RTVV%2020201022HTML.html





Comissió de Radiotelevisió Valenciana i de l'Espai Audiovisual realitzada el dia 22 d'octubre de 2020.
Comença la reunió a les 10 hores i 40 minuts.
Presideix la diputada senyora Estefania Blanes León.
Reunió número 8.

La senyora presidenta:

Bé, si vos sembla, anem a donar inici a la comissió d'avui.

En primer lloc, donar la benvinguda a totes i passar la paraula a la secretària, perquè veja si estem totes.

La senyora secretària:

Perdó.
Bon dia.

(La secretària passa llista per tal de comprovar si hi ha quòrum)

N'hi ha quòrum, presidenta.

La senyora presidenta:

Molt bé, perfecte.

Donar la benvinguda a Josep Nadal, que s'incorpora com a nou portaveu del grup.

I sense més, simplement per comentar un poc el funcionament.
La comissió funcionarà evidentment tal com està establert al reglament.
I pel que fa a la subcomissió que n'hi ha convocada just després d'aquesta comissió, simplement dir que la convocatòria és perquè es faça la constitució i, si és possible, aprovar un calendari i un termini per a fer el treball que ens vam encomanar en aquesta subcomissió.

I, a partir d'ahí que siga autoconvocada.
La primera s'ha convocat des d'aquesta presidència, però entenc que a partir d'ahí, si s'aprova eixe calendari, ja quedarien aprovades les dates i podria autoconvocar-se i funcionar de manera autònoma, tal com és reglamentat.

La senyora Caballero Hueso:

Senyora presidenta, jo volia deixar constar que eixa subcomissió, eixa segona comissió s'ha convocat des de la Presidència, però sense comunicar prèviament al grup Socialista a la convocatòria d'eixa comissió.
El membre del grup Socialista de la Mesa no sabia fins que mos aplegà la convocatòria directament que s'anava a convocar.

Sols vull que conste en acta.
Gràcies.

La senyora presidenta:

Dir-li a la senyora Caballero que es va comentar a tots els portaveus, i jo crec que ho poden corroborar la resta de portaveus.
I simplement lamente si no s'ha entès d'eixa manera, però als portaveus se'ls va comentar aquesta intenció.
I soles era, com bé dic, donar compliment al que es va aprovar en aquesta comissió de convocar aquesta subcomissió.

O siga que no té més enllà del ordre del dia que la seua constitució.

Bé, moltes gràcies, de tota manera, per la seua aportació, però ja li dic que vosté, com a portaveu, va ser coneixedora d'aquesta intenció.

Passem al primer punt de l'ordre del dia, que és la lectura i aprovació de l'acta anterior.
Si no hi ha cap cosa a aportar, quedaria aprovada.
Val, s'aprova.

I, a partir d'ara, passem ja al debat de les proposicions.
Senyor Llopis, si pot substituir-me en la presidència.
.
.
Moltes gràcies.

(Ocupa la presidència el vicepresident de la comissió, senyor Fernando Llopis Pascual)

Proposició no de llei sobre la sol·licitud de contenció de la despesa en el servei públic de radiodifusió i televisió d'àmbit autonòmic per a pal·liar la crisi de la COVID-19, presentada pel Grup Parlamentari Vox Comunidad Valenciana (RE número 16.
793, BOCV número 79)

El senyor vicepresident:

Bueno, pues, empezamos con el punto dos del orden del día, «presa en consideració de la proposició no de llei sobre la sol·licitud de contenció de la despesa en el servei públic de radiodifusió i televisió d'àmbit autonòmic, per a pal·liar la crisi de la COVID, presentada pel Grup Parlamentari Vox».

Pot intervindre el representant del grup Vox.

El senyor Pascual Pérez:

Muchas gracias, señor presidente.

Buenos días a todos.

Ante la grave crisis sanitaria en la que ha derivado la pandemia de la COVID-19, el gobierno de España directo el Real decreto 463/2020, del 14 de marzo, por el que se declaraba el estado de alarma en todo el territorio nacional.

Nos encontramos ante una pandemia que ha provocado decenas de miles de muertos y que, además, provocó la saturación de nuestro sistema sanitario ante la más que evidente falta de previsión del gobierno de Sánchez e Iglesias, que demostró una vez más la ineficacia de dividir el sistema sanitario en diecisiete sistemas sanitarios diferentes.

En fin, este real decreto derivado, como digo, de la ineficacia del Partido Socialista y de Podemos al frente del gobierno, supuso una serie de limitaciones y de restricciones en los derechos fundamentales de los ciudadanos y dañó todo el tejido económico de la Comunidad Valenciana.

Unas medidas que nos han abocado a una de las mayores crisis del último siglo, provocada por la paralización casi total de la actividad económica.
Reiterada con la segunda ola, que tampoco supieron ni quisieron prever, pero de la que ya alertábamos.
Esta situación límite es a la que se enfrentan miles y miles de españoles en esta comunidad autónoma.

A principios de abril, cuando se registró esta iniciativa parlamentaria, ya alertábamos de que esta crisis sanitaria y económica provocaría inevitablemente una grave crisis social, ante la pérdida de miles de puestos de trabajo, lo que a su vez derivaría en un descenso de la recaudación prevista con respecto a los presupuestos del presente año y de los próximos, daños que aún estamos lejos de poder valorar, pero ante los que la Generalitat valenciana no está tomando medidas de prevención y no parece que vaya a tomarlas.

Y esto ya lo sabemos por los números que van saliendo.
Ya sabemos que el PIB, en su tasa anual, ha bajado más de veintidós puntos, es decir la quinta parte de la economía se ha ido al garete, y esto ha provocado inevitablemente que ya tengamos una tasa de paro cercana al 20 % y una tasa de paro juvenil de más de 40 %.
Y eso es algo insostenible.

Miren, no es que seamos gurús económicos ni que tengamos una bola de cristal donde podamos ver el futuro.
Lo que hay que aplicar es sentido común.
Simplemente hay que entender que todo va unido, que todas las piezas están encajadas.

Cuando ustedes frenan la maquinaria, cuando la detienen del todo, lo que provocan es una serie de problemas que los gobiernos socialistas y comunistas ni siquiera se han planteado.
Solamente actúan a base de parches.

Pues bien, ¿y À Punt?
Pues À Punt continúa como siempre.
Cuando la población estuvo confinada en sus casas y se aumentó el consumo de contenido audiovisual, lo que aumentó el número de espectadores de prácticamente todas las televisiones, À Punt tuvo un aumento, pero muy, muy ligero, con unas cifras paupérrimas.

Ya vino a esta comisión el señor Alfred Costa, como director general de la sociedad anónima, tras la primera hora de la pandemia del COVID, para darnos cuenta de estos números de audiencia de À Punt, a todas luces y reconocido por todos muy bajos.

Esto lo que denota es que el propio interés de la sociedad hacia la cadena pública es mínimo, por no decir inexistente.
El propio Alfred Costa ya dijo en esta comisión que los jóvenes ya habían tanteado la cadena pública, pero el resultado es que no le resultó atractiva.

Señores, hay que saber priorizar, hay que saber anticiparse.
Los políticos debemos estar al lado de la economía real, que es la economía de la gente y de las familias, que es la que genera riqueza, que es la que genera tejido productivo autosuficiente, y es la que genera empleo y futuro para los trabajadores y sus familias.

Y por eso mismo, para que À Punt baje a la realidad, pedimos su voto favorable para instar al Consell a que no aumente el presupuesto de la Corporación Valenciana de Medios de Comunicación más allá del límite establecido por ley para lo que resta de legislatura, porque esta crisis sanitaria no es de un año ni dos.

También a que no aumente, con la excusa del COVID-19, el gasto publicitario que la Generalitat valenciana había realizado en la Corporación Valenciana de Medios de Comunicación con respecto al año 2019.

Y, sobre todo, a que se inste al Consejo Rector de la Corporación Valenciana de Medios de Comunicación a ponerse en la piel de los ciudadanos, y que realice los ajustes necesarios para que solamente consuma el 80 % de la compensación por prestación de servicio público que realiza la corporación, devolviéndolo así a las arcas públicas, una vez finalizado el ejercicio, para que el Consell pueda destinar estos recursos a medidas sanitarias, a medidas económicas y a medidas sociales destinadas a paliar la crisis de la COVID.

Y es en esta situación crítica cuando el gobierno más debe velar por ellos, apoyando los trabajadores, apoyando a las pymes, a los autónomos y a los comerciantes.
Los recursos son escasos y los recursos públicos deben dedicarse para proteger a los españoles, no para proteger los intereses de los políticos.

Muchas gracias.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias.

Es el turno de intervención de la representante de Unides-Podem.

La senyora Blanes León:

Moltíssimes gràcies i bon dia a totes.

Bé, jo, de veres que he intentat i volia intentar separar les qüestions ideològiques en aquesta proposta, perquè això pense que ja ha quedat sobradament clar en aquesta comissió en moltes ocasions.

Però és que està clar que l'objectiu de Vox l'únic que és el d'eliminar i fer desaparéixer la radiotelevisió pública.
Perquè, al final, qualsevol excusa els val per a intentar-ho, i per això ni tan sols deixen escapar l'oportunitat d'aprofitar la situació d'emergència sanitària en la qual ens trobem.

I pensem que és irresponsable per la seua part posar com a excusa la COVID.
I ho justifiquen per la crisi econòmica provocada per la pandèmia.

I diuen: «Incertesa a la qual s'enfronten milers i milers d'espanyols en aquesta comunitat autònoma, que durant dècades han treballat per mantenir l'estat.
I és en aquesta situació crítica quan l'estat ha de vetlar per ells, fent costat als treballadors, a les pimes, als autònoms i als comerciants».

Senyor Pascual, totalment d'acord, clar que sí, totalment d'acord.
I precisament ara, més que mai, és quan han de fer-se els esforços suficients per part de les administracions públiques per a poder garantir tot açò que vostés plantegen.

I diuen fer costat als treballadors.
Jo afegiria treballadores, però bé, entengam-se: fer costat a les treballadores.
Però en què es pensen vostés que es gasten els diners destinats a aquest servei?
És que no entenc a qui pensen que es destinen aquestos diners.

Majoritàriament per a personal i per a treballadors i treballadores, siga de manera directa o siga de manera indirecta en els salaris dels treballadors, també de totes aquelles empreses que treballen per a la producció i per altres serveis que necessita l'entitat.

Per tant, vostés què és el que estan proposant?
Que s'acomiade gent, posant precisament en dificultats econòmiques moltes famílies?
El cert és que nosaltres açò no ho entenem.

Parla de pimes i autònoms, com són totes aquelles productores i empreses de serveis que treballen a la corporació de mitjans de comunicació, evidentment.
Per tant, no entenem quina és eixa la contradicció que vostés plantegen.

I estem al costat del sector audiovisual i del sector cultural.
Precisament en aquestos moments difícils és quan s'ha d'estar a l'alçada, i sobretot quan les administracions públiques han de poder garantir els serveis de qualitat, i sobretot també el manteniment i l'accés a la cultura i a la informació.

I vosté també acaba de dir en la seua intervenció «que no se incremente más allá de lo que está marcado en ley».
És que ningú està plantejant açò.
Jo crec que ningú d'aquesta comissió i d'aquesta cambra ha plantejat açò.
De fet, ja ens agradaria que almenys arribara a eixe 0,3 %, que no sempre es complix.

La llei parla d'entre el 0,3 i 0,6 % del pressupost.
Ningú està dient de superar aquesta xifra, però sí de complir-la.

Moltes gràcies.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies.

I ara és el torn de paraula del representant de Compromís.

El senyor Nadal Sendra:

Moltes gràcies, senyor president.

Bon dia, senyories.

Bé, el grup.
.
.

El senyor vicepresident:

Yo, si les parece bien, dejamos las réplicas para el final de todo.
.
.
, (inintel·ligible) .
.
.
replicar a todos, salvo que quiera hacer una réplica especial a cada una de las personas.
(Veus)

No, no, per això jo li he preguntat que si ell vol, podia replicar.

Doncs replique vosté.

Perdone, senyor Nadal.

El senyor Pascual Pérez:

Muchas gracias, señor presidente.

Mire, es que los recursos públicos hay que destinarlos verdaderamente a las personas; no a mantener chiringuitos como es en el caso de À Punt.

Estamos hablando de una televisión que cuesta a todos los ciudadanos 65 millones de euros al año.
65 millones de euros al año para una audiencia de en torno a las treinta mil personas.
Es decir, treinta mil personas con respecto a 5 millones de habitantes que tiene la Comunidad Valenciana.

Es que ustedes tergiversan lo de la función pública.
Miren, función pública lo realiza un hospital, no la televisión pública, porque es algo necesario.
Un hospital es necesario.
Es necesario como, por ejemplo, el hospital de Torrevieja, que ustedes llegan aquí con todos los datos encima de la mesa, cuando tiene una de las mejores.
.
.
, según la Sindicatura de Comptes, la segunda mejor gestión económica de toda la Comunidad Valenciana, cuando tiene unas cifras de satisfacción por parte de los pacientes de las más altas de toda la Comunidad Valenciana, tiene una gestión eficiente, tiene una alta satisfacción y, aparte, ahorra más de cuarenta millones de euros al año a todos los valencianos.
Y ustedes cogen y dicen.
.
.
, ahí sí que están poniendo ustedes como excusa el COVID y dicen: «No, lo pasamos al sector público porque sí», y no atienden a ninguna razón.

Ha hablado usted también de los trabajadores.
Pues sí, mire, la situación de los trabajadores.
.
.
, yo aquí en ningún momento estoy diciendo que se hagan recortes en el tema de los empleados.
Estoy diciendo que se utilice únicamente hasta el 80 %.
No me meto tampoco ni en el tema de publicidad.
Me meto solamente en que lleguen al 80 %.
Entonces, si desde la gestión del propio ente público se hace una mala gestión y se lleva al límite lo de la regla del tercio y, luego, como cada año hay variaciones del presupuesto, pues lógicamente son ellos que no han sabido prever esas variaciones y, entonces, los trabajadores están ahora en la situación en la que están.

Y se me acaba de terminar el tiempo.
Muchas gracias.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias.

Ahora sí, señor Nadal, es…

La senyora Blanes León:

No.
Ara.
.
.
ara, jo.

El senyor vicepresident:

Val, avant.

La senyora Blanes León:

Clar, si m'ha fet la rèplica, he de contestar-li ara.

Moltes gràcies, senyor president.

Açò és el de sempre, repetir, repetir «destinarlos a las personas y no a chiringuitos».
Ja li he demostrat que estem dedicant-los precisament a les persones, i lleves ja del cap aquella imatge dels xiringuitos de Canal 9 i, ara a dia de hui, açò evidentment és un altre tema molt, molt diferent.

Fa poc, la passada setmana es va aprovar l'RPT de la corporació i ahí es veu quin és.
.
.
, els xiringuitos que vostés nomenen quan són els professionals per baix del necessari que tenen per tal de donar un servei.

Perquè vostés parlen de funció pública d'un hospital.
Evidentment.
I açò és molt manit és una cosa molt fàcil de traure, sobretot en la situació sanitària en la qual ens trobem.
Però vostés parlen de serveis de funció pública, però derivat al sector privat.
Senyor Pascual, ¿jo què vol que li diga?
Nosaltres.
.
.
, la televisió, evidentment, també pensem que és un servei públic, té un servei de funció pública essencial pel dret a la informació veraç i de qualitat de tots els ciutadans i ciutadanes.

I, després, quan posava l'exemple del tema de l'hospital que vosté deia de la satisfacció dels usuaris -que per a vostés són clients més que usuaris- d'estalviar 40 milions d'euros, ja vorem el que n'hi ha darrere quan, per fi, aconseguim recuperar eixa gestió.
Perquè l'hospital que ja per fi ha sigut revertit, l'hospital que ja per fi ha pogut passar a la gestió pública, que amagava darrere tot allò que a dia de hui ha eixit a la llum, que són la insatisfacció, les llistes d'espera que estaven totalment ocultes, el desficaci econòmic i tot allò que no se sabia i que se maquillava.

Després diu que posem l'excusa de la COVID-19 per a fer-ho públic.
No, senyor Pascual, no.
Açò és un compromís que ja venia signat al pacte del Botànic, la intenció de la reversió dels serveis com els dels hospitals.
Per tant, no és l'excusa.
És una constatació d'una necessitat i d'una realitat.
I, sobretot, diu que no demanem retallades de personal, soles que el 80 % dels pressupostos.
.
.
, bé, que es retorne.
O siga, el 20 % dels pressupostos que es retorne.
Això signifiquen retallades, senyor Pascual, i vosté ho sap.

Això significa baixar el personal que ja, a dia de hui, ha hagut de ser retallat en eixes OPE que han sigut publicades per aquella limitació del terç que Ciudadanos en el seu dia va posar en aquesta llei i que, a dia de hui, han suposat retallades.
Això significa que en un pressupost que aquest any serà menor als dels anys anteriors va haver d'haver ajustos en plantilla.
¿I vostés encara demanem que es rebaixe més?
Això significa famílies en precari i famílies que vostés les condemnen a l'atur i a les necessitats.

Moltes gràcies.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies.

Ara crec que sí.
Ara, segur.
Algun dubte perquè el senyor Nadal puga intervindre?
No?
Avant.

El senyor Nadal Sendra:

Moltes gràcies, senyor president.

Bon dia, senyories.

Des del grup Vox mos porten una iniciativa que pensem que en la pràctica és el mateix de sempre, que és vindre realment a ofegar la Corporació Valenciana de Mitjans de Comunicació perquè desaparega, perquè desaparega À Punt.
És curiós que això no ho demanen en Madrid o en Andalusia on estan manant.

Dóna la sensació que la dreta vol fer desaparéixer tot allò que no pot controlar.
Però també és curiós que no ho demanen a Madrid i Andalusia, supose que perquè allí no es parla valencià.
Perquè ací resulta que els valencianoparlants resulta que tenim la culpa de tot, també de la COVID, també de la crisi social.

Això ja vam vore als anys vint en moltes zones d'Europa.
Resulta que en una situació de crisi i de desafecció social cap a les institucions i cap a la democràcia vénen alguns a aprofitar-se i a buscar caps de turc per a donar-los la culpa del que està passant i transferir la ràbia de la gent que està patint contra uns certs sectors que són sectors minoritaris dins de la societat.
En este cas, els valencianoparlants.
En Europa, ho han sigut en altres casos els jueus, ho han sigut també -i ara ho veiem- els immigrants, els feministes, i este cas resulta que els valencianoparlants tenim la culpa de la crisi econòmica i sanitària de la COVID.

No ho demanaran, açò, en Radiotelevisión Española.
No, en Radiotelevisión Española no cal que facen retallades de cap tipus, que mosatros estaríem en contra.
Però vostés és curiós perquè allí no ho demanen.
No ho demanen quan no tenen ni tan sols publicitat.
Ningú ha pensat que es finança d'una altra manera.
No, això està bé.
Mosatros estem a favor amb totes les televisions públiques.
Però és curiós que vostés diguen això.

També podien demanar-li 65 milions d'euros.
.
.
Què són 65 milions d'euros al costat dels 11.
000 milions d'euros que mos costa l'Església catòlica cada any?
Demanen rebaixar eixos 11.
000 milions.
Demanen.
.
.
Quants milers de milions d'euros se van del País Valencià a Madrid cada any i no tornen?
Eixos sí que mos farien falta en el finançament que tenim.
Sí que mos farien falta eixos diners realment per a fer front a la crisi que mos ve damunt.

¿Per què no ho demanen també?
¿Vosté sap que els rics de l'estat espanyol paguen 8 punts menys d'impostos que la resta d'Europa de mitjana?
¿Que només posant que els rics d'Espanya pagaren el mateix que paguen a Europa comptaríem amb 100.
000 milions d'euros més a l'any a l'estat espanyol amb els quals podríem front a la crisi que estem patint d'una manera bastant interessant?
Vostés això no ho pensem, però només és qüestió d'anar contra els valencianoparlants.
Però nosaltres sí que creguem en els televisions públiques.

Pensem que sense televisions públiques fortes no pot haver democràcia.
Ho tenim claríssim.
Ho tenim claríssim i, a més, apostem des de Compromís per a continuar augmentant el pressupost.
Si mirem quina és l'audiència que té À Punt i fem una correlació amb els pressupostos de cada televisió autonòmica, mos eixiria una de les televisions amb més audiència de l'estat.

Pensem que si augmentem el pressupost i confiem amb la nostre gent, podrem anar augmentant l'audiència i estarem donant faena a tot el sector audiovisual valencià, que el Partit Popular es va carregar en un 90 % quan va tancar Canal 9.

El poble valencià va eixir al carrer a defensar els seus mitjans de comunicació públics i ho tornaran a fer es pose qui es pose davant.

Moltes gràcies.

El senyor vicepresident:

Gràcies, senyor Nadal.

Vol replicar?

Endavant.

El senyor Pascual Pérez:

Gràcies, senyor president.

Senyor Nadal, jo també soc valencianoparlant, eh?
Vostés, senyors de Compromís, no tenen l'exclusivitat dels valencianoparlants.
Això per a començar.

Ha comentado usted que.
.
.
, ha hecho usted referencia que no se ha presentado nada con respecto a Televisión Española.
Pues sí.
Mire, precisamente esta semana…, esta semana o la anterior se ha presentado una proposición de ley para que la televisión española se financie también a través de la publicidad.

Y, ¿sabe por qué se ha hecho eso?
Porque la actual administradora única, la señora Mateo, ha conseguido, tras dos años en el cargo, un cargo se supone provisional, que cierre Televisión Española en 2019 con pérdidas de casi 30 millones de euros, lo que ha supuesto al final que los españoles nos hayamos convertido en pagadores forzosos de una especie de «Sexta» deficitaria y sin audiencia.

Pues bien, las pérdidas de À Punt -porque son pérdidas, porque son gastos a fondo perdido- son de más del doble de los gastos…, de las pérdidas que ha registrado Televisión Española.

Muchas gracias.

El senyor vicepresident:

Senyor Nadal, vol replicar?

El senyor Nadal Sendra:

Sí, vull replicar, perquè pense que és important defensar els nostres mitjans de comunicació públics davant l'ofensiva, ja no de Vox, sinó de tota la dreta.
Portem ja des que es va parlar de tornar a obrir la televisió valenciana, fins i tot des d'abans que l'obriren ja era.
.
.
, vaja, ja era el pitjor del món.
I el discurs és el mateix ara que un any o dos abans d'obrir-la quan encara no es sabia el que hi havia.

La veritat és a alguns pareix que els agradaria que no tinguérem televisió pública valenciana.
El Partit Popular se la va carregar.
Vam estar tres o quatre anys sense canals públics, que no podíem sentir parlar per la televisió en la nostra llengua.
No podíem vore quan passa alguna cosa important al nostre país, les inundacions, el coronavirus.
.
.
De totes estes coses no mos haguérem enterat, si no hi haguera una televisió, del que passa al costat de la nostra casa.

Però a vostés pareix que els interesse més que siguem una societat provinciana, que quasi qualsevol persona que vullga fer un anunci o qualsevol cosa de publicitat, qualsevol cosa relacionada amb l'audiovisual que se'n vaja a Madrid, que allí ho fan tot.
Ací, els valencians.
.
.
, doncs això, una província de Madrid, no fa falta tindre ni sector audiovisual, ni res com tenen a Madrid i a Barcelona, perquè mosatros evidentment, si fem algo d'açò, el que estem fent és furtar-li a la gent i la gent es mor de coronavirus perquè els valencians volem tindre un sector audiovisual.

Em pareix una poca vergonya que plantegen això.
De vostés no m'estranya.
Em pareix més vergonyós encara si el Partit Popular i Ciudadanos li donen suport a açò.
Perquè, evidentment el sector audiovisual és un sector de futur.
És un sector en el qual hi han milers i milers de joves valencians que estan preparant-se i estan estudiant i estan ja preparats per a treballar en este sector.
¿Està dient-los vosté que vol que se'n vagen a Madrid o a Barcelona, o a altres llocs d'Europa a treballar perquè vol carregar-se tot el sector com va fer el Partit Popular ací?
¿Això és el que estan dient-los?
Doncs mosatros pensem que no.

Mosatros des de Compromís, és més, anem més enllà.
Pensem que el que fa falta és posar més pressupost, el que fa falta.
.
.
, perquè, mire, el sector audiovisual i cultural en llengua pròpia, per molt que els pese a vostés, és un sector molt difícil de deslocalitzar, que crea llocs d'ocupació allí al territori on està.

Pensem que cal invertir més diners i agermanar-mos per a fer un sector audiovisual amb Catalunya i les Illes Balears per a augmentar les audiències, augmentar els llocs de faena i augmentar el sector audiovisual tant a nivell públic com nivell privat.
Perquè el sector públic fa de carro d'estirar a tot sector privat.
I sense sector públic, sense inversió pública, que n'hi ha molts estudis que diuen que els diners que poses en el sector públic, en audiovisuals es multipliquen per cinc o per set, doncs sense eixos diners cau el sector i això ja ho hem comprovat.

Per tant, nosaltres, des de Compromís i des del Botànic, continuarem apostant pels nostres treballadors del sector audiovisual; continuarem apostant per la nostra cultura; continuarem, també, apostant per tindre mitjans de comunicació públics forts que conten la nostra realitat tal i com està ací, més enllà d'altres mitjans de comunicació que tenen uns interessos econòmics darrere molt clars.

I, per tant, pensem que sense mitjans de comunicació públics no pot haver democràcia.
I, per tant, anem a votar-li en contra d'esta proposta que ha fet.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies, senyor Nadal.

Es el turno de la portavoz de Ciudadanos -se me va a olvidar el nombre de mi propio partido.
(Rialles)

La senyora Peris Navarro:

Buenos días, compañeros.

Señor Pascual, completamente de acuerdo que estamos en la mayor crisis que veremos los que estamos aquí, tanto a nivel social, sanitario y económico, y, efectivamente, es momento de estar a la altura.
Cuántas veces nos habrá oído a Ciudadanos decir que hay que reducir consellerias, que hay que reducir altos cargos.

Y, mire, recientemente, esta semana se reunía mi síndico con el president de la Generalitat y ya acordaron esa auditoría de qué necesita la administración, qué le falta y qué le sobra.
Cuántas veces hemos visto que el Botànic sí que tiene presupuesto justamente para dedazos, pero no tenía para material sanitario.

Mire, estamos en un momento donde hacen falta políticas sensatas, no políticas sectarias.
Es momento de políticas reales, no de titulares de prensa.
Usted habla aquí en esta PNL de los autónomos, mire, nosotros ya estamos pidiendo que 57 millones eran insuficientes, que necesitamos ya hablar de 200 millones en el próximo presupuesto.
Bono turístico, apoyo al sector del audiovisual, estamos apoyando personalmente esa cultura segura.

Pero, mire, lamentablemente hoy no podemos votar a favor de esta PNL.
¿Por qué?
Porque esta descontextualizada.
Con todo el cariño del mundo, a lo mejor esto tenía sentido cuando se registró en abril y lo podríamos haber debatido.
Pero seis meses después y en un momento donde ya estamos preparando los próximos presupuestos, cuando ya estamos trabajando en las enmiendas a la ley de acompañamiento, esto está descontextualizado.

Por eso, yo le pediría, desde Ciudadanos, que lo retirase.
¿Por qué?
Porque no aumentar el presupuesto de la corporación…, mire, el artículo 38 continua en vigor.
Sabe usted que nosotros el año pasado en la ley de acompañamiento, en las enmiendas, apostamos porque esa financiación pública tuviera también un factor como era el de la financiación por publicidad del 20 %.
Si hay cosas que se pueden hablar y que tendremos que hablar en el contexto y marco de los presupuestos.

Con el tema publicitario, están regulados en la ley y en el libro de estilo de À Punt, con lo cual una dispendia inútil, me va a permitir, que no es.
El recorte del 20 %, si podemos hablar de recortes, pero es que en estos momentos, a dos meses de acabar un presupuesto, sería una irresponsabilidad porque habrá muchos gastos ya comprometidos: gastos de personal, de proveedores.

Yo le agradezco los alegatos que pueda haber dicho, pero ahora, en este momento, esta descontextualizada.
Estamos ya trabajando en una etapa de los presupuestos del 2020-2021, de este año 2021 que vamos a estar, una hoja de ruta donde Ciudadanos ya ha dicho que quiere seguir la del pacto de la reconstrucción.
Y entendemos que es ahí donde habrá que poner en la mesa todas las propuestas y donde le invito que, ahí, sea donde traslade sus proposiciones.

Gracias.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias.

Señor Pascual, ¿quiere replicar?

El senyor Pascual Pérez:

Sí, muy brevemente.

El senyor vicepresident:

Endavant.

El senyor Pascual Pérez:

Señora Peris, totalmente de acuerdo.
La PNL, esta, se registró en abril y estamos ya en octubre, tiene usted toda la razón.
Pero me ha comentado que está descontextualizada, pero solamente en uno de los puntos.
Podría usted haber presentado, pues, una enmienda para retirar uno de esos puntos y el otro, sobre todo el primero para que no se aumente el gasto, para que no se aumente…, perdón, el presupuesto de la corporación más allá del 0,3 % previsto en la ley, ese sí que podríamos haber estado de acuerdo.

Porque según hemos estado ya escuchando, precisamente aquí, lo que pretenden no es mantener una televisión pública, que no ve nadie y que cuesta 65 millones de euros cada año, sino es que lo que pretenden es mantener todo un sector audiovisual en la Comunidad Valenciana.

Es decir, un sector audiovisual que se ha demostrado…, porque, cuando desapareció Canal 9, ese sector dependía en su totalidad de la televisión pública, o sea, no era autosuficiente, no se podía mantener.
Entonces, cerró Canal 9 y ese sector se fue directamente al garete.
Y esto es lo que buscan, mantener todo un sector, ya no solamente una empresa pública sino mantener todo un sector, de manera artificial y están solicitando más y más y más presupuestos.

Nada más.
Yo entiendo que se tendría que leer esta PNL en ese sentido, al menos por su parte.

Muchas gracias.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias, señor Pascual.

Señora Peris, ¿quiere replicar?

La senyora Peris Navarro:

Sí, presidente.

Señor Pascual, a mí no me gusta hacer las cosas a medias y hacer ahora un parche y en un momento que no corresponde, no.
Mire, a Ciudadanos nos gustan los retos difíciles, nadie nos dijo que ser de centro iba a ser fácil.
Y nosotros apostamos para que este tema salga consensuado, nosotros tenemos el firme compromiso desde cada escaño que ocupamos en Ciudadanos de intentar sacar unos presupuestos consensuados que sean para todos los valencianos.

Nosotros no queremos políticas ahora que empiecen con ideologías, con sectarismos, habrá que tener una visión global del presupuesto.
El primer dato, para poder hoy afirmar no aumentar el presupuesto de la corporación, es que habrá que ver en esas negociaciones del Consell y el contrato programa en qué términos lo plantean, con lo cual ese dato no lo tenemos, con lo cual aquí no nos podemos pronunciar en un voto.

Pero, sobre todo, es que creo que hay que tener esa visión global de los presupuestos, hay que tener esa visión global de qué ingresos reales tenemos y qué prioridades le vamos a dar.

Como usted muy bien decía en esta PNL, estamos en un momento social, económico y sanitario completamente extraordinario.
Y estos presupuestos y las prioridades, no va a ser un presupuesto como hasta ahora se ha trabajado en esta cámara, van a ser completamente distintos.
Hoy, hacer una atadura por tener un titular de decir no aumentar, no me parece prudente.

Le vuelvo a decir, en Ciudadanos asumimos el reto difícil, pero que vamos a estar ahí, de buscar esos presupuestos consensuados con el Botànic.

Gracias.

El senyor vicepresident:

Gracias, señora Peris.

El turno del portavoz del Partido Popular.

Cuando usted quiera.

El senyor Martínez Fuentes:

Gracias.
Gracias, presidente.

Molt bon dia, senyories.

Lo que nos propone la PNL presentada por Vox, tal como ya ha expresado su portavoz, es la contención del gasto de À Punt.
Yo diría que, más que una contención, un reajuste.
Esta iniciativa nos parece adecuada en el momento en el que estamos.
Efectivamente, se requieren ajustes en À Punt, pero yo diría que, además de À Punt, se requieren ajustes en todo el organigrama y en toda la estructura del gobierno del Botànic.
Buena muestra es la situación y consolidación del entramado de asesores y altos cargos que se aprueban cada semana, cada viernes en el Consell, y que vemos reflejados en el DOGV.

Mire, desde un punto de visto forma, el propio contrato programa en su apartado cuarto establece: «Con el objeto de garantizar la ejecución presupuestaria en equilibrio, la ejecución de los gastos se ajustará proporcionalmente por capítulos en caso de que los ingresos no lleguen al importe previsto.
» ¿Qué viene a decir este apartado?
Que cuando no haya equilibrio presupuestario, cuando los ingresos previstos no se produzcan, los gastos se ajustarán de forma proporcional.
Eso es lo que viene a decir este apartado.

Efectivamente, en el contrato programa se establecen unos ingresos en concepto de publicidad, nada más, de 6 millones de euros, que en el último ejercicio fueron de 1,2 los que se recaudaron, apenas un 20 %.
A este problema hay que añadirle el de la audiencia, que según el contrato programa debería ser de 2,3 % y el pasado 2019 alcanzó el 2,1 % de pantalla -datos que ya sabemos.

En definitiva, como decíamos, ante esta situación es necesario un reajuste, como decía, y este ajuste pasa, como hemos reivindicado ya desde el Partido Popular, desde el Grupo Parlamentario Popular, por la reducción de altos cargos y asesores del Botànic; pasa por la reducción de consellerias; pasa por la reducción de las entidades que conforman el sector público, de lo que habitualmente llamamos «chiringuitos».

La última entidad que hemos conocido es para el vicepresidente Rubén Martínez Dalmau, la conocimos hace dos días, la Agencia Valenciana de Energía.
Por cierto, que la quieren crear por decreto, cuando preceptivamente debe ser por ley, saltándose el procedimiento.
Será la que hace el número 61 dentro del sector público.

Pero, evidentemente, para quien no falta dinero en estos reajustes es para el entramado de las empresas del hermano de Ximo Puig, ya son 2 millones, que conozcamos.
Y veremos cuando el Botànic abandone esa política de obstruccionismo y nos facilite toda la documentación -esperemos que no sea un juzgado el que les obligue a darnos esa documentación- podremos hablar con más exactitud.

Finalizo, voy finalizando ya.
Estamos a favor de este reajuste, pero también que en el aparataje del Consell y de los fondos derivados de esos ajustes vayan destinados a lo que necesitan los ciudadanos en estos momentos, que es dotar de más recursos a la sanidad, de un mayor número de PCR -somos la comunidad que menos PCR estamos realizando- y dotar del servicio de enfermería escolar a los centros educativos, además -como ya hemos hablado- de autónomos, pymes, que son los necesitados.
En definitiva, mejorar la vida de nuestros ciudadanos.

Gracias.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias.

Señor Pascual, ¿quiere replicar?

Gracias.

Es el turno de la portavoz del grupo Socialista.

La senyora Caballero Hueso:

Sí.
Gracias, president.

Señor diputado, señor…, ¿ustedes no están por cerrar los medios públicos?
¿No están por cerrar À Punt?
¿O es que no se atreven a decirlo, a pedirlo directamente?
A ver si, al final, la derechita cobarde va a ser usted.

Usted plantea modificar el presupuesto de una entidad pública, la Corporació Valenciana de Mitjans de Comunicació, per a dotar què?
On transferim eixos fons superflus?
A presidència?
A hisenda?
A sanitat?
A educació?
O, a memòria històrica?
On?
Eixe 20 % que vosté parla, d'on el llevem?
De personal?
Els baixem el sou?
No els paguem les dietes?
O les llevem de la part de ficció, no doblem les pel·lícules, per exemple?

Eixa gent, eixe personal, de dins i de fora, no són treballadors als quals protegir?
Segons vosté, no.
A eixos treballadors, i ací ja s'ha dit, també que hi ha que protegir-los.

Però hi ha una cosa que em crida molt més l'atenció.
Vostés, vostés, han donat suport a una maniobra del govern andalús en què es transferixen 11 milions d'euros del fons d'emergència COVID per a la televisió autonòmica.
A vore si anem a tindre raó els que pensem que açò és directament un atac al valencià, als valencians i a les valencianes.

Perquè en Andalusia està molt bé i ací s'ha parlat de pressupostos globals, d'una mirada global, de xiringuitos, però després en les autonomies on governen fan unes coses que, realment, no és el que vosté planteja en esta PNL.
En cap moment es.
.
.
, a banda de descontextualitzada totalment, perquè això de no augmentar en el 2020 la despesa publicitària i instar al Consell a que només consumisca el 80 %, està totalment fora de l'actualitat.

Però a mi m'agradaria que em contestara, ¿què fem en la Comunitat Valenciana, que fa Vox, demanant unes retallades als treballadors que treballen en la corporació però també en la resta del sector audiovisual i donant suport en Andalucía a una transferència de crèdit d'11 milions d'euros destinat a la COVID per passar-los a la televisió andalusa?

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies, senyora Caballero.

Senyor Pascual, vol replicar?

El senyor Pascual Pérez:

Señora Caballero, no nos escondemos, está en el programa electoral, en las 100 medidas.
Si usted coge lo verá, uno de los puntos pone: supresión de entes de televisiones públicas autonómicas.
No nos escondemos, está ahí.
Si no lo quiere ver, es su problema.

También ha comentado usted dónde se destinan los fondos.
Oiga, pues primero habrá que tenerlos.
Esta es una buena medida para poder disponer de cierta cantidad de fondos.
Son ustedes los que están en el gobierno.
Si ustedes no lo saben, pues apaga y vámonos.
No transmiten ustedes mucha confianza que digamos.

Y lo que se pide a una PNL no es ningún desvarío.
Vamos a ver, À Punt, la corporación valenciana y demás sobrevivió en años anteriores cuando el presupuesto era menor, era de cuarenta y tantos millones, de cincuenta y tantos.
Ahora que son de sesenta y cinco, ¿qué me va acaba usted de decir?
Que hace unos años sí que podía sobrevivir con menos y ahora no.

¿Y el año que viene en los presupuestos, que ya se está diciendo, que precisamente, vamos, por lógica, van a bajar en los ingresos?
Vamos, van a tener que bajar también el presupuesto.
En ese momento, entonces no se va no se va a rebajar.
¿Es lo que usted está diciendo hoy aquí?

Es decir, ustedes entienden que para que sobreviva À Punt, tiene que tener sí o sí 65 millones de euros.
Entonces, si van a bajar el presupuesto de toda la Comunidad Valenciana, de la Generalitat, para el año que viene van a tener que aumentar el 0,3 %.
¿Está usted diciendo eso?

Es una de las medidas precisamente también que recogía esta PNL, que es la de instar al Consell a que no aumente el gasto de una televisión pública que, como ya digo, son 65 millones de euros al año de todos los valencianos que ven escasamente 30.
000 personas que, sacando los números, no es cuando viene aquí la señora Marco o el señor Alfred Costa diciendo que nos cuestan, en aquel entonces, 11 euros por habitante o 13 por habitante.

No, no, no.
Aquí que hay que sacar los números bien.
¿Cuánto cuesta por espectador?
Sacando los números, cuesta por espectador 180 euros al mes.
O, lo que es lo mismo, con eso, con ese dinero de 180 euros al mes, se podría pagar una plataforma de pago a más de medio millón de hogares valencianos.

Es decir que prácticamente la totalidad de la población valenciana podría estar abonada a un medio de pago con lo que cuesta À Punt.

Muchas gracias.

El senyor vicepresident:

Gracias, señor Pascual.

Señora Caballero.

La senyora Caballero Hueso:

Senyor García, ¿està vosté plantejant que hem de pagar?
Perdó, senyor Pascual.
¿Que hem de pagar televisions privades?

Mire, partim d'una premissa, jo pense que equivocada per la seua part.
Perquè no és el mateix despesa que inversió.
El Botànic, i el grup Socialista, com a grup del Botànic, té clar la defensa dels mitjans públics.
Vosté diu que en el seu programa electoral -jo no me l'he llegit, perquè la veritat és no m'interessa gens- en el seu programa electoral està l'eliminació de les televisions autonòmiques.

Però diu una cosa, en Madrid diu una altra, en Andalusia fa una altra.
Mire, en tots els respectes del món, de veritat, vaig a fer un Aitor Esteban, perquè açò és una patochada, i jo no vaig a contribuir més.

Moltes gràcies.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies.

Jo crec que podíem passar a votació.

¿Votos a favor?
3.
¿Votos en contra?
Abstenciones, no hay.

Proposició no de llei sobre la continuïtat de la retransmissió de la santa missa en À Punt, presentada pel Grup Parlamentari Ciudadanos (RE número 19.
534, BOCV numero 90)

El senyor vicepresident:

Passem al punt tres, presa en consideració de la proposició no de llei sobre la continuïtat de la retransmissió de la santa missa, presentada pel Grup Parlamentari Ciudadanos.

Té el torn de paraula la portaveu.

La senyora Peris Navarro:

Bueno, nosotros presentamos esta proposición instando al Consell a que, pese haberse levantado el estado de alarma, por qué motivo continuar la retransmisión.
Y desde hoy les queremos decir esos seis motivos objetivos, el porqué solicitamos hoy en esta comisión a les Corts el que se pida esa continuación.

Mire, lo primero es clave.
Por un motivo sanitario, de interés general, de salud pública.
Mire, nadie duda que en el último baremo del CIS del 2019, el 63 % de la población de la Comunidad Valenciana se identificaba como católico.

En un momento en que se ha quitado el estado alarma, pero hoy justamente estamos pendientes de si se va a acordar o no un toque de queda, de nuevo habría que activar un estado de alarma, volvemos a estar lamentablemente en una situación sanitaria complicada.

Muchos ciudadanos en la Comunidad Valenciana, como creyentes, acuden a sus lugares de culto.
Efectivamente, ello puede ser un foco de contagio.

Por lo tanto, por un motivo de salud, de interés general, teniendo y siendo muy conscientes de que en los lugares de culto se están manteniendo todas las medidas sanitarias, ¿por qué no ver ese culto a través de la transmisión de la televisión valenciana?
Que no tengan necesidad de ir presencialmente.

Bien, no lo decimos nosotros, también lo dijo el Consejo de la Ciudadanía que veía positivo el que se continuara transmitiendo en este contexto de crisis sanitaria.
Ojalá yo hoy tuviera que retirar esta proposición.
Es señal de que todos estaríamos llevando una vida normal.

Después, hay una razón objetiva de gestión.
Oiga, es que ha aumentado la audiencia de À Punt la retransmisión de la tele.
Mire, por referencias, abril, mayo, subió un 4,6.
Es decir, detrás de los informativos, era justamente el programa, el espacio más visto.

Si À Punt se estaba gastando 280.
000 euros en un contrato para campaña de marketing para crear fidelidad, para sintonizar À Punt en el nou, ¿por qué no utilizamos esta retransmisión de culto, tanto de la Iglesia católica como evangélica, para quitarnos esa lacra que tiene À Punt de bajas cifras de audiencia?

Y, aparte, prácticamente a coste cero.
Otro de los criterios objetivos.
Es que este programa es rentable, es que este programa no tiene costes de producción.
Simplemente la retransmisión, el desplazar equipos y efectuar efectivamente lo que es esa retransmisión.

Otro dato objetivo más.
Es que también la retransmisión de este culto de la santa misa puede tener un criterio cultural.
Díganme algún municipio de la Comunidad Valenciana que no tenga iglesia.
Es que dentro de las iglesias también hay un patrimonio cultural altísimo y puede ser ese escaparate desde À Punt para conocer todo ese patrimonio valenciano.

Una apuesta también por el turismo en la Comunidad Valenciana, en todos y cada uno de los municipios, que lo podemos poner en valor.

Y la cuestión lingüística.
Se están haciendo las retransmisiones en valencià.
Molt bé, de categoria.
Vull dir, estem també fomentant l'ús del valencià, que servisca.

I després, n'hi ha una altra raó.
Por obligación legal.
Claro que sí.
Ustedes dicen: À Punt es un servicio público.
Claro, y lean el libro de estilo, pero léanlo hasta el final.
Todo lo que dice.
Que están previstas retransmisiones litúrgicas con arraigo.
Que el 63 % de la población valenciana sea católica, me van a permitir, pero efectivamente podemos hablar de arraigo.

Mire, a mí me sorprende porque hay una enmienda donde justamente pide lo contrario a lo que nosotros pedimos, que es la cancelación.
Y Podemos también ha presentado otra PNL pidiendo esa cancelación de la retransmisión.
A mí lo que me extraña es que Podemos tenga la televisión española y no haya pedido en ningún momento la cancelación de las misas.

También, pues bueno, TV3 tampoco se ha planteado jamás la cancelación.
¿Por qué aquí?

Mire, voy a ser muy breve, no voy a agotar ni el tiempo.
Simplemente les voy a recordar los seis motivos objetivos por los que pedimos que se continúe la retransmisión.

Por interés general y sanitario.
Porque aumenta la audiencia.
Porque es un programa, un espacio rentable.
Porque estamos generando fidelización a nuestro À Punt, a nuestra televisió autonòmica.
Porque es también cultura.
Porque es patrimonio valenciano.
Y porque también el uso del valenciano va a estar presente en estas retransmisiones.

Jo espere hui el suport de tots els grups parlamentaris.
Perquè ara és moment d'apartar ideologia, com molt bé li dia la companya de Podemos a l'inici d'esta comissió, d'Unides-Podem.
Li dia: «Yo estoy intentando apartar la ideología».
El mateix que vosté li dia a Vox, els demane jo a tots els grups parlamentaris: aparten la ideologia i deixem que continue eixa transmissió.

Gràcies.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies, senyora Peris.

N'hi ha una esmena del Grup Parlamentari Socialista, crec, no?
Podem.

La senyora Blanes León:

Unides-Podem, però retirem l'esmena i farem ús com a torn de posicionament, i després, en la nostra PNL ja votarem.

El senyor vicepresident:

Correcte, doncs aleshores té els tres minuts del torn de paraula.

La senyora Blanes León:

Perfecte.

Mire, senyora Peris, vosté demana que apartem ideologia, i vaig a fer-li cas.
Vaig a fer-li cas, perquè sempre es pressuposa que certa part de l'esquerra, en el nostre cas, des d'Unides Podem, estem en contra de les religions o no som practicants o creients d'alguna de les religions de les quals es parle.

I això és una cosa que nosaltres precisament el que fem és respectar el que són les decisions particulars i privades de cada una de les persones.
Per tant, no anem en ideologia, però sí que li diré una cosa.
Igual que vosté li dia al senyor Pascual, li podria dir el mateix: aquesta PNL està totalment descontextualitzada.

Perquè, senyora Peris, la realitat és que la guerra de les dades la perden totalment.
És cert que hi va haver un primer repunt, és cert que a l'inici de les retransmissions tenien una audiència elevada.
De fet, cal reconèixer que el dia 27 d'abril va arribar fins a un 6,6 %, que va ser el seu pic màxim.
És cert que ha anat baixant.

I ha anat baixant, fins al punt que en el mes de setembre estem parlant de 0,7, un 1, 0,6, 1,3, 0,3, 0,3, les últimes setmanes.
Per tant, no entrem en la guerra de dades, perquè les xifres les perden totalment.
El que açò demostra, si vostés volen basar-se en el que és l'audiència purament, doncs a dia de hui haurien d'haver retirat la seua proposició no de llei.

Després, també entenem que, si ens basem que volem una radiotelevisió, i en este cas, una programació que siga rendible, li diré que n'hi ha altres alternatives.
N'hi ha una programació.
Entenem que podia hi haver una programació infantil i juvenil, que per exemple, seria comparable en la d'un dissabte de matí.

I li puc dir que, per exemple, el 3 d'octubre, a les 9:36, en despertar de (inintel·ligible) .
.
.
va tindre un 3,7.
O el cinema que feien a continuació, un 3,4.
O la passada setmana, en Visca el rei Julien, tenia un 5,1 a les nou del matí, a les deu el cinema, un 1,6.

Per tant, si el que pretenem és defensar-ho amb les dades d'audiència, ja li dic, li repetisc que la tenen perduda.
I, si el que volem és dir quina és la televisió que els valencians i valencianes reclamen, li diré que prefereixen una programació divulgativa, una programació informativa, com per exemple va ser el programa d'A la ventura, en què es programava el reportatge de Guillem Agulló, que va tindre un 12,2.

Per tant, és això el que volen els valencians i les valencianes, i no altra cosa.

Després, dir que l'audiència està totalment, directament proporcional als ingressos és molt relatiu i sabem que influïxen altres moltes coses.
Però sobretot, dir que va vinculat directament al turisme, quin turisme?
Patrimoni cultural?
Quin patrimoni cultural?

Les misses s'estan retransmeten des d'un mateix espai habitualment, i sabem que és molt complicat dur-les a altres llocs, perquè les misses en valencià són molt, molt, molt reduïdes.
I per tant, què pretenen?
També llevar-les de valencià?

Moltes gràcies.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies.

Senyora Peris, vol replicar?

La senyora Peris Navarro:

Gràcies, president.

Mire, si de seis motivos que le he dado, solo uno es el que considera usted que no, solo por el resto de los cinco motivos objetivos para mantener la retransmisión debería de votar a favor, por coherencia.
Porque no llegaba ni a desmontar el 50 % de esos motivos.

Que se los vuelvo a decir.
Que hoy se diga aquí que no hay en estos momentos una crisis sanitaria, cuando podemos ver hoy que se acuerde un toque de queda y un estado de alarma, de nuevo, conforme tenemos la situación sanitaria, el ahora pretender quitar una retransmisión y que la gente no pueda asistir a esos cultos, como lo estaban haciendo en el estado de alarma, sería un error.

Mire, la audiencia.
Bueno, no entremos en cifras de audiencia, porque eso lo dejamos para otra debate.
Pero está completamente equivocada.

Rentabilidad, finalización, cultura.
Es que hay que tener más imaginación.
Es que eso puede ser, como muy bien lo explicó aquí Alfred Costa, hay que reinventarse, y el ir a un municipio.
.
.
, que, per cert, n'hi han molts que fan la missa en valencià, se nota que a la millor no ho coneix, jo m'he interessat per conéixer-ho, i tenim moltíssims pobles de la Comunitat Valenciana que fan la missa en valencià.
Podem aprofitar també per a ficar en valor eixe municipi, per a ficar en valor el seu patrimoni i per a ser un atractiu per a anar a eixe poble, igual que fem el bo turístic per a potenciar eixe turisme.
Hem d'aprofitar totes les circumstàncies.

Però li torne a demanar el mateix: no se quede en el punt de vista ideològic.
Quede's, per favor, que n'hi han raons objectives per a mantindre-ho, però sobretot no sols perquè ho diga Ciutadans, és a dir, si no vol.
.
.
, simplement perquè ho diu un consell que entre tots creàrem, que és el consell de la ciutadania, que considera recomanable que se continue la retransmissió.

Gràcies.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies.

¿Vol replicar, senyora Blanes, per favor?

La senyora Blanes León:

Moltes gràcies.

Jo crec que li he contrarestat molts dels seus arguments que ha manifestat en la seua intervenció.
Però és cert que vostés es basaven principalment en el tema de les audiències, i ahí estan.

I quan em diu «no és cert», demane vosté les dades oficials, perquè jo les he demanades.
També tinc totes les actes del consell rector i del consell de la ciutadania en el qual hem estudiant conscienciosament com es va produir aquesta decisió i que el consell de la ciutadania no va tindre coneixement fins a un més després quan estava implementat i estava posat en marxa.

Vostés ho emmarquen en la crisi sanitària, que jo crec que ací ningú la nega.
Bé, n'hi han alguns negacionistes, però no serà per part del meu grup parlamentari.
El que passa és: que existisca una crisi sanitària i que existisquen certes recomanacions i certs condicionants, açò no impedix el dret a anar al culte.
Vosté ara parlava del possible toc de queda, ¿no?
I açò tampoc impedirà anar al culte.
I, per tant, les limitacions de mobilitat no impedixen anar.
.
.
, no n'hi han limitacions de mobilitat que impedisquen assistir a les misses de manera presencial.
Vosté ha reconegut que totes els oficis es fan amb les màximes garanties sanitàries i, per tant, poden continuar fent-se.

I el tema de la limitació de l'aforament, que en la seua PNL també queda descontextualitzada perquè parlava del 50 % en el seu moment.
Ara no estem en eixe 50 %, sinó en el 75 %.
Com bé vosté ha dit, no n'hi ha una sola església en cada poble, n'hi ha més d'una.
En cap cas entenc que una persona haja sentit l'impediment de poder anar per falta d'aforament i ja els agradaria, a les esglésies, tindre eixe 75 %, almenys, fora de les cerimònies de celebracions especials i no en les misses ordinàries.

I ací el problema està que vostés ho plantegen i eixe ha sigut el problema de tot aquest tema que es planteja com a llevar algo.
Algo que es considera ja un dret adquirit que no és cert.
És algo que no deuria d'haver-se autoritzat sense haver havut un debat previ, un consens i, sobretot, un estudi per part del consell de la ciutadania que vosté ha mencionat.
I això, malauradament, no es va produir.

I, per tant, nosaltres, basant-nos en la nostra Constitució espanyola, que diu que l'estat espanyol és aconfessional, nosaltres, basant-nos en el llibre d'estils en què diu que serà simplement per l'arraigo i per la qüestió cultural, i no com a culte, nosaltres anem a votar en contra de la seua proposició no de llei.
I sobretot també perquè s'ha demostrat que no s'ha tractat amb igualtat de condicions a altres litúrgies i que els evangelis, com després defensaré en la meua PNL, no han tingut les mateixes condicions per a poder fer ús del que vostés comenten que és un servei públic i un dret per als ciutadans i ciutadanes.

Moltes gràcies.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies, senyora Blanes.

És el torn de paraula del senyor Pascual, portaveu de Vox.

El senyor Pascual Pérez:

Muchas gracias, señor presidente.

Señores de Ciudadanos, poco más que añadir a la exposición de motivos para que se mantenga la Santa Misa en À Punt.
Ya le adelanto que votaremos favorablemente a la misma.

Pero aquí la cuestión de fondo es que a determinados partidos lo que les preocupa es que la gente tenga la capacidad de elegir libremente, por la lectura que se desprende precisamente de dichas decisiones.

Mire, yo no sé si es por error o por mera casualidad debido a la situación del estado de alarma que la cadena decidió retransmitir la misa.
Creo que fue un acierto, porque a todos nos limitaron los derechos fundamentales, como bien ha comentado, por parte de este gobierno criminal, porque posteriormente se ha corroborado que el gobierno socialcomunista sabía perfectamente de la gravedad de la pandemia y no hizo nada para prevenirla, no fuese que le fastidiase su infectódromo masivo del 8-M.
Y para ello, permitieron partidos de fútbol, vuelos internacionales a zonas de Italia y de China con elevadísimas tasas de contagios, eventos varios, medios de transporte público sin medidas sanitarias ni de control, la no necesidad de mascarillas porque no las habían conseguido, también negando la existencia de casos asintomáticos porque tampoco había test.

De todas aquellas negligencias y decisiones liberticidas que provocaron las altísimas tasas de contagio que todos conocemos y que provocó la saturación de los servicios sanitarios que derivaron en el fallecimiento de más de cincuenta mil personas, toda esa chapuza se intentó arreglar con lo del estado de alarma, que no solo se cargó literalmente la economía…, que se ha cargado la economía, sino que, además, como digo, nos limitó derechos fundamentales para paliar dicha situación.
Y, claro, a muchos ciudadanos se les prohibió ir a trabajar y a todos se nos prohibió la posibilidad de ir a un lugar de culto.

La gente, utilizando eso que a algunos les asusta tanto como es la libertad, la libertad de poder elegir sin que un político o alguno de sus lobbies o chiringuitos les venga a decir lo que está bien y lo que está mal, la gente eligió ver la misa por delante de informativos manipulados.

Esto ha sido un doble varapalo de realidad contra los partidos que sustentan el Botànic, porque se ha demostrado que se pueden realizar programas demandados por la sociedad valenciana sin prácticamente coste y que han dejado en ridículo a los informativos de la cadena y, por otro, que se puede aumentar la audiencia sin macrocampañas publicitarias que cuestan a todos centenares de miles de euros.

Es igual que con los test para la COVID-19: no les interesa que se realicen de forma masiva porque entonces arrojaría una realidad que es muy distinta a la que nos están contando.

Muchas gracias.

El senyor vicepresident:

Senyora Peris, ¿vol replicar?

La senyora Peris Navarro:

Agradecer el voto favorable.

El senyor vicepresident:

És el torn de paraula de la representant de Compromís, senyora Àlvaro.

La senyora Àlvaro Cerezo:

Gràcies, president.

Mire, senyoria, de continuar esta comissió amb la deriva que està agafant, la propera PNL -que jo mateix redactaré- serà per a instar que quan es parle de futbol en el meu poble, en À Punt es diga «Vila-real».
I raó no en faltarà, sap?
Però, evidentment, no ho faré.
No ho faré perquè no seria just.
Però ja està bé.
Ja està bé.
Entre vostés i altres grups s'han pres esta comissió poc més que a broma.

Què no han entés encara?
À Punt Mèdia és un servei públic i sense ingerències del grups polítics.
Els grups férem la llei, ratifiquem les normes importants i, fins i tot, triàrem la majoria del consell rector.
Pero, oiga, que no nos pagan programar, que per a això hi ha professionals que se'n dediquen millor que vosté i que jo, i amb més formació, per descomptat.

Senyoria, em sembla greu que el seu grup vullga dir-li al consell rector què ha de programar i què no ha de programar.
I no cola que vosté intente disfressar la seua redacció com «apoyar la continuidad de la retransmisión de la Santa Misa».
Senyoria, que això és demanar-li al Consell que es posicione respecte de continguts de la televisió.
Això té un nom claríssim.
Això és manipular.

I escolte, ¿no venia Ciudadanos a canviar el món?
Mire si manipulen vostés que arriben, fins i tot, a manipular avui la seua proposta.
De fet, vosté ha dit: «Ojalá tuviera que retirar esta propuesta porque ya no hubiese pedido lo sanitario».
Però no és això el que diu la seua PNL.
No és això.
La seua PNL diu textualment «apoyar la continuidad», sense cap límit, senyora meua.
Sense cap límit.

Mire, segur que algun membre del seu partit, molt interessat en este punt que tractem ara, si es presentara al consell rector faria una feina estupenda.
Però, de moment, són vostés diputats i diputades, i tenen la responsabilitat de saber que, com a diputats i diputades, podem i devem parlar del contracte programa, podem inclús reformar la llei, que mucha queja en los diarios de «¡ay!
, el Botànic no quiere la subcomisión», però quan és hora de fer una comissió i és hora de tractar, vostés sempre tenen assumptes molt més prioritaris.
Així que.
.
.
menys samba i més treball, senyores de Ciudadanos.
Menys samba i més treballs.

El que no anem a fer els diputats i les diputades d'aquesta comissió, almenys els del meu grup, és decidir els continguts d'À Punt.
Així que, escolte, no ens facen perdre més temps en monsergues que tenim tots i totes molta feina per davant.

Moltes gràcies.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies, senyora Àlvaro.

¿Vol replicar, senyora Peris?

Té tres minuts.

La senyora Peris Navarro:

Gracias, president.

Mire, la libertad en À Punt empezó afortunadamente cuando Empar Marco se lo dejó.
Primero, porque aquello parecía Tele Oltra, se lo quiero recordar.
Y menos mal que, poco a poco, ese juguete de la televisión de la señora Oltra empezó a cambiar a unos criterios poco a poco objetivos.

A mí me preocupa ver hoy un compromís en mi Comunidad Valenciana tan radicalizado.
Cuando ni Podemos, para la televisión española, ni sus amigos TV3 están pidiendo la supresión de las retransmisiones de las misas, ustedes, aquí, sí.
Con lo cual, cuestión única y exclusivamente cegados por el sectarismo.

Mire, si Ciudadanos hubiera querido realmente manipular, como usted dice, afectar a la programación, yo le hubiera pedido explicaciones como diputada de un programa que se transmitió el sábado por la noche y donde yo recibía quejas.
¿Sabe lo que era el programa?
Un debate artificial, que ahora su compañero Tezanos de Ribó se dedica a hablar que si monarquía o república.

¿Y sabe lo más grave de ese programa, que averiguaremos cuánto ha costado?
Que aquí no había ningún valenciano entrevistado, solo eran catalanes y vascos.
Y mire, y me he callado.
Y me he callado, porque eso sí que es programación pura y dura.

Pero aquí estamos hablando justamente de otras cosas.
Eso sí que es una programación de manipular.
Un debate artificial que no está en la calle, que ahora la prioridad está en otro momento.
Porque ustedes están con la obsesión de debilitar el estado de derecho.

Es que, mire, dicen ustedes cosas de que nos pongamos a trabajar, mientras ustedes no se les ha oído ninguna propuesta del presupuesto, salvo de subir impostos, pujar impostos… Nosotros ya estamos hablando de soluciones a los problemas reales.
Con lo cual yo creo que habría que pedir un poquito más de prudencia.

Es momento de afrontar las cosas con otro talante, y es el que pido, porque reproches a la programación, haberlos puede haberlos.

El senyor vicepresident:

Gràcies, senyora Peris.

Senyora Àlvaro, ¿vol vosté contestar?
D'acord.
Tres minuts.

La senyora Àlvaro Cerezo:

Gràcies.

Mire que jo.
.
.
-m'espere.

Gràcies, president.

Mire que jo li ho he dit bonic i vosté ve i me diu «radical» i me diu que nosaltres, Compromís, volem llevar les misses, quan jo crec que això vosté no ho ha pogut vore en esta comissió i no hi ha cap proposta de Compromís en eixe sentit.

Després, me parla de si república o monarquia.
.
.
«que no es un debate que esté en la calle».
Escolte, ¿quin carrer està xafant vosté?
Perquè me pareix que quan eixim per Navellos o pel carrer Llibertat no xafem vosté i jo el mateix carrer.
Mire, oblidaré tot el que m'ha dit i anem a sus seis motivos, senyoria, seis motivos.

Vosté diu que les audiències registrades acompanyen la rendibilitat de la cadena.
I això no és cert, senyora meua.
Això és blasfemar.
Això és mentir.
I mentir és pecat, senyora meua.
La millor dada, la del 26 de juliol, fou un 3,9 %, val?
Pero no se me vengan arriba, perquè en el mes d'agost el màxim on s'arribà fou el 2 %, el 23 d'agost, sap?

Si això per a vosté és rendible, aleshores hi hauran moltes crítiques que escoltarem després, quan parlem de la llei, que ja sabem quina és la rendibilitat real per a Ciudadanos.

Me parla vosté de donar suport al valencià, evidentment.
Ja ho diu la llei.
Però.
.
.
, i que el senyor retor de Torrent ho farà molt bé, però, senyora meua, no és Eugeni Alemany.
No me compare vosté.

Així que queda descartat que ni servei públic, per tot el que s'ha dit abans.
Queda descartat que hi haja una rendibilitat de la cadena basada en les audiències, que és el que vosté proposa, ja que sabem que un 1,2 % d'audiència, la que se va donar el 16 d'agost, per a vostés a partir d'ara és rendible.
I, a partir d'ahí, així li ho recordarem quan tinguem motiu.

Moltíssimes gràcies.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies, senyora Àlvaro.

És el torn del portaveu del Partit Popular.

El senyor Martínez Fuentes:

Sí, gracias.
Gracias, president.

Nuestra postura va a ser la de votar de forma favorable a esta PNL de Ciudadanos, compartimos, coincidimos mucho de los argumentos que ha expresado en su argumentación.
Y, como decía, va a ser favorable porque estamos de acuerdo que las misas puedan llegar a través de las cámaras de À Punt a miles de hogares que tienen necesidad de este servicio.

Y lo hacemos, básicamente, por dos razones.
Por un lado, es la respuesta a esas personas que durante este estado alarma y, bueno, el estado actual en el que estamos viviendo, que también no es nada fácil, pues, esas personas enfermas que tienen movilidad reducida o personas mayores que, por su situación de especial vulnerabilidad ante el virus, no tienen acceso a los servicios religiosos y, por tanto, este puede ser un servicio público en una televisión pública.

Y, por otro lado, se ha demostrado también que la emisión de la Santa Misa ha producido un incremento de la audiencia.
Y audiencia, mayor audiencia, y mayor rentabilidad de la cadena va absolutamente unido, queramos o no queramos.

Hay que recordar, también, que en la última memoria de evaluación del contrato programa marcaba la audiencia del 2,1 % como el objetivo mínimo marcado…, perdón, el objetivo mínimo que se marcaba era el del 2,3 % y, sin embargo, se llegaba al 2,1 %.
Pero el mismo libro de estilo, en su artículo 4.
10 habla de arraigo social y formar parte del patrimonio cultural y tradicional para la retransmisión de acontecimientos y liturgias.
De arraigo social, usted mismo ha dado el dato del CIS, por encima del…, alrededor del 65 % de la población española se manifiesta como católica.
Y, por supuesto, de arraigo social no hay ningún pueblo de la Comunidad Valenciana que no tenga una iglesia.
Por tanto, ese arraigo social está más que demostrado.

Y si hablamos, como también habla del arraigo cultural, evidentemente, nadie puede discutir el arraigo histórico-cultural, ya no en España, en Europa del catolicismo.
Por tanto, negar esto -y es lo que están haciendo continuamente desde el Botànic- negar esto es, bueno, es por sectarismo ideológico y estar en contra de las misas.
Por tanto, pensamos que es una buena solución.

Dicho esto, también es importante, como decía, el aspecto económico, porque en momentos de la retransmisión se duplicó esa audiencia y es el momento, entendemos, que ante esa captación de nueva audiencia intentar fidelizarla.
Porque, al final, el objetivo es aumentarla pero no de forma puntual, sino intentar fidelizarla.
Y si a través de esta programación podemos fidelizarla, estamos ayudando a esa mejora de audiencia, como decíamos, y a esa rentabilidad.

Por tanto -y ya voy acabando- desde el Grupo Parlamentario Popular hemos venido criticando este déficit desmesurado de À Punt y no podemos aceptar que se normalice el déficit.
Y, sin duda, hay que ahondar en colectivos, pues, como en este caso gente que pueda seguir la misa a través de À Punt, para intentar, como decía, fidelizarlos e intentar aumentar esa audiencia que, en definitiva, hará que mejore también la situación económica de À Punt.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies.

Vol replicar, senyora Peris?

La senyora Peris Navarro:

Darle las gracias por el apoyo.

El senyor vicepresident:

I és el torn de paraula de la portaveu del grup Socialista.

La senyora Caballero Hueso:

Gràcies, president.

Primer de tot, vull deixar palés que el diumenge passat, el 18 d'octubre, À Punt va mantindre la retransmissió de les misses catòliques, de la religió catòlica, en pantalla.

Senyora Peris, en la seua PNL demana donar suport a la continuïtat, però ho fa baix unes premisses que, almenys al nostre grup, ens criden molt l'atenció.
Parla de foment del turisme, supose.
.
.
, bé, foment del turisme per la divulgació del patrimoni històric.
És veritat que l'article 5 de la llei parla d'això, però en cap moment parla de les confessions religioses.
No sé quin turisme és fomenta ahí.

Parla d'ingressos publicitaris, donant a entendre que la retransmissió de les misses tindrà com a resultat un allau de contractacions publicitàries.
Supose jo que de tendes d'articles religiosos o, a més a més, d'assegurances de vida, per si de cas.

Sols al final es parla del concepte de servei públic.
Entenem que Ciudadanos dóna.
.
.
, que donar les misses és una de les funcions encomanades per la llei en eixe sentit.
És la seua opinió i la respectem, malgrat que no la compartisca.

Finalment, fa referència al llibre d'estil, que parla de difusió d'esdeveniments i litúrgies que hauran de justificar.
I vostés la justifiquen amb unes dades del baròmetre del CIS del 2019, que per això sí que creuen vostés en les dades del CIS, per a altres coses no, però per això sí.
I crida l'atenció, perquè eixe baròmetre que vosté fa referència parla de que el 63 % dels valencians -no, senyora Peris, eixe baròmetre del CIS parla del 63 % dels espanyols- es definixen com a catòlics.

Però, clar, vosté s'ha deixat fora una dada important, d'eixe 63,3 %, el 46,1 % diu que no és practicant.
Aleshores, ja, estem baixant les xifres.
És més, quan es pregunta la freqüència d'assistència als oficis religiosos, sols el 12,1 % diu que va totes les setmanes, el que s'entén com practicant, front al 78,9 % que apunta no anar mai o com molt alguna volta a l'any.

Però li vaig a donar -i he d'acabar i continuaré en la rèplica- li vaig a donar una dada que sí és de la Comunitat Valenciana i jo crec que sí és rellevant, que no sé si vosté no sap o no ha volgut donar.
En les dades de la casella de la declaració d'hisenda en què cadascú de nosaltres podem marcar la casella de l'església o la casella de fons socials, sols el 8,6 % dels valencians marquen la casella de l'església front al 49,4 % que vol dedicar els seus impostos a fons socials.

Se m'ha acabat el temps.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies.

Senyora Peris.

La senyora Peris Navarro:

Gracias, presidente.

Señora Caballero, en el tema del CIS, normalmente dudamos de los datos políticos -y mire que últimamente nos está mimando el señor Tezanos a Ciudadanos con las subidas esas, yo siempre he dicho que son fotos fijas- pero sí que interesa en otros temas más objetivos.

Mire, evitar foco de contagio.
Usted forma parte del Gobierno de España, sabe la situación en la que estamos, pedíamos al Consell que le dijera al ente que, efectivamente, se mantengan las retransmisiones, justamente, para evitar esos focos de contagio, porque todos hemos de arrimar el hombro.
Por eso yo decía que ojalá tuviéramos que apartar esta PNL porque, efectivamente, hubiéramos vuelto a la normalidad, pero no es esa la situación.

Yo no voy a entrar en guerra de datos, pero sí que le daré un dato.
Alfred Costa gastó 280.
000 euros en un contrato para difundir y crear fidelización a À Punt utilizando el famoso 9 de sintonización.
En estas retransmisiones lo que se ha visto es que aumenta la audiencia, los costes de producción prácticamente son nulos, es decir, que es un programa, un espacio, rentable y estábamos sumando una serie de datos objetivos.

Mire, a mí me da pena que no se crea a Alfred Costa.
Porque yo sí que me lo creí el día que vino a explicarnos cuál es su visión de la televisión y le vi ilusionado en cambiar las cosas y estoy convencida que él le sacará fruto de todo.
Y yo proponía, desde aquí, que incluso esas retransmisiones son buenas porque vas a poner en valor el patrimonio valenciano.
Y claro que eso repercute en el turismo, cuántas veces has visto una imagen en televisión y has dicho, caray, pues si eso lo tengo al lado, puedo ir a verlo.

Aquí estamos para ayudar y dar propuestas.
Pero, sobre todo, yo, esto, de Podemos y de Compromís me esperaba su reacción, pero del Partido Socialista no.
Porque cuando hemos creado unas estructuras como el consejo de la ciudadanía y se pone en cuestión estas decisiones del consejo de la ciudadanía es lo que me entristece.

Yo, desde aquí, le vuelvo a pedir, señora Caballero, que el Partido Socialista hoy apruebe esto Que ya ha visto, le he dado 6 motivos objetivos, ninguno ideológico, porque consideramos que es bueno para la Comunidad Valenciana.
En esa línea, usted sabe que siempre nos van a encontrar.
De verdad, yo le digo lo mismo que Podemos le pedía a Vox, aparte la ideología, mire al frente y sumemos en este tema.

Gracias.

El senyor vicepresident:

Gracias, señora Peris.

Señora Caballero.

La senyora Caballero Hueso:

Sí.

Bueno, primero de todo, le tengo que decir, por si no lo sabe, que las retransmisiones de cualquier cosa no son a coste cero, tienen un coste también.

Pero, usted dice que me ha dado varios, hasta 6 puntos, para secundar esta PNL.
Pero es que usted erra, o sea, no me vale ninguno, porque ese no es nuestro trabajo.

Señora Peris, los pilares fundamentales de la corporación, de funcionamiento, son: la ley, el mandato marco y el contrato programa.
Y ahí se deja claro que es la dirección general y el consell rector los competentes en la programación, ¿vale?
Hace un mes el señor Costa presentó la programación del otoño, ¿hacemos nosotros su trabajo?

Mire, aquí se acabaron hace mucho tiempo las directrices políticas a en ese momento a Canal 9, ahora À Punt.
Es verdad que tendremos que ir con un poco de cuidado, porque hay veces que esas homilías pueden incluso incumplir el artículo 9 del mandato marco que habla de que no tiene que incluir en su programación contenidos que perturben o rompan el clima de convivencia, especialmente género, comportamiento masclista, xenòfob, racistes, expressions d'odi, etcètera.
 Ahí tendremos que estar pendientes de que no se incumpla, porque hay algunas homilías, que ya sabe usted muy bien, que rozan, rozan, la ilegalidad.

Iba a presentar una enmienda a ver si usted entraba en razón, pero es que no vale la pena.
Ese no es el trabajo de la cámara legislativa.
Nosotros aprobamos una ley en la que pusimos negro sobre blanco cuál es el trabajo de cada uno.
Y, mire, yo no sé usted, yo no sé usted, pero yo no soy nadie para decirle a los trabajadores y al director general cuál es el trabajo que tienen que hacer.
La independencia del personal y del director general está por encima de todo.

Y yo soy periodista y yo tengo mi criterio, pero mi criterio personal.
Pero lo que tengo claro es que lo que se aprueba aquí como ley del Botànic, que le recuerdo que ustedes apoyaron, es lo que tiene que cumplirse.
Y en esa ley queda muy, muy, clarito.
¿Le va usted a decir a los responsables de À Punt lo que tienen que decir o no decir, o hacer o no hacer, o qué programas contratar o qué no programas contratar?
No, señora Peris, ni usted ni ninguno de todos nosotros.

Gracias.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies.

Passem a votació de la consideració de la Proposició no de llei sobre la continuïtat de la retransmissió de la Santa Missa en À Punt.
¿Votos favorables?
(Veus i rialles) Votos favorables, 4.
Bueno, si les parece, repito, ¿votos a favor de la continuidad de la retransmisión de la Santa Misa en À Punt?
¿Votos en contra?
¿Abstenciones?
No hay.
Se rechaza la proposición.

Proposició no de llei sobre les retransmissions de misses catòliques en À Punt, presentada pel Grup Parlamentari Unides Podem (RE número 20.
316, BOCV número 96)

El senyor vicepresident:

Pasamos al punto 4, presa en consideració de la Proposició no de llei sobre la retransmissió de misses catòliques en À Punt presentada pel Grup Parlamentari Unides Podem.
Té el torn de paraula, la senyora Blanes.

La senyora Blanes León:

Moltes gràcies, senyor president.

Bé, jo, abans que res, pot semblar que siga exactament la mateixa moció però pense.
.
.
, la mateixa proposició, però no, no té res a vore amb la que s'acaba de debatre, perquè ahí sí que es pretenia prendre una decisió per uns motius que s'interpretaven d'audiències.
I nosaltres el que pretenem, precisament, no és marcar ni molt menys la programació de la corporació, evidentment que no, nosaltres sabem quin és el nostre paper.

El que sí que pretenem és el compliment de la llei i, en base a eixe compliment de la llei, el respecte als òrgans dels quals s'ha dotat aquesta llei d'un organisme de la Generalitat que depèn, precisament, d'aquesta comissió.
I, per tant, el que vaig a fer és relatar per què entenem que no havent-se fet les coses de la manera que considerem que s'haurien d'haver fet hauria de retirar-se fins que no s'aclarisca.

Bé, partim de la base de que aquesta decisió la pren el consell rector de manera unilateral, sense tindre en compte al consell de la ciutadania, el dia 14 de març.
El 14 de març hem de recordar que ni tan sols estava en vigor l'estat d'alarma a l'estat espanyol.

També és de veres que, tal com està arreplegat en les mateixes actes, es va preguntar qui havia fet aquesta petició, i es reconeix per part de la presidència del Consell Rector que no hi havia cap petició de les retransmissions.

Per tant, s'ha d'entendre que, si la proposta és de la presidència, sense cap petició prèvia, és una decisió personal que porta a un Consell Rector que finalment acaba acceptant eixa retransmissió.

Una retransmissió que evidentment no compta amb la unanimitat del Consell Rector i compta, a banda de dos vots negatius, amb molts dubtes i molts condicionants que es manifesten ja des del primer moment.

També és cert que hi ha peticions a posteriori, es lliga que s'oferisca, o siga, hi ha membres del consell rector que condicionen aquesta decisió que s'oferisca altres concessions.
No s'oferix, però sí que és cert que existix una petició del consell evangèlic, que ja arreplegava en l'acta del dia 30 d'abril, en què demana fer les retransmissions.

En eixe moment, no se li oferix fer unes retransmissions en les mateixes condicions que a l'església catòlica, sinó que se'ls demana que siguen ells els que faciliten un programa que han d'editar i produir pels seus propis mitjans.

Per tant, s'incomplix el que es demanava per part de molts dels consellers, del consell rector, que hi haguera un tracte igualitari.
De fet, açò ha acabat desembocant en el fet que el consell evangèlic, el dia 30 de juliol, remet una carta en la qual diu que no pot fer front a aquestes despeses i que no pot continuar oferint aquest programa en el format que se'ls havia oferit.

Per altra banda, el Consell de la Ciutadania, nosaltres entenem que és un òrgan fonamental per al compliment evidentment de les seues funcions, que és en l'assessorament i en l'informe en qüestions de programació en temes rellevants, i aquest, jo crec que pel debat simplement que s'ha produït tant ací com a la ciutadania, evidencia que ho és.

Bé, fa una carta de resposta a queixes i suports que se li fan arribar, i sempre vinculant a l'estat d'alarma la decisió de la retransmissió de les misses, com a una cosa excepcional i, com bé dic, vinculat a l'estat d'alarma.

Després, es fa una carta de resposta al Consell Rector, perquè finalment, en el moment que la carta del consell evangèlic demana les retransmissions el dia 30 de març, és quan es demana al Consell de la Ciutadania que informe sobre aquest tema.

El dia 24 d'abril, el Consell de la Ciutadania respon a aquesta carta i sobretot demana les dades en què es basen per tal de donar suport a aquestes retransmissions, dades que ni en aquell moment es faciliten i a dia de hui és evident que no sustenten la decisió.

És cert que moltes de les peticions que es va fer arribar al Consell de la Ciutadania són simplement una petició de manteniment, sense cap tipus d'argumentació.

I molt curiós és vore com la gran majoria són rebudes de tot l'estat espanyol en una proporció molt, molt, molt elevada.
I entenem que açò respon a una organització d'una campanya, legítimament, però evidentment no a una demanda i a una petició ciutadana dels valencians i les valencianes.

I per concloure, entenem que s'ha actuat de manera precipitada i improvisada en el seu moment, perquè no es va atendre ni a un debat ni a un consens, ni tan sols dins de l'òrgan del Consell Rector, però evidentment tampoc fora.

I perquè s'ha aplicat la tècnica dels fets consumats.
No és el mateix demanar que ara es retire una cosa que hi ha certes persones que poden considerar un dret adquirit, que plantejar-se si és o no és adient la seua incorporació.

Per tant, cal canviar el discurs quant al condicionant de l'estat d'alarma.
També han anat canviant eixos discursos.
En les retransmissions primeres es plantejava per una restricció de mobilitat i aforament.
O siga, primer en l'estat d'alarma, després simplement per les restriccions, i ara per un «contexto de crisis sanitaria».

Fins a quan estaran aquestes retransmissions?
I sobretot perquè el discurs, com he dit, és pervers, quan els que ara es planteja és la retirada.
I nosaltres, per respecte a les funcions del Consell de la Ciutadania i per evitar que es consolide aquest fet com a fet consumat, entenem que s'han de retirar les retransmissions.

Hem d'instar que es retiren aquestes retransmissions, mentre s'elabore l'informe de dret d'accés, que hem consta que està a punt de ser entregat al Consell Rector.
I ahí sí que determinarà, per part del Consell de la Ciutadania, si són o no són adients eixes retransmissions.

Moltes gràcies.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies, senyora Blanes.

El torn del senyor Pascual, del Grup Parlamentari Vox.

El senyor Pascual Pérez:

Muchas gracias, señor presidente.

Señora Blanes, la PNL que ustedes presentan no se entiende más allá de su sectarismo ideológico y de su odio a lo que es la religión mayoritaria e histórica del estado español.
Y se lo digo así, porque ustedes, en su exposición de motivos, lo que buscan son excusas, y alegan en primer lugar que ya no hay limitación de movilidad ni casi de aforo, tras el fin del estado de alarma.
Nada más lejos de la realidad.

Esta semana, varias localidades de la provincia de Valencia y de la provincia de Alicante han sufrido restricciones sanitarias.
Además, desde el Consell incluso se está valorando aplicar el toque de queda en la Comunidad Valenciana.

Mire, señora diputada, no piense que la mala gestión de la COVID ha terminado.
Lejos quedan ya aquellas ruedas de prensa mastodónticas desde la Moncloa anunciando esa maravilla de la nueva normalidad.
Todo mentira.
Seguimos exactamente igual que antes.
Es lo que tiene que ninguno de los dos gobiernos social-comunistas asuma ninguna responsabilidad.

Otra de las alegaciones que ustedes hacen es que contraviene el libro de estilo de la propia Corporación Valenciana de Medios de Comunicación.
Nosotros no creemos que sea así, ya que está más que justificada su función en cuanto arraigo social y forman parte del patrimonio cultural y tradicional de la Comunidad Valenciana, y también de toda España, así como de Europa, Hispanoamérica y un montón de sitios más a lo largo del mundo.

Además, se ha aportado anteriormente los datos del CIS del 2019, donde el 63 % de los ciudadanos de la Comunidad Valenciana se identificaban como católicos.

Por otra parte, ustedes entienden que se incumple la Ley 6/2016, del 15 de julio, y ustedes aquí lo expresan muy bien, porque pone: «En la práctica, se traduce en la cesión de una ventana para expresar opiniones».

Y eso es precisamente lo que ustedes temen y odian, que pueda haber opiniones que no sean las suyas, que se puedan verter opiniones que no hayan pasado previamente por su rodillo y adoctrinamiento ideológico.
En definitiva, ustedes lo que temen es que la sociedad pueda expresarse libremente.

Nosotros no creemos que aquí se vulnera en ningún momento la Ley 6/2016.
El problema que tiene Podemos, que tiene su grupo y su partido, es que no aceptan otra opinión que no sea la de su pensamiento único.
Y, cuando pone en la ley promover, favorecer, garantizar, lo que de verdad está sonando en sus mentes es imponer.

Sobra decir que vamos a votar en contra de su iniciativa.

Muchas gracias.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies, senyor Pascual.

El representant del grup Compromís, que és…

¡Ah!
, perdón, perdón, lo siento.

Torn de rèplica de la representant d'Unides-Podem.
Senyora Blanes, perdone.

La senyora Blanes León:

Bé, moltes gràcies.

Jo no sé vosté, en la meua intervenció, on ha vist el sectarisme i l'odi.
Jo he fet una descripció cronològica dels fets que han dut a la retransmissió fins al dia de hui i quines han sigut les decisions que s'han pres per part del Consell Rector i pel Consell de la Ciutadania, basant-me en les seues actes i no en una valoració personal.

Jo puc entendre, com vosté pot entendre, però nosaltres precisament el que volem és no haver d'entendre nosaltres si s'està complint o no s'està complint el llibre d'estil.
Volem que siga el Consell de la Ciutadania, un òrgan que tots hem dotat perquè faça aquestes funcions, el que es pronuncie.

I, per tant, el que demanem és, a més, com ells van fer constar també en la seua resposta al Consell Rector, en què entenien que no s'havia d'haver pres una decisió de la retransmissió de les misses, sense haver passat per la consulta i la informació al Consell de la Ciutadania.
.
.

I això és el que volem, dotar eixe òrgan de la seua capacitat per a poder dir i vetlar pels interessos generals dels ciutadans i les ciutadanes.

I, senyor Pascual, de veres, hui, que s'està encara en el debat de la moció de censura o de la pantomima que vostés han volgut presentar en el Congrés dels Diputats, dir que el meu Grup Parlamentari Unides Podem és sectari i que no accepta altra opció diferent, vostés que estan demanant que s'il·legalitzen partits polítics perquè no pensen com vostés, vostés van a dir-nos a nosaltres que nosaltres som els que no respectem l'opinió diferent?

I, a més, li ho torne a dir, no li consentisc que vosté pressupose la meua condició religiosa, perquè ni la sap ni té per què saber-la.
No és de la seua incumbència.
És de la meua vida privada, igual que la vida privada de tots els valencians i valencianes.

I per tant, màxim respecte a les condicions i a les creences religioses.
Però sempre en l'àmbit privat.
I nosaltres, des del meu grup, defensem la aconfessionalitat i la laïcitat de l'estat, independentment de les creences particulars de tota la ciutadania.

Res més.

Moltes gràcies.

El senyor Pascual Pérez:

Muchas gracias, señor presidente.

Pues sí, una moción de censura totalmente necesaria ante este gobierno criminal, totalmente necesaria.

Mire, voy a ser muy breve.
Usted ha empezado su intervención intentando desvincularse completamente de la anterior iniciativa, alegando que es que son cosas diferentes.
No, no, es exactamente lo mismo.

Yo solamente le digo que nosotros vamos a votar en contra de su iniciativa parlamentaria, igual que sus dos socios de gobierno, porque acaban de decir aquí, en sede parlamentaria, que no iban a meterse en decisiones de programación.
Ahora veremos la palabra de estos dos partidos.

Muchas gracias.

El senyor vicepresident:

Gracias, señor Pascual.

Ara sí, és el torn de paraula de la representant del grup Compromís, senyora Àlvaro.

La senyora Àlvaro Cerezo:

Gràcies, president.

Estimada companya, tot i que en moltes de les coses escrites que estan en la seua proposta, el meu grup està d'acord, òbviament hi ha una cosa que ja s'ha repetit abans, que no podem deixar d'aplicar en este punt la no ingerència dels partits polítics en les decisions de la corporació.

I el seu punt -anem a allò que vosté ha escrit i ha registrat- diu exactament: «Instar la Corporació Valenciana de Mitjans de Comunicació a cancel·lar».
És cert, i vosté mateixa ho ha reflectit en l'exposició de la proposta, ha estat una decisió temporal del Consell Rector i avalada pel Consell de la Ciutadania.

Vosté té potestat, com a grup polític, per a canviar part dels membres del Consell Rector.
Vosté pot no donar el vistiplau a la persona del Consell de la Ciutadania.
Però no ens demane que fem rectificar una cosa que ja s'ha debatut al si del Consell Rector.

I haurà tingut més o menys unanimitat, haurà tingut més o menys debat, però al remat hi ha un acord, i és el que el meu grup respectarà.
Al meu grup ens costa moltíssim estar d'acord amb totes les decisions que es prenen al Consell Rector, i ens costa moltíssim estar d'acord amb moltes de les coses que es programen en À Punt, tant en ràdio, que sempre mos la deixem, com en tele.

I per descomptat que, quan alguna cosa no la tenim clara o veiem incompliments de la llei, «que haberlos, haylos», demanem explicacions.
Però fa ben poc ratificàrem un consell rector i una direcció general, i fa un poc més expressàrem amb una llei que seríem lliures de les ingerències polítiques.
I d'això no ens anem a desdir.

Pot tindre vosté més raó que un sant, senyora meua, no li la lleve.
Solament li recorde que per damunt del llibre d'estil hi ha una llei que s'ha fet per a evitar que els partits polítics puguen fer d'un mitjà de servei públic el que vullguen, tinguen o no tinguen raó.

I tal volta la llei es puga millorar, tal volta la corporació està incomplint el llibre d'estil i contravenint el contracte programa.
Tal volta no s'està duent a bon terme tot el que marca la llei.
Però temps hi haurà d'avaluar.
Però per nosaltres que no quede.
No volem ingerències en À Punt Media.
Ja li dic: temps hi haurà d'avaluar, de ratificar o no.
De moment, eixe temps encara no ha arribat.

Gràcies.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies, senyora Àlvaro.

Senyora Blanes, si vol.
.
.

La senyora Blanes León:

Simplement, per a aclariment a la senyora Àlvaro.
Evidentment que ningú vol ingerències en la programació.

Però també és cert que aquesta comissió té la funció de vetlar i d'analitzar el compliment d'aquesta llei i, sobretot, del contracte programa i de tots els mecanismes i òrgans dels quals s'ha dotat, com bé diu, aquesta llei, com també els consells com el consell de ciutadania.

Per tant, nosaltres el que demanem i mantenim és un posicionament d'aquesta cambra en el qual el consell rector rectifique o prenga una decisió diferent a la qual en el seu moment va prendre per uns motius molt concrets que, a dia de hui, no es mantenen i, sobretot, per un procediment que no s'ajusta al que correspondria a un òrgan de participació com és el consell rector i del consell de ciutadania.

Res més lluny de la nostra intenció l'ingerir i, evidentment incidir.
.
.
, o siga, tindre res a veure amb la decisió i a la imposició de la programació.
Res més lluny de la nostra intenció.

Simplement, crec que aquesta cambra com a representant també ciutadana té el dret i l'obligació de posicionar-se i de transmetre el sentir i el pensar de molts dels ciutadans i de les ciutadanes.

Moltes gràcies.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies, senyora Blanes.

Vol afegir alguna cosa més, senyora Àlvaro?

Sí, per favor.

La senyora Àlvaro Cerezo:

Recordar que és de tot l'espai audiovisual valencià el fonament d'esta comissió i que, justament, la sessió anterior a esta tinguérem una sessió on podíem parlar del contracte programa i el meu grup ahí va expressar allò que pensava, que el contracte programa no s'estava complint, sabent que hi ha una revisió i tenint en compte que eixa revisió esperem done fonament i compliment a allò que en estos moments no està funcionant.

Li ho torne a dir.
Té vosté més raó que un sant en moltes de les coses que avui ha dit i que avui ha argumentat, però no podem aprovar una proposta que en la seua resolució diu «instar la Corporació Valenciana de Mitjans de Comunicació a cancel·lar».
Si vosté modifica eixe encapçalat, aleshores ho podríem replantejar.
Però tal qual nosaltres no anem a dir-li a la corporació valenciana què ha de cancel·lar i què no.

Gràcies.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies, senyora Àlvaro.

És el torn de paraula de la senyora Peris, del grup Ciudadanos.

La senyora Peris Navarro:

Gracias, presidente.

En primer lugar, y con carácter previo, quiero aquí decir que no estoy de acuerdo con esa visión sectaria, negativa e interesada que ha hecho Unides Podem en esta PNL, porque la Iglesia católica está trabajando en las cárceles, la Iglesia católica pone un plato de comida caliente a muchas personas desvalidas, la Iglesia católica está al lado de ancianos desamparados, la Iglesia católica está también al lado de los menores.
Y le recuerdo las palabras del papa Francisco de ayer mismo, es decir, donde da ese apoyo a las unidades civiles de homosexuales como familia.

Mire, a mí ese sectarismo que usted manifiesta ahí en ese párrafo me parece que no es justo, porque donde muchas veces no llega al Botànic justamente está llegando la Iglesia católica.
Porque Cáritas, Proyecto Hombre.
.
.
Mire, ancianos desamparados también son Iglesia católica.
Entonces, cuando dicen ustedes esos párrafos, por favor elimínenlos de los debates.

Yo espero que el Partido Socialista, efectivamente, voté que «no» a esta PNL de Podemos por el mismo argumento que nos ha dicho a nosotros, de que no debemos mantenernos.
.
.
, no debemos meternos en la programación.

Por cierto, señora Caballero, el CIS sí que era de comunidades autónomas.
Míreselo, julio del 2019.
Le doy el dato.

Mire, a mí lo que preocupa también de esta PNL es lo que hay detrás de ella.
Estamos viendo que cuando a Podemos no le gusta lo que dicen determinados órganos, les molesta.
.
.
¿Qué quieren hacer?
Controlarlos.
Y lo estamos viendo a nivel nacional.
Cuando está investigado este partido judicialmente, lo que no le gusta, ¿qué hace?
Quiere controlar el Consejo General del Poder Judicial.
Mire, es que yo hoy aquí estoy en menos escala, pero encontrando el mismo argumento.
Es decir, cuando no me gusta lo que ha decidido el consejo de la ciudadanía, ahora quiero revisar y quiero controlar.
No, miren, por favor, ya está bien.
Déjenles actuar.

Y, sobre todo, le diré una última cosa.
Váyase al diccionario y lea lo que es aconfesional y lo que es laicismo.

Gracias, presidente.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies, senyora Peris.

Senyora Blanes, vol replicar?

La senyora Blanes León:

Sí.

Els haguera agradat que jo haguera tingut una visió sectària de l'Església catòlica, però allò cert que no l'he tinguda.
Li torne a dir que he relatat el que ha ocorregut en el consell rector i en el consell de ciutadania.
No he fet més que això.

Després, dir-li que no sé on estem nosaltres criminalitzant l'Església catòlica quan vostés em trauen altres temes de funcions que fan des de l'Església catòlica que en ningun moment des de la meua persona o des del meu grup s'han criticat aquestes accions, sinó tot el contrari.
Pense que fan una funció social molt important, que també és cert que pensem que deuria ser coberta per l'administració pública, i no és així.
I, per tant, agrair, sí, evidentment eixa col·laboració amb les entitats socials i també amb de les caràcter religiós, evidentment.

Després, quan em diu que jo retire les meues paraules d'este discurs.
No, perdone, ja m'agradaria que l'Església catòlica retirara eixe discurs de la seua ideologia, que no és unànime, però sí que en determinades ocasions és compartida per una part de l'església.
I, de fet, la senyora Caballero també en el discurs anterior ho ha mencionat i pense que ahí és on devíem tots i totes, i especialment els creients i els catòlics, fer els esforços necessaris perquè això es retire dels discursos dels representants eclesiàstics i no del meu discurs, que simplement fa menció.

¿Que n'hi han avanços?
Benvinguts siguen.
¿Que el papa Francisco té altra visió.
.
.
?
Benvinguda siga, clar que sí.
Però d'ahí a que no existix jo crec que és negar una realitat molt evident.

Res més a dir.
Simplement és que.
.
.
, bé, entenc que el seu vot serà en contra per l'oposició que ha mantingut fins ara, però que, com li he dit, el CIS fa referència a les persones que es consideren o no d'una religió, però no, com també s'ha dit en aquesta cambra, dels practicants i dels que realment fan ús del que vostés consideren aquest servei públic, que és les retransmissions de les misses.

Moltes gràcies.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies.

Senyora Perís, té 3 minuts.

La senyora Peris Navarro:

Señora Blanes, declaraciones desafortunadas siempre hemos visto de cualquier colectivo.
Yo me quedo con las del máximo representante, que efectivamente es el papa, ahora en estos momentos Francisco.

Pero es que me molesta bastante que ustedes siempre hagan.
.
.
, pongan la pullita.
A ese párrafo no le iba nada.
Es decir, si ponemos «declaraciones desafortunadas», también pongamos en valor todo aquello que hacen bueno.
Es decir, que no le iba al tema.
Al igual que usted recurre a palabras de Empar Marco.
Es que cuando presenta esta PNL es que ya hay hasta otro director.

Y si cogemos el libro de estilo, léanlo, de verdad, porque habla de que sí que caben las retransmisiones litúrgicas de aquellos que tenían arraigo social.
Y le he dado los datos de la comunidad autónoma: 63,5 % son católicos en la comunidad.
.
.
, se profesan católicos en la Comunidad Valenciana.
Y esos datos, les guste o no, están ahí.
Y esa difusión de esos espacios está prevista en el libro de estilo.

Y después intentan un poco marearnos con el tema de la aconfesionalidad de la Constitución española.
Si es que ella es la que nos permite hacer concordatos y acuerdos.

Y, sobre todo, hay un tema que yo no acabaré de entender y no me ha contestado desde el primer debate.
En Televisión Española -que la lleva Podemos-, en la TV3.
.
.
esto ni se plantea.
¿Por qué quieren generar aquí un debate, generar un problema donde no lo hay?

Y, como muy bien yo creo que se establece en la ley, existen otros sitios donde se debaten estas cosas.
Existen otros procedimientos para hablar.
Pero nosotros.
.
.
, si es que a mí.
.
.
, lo que no acabo de entender es que usted no apoye lo que habíamos hecho al principio.

Vamos a ver, usted está haciendo de nuevo ideología, y se le ha visto.
Es decir, usted quería traer este tema a la palestra como fuera.
Porque no conforme con haber hecho una enmienda en contra de nuestra PNL, nada más salir de la anterior comisión presentó otra PNL.
Usted quiere llevar al debate valenciano esto, y no queremos esto.

Únicamente, desde Ciudadanos, queríamos que el Consell instara, porque estamos en un momento especial sanitario.
Y le he dado además seis razones objetivas para ello.
Con lo cual con esta segunda PNL lo que ha quedado claro es que ustedes se mueven única y exclusivamente por ideología y una posición sectaria.

Gracias.

El senyor vicepresident:

Gracias, señora Peris.

És el torn de paraula del senyor Martínez, representant del grup Popular.

El senyor Martínez Fuentes:

Gràcies, senyor president.

Jo crec que bàsicament són els mateixos arguments els que han utilitzat per a una PNL com per a l'altra, perquè, vullga o no vullga la senyora Blanes, el que diu esta PNL és el contrari del que ha demanat Ciudadanos en l'anterior.
El mateix.

I si anteriorment Ciudadanos dia vosté que interferia en la labor del Consell, jo he tornat a llegir el que vosté demana en la seua proposta de resolució, i el que vosté demana és que insten a la Corporació Valenciana de Mitjans de Comunicació a cancel·lar les retransmissions.
L'altra PNL dia «apoyar».
És l'única diferència: «apoyar-cancel·lar».
Però estem parlant exactament del mateix.
Per tant, no vinga vosté a dir ací.
.
.
, a negar el que és evident, i és que vostés no volen interferir.
Clar que estan interferint si eixa és la seua interpretació.
Des de Compromís mateix li ho han recordat i aixina li ho han assenyalat.
Per tant, no vinga ací a disfressar el que vosté ha dit.

En cap moment en la seua proposta de resolució parla del consell de ciutadania, perquè podia haver dit «que se consulte al consell de ciutadania per tal que inste el Consell», etcètera, etcètera, etcètera.
Això no ho diu vosté.

Dit això, dir-li que els arguments nostres per a rebutjar, com dia, són els mateixos que hem tingut per a recolzar l'anterior, i és eixe servei públic d'un 65 % de la població que s'identifica amb el catolicisme i, per tant, entenem que està eixe recolzament social i, per tant, també entenem que en el llibre d'estil, en el punt 4.
10, se parla d'eixe «arraigo social» tant a nivell, com dia, de persones practicants com de la tradició històrica que ja també hem remarcat.

I sí que m'agradaria.
.
.
, vosté ha parlat d'un estat laic, Espanya.
No, mire, revise el que és un estat laic i el que és un estat aconfessional.
Espanya és un estat aconfessional, segons la nostra Constitució.

I, mire, jo, finalment, voldria fer-li una reflexió.
Vostés en la seua PNL parlen de no donar una finestra a l'Església catòlica.
Mire, sorprén que vostés diguen «no donar una finestra a l'Església catòlica», una finestra en la programació que és de 30 minuts -45 minuts, com a màxim-, però vostés, com a partit, marcant eixa ideologia, sí que en els pactes amb el Govern d'Espanya sí que volien per damunt de tot tindre el control de Televisió Espanyola i tindre el control del CNI.
O siga, per a Pablo Iglesias, una finestra les 24 hores del dia.
Per a l'Església catòlica vostés neguen un.
.
.
, li neguen 30 minuts eixa finestra.

En definitiva, no podem recolzar esta PNL.
Ve marcada, com dia, per un sectarisme en vena contra l'Església catòlica i pensem que és bo que se mantinguen les retransmissions de les misses.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies, senyor Martínez.

Senyora Blanes, vol replicar?

La senyora Blanes León:

Simplement, li diré que nosaltres vam presentar aquesta proposició no de llei, no després de l'última comissió, sinó abans.
Per un error administratiu no va ser inclosa i per això es va fer una esmena, perquè enteníem important l'argumentar el perquè pensàvem que no es devien mantindre aquestes retransmissions i, com bé li dic, per motius diferents a la proposta que s'ha fet anteriorment.

En l'anterior he defensat, perquè així ho manifestava aquella proposta de resolució.
.
.
, es basava en les dades d'audiència i crec que això ha quedat en evidència que no és cert el recolzament per part de la ciutadania si ens basem en les dades d'audiència.

Però és que ara resulta que, com les dades d'audiència ja no són favorables, ens agafem a allò que dia el CIS en 2019 per la percepció que tenia la ciutadania.
.
.
, la seua condició religiosa d'eixe 71 %, però que, com bé s'ha repetit ací en diverses ocasions i ja ho he dit abans, no respon a la pràctica d'eixa religió i, per tant, ara ja això no aprofita.

I quan diu que nosaltres demanem…, que no hem demanat que es consulte al consell de ciutadania, és que s'ha demanat ja la consulta.
I el que pensem és que s'ha d'esperar i que, per tant, perquè no es consoliden i que no es donen els fets consumats es retire mentre no hi haja un posicionament d'aquest consell de ciutadania.

I, bé, res més.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies, senyora Blanes.

Senyor Martínez.

El senyor Martínez Fuentes:

Molt breument, però crec que un dels seus principals arguments ha sigut que la seua PNL era diferent a la de Ciudadanos i en cap moment m'ha rebatut el que jo li he dit que és la interferència, que vostés en esta no volien interferir, ha quedat acreditada eixa interferència.
Que vosté diu que és interferència, jo no la considere interferència, ho considerem un suggeriment.

Però no considere una interferència la seua i no considere una interferència la de Ciudadanos.
No?
És que vosté la de Ciudadanos…, el que se mantinguen sí que és una interferència en la programació, però el que vosté diga que es cancel·len les misses no és una interferència en la programació.

Per tant, crec que queda acreditat eixe sectarisme, com dia, que és el que ha marcat esta PNL.
Un sectarisme ideològic, com li he dit, en vena.

El senyor vicepresident:

Ja està?

Gracies.

Senyora Caballero, del grup Socialista.

La senyora Caballero Hueso:

Sí.
Gràcies, senyor president.

Senyora Blanes, amb tot el carinyo del món, segur que hi ha disparitat de criteri i d'opinió en el consell rector, en el consell de la ciutadania, ací i en tot arreu.
Açò és perquè…, igual que la disparitat de criteris i d'opinió ací, perquè som el reflex de la societat.
Jo no tinc cap dubte de les discussions ni el debat del consell rector.
A mi, personalment, hi ha programes que m'agraden i hi ha programes que no m'agraden, d'À Punt i d'altres televisions i d'altres mitjans, però no estem parlant d'això ací.

Antes lo he dicho, mire, somos 5 millones de valencianos y cada uno de nosotros tiene un criterio, por suerte, y una opinión pública propia, pero ¿somos el director general?
¿Somos el consell de administración?
Yo creo que no podemos convertir tampoco esta comisión en el salón de casa o en las gradas de un estadio de futbol en las que, cuando estás viendo el partido, todos somos árbitros y todos lo sabemos hacer mejor que el árbitro que está haciendo su trabajo.

Yo creo que, lo he dicho antes en el posicionamiento de la PNL presentada por Ciudadanos -que, por cierto, no entiendo esa defensa a ultranza de la religión, pero, bueno, es su problema- creo que no nos toca.
No nos toca porque es función del consejo rector aprobar los principios básicos, fijar las directrices.

Vuelvo a insistir, el director general presentó hace un mes la programación de otoño, se la aprobó el consejo rector, se la aprobó el consell de la ciudadanía y nosotros aprobamos su nombramiento y anteriormente aprobamos la ley.

Mire, con todo el cariño, igual que se lo he dicho a la portavoz de Ciudadanos en la otra PNL, el grupo Socialista no está a favor de injerencias de ningún tipo, ni a favor ni en contra de ningún programa ni de ninguna programación.
Porque ese es el trabajo de la dirección general y es el trabajo de los trabajadores, del personal, de la radio, de la televisión y de la plataforma web.

E insisto, nosotros estamos para hacer leyes, para que se cumplan, para modificarlas si hay que modificarlas, pero, desde luego, no para programar ni misas ni concursos ni debates, ni comprar programas, ni comprar películas, ni hacer la escaleta de los informativos.
Estamos para otra cosa.

Gracias.

El senyor vicepresident:

Gracias, señora Caballero.

El torn de rèplica de la senyora Blanes.

La senyora Blanes León:

Sí, molt breu.

Bé, jo li diré que nosaltres no creiem que siga una interferència un posicionament dels grups parlamentaris en aquesta comissió.
Evidentment, això no significa que es produïsca o no eixe canvi a la programació, però entenem que sí tenim tot el dret i l'obligació d'aquesta comissió de posicionar-se.

I això també ho comente pel que s'ha dit en aquesta cambra que jo havia manifestat que existia una ingerència.
Jo no vull dir com s'ha de programar, evidentment que no, però crec que és, com he dit, la meua obligació el transmetre el sentir d'una part de la ciutadania que ens ha fet arribar i, per tant, també per això estem ací els diputats i les diputades.

Perquè no és una qüestió de gustos, evidentment que no, jo no vaig a clavar-me si m'agrada o no m'agrada aquesta programació o una altra diferent.
Simplement, li ho torne a repetir, considere que el procés que s'ha seguit no respecta els procediments dels òrgans que ens hem dotat per a la corporació, per al consell de ciutadania i per a l'aplicació i el compliment de la llei.

Perquè ací estem parlant d'un organisme que depén de la Generalitat i eixe mateix organisme depén d'aquesta comissió.
I, per tant, crec que és adient portar el debat a aquesta comissió.
Evidentment, molt respectable i agrair el to de les intervencions de la resta de grups i poden ser totalment, bé, respectats i, evidentment, inclús poden arribar a ser compartits.
Però el meu grup parlamentari entenia que s'havia de portar aquest debat a aquesta comissió i que això no suposa ningun tipus d'ingerència per part dels diputats i diputades d'aquesta cambra.

Moltes gràcies.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies.

Senyora Caballero.

La senyora Caballero Hueso:

Sí, senyora Blanes.

És que vosté en la proposta de resolució parla de cancel·lar la retransmissió.
I si vosté pensa que el tràmit, la gestió per a eixes retransmissions no és el que tocava, jo crec que són els representants en el consell rector i en el consell de la ciutadania els que tenen que ficar-los damunt de la taula.
A partir d'ahí, doncs, si vol, si vol, en la proposta de modificació de llei, doncs, parlem també d'això.

Moltes gràcies.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies.

Anem a passar a votar la presa en consideració de la Proposició no de llei sobre la retransmissió de misses catòliques en À Punt, presentada pel Grup Parlamentari Unides Podem.
¿Votos a favor?
¿Votos en contra?
Abstencions no hi ha.
Es rebutja la proposició.

Proposició no de llei sobre les desconnexions territorials de Ràdio Televisió Espanyola (RTVE), presentada pel Grup Parlamentari Compromís (RE número 20.
491, BOCV número 96)

El senyor vicepresident:

I ara passaríem al punt 5.
Com s'ha presentat una esmena transaccional entre el grup Socialista i Compromís que substituix a l'esmena que havia presentat el grup Socialista, entenc que faran la defensa, en principi, 3 minuts cadascú dels dos grups que fan esta esmena transaccional.
Si els pareix bé.

I després passaríem a debatre també l'esmena que ha presentat el Partit Popular que afectaria a un punt diferent del que havien presentat originalment, però, en principi, jo crec que es pot mantindre.

Si vos pareix bé, li done 3 minuts a la representant de…, qui començaria la defensa?
Compromís o el grup Socialista?
Compromís.
Doncs, partiríem els 6 minuts de la defensa en 3 minuts per cadascuna?
(Veus)

La senyora Àlvaro Cerezo:

Gràcies, president.

Esta proposta hui és important perquè tracta de protegir i donar suport al sector audiovisual, del qual hem parlat ample i extés, per una banda.
I, per l'altra, insta també a protegir el dret a l'accés de la informació al nostre territori i blinda eixe dret informatiu.

Farà uns mesos es va conèixer una decisió de la direcció de Radiotelevisió Espanyola de modificar i retallar els informatius territorials.
I, de fet, això ha passat, tot i que menys greu del plantejat en primera instància des de que va haver un diàleg previ a este retall en la informació.

Però, a més de que estes modificacions considerem que no haurien d'haver-se produït, també volem donar suport a les al·legacions que existixen per les mancances de personal, per eixes mancances i eixa falta de personal que s'ha de resoldre -tal i com consta en l'esmena transaccional.

Radiotelevisió Espanyola compta amb 6.
500 treballadors, dels quals uns mil tres-cents treballadors s'ubiquen als centres de treball de les comunitats autònomes.
Les últimes oposicions van ser al 2007, fa 13 anys.
Amb una plantilla envellida i amb unes previsions de jubilació de més de mil treballadors i treballadores per als propers anys no es podrà garantir la reposició d'aquestes places.
I al País Valencià, concretament, no s'han cobert els llocs de treball que s'establixen al mandat marc.

I eixes mancances afecten directament a la feina dels treballadors i treballadores, però també als continguts de la informació.
I si la plantilla no arriba, es reduiran els informatius.
I això és el que volem evitar qui defensem uns serveis informatius territorialitzats, un serveis de qualitat i un servei públic i, per descomptat, en la nostra llengua.

Per poder mantindre i augmentar la plantilla calen recursos.
I per això proposem, també, eixes línies d'ajuda que, a més, volem que arriben també als mitjans locals i autonòmics.
Perquè aquesta crisi econòmica, derivada de la COVID, està afectant de ple a tot el sector audiovisual.

A més, posar emfàsi en una reivindicació que des del meu grup parlamentari no és la primera volta que fem, és la de tractar d'arribar a un acord per augmentar les competències en la gestió dels espais televisius valencians de Radiotelevisió Espanyola, volem més implicació, volem més participació en la pressa de decisions d'estos espais.
Pensem que és el moment de transformar el centre territorial valencià, que pot tindre un altre paper, i convertir-se en un centre de producció que genere continguts propis i que tinga una implicació més activa, també, d'eixe sector audiovisual.

Espere poder comptar amb el suport de la resta de grups per dur endavant aquesta proposta que, humilment, considere molt beneficiosa per al sector i, en general, per als valencians i les valencianes.

Moltes gràcies.

El senyor vicepresident:

Senyora Caballero, pot continuar en l'exposició dels motius.

La senyora Caballero Hueso:

Sí, gràcies.

Bé, doncs, tal com ha explicat la meua companya del grup Compromís, el tema de la modificació dels horaris pareix que està solucionat, però nosaltres hem aprofitat esta situació per demanar a la direcció de Radiotelevisió Espanyola i al govern central, que és del que depén, plantejar-nos una nova reglamentació.

Per a què?
Per ampliar una sèrie de competències, no òbviament com si fora una televisió autonòmica però sí que els valencians i les valencianes tinguem alguna cosa a dir amb els representants, que tinguem alguna cosa a dir en eixe consell assessor.
Perquè, com tots els diputats saben, els consells assessors de les comunitats autònomes dels servicis territorials no tenen en este moment quasi cap funció.

És important per nosaltres, i per això ficarem la proposta, que els presidents dels consells assessors territorials foren membres nats del consell assessor general, perquè se senta la veu dels valencians en els consells de Radiotelevisió Espanyola i, sobretot, que tinguen veu i vot en tot el que es referisca als centres territorials.

Després parlàvem també del centre de producció de programes i ahí el dubte estava entre centre de producció pròpia o centre de producció de programes.
El Partit Socialista està volcat en tornar a que el centre territorial de Televisió Espanyola siga centre de producció de programes, perquè això fa que puguem compartir amb altres centres territorials programes que fem així.
I això també és una manera de fomentar el sector audiovisual del País Valencià.

Òbviament instem, perquè quede negre sobre blanc, a la direcció de Radiotelevisió Espanyola a mantindre les desconnexions territorials al País Valencià, però sempre que estiguen acordades eixes condicions amb els representants dels treballadors i les treballadores.
Perquè com tot, hem parlat fa un moment de que cadascú tenim un criteri propi i una opinió pròpia, també en el serveis territorials de televisió hi ha part dels treballadors que pensen que és millor un horari i altres treballadors pensen que és millor un altre.

Ahí hi ha que tindre un debat i, sobretot, a mi em pareix molt, molt, important el punt cinqué de garantir el manteniment dels llocs de treball.
Però no sols garantir el manteniment dels llocs sinó cobrir tots els llocs de treball que per jubilacions o per baixes es queden buits, perquè, si no, tampoc podem donar una informació, una bona informació, d'un mitjà de comunicació públic com és Radiotelevisió Espanyola.

Gràcies.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies, senyora Caballero.

Hi ha una esmena presentada pel grup Popular, que en principi entenc que afectaria al punt huité de la transaccional entre Compromís i el grup Socialista, que passaria a defensar ara el senyor Martínez, entenc, no?

El senyor Martínez Fuentes:

Sí.
Gràcies, senyor president.

Bé, davant d'esta PNL que ens presenta Compromís -bé, ara, amb la rectificació, en la nova proposta d'acord conjunta per part de Compromís i del Partit Socialista- parla de les problemàtiques que tenen els centres territorials.
Efectivament, nosaltres compartim idees que expressen la seua iniciativa.
Per un costat, la tendència de que la gent vol cada vegada tindre accés a eixa informació més pròxima, del més pròxim; i també demana la PNL major autonomia en les decisions dels centres territorials.

Efectivament, es van (inintel·ligible) .
.
.
per part dels màxims responsables en cadascú dels centres territorials de Radiotelevisió Espanyola en què demanen massivament llibertat.
I ho dic perquè durant l'estiu s'han produït canvis des de la direcció d'informatius a nivell nacional, tant en televisió com en Ràdio Nacional, que han fet que des dels centres territorials, mitjançant un escrit, van fer la petició que se'ls deixara treballar amb llibertat i amb criteris professionals, qüestions que estaven en perill davant dels canvis que s'havien donat i que ficaven en perill el treball lliure i en criteris professionals.
En este text que va enviar el director dels centres territorials deia: «Reivindicamos una vez más que se nos deje trabajar en la estructura territorial con libertad y con criterios profesionales porque creemos firmemente que Radiotelevisión Española es de todos y de nadie.
» -dien textualment.

Per una altra banda, tal com demana la PNL estem d'acord amb el criteri de l'estabilitat professional i la consolidació dels llocs de treball.
És fonamental per als professionals del centre territorial de la Comunitat Valenciana, sobretot tenint en compte la quantitat d'anys que no se trauen a oposició noves places.
I és per això que caldria traure eixes places ja a oposició.

Com dia, tot i estar d'acord en gran part de la PNL i el que se demana, per un costat, com diem, eixa proximitat, el traure l'estabilitat professional, treballar de forma lliure.
Hem presentat una esmena, ara seria el punt vuité, era el sext de l'anterior, seria el punt vuité d'esta transaccional, però continua estant vigent perquè han mantés eixe punt.
Perquè deia: «oferir tota la programació de les connexions territorials en valencià i que siga compartida i intercanviada amb les altres comunitats autònomes del nostre domini lingüístic» -encara que ara crec que ha desaparegut lo del domini lingüístic-; i diu «amb altres comunitats autònomes».
Però, encara aixina, jo crec que s'ha de mantindré.
Mosatros -dia- garantir -és l'esmena-, garantir la igualtat de les dos llengües oficials de la Comunitat Valenciana en tota la programació de les connexions territorials i continuar la col·laboració amb tots els centres territorials de Radiotelevisió Espanyola.
»

Entenem que la proposta de resolució que porta diu que tota la programació de les connexions ha de ser només en valencià.
Nosaltres creem que, per un costat, recordar que el nostre Estatut d'autonomia, en el seu article 6, parla que garantirà l'ús normal i oficial de les dos llengües.
I, per un altre costat, limitar les emissions només al valencià dificultaria l'enteniment del material que es produïsca en el centre territorial de Radiotelevisió Espanyola en la Comunitat Valenciana.
Tenint en compte que, tal com diu, si el que volen és intercanviar informació en centres territorials pròxims, estem parlant, i parle dels més pròxims, com és Castella-la Manxa, com és Múrcia, com és Aragó, ser només en valencià podria resultar un obstacle per a poder fer eixe intercanvi, i s'ha de tindre en compte que hi ha gent de Múrcia, gent de Castella-la Manxa o gent d'Aragó que també els interessa la informació que ocorrix, que passa a la Comunitat Valenciana per eixa proximitat.
De la mateixa manera que hi ha població valenciana que també els interessa el que ocorre en la comunitat del costat.
Per tant creiem que el que siga només en valencià dificultaria eixe intercanvi.

Vostés mateixa, en l'exposició de motius, fan referència a la llei de radiotelevisió espanyola, la 16/2006, en la qual en el seu article 3.
2.
d diu: «promover la cohesión territorial, la pluralidad y la diversidad lingüística y cultural de España».
Per tant, eixa promoció de la diversitat lingüística és en Espanya i també en la Comunitat Valenciana, que tenim una realitat lingüística amb l'ús i oficialitat de les dos llengües.

Per tant, esta és bàsicament la qüestió que ha motivat la nostra esmena, que esperem siga atesa pel grup proposant i perquè puguen donar suport i el vot favorable a la PNL que s'ha presentat, en la transaccional, els acords en la transaccional que ens han presentat.

Simplement això.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies, per acceptar o no l'esmena, hi ha 3 minuts.
No sé si només parlarà la senyora Àlvaro, 3 minuts.

La senyora Àlvaro Cerezo:

Gràcies, president.

Senyoria, jo li agraïsc l'esforç i li agraïsc el suport que podria donar-nos, però no podem acceptar la seua esmena.
Perquè vullga jo o no vullga, vullga vosté o no vullga, el que vosté demana ja s'està fent, el que vosté demana ja s'està fent.
Pense que vosté no ha seguit darrerament els informatius territorials, i li explique.

Hui estem a 22 d'octubre, si vosté haguera vist l'informatiu territorial d'ahir mateix, 21 d'octubre, el d'ahir per la vesprada, doncs haguera vist el mateix que jo, açò mateix.
Obrin els informatius directament amb un ròtol on diu: «informativo territorial».
Després ja apareix en el sumari informatiu territorial.
Però dic jo que les primeres planes se paguen cares, en periodisme això és una regla de tota la vida, i la primera plana ja és «informativo territorial».
Continua l'informatiu, avança i apareix un senyor, un tal Felipe VI, que parla totalment en castellà i no hi ha ni un míser subtítol.
Aleshores eixa cooficialitat que vosté m'està demanant on està?

El corresponsal que cobrix l'acte ho fa directament tot en castellà i, quan trauen al senyor Ximo Puig, el trauen també parlant íntegrament en castellà.
Si seguim més endavant, l'informatiu d'ahir, que no arribà a una vintena de minutets, doncs quan connecten en l'exterior, concretament en Brussel·les, ho fan en castellà, i no hi ha ni un míser subtítol que garantisca eixa cooficialitat que vosté ací m'està proposant.

Així que, senyor meu, jo no sé, si li accepte esta esmena li faig un favor a vosté?
Perquè eixe fifty-fifty que vosté està demanant no s'està donant actualment, val?
I, efectivament, tant de bo, però mentre no es done eixe fifty-fifty nosaltres hem de vetllar ja perquè el valencià siga la llengua vehicular, perquè no s'està fent, senyoria meua.
I li he posat exemples molt clars.
Si vol li'n conte més, si vol li puc contar com van tots els informatius, deveres, senyor meu.

Quan demanen una cosa tinguen en compte que a vegades els somnis se podrien complir.
I si jo li acceptara esta esmena, doncs eixe fifty-fifty doncs igual fins i tot ens beneficiava.

Moltíssimes gràcies.

El senyor vicepresident:

Senyor Martínez, vol replicar?

El senyor Martínez Fuentes:

Sí, mire, vosté m'està dient el que s'està fent.
I jo també els dies que estic a casa també procure vore, perquè també tinc eixa necessitat de vore què és el que s'està fent, què és el que passa en la nostra comunitat, i és dels programes, que ara són de mitja hora, són de 30 minuts, que m'agrada vore.

Però, mire, vosté m'està dient el que està passant ara.
Però és que vosté, el que vosté mos posa damunt per a poder recolzar el punt vuit, diu: oferir tota la programació de les connexions territorials en valencià.
Això és el que vosté m'està dient.
No m'està dient el que estan fent ara.
Vosté m'està dient que jo vote, en estos moments votem oferir tota la programació de les connexions territorials en valencià, i que siga compartida i intercanviada amb altres comunitats autònomes.

Jo li dia, jo no tinc cap problema en parlar en valencià i en castellà, me dóna igual, val?
, però sí que entenc que hi ha persones, com li dia, de comunitats autònomes que són pròximes, si volem tindre eixa col·laboració, que són castellanoparlants.
No ens oblidem que en la pròpia Comunitat Valenciana hi ha huit comarques, com els agrada dir a vostés, les huit comarques que són castellanoparlants, en les tres províncies de Castelló hi ha zones castellanoparlants.
Que, bé, no anem a entrar ja en eixa disquisició del dret a conèixer la llengua, etcètera, etcètera, però el que sí que estem ara parlant és del que vosté està demanant.
I el que vosté està demanant són que totes les connexions territorials que siguen en valencià.
Per tant, ahí és el punt que tenim de desencontre.

Torne a repetir que per part nostra estem d'acord en el que s'està reivindicant de les places, de consolidar la plantilla, etcètera, etcètera, estem d'acord.
Però este punt per a nosaltres creem que és clau, per això hem presentat l'esmena.
I evidentment, si l'accepten, recolzarem la PNL, però sinó nosaltres, com per un costat estem d'acord pel que demanen, però este punt per a nosaltres és irrenunciable, el que faríem és abstindre-mos per a no votar en contra d'esta PNL.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies, senyor Martínez.

Entenc que no s'accepta l'esmena.
Aixina és?

Anem a passar al debat de la proposició no de llei, que s'han fet d'acord ara mateix Compromís i el grup Socialista.
Senyora Blanes, per favor.

La senyora Blanes León:

Des del nostre grup ja li avancem que compartim tot el fons del que és la proposta perquè vegem que les administracions públiques evidentment hem de donar una resposta.
I vostés parlen també que més de 200 treballadors i treballadores estan afectats per un ERTO.
Per tant, sí que m'agradaria puntualitzar algunes coses perquè també es tinguen en compte.

Evidentment que estiguen afectats per un ERTO significa que també estan acollits a una mesura que s'ha posat en marxa per part del ministeri de treball que al final és una ajuda pública directa als sectors que han sigut afectats per aquesta pandèmia.
I, per tant, açò ha evitat l'acomiadament de centenars de persones també en els sectors dels mitjans de comunicació.

Després també remarcar que hi ha subvencions directes de 15 milions d'euros, que vosté ens comenta.
I sí que és cert que hi ha els dos grans grups majoritaris amb una gran part, però la part en proporció que ha sigut destinada no s'ajusta exactament al que plantegen, ja que arriba un 40 % a aquestos mitjans, quan realment representen al 60 % de l'audiència i al 85 % de la publicitat abans de la pandèmia.
Per tant, hi ha fins a 9 milions d'euros que s'han repartit a altres de grups de mitjans terrestres digitals que no són aquestos grups majoritaris.
Però de fet nosaltres també compartim que precisament s'ha de donar un major suport a estos grups minoritaris perquè són els que més capacitat per aguantar els descensos dels ingressos que s'han provocat per la pandèmia.
Per tant, pensem que s'ha de continuar incidint amb aquestes ajudes, sobretot als més vulnerables, als sectors més vulnerables.

Però també és cert que no és l'única mesura que s'ha pres, sinó que s'ha augmentat la inversió pública en campanyes publicitàries.
Per tant, açò també hauria de suposar una ajuda per al manteniment dels mitjans, ja que s'acosta als cent milions d'euros per al 2020.

També els desgravaments fiscals entre el 25 i el 30 per als anunciants pensem que fomenta i ajuda per a incentivar la publicitat.
I també la rebaixa del 21 al 4 % de les publicacions digitals i la premsa digital, equiparant-les a les publicacions en paper, pensem que és una ajuda, que realment són mesures que sol·licitava el sector des de ja feia temps.
O les subvencions de 15 milions d'euros durant el 2020 dirigides a les televisions privades i també a les televisions públiques d'àmbit, tant estatal com autonòmic, per allò d'haver de mantindre durant eixa pròrroga de tres mesos les emissions simultànies en la freqüència digital i la nova freqüència de 5G.

També des de la Unió Europea s'han creat fons de 3 milions d'euros per a concessions que s'estan prioritzant als mitjans de comunicació, tant europeus, locals i regionals, que s'ha de tindre en compte.
Però estem totalment d'acord que sempre se pot fer més i que sempre s'ha d'intentar donar resposta.

I simplement, quan als treballadors, estem totalment d'acord.
Sí que és cert que ja.
.
.

El senyor vicepresident:

Vaja acabant, per favor.

La senyora Blanes León:

.
.
.
van a traure eixes 111 places des del 2007.
Per tant, pensem que és un pas, però que no hem de deixar de treballar perquè es traguen les 400 places dels llocs de treball de l'estat.

Moltes gràcies.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies, senyora Blanes.

Senyor Pascual, representant del Grup Parlamentari Vox.

El senyor Pascual Pérez:

Una cuestión previa, señor presidente.

Lo que se nos ha presentado aquí, la enmienda transaccional, no tiene número de registro.
Entonces, no sabemos si es ésta la documentación que se ha registrado.

El senyor vicepresident:

Si la lletrada puede.
.
.

El senyor Pascual Pérez:

O puede haber sufrido algún tipo de cambio.
(La letrada de la comissió diu: «Pero necesariamente no se registra antes, muchas veces se registra después.
Siempre se registra»)

Pero cómo sabemos nosotros que es éste el documento final.
(La letrada de la comissió diu: «Que ese es el documento original porque los… »)

No, final, final, el que se va a registrar y no otro, porque perfectamente se puede presentar otro.
(La letrada de la comissió diu: «Bueno, tendrá que confiar en los funcionarios de la institución que cuando salimos de aquí lo registramos.
El registro de las transaccionales no está previsto en el Reglamento, no está previsto, lo que ocurre es que como garantía del contenido de la transaccional firmada desde hace creo que menos de un año se vienen registrando.
»)

Claro, claro, por eso, es que en el Pleno sí que se registran, y nos esperamos, incluso se hacen recesos… (La senyora lletrada de la comissió diu: «Las dos firmas de la transaccional no están aquí presentes.
»)

El senyor vicepresident:

Si quieren hacemos un receso de cinco minutos, lo registran y.
.
.
Si les parece bien a.
.
.
(Veus)

El senyor Pascual Pérez:

Gracias, señor presidente.

El senyor vicepresident:

Gracias, señor Pascual.
Lo registramos así.
.
.

(Pausa)

El senyor vicepresident:

No, el que passa, bàsicament, és que com no…, com han fet la qüestió de que no estava registrada, hauríem d'haver fet una lectura per garantir que això és el que estem debatent.

Si voleu faig jo la lectura, mentre arriba el registre, de la esmena final, que és la que anem a debatre, i aixina no hi ha cap de dubte.
Vos pareix bé a tots els portaveus?

«Els sotasignants, diputats dels seus grups parlamentaris, a l'empara de l'article 166.
3 del RC, presenten la següent esmena transaccional entre la proposició no de llei de tramitació ordinària amb registre d'entrada 20.
491 del Grup Parlamentari Compromís i l'esmena de modificació amb registre d'entrada 22.
084 del Grup Parlamentari Socialista.

»A la proposta de resolució ha de dir: les Corts Valencianes insten al Consell a negociar amb el govern central una nova reglamentació que contemple l'ampliació de les competències en la gestió dels espais televisius valencians de Radiotelevisió Espanyola.

»Les Corts Valencianes insten al Consell a instar al govern central a que els presidents i presidentes dels consells assessors territorials siguen membres nats del consells assessors generals de Radiotelevisió Espanyola amb veu i vot en els temes referits als centres territorials.

»3.
Transformar el centre territorial valencià en un centre de producció de programes.

»4.
Instar a la direcció de Radiotelevisió Espanyola a mantindre les desconnexions territorials al País Valencià després d'acordar les condicions amb els representants dels i les treballadores.

»5.
Garantir el manteniment dels llocs de treball de les treballadores i treballadors de Radiotelevisió Espanyola, així com cobrir els llocs de treball que estableix la llei i el mandat marc i que actualment no estan coberts al País Valencià.

»6.
Obrir les línies d'ajudes a tots els mitjans de comunicació, incloent-hi els mitjans locals i autonòmics, i que aquestes línies siguen finalistes per tal de garantir la preservació dels llocs de treball d'aquests mitjans.

»7.
Estudiar la viabilitat d'una nova convocatòria general d'ajudes d'emergència als mitjans de comunicació que incloga les autonòmiques i locals, que aquestes ajudes siguen finalistes amb el manteniment o creació de llocs de treball.

»-I última-.
8.
Oferir tota la programació de les connexions territorials en valencià i que siga compartida i intercanviada amb les altres comunitats autònomes.

»Les Corts, 22 d'octubre de 2020.
»

Esta és la…, finalment, el que anem a debatre ara.
I ja, senyor Pascual, té 3 minuts vosté.

El senyor Pascual Pérez:

Muchas gracias, señor presidente.

Señores de Compromís i socialistas, ya se lo adelanto, vamos a votar en contra de esta proposición no de ley.
Supongo que ya se lo esperaban, porque lo que nos traen aquí es más gasto, más duplicidades e imposición lingüística y, para colmo, países imaginarios.
Y Vox no va a entrar nunca en ese juego.

En su exposición de motivos alegan que la crisis de la COVID ha afectado a todos, en mayor o menor medida, pero se quejan de que Pedro Sánchez solamente ayuda a determinadas empresas del sector audiovisual, concretamente a las grandes corporaciones del duopolio televisivo.

Bueno, pues, enhorabuena de darse cuenta de cómo se las gasta el señor Pedro Sánchez en la compra de voluntades para que les voten…, ustedes, vamos, votaron a favor de dicho gobierno.
Ahora tienen ustedes la posibilidad de corregir dicho error con la moción de censura que se está debatiendo hoy en el Congreso y poder echar del gobierno a este gobierno ilegítimo, de la mentira, de la muerte y de la ruina.
Los animo, pues, a votar a favor de dicha moción de censura.

Hablan ustedes de una serie de problemas que tiene la plantilla del ente público, pero es que el gobierno de Pedro Sánchez, ese gobierno al que ustedes votaron a favor, mantiene a Rosa María Mateo como administradora única de Radiotelevisión Española, un cargo -como he dicho antes- provisional para dirigir el ente público hasta la aprobación del nuevo presidente por concurso público.
Su candidatura fue aprobada el 27 de julio del 2018, dos años como provisional, casi nada.

Pues bien, como también he comentado antes, Televisión Española cerró 2019 con pérdidas de casi 30 millones de euros, es decir, el PSOE ha convertido a Televisión Española en deficitaria y sin audiencia.
Mucho se preocupan ustedes por el artículo 3.
2.
d y la promoción de la cohesión social, pero sin audiencia poca promoción de cohesión territorial se puede realizar y más cuando eliminan de la ecuación a todos los hispanohablantes de la Comunidad Valenciana.

En definitiva, con la excusa de lo de la reducción de tiempo que les dedican a las conexiones territoriales, lo que pretenden es dotar de más autonomía a la gestión de espacios de producción y de programas.
O sea, no tenían ustedes suficiente con À Punt que, como como digo, nos cuesta 65 millones de euros cada año para una audiencia ínfima que ahora quieren otra duplicidad más.
Todo muy lógico desde su perspectiva de mantener chiringuitos, pero no desde la nuestra que es, precisamente, la de eliminarlos y no fomentar publicidades.

Muchas gracias.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias.

El torn de rèplica, no se si el faran conjuntament o el farà la senyora Àlvaro?
O ninguna…, no replica?

Aleshores seria el torn de paraula de la representant del grup Ciudadanos, senyora Peris.

La senyora Peris Navarro:

Gracias, presidente.

Bueno, vamos a ver, después del batiburrillo inicial de esta proposición no de ley, con la enmienda del Partido Socialista, pues, efectivamente, se centraba un poco más.
Pese a la competencia nacional, pues, bueno, estaríamos de acuerdo con esas modificaciones, esas enmiendas que al final aceptaba por ahí.

Desde luego, de la inicial teníamos también claro que había que cubrir los puestos de trabajo que establecía la ley y en el mandato marco, que con eso estaríamos de acuerdo; como también el abrir las líneas de las ayudas a todos los medios de comunicación, incluyendo los medios locales y autonómicos.

Pero yo aprovecho para decirle, aquí también, a Compromís, que gobierna aquí, que el señor Marzà cuando està dando ayudas del valenciano a los medios de comunicación que se acuerde no solo darlos a las sociedades anónimas y a las sociedades limitadas, que las dé también a los autónomos, que son también pequeños y que habían estado excluidos de esas ayudas del valenciano.
Igual que lo pedimos a nivel general, seamos coherentes y también aquí lo hagamos.

Claro, hasta ahora iba todo bien, pero el problema es cuando el texto definitivo, por un lado, pues, me van a permitir, pero no cumple con la ley.
Yo, me entristece ver aún…, yo no había dicho nada porque mientras sea en el preámbulo me da igual, perdón, en lo que es en la exposición de motivos me da igual, pero cuando en una propuesta de resolución ponen País Valencià, pues, lo siento, eso no está ajustado.
Yo, aquí, por la vía de hecho no quiero ir en contra de ese espíritu, ese esfuerzo y ese consenso que se tuvo en el Estatut d'autonomia.
Y, por tanto, lo correcto sería poner comunitat.

Pero, claro, cuando tampoco se acepta la enmienda del Partido Popular, que creo que con ánimo de sumar, con ánimo de mejorar esta propuesta, o sea, nos lo ponen difícil.
¿Por qué?
Porque, vamos a ver, yo creo que no habría ningún problema aceptar lo que se está pidiendo, si no, al final, lo que estamos otra vez es con el tema ideológico.

De verdad, una pena.
Porque nuestro voto va a ser abstención, cuando se podría hoy salir de aquí al menos con una mayoría más cualificada, Vox ya ha dicho que no.
Yo, la verdad, es que les vuelvo a decir, repiensenlo, acéptenlo y lo miramos.

Gracias.

El senyor vicepresident:

Senyora Àlvaro.

La senyora Àlvaro Cerezo:

Gràcies, president.

M'alegre de poder reprendre la comissió després d'un totalment innecessari recés i també m'alegre poder debatre amb vosté ja que es cenyix a la qüestió i no ens fa perdre el temps amb qüestions absurdes que simplement fan gastar-nos temps i recursos.

Mire, demanem en la proposta de resolució, demanem en la transaccional, que siga en valencià.
Clar, sí i compartida, val?
I si hi ha algun contingut en castellà, òbviament, es podrà subtitular, amb això estan vostés en contra, senyora meua?
Subtítols.
El que val per uns, sembla que no val per als altres.
Jo pense que els subtítols són importants, milloren la capacitat lectora de les persones, la comprensió lectora i, fins i tot, l'aprenentatge de llengües.
Quin problema tenen vostés en què es faça tot i si bé, alguna cosa, se subtitule?

O siga, s'hauria de fer, òbviament, en la llengua oficial i si alguna cosa ve de fora, òbviament, s'haurà de subtitular.
Quin problema té vosté?
En altres llengües…, i justament en la nostra, totes eixes vicissituds que apliquen per altres llengües són bones?
Però per la nostra són objeccions?

Mire, pel que respecta al País Valencià.
Eixe punt, eixa denominació està en el nostre preàmbul de l'Estatut d'autonomia, vosté això ho sap.
No em faça parlar ara de quan anàrem a aprovar l'Estatut d'autonomia que el seu grup no va vindre cap persona valenciana a parlar del tema, van dur a un senyor de Murcia, i se abstuvieron.
No em faça vosté recordar com va ser l'última votació del nostre Estatut d'autonomia que contempla l'ús de País Valencià.

Però, mire, el problema no és eixe, eixa és la excusa.
El problema és que no podríem subtitular, tal i com estem ara si no aprovem esta proposta, perquè no hi ha prou personal i en això vostés estan d'acord, en això vostés estan d'acord.
Hi ha un problema greu, del qual els hem parlat abans, i és la falta de reposició de les places, és la falta de personal, és la falta de mitjans.

Vagen vostés a la molla de l'os, vagen vostés a la molla de l'os, no es queden en les vicissituds del que el que val per una llengua no els val per a les altres, perquè això, senyora meua, no és excusa.
Pensen vostés que tot això seria possible si, tal com diu la transaccional, tal com diu la transaccional, ens ocuparem del que realment importa: els i les treballadores i el sector audiovisual.

Moltes gràcies.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies.

Jo crec que passaríem a votació… ¡Ah!
, no, perdón, lo siento.
Señora Peris, tiene 3 minutos más.

La senyora Peris Navarro:

Mire, llevo sesiones sentada en este plenario con ganas de, en este hemiciclo, apelar al artículo 70 y hoy tengo la oportunidad en esta comisión.
Es que yo creo que no se pueden consentir las faltas de verdades jurídicas, el que exista en un preámbulo la palabra País Valencià no es la ley.

Mire, ustedes siempre consumando su línea de imponer y de su sectarismo nacionalista.
Mire, por la vía de hecho es lo que ustedes quieren consolidar lo de País Valencià, y le reprocharía si algún grupo hablara del Reino de Valencia, igualmente.
Porque por la vía de la ley, por la vía del derecho -que es la que ustedes no tienen razón- el texto de propuesta de resolución debe de poner comunitat, independientemente de lo que se vote.
Pero vamos a ajustar las cosas por la vía del derecho, no por la vía del hecho.

Gracias.

El senyor vicepresident:

Jo crec que ací tocaria passar a votació.
Proposta, bé, presa en consideració de la proposició no de llei i les esmenes de les desconnexions territorials.
¿Votos a favor?
Uno, tres, seis.
¿Votos en contra?
¿Abstenciones?

Proposició no de llei sobre les retransmissions taurines, presentada pel Grup Parlamentari Popular (RE número 23.
103)

El senyor vicepresident:

I passem a l'últim punt de l'ordre del dia.
Presa en consideració de la Proposició no de llei sobre les retransmissions taurines, presentada pel Grup Parlamentari Popular.

La senyora Peris Navarro:

Presidente, presidente, con carácter previo a que se entre a debate, siguiendo la…, lo que pediría aquí es si nos admitiera una enmienda in voce que le haría Ciudadanos al Partido Popular.
Y lo digo con carácter previo y siguiendo la coherencia de lo que este debate de esta comisión nos ha enseñado.

Con lo cual, la señora letrada me dirá el momento, pero quería decir que se me informara si esa proposición in voce la puedo hacer una vez presentado eso, pues, que lo tuvieran en cuenta.
Lo digo por la tramitación del procedimiento.
Es decir, a la PNL que ha presentado aquí el Partido Popular, Ciudadanos, a la vista del debate, cómo se ha desarrollado hoy, quiere hacer una proposición de resolución in voce.
(Veus)

No, no, es la que vamos a votar.
(Veus) Es la que viene ahora, para anticiparlo.
No, no, que lo que planteo es, la próxima PNL que vamos a entrar a debate, con carácter previo, advertir a la presidencia de que Ciudadanos quiere hacer una enmienda (rient) a la proposición de resolución, pero in voce.
(Veus)

Perfecto.
(Veus) Por eso.
Pero ya lo advertía con carácter previo para no perder tiempo.
(Veus) Vale, pues para no hacer perder tiempo a ninguno de los parlamentarios.
Vale, gracias.

El senyor vicepresident:

Bueno, ahora sí, tiene 6 minutos el señor Martínez.

El senyor Martínez Fuentes:

Gracias, señor presidente.

Los espectáculos taurinos han sido marginados en À Punt.
En contra de lo que es una tradición de norte a sur de la Comunitat Valenciana, la televisión pública ha dado y da la espalda a los miles y miles de personas aficionadas de nuestra comunidad.
Y ya la anterior directora general de À Punt, Empar Marco, manifestó de forma clara que las retransmisiones taurinas no tenían cabida en la parrilla del canal autonómico valenciano.

Como decía al inicio de mi intervención, el arraigo en los pueblos de la Comunidad Valenciana de los espectáculos taurinos es evidente.
8.
623 festejos son los que se produjeron en el año 2019 -el último que tenemos datos completos de un año-, y éste es un número que así acredita este arraigo, así como los cientos de años que esta tradición se ha dado en muchas de las poblaciones que están contabilizadas en estos festejos.

Además de por su tradición y arraigo, también hemos de valorar los festejos taurinos desde el punto de vista económico.
36,8 millones de euros se dedicaron a la organización de los espectáculos taurinos.
118,7 millones de euros se generaron en transporte, restauración o alojamientos.
El impacto total anual sobre producción y renta derivados de la celebración se estima respectivamente en 299 millones de euros y 92 en rentas adicionales.

Por gran parte, a nivel de empleo, los empleos ligados a la celebración de festejos taurinos son de alrededor 3.
100 en toda la comunidad.

Todos estos datos de tipo económico han sido extraídos del informe realizado por la Universidad de Valencia y reflejan la importancia y relevancia de esta actividad en la Comunidad Valenciana, y que, por lo tanto, no puede ser ninguneada desde el punto de vista de la cadena pública À Punt.

Además de los datos aportados, hay que considerar que para la realización de los festejos que se realizan en los pueblos existen alrededor de cuarenta ganaderías que han preservado una raza autóctona de res brava.
A estas ganaderías hay que reconocerles la labor que realizan en el trabajo de ayuda a combatir la despoblación en poblaciones con este riesgo, dado que generan puestos de trabajo y consolidan población en zonas del ámbito rural sobre todo.
Y también hay que reconocer el trabajo que realizan a nivel medioambiental, ya que los pastos consumidos por el ganado ayudan al mantenimiento del monte y es un trabajo espectacular de prevención contra los incendios.

Pero, a pesar de toda esta labor, desde el gobierno del Botànic se discrimina a los ganaderos.
Están pasando momentos muy complicados, han tenido que sacrificar más de dos mil cabezas de ganado durante la pandemia y se han sentido absolutamente abandonados por un gobierno que los ha discriminado al eliminarlos de las ayudas a ganaderías por parte de la Conselleria de Agricultura, sacando de estas ayudas a todos aquellos que tuvieran reses bravas.
Solo tiene una explicación, esta explicación es el sectarismo ideológico que impera en un gobierno, que es el del Botànic.

Por eso, desde el Grupo Parlamentario Popular, hemos expuesto que existen razones de arraigo, razones culturales, razones económicas, por las cuales toda la actividad que gira alrededor de los festejos taurinos debe ser tenida en cuenta por À Punt.
Y desde nuestro grupo estamos convencidos que introducir en la parrilla de programación programas que reflejen todos los aspectos sociales y culturales del mundo taurino puede ser beneficioso tanto a nivel de audiencia como para aumento de ingresos a través de la publicidad por el aumento de (inintel·ligible) .
.
.

No voy a repetir los datos que ya hemos hablado de audiencia y de publicidad del contrato-programa, que hemos repetido ya en diferentes intervenciones, que están alrededor de un 20 % de lo que marca el contrato-programa a nivel de recaudación de publicidad.
Y también los datos que el mismo contrato-programa marca como mínimo para la audiencia y que no se cumplen en el canal autonómico.

Por tanto, la introducción en la parrilla de programación de programas relacionados con los festejos taurinos es una oportunidad para poder aumentar la audiencia, porque, como he comentado anteriormente, son miles y miles las personas aficionadas en nuestra comunidad.
Es una oportunidad para aumentar de forma puntual, pero sobre todo entiendo que de forma estructural la audiencia de À Punt.
Este trabajo de ampliación de la base de personas y de horas de À Punt incidiría de forma directa también en las oportunidades y potencial del canal a la hora de ofertarla a los potenciales anunciantes al percibir un mayor porcentaje de audiencia.

Por todo ello, desde el Grupo Parlamentario Popular hemos propuesto que se inste al Consell para que a su vez se inste a la Corporación de Medios de Comunicación para que se incluyan contenidos relacionados con los festejos taurinos.
También que esta retransmisión que no sea nada más que la retransmisión del festejo en si, sino que se ponga en valor también la tradición histórica y la tradición que varía en función de las modalidades de los festejos y también de la ubicación, de las provincias donde se desarrolla.
Y también proponemos que en estos programas, como decía, también se ponga en valor el trabajo de un sector como es el sector ganadero, que he comentado, que hace un gran esfuerzo en mantener una raza autóctona y que se ve discriminado en estos momentos.
Y por supuesto todo el mundo asociativo que gira alrededor, como son peñas, collas, todas las miles de collas y peñas que apoyan todo lo que es.

Por tanto, y con esto voy concluyendo, se trata de sumar esfuerzos para la promoción de los festejos taurinos, a los que está realizando por ejemplo la Federació de penyes de bous al carrer de la Comunitat Valenciana, con el proyecto de la ruta del bou, en la que a través de museos, archivos taurinos, rutas turísticas, etcétera, están poniendo en valor lo que es tradición y cultura en nuestra comunidad.

Muchas gracias.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias, señor Martínez.

Si quiere la representante del grupo Ciudadanos, le doy el tiempo de intervención, presenta su moción in voce y luego le daremos el turno de palabra al Grupo Parlamentario Popular.

La senyora Peris Navarro:

Gracias, presidente.

Vamos a ver lo que… -perdón-.
En Ciudadanos, pues bueno, tenemos la Ley 18/2013, de 12 de noviembre, que regula la tauromaquia como patrimonio cultural.
Les guste o no a algunos pues es una realidad, y también que los poderes públicos deberán garantizar la conservación de la tauromaquia y promover su enriquecimiento, de acuerdo con lo dispuesto en el artículo 46.

Es decir, que la fiesta de los toros y los espectáculos taurinos pues es una realidad que tenemos ahí.
Y desde Ciudadanos lo vemos como algo vivo y dinámico, ¿no?
, va a estar sujeto a constante evolución.

Miren, no se puede hacer conjeturas de qué pasara a futuro esto.
Nosotros siempre hemos dicho que hay que respetar todas las sensibilidades y los toros seguirán mientras haya aficionados, el día que dejen de haber aficionados pues los toros desaparecerán.
Pero sobre todo, pues bueno, porque estamos viendo una cierta sensibilidad, una evolución de nuestra sociedad, que es normal, donde efectivamente los animales deben de estar protegidos, cuidados, pero sobre todo donde está también la libertad de una sociedad.

Aquí manda una ley, es decir, nos está diciendo que los poderes públicos garantizarán esa conservación.

Completamente de acuerdo con esa exposición de motivos que decía, y efectivamente yo esta semana pasada mismo visitaba una ganadería valenciana, con esa raza valenciana, y se quejaban efectivamente, un sector muy afectado.
Me consta que hay municipios que también han optado por festejos taurinos seguros y están buscando esas soluciones seguras.

Pero después del debate que hoy estamos teniendo aquí y por coherencia con todo lo que estamos aquí diciendo, yo al compañero del Partido Popular le diría que sí que es cierto que la propuesta de resolución podría interpretar algún grupo que estaríamos en una injerencia por el debate que hoy hemos tenido aquí.
Para evitar que nunca se pueda interpretar que aquí, en les Corts Valencianes, nos dedicamos a decir que tienen qué programar o no, yo le propongo la siguiente propuesta de resolución in voce: instar al Consell a realizar un convenio de colaboración entre la Corporación Valenciana de Medios de Comunicación, las principales asociaciones de festejos taurinos y la Conselleria de Educación, Deporte y Cultura, para dar visibilidad en los medios audiovisuales públicos valencianos de las tradiciones culturales valencianas ligadas a los festejos taurinos.
Y ese es el argumento que desde aquí la enmienda, con su argumentación, que Ciudadanos le hace al proponente de esta PNL.

Gracias.

El senyor vicepresident:

Perdone, lo que me comenta la letrada es que, en principio, al no haberse presentado enmiendas directamente, esto tiene la calificación -corríjame si me equivoco, la señora letrada- como propuesta alternativa que podrá ser debatida si es aceptada por todos los grupos ahora mismo.
(Veus) Entonces les preguntaría a los portavoces si están de acuerdo con que se plantee esta propuesta alternativa.

El grupo Socialista.
¿Ningún problema?
(Veus) En principio es lo que me dice la… (Veus)

¿Vox?

¿Compromís?
Señora Blanes.

La senyora Blanes León:

Jo, disculpen, però no entenc exactament què és el que estem acceptant.
Estem acceptant la modificació del text sense saber si el proposant l'accepta o no, i l'assumim com a propi?

El senyor vicepresident:

No, realment el que pareix -y corríjame si me equivoco, señora letrada- es que en vez de votar, debatir, la propuesta que originalmente ha presentado el grupo Popular, se debatiría la propuesta original del grupo Popular con la propuesta alternativa que ha emitido el grupo Ciudadanos.
(Veus)

La senyora Blanes León:

Jo necessitaria saber la posició del grup proposant, entenc jo, vamos.
(Veus)

El senyor vicepresident:

Perquè açò se qualifica com a proposta alternativa, i es diu en el Reglament: articulo 166.
3.
(La senyora lletrada diu: «Que se ha formulado in voce, y en ocasiones se hace in voce en comisiones, lo que pasa es que el Reglamento refiere que esté suscrita, eso significa que todos los grupos que están presentes están de acuerdo que se tramite.
¿Cómo se tramitaría?
» Veus)

El senyor vicepresident:

Solo el acuerdo de tramitación.
Es decir, no quiere decir que estéis a favor.
(Veus)

Exactamente.
(Veus) Pues, en principi, se debatrà la proposta alternativa.
D'acord?
Que seria en principi la proposta original del grup Popular en eixa proposta alternativa que ha afegit la representant del grup Ciudadanos.
(Veus)

Si pot tornar a repetir la proposta, senyora Peris, per favor.

La senyora Peris Navarro:

«Instar al Consell a realizar un convenio de colaboración entre la Corporación Valenciana de Medios de Comunicación, las principales asociaciones de festejos taurinos y la Conselleria de Educación, Deporte y Cultura, para dar visibilidad en los medios audiovisuales públicos valencianos de las tradiciones culturales valencianas ligadas a los festejos taurinos.
» (Llig la proposta sense connectar el micròfon)

El senyor vicepresident:

I seria substitució de?

La senyora Peris Navarro:

De la proposta de resolució que apareix en la PNL presentada pel Partido Popular.
 (Intervé sense connectar el micròfon.
Veus)

El senyor vicepresident:

O sea, ¿modificaría totalmente la propuesta de resolución del Partido Popular?
(Veus)

Señora Peris.
Señor Martínez, ¿acepta?
(Veus)

El senyor Martínez Fuentes:

Vamos a ver.
Esta cuestión ha venido derivada porque durante la mañana se han sembrado muchas dudas de la función que tenemos y de lo que podemos hacer, instar o no instar al Consell.
Y las injerencias son injerencias.

La propuesta que comentaba la señora Peris es una propuesta que no desvirtúa en absoluto lo que nosotros hemos propuesto, de hecho, en la parte última de mi exposición, lo que he dicho precisamente es reconocer y lo que estamos haciendo es sumar a la labor que vienen realizando ya las peñas, el mundo federativo, a través de la Federación de peñas de la Comunidad Valenciana, y entiendo que lo que se propone es hacer viable el poder llevar a cabo esta propuesta y no desvirtúa.
Por lo tanto, por nuestro grupo no hay ningún problema en poder substituir nuestra propuesta de acuerdo con ésta para que pueda ser viable y evitar lo que se ha venido denominando durante toda la mañana «injerencias en el consell rector d'À Punt».

El senyor vicepresident:

De acuerdo.
Yo creo que.
.
.
¿estamos todos de acuerdo, todos los portavoces?
¿Debatimos esta propuesta alternativa presentada in voce?

La senyora Caballero Hueso:

Vuelvo a insistir, desde el grupo Socialista no tenemos ningún problema en firmar para su tramitación la propuesta alternativa.
Y quiero que conste en acta, porque no en todas las situaciones se hará igual.
Y, a partir de ahí, hacemos el debate respecto a la nueva propuesta.

El senyor vicepresident:

Queda constancia de lo dicho por esta señoría.

Empezaría la señora Blanes, representante del grupo Unides Podem.

La senyora Caballero Hueso:

Pero habrá que registrarla, igual que se ha registrado antes.
.
.
la otra.
Porque es que igual el señor Pascual no se fía.
.
.
,

El senyor vicepresident:

Vamos a ver, señora Caballero.
.
.

La senyora Caballero Hueso:

.
.
.
es que igual el señor Pascual no se fía.

El senyor vicepresident:

Si me permite.
.
.
si me permite un momento, señora Caballero, la propuesta que han presentado ustedes, aunque se ha registrado y hemos hecho un receso para que lo registraran, al final me ha tocado mí leerla para que la pudiéramos debatir y no hubiera ningún género de duda con respecto a qué estábamos debatiendo.

Creo que ahora mismo, con la exposición de la señora Peris, no hay ningún género de duda sobre lo que estamos debatiendo.
Porque, insisto, al final hemos debatido, no la propuesta que ustedes han registrado, sino la propuesta que ustedes han hecho y yo he tenido que leer, porque no estaba registrada cuando hemos empezado a debatirla.

La senyora Caballero Hueso:

Perdone, y no quiero entrar en ningún debate ni en ninguna polémica, pero, antes de empezar la comisión, la portavoz de Compromís ha repartido el texto de la transaccional.
Lo teníamos por escrito.

El senyor vicepresident:

Sí, pero realmente ha hecho especial hincapié el señor Pascual y la letrada le ha dado la razón.
.
.

La senyora Caballero Hueso:

Por eso digo que habrá que registrarla para que el señor Pascual confíe en lo que estamos.
.
.

El senyor vicepresident:

No, no, lo quiero decirle, señora Caballero, es que al final.
.
.

La senyora Caballero Hueso:

Si estoy abogando por la confianza del señor Pascual.

El senyor vicepresident:

.
.
.
al final, el señor Pascual ha estado dando su opinión, porque yo he tenido que leer la propuesta que ustedes han hecho.
Vamos, no es porque.
.
.
no es porque (inintel·ligible) .
.
.
registrado en mano, sino porque yo he tenido que leerla, igual que ha hecho la señora Peris ahora.

Pero, vamos, que creo que, si no hay más historias, podemos empezar y acabaremos cuanto antes.

Señora Blanes, por favor.

La senyora Blanes León:

Moltes gràcies.

A efectes d'argumentació, per a mi és el mateix argument per a la proposta, sobretot perquè es manté l'exposició de motius i pensem que és el moment de desmuntar coses que es diuen que no són certes.

Es parla de 9.
000 festejos taurins quan no és cert.
Entre 2007 i 2019 els festejos en plaça han disminuït un 61 %, passant de 3.
651 a 1.
425 al 2019 a tot l'estat espanyol.
Però ací al País Valencià han baixat un 73,9 %, passant de 168 a 44 al 2019.

Després, també, els festejos populars han descendit a tota Espanya i, especialment, ací, quan han arribat tan sols a 711 festejos populars.
Per tant, no sabem d'on trauen eixa dada de 9.
000 espectacles quan són 755 en total.

Dir que és clau per al manteniment de la raça de bou de lídia pensem que és una pura demagògia, ja que està reconegut en el BOE com una espècie autòctona i que es troba sota protecció estatal.
I, per tant, caldrà articular els mecanismes necessaris per a garantir la seua protecció i la supervivència, però que açò no està supeditat a la finalitat del maltractament en els espectacles taurins.

També parlen dels llocs de treball que diuen.
.
.
, i nosaltres entenem que el que diuen és totalment el contrari.
Els professionals taurins amb llicència en vigor són 5.
357, 140 menys que el 2018.
Però, quan parlem de qui ha treballat i qui no en el 2019, veiem un total de 312 persones, és a dir, el 16 % dels que tenen llicència.
D'aquestes, tal sols el 40 % han fet entre un i dos festejos anuals.
Per tant, no pensem que les dades siguen per a afirmar que la tauromàquia crea ocupació.

També diuen que les empreses ramaderes creen ocupació.
Però, de 1.
000 empreses ramaderes, només 290 van vendre animals per a festejos en plaça durant 2019 i d'eixes, tan sols 202 ramaderies van arribar a vendre més de quinze animals.
És a dir, que açò no sustenta les empreses de ramaderia, sinó que són les subvencions que reben de la PAC i altres administracions de l'estat les quals acaben finançant fins al 45 % dels seus ingressos.

I diuen també que depenen de la ramaderia per tal de mantindre els boscos, quan realment tan sols el 10 % de les deveses es destinen actualment a la cria del bou de lídia.
Per tant, creiem que desmunta totalment els seus arguments.

Les places que existixen a l'estat espanyol són 1.
744 places de bous, però només van ser utilitzades en 2019 377.
D'aquestes, el 78,7 % van ser utilitzades tan sols per a un o dos festejos.
Per tant, entenem que nosaltres, donada aquesta infrautilització, pensem que el sentit ha de ser el de protegir els monuments que siguen arquitectònicament protegibles, però sempre reconvertint-los per a esdeveniments de veritable caire cultural.

Moltes gràcies.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies, senyora Blanes.

Es el turno del señor Pascual, del Grup Parlamentari Vox.

¡Ay!
, perdone, lo siento.
Señor Martínez, la réplica.

El senyor Martínez Fuentes:

Gràcies.

Mire, parla que un dels seus arguments és que han disminuït els espectacles.
Mire, no, en eixos anys ha hagut crisi i evidentment, desgraciadament, ha afectat a tots els llocs.

Perquè vosté ha centrat la seua intervenció en el que és la tauromàquia -el que se denomina els espectacles de plaça de bous- i, per tant, són les llicències que vosté ha parlat, les llicències dels toreros professionals.
Però, a més, i li he insistit en la meua argumentació, a banda del que és la tauromàquia, els que són espectacles de toreros professionals, estan també els bous al carrer.

I els bous al carrer que vosté parla.
.
.
, jo vaig a ficar-li un exemple: el 90 % del cost dels animals.
.
.
en el meu poble, per exemple, ho assumixen les penyes.
No ho assumix l'ajuntament.
Ho assumixen les penyes.
I com eixe, en molts llocs.
Les penyes que estan formades per persones que també han patit una crisi i que, de vegades, els ha impedit el poder fer l'aportació econòmica.
Això vindria a parlar un poc del que és.
.
.
, pel que vosté dia de la disminució.

I respecte a la disminució de llicències, li torne a repetir que vosté parlava dels toreros professionals, els que tenen llicència.
No tots.
.
.
, no tota la gent.
.
.
, és una minoria la gent que té llicència professional per a exercir eixa funció de torero.

A banda de tot això, vosté ha parlat d'eixe mantra que vosté repetix sempre del maltractament.
Mire, el maltractament dels animals.
.
.
, igual que vosté té arguments, també n'hi han arguments de tipus científic avalats també per universitats valencianes i per veterinaris els quals demostren que eixe maltractament no és tal.
Primera, perquè ha hagut una modificació quant a les tècniques a l'hora de traure i de conservar el bou en els espectacles i els materials que s'utilitzen.
Eixe per un costat.

I, després, eixos mateixos estudis avalen que les lesions que se produïxen, se produïxen en estos espectacles no arriba a l'1 % del que són les lesions en els animals.

Per tant, en allò del maltractament està molt bé que vostés tinguen.
.
.
, i ningú.
.
.
, jo crec que els propis aficionats són els primers, i li ho dic com aficionat sobretot de bou al carrer, que és el que se practica en molts pobles de la Comunitat Valenciana, que se té un tracte exquisit cap a l'animal.
I per això també se va modificar en el seu dia la legislació per a sancionar aquelles persones, aquells col·lectius que maltracten els animals.
Per tant, eixe tema també m'agradaria que el desterraren del seu argumentari perquè no és cert.

Perquè moltes vegades vostés parlen del maltractament animal, però s'obliden del de les persones.
I vostés.
.
.
, a vegades el seu grup també avala el maltractament de persones, quan.
.
.
, declaracions com, per exemple, i me ve a la ment declaracions del seu líder quan dia que «azotaría -y parlava d'assotar- hasta que sangrara» a una periodista.
Ho dic perquè el maltractament.
.
.
, parlem també de les persones.
No tot el maltractament se pot avalar i un és roí i l'altre és bo.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies, senyor Martínez.

Senyora Blanes, té 3 minuts.

La senyora Blanes León:

Em pareix vergonyós que aquesta cambra es porte el discurs fins a aquest terreny.
Però bé, no entraré a fer valoracions perquè crec que ni tan sols calen.

Li diré que les dades que li he donat són dades del ministeri de cultura, i estic parlant del 2019.
¿Per què?
Perquè ja sabia que anava a posar-me l'excusa de la COVID.
Però és que no és així.
Aquestes dades són anteriors a la COVID.
Per tant, si els festejos han disminuït no és precisament a conseqüència de la crisi sanitària que estem patint.

Després parla del tema dels maltractaments i també fan sempre el discurs que pitjor ho passen els pollastres i les vaques en les granges i escorxadors.
Evidentment, totalment d'acord.
El sofriment de tots els animals pensem que cal combatre-ho i és totalment injust en qualsevol dels animals.

Però el problema afegit.
.
.
, no dic que l'altre no siga, però el problema afegit és que la tauromàquia el que fa és del sofriment animal un espectable, prolongant l'agonia de l'animal amb una mort lenta i dolorosa com a eix central d'aquesta.

I que vosté em diga que és que ara s'utilitzen altres materials.
.
.
És que ara els maten amb cura.
Bé, és que em sembla vergonyós que parlen d'açò quan la tauromàquia el que es basa és en el sofriment innecessari en ser punxats, apunyalats i travessats per una espasa fins que acaben morint els animals.
Per tant, nosaltres, evidentment, açò no ho considerem cultura, sinó un evident maltractament animal.

Nosaltres ja ho arrepleguem al nostre programa, moltíssimes de les mesures evidentment per a l'abolició de tots aquests tipus d'espectacles taurins en els quals s'utilitzen els animals per a un espectacle i fent-los patir, ja siga a previsió dels festejos com el bou de la Vega, las becerradas d'Algemesí, el bou embolat, etcètera, etcètera.

Però també, com bé li dic, presentem alternatives per aquestes reconversions de les places de bous per a llocs d'oci per a donar cabuda a altres espectacles.
I, sobretot, en un dels punts que fa referència exactament a la seua proposta: la prohibició de la difusió en mitjans de comunicació d'espectacles o publicitat que comporten la promoció o l'ús del maltractament animal.

Per tant, evidentment anem a votar totalment en contra de la seua proposta de proposició de llei.

Moltes gràcies.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies, senyora Blanes.

Senyor Pascual, del Grup Parlamentari Vox.

El senyor Pascual Pérez:

Muchas gracias, señor presidente.

Esta iniciativa que presentan ustedes la verdad es una muy buena iniciativa para el sector y, por lo tanto, siento decirle que de corto recorrido en esta legislatura.

En primer lugar, el mundo rural en general y el mundo de los toros en particular ha sido maltratado por activa y por pasiva por los gobiernos socialcomunistas, tanto el central como el autonómico.

Recuerden que el Gobierno de España lo primero que hizo tras el confinamiento fue inyectar millones de euros a las televisiones y periódicos para comprar voluntades, mientras miles de trabajadores no sabían siquiera si iban a cobrar los ERTE, como así ha sido.
Y cuando se dispusieron, por fin, a repartir ayudas al ámbito cultural, dejaron fuera a la tauromaquia.

Desde Vox hemos presentado muchas iniciativas a favor del mundo del toro, precisamente porque creemos que es un sector muy importante que debe ser cuidado y que da trabajo a miles de familias.

Es innegable que los festejos taurinos en sus diferentes modalidades forman parte del arraigo cultural, social y económico de la Comunidad Valenciana y de España, creando esta vertebración del territorio que tanto hace falta.

También son indispensables para crear futuro en los ámbitos rurales y poder luchar contra la despoblación de muchas comarcas del interior de la Comunidad Valenciana y no abocarlos a un futuro aún más negro.

También es innegable que los festejos taurinos tienen un gran tirón de aficionados y de telespectadores, que podía ver día a día como en cada uno de estos festejos que se realizaban a lo largo y ancho de nuestra comunidad, donde se veían, como digo, las plazas llenas y las calles también hasta la bandera.

Pero es precisamente por eso, porque tiene tantas cosas buenas, por lo que no va a salir adelante.
Espero equivocarme, de verdad lo digo, pero esta iniciativa parlamentaria no va a tener mayor recorrido que un par de intervenciones más a partir de esta.
Porque, señores del Partido Popular, al Botànic le da exactamente igual la audiencia de À Punt mientras les sirva de altavoz para sus dogmas políticos.
Al Botànic le dan exactamente igual los ingresos por publicidad que pudiese tener À Punt, porque tienen garantizados 65 millones de euros a fondo perdido todos los años y pueden llegar a subirlo incluso a 130 millones.

Al Botànic solo le importa mantener este chiringuito activo con su gente colocada y a vivir de lo público.
Y los vecinos del norte ya les han dicho que eso del toro, pues que no entra en su idea de los països catalanes, porque sería vertebrar el territorio con el resto de España y prefieren que las personas de nuestra comunidad pierdan sus puestos de trabajo.

Muchas gracias.

El senyor vicepresident:

Senyor Martínez, vol replicar?
No.

Seria el torn del grup Compromís.
Senyor Nadal.

El senyor Nadal Sendra:

Moltes gràcies, senyor president.

Jo, en certa manera, me n'alegre que s'haja presentat la proposta esta de transacció -no sé al final com es diu-, perquè d'alguna manera veig que els diputats van mirant allò de que esta comissió no estem ací per a dictar la programació d'À Punt, la qual cosa sempre és positiva però al final, clar, dius al govern, al Consell, que firme un conveni i tal.
Doncs, al final és fer un circumloqui per arribar al mateix lloc, amb la qual cosa nosaltres, la veritat, és que açò ens recorda a temps bastants foscos, dia de bous a Canal 9.

I també perquè els temps foscos eren els que des del gabinet de presidència es telefonava a la direcció de la cadena i se'ls dia que és el que havien de programar.
La veritat és que em recorda bastant este punt, quan estava llegint-ho, allò de que hagueren pogut presentar vostés una PNL, també, en la comissió esta, doncs, jo que sé, per demanar que els càmeres traguen el perfil bo de Zaplana.

També podrien demanar allò de que promocionar la paraula cohecho perquè suborn sonava massa a que tot el món sabera per Canal 9 que és el que havia fet Francisco Camps, no?
També podrien presentar una PNL, ací en la comissió esta, demanant que es faça un programa de cuina i que el presente Bárbara Rey i aixina pagar-li i tapar-li els vicis als borbons, que vostés són molt d'això, ja ho vam vore en el cas Nóos.

També podrien presentar una PNL i demanar una cobertura especial per a la visita del Papa, no?
I posar a Cotino ahí a primera fila i deixar la televisió de tots el valencians en 1.
800 milions d'euros d'audiència.
Però estos temps ja s'han acabat.
Si estem ací, si vam fer la llei, si hem fet tot un complex sistema d'equilibris perquè els polítics no siguem els que posem a dit com ha de ser la programació d'À Punt.

Trobe que això és prou important i tenen vostés, com un sistema democràtic en el que estem, tenen vostés maneres de fer, podrien elevar preguntes al consell de la ciutadania, podriem demanar el canvi de la llei, podrien demanar als seus representants del consell rector que parlen d'estes coses, podrien demanar compareixences.
Però, sembla que és més important vindre ací a promoure l'enfrontament identitari entre taurins i antitaurins i tal, perquè d'alguna manera, doncs, el Partit Popular en la situació que està, doncs, pot intentar traure alguna cosa.

Nosaltres en este tema, doncs, tampoc volem entrar molt.
Però sí que li recorde que ja va vindre fa temps ací la llavors directora Empar Marco i crec que ho va deixar prou clar, al principi de la cadena, i això és el que ha fet la cadena durant tot este temps.
Va dir: «À Punt farà seguiment i informarà de forma proporcional sobre espectacles taurins, però no oferirà imatges de maltractament animal directe».
La qual cosa vol dir, i és el que s'està fent en À Punt estos anys i nosaltres des de Compromís estem d'acord, la qual cosa vol dir: No es retransmetran ni corregudes de bous ni maltractament directe com els bous embolats, però s'està donant informació puntual dels festejos de bous al carrer que s'estan donant al País Valencià.

Si veuen vosté la tele -jo sí que la veig, la veig prou- doncs, evidentment, ahí es veu prou clarament que el que va dir Empar Marco en eixe moment s'està complint.
No és fàcil mantindre l'equilibri en una societat on hi ha gent taurina i antitaurina, però pense que À Punt ho està fent i està intentant informar de manera ampla i tocant a tots els sectors de la societat, al mateix temps sense oferir imatges de maltractament d'animal, que pensem i en això des de Compromís estem d'acord.

Per tant, anem a votar-los en contra de la seua proposició.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies, senyor Nadal.

El senyor Martínez.

El senyor Martínez Fuentes:

Gràcies, president.

Disculpe, senyor Nadal, li ho diré en el carinyo, he seguit un poc el fil argumental del que vosté ha dit però em costava…, m'imagine que vosté també tindrà dificultats en entendre'm a mi, per la mascareta.
Ho sent, sent sí, potser, però no he acabat d'entendre tot el que me dia.
Sí que he sentit una retahíla de qüestions que vosté ha dit de PNL que podíem presentar.

Mire, tenim llibertat per presentar la que hem presentat, perquè creiem que és justa, perquè creiem que hi ha un sector taurí que se sent discriminat i que necessita ajuda, i esta podria ser una ajuda per la seua repercussió.

I respecte a qüestions que podem demanar.
Mire, en esta legislatura -i parle de memòria, que és l'única que jo estic- crec que vosté és la primera vegada que està en esta comissió, crec recordar.
Per tant, mire i veurà si hem demanat compareixences i la tasca que ha fet el Partit Popular en esta comissió, per favor, mire-ho.
Eh, no ens dediquem només a presentar, com vosté, vol ridiculitzar només PNL de Vox.

Però, mire, ací el que hem vingut a fer és dir Canal 9 es pot aprofitar d'un moviment social que hi ha, estan els bous al carrer -i ho he dit, torne a repetir- amb una quantitat de moviment social de penyes, de milers de penyes, en la Comunitat Valenciana, que poden ser amb una programació adequada, poden tindre una audiència potencial À Punt, això és el que estic dient.

I, evidentment, vosté està defensant que s'està donant informació.
Mire, jo…, molt poqueta, molt poqueta.
Jo no n'he vist i no estic les 24 hores veient À Punt, però li dic que jo no n'he vist.
I la gent amb la qual jo parle, no em parlen de que han vist els bous al carrer o el bou embolat o el no sé què en À Punt, no ho han vist, no ho han vist.
Per tant, eixa defensa…

El que sí que em diuen és la discriminació.
I torne a repetir, i això és el seu partit.
Perquè, mire, el seu partit el que ha fet és, i la seua consellera, discriminar als ramaders.
Tot el que significa bous al carrer, gent que treballa per espectacles taurins discriminar-los.
I se'ls ha discriminat en unes ajudes que es van convocar per al sector ramader i que a última hora, quan el secretari autonòmic havia parlat amb els ramaders i els havia dit que, efectivament, tranquils que van les vostres les ajudes, el dia de la convocatòria veuen que han desaparegut.

I ha ratificat i ho ha ratificat la consellera, que és del seu partit, i això és Compromís el que ha fet eixa discriminació respecte als ramaders, que ha fet que reben 0 euros d'ajudes.
Eixa és, per part de la Generalitat Valenciana, i això correspon a vosté.

Però és que vostés tenen eixa doble vara de mesurar.
O siga, ací hui es posicionen en contra d'esta promoció però allà on governen.
.
.
, i li ho dic perquè he vist algun alcalde de Compromís donar-li foc a les boles del bou embolat.
És eixa doble vara de mesurar que vostés tenen.
I no vaig a entrar en més detalls, si vol, quan acabe, li diré en quin poble i quina persona del seu partit.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies.

Senyor Nadal, vol replicar?

El senyor Nadal Sendra:

Bé, jo.
.
, clar, vosté vol que parlem de…, jo li parlava més d'una qüestió de maneres de fer en una televisió pública democràtica, que no crec que en la comissió tingam que vindre a programar.

No obstant, vosté vol parlar dels bous al carrer, parlar de la consellera d'agricultura, bé, em pareix bé, està en el seu dret.
Jo, només dir-li que vostés en la PNL no parlen només de bous al carrer, parlen de totes les modalitats taurines i, evidentment, ahí també estan les corregudes de bous que nosaltres en Compromís, doncs, si es prohibiren, doncs, molt millor.

Perquè pel que fa als bous al carrer, dir-li que mai en la història de la televisió valenciana i de ninguna televisió pública, que jo sàpia, no s'han retransmès mai, mai, els bous al carrer, mai.
Quan estava el Partit Popular tampoc es van retransmetre.

Dir-li també, pel que diu vosté de la conselleria.
Jo entenc que vostés vullguen disparar contra la consellera de Compromís, però jo estic en agricultura, he debatut este tema moltes voltes, i, evidentment, vostés són els vertaders culpables en posar als bous dins de l'epígraf de cultura i d'espectacles.
I, per això, d'on haurien de cobrar és del ministeri de cultura i espectacles, això s'ho van deixar posat quan manava el senyor Rajoy a Espanya.

Per últim, dir-li, i aprofitant que trau este tema, que veja que en À Punt és un tema que ha tingut molt de debat, que s'ha entrevistat al president de l'Associació de Ramaders de Bous al Carrer, que ha hagut gent portant els dos punts de vista i d'això es tracta en una televisió democràtica.
Evidentment que s'està informant dels bous al carrer.

El que no té massa sentit és que em demane vosté que facen retransmissions de bous al carrer, perquè això no s'ha fet mai, perquè això ho fan televisions molt xicotetes.
Ho fa…, Televisión del Mediterráneo ho fa, per exemple, bous i festa sempre al cor, jo ho veig per la nit aixina perquè m'agafe son, bous i festa.
Però jo no sé quina audiència té eixe programa de Televisión del Mediterráneo, però estic segur que és ínfima.

I vosté està dient-me que posem bous i festa en À Punt per elevar l'audiència, és que no s'ho creu ni vosté.
Jo crec que, evidentment, ho fa per a furgar i tot el que està dient-me vosté que si els alcaldes de Compromís i tal.
Val, molt bé.
Jo entenc que vosté vullga furgar en les contradiccions de Compromís, les tenim, clar que sí.
Però també entenga vosté que el que està proposant no té cap sentit, que facen retransmissions de bous al carrer, perquè, a més, són retransmissions molt costoses i, a més, són retransmissions que no tenen pràcticament seguiment.

Sí que s'informa, igual que s'informa de totes les festes de pobles que hi ha al País Valencià també s'informa de quan hi ha bous al carrer, es parla amb les penyes, jo ho he vist en les programes magazín que fan en À Punt.
I pensem que eixa és la manera de fer en una cultura, en una televisió que ha de ser democràtica i que ha de donar cabuda a totes les sensibilitats possibles.

No…, d'altra banda, dir-los, això, que els votem en contra perquè vostés…, ja sabem que.
.
.
, la veritat és que esta comissió al final pareix que…

El senyor vicepresident:

Vaja acabant, per favor, senyor Nadal.

El senyor Nadal Sendra:

…estem ací parlant de temes identitaris, quan el important seria parlar de què volem fer de la tele realment i que proposaren vostés coses més interessants que dir-li als programadors que és el que han de programar.

Moltes gràcies.

El senyor vicepresident:

Gràcies, senyor Nadal.

I pel grup Socialista, el senyor Rubio.

El senyor Rubio Delgado:

Gracias, presidente.

Cuando volvamos a casa hoy, unos más lejos que otros, nos preguntarán ¿qué habéis estado haciendo?
Pues, hablando de misa y de toros.
Bien, papá, bien.
Para eso nos pagan, ¿no?

A mí me ha gustado, me ha gustado mucho, me ha gustado, la presidencia hablando en el argot taurino, la presidencia un poco controvertida, pero me ha gustado hoy el cambio de Ciudadanos con el PP.
Porque, hablando en el argot taurino, usted se había preparado para recibir a porta gayola y de pronto ha llegado el subalterno y le ha dado una larga cambiada.

Y a mí me gusta saber el terreno de juego que juego.
Y si hay un campo y tiene unas porterías, bueno, se pueden cambiar, porque legalmente se pueden cambiar, pero porque ustedes hoy me la cambien a la derecha o a la izquierda las porterías siguen siendo igual.

Entonces, a mí me gustaría saber si ahora nos hemos dado cuenta con esto, pero con la Santa Misa -y pongo Santa Misa- no nos hemos dado cuenta.
O ¿lo hacemos con carácter retroactivo y también puntualizamos?
Nos hemos dado cuenta de que todo lo que estamos debatiendo aquí, de haber presentado PNL desde hace 6 meses, no somos competentes, o cuando ya nos han dicho 20 veces: Oye, que no.
(Veus)

Pues, bueno, pues seguiremos para adelante, pero yo ya les digo que mi grupo no va a cambiar la posición de su voto, que ya les digo que va a ser que no.
Porque yo les voy a repetir la posición de nuestro grupo para las tradiciones populares de la Comunidad Valenciana, nosotros apoyamos todas las tradiciones pero sin maltrato animal.

À Punt siempre ofrece un servicio público de proximidad a toda la ciudadanía valenciana y la televisión pública ha dado cobertura a todas las noticias que se consideran relevantes en la vida de los pueblos y ciudades de la Comunidad Valenciana.
En esta televisión pública caben todas las sensibilidades, el espacio público de comunicación conjuga las fórmulas para hacer compatible informar sobre las tradiciones de raíz popular con la no exhibición de maltrato animal.

Como dice nuestro síndic, Manolo Mata, opinamos que el populismo falaz acabará empitonando al PP.
Y les explico un ejemplo, el gobierno de Mariano Rajoy creó el Pentauro como plan de impulso de la fiesta brava, pero no lo ejecutó.
Y bajó el IVA de las corridas de toro, es cierto, pero no hizo apenas nada para garantizar la conservación y promover el enriquecimiento del patrimonio cultural, tal y como exige el artículo 46 de la Constitución, y, sobre todo, dejó morir en la orilla las retransmisiones de Televisión Española.

Ahora, su líder Pablo Casado y ustedes, en plena pugna con Vox, buscan un resarcimiento total para recuperar a los votantes desencantados.
Nosotros vamos a votar que no, porque el orden de los sentidos no altera el producto.

Gracias.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias, señor Rubio.

Señor Martínez.

El senyor Martínez Fuentes:

Gracias, señor presidente.

Hablaba el portavoz del PSOE de larga cambiada.
No, mire, no ha sido una larga cambiada, ha sido una fórmula complementaria y que no desvirtúa en absoluto el sentido de lo que queríamos pedir, que era que se dé repercusión a los festejos taurinos y a todo el colectivo.

Y hablamos de bous al carrer, hablamos de colectivo, hablamos de la tradición histórica, en nuestra exposición creo que he sido bastante preciso en lo que queríamos.
No nada más tauromaquia, o sea, toros en la plaza, queríamos, sobre todo, también todo lo que va alrededor de lo que es propio de la Comunidad Valenciana, de las diferentes modalidades.

Pero bueno, yo sé que para ustedes es un tanto difícil, para el Partido socialista tenerle hoy, está también hablar de esto.
Y bueno, es nuestra obligación venir aquí a hablar, usted dice, de misas, de toros.
Pues mire, de lo que nos pongan delante.
Es nuestra obligación, preparar los temas y posicionarnos políticamente, porque al fin al cabo somos políticos.

Y le digo que para ustedes es complicado, sobre todo si comparamos su posición, la de hoy, con las televisiones autonómicas donde gobiernan ustedes.
Y claro, Castilla-La Mancha, el día 3 de julio del 2020, Castilla-La Mancha Media tiene ya programado el primer espectáculo taurino de España, tras el largo confinamiento de meses producido por la COVID.

Castilla-La Mancha.
Pero la tele, Castilla-La Mancha Media, la tele más taurina.
Frente al apagón de la mayoría de cadenas, el ente público regional presume de toros.
Se retransmitieron 66 festejos y la audiencia respondió.
Algunos superaron el 20 % de cuota de pantalla.
O sea, no estoy inventándome nada, que creo que no estoy diciendo una mentira.

Incluso el propio presidente, cosa que no ha hecho Ximo Puig, que podría posicionarse claramente, cosa que no ha hecho, García-Page reitera su apoyo a la tauromaquia en el ciclo toledano, y anuncia la puesta en marcha de un canal temático taurino para el 2020, canal autonómico socialista.

O podemos ir a Extremadura, donde el portal tiene una licitación que es de ahora, en el mes de febrero, para la retransmisión de la Feria de Olivenza por el canal autonómico de Extremadura.

Como les decía, no me sorprende que tengan esa postura tibia, pero no me sorprende sobre todo después de haber oído la semana pasada, como vimos al ministro que también descalificó… Claro, dice, no yo no puedo, no debo comentar el que la gente vaya a los toros.
Que vayan al teatro, que vayan a los espectáculos culturales.
Sí, claro que sí me parece perfecto, es su deber, es su misión.

Pero lo que no puede hacer es ir en contra, como lo hizo, de no fomentar los toros, porque, como se ha dicho antes, por ley también están catalogados como un elemento cultural y están protegidos a nivel cultural.

Muchas gracias.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias, señor Martínez.

Señor Rubio, tiene usted 3 minutos.

El senyor Rubio Delgado:

Gracias, presidente.

Señor Martínez, como decía el gallo, hay gente pa to.
Eso de «aquí estamos para lo que nos echen»… Ni estamos para preparar los temas después del digno espectáculo de darse cuenta a última hora, a las dos de la tarde, de que lo que estaban proponiendo no tenía cabida, y le vuelvo a decir, una larga cambiada, pues hombre, preparar, lo que se dice preparar los temas, va a ser que no.

Aquí sí que había gente que lo llevaba preparado, porque todos coincidíamos con el mismo argumento.
Y puedo prometer y prometo, tanto que les gustaría a algunos compañeros de aquí, que yo no he hablado con el resto de compañeros.
Pero, puestos a leer, como usted lee, yo también puedo leer.

PP y Ciudadanos en Andalucía, cero euros para pisos a mujeres maltratadas, 2 millones para toros.
A petición de Vox, la junta destinará dos veces más a la tauromaquia que a los pisos tutelados para víctimas de violencia de género.

Seguimos leyendo.
PP y Ciudadanos quitan las ayudas de libros a familias desfavorecidas para subvencionar los toros en Villarrobledo.
El gobierno local del Partido Popular, con el apoyo de Ciudadanos, ha aprobado financiar la tauromaquia con casi 10.
000 euros este año, y notificará a hacienda que no va a ejecutar el presupuesto para becas de libros de texto y material escolar.

Mire usted, señor Martínez, yo me he dedicado toda la vida a vender, y aprendí muy pronto que yo no necesito ser beligerante con el otro producto o con la otra persona.
Yo veo muy bien que le den 10.
000 euros a la tauromaquia.
Muy bien.
No hay ningún problema, pero no se los quiten a los libros.

Lo que quiero decirle es que este debate, aquí y ahora, cuando nos están anunciando que tenemos un toque de queda, creo que es algo que tenemos que hacer todos los grupos y cuidar un poquito más o trabajar un poquito más, yo soy el primero, en perfilar lo que estamos haciendo y lo que vamos a traer aquí.

Esto sí que es una cosa de largo recorrido, aunque tengamos la COVID.
Vamos a hacer entre todos un esfuerzo.
Y no lo digo peyorativamente, hablar de misas, ni lo digo peyorativamente, hablar de tauromaquia, y menos de fiestas, y de cornà y de bous y de vaquetes y de bous a la mar.
Si a mí me encanta todo.
Pero vamos a darle una trascendencia, que es un poco lo que esperan los ciudadanos ahora de nosotros.

No obstante, por si no ha quedado claro, le vamos a votar que no a… Creo que a Ciudadanos.
A usted, no lo sé.

Gracias.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias, señor Rubio.

Bueno, vamos a pasar a la votación de la propuesta de resolución alternativa que todos y cada uno de los portavoces de los grupos que están aquí, en esta comisión, han firmado, aunque sea a efectos de tramitación.
Con lo cual, como todos ustedes la conocen, pasamos a la votación.

¿Votos a favor?
¿Votos en contra?
¿Abstenciones?

Señor Rubio, ¿cómo se dice cuando se acaba una corrida de toros, hay alguna frase para acabarla o no?
(Rient) Si hay alguna frase para acabarla.
Cuando se acaba la corrida de toros, ¿no hay ninguna frase para decirla?

Pues és closa la sessió.

(S'alça la reunió a les 14 hores i 29 minuts)