha gente por allí.
Hay solo unos cuantos directivos.
Ellos también se lo tienen que solucionar de esa manera, porque no hemos querido licitar algo que no hace ninguna falta.
Creemos que nuestra primera misión es ahorrar todo lo que podamos en costes, en definitiva, al gobierno.

No sé si he entendido bien lo del asunto del centro de producción de Burjassot, en lo que se refiere a Radiotelevisión Española.
Básicamente, las negociaciones y todo el desarrollo de esta idea la lleva la secretaría autonómica de comunicación.
Nosotros lo conocemos, estamos al corriente.
Y ya se ha dicho públicamente y hace mucho tiempo que había un interés en que el edificio, puesto que no iba a ser utilizado totalmente por la corporación valenciana, se iba a ofrecer para que viniera dándole un dinamismo y algunos ingresos, que es lo que nos interesa a nosotros, a Radiotelevisión Valenciana, a la empresa que vamos a extinguir.
Incluso estaban planteándose que hubiera alguna delegación de televisiones sudamericanas en este….
No necesitan mucho espacio y podría ser muy interesante y también dan en esa nueva visión que tiene el gobierno valenciano que fuera un centro de comunicaciones.

La señora diputada del Partido Socialista más que nada ha venido a quejarse del coste de la liquidación.
Bueno, es lo que hay.
El coste que se recoge en nuestros informes es el coste que tiene.
Al final, haremos la evaluación, el balance de cuál es el coste que ha tenido.
Ya la interpretación es una cuestión política, que son ustedes los que tienen que opinar.

Ya he explicado un poco lo de la demanda de trabajo de superior categoría.
Seguiremos perdiendo parcialmente la mayoría de esas resoluciones.
Ya van quedando pocas, no quedan demasiadas.

El contrato del Villarreal.
Efectivamente, el contrato del Villarreal…, interpusieron una demanda frente a Radiotelevisión Valenciana reclamando cinco millones de euros, en primera instancia perdieron la sentencia con costas, pero en la segunda instancia le reconocieron dos millones de euros.
Dos millones de euros que, con la ayuda de La Generalitat, porque es un fondo extraordinario, ya no teníamos tesorería, porque hemos venido funcionando prácticamente todos los años con tesorería que ya teníamos.
Y está pagada, solo nos falta liquidar los intereses y ahí, además, no hay costas.

La sede de Alicante usted la ha calificado de contrato leonino, nosotros también.
Es público y notorio que creo que todo el mundo ha criticado ese contrato.
Ya estaba previsto cuando nosotros entramos, ya estaba previsto cerrar esa sede, ya estaba el acuerdo adoptado, pero no se llevó a cabo.
Nosotros lo llevamos a cabo tras un periodo de negociación con ellos porque queríamos evitar el pleito.
Finalmente no fue posible, le notificamos por un notario, nos personamos, le entregamos la llave, le hicimos la factura que correspondía y ellos han metido la demanda.
Bueno, es lo que había porque queríamos ahorrar el pleito y no pudimos, pero queríamos acabar con ese coste, porque eran 30.
000 euros al mes para algo que no se necesitaba de ninguna de las maneras.

¿Podemos recuperar lo perdido en la pieza Gürtel -preguntaba usted-?
Probablemente.
Es un juicio penal, si condenan a alguien y tiene patrimonio, seguramente, como ha ocurrido en tantos otros pleitos de todo tipo, tendrán que pagar.
No lo sabemos.
Nosotros conocemos la pieza Gürtel.
Todavía no le han dado al abogado directo, y con esto entro a contestar también al Grupo Popular, que ha preguntado exactamente por eso.
Con referencia a la información privilegiada, está en los informes.
Me sorprende la pregunta porque en los informes está… (Veus) En este informe no, en informes anteriores.
(Veus)

Se lo comento ahora después, pero…

La senyora vicepresidenta:

Señor Ibáñez, no establezca diálogo.
Deje hablar al…

El senyor Gómez Barroso:

La abogacía de La Generalitat estaba personada en esa pieza.
Y entonces, ellos nos pidieron que nombráramos un abogado.
¿Por qué?
Porque hubo un conflicto porque representaba a no sé qué institución de familia que había por ahí, una especie de fundación -perdóneme que no sea muy preciso con eso-, una fundación, y, a la vez, representaba a Radiotelevisión Valenciana.

Entonces, tuvieron conflicto y la propia sala, el propio tribunal le hizo desistir.
Entonces, nos reclamaron a nosotros que nombráramos nosotros un abogado, hicimos un proceso y nombramos un abogado.
Pero fue a requerimiento de la abogacía de La Generalitat.
Y, si no recuerdo mal -si no es así le pido disculpas, le informo ahora-, pero creo que estaba.
Y lo del Villarreal estaba también exactamente, casi estoy seguro al cien por cien, que la sentencia del Villarreal… (Veus)

La senyora vicepresidenta:

Perdón.
Si no aprieta el micrófono…

El senyor Gómez Barroso:

Es verdad, decíamos que era un club deportivo porque no queríamos mencionar a nadie por su nombre.
Un club deportivo y citábamos esta cantidad.
Es verdad.
Casi nunca decimos el nombre de la sociedad, pero pensábamos que era público y notorio.
Para nosotros, con esta idea de no ponerlo, a veces creemos que está.
Pero, bueno, está referenciado ese contrato.

Lo del TEA también se lo ha contestado mi compañero.
Hay una reclamación frente al TEA que está sin resolver, está en custodia, está pendiente de que se resuelva.
Cuando se resuelva, informaremos.

Y en la corporación valenciana de radiocomunicación, la verdad es que lo que es el inmueble lo hemos acotado lo que ellos querían y le hemos puesto unas cantidades, en una comisión que prevé el propio contrato, le hemos establecido un precio.

Y respecto de los equipos, partiendo del punto de vista de que los equipos son equipos, que ellos tienen que decir qué van a querer, preferimos dejarlo abierto.
Ellos conocen el inventario porque tienen el inventario y lo ven, además, en las instalaciones.
Y les hemos pedido, y así lo hacen, van un poco sirviéndose de los equipos -que son todos equipos de televisión o radio- que van precisando.

¿Pueden venderlo?
Más que venderlo, lo que nos pidieron es que estableciéramos es que, si para comprar un equipo nuevo, esa misma empresa que le va a costar un dinero comprar ese equipo nuevo acepta -muchas veces lo hacen-, aceptan como parte del pago valorar un equipo, digamos, que no le va a servir a ellos ni a nadie ya porque no va a haber más que una Corporación Valenciana de Medios de Comunicación y dudo mucho que esos equipos electrónicos se puedan incluso vender porque la tecnología avanza muy rápidamente.

Entonces, nos pidieron eso y nosotros se lo permitimos previa valoración y visto bueno de esta parte.
No es que nos digan ellos: Â«Oye, esta mesa de mezclas, de no sé qué, que resulta que si la entrego a comprador nueva me pagan tanto.
Â» Le tenemos que dar permiso nosotros, pero el mecanismo obedece solamente a eso.
No es que le hayamos regalado todos los muebles que hay allí.
Los que no se utilicen, nosotros los incluiremos y los cederemos a La Generalitat.
Y este es el fundamento.

Nada más.

La senyora vicepresidenta:

Muchas gracias.

¿Algún grupo quiere utilizar el turno de réplica?
¿Solo PSOE y PP?
Vale ¿Usted también?

Pues tiene la palabra el señor Montiel por el Grupo Podemos.
Cuando quiera.

El senyor Montiel Márquez:

Solamente respecto de lo que hemos preguntado.
Solo dos cuestiones muy breves.
Una, ya sé que me podría haber leído la sentencia, me lo pueden decir.
Pero, cuando antes han explicado que las empresas privadas que se servían, por tanto, receptoras últimas de los ingresos no eran las empresas húngaras, me gustaría saber entonces quiénes eran las empresas, si es posible.

Y, luego, yo he seguido sin comprender en este caso esa referencia que les hacía al apoyo de la conselleria de hacienda, si es apoyo a la conselleria de hacienda o de la conselleria de hacienda para hacer frente al pago de obligaciones pendientes, en la página 8.
Me parece que me lo he perdido.
Si lo han explicado, me lo he perdido.

Muchas gracias.

La senyora vicepresidenta:

Muchas gracias, señor Montiel.

Tiene la palabra ahora la señora Peris por el Grupo Socialista por un máximo de cuatro minutos.
Cuando quiera.

La senyora Peris Cervera:

Gracias, presidenta.

Serán menos porque solo quería contestar a la acusación que ha hecho el portavoz del Partido Popular de que esta portavoz se manejaba con información privilegiada.
Y yo le pediría al señor Ibáñez que retire esa afirmación, sobre todo para evitar su propio ridículo, porque la información que yo he manejado es pública y, además, está publicada en diferentes medios de comunicación.
Por eso le pido, señor Ibáñez, que lo retire.
Yo he manejado la información del informe y otro tipo de información a la que usted también habría tenido acceso simplemente con que la hubiera buscado.

Muchas gracias.

La senyora vicepresidenta:

Gracias, señora Peris.

Es el turno ahora del Grupo Popular, el señor Ibáñez.
Cuando quiera.

El senyor Ibáñez Bordonau:

Gracias, señora presidenta.

Es imposible retirar algo que no consta en un informe y, por lo tanto, a la que este grupo no ha podido tener acceso.
Lo cierto es que, efectivamente, la prensa, en este caso, ha sido en positivo, no en negativo.
Luego, usted no ha culpado a la prensa de nada.
En este caso la prensa es la que informa.
Nosotros creemos que quien informa deben ser los liquidadores en su informe, y yo he dicho que en el informe de los liquidadores no constaba esto.
Pero, en cualquier caso, no pasa absolutamente nada.

Vayamos al tema.
No me han contestado nada sobre el tema del activo y la depreciación.
En su primer informe -para que vea que me los he leído todos-, en su primer informe, fechado el 26 de febrero de 2016, el activo estaba valorado en 39.
661.
151 euros.

Cuando se realiza el presupuesto -que tampoco me han contestado si el presupuesto o el anteproyecto lo presentan ustedes o no-, el activo tiene una depreciación de 14,7 millones de euros.
En nueve meses.
Eso es una barbaridad.
Le estoy hablando única y exclusivamente de instalaciones, ¿eh?
No le estoy diciendo nada de lo otro ,porque el resto, el material se ha valorado en 49.
000 euros según el presupuesto.
Es el valor que tiene.
Usted dice: Â«No sé qué valor tendrá.
Â» 49.
000 euros es lo que pone en los balances que acompañan el presupuesto.

Pero es sorprendente…, lo que es sorprendente es que en los últimos ejercicios en el presupuesto -que, repito, no sé si ustedes lo hacen y, si no lo hacen, no sé quién lo hará porque son ustedes los que manejan la contabilidad parece ser- no aparece nada en el capítulo de ingresos.
Ustedes acaban de declarar aquí que por el tema de la cesión de las señales de redes reciben aproximadamente unos 400.
000 euros, imagino que anuales.

¿Por qué no consta en el presupuesto eso?
¿Está mal el presupuesto que hemos aprobado en estas Cortes?
Porque, claro, se ha dicho que hay una puntualidad en el cobro extrema, es decir, no cabe ni la duda de que no se iba a cobrar.
Y se viene cobrando desde hace bastantes años porque esto lo vienen refiriendo desde el primer informe que ustedes hacen.
Por lo tanto, ¿por qué no consta esto en el presupuesto?
¿Lo pueden decir?

Segundo, en cuanto al tema del contrato de arrendamiento, la comisión, ¿cuándo se reunió y con quién se reunió y qué técnicos formaban parte?
Porque era uno de cada parte, que no sabemos quién de los tres sería, más de la parte de la corporación no sé quién, cuándo y qué técnicos.
Porque también dice que se reunían técnicos.
Y ustedes establecieron un canon.

Para que los valencianos lo sepan -lo digo por aquello de que la delegación de Alicante, decía la vicepresidenta, que era una salvajada pagar 29.
000 euros, IVA incluido, al mes- que, por unos despachos para una televisión que no está en marcha, llevamos pagados más de 700.
000 euros, 700.
000 euros llevamos pagados desde que la corporación en diciembre accedió a este centro.
En diciembre.
Antes estuvo en precario, antes les dejaban las instalaciones.
Desde diciembre llevamos 700.
000 euros pagados para reunirse, que yo digo que una sala en un hotel seguro sería más barata.

Pero, en cualquier caso, yo les quiero preguntar por un tema también referente a esto.
¿Quién de ustedes realizó esta factura, la primera factura del alquiler?
¿Me pueden explicar siguiendo las normas tributarias cómo es posible hacer una factura que incluye dos periodos impositivos?
Usted, la primera factura, incluye el mes de diciembre de 2016, enero y febrero de 2017.
Oiga, esto no es legal.
Esto está prohibido.
Ustedes no pueden hacer una factura con dos periodos impositivos en la misma.
¿Quién la ha hecho de los tres?

Segundo, ¿por qué no está incluida la retención del artículo 64 del reglamento del impuesto de sociedades?

Tercero, ¿esta factura ustedes la han declarado en su contabilidad de 2016?

Porque la corporación valenciana, no, no la ha declarado.
Se les ha olvidado.
Bueno, a la corporación valenciana se le ha olvidado muchísimas cosas desde darse de alta en hacienda, en seguridad social, también declarar esta factura.
700.
000 euros llevamos pagados la corporación valenciana por el alquiler de unos despachos.
El material se pude vender, pero no está inventariado, no sabemos lo que pueden vender o lo que no pueden vender.

La senyora vicepresidenta:

Señor Ibáñez, vaya acabando, por favor.

El senyor Ibáñez Bordonau:

Sí, yo acabo enseguida.
A mí lo que me interesa son las explicaciones.

Muchas gracias.

La senyora vicepresidenta:

Muchas gracias.
(S'interromp la gravació)

El senyor Baixauli Gómez:

Sigamos con el orden de intervención, a ver si somos capaces.

En cuanto a la liquidación derivada del acta de inspección por las retenciones en sociedades húngaras, detrás había otras sociedades de nacionalidades diversas: Estados Unidos, Inglaterra… No tengo aquí exactamente la relación, pero estamos hablando de cinco o seis sociedades.
Ahora mismo no tenemos esa información aquí.

En cuanto al auxilio financiero, si solicitamos la redacción tal como está, (rient) sin ninguna duda induce a error.
No hemos auxiliado a la conselleria, sino que la conselleria nos ha auxiliado a nosotros.
Nuestras dificultades de tesorería vienen derivadas precisamente por lo que habíamos comentado antes que…, de los ingresos presupuestados, no hemos tenido necesidad de disponer de ellos por la tesorería que nos generaron los acuerdos transaccionales con algunos clientes proveedores con los que teníamos litigios.

Sobre el inmovilizado, la diferencia en el inmovilizado, que es una diferencia esencial, en nuestro primer informe lo que intentamos hacer, dentro de nuestras posibilidades, era una valoración real de los elementos propiedad de la sociedad.
Una cosa es la valoración que nosotros considerábamos real y otra cosa es la valoración contable.
Contablemente se decidió en el ejercicio 2013 deteriorarlo prácticamente todo salvo lo contenido en el propio edificio, incluidas las redes de repetidores.

Entonces, una cosa es la valoración contable, que hemos seguido el mismo criterio, de todo prácticamente deteriorado, salvo el edificio.
Y otra cosa es la valoración que quisimos hacer en el primer informe nuestro sobre otros elementos, como digo, que en la contabilidad aparecen totalmente deteriorados y que considerábamos que el valor de mercado no coincidía exactamente con ese valor contable.

Contrato de arrendamiento.
Creo recordar, ahora hablo de memoria, 700.
000 euros, yo creo que es un poco menos, es una cantidad elevada, pero… (Veus)

La senyora vicepresidenta:

Señor, Ibáñez, se lo he dicho antes, por favor, que no es un diálogo.
Deje hablar al compareciente, ¿vale?
Usted ya ha hablado en su turno.
Deje hablar al compareciente.

El senyor Baixauli Gómez:

.
.
IVA incluido.
Estaba pensando en la base imponible, lo que es el canon, sin impuestos indirectos.
Pero sí, es una cantidad elevada por un edificio que entiendo no es comparable con el edificio de Alicante, una superficie…, la superficie del edificio de Alicante creo que la décima parte del que hay aquí.
Pero, bueno, en fin, es discutible.

La factura.
La factura a la que se hace mención es una factura que comprende tres periodos, o sea, tres meses desde el periodo inicial.
Esa factura no está confeccionada por nosotros, está confeccionada por Eige, pero sí que siguiendo nuestras indicaciones, ¿eh?
Entendemos que es perfectamente legal.
No aparece la exención porque Radiotelevisión Valenciana aportó un certificado a la corporación valenciana por la que se nos exime de aplicar la retención.

(Veus) Sí, a efectos del impuesto de sociedades no están obligados a practicarnos la retención porque tenemos un certificado que se le exhibió.
Es uno de los supuestos establecidos legalmente para que no se aplique la retención.

En cuanto a los presupuestos.
La no inclusión de la partida de ingresos, asumo que seguramente es responsabilidad nuestra por la falta de medios.
Sí que somos nosotros los que elaboramos los presupuestos y los pasamos al responsable autonómico para que los incorporen en el programa de presupuesto.
Si no aparecen, sin ninguna duda será un error nuestro.

La senyora vicepresidenta:

Vayan acabando, por favor.

El senyor Baixauli Gómez:

Son 400.
000 euros aproximados anuales.

La senyora vicepresidenta:

Hemos superado el tiempo.
Vayan acabando, por favor.

El senyor Baixauli Gómez:

Creo que no hay…

Y ahora el canon.

Creo que ya no hay ninguna cuestión más.

La senyora vicepresidenta:

Vale, muchas gracias.

Llegado aquí, damos por terminada la comisión y hasta… (Veus)

A ver, señor Subiela.
Un momento.
Señor Subiela, ¿qué quiere decir?

El senyor Subiela Chico:

Sí, una cosita que me acabo de acordar.
Se quedó pendiente en la anterior comisión de consultar si las comparecencias de la directora general podían ser directas o tenían que ser aprobadas por comisión.
¿Se acuerdan de aquello?

La senyora vicepresidenta:

Señor letrado…

El senyor lletrat:

Está pendiente todavía.

La senyora vicepresidenta:

Sigue pendiente esa consulta, señor Subiela.

Feliz verano a todos y a todas.

(S'alça la reunió a les 13 hores i 19 minuts)