Economia%353134.11.06%20macro.html





Comissió d'Economia, Pressupostos i Hisenda realitzada el dia 6 de novembre de 2015.
Comença la reunió a les 10 hores i 5 minuts.
Presideix el diputat senyor Jorge Bellver Casaña.
Reunió número 3/i III.

El senyor president:

Molt bon dia, senyories.

Anem a continuar amb la Comissió d'Economia, Pressupostos i Hisenda, en la compareixença, en este cas, de la consellera d'Habitatge, Obres Públiques i Vertebració del Territori.

Senyora consellera, sap vosté que té trenta minuts per a la seua primera intervenció, quinze per a la segona, i que és molt benvinguda a esta sa casa, en la qual vosté ha tingut moltes hores de treball, no exactament des de la trona que ocupa en estos moments, però sí amb profunditat.

Senyors diputats, mamprenem la compareixença de la consellera.

Compareixença de la consellera d'Habitatge, Obres Públiques i Vertebració del Territori, senyora María José Salvador Rubert, per a informar sobre el Projecte de llei de pressupostos de La Generalitat per a l'exercici 2016 pel que fa a la seua conselleria

La senyora consellera d'Habitatge, Obres Públiques i Vertebració del Territori:

En primer lloc, molt bon dia, moltes gràcies, president.

Senyories, per a mi és un honor comparéixer per a presentar el primer projecte de pressupostos de l'any 2016 del nou govern.
I comparec davant d'esta comissió per explicar, com he dit, el pressupost de la Conselleria d'Habitatge, Obres Públiques i Vertebració del Territori, per a l'any 2016.

El pressupost és un instrument numèric, però aquesta vegada vull dir que els números s'inserixen en una estratègia que sabem que és complicada i que és laboriosa, però encaminada a un objectiu polític de transformació de la vivenda en un dret subjectiu.

Les xifres rescaten de l'ostracisme el dret a l'habitatge.
El pressupost de la conselleria puja un 11,6% respecte a 2015, i en matèria d'habitatge puja un 110%.
Amb aquest projecte de pressupost, marquem el full de ruta i fixem les coordenades d'on volem arribar aquesta legislatura.
Impulsem la política d'habitatge, la impulsem en el seu vessant social i també per a combatre els desnonaments.
I com no, fomentar les polítiques de lloguer, així com reactivar l'economia a través de la rehabilitació i la regeneració urbana, millorant la qualitat dels habitatges en les ciutats, generant ocupació i actuant sobre la ciutat consolidada.

Al mateix temps, apostem per la mobilitat i per la planificació del mapa concessional, introduint millores en matèria de seguretat i, com no, el desenvolupament de tota la planificació supramunicipal que comencem per dissenyar i posar en valor el territori.
Perquè, en definitiva, el que volem és un urbanisme exemplar i referent de bones pràctiques també a Europa.

Comence pel programa 511.
10, direcció i serveis generals.
El programa de direcció i serveis generals és, com saben vostés, el que dóna suport a tota la conselleria, amb les unitats horitzontals, com ara personal, contractació, pressupostos, comptabilitat.
En el programa creix el capítol de transferències corrents, on pugen les dos línies existents: la línia de convenis de pràctiques formatives, investigació i foment d'estudis amb les cinc universitats de la Comunitat Valenciana, un 14,1%.
I la línia de finançament d'operacions corrents de l'Institut Cartogràfic Valencià, un 4,6%.
D'una altra banda, es queden igual el capítol II, el capítol III i el capítol VII, en què continua la línia de finançament d'operacions de capital de l'Institut Cartogràfic Valencià.

El programa 431.
10, arquitectura, habitatge i projectes urbans.
L'habitatge és una de les partides que més creix en tot el pressupost de La Generalitat de 2016.
Este pressupost, senyories, suposa dignificar, dignificar amb majúscules, la política d'habitatge en la Comunitat Valenciana.
Dignificar-la en termes de desenvolupar una política d'habitatge social molt lluny de la política especulativa que s'ha fet els últims vint anys.
La voluntat del nou Consell amb les ciutadanes i ciutadans ha implicat que en el 2016 el programa augmente un 110% sobre 2015 i se situe quasi en els huitanta milions, concretament 79 milions, és a dir, més que en 2014 i 2015 junts, el que suposa un canvi radical en la política d'habitatge i en la tendència que marca aquest canvi.

Si entrem en els capítols concrets, el capítol II, despeses corrents, es queda com en 2015, i el capítol IV crec que mereix una significació i una menció especial.
En el capítol IV, transferències corrents, apareix per primera vegada una línia per a actuacions d'emergència social i pobresa energètica, amb 5,9 milions d'euros.
La finalitat d'esta línia és poder ajudar a pagar lloguers i subministraments energètics per a col·lectius en risc d'exclusió social.
Per tant, complim amb l'acord que vam assumir amb la Plataforma d'Afectats per les Hipoteques, en la Mesa per la Prevenció dels Desnonaments, incloem aquesta línia pressupostària en el pressupost de 2016, en una línia que no té precedents.

A este respecte, i mitjançant la corresponent convocatòria pública, seran els ajuntaments i les ONG els gestors d'esta quantitat i la distribuiran entre aquells ciutadans que reunixquen les condicions fixades en una ordre que publicarem en breu.

Senyories, tot i que estem patint uns quants anys la crisi econòmica, ha sigut precís que hi haguera un Consell d'esquerres perquè es posara en els pressupostos una línia d'aquestes característiques.
Mesures de xoc i d'emergència, 5,9 milions d'euros.

En el capítol VI, que representa una lleugeríssima minoració, -1,4%, a penes 140.
000 euros respecte a 2015.
En primer lloc, he de dir que creix el subprojecte d'investigació i assistències tècniques, perquè necessitem disposar d'estudis i projectes per a dur a terme les noves polítiques d'este Consell, molt diferents a les anteriors.
Pel que fa al subprojecte de reforma d'habitatges públics, es preveu una xifra d'inversió de 5,5 milions d'euros, que entenem que podrà donar per a condicionar al voltant d'uns cinc-cents habitatges del parc públic de La Generalitat en l'any 2016, perquè vull recordar que en tenim 689, que ens han deixat per part de l'antic govern en una situació d'impossible habitabilitat i que hem de començar el procés de reforma, i el comencem amb 5,5 milions d'euros, i pensem que podem escometre en este any, en 2016, unes reformes d'uns cinc-cents habitatges de 689 que tenim pendents.
A més, pugen les partides per a actuacions en nuclis històrics i artístics.
De manera ferma apostem per la línia de rehabilitació i regeneració urbana.

I en el capítol VII es produïx una autèntica revolució, perquè desapareixen fins a sis línies d'ajuda que havien anat esgotant-se, convenis de desenvolupament local, pla de millores de municipis, que vénen d'una època en què s'actuava sense cap planificació ni programació i sense horitzó.
He de dir, a més, que la línia del pla habitatge 2005-2008 i 2009-2012, i vullc remarcar Â«línia del pla d'habitatge 2005-2008Â», perquè ens queden encara pagaments a fer que ens van apareixent en els calaixos del pla vivenda anterior, i que per tant necessiten validació, i per tant incloem per primera vegada també, cosa que no va passar l'any passat, el pla habitatge, no el 2009-2012, sinó també el 2005-2008, per poder escometre pagaments que ens apareixen en els calaixos, que no estan validats, subvencions en matèria d'habitatge.
Per tant, formalment introduïm 100.
000 euros, tot i que els fons pendents per al pagament de les ajudes als particulars, el que queda de pagar dels 240 milions i els 40 milions de les resolucions 501 que ha reconegut este Consell aniran incorporant-se precisament en aquesta línia, una vegada obert el pressupost de 2016, i és per qüestions de gestió interna del pressupost exactament com ha passat en l'any 2015.
Per tant, complirem amb el calendari de pagaments que hem signat amb la Plataforma d'Afectats pels Impagaments de les Ajudes a la Vivenda.

Les altres dos línies del capítol romanen de 2015 i creixen, tant la que fa referència a l'R+D+I, per a la realització d'activitats de foment de la qualitat de l'edificació, que puja un 42%, el beneficiari és l'Institut Valencià de l'Edificació, i l'ARU del barri San Antón d'Elx, que passa de 2,8 milions a 7,3 milions d'euros en una aposta decidida també per la rehabilitació i la regeneració d'este barri que tots sabem, o deuríem saber, que es troba en una situació i en unes condicions d'habilitat prou lamentables.
Apareixen, a més, deu línies específiques d'ajuda.
La més important és la del pla estatal de foment per al lloguer, la rehabilitació i la renovació urbana, amb 35,4 milions d'euros, que té com a beneficiaris particulars ajuntaments, comunitats de propietaris per a ajudar a llogar habitatges, per a rehabilitar edificis i per a la regeneració i renovació urbanes.
Respecte a això, estem parlant de fons per als diversos programes del pla, lloguer d'habitatges, foment del parc públic d'habitatge en lloguer, rehabilitació edificatòria, regeneració i renovació urbana, implantació de l'informe d'avaluació d'edificis i foment de les ciutats sostenibles i competitives.

En este sentit, vull recordar que el passat 21 d'octubre vam signar un conjunt d'acords amb diversos ajuntaments i el ministeri, per a actuacions en distints municipis de la Comunitat Valenciana: Alcoi, Llíria, Gandia, Ontinyent, Sant Vicent del Raspeig, Xàtiva, Alacant, Almassora, Castelló, Elx, Paterna i Sagunt.
Hi ha també una línia específica per a subvencions a la promoció d'habitatges en lloguer, concretament 3,8 milions d'euros, per tal, una vegada més, senyories, de cobrir compromisos pendents de pagament, deute de l'antic govern amb promotors de l'anterior conselleria.
Continuem tenint llegat de subvencions no justificades i deixades de pagar per part de l'antic govern.
Hem d'introduir esta línia per a poder fer front també a aquest pagament heretat.
I finalment es relacionen fins a huit línies de diferents àrees de rehabilitació i renovació urbana en diferents municipis: Gandia, Ontinyent, Llíria, València, Alcoi, Sant Vicent del Raspeig, Xàtiva i Alacant, molts dels quals van signar la setmana passada els acords a què just abans m'he referit.

Amb tot, estem parlant d'un capítol VII amb més de cinquanta milions, enfront dels 15 milions d'euros de 2015.
De fet, esta quantitat suposa mobilitzar més fons en el capítol VII que tots els recursos assignats al programa 431.
10 en els pressupostos de 2013, de 2014 i de 2015.
Per tant, l'aposta decidida d'este govern en matèria de política d'habitatge per a combatre els desnonaments, per a reformar el parc públic i per la rehabilitació i la regeneració urbana crec que és absolutament contundent l'aposta del govern en estos pressupostos.

Entrem ara a referir-nos als tres programes relacionats amb la Direcció General d'Obres Públiques, Transport i Mobilitat, que vénen a respondre a les tres grans àrees que són: la mobilitat, la de transport i la de ports, costes i aeroports.
Ací, el plantejament global ha sigut posar sobretot l'èmfasi en el manteniment d'infraestructures existents, inclús reforçant-ne algunes en algun cas, i continuar complint amb els compromisos de pagament d'obres que estan acabades, però que l'anterior, l'antic govern contractava a crèdit, perquè no tenia diners, traslladant el problema al futur, fins que la bola va ser tan grossa i el calaix estava tan buit, que no va poder seguir aquesta política tan poc responsable.
El resultat d'això són obres inacabades, com la T2, el túnel de la serra Grossa, que hem de mantenir, sense que tinguen ara cap utilitat en estos moments, perquè no estan acabades.
Ara bé, en un estat de dret cal complir les normes, i per tant hem hagut d'adaptar-nos a les circumstàncies.

Ja ho deia en la meua compareixença del 23 de setembre, sobre les línies generals d'actuació de la conselleria, els pressupostos de 2015 per a manteniment de carreteres estava compromés per al 2016 en un 70%, mentres les noves infraestructures de carreteres o infraestructures ferroviàries tenien compromesos per al 2016 imports majors que les anualitats de 2015.
Esta és la realitat ja explicada que després aprofundiré.
Per tant, el marge de maniobra era molt reduït, a no ser que es produïra un augment significatiu de les xifres en esta línia, cosa que suposàvem que no seria possible en tots els programes de la conselleria.
De manera que havíem d'identificar on anàvem a prioritzar l'augment i la priorització de les inversions, i per tant ho hem fet en matèria de política d'habitatge i en matèria d'obres públiques.
Concretament el que hem fet és introduir les bases en algunes línies del que seran els projectes i el futur que volem desenvolupar en esta direcció general.

Concretament, el programa 513.
10 d'infraestructures públiques seguix sent el que mobilitza un major volum del total de recursos de la conselleria, tot i que redueix lleugerament de 132 milions d'euros a 128,7 respecte de 2015.
Ací puja el capítol II com a conseqüència de l'aplicació econòmica dels cànons que respon als compromisos de la conselleria amb la CV-35, autovia de Llíria, les obres de la qual es van contractar en la dècada passada -dècada passada, dic bé- mitjançant la fórmula del peatge en ombra, i que cada any ha d'incloure l'anualitat corresponent.
Mentres en 2015 la partida per a aquest cànon era de 15 milions, enguany és de 19,2 milions d'euros, una autèntica sagnia per als comptes públics, i que evidentment fagocita absolutament este capítol.

Pel que fa al capítol III, despeses financeres, es redueix sobre 2015 i no hi ha capítol IV de transferències corrents, perquè la línia que n'hi havia al 2015 va executar-se enguany.

¿Què succeïx en el capítol VI?
Una mirada ràpida ens dirà que la inversió baixa un 4,2%.
I és possible que algú intente aprofitar eixa dada per a criticar el pressupost, però una aproximació més acurada als números de 2015 i 2016 porten a un interpretació diferent.

Un projecte de manteniment d'infraestructura de carreteres tenia al 2015 una anualitat inicial de 61,6 milions d'euros, mentre que en el projecte de 2016 apareix una xifra inferior, 49,6 milions.

¿Vol dir això que estic faltant a la veritat en dir-los que la prioritat en l'àmbit de les infraestructures és el manteniment d'allò que n'hi ha?
No exactament.

L'anualitat de 2015 era més elevada perquè incloïa la liquidació de bona part dels contractes de conservació executats anys enrere; a més, els compromisos de 2016 del projecte d'inversió era de 44,3 milions, mentre en el projecte de 2016 s'ha pressupostat 49,6 milions.

Per tant, la xifra de 2015 responia a una conjuntura especial i en 2016 es mantenen els nou subprojectes de conservació que tenen contracte en vigor.

Però, és més, a l'actual conselleria li pareix que eixos contractes no són suficients per a un manteniment com cal de la nostra xarxa viària.

I, per això, senyories, podran veure com hem incorporat tres subprojectes, un per província, per al reforçament dels ferms amb quasi 10 milions d'euros.

Per tant, aquest nou Consell aposta, sens dubte, pel manteniment de les nostres carreteres, i açò té una relació molt directa amb la seguretat viària.

Pel que fa a noves infraestructures de carreteres, al 2016 hem de continuar pagant obres inaugurades fa molts anys com el tram de la CV-10, la CV-13 o l'avinguda de Dénia-Alacant, i hem incorporat unes obres més menudes que l'anterior Consell va licitar al voltant de les eleccions.

Però, tot i això, hem inclòs algun projecte amb finalitat ambiental, concretament tres subprojectes de mesures correctores d'impacte acústic i un projecte molt ambiciós de desenvolupament de vies ciclopeatonals, dins del nou model de mobilitat sostenible que volem implantar poc a poc, junt amb estudis de mobilitat i estudis i projectes de millora de la seguretat vial.

Per tant, hem tingut en un marge molt limitat la possibilitat d'introduir noves actuacions que van encaminades a marcar el full de ruta del que volem desenvolupar esta legislatura en matèria de mobilitat, que és la de millora en la connectivitat amb les persones i començar a atendre -com diré posteriorment- les dificultats de connectivitat que tenen especialment els municipis d'interior en les tres províncies, de Castelló, de València i d'Alacant.

Respecte al projecte de noves infraestructures ferroviàries, estem en el mateix que déiem abans, uns compromisos per a 2016 que superaven l'anualitat de 2015 i que responen a obres acabades i que han de pagar-se: la T2, la línia de Riba-roja i el Tram de Castelló.
Ací, per tant, el marge de maniobra ha sigut mínim, tot i que hem posat una partida per al desplegament de transport públic metropolità en una línia amb la nova política que estem començant a posar en marxa.

Per últim, n'hi ha hagut una baixada significativa en la partida per a expropiacions perquè fa molts anys que no s'expropia res encara que, com a la resta de línies, doncs hem de pagar sentències judicials que augmenten els preus que van fixar les anteriors conselleries en el seu moment.

Per tant, continuem encara també pagant expropiacions de fa molts anys en les partides del pressupost de 2016 arrossegant pagaments i deute ja sistèmic, especialment en esta direcció d'obres públiques i d'infraestructures.

Finalment, en el capítol VII, continua una línia d'ajuda per a infraestructures viàries, en este cas de la Diputació de Castelló, per tal de cobrir compromisos pendents de pagament, uns més i amb la mateixa quantitat que en 2015 perquè l'anterior conselleria no havia fet la tramitació corresponent.

Per tant, és evident i reitere la situació de deutes i compromisos adquirits de pagament i deutes de pagaments que arrosseguem de l'etapa anterior, pràcticament ens hipoteca i ens condiciona -i ens ha condicionat- absolutament a aquesta direcció general.

El programa 513.
30, planificació, transports i logística.
L'explicació és el programa 513.
30, planificació, transport i logística, que presenta algunes similituds al 513.
10 que acabe d'exposar: puja el capítol II, que ací inclou les despeses relacionades amb la integració tarifària tant en l'àrea metropolitana de València com la d'Alacant; desapareix el capítol III, de despeses financeres, una bona notícia; i en el capítol IV, transferències corrents, s'arrepleguen les quantitats necessàries tant per a la cobertura del dèficit d'explotació d'FGV, 53,5 milions d'euros, com per al conveni d'FGV per a l'amortització del deute, 735.
800 euros que arrossega des de fa anys.

El capítol VI, tot i presentar una quantitat reduïda, menys d'un milió d'euros, creix un 7,1%.
I dins d'este cal assenyalar, perquè al final amb el marge tan limitat que tenim -crec- és significatiu assenyalar les noves coses que introduïm, que en este any són quantitats menudes perquè no hem tingut marge per a ampliar, però sí són les que marcaran els fonaments de la política que en matèria d'obres públiques, mobilitat i infraestructures va a desenvolupar esta conselleria al llarg d'esta legislatura.

I aquí marquem una partida per a assistències tècniques perquè s'han de redactar els projectes de servei per a les concessions del transport regular de viatgers per carretera atés, senyories, que la majoria estan caducades, amb la finalitat de conformar un nou mapa concessional que oferisca servei públic de transport de qualitat, vertebrar territoris, senyories, atendre les dificultats de comunicació i de vertebració del territori, i de comunicació que tenen especialment els municipis de l'interior en esta comunitat.

També, una partida de 300.
000 euros per a elements de transport que es dedicarà a la compra de vehicles i actuacions lligades a la inspecció del transport, i una partida de 300.
000 euros per a un projecte tecnològic, d'un sistema central per a controlar els serveis de les concessions de transport vinculades a les noves concessions que -com ja he dit en altres ocasions- han estat prorrogades i prorrogades més de quinze anys.

Finalment, en el capítol VII desapareixen les línies per a les ajudes a València Parc Central i a Alacant Node de Transport, en tant que La Generalitat acaba de pagar per fi les quantitats que es va comprometre en un conveni signat fa anys, les obres de les quals no s'han acabat per falta d'impuls del govern central.
Per tant, estes línies desapareixen perquè La Generalitat ja ha finalitzat el seu pagament.

Per al 2016 queden dos línies d'ajuda: una per a inversions en FGV lleugerament menor que al 2015, amb la qual aquesta entitat continuarà fent actuacions en la xarxa Metrovalencia i Tram d'Alacant amb el matís que, poc a poc, les inversions en obres noves s'aniran fent directament des del programa d'infraestructures públiques per a oferir transport de qualitat; i, una altra, per a l'amortització del deute d'FGV més elevada que al 2015, atenent a les necessitats reals del conveni i que també ve d'anys anteriors.

El programa 514.
30, ports, aeroports i costes -acabe el repàs de la direcció general d'obres públiques-, que creix un 11% en general.
En aquest cas, el capítol II es queda igual i el capítol VI augmenta un 18%, tot i que estem parlant d'un volum molt més reduït que en els programes anteriors.

Ací, cal assenyalar un increment en el subprojecte d'assistències tècniques com a conseqüència de la caducitat de moltes concessions de ports i la necessitat de redactar nou projectes de serveis dirigits a millorar les infraestructures portuàries, instal·lacions nauticoesportives i connectar el front portuari amb les ciutats; la compatibilització de les quantitats precises per a manteniment de les infraestructures portuàries que depenen de La Generalitat; reposició de calats; conservació; reparació; adequació d'infraestructures, etcètera; i la reubicació del subprojecte d'altres obres noves d'infraestructura lligat al pagament de quantitats pendents d'obres en costes; i un subprojecte de noves infraestructures portuàries, tot i que amb una quantitat modesta per a començar enguany a Xàbia o a Dénia.

Els programes 432.
20, urbanisme, i 442.
70, d'ordenació del territori i paisatge.

Concloc la referència als programes de la conselleria amb els dos, 432.
20, urbanisme, i 442,70, ordenació del territori i paisatge, que corresponen a la direcció general de vertebració del territori.

Un aspecte comú és que, a diferència del programa d'habitatge que implica, sobretot, inversions en el patrimoni públic i ajudes a persones o municipis, i del d'infraestructures que es dediquen, en principi, a inversió, tot i que pràcticament tota la legislatura passada s'han hagut de destinar a pagar obres acabades, aquests dos programes de gestió i també de redacció d'instruments de planejament són el que marcaran la inversió en aquesta actuació.

Els últims anys, l'urbanisme a la Comunitat Valenciana es limitava a poc més que donar per vàlids un munt de plans municipals per a reclassificar sòl creant una borsa enorme de sòl urbanitzable i a renunciar a exercir les competències de La Generalitat en matèria d'ordenació territorial al no redactar plans d'acció territorial que establiren directrius i criteris comuns en àmbits de caràcter supramunicipal per tal de donar coherència a la planificació urbanística.

Per això, en la compareixença del passat 23 de setembre vaig assenyalar que anàvem a canviar aquesta direcció, de manera que la prioritat fóra l'ordenació territorial supracomarcal o supramunicipal i homogeneïtzació de criteris.

Per dir-ho d'una altra manera, si considerem la Comunitat Valenciana com un arbre en què l'ordenació del territori, és a dir, els principis generals i les directrius és el tronc, i l'urbanisme, és a dir, l'aspecte local i específic, les branques i les fulles, amb les polítiques de l'antic govern teníem un tronc molt prim i feble i unes branques grosses amb fulles molt grans, de manera que la base de l'arbre es ressentia amb el pes de les branques.
Per això no pot funcionar a mitjà i llarg termini, com així s'ha demostrat perquè la millor forma que l'arbre siga gran i frondós és que tinga un tronc sòlid, una base sana, una ordenació territorial forta.

D'ací l'aposta de la nova conselleria per a redactar i aprovar plans d'acció territorial que determinen unes regles del joc clares i conegudes per tots, sense perjudici que cada municipi puga triar les seues particularitats sense danyar el conjunt.

Le Corbusier deia que un traçat regular és una assegurança contra l'arbitrarietat, i este va a ser el nostre leitmotiv en esta nova etapa.

La setmana passada el Consell ha aprovat el Pla d'acció territorial sobre prevenció de risc d'inundacions a la Comunitat Valenciana, el Patricova, revisant un document de 2003 que necessitava una significativa adequació als canvis en la normativa i a les exigències dels nous temps.
Però açò no és més que un primer pas perquè tenim un compromís clar amb altres plans, com el pla del litoral, com el pla de l'horta, per posar els dos casos més rellevants.

I ¿com s'ha traduït el que estic dient en el projecte de pressupostos?
Perquè, evidentment, quan compareguem i és per a explicar les línies generals del que serà la política de la conselleria s'ha d'anar plasmant eixes línies generals, eixes directrius en els diferents pressupostos de la legislatura.
Este es el nostre primer projecte de pressupostos on ja avancem i marquem les coordenades i el full de ruta en algunes àrees amb més intensitat i, en algunes altres, per les dificultats que hem indicat anteriorment, comencem a invertir per a, en este cas, començar a planificar i començar al planejament amb caràcter supramunicipal.

He de dir que junt amb el manteniment dels capítols II, igual que al 2015, el programa d'urbanisme, n'hi ha en el capítol VII un important increment percentual del 83%, tot i que les xifres absolutes som conscients que són modestes per a les ajudes al planejament urbanístic, de manera que els municipis puguen començar a aplicar estes noves polítiques amb els nous planejaments que han d'elaborar.

I pel que fa al programa d'ordenació del territori i paisatge, n'hi ha un creixement percentual de més del 500% en assistències tècniques precisament per a l'impuls que anem a donar a la redacció dels plans d'acció territorial, com ara el de l'horta o el del litoral.

Una vegada fet aquest repàs als programes de la conselleria, cal fer referència a les xifres de les entitats adscrites a la conselleria, com ara FGV, Eige i l'Institut Cartogràfic Valencià.

En FGV les xifres creixen lleugerament un 3% amb augments en personal i despeses de funcionament, i un descens a penes d'1,6 milions d'euros en inversions.

Pel que fa a l'Eige, el pressupost presenta una pujada rellevant, tot i com a conseqüència d'una partida en el capítol IX, passius financers i que respon al pagament de préstecs que havia formalitzat l'antic govern en aquesta empresa i que cal redreçar -i després ja ho explicaré.

En qualsevol cas, també inclou una partida que vullc també destacar perquè suma a l'anterior de reforma d'habitatge, és d'1,5 milions d'euros per a la inversió en el parc públic d'habitatge, més la que farà la conselleria directament -que hem vist abans.

Per tant, 5,5 milions d'euros per una banda, i 1,5 milions d'euros a través de l'Eige també per al parc públic i per a cometre la reforma del parc públic d'habitatges.

Finalment, l'Institut Cartogràfic Valencià, que experimenta una lleugera pujada general, tot i baixar significativament les despeses en funcionament, un menys 18,7%.

En definitiva, senyories, i en un context pressupostari molt difícil, on el nou Consell ha d'atendre diàriament nombrosos serveis amb un infrafinançament crònic, la Conselleria d'Habitatge, Obres Públiques i Vertebració del Territori presenta per al 2016 uns percentatges d'increment superiors a la majoria dels departaments del Consell.

Ara bé, dins de la distribució interna dels diferents programes, hem decidit potenciar els aspectes amb una clara vocació social; en habitatge el qualifique de Â«revolucionariÂ», i aquells que ens permetran un canvi substancial en el model territorial, ordenació del territori, urbanisme, enfront del d'infraestructures.

És evident que tots haguérem volgut poder disposar de més fons per a tots aquells programes, però en les circumstàncies actuals hem preferit garantir el manteniment i garantir la seguretat en les carreteres, en aquest cas inclús amb partides per a reforçar-lo, i dels ports de La Generalitat, i acabar de pagar les obres que arrosseguem de les legislatures passades dels antics consells del Partit Popular perquè les infraestructures són un mitjà, són una eina i no una finalitat en si mateixa, però vull també destacar que són importants perquè, com deia Cortázar, ¿per a què serveix un pont?
Perquè creuen les persones.
En definitiva, també les infraestructures, també les viàries i les ferroviàries, en definitiva, també servixen.
.
, i principalment servixen també per a millorar la connectivitat amb les persones i, evidentment, ho tenim present per al futur.

I les persones.
L'habitatge, com a territori més íntim, però també les ciutats, com a segon entorn, i el territori valencià, com un patrimoni amb rellevància internacional i que tenim l'obligació de preservar i de millorar-lo en tot allò que siga possible, són una finalitat en si mateixes i ho volem posar en valor, i aixina ho evidenciem i ho reflectim en aquest projecte de pressupost de la Conselleria d'Habitatge, Obres Públiques i Vertebració del Territori per a l'any 2016.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltíssimes gràcies, senyora consellera.

I per a mamprendre el torn d'intervencions, per part del grups parlamentaris, té la paraula l'il·lustre diputat, per part del Grup Parlamentari Podem, senyor César Jiménez, per deu minuts.

El senyor Jiménez Doménech:

Gràcies, senyor president.

Bon dia, senyora consellera.

Gràcies per l'exposició tan il·lustrativa de la situació dels pressupostos de la seua conselleria.
Una conselleria que ha vist com l'augment del pressupost ha segut insuficient respecte de tot el que queda per fer.
Amb totes les coses que li haguera agradat fer a vosté, ¿no?
, amb una mica més de pressupost.

Li dic açò perquè si un anava seguint la premsa en el mes de juliol, fea la impressió que s'anaven a resoldre tots els dèficits en infraestructures en uns poquets mesos.
Segurament, els mitjans de comunicació estaven deixant-se contagiar d'aquells moments d'eufòria pel canvi i donaven per fetes actuacions que estaven pendents durant anys.

En aquells dies semblava que anàvem a tindre ben aviat l'ampliació de l'A-7 al seu pas per l'Horta, la rehabilitació del Cabanyal, totes les obres pendents de la línia T2 del metro de València, el parc central, les obres pendents de l'anterior Patricova, el tren de la costa, el tren Xàtiva-Alcoi.

I, bé, arribat este dia i analitzats els pressupostos, ens trobem amb la realitat, que ens parla que algunes d'aquestes actuacions comencen a aparéixer en els pressupostos; que algunes, no, i que, en qualsevol cas, és, en esta, la seua conselleria, les coses no solen ser d'avui per endemà.
Cal ser realistes, comptar bé amb els recursos que se disposa i prioritzar.
Per tant, les coses van lentes i, en el cas del nostre territori, aniran més lentes segurament per tres motius fonamentals.

El primer ja l'hem reivindicat tots els grups de manera unànime, com és el finançament autonòmic, ja que estos són uns pressupostos marcats per un caràcter reivindicatiu d'aquest finançament i això ha permés augments en la despesa de totes les conselleries.

Com a segon motiu, tenim que estava tot per fer i que, segurament, haurà trobat -avui ho ha explicat- gran part del seu pressupost compromés per l'executiu anterior.
Vosté ha fet menció a alguns dels exemples en la seua exposició.
En fi, no anem a estendre's més ací.

I no sols que estiguera tot per fer a soles en els assumptes que atén la seua conselleria, sinó que la resta del catàleg dels serveis de la Generalitat valenciana també estaven compromesos.
Deu ser per aquest motiu que la seua conselleria, com deia, no haurà pogut atendre totes aquestes necessitats de les quals se parlaven en juliol, ja que en posar les persones en el centre de l'acció política, hi ha altres conselleries que tenen un catàleg de competències major en este sentit, en l'atenció bàsica de les persones, i entenem que haurà estat necessari un exercici de contenció de la despesa de la seua conselleria.
No m'entenga malament, la seua conselleria també té àrees directament relacionades amb l'atenció bàsica a les persones, com vosté ha parlat en la seua exposició.

I el tercer motiu està íntimament relacionat també amb l'anterior, i és que, a banda de no haver-se fet moltes actuacions concretes, no hi ha res planificat de cara al futur.

En vint anys no s'han pogut fer plans directors de, pràcticament, cap de les competències que té la seua conselleria assignades -ni un pla d'infraestructures, ni un pla de mobilitat-, ni s'havia convocat mai el consell del transport adaptat.
I, bé, tenim ací multitud d'exemples.

En este tercer punt és on em vull detindre per fer-li prec a la senyora consellera.
Segurament, no ha vist cobertes les seues expectatives quant a pressupostos, però la convidem a dissenyar un camí pausat, que no pense ni en el termini d'una legislatura o en interessos partidistes.
S'ha de començar este treball que en vint anys no s'ha mamprés i, segurament, més interessats en els fastos dels grans esdeveniments o en assignar de manera discrecional recursos a localitats amb governs afins.
Ara, que ben pensat, sense plans directors, vivien millor, ¿no?
, se vivia millor.
Fer, en definitiva, este arbre del qual vosté parlava més fort en la base i no que açò.
.
.
, que tinguérem el jonc que teníem fins ara.

Si, com li reclamem, fa este exercici de planificació dels recursos a llarg termini, sàpiga que des de ja tindrà al seu costat el que nosaltres puguem ajudar des de la posició que ocupem.

Passant ja a l'anàlisi del pressupost, en general s'ha de dir que ens costa arribar al detall a què corresponen determinades partides d'inversió, que són molt substancioses, però que, amb la descripció facilitada, no tenim prou i, per tant, confiem que les pròximes setmanes ens puguen fer arribar un detall.

Estem satisfets, senyora consellera, de contemplar partides com les afectes a les ajudes a l'habitatge.
Creiem un encert absolut atendre a esta necessitat que afecta directament a les economies familiars i, també, perquè ha estat un col·lectiu especialment menyspreat i enganyat per l'anterior equip al càrrec, que tothom sabem qui encapçalava en esta conselleria.

Saludem també el reflex en el seu pressupost de les actuacions per l'emergència social i la pobresa energètica, amb un import vora dels sis milions.
Tenim el dubte si serà prou, però imaginem que aquest mateix dubte haurà estat present mentres configurava estos pressupostos en la seua conselleria.

En la descripció del programa apareixen com a beneficiaris els ajuntaments i les ONG pel mecanisme de concurrència competitiva.
Li demanaríem, si tenen ja clars els criteris per a aquesta assignació, si els podrien facilitar.

Comprovem que s'atén de manera decidida la rehabilitació dels immobles de titularitat pública.
És una demanda generalitzada que urgia.
.
.
, a la qual urgia posar solucions i contemplem que s'obri el camí.
Estarem atents als terminis d'execució i demanarem també informació de l'evolució, ¿no?
, i sobre com evoluciona i quin percentatge d'habitatges queda fora d'este paquet d'inversions, i quins són els motius que no s'hagen inclòs en la totalitat dels immobles.

Ens agrada també trobar-nos amb partides destinades al foment de la rehabilitació enfront del model d'especulació urbanística anterior.

I quant a infraestructures, veiem que no es reprendran actuacions en la línia T2 del metro, perquè ja ha dit que estan compromesos determinats pagaments i el manteniment de les línies.
I aquí la pregunta seria: ¿quan estimen que l'evolució de les obres.
.
.
, dels pressupostos permeta ja afrontar les obres i habilitar un servei i, bé, d'alguna manera, accelerar -ja m'imagine que per a pressupostos d'anys subsegüents- per tal d'avançar amb l'amortització d'una obra amb tant esforç previ d'inversió pública?

Trobem a faltar, en canvi, també, inversions concretes en dos projectes dels quals se parlen recurrentment, són el parc central de València i el desdoblament de l'AP-7 al pas per la comarca de l'Horta.
Entenem que són obres en què és requisit una coordinació amb el govern central per al soterrament de les vies o per a inversions en la carretera i que no s'haurà concretat encara.
En tot cas, esperem la seua resposta per a aclarir este punt.

També som capaços.
.
.
, tampoc som capaços -perdó- de detectar partides concretes per a afavorir el treball coordinat amb diputacions provincials, més enllà de la cobertura dels compromisos executats pendents de pagament amb la Diputació de Castelló.

El dubte que subjau és.
.
.
¿aquí com s'articularà esta necessària col·laboració amb les diputacions?
Diem Â«necessàriaÂ», no per un especial interés en mantenir les funcions de les diputacions, sinó per l'interés que no es malbarate ni un euro més i que les accions siguen coordinades.
Vostés han de convidar a les diputacions provincials a treballar en línia amb aquesta conselleria.

Quant a les inversions previstes per al Patricova, ja ho ha dit vosté, són modestes.
No.
.
.
no tenim.
.
.
no tenim uns pressupostos que ho permeten, que permeten afrontar.
.
.
, i en aquest punt sempre ens quedarà un mica d'un ai al cor, perquè coneixem la meteorologia capritxosa de les nostres comarques i tenim por que alguna vegada ens jugue alguna passada.
Però bé, ja s'ha aprovat el pla Patricova, que estava redactat i no havia tingut temps l'anterior conselleria d'aprovar-lo.

Quant a les inversions de ferrocarrils, ja ha parlat vosté, ens queden molts dubtes de quan s'afrontarà el tren de la costa, el tren de Xàtiva-Alcoi, si s'habilitaran mesures correctives d'este desgavell del corredor mediterrani que implica, que afecta al servei de rodalies de comarques del nord.
Patim amb especial incidència les comarques del nord esta improvisació en les obres i no sé si la seua conselleria té previst atendre mesures de reforç del transport públic.

I, en definitiva, em quedaré a la resposta de la seua.
.
.
, a la seua resposta per a fer-li, en tot cas, una rèplica.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Jiménez.
(El president parla amb el micròfon desconnectat)

Per part del Grup Parlamentari Ciutadans té la paraula la il·lustre diputada senyora María José García.
.
.

La senyora García Jiménez:

Gracias, señor presidente.

Gracias, señora consellera.

Señora consellera, entiendo que no esté contenta con el presupuesto para su conselleria, y el tono empleado es lo que nos lo ha indicado, y lo entiendo porque tiene un presupuesto que equivale al 2% del total del presupuesto de La Generalitat.

Y a esto hay que unir gran parte del mismo que lo tiene comprometido como consecuencia de una herencia recibida, algo que ustedes siempre han reprochado al anterior gobierno, pero que ustedes utilizan de manera constante en sus intervenciones.

No obstante, tampoco es de recibo ni una actitud de optimismo en la presentación de estos presupuestos, ni una actitud plañidera a la que insisten en recurrir como mera justificación.

Mire, señora consellera, nosotros tenemos cierta empatía con usted porque somos conscientes de la realidad presupuestaria a la que se enfrentan y que usted muy bien ha explicado, pero sí que le pedimos que, del mismo modo que nosotros mantenemos una postura totalmente honesta y realista con la situación de la conselleria en relación con los presupuestos, corresponda al menos con esta diputada en este sentido y sea honesta en la presentación del presupuesto.

Vemos que el presupuesto presentado es totalmente continuista, dando la sensación de que está confeccionado por el anterior gobierno.
Oiga, no se ve el cambio por ningún sitio.
Simplemente ha mantenido los programas que había anteriormente y ha modificado algunos de ellos, y no todos, porque me ha resultado llamativo que en algunas partidas incluso sea la misma cantidad.

Señora consellera, nos llama la atención que en su presupuesto, la inversión real de su conselleria, teniendo en cuenta que debería de ser una conselleria inminentemente inversora, usted dedica a inversiones reales un total de 111.
129 millones de euros, y lo que resulta sorprendentemente es que para realizar estas inversiones -que permítame recordarle son inferiores a las del año 2015- destinen para ello una partida presupuestaria en el capítulo I y en el capítulo II de cantidades muy superiores que las del ejercicio también anterior; en concreto, 49 millones de euros para personal y 41 para el funcionamiento, que hacen un total de 91 millones más que en el presupuesto del 2015.

En definitiva, nos encontramos con menos inversiones reales y con un incremento significativo de los gastos de personal y de funcionamiento del aparato burocrático de la conselleria.
Creemos que esto es algo desproporcionado.

También me ha llamado la atención que en el programa 513.
10 y en el programa 513.
30 exista en ambos un mismo concepto, el de adecuación de infraestructuras para mejorar la accesibilidad, y no le cuestiono la contemplación de este concepto.
Lo que me gustaría resaltar es que ambos conceptos se podrían haber unificado en un único apartado en cualquiera de los programas mencionados, porque aquí se evidencia un poquito que se ha trabajado sobre los anteriores programas que ha habido del presupuesto anterior y una realización de los presupuestos apresurada.

Señora consellera, tiene usted la responsabilidad de vertebrar la Comunidad Valenciana en materia de vías de comunicación, y de esa red de comunicaciones depende en gran medida nuestro crecimiento económico.
Nuestra red de carreteras ha de ir mejorando y adaptándose a las necesidades de ese crecimiento que pretendemos conseguir, y para ello es necesario mejorar las mismas.
Pero contemplamos con asombro las partidas destinadas a estos conceptos.

En concreto, para nuevas carreteras el presupuesto contempla una inversión de 23.
800.
000, de los cuales cuatro millones se van a destinar al desarrollo de las vías ciclopeatonales, como usted ha comentado, para conectividad de las personas.
Y el resto, prácticamente, van a parar a mejorar accesos y desdoblamientos de vías, por lo que se aprecia que no se va acometer ninguna ampliación estructural significativa de las conexiones por carretera.
Teníamos la esperanza, por lo menos, de poder contemplar en los presupuestos una partida suficiente para acometer el mantenimiento de las carreteras, pero observamos que dicha cantidad es de 49 millones, cantidad que consideramos totalmente insuficiente para asumir el aumento del tráfico rodado por carretera.
En definitiva, que mantendremos las mismas infraestructuras y procuraremos no estropearlas mucho.

Respecto a las nuevas infraestructuras ferroviarias, en Ciudadanos queremos manifestarle la escasa dotación económica, 20 millones para invertir en este tipo de infraestructuras.
El retraso de la construcción del corredor mediterráneo por parte del gobierno central y de otras infraestructuras, con las que coincidimos con usted, y si además a esto le sumas las conexiones necesarias con los puertos capaces de mover un volumen de mercancías suficientes, señora consellera, esto me preocupa, me preocupa que las deficientes conexiones ferroviarias pueden hacer perder el liderazgo del Mediterráneo, el puerto de Valencia.

En este mismo sentido la apremiamos a que ponga en marcha cuanto antes la ZAL del puerto de Valencia, algo necesario para ganar competitividad, agilidad y eficacia.

Mire, en este apartado de inversiones ferroviarias, usted ha incluido una partida de 2.
400.
700 euros para la línea T2, en concreto para la avenida Hermanos Maristas-Nazaret.
No llegamos a entender esta cantidad a qué va a ir destinada, si es para continuar la construcción de la línea T2, si es para el mantenimiento simplemente o para su desmantelación, como ya ha comenzado a realizar en otro tramo.
Quisiera que me lo explicara, porque contemplar dentro de las partidas presupuestarias de nuevas infraestructuras ferroviarias esta reducida cantidad económica ha sido un poco inquietante, y más cuando usted ha comentado que no se puede acabar ni utilizar.

No hemos encontrado una partida presupuestaria para el soterramiento de las vías, y en concreto les pongo el caso de la población de Burjasot con unas obras que ya se iniciaron y que, según manifestaban los técnicos del ayuntamiento, solo faltaban 11 millones para terminar dicha infraestructura.
¿Piensa la consellera acometer esta infraestructura en algún momento?
Teniendo en cuenta el perjuicio que conlleva el mantener el tránsito ferroviario por la población en superficie y que ha sido demandada en numerosas ocasiones por habitantes de dicha población.

Igual que tampoco hemos visto presupuesto para el tan necesario tren de la costa, pues crea riqueza y fomenta el turismo.

No quisiera dejar escapar la oportunidad de realizarle una pregunta respecto a la Dirección General de Ordenación del Territorio, Urbanismo y Paisaje.
Mire, seguro que me lo explica con suficiente claridad, pero usted entenderá que tenga cierta curiosidad.
Verá, dicha dirección general tiene un presupuesto de personal casi de 4.
800.
000 euros y se realizan unas inversiones de 873.
000 euros.
Esto en mi pueblo se llama Â«nos sale más caro el ajo que el polloÂ».
Creo que se podría valorar y refundir tanto las inversiones como el personal y quedar subsumido en otro departamento de la conselleria.

Señora consellera, no quiero adentrarme en detalles demasiado concretos del presupuesto en esta primera comparecencia, y porque el tiempo también me apremia, y vuelvo a reiterarle lo que he dicho al principio de mi intervención.
Dispone usted de un presupuesto limitado, eso lo entendemos todos, parte del presupuesto del que dispone lo tiene comprometido, y con el resto es evidente que tiene que cubrir todas las necesidades de la conselleria, pero espero que sea consciente de que los presupuestos que se han presentado son poco originales, y en este sentido yo esperaba un cambio, el cambio que ustedes llevan anunciando, pero que no veo por ningún sitio.
Del mismo modo que son unos presupuestos que ustedes mismos calificarían de continuistas.

Mire, señora consellera, los objetivos que se marcó en la puesta de largo durante el pleno de la presentación no los va a cumplir.
En aquella ocasión se le notaba más entusiasmo, más motivada, y aquí, con las realistas evidencias de la situación económica y con la maniobra presupuestaria que le queda como margen, no tiene más remedio que asumir dicha situación, pero no por ello dejar de cumplir su labor.

La Comunidad Valenciana cuenta con argumentos y recursos suficientes para convertirse en la plataforma logística más importante del Mediterráneo, a pesar del retraso de las infraestructuras de conexión ferroviarias, tanto con Madrid como con el corredor mediterráneo.
Pero todo esto no sería posible si no hay unas infraestructuras adecuadas, si no existe una vertebración del territorio adecuado a esta posición para que tengamos ese liderazgo, vale, de la comunidad.
Por ello es necesario reivindicar al gobierno central las inversiones que nos merecemos, y que nos corresponden y que deberían llegar a ser casi el 11%, ese deseado por todos.
Tenemos motivos suficientes para reivindicar dichas infraestructuras y usted tiene el apoyo mayoritario del parlamento, y por supuesto de Ciudadanos.

Muchas gracias.

El senyor president:

Muchas gracias, señora García.

Y ahora, por parte del Grupo Parlamentario Popular, el señor Castelló, si usted lo desea, y sé que lo desea, tiene la palabra por diez minutos.

El senyor Castelló Sáez:

Gracias, señor presidente.

Buenos días, señora consellera.

Â«Señora consellera, los presupuestos que hoy debatimos pueden calificarse como unos presupuestos falsos y que deberían pagarse con ingresos que no van a llegar.
Son unos presupuestos de pura propaganda y llenos de mentiras.
Â» Eso es lo que dijo su secretario autonómico a la anterior consellera en la comparecencia de presupuestos.
Y yo como nunca he llevado infraestructuras he dicho, voy a fiarme de un maestro en esto, el señor Signes tenía una gran experiencia en llevar a la oposición el tema de infraestructuras.

Consellera, los presupuestos en cuanto a inversión bajan de nuevo.
Los gastos de personal y gasto corriente han crecido, por lo que su gestión se puede calificar de tremendamente ineficiente.

Â«Hoy ha cumplido usted un récordÂ», eso también se lo dijo Signes, pero usted vuelve a batir todos los récords.
Aumenta el gasto corriente, aumenta el gasto de personal y baja también la inversión.

Al final usted ha invertido menos que nunca y tiene más gasto de personal y más gasto corriente.
Señor Jiménez, en julio lo íbamos a ver todo y ya.
Y como ha podido comprobar, no hemos visto absolutamente nada en esta conselleria.

Empecemos.
Usted tiene, como le decía, 1.
300 millones de euros inventados en el presupuesto de La Generalitat, y como le han recordado algunos portavoces que han intervenido, ha bajado su presupuesto de inversión.
¿Sabe usted qué es lo que nos decía el maestro Signes el año pasado?
Pues mire, se quejaba que la inversión de 2011 a 2015 solo había sido de 852 millones de euros.
Es decir, una media de 213 millones al año.
Es decir, el doble prácticamente de lo que tenemos ahora.
Y se quejaba, le parecía poco esfuerzo el que hacía la conselleria.
Y como le parecía poco lo que había logrado la consellera, le decía a la señora Bonig, Â«la conclusión es clara, su influencia en el Consell ha sido nula, su papel irrelevante y su gestión deplorableÂ».
Imagínense, le decía eso con el doble de presupuesto inversor que el que nos presenta hoy la consellera.

Como ve, consellera, no tiene un enemigo en mí, yo creo que tampoco en el señor Signes, tiene un enemigo en las actas de las Cortes, en lo que han dicho en la oposición durante veinte años.
Tantas ilusiones que ponían ustedes en sus enmiendas y en sus intervenciones, hasta en julio, señor Jiménez, todavía estaba esa… -no pasa nada, estoy aludiendo sin ninguna mala leche, como usted verá…

El senyor president:

Señor Castelló, deje que la mala leche la interprete el resto de la sala.
Siga usted con su intervención y en la medida de lo posible, no haga alusiones.

El senyor Castelló Sáez:

No hay problema si me guarda el tiempo, presidente.

Seguiremos.
Inversiones en transporte terrestre, bajan, es inferior al 2015.
Y todo lo que nos dice usted son simplemente escusas.
¡Oiga!
¿Pero cuándo ha habido un presupuesto ilimitado?
¡Claro que el presupuesto es limitado!
¡Claro que hay que priorizar!
Indudablemente.
Pero al final ustedes las inversiones en transportes terrestres, que dicen que son fundamentales, fundamentales, bajan.

En todos los presupuestos que yo haya conocido, sé que éste es el suyo, podría tener una excusa.
En todos los presupuestos que he conocido hay estudios de viabilidad, hay proyectos nuevos, hay obligaciones anteriores que hay que pagar, hay parte de deuda que hay que pagar.
Siempre, absolutamente siempre.
Luego no sé de dónde viene la sorpresa.
Y más cuando en otras ocasiones ya le digo que pedían lo que no estaba en los escritos.

Mantenimiento en infraestructuras de carreteras, lo han dicho también.
Ha bajado casi un 20%.
Pero aun sabiendo cómo eran las cosas, fíjense ustedes lo que nos decía el Grupo Socialista el año pasado, ¿eh?
, no es hace diez años con otra situación, no, el año pasado, igual que en julio, vamos.
Â«38 nuevas infraestructuras para CastellónÂ».
Ahora todo son excusas.
38, ¿eh?
, les paso las páginas, ¿eh?
, cada guioncito es una infraestructura.
Miren, 38 para Castellón, solo para Castellón.

Nuevas infraestructuras de carretera, 35 para Castellón, 71 nuevas infraestructuras para Valencia.
Alerta, ¿eh?
, una, dos y tres, bien apretadito, a interlinea 0,5.
Y 26 infraestructuras para Alicante.
¡132 nuevas infraestructuras!
Oiga, ¿pero dónde está la ambición de julio?
¿Dónde está la ambición de los presupuestos del año pasado?
¿Pero por qué ahora bajan, señora consellera?
¿Es de verdad que usted no pesa nada en este Consell?
Pues mire, si sólo fuera en eso, pues dirías, bueno, no pasa nada, pero es que vamos a Ferrocarrils de la Generalitat.
En Ferrocarrils de la Generalitat bajan el 10% las inversiones, pasan de 18 millones a 16,3 millones, un 10% prácticamente.
Como le decía, ¿sabe qué decía mi maestro Signes?
Decía: Â«No se recuerda una situación peor en la etapa democrática y desde la constitución de La Generalitat.
Â» ¡Ya tenemos un nuevo recuerdo!
No hay situación peor que la que trae usted en este presupuesto en cuanto a inversiones para Ferrocarrils de la Generalitat.

Y ahora venía el tono demagógico.
Él decía, Â«disminuyen las inversiones y crece el gasto de personalÂ».
Ahora también crece el gasto corriente, por si no se habían dado cuenta.
Y nos decía, Â«qué poco han aprendido ustedes del accidente del metroÂ».
Hay que ver, ¿eh?

Pues bueno, aquí nos traían sus enmiendas, no se crean que es que no lo pone en el presupuesto, porque no tienen ideas, las tenían el año pasado.
Cinco nuevas infraestructuras ferroviarias en Castellón, 36 nuevas infraestructuras ferroviarias a 0,5 en Valencia y 10 en Alicante.
En total, 51 nuevas infraestructuras presupuestarias, que con el presupuesto del año pasado, sin 1.
300 millones de euros inventados, decían que teníamos que poner en el presupuestos.
Y hoy ni una, ni una, consellera.

Ha hablado la compañera de Ciudadanos de su preocupación por los nodos logísticos.
Y es verdad, no aparece en nada.
El año pasado aparecían.
Nuevas infraestructuras logísticas, 6,2 millones de euros, y gestión de seguridad de infraestructuras viarias, 1,1 millones de euros.
Hablamos de seguridad nuevamente.

De verdad, no importa, ¿no va a poner ninguna partida en nodos logísticos?
Hacen comisiones el presidente con los presidentes de autoridades portuarias y con usted y al final se olvidan de la inversión.
Luego piden 40.
000 millones de euros para un corredor mediterráneo, pero son incapaces de poner una mínima inversión en cuanto a infraestructuras logísticas, que sabían que había.
Pedían 10 para Valencia, pedían 3 para Alicante, ninguno para Castellón.
13 en total.

Y vamos a hablar de vivienda también, consellera.
No entiendo qué hacen 5,9 millones para el tema de la pobreza energética en un presupuesto de vivienda, infraestructuras y obras públicas.
No lo entiendo.
Salvo que sea salvar la cara y que su presupuesto no baje.
Porque lo lógico sería que un presupuesto que va destinado a ayuntamientos y a ONG para ese fin estuviera en la conselleria de igualdad.
Es así de sencillo.

Respecto a si va a ser suficiente, se lo voy a decir, en un ayuntamiento como Sagunto la partida para eso que teníamos era de un millón de euros, 65.
000 habitantes.
5 millones de habitantes, 5 millones de euros, me da a mí que va a ser una ayuda para los ayuntamientos, que está muy bien, pero que no va a resolver ninguna nueva situación, salvo la mejora de la capacidad financiera de los ayuntamientos que está fenomenal.
Eso me parece muy bien.

Fíjese, de nuevo bajan las inversiones en vivienda, lo vuelven a hacer, lo ha dicho así, de pasada, pero bajan las inversiones, porque, aunque ahí ponga 10 millones de euros en inversiones reales, cuando van al desglose, resulta que aparecen en reformas de viviendas públicas dos partidas, que suman 7,4 millones de euros.
¿Saben cuánto era el año pasado?
8,7 millones de euros.
Bajan un 15% en cuanto a la reforma de viviendas del parque público.

Y omiten una cosa muy importante.
Porque usted no sólo es que no lo haya dicho en su intervención, no lo ha citado, nadie lo ha citado hasta el momento.
Resulta que hay transferencias del estado por importe de 36,7 millones de euros, y lo pone en el presupuesto, en la ficha 3, del plan 2013-2016, negociado por el anterior equipo que gobernaba el Consell, 36,7 millones de euros.
Fíjese usted que no solo es que lo oculta la consellera aquí, que no lo ha dicho, hemos firmado una serie de convenios con ayuntamientos, claro, pero no ha dicho que provienen del plan que había firmado con el ministerio, porque les aporta esa cantidad de millones de euros.
No lo ha dicho, no lo ha dicho consellera.
Ya revisará el acta.
Yo como ve las reviso y si me equivoco rectificaré.

En cualquier caso, no me extrañaría, ¿sabe por qué?
Porque, fíjese, cuando habla de las transferencias, incluso en todos los puntos que habla de transferencia, omiten la palabra ministerio, solo ponen infraestructuras públicas y transporte, pero omiten la palabra ministerio en todas y cada una de las fichas, consellera, en todas.
O sea, que si al final es el ministerio quien pone 36,7 millones de euros y la conselleria quien pone 7 millones de euros, un 15% menos de lo que ponía el anterior gobierno, quien está dando dignidad, quien rescata del ostracismo el tema de la vivienda y quien realmente está haciendo una revolución es el gobierno de Mariano Rajoy por un convenio que fue negociado por el anterior Consell.
Eso es así consellera, aunque usted lo omita en los papeles y en su intervención.

Imagínense qué hubiera pasado si en una de las enmiendas que propuso el Grupo Socialista en el anterior presupuesto les hubiéramos hecho caso.
¿Sabes qué decían?
Tremendo, brutal.
Â«Donar resposta a les necessitats de la població amb la voluntat d'assumir des de la Comunitat Valenciana la competència exclusiva en matèria d'habitatge.
Â» Tendríamos 7 millones, que es el esfuerzo económico que hace La Generalitat.
Menos mal que no le hicimos caso, menos mal que no tenemos competencia exclusiva en vivienda, porque si no esto en vez de ser una revolución en la vivienda hubiera sido un recorte, como lo es, en cuanto a efectos de su esfuerzo económico para potenciar la vivienda pública.

Nada más, presidente.
Gracias.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Castelló.

Para continuar el turno de intervenciones tiene la palabra la ilustre diputada señora Belén Bachero, por parte del Grupo Parlamentario Compromís.

La senyora Bachero Traver:

Gràcies, president.

Bon dia, senyora consellera i gràcies per esta anàlisi que ens ha fet dels seus pressupostos centrats, com ha dit, en la política d'habitatge social, lluny de la política especulativa que portàvem patint durant les passades legislatures.

També ens ha parlat d'una aposta per la mobilitat, perquè totes les infraestructures que ja tenim, Ferrocarrils de la Generalitat i línies d'autobusos amb les que ja compten, tractar de gestionar-les d'una forma més funcional i resolutiva amb horaris coordinats que inviten a utilitzar el transport públic, perquè al final allò important per als usuaris és el temps, poder aplegar a temps al lloc on es dirigixen.
Per tant, s'haurà de planificar bé perquè tinguen un transport públic coordinat i funcional.

En la passada legislatura, la presentació dels pressupostos de tots els consellers partia d'un discurs que venia repetint el Partit Popular des de feia més d'un any, basat en que ja començava la recuperació econòmica i la creació de llocs de treball, los famosos brotes verdes.
I després es parlava que tots portàvem uns pressupostos molt socials amb una clara tendència cap allò social.

Però la realitat és que al carrer la gent, els nostres valencians i valencianes, es trobaven molts d'ells en situació de pobresa alarmants.
I que el que calia fer era ficar en els pressupostos de veres al centre estes persones, cosa que no es va fer i la clara mostra és la quantitat d'ajudes a la vivenda i al lloguer que no tenien ni comptabilitzades.

Ara el canvi es veu clarament en els pressupostos.
Partint de la necessitat de les persones, els pressupostos naixen d'eixes necessitats i problemes i tracten de cobrir-los, són realistes i no enganyen la gent.
Estem d'enhorabona amb este canvi de direcció en les polítiques cap a allò social, ficant en el centre les persones i no els diners.

Veiem un canvi fonamental en les polítiques de despeses, comparant amb legislatures anteriors.
Un clar canvi en el model, un marcat caràcter social reflectint els eixos del botànic pressupostàriament en cada conselleria.

El rescat a les persones és una prioritat i per això les polítiques de vivenda que ens ha anunciat i que veiem clarament reflectides en els pressupostos i en les seues accions.
Parlem de la mesa per a la prevenció dels desnonaments, que ja ha ficat en marxa, mesura necessària que hem de treballar amb ella i portar-la a terme per tal d'afavorir així que tota persona tinga un habitatge digne.
És un dret de tots els valencians i valencianes.
I fer així una política d'habitatge públic basada en l'aprofitament de l'enorme parc d'habitatges buits, impulsant el lloguer social i oferint la modalitat de lloguer a preus accessibles tots els habitatges de l'Eige.

Volem també una auditoria sobre les ajudes a la vivenda per conéixer tota la documentació i poder entendre els impagaments a estes persones, els no-reconeixements i també què ha passat amb la part de diners que aportava el ministeri.

Quant a l'Eige ha parlat vosté de rehabilitació i també li voldria un poquet reivindicar des d'ací que quan se liciten totes estes rehabilitacions si se fan en packs grans, amb molta quantitats de diners, al final només poden accedir quatre empreses molt grans de tota la Comunitat Valenciana.

Per tant, tractem de treballar per a afavorir a les empreses xicotetes, encara que açò comporta un major treball per a la conselleria, que jo ho sé.
Però d'esta manera donarem una possibilitat a les xicotetes empreses, a autònoms, perquè si no al final el que acaba passant és que tornem a l'estructura que ja hem tingut de quatre empreses, una estructura gran que sí que poden accedir a estes ajudes.
Però que després ells, eixes empreses, tampoc tenen a tots els treballadors i acaben subcontractant altres empreses, amb la qual cosa el treballador final acaba en un treball prou degradat.
I ens agradaria un poc que es poguera evitar tot açò.

D'aquesta manera donar un suport també al cooperativisme, que també hi ha cooperatives que s'han creat per a poder accedir a estes ajudes, suport al cooperativisme com a model econòmic de diversitat, responsabilitat social, compromís amb el territori i ocupació estable i de qualitat.

També podem vore en els pressupostos un increment important d'un 45% en l'ordenació del territori i el paisatge.
Hi ha molta feia per fer per aconseguir tornar a un urbanisme mediterrani sostenible, com sempre ha recolzat Compromís, recuperant i reforçant les poblacions compactes, ben equipades i dotades amb serveis i comerç de proximitat, plena accessibilitat i mescla d'activitats, residència-treball, en lloc de potenciar un urbanisme dispers, de baixa densitat amb separació d'activitats i urbanitzacions tancades, malbaratador del sòl i dels recursos i generador de trànsit i de greus problemes econòmics i ambientals.

Queda pendent, i entenc que es fa dins d'este programa, una revisió de la legislació urbanística territorial valenciana, la LOTUP, que tot i que sí que ha sigut un instrument que refon quatre lleis i que així facilita els tràmits, també comporta una clara intenció cap a un urbanisme desenvolupista i insostenible i s'haurà d'adaptar als nous reptes del segle XXI, cap al impuls d'un urbanisme d'estalvi energètic, conservació dels recursos naturals, de transparència i fruit de la participació ciutadana.

Estos pressupostos mostren també un compromís per recuperar el sector de la construcció amb caràcter no especulatiu, centrat en la rehabilitació urbana, en l'adequació energètica dels habitatges existents, completant les dotacions i serveis locals de proximitat.

I esta és tota la meua intervenció.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Bachero.

Per part del Grup Parlamentari Socialista té la paraula la il·lustre diputada senyora Sandra Martín per deu minuts.

La senyora Martín Pérez:

Gracias, presidente.

Buenos días.

En primer lugar, agradecer a la señora consellera su exposición detallada y concisa en esta comisión de lo que van a ser las líneas generales de los presupuestos de su conselleria para el próximo 2016.

Mire, señora consellera, ha hecho usted una exposición muy rigurosa y ordenada de lo que van a ser las políticas de la conselleria para todo el año 2016; políticas que ya le adelanto que desde nuestro Grupo Socialista vamos a apoyar, porque consideramos que son beneficiosas para la vida de los valencianos y las valencianas.

Y no será fácil su labor, porque ya sabemos la difícil situación en la que se encuentra toda la Generalitat valenciana, y en concreto su conselleria, con un montón de proyectos pendientes y con deudas que afloran a modo de desagradable sorpresa con la apertura de cada nuevo expediente en el que se ponen a trabajar, como así ya ha manifestado usted en varias ocasiones y como así lo hizo cuando compareció ante el pleno de estas Corts para explicar las líneas políticas de la conselleria.

Mire, el primer análisis del presupuesto de la Conselleria de Vivienda, Obras Públicas y Vertebración del Territorio es el incremento que experimenta, tanto en euros como en porcentaje, respecto al de años anteriores.
Y, en concreto, este presupuesto de 2016 supone un incremento del 11% respecto del anterior de 2015.

Aquí hemos oído hoy por parte de algún grupo que nos hablan de que más gasto, más gasto en personal, más gasto corriente, menos inversión.
Es que a lo mejor esto es porque realmente se están haciendo unos presupuestos realistas, por primera vez son unos presupuestos coherentes con la situación existente, lejos de fanfarrias y lejos de grandes boatos y, por supuesto, lejos de propagandas políticas de ningún partido.
A lo mejor en la explicación de muchas de las líneas de este presupuesto y de cómo es de ajustado es precisamente porque es un presupuesto realista.

Dicho esto, respecto a la parte de vivienda es evidente el cambio, se produce un verdadero cambio ya que pasa a ser la vivienda una prioridad para esta conselleria y para este nuevo Consell.
De hecho encabeza la conselleria con esta denominación, la de vivienda, lo que supone ya de por sí un cambio importante.

Deja de verse la vivienda con en una perspectiva económica y pasa a verse con una perspectiva social, porque es lo que es, la vivienda es un derecho fundamental.
Ya nos lo ha comentado la consellera en numerosas ocasiones.
Así está reconocido en nuestro texto constitucional, en nuestro Estatuto.

Y, efectivamente, la vivienda es una de las partidas presupuestarias que experimenta un mayor crecimiento en estos presupuestos de 2016, ya que conforme se señaló en el pacto del botánico esta es una prioridad de este Consell progresista en el que ahora mismo nos está gobernando la Generalitat valenciana.
De hecho, el aumento en los presupuestos de 2016 es de casi 80.
000 millones de euros, superando 2014 y 2015 juntos.

Se crea una línea sin precedentes, como bien ha dicho la consellera, una línea de actuación para actuaciones de emergencia social y para el alquiler de personas en situación social de pobreza energética y de exclusión social, los famosos 5,9 millones.

Aparece de esta manera una fuerte apuesta por la rehabilitación, aumentan las partidas para las actuaciones en cascos históricos, como es el caso del centro 14 de Alicante, de la iglesia de San Pedro y San Pablo de Tabarca.
Aumentan también en un 42% lo relacionado con la I+D+I para el fomento de la calidad de la edificación.
Aparecen nuevas líneas de ayuda, como han comentado, del Plan estatal de fomento en el que para el alquiler, la rehabilitación, la renovación urbana se dotará con 35,4 millones de euros y son programas para alquiler, para fomento del parque público de vivienda, para rehabilitación y regeneración urbana.

Se incluyen también líneas de rehabilitación y renovación en los comentados ya municipios de Gandía, Ontinyent, Llíria, Valencia, etcétera, que como ya se ha dicho por parte de la consellera y hemos podido leer todos en prensa, ya han sido firmados los convenios, los distintos acuerdos con estos municipios.

Y, en consecuencia, la inversión en el programa de vivienda y, en concreto, en este capítulo VII contará con más de cincuenta millones de euros, en contraposición a lo anterior en 2015.

Y, como usted muy bien ha dicho, no figuran en este proyecto tampoco, lo hicieron en 2015, las ayudas a la vivienda, que no son abonadas, que no fueron abonadas, pero que se siguen pagando en los últimos meses; que ya nos anunció en su comparecencia en septiembre que se pagarán los 240 millones, así como los 40 de la resolución 501 que el actual Consell reconoció.

Apoyamos, por tanto, la política que se va a implantar en esta materia, basada fundamentalmente en la rehabilitación, adaptándonos de este modo a la situación económica actual.
Pero, eso sí, comprometiéndonos con las obligaciones de los pagos incumplidos del anterior Consell del PP que, como usted bien ha enumerado largamente, tanto hoy como en su pasada comparecencia, no son pocas y encima siguen aflorando y siguen apareciendo en cajones, en expedientes, vamos, que cada dos por tres seguimos encontrando nuevas deudas con las que no se contaba.

Nosotros, desde el Grupo Socialista, entendemos que es un programa ambicioso.
Consideramos esencial estas actuaciones en materia de vivienda que van dirigidas a facilitar a las familias con menos ingresos el acceso a una vivienda digna, de calidad, adecuada, así como también a movilizar el parque de viviendas deshabitadas, mediante ayudas al alquiler para personas en situación de vulnerabilidad, de desahucios o con unos ingresos mínimos.

Efectivamente, la rehabilitación se convierte también, como ya nos lo anunciaron en otras ocasiones, en el eje central de la política en materia de vivienda, porque ello supone, sin duda, una reactivación de la economía.
Porque, como ya hemos comentado otras veces, producen bastante trabajo.
Y eso es importante en estos momentos, en esta comunidad.

Respecto a las obras públicas, transportes y movilidad, está claro que, por parte de la conselleria, existe una apuesta decidida para el mantenimiento de nuestro patrimonio público, en términos de infraestructuras y carreteras.

Es claro que la movilidad y la sostenibilidad conducen a buscar caminos para que los desplazamientos de las personas y mercancías contribuyan a afrontar numerosos retos ambientales y socioeconómicos, tanto en el ámbito local como en el global de toda la Comunidad Valenciana.

Y, en este caso, estos presupuestos se dedican, de manera eficiente, al objetivo estratégico de la implantación de un nuevo modelo de transporte, basado en la potenciación del transporte público colectivo, del fomento a la intermodalidad, peatonal, la bicicleta, los carriles bici…

Pero no podemos olvidarnos, como nos ha comentado, que este programa sufre de gran asfixia, evidentemente.
Estamos sometidos a la infrafinanciación y a la falta de inversiones, por parte del gobierno central de España en esta Comunidad Valenciana; y eso es un hecho que se ha reflejado fielmente en los presupuestos generales del estado de 2016.
Por lo cual, en este aspecto, es claro que la apuesta es el mantenimiento de las carreteras ya existentes y el mantenimiento tanto de ferrocarriles…, y la apuesta por la movilidad sostenible.

Y es así.
Es que existe poco margen de maniobra para la inversión nueva, ya que se tienen que seguir pagando cosas y obras, grandes obras inacabadas, que fueron hechas con cargo a presupuestos posteriores, y que, encima, como muy bien nos ha dicho la consellera, como están inacabadas, no son ni siquiera de utilidad para toda la ciudadanía.
Y es que, ciertamente, esta manera de gestionar a crédito supone un fuerte lastre para los gobiernos, para cualquier gobierno que venga detrás y tenga que realizar unos nuevos presupuestos.

Y es claro que esta dirección general de transportes se encuentra hipotecada.
Y, por ello, ha sido necesario atender a la deuda existente, con el acompañamiento de pequeñas inversiones y priorizando, y quiero hacer hincapié en esta palabra, priorizando el gasto que se está proponiendo y orientada, sobre todo, a este cambio del modelo de transportes que he comentado antes.

Respecto del territorio, pues, la verdad es que yo aquí sí que veo que es revolucionario, como lo he visto en la vivienda.
Yo sí que veo un cambio real en estos presupuestos, desde mi grupo sí que lo vemos.
Porque, durante décadas, hemos asistido a un urbanismo salvaje, a una falta real de ordenación del territorio por parte del anterior Consell del PP, como se ha indicado aquí, en esta misma sala.
Desde hace años, lo único que se hacía era validar planes municipales y recalificar suelo, sin orden ni concierto.

Y, en este sentido, hay una apuesta clara por la ordenación territorial clara y supramunicipal.
Por ello, desde mi grupo, aplaudimos que por fin exista un compromiso real de redactar y aprobar planes de acción territorial que traten todo el territorio de la Comunidad Valenciana, en su conjunto, pero desde la coherencia y, sobre todo, desde el respeto a las diferentes particularidades de cada uno de los municipios.

Consellera, utilizar los recursos existentes en utilidad de todos y no de unos pocos.
Tiene usted por delante una tarea importante, un gran reto, un reto que ya vemos reflejado en estos presupuestos que, como muy bien ha dicho, son los primeros, son el inicio, marcan la línea de un trabajo a seguir.
Porque tiene que, con muy poquito, racionalizar y priorizar las inversiones y los proyectos y, además, desde el consenso de esta conselleria con el resto de consellerias y el resto de instituciones.
Porque arreglar lo destrozado durante veinte años de despilfarro, con un presupuesto tan ajustado como el que usted tiene, pasa por mucha voluntad política y buen hacer, del que ya nos ha dado buena muestra.

Por eso, desde el Grupo Socialista, queremos agradecerle su trabajo, los presupuestos que hoy nos presenta que, aunque es evidente que todos querríamos tener mucho más, e imagino que la señora consellera la primera, entendemos que son realistas, en relación a la nefasta situación que se ha encontrado La Generalitat este nuevo Consell, y que se sitúan, sobre todo, estos presupuestos, en la vía de lo que mi partido ha venido reivindicando en las legislaturas anteriores.

Son, por tanto, unos presupuestos reales, y lo remarco, reales, coherentes, que reflejan la realidad de esta comunidad y que garantizan toda la política del pacto del botánico.

Muchas gracias.

El senyor president:

Muchas gracias, señora Martín.

Per a contestar a les intervencions de tots els grups parlamentaris, senyora consellera, té la paraula per quinze minuts.

La senyora consellera d'Habitatge, Obres Públiques i Vertebració del Territori:

Gràcies, senyor president.

Senyories.

Agraïsc les intervencions que han fet els diferents grups parlamentaris en la seua interpretació, evidentment heterogènia en la seua aproximació i visió al projecte de pressupostos de l'any 2016, com no pot ser d'una altra manera.

El primer que vull dir és que el capítol d'inversions, el capítol VI i el capítol VII, del pressupost de 2015 al pressupost de 2016 passa de 160 milions d'euros a 185 milions d'euros, senyories.
Per tant, capítol VI, capítol VII, de 160 a 185 milions d'euros.
El conjunt del pressupost de la conselleria augmenta un 11,6%.
Això, senyories, pense que és el blanc sobre negre, des del punt de vista de les aproximacions numèriques a este pressupost.

Senyoria, el tren de la costa.
Jo vaig estar reunida el dilluns amb la ministra de Foment i me va dir que Â«en diciembre van a sacar el estudio informativoÂ».
Entendrà que, fins que no tingam el estudio informativo de nuestro excelentísimo Gobierno de España, molt difícilment podrem abordar aquesta infraestructura.
Perquè hi ha un acord, n'hi havia un conveni entre l'anterior conselleria i el Govern d'Espanya, en el Ministeri de Foment, en què, realment, ahí no se fa una distribució ni d'aportacions econòmiques ni res, anaven a fer un estudio informativo.
El fan, se suposa, anem a confiar que en desembre eixirà l'estudi informatiu, per part del Ministeri de Foment, sobre esta infraestructura.

I també depén del ministeri el Xàtiva-Alcoi.
I, per tant, doncs, ahí, el que queda de legislatura, jo, sincerament, no sóc molt optimista.

Crec que hi ha una aposta claríssima per la rehabilitació.
Hem aprovat, respecte a les preguntes que em feia, el Patricova, que estava en el calaix.
És un esforç importantíssim, des del punt de vista de la planificació, l'aprovació del Patricova; que jo no sé per què, és cert, estava en un calaix, i no sé per què no se va aprovar per l'antic Consell.

Des del punt de vista de les obres i les infraestructures, corresponen principalment a la confederació hidrogràfica.
No depenen de la Conselleria de Vivenda, Obres Públiques i Vertebració del Territori, en la mesura en què nosaltres el que hem ara de fer és planificar.
I hem aprovat l'instrument de planejament.

Per una altra banda, respecte de l'ordre dels 5,9 milions d'euros de pobresa energètica i ajudes al lloguer per a persones en situació d'exclusió social, estem preparant, estem treballant l'ordre que, evidentment, serà pública, se publicarà en el diari oficial.
I ahí estem ultimant els mecanismes per a posar a disposició els diners, tants els que puguen optar els ajuntaments com les ONG, per tal de gestionar estos recursos.
Que, evidentment, voldríem que en foren molts més, doncs, clar que sí que voldria que en foren molt més.
Però jo també vull valorar que, per primera vegada en esta conselleria, hi ha una partida per a poder fer front a la pobresa energètica i a les ajudes extremes, per a les situacions i casos més extrems de dificultats d'accés a la vivenda, tal com ens va demanar i se'ns va demanar en la mesa per la prevenció dels desnonaments, que va convocar esta conselleria.
I, per tant, complim.

Respecte de la T2, doncs, ahí la tenim.
Vull dir, els diners que n'hi han són per a pagar el que està fet, és el que apareix en el pressupost.
Parc central no apareix perquè el que corresponia a la conselleria està pagat.

Per una altra banda, puc utilitzar molts qualificatius entre si estic moderadament satisfeta, si estic.
.
.
Evidentment que una consellera sempre vol més en els seus pressupostos, però no per a la conselleria, sinó perquè evidentment que tots els recursos que pugam posar a disposició per a millorar la qualitat de vida de la gent.
.
.

Però això no impedix que no puga dir, ben alt i clar, que el pressupost en matèria d'habitatge creix un 110%.
És que els números estan ahí, ho podem mirar del davant i del revés.
Puja un 110% el pressupost.
I el conjunt de la conselleria un 11,6%.

Per una altra banda, respecte del capítol II, han de tindre en compte, senyories, que en esta conselleria abans estava també agricultura i medi ambient.
El personal i el funcionariat de medi ambient i agricultura, en la seua majoria, encara continuen en la Conselleria de Vivenda, Obres Públiques i Vertebració del Territori.
Per tant, és una qüestió d'ajustos de personal, que correspon a funció pública; i que és eixa la raó per la qual encara estan ahí eixos recursos que vostés consideren sobredimensionats.
No puc entrar a valorar el detall, perquè supose que, quan se produïsca l'ajust de personal, els números seran uns altres.

El manteniment de carreteres.
Hem ampliat.
Hem ampliat en deu milions d'euros per a les tres províncies, per al manteniment de carreteres dins de les nostres limitacions.
¿Que volem que se faça el tercer carril?
Doncs, evidentment.
Això ja li ho vaig traslladar també a la ministra el dilluns, que agilitzen les obres.
I, per cert, vaig vindre sense tampoc una data de finalització del tercer carril.
Textualment: Â«Está el dinero de 2015 para que llegue el AVE a Castellón, hasta ahí lo dejamos.
Y está el dinero para el tercer carril a 2016.
Pero, en las cuestiones técnicas, ahí ya no podemos entrar.
Â» Per tant, esta és la situació que tenim a este respecte.

I el que me comentava de Burjassot, de l'Empalme.
Doncs, evidentment que nosaltres el que anem a fer, en la línia de projectes, és acabar de fer el projecte, que tampoc està fet.
I, per tant, eixe és el nostre compromís, acabar de fer aquest projecte.

Senyor Castelló, vosté se deu llegir l'Estatut d'autonomia i quines són les nostres competències en matèria de vivenda.
I està clar que vosté, doncs, no ha mirat els pressupostos anteriors, com bé ha dit que vosté no era el de las infraestructuras, perquè apareix igual que sempre: Â«plan estatalÂ».
El plan estatal.
.
.
¿El estado qui és?
No ho ha.
.
.
Però llisca-s'ho, llisca-s'ho.
Plan estatal, com sempre, com sempre, senyor Castelló.
Vull dir, no vullga buscar-li ara vosté qüestions que no estan en l'ordre del projecte de pressupostos.

Mire, jo no he vingut ací a plorar.
Lògicament que no és la meua intenció plorar ni assumir una posició victimista ni res que se parega.
Però deixen-me parlar, perquè açò requerix, realment, una compareixença específica i un capítol apart, una compareixença ex professo: la matèria d'infraestructures.

L'antic govern del PP, per molt que jo no vullguera parlar del llegat -nefast, per cert-, no podria.
És que no puc evitar no parlar-ne, és que no puc evitar no parlar-ne.
Perquè el llegat que ens han deixat no és que és passat, és que és present i és que és futur, és que és futur.

Miren, hem de pagar l'autovia de la Plana, entre la Pobla de Tornesa i l'aeroport de Castelló, que està inaugurada en l'any 2011.

Hem de pagar el tram de Castelló, Columbretes-Serradal, que està inaugurat en 2013.

Hem de pagar l'avinguda Dénia a Alacant, inaugurada en 2010; que vaig a obrir un parèntesi, que el conseller d'hisenda, l'altre dia, presentant el projecte de pressupostos en Alacant, me va enviar un wasap preguntant-me, perquè la premsa li estava dient si es que íbamos a ampliar la avenida Denia.
Perquè, clar, la premsa era allí conscient que ha estat tan inaugurada que no podien donar crèdit que ara en els pressupostos encara l'estem pagant.
Per tant, esta és la realitat.

Passeig Marítim de Benidorm, inaugurat en l'any 2009.
En els pressupostos de 2016, i encara més, continuarà apareixent perquè l'hem de continuar pagant.
El mètode alemany, senyories, ¿què hem de fer ací?

Per una altra banda, la T2 paralitzada, amb problemes de conservació, que hem hagut de tallar rails perquè hi ha problemes de seguretat viària.
Doncs, ahí està, que quan s'inunda se fa piragüisme.
Tots eixos diners continuem pagant.
No podem anar ni avant ni podem anar enrere.

L'estació marítima, línia 5, Metrovalencia, pagar, senyoria, pagar i pagar.

Eixa és la realitat d'este pressupost, per a pagar estes obres més significatives, que no són totes.
Estes són les més significatives que vull ressenyar.

L'antic govern ens ha deixat un deute de més de cent cinc milions d'euros, que equival al pressupost de més d'una anualitat del programa d'inversions en infraestructures públiques.
Dels quals, en 2016, anem a pagar 34 milions, 34 milions que se diu molt prompte, eh?
34 milions per al pressupost de 2016.
I tot ho acabarem de pagar, doncs, allà cap a l'any 2020.

Per tant, senyories, esta és la realitat del pressupost d'obres públiques i d'infraestructures, de la inefable gestió del Partit Popular.
I vostés, doncs, ara pregunten que si esto o lo otro.
Doncs, miren, es que estos son los números, blanco sobre negro.

Infraestructures ferroviàries.
Pagar el que està fet.
Hem ficat una mínima partida, com hem pogut, per al desplegament del transport públic metropolità, que és on volem avançar i on volem créixer.

Me fa.
.
.
Agraïsc que faça referència al tema de les infraestructures logístiques, perquè resulta ser que del pressupost de 2015.
.
.
Perquè una cosa és que aparega en el pressupost, però és que ara ve l'altra, senyories.
Una cosa és que vostés.
.
.
, una cosa és que mos aparega una relació d'inversions en un pressupost, i una altra cosa és, quan acaba l'any, l'execució d'eixe pressupost.
I, clar, mos trobem que, en matèria d'infraestructures logístiques, vostés, doncs, se n'han anat i han deixat zero executat de les infraestructures logístiques que ara són tan importants, zero executat.

Dir.
.
.
De parc central i Alacant node de transport, que els convenis eren de 2003.
S'ha liquidat tot en 2015.
I ara li correspon al Govern d'Espanya, doncs, escometre i continuar estes actuacions.

En matèria de ports, hem pogut introduir algunes actuacions noves, com condicionar la llotja del port de Borriana, l'ampliació de la llotja del port de Cullera, la reparació del contradic del port de Dénia, millorar l'accessibilitat del contradic del port de Xàbia, la prolongació del moll de la ribera al port de Dénia.
.
.
És a dir, ¿insuficients actuacions?
Doncs, clar que sí.
Però esperem que en els futurs pressupostos.
.
.

Perquè, clar, vostés han fet referència que si jo, doncs, estava molt eufòrica en juliol.
Continue igual d'eufòrica, amb tota la responsabilitat, amb tota la responsabilitat, però continue liderant esta conselleria amb tota la convicció i amb la lluita de, al llarg d'esta legislatura, perquè el pressupost és 2016, 2017, 2018 i 2019, d'anar acomplint tots els objectius que ens hem plantejat.

És evident que en la meua compareixença de juliol tot el que vaig anunciar no pot anar en el pressupost de 2016.
Però sí que vull valorar, i sí que vull valorar de manera molt ferma, la gran aposta en matèria d'habitatge.

Reforma del parc públic, senyor Castelló.
Vosté també feia referència que Â«ustedes tenían tanto dineroÂ».
Mire, vostés se n'han anat, i sap quant han executat d'eixe pressupost de reforma del Â«parque públicoÂ»?
400.
000 euros.
Jo sincerament, la voluntat d'esta consellera és que siguen 5,5, 1,5 de l'Eige, i executar, executar el pressupost.
(Remors) Es pinta el pressupost i el pressupost s'executa.
En un mes i mig vosté diu que Â«no hemos puesto el ministerioÂ».
Jo igual no ho he dit, però jo pense que en la meua intervenció -ja revisarem el Diari de Sessions- he dit clarament els acords amb el ministeri.
Perquè vosté ara diu que jo no he fet referència al ministeri.
Reitere, en la línia està el pla estatal.

Però mire, senyor Castelló, vosté que diu que Â«eso era lo que ustedes habían gestionadoÂ».
Vosté sap, senyor Castelló, que nosaltres en un mes i mig hem hagut -nosaltres, el nou govern, el nou director general de Vivenda, Rehabilitació i Regeneració Urbana- de negociar amb el ministeri perquè anàvem a perdre eixos diners perquè vostés ho van deixar tot que sincerament, si no ens posem en un mes i mig a treballar, perdem els diners del ministeri.

Senyor Castelló, ho tenien absolutament.
.
.
(Veus) És que no té la paraula, senyor Castelló, deixe'm parlar.
Ho tenien totalment abandonat.
Ho tenien tot abandonat, com tantes coses en esta conselleria, senyor Castelló.
Absolutament abandonat.
Mire, vostés van fer una convocatòria d'ajudes a la vivenda en març de 2015 i només van donar un mes perquè la gent es puguera presentar a eixes ajudes.
Han perdut i han deixat de distribuir 11,2 milions d'euros.
Vostés, abans d'anar-se'n, del pla estatal, senyor Castelló, eixe que vosté diu que jo no anomene, i sí que anomene.
11,2 milions d'euros, 11,2 han perdut, han deixat perdre per fer una convocatòria corrent i deixant només un mes perquè la gent es presente.
I estic parlant del pla estatal 2015-2016.
Set milions d'euros de foment del lloguer, només 4,1 justificats.
I vostés van deixar 2,8, que no es poden ara gastar per a la seua finalitat.
En matèria de rehabilitació, 11,7, 3,5 justificats, i la resta sense gestionar.
Això és el que vostés han gestionat del pla estatal.
Ho van deixar absolutament tot empantanat i nosaltres hem hagut de refer en un mes i mig per a poder accedir a les ajudes.

Mire, plans de rehabilitació: Ontinyent, València, Gandia, Alcoi, Sant Vicent del Raspeig i Xàtiva.
I el parc públic, hem introduït el parc públic, i hem negociat amb el ministeri més recursos, perquè vostés ho tenien en un caixó.
I hem introduït en el parc públic la reforma de barris que estan degradats i que tants anys estem reivindicant, com en Alacant el grup Virgen del Carmen, Benalua-José Antonio.
En Almassora, el grup José Ortiz, en Castelló, el grup San Lorenzo, en Paterna, la Coma, en Sagunt, Bajo Vías, i en Alcoi Barbacana, plaça Xiques.

En matèria d'urbanisme, anem a planificar.
En matèria d'urbanisme anem a planificar, com també hem de planificar en matèria de mobilitat, perquè és que vostés, que diuen que gestionen tant i tan bé, doncs ens han deixat tot el mapa concessional caducat, com ens han deixat el territori sense ningun pla supramunicipal, van aprovar l'estratègia territorial valenciana Â«con carácter voluntarioÂ» en 2011, quan ja estava tot el que s'havia de destruir tot destruït, i nosaltres li volem donar i anem a donar-li caràcter vinculant en l'aposta clara pel nou urbanisme sostenible.

Per tant, al Grup Compromís i al Grup Socialista agrair també la intervenció.
És evident que hem de tindre en compte, quan anem a apostar per la reforma del parc públic, evidentment que hem de tindre en compte el que vosté apuntava, de considerar les xicotetes i mitjanes empreses alhora, i fórmules cooperatives que ho estem estudiant amb la directora general de l'Eige, per a poder abordar este pla de reforma en fórmules innovadores, de la mateixa manera que també hem d'introduir fórmules més innovadores en el nou mapa concessional i en els nous modes de transport.
Perquè portem quinze anys amb les mateixes concessions prorrogades, quan en definitiva el que ens succeïx és que en quinze anys, o en vint anys, la realitat i les necessitats de la gent han canviat d'una manera tremenda i no s'ha adaptat en tots estos anys les necessitats de mobilitat a estos plans concessionals.
Per tant, marquem un punt d'inflexió, nou full de ruta amb noves coordenades, en defensa de l'interés general i en defensa del servei públic.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora consellera.

Per a rèplica?
Senyora García, per un temps de cinc minuts, té vosté el torn de rèplica.

La senyora García Jiménez:

Moltes gràcies, senyor president.

Sabemos que los presupuestos están hipotecados y condicionados, como usted bien ha repetido varias veces, pero queremos ver ese cambio de rumbo, ese cambio que usted promete.
Y entonces, una de las cosas que nosotros queremos de alguna forma comentarle y que nos gustaría que, si para este presupuesto ya no es viable, que se haga para los sucesivos presupuestos, es que se invierta en logística, porque eso es una fuente muy importante de empleo y de crecimiento de la Comunidad Valenciana.

También comentar que sé que hay muchos condicionantes en este presupuesto, pero me gustaría referirme a la diputada señora Martín, porque ha dicho que son unos presupuestos realistas, y veo que son unos presupuestos realistas, pero nosotros nos hemos metido un poco con el aumento que hay de personal, porque hemos visto en algunas partidas del capítulo II que pone para gastos de funcionamiento que se emplean para trabajos realizados por otras empresas y profesionales 7.
500.
000 euros.
O sea, eso en una partida, como puede ser planificación, transportes y logística.
Y para otras, si las miran, también hay ese aumento.
Por lo tanto, no vemos necesario ese aumento de personal.

Sí que nos ha explicado la consellera que se va a dividir el personal entre dos consellerias, medio ambiente y esta.
Pero, como están reflejados en este presupuesto, era por eso comentárselo.

Estamos a favor del compromiso que usted ha adoptado sobre vivienda, y nosotros nos sumamos a ello.
Simplemente para finalizar recordarle que luche, que luche como está diciendo usted por sacar adelante estos presupuestos, que para el año que viene en vez de un 2% del global que hay, que sean un 5, un 11 o el que corresponda, y que saque adelante en infraestructuras y en lo que corresponda de transporte y urbanismo lo que es referente a la Comunidad Valenciana.

Muchas gracias.

El senyor president:

Para el último turno de réplica, señor Castelló, por parte del Grupo Parlamentario Popular.

El senyor Castelló Sáez:

Gracias, presidente.

Coincido con alguno de los grupos de los que sustenta al gobierno en que ha habido un cambio importante en esta conselleria, y ha sido el nombre.
Han puesto vivienda lo primero, aunque luego en la inversión haya caído.
Pero el poner el nombre de vivienda al principio ha sido un gesto.
La política de gestos es importante también en política, consellera, y eso les honra.
No tanto el esfuerzo inversor que hacen por su lado.
Oigo que es un presupuesto limitado.
Por favor, dígame un presupuesto ilimitado alguna vez.
Ya está bien de decir esto.
Claro que es un presupuesto limitado.
Siempre.
Cuando se habla tanto de presupuesto limitado, ¿sabe lo que pasa?
Que se están poniendo excusas, que no existe voluntad política.
Y no hay más.
Y no hay más.
Fíjense qué voluntad política tenían ustedes en 2015 para hacer enmiendas.
Ya se las he enseñado, ¿eh?
, pero unos tochos que se cargaron varios bosques haciendo enmiendas el año pasado.
Hacían más enmiendas que Puig al programa electoral de Sánchez del Partido Socialista, que creo que han sido trescientas o algo así.

Hay otra cuestión que me gustaría destacar, aparte de lo del presupuesto limitado, las excusas y la falta de voluntad política para invertir en esta conselleria de los integrantes del pacto del Titanic.
Y es una previa.
¿Que antes no había infrafinanciación?
¿El año pasado no había infrafinanciación, señorías, y todos pedían hacer más?
Es que claro, parece que la infrafinanciación se produjo el día que Puig fue investido presidente.
Por cierto, para algunas cosas sí.
Para mataderos de Morella parece que no hay infrafinanciación.
Hablan ustedes de rescatar a las personas, pero quien ha rescatado a las personas en el tema de la vivienda ha sido el Gobierno de España.
37 a 7 ha sido el marcador.
37 a 7.
No está mal, ¿eh?
Y siete bajando lo que había en el presupuesto anterior, que dice la consellera: Â«Solo se había hecho 400.
000.
Â» Pero, oiga, si llevan ustedes medio año gobernando.
Si nosotros nos fuimos en mayo.
¿Qué ha hecho usted?
Dice usted que hicieron 400.
000, ¿y usted cuánto ha invertido en el parque público en lo que lleva?
¿Cero?
¿Por qué no ha invertido más?
¿Por qué no ha peleado por esos fondos?

Igual que ha cambiado partidas de rehabilitación a vivienda, para hacer algo, ¿por qué no ha hecho usted algo también ahí en ese sentido?
No le honra llevar cuatro meses largos ya y no haber invertido nada en el parque público de vivienda, consellera.
Por cierto, no vuelva a decir más -es un consejo que le doy, si le parece, como alguien que ha rehabilitado 53 viviendas de La Generalitat- no diga usted que va a invertir 5 millones de euros para rehabilitar 500 viviendas.
No lo diga más.
Quien le haya dicho que cada vivienda de La Generalitat se rehabilita con 10.
000 euros la está engañando.
No es verdad.
No es verdad, y seguro que altos cargos suyos que conocen mil veces mejor que yo este tema, porque los conozco desde hace mucho tiempo, se lo explicarán.
No lo diga, no lo diga porque no van a ser 500.
Si son 200 ya habrá hecho usted un buen trabajo.
Ojalá.
Ojalá lo haga, y yo se lo aplaudiré, fíjese, a pesar de su compromiso.

Hablan ustedes de que es que hay que pagar las concesiones y el método alemán, y las inversiones plurianuales.
Pues claro.
Claro que hay que pagarlo.
Pero, ¿es que ustedes no sabían que había que pagarlo cuando nos hacían esa ristra de enmiendas?
Si ustedes querían que metiéramos más dinero, que nos endeudáramos más.
Pero, ¿pueden dejar de engañar a la gente, antes y ahora?
Háganlo, por favor.
Es que no se pueden decir tantas mentiras.
Claro que hay que pagar las concesiones, y la hipoteca la paga también el presidente de la comisión, si me permite, y no por método alemán, sino por método bancario, como todos.
Claro.
Es que es así.
Pero es que hay que pagarlo.
El problema es que ustedes pedían más, y más, y más, y más, y luego cuando les ha tocado a ustedes hacer el presupuesto no han hecho nada.

Esa es la diferencia, esa es la incoherencia y lo que les deslegitima a la hora de hacer ese planteamiento.
Fíjese si es así que en 2015 se criticaba que solo invertíamos 213 millones de euros de media en la legislatura pasada, y se nos criticaba.
Y pim-pam, y pim-pam.
Mi maestro le dijo a la consellera que parecía el general Mola.
Imagínense si yo le dijo eso a la consellera, lo que me dirían.
Imagínense.

El doble de inversión de la que había ahora, y se quería más.
Hoy hubiera venido la consellera y les hubiera dicho: Â«esto es imposibleÂ».
Es que, ¿cómo invirtieron tanto?
¿Cómo mejoraron tanto la Comunidad Valenciana?
Es que hay que pagarlo.
Claro que hay que pagarlo.
¿Es que conoce usted alguna administración que no pague con estos sistemas?
¿Conoce alguna?
¿Conoce alguna administración que pague al contado?
¿A que no?
¿A que todas las inversiones que se realizan en la mayoría de los casos son a través de préstamo, señoría, consellera?
Es así, es que por lo tanto no lo entiendo, realmente, que me hablen de presupuestos reales, con un reconocimiento expreso del conseller de hacienda, y de la vicepresidenta, y de todos, de que hay 1.
300 millones de euros inventados, yo, de verdad, oiga, ¿qué quiere que le diga?
Por favor, hombre, no se puede engañar así a la gente.
Bueno, a la gente no la engañan, ¿eh?
Porque claro, es que lo hizo el conseller.
Â«No, no, y estamos diciendo la verdad, nos lo hemos inventado, es una reivindicación.
Â» Ah, fenomenal.
¿Y por qué no han puesto 3.
500?
Y haríamos más inversiones.
¿O no?
¿O es que el día 1 de enero no tendremos 1.
300 millones de euros, señorías?
Seguramente nos va a pasar eso y vamos a tener problemas.

Bueno, ha sacado usted pecho en la gestión.
Muy bien.
Ha cogido el Patricova, lo ha sacado de un cajón y lo ha aprobado sin mover una coma.
Muy bien, consellera, enhorabuena.
Ha cambiado usted el nombre a la conselleria.
Muy bien, consellera, enhorabuena.
Y, además, cuando le pregunta por la T2 una compañera, dice: Â«La T2, ahí la tenemos.
Â» Muy bien, fenomenal.
¿Y?
¿Vamos a hacer algo o no, consellera?
Yo, créame que lamento mucho que estuviera empantanado el plan estatal.
No es que estuviera empantanado.
¿Sabe qué pasa?
Que todo eso hay que gestionarlo a lo largo del tiempo, y que nosotros en mayo perdimos las elecciones y entraron ustedes.
Claro, es que hay que gestionar.
No es que esté empantanado, es que las cosas tienen trámites.
Â«En mes y medio tuvimos que movernos.
Â» Oiga, pues si tarda usted mes y medio, pues haberse dado más prisa.
¿Yo qué quiere que le cuente?

Yo lamento, y se lo digo de verdad, y mi grupo lo lamenta, que la inversión en la conselleria baje, que el mantenimiento de carreteras baje.
Acabo presidente.
Que la inversión en ferrocarrils baje.
Que la inversión en vivienda baje.
Que la inversión en transportes terrestres baje.
Que las infraestructuras logísticas desaparezcan.
Que la gestión de la seguridad en infraestructuras viarias desparezca.
Con los 213 millones de euros al año, mi maestro dijo que íbamos a tardar cincuenta años en hacer el plan de infraestructuras estratégicas.
Usted se va a ir al siglo XXII, consellera, pero a finales del siglo XXII.
Lamento que el pacto del Titanic y el Consell pasen de usted, y que haga historia con el peor presupuesto de la Generalitat valenciana en la materia de su competencia.
Lamento también que esté eufórica;…

El senyor president:

Muchas gracias.

El senyor Castelló Sáez:

…si lo está, hágaselo mirar, por favor.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Castelló.

El senyor Castelló Sáez:

Gracias, presidente.

El senyor president:

Per acabar esta compareixença, senyora consellera, té vosté cinc minuts per a la rèplica.

La senyora consellera d'Habitatge, Obres Públiques i Vertebració del Territori:

Gràcies, senyor president.

Mire, senyor Castelló, sincerament, és que li torne.
.
.
(Veus) Sume, per favor, sume.
Sume, es que sume el capítulo VI y sume el capítulo VII y le saldrán los 185 millones de euros.
(Remors) Quiero decir… Senyor president.

El senyor president:

Home, està vosté al·ludint directament, senyora consellera.
Vinga.

La senyora consellera d'Habitatge, Obres Públiques i Vertebració del Territori:

Ací, vinga el crit, vull dir.
.
.
, bé.

Senyor Castelló, sume el pressupost, sume el pressupost i aleshores li eixiran.
.
.

El senyor president:

Señorías, quedan cinco minutos.

La senyora consellera d'Habitatge, Obres Públiques i Vertebració del Territori:

…els números, que estan ahí.

Mire, en comptabilitat i en matèria pressupostària vosté sap allò del quart trimestre que no existix i que això havia d'estar previst molt abans.
Per això hem anat a corre-cuita en un mes i mig a negociar amb el ministeri per a poder-ho incorporar perquè ho havien hagut de fer vostés, que no ho van fer, en termini; no ho van fer en termini, la negociació del pla estatal de vivenda.
I nosaltres ho hem hagut de fer en el minut de descompte, ¿sap per què?
, perquè en comptabilitat i en pressupostos el quart trimestre ja no es renegocia.
I vostés ho van deixar en un calaix.

Per això ho dic, senyor Castelló, com tantes coses, com el Patricova que estava en un calaix; doncs, sí, el Patricova aprovat.
I m'explicaran vostés un dia per què el tenien en un calaix, que també serà molt interessant saber eixa qüestió.

I, mire, en l'Eige, en l'Eige, doncs clar que estem continuant amb la reforma de vivendes i també estem pagant la fórmula 1, senyor Castelló.
Mire, és que està relacionat amb la vivenda fins i tot la fórmula 1, 100 milions d'euros que ha de pagar l'Eige, 60 en un crèdit que acabarem de pagar a l'any 2023; per a 2016, 100 milions d'euros, senyories.
Senyories, 100 milions d'euros de l'Eige per a pagar el crèdit de la fórmula 1, la que no ens havia de costar un euro a los valencianos.

I si açò vosté pensa que és el mètode alemany que cal pagar la fórmula 1 també amb el pressupost públic d'una administració pública doncs, sincerament, crec que les prioritats claríssimament no són les mateixes per molt que vosté s'encabote entre el govern antic del Partit Popular i el nou govern de progrés del pacte del botànic.

És revolucionari en matèria de vivenda, esta consellera va a continuar reivindicant -i continuarà reivindicant- com ha reivindicat en este pressupost perquè siga revolucionari i es multiplique la inversió en matèria d'habitatge.

I abans no li he contestat quan m'ha dit Â«¿qué hacen 5,9 millones de euros de pobreza energética?
Â», que la llum i l'aigua, ¿d'on es paga?
, ¡de la vivienda!
, ¡de la vivienda!
5,9 milions d'euros per a ajudar en matèria d'habitatge i per a lloguer social.
(Remors) No té precedents, no té precedents i està pactat amb la mesa de prevenció dels desnonaments.

En definitiva, senyories, dignifiquem la política d'habitatge, invertim en la reforma de vivenda, en el parc públic, en els cascs històrics, rehabilitació i regeneració urbana, la línia per a combatre la pobresa energètica i les ajudes al lloguer.
No té precedents.

En matèria de mobilitat anem a començar a planificar tot el desficaci que ens ha deixat l'antic govern de totes les concessions caducades, ¡que ja és gros açò!
, ¿eh?
, ¡que ja és gros!
Hem de començar a planificar i comencem ¡de zero!
I açò tindrà un temps però ahí estan els diners del pressupost per a planificar i per a millorar la connectivitat de les persones.

En matèria d'urbanisme, en matèria d'urbanisme comencem a planificar, i ahí estan els diners en el pressupost per a poder escometre tots els plans de caràcter supramunicipal que hem anunciat.
I ahí està blanc sobre negre.

Mire, tenim nous i grans reptes per a reinventar el futur, hem de substituir fórmules esgotades per respostes innovadores que transformen la cobdícia d'uns pocs en responsabilitat social.
Hem de reinventar-nos, i un vessant d'eixa reinvenció és la política de la rehabilitació.

I vullc acabar citant Le Corbusier, que va dir que en la ciutat radica gran part de la felicitat humana.

Doncs, esta conselleria i este govern estem disposats a fer-ho i ho aconseguirem.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora consellera.

I moltes gràcies a tots els grups parlamentaris, senyors diputats, per la correcció i la contundència del debat.

Anem a suspendre durant deu minuts per a despedir la consellera i rebre, en este cas, al conseller d'economia sostenible.

(Se suspén la reunió durant uns minuts)

El senyor president:

Senyors diputats, senyories, anem a continuar amb esta Comissió d'Economia, Pressupostos i Hisenda, en este cas amb la compareixença del conseller d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball.

Siga vosté benvingut a esta sa casa i, com ja li he comentat, té vosté trenta minuts per a esta primera intervenció.

Compareixença del conseller d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball, senyor Rafael Climent González, per a informar sobre el Projecte de llei de pressupostos de La Generalitat per a l'exercici 2016 pel que fa a la seua conselleria

El senyor conseller d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball:

Moltes gràcies, president.

Molt bon dia, diputats, diputades.

Anem a vore si no ho fem massa llarg i no cansem, perquè sé que porten un ritme, ¿no?
, però bé, és inevitable i, almenys, anem a intentar posar damunt de la taula quins són els números i els objectius de la conselleria o del pressupost per a 2016.

Dir que els objectius fonamentals de la conselleria, en aquest pressupost, és una aposta decidida pel suport als autònoms, a les cooperatives, a les microempreses, pimes i emprenedorisme; així com a la reindustrialització dels nostres sectors tradicionals; d'impuls dels sectors i activitats emergents; una indústria competitiva, ecològica i internacionalitzada; l'eficiència energètica i les energies renovables; la innovació; un model de comerç equilibrat que done suport al comerç de proximitat i revitalitze el centre de les ciutats, amb l'objectiu d'afavorir les condicions per a la creació d'ocupació de qualitat, la reducció de la desocupació i el creiximent econòmic al nostre territori.

Dir que la conselleria, en sensu stricto, presenta un pressupost de 337.
020.
660 euros.
És a dir, això representa 19 milions -19.
710.
000 euros- més que el pressupost de 2015.
I a nivell percentual estem parlant d'un 6,21% més que el pressupost de 2015.

Dir que, pràcticament, tots els programes pressupostaris experimenten un creixement, a excepció del 615.
10, que diu planificació i previsió econòmica, que baixa aproximadament en 20.
430.
000 euros.
Però això està claríssim que ve motivat pel Decret llei 5/2015, de 4 de setembre, del Consell, que passen de la direcció d'economia, emprenedoria i cooperativisme -i, per tant, Ivace- a l'Institut Valencià de Finances.
És a dir, ahí n'hi havien en el 2015 quasi 25 milions; aleshores, eixa és la partida que es reduïx.
Per tant, eixa mateixa partida, allò que va a l'Ivace, que després ho diré, també té un increment.
Per tant, pràcticament la totalitat quasi de les partides augmenten.

Els programes que més augmenten les seues consignacions de crèdit són els de Servof, política industrial, energia i promoció d'emprenedors, programes clarament compromesos amb la millora del model productiu.

I ho vull ressaltar, el pressupost de la conselleria es dirigix fonamentalment a atendre dos grans objectius estratègics: afavorir les condicions per a la creació d'ocupació de qualitat i la reducció de la desocupació i, per una altra banda, l'impuls del creixement econòmic sobre la base de desenvolupament econòmic sostenible.

I anem a passar a cadascuna de les direccions generals.
La Direcció General d'Economia, Emprenedoria i Cooperativisme compta amb un pressupost d'11.
710.
000 euros, i aquest el dividim en tres programes pressupostaris.

El primer, el programa 551.
10, elaboració i difusió estadística, dotat amb 1.
920.
000 euros, és a dir, un 8,2% més que en 2015.
I entre els principals objectius d'aquest cal destacar l'elaboració i tramitació de l'avantprojecte del Pla valencià d'estadística 2017-2020.

El programa 615.
10, planificació i previsió econòmica, disposa de 4.
850.
000 euros, és a dir, un 81,2% menys que en 2015 per allò que acabe de comentar, és a dir, pel decret en el qual certes competències passen a l'IVF.

En aquest programa cal destacar la seua tasca en l'elaboració d'informes econòmics sobre la conjuntura econòmica valenciana, així com l'impuls i el seguiment de la planificació de la política econòmica, com la novetat de l'elaboració i coordinació del pla estratègic 2016-2020 de desenvolupament sostenible i competitivitat de la comunitat.

Així mateix, cal destacar la posada en marxa de dos noves línies pressupostàries destinades, una d'elles, a la promoció de l'economia sostenible, amb un milió i mig d'euros i, una altra, al finançament de projectes d'economia social, línia nominativa de transferència de capital a l'IVF, dotada amb dos milions d'euros, en el capítol VII per a finançar projectes d'economia social.

I, finalment, el programa 322.
55, de promoció d'emprenedors, cooperativisme i economia social, dotat amb 4.
950.
000 euros, és a dir, un 6,4% més que en 2015, i que té com a objectiu impulsar la cultura de l'emprenedoria sostenible al nostre territori, afavorint l'esperit empresarial, l'autoocupació, així com el foment del cooperativisme i l'economia social.

Per a fomentar el cooperativisme potenciarem la cooperació i el paper del Consell Valencià del Cooperativisme, impulsarem la creació d'empreses cooperatives i societats anònimes laborals i afavorirem els mecanismes de cooperació i d'integració entre elles.

Per a 2016, comptem amb les transferències corrents del programa de suport a l'economia social, dotat amb 1.
780.
000 euros, i amb una nova línia d'ajudes dirigida a afavorir la constitució de noves empreses d'economia social, dotada amb 200.
000 euros.

I vull ressaltar un aspecte que per a nosaltres és molt important i que sembla que fins ara havia estat molt oblidat: anem a digitalitzar el registre de cooperatives, de manera que el cooperativisme no estiga penalitzat en les seues gestions.
Ací he de dir que aixina com una societat anònima pràcticament en el transcurs d'un mes es podien tindre tots els papers, els d'una cooperativa podíem tardar cinc, sis, set o més mesos, i simplement per no tindre açò mínimament controlat o digitalitzat.
I açò ho farem amb col·laboració amb la Direcció General de Tecnologies de la Informació i de les Comunicacions, de forma que es digitalitzen tant els expedients existents com els procediments administratius.

En la Direcció General de Treball i Benestar Laboral, hem de dir que comptem amb un pressupost de 23.
440.
000 euros.
Dir que d'ella depén el programa 315.
10, condicions de treball i administració de les relacions laborals, on cal ressaltar que per a fomentar el treball autònom, posa en marxa en 2016 una nova línia d'ajudes al capítol IV, dotada amb un milió d'euros.

La direcció general també actua en matèria de prevenció de la sinistralitat laboral i promoció de la seguretat i salut en el treball, en col·laboració amb l'Institut Valencià de Seguretat i Salut en el Treball -Invassat-, que compta amb un pressupost per a 2016 de 10.
590.
000 euros.

Per a la prevenció de la sinistralitat laboral i la promoció de la seguretat i salut en el treball tenim previst portar a terme el pla d'acció contra els riscs laborals.

Amb mitjans propis, l'Invassat va a dur, o anem a dur endavant, les iniciatives següents: anem a elaborar un codi ètic intern, que desprès es podrà extrapolar a les empreses per a fomentar un clima de benestar laboral; anem a aprovar el pla de prevenció de la Generalitat valenciana, el qual porta sense vigència i, per tant, incomplint-se més de vint anys, i el qual s'aplicarà a 2.
292 centres de treball de la Generalitat valenciana i organismes autònoms.

Així mateix, a partir de 2016, totes les empreses que hagen sofert algun tipus d'accident de treball rebran un informe individualitzat de sinistralitat, mitjançant procediments telemàtics.
També, anem a continuar amb el projecte Nanodesk, per a la promoció de l'aplicació de la nanotecnologia i l'ús segur de nanomaterials en el sector del plàstic.

Com he dit abans, un objectiu bàsic d'esta conselleria és afavorir les condicions per a la creació d'ocupació de qualitat i la reducció de la desocupació.

Per això, el Servei Valencià d'Ocupació i Formació -Servof- compta en 2016 amb un pressupost total de 299 milions d'euros, que representa un increment de quasi 41 milions d'euros, concretament 40.
850.
000 euros, i això suposa un creiximent respecte a l'exercici 2015 d'un 15,82%.

Però no és tan sols l'aspecte quantitatiu el rellevant, també vull posar en valor la gestió que s'està fent per poder finançar-nos amb el fons social europeu, xifra que posarem.
.
.
, o que tenim en el pressupost de 57 milions d'euros.

Dir-los que el Servof compta amb tres programes pressupostaris, els quals experimenten creixements molt significatius en 2016.

El programa 322.
52, formació i qualificació professional, està dotat amb 154 milions d'euros, el que suposa 20.
700.
000 euros més que en 2015, és a dir, un 16% més.
I cal destacar d'aquest programa: la formació professional per a l'ocupació, que comptarà amb 61 milions i mig, és a dir, cinc milions més que en 2015; accions formatives dirigides als jóvens del programa de garantia social, amb 28.
250.
000 euros, dels quals 19.
200.
000 els gastarem en accions formatives en alternança amb l'ocupació; els programes mixtos d'ocupació-formació, dotats amb 22.
400.
000 euros; els programes dirigits a millores de la qualificació i la inserció dels col·lectius amb dificultats d'inserció en el mercat laboral, amb 9.
800.
000 euros, i la formació professional a la mesura de les empreses, amb 600.
000 euros.

Amb aquests recursos es podran posar en marxa: 1.
470 accions formatives dirigides a ocupats i 1.
615, a aturats; formar a prop de quaranta-cinc mil alumnes, i disposar de 377 experts docents realitzant labors formatives en els nostres centres Servof de formació.

El programa de foment d'ocupació, 322.
51, compta amb 74.
550.
000 euros, un 19,02% més que en 2015 -11.
900.
000 euros més.

I volem destacar d'aquest programa: el foment de l'emprenedoria social i innovador, amb 3.
900.
000 euros; la línia de foment de l'ocupació de persones amb discapacitat i inclusió social, dotada amb 21.
300.
000 euros; el foment d'ocupació per a joves, que compta amb 16.
220.
000 euros per a recolzar la contractació de jóvens menors de trenta anys, i la línia ocupació pública i desenvolupament local, que augmenta el seu pressupost des dels 11 milions i mig que teníem en 2015 a 17.
250.
000 euros que tindrem en el 2016, la qual cosa representa un 49% més, el que permetrà secundar les 500 agències de desenvolupament local, ajudar a la contractació dels col·lectius en dificultats i posar en marxa els pactes territorials per l'ocupació.

Resulta destacable la posada en marxa en 2016 d'una nova línia dotada amb 11.
200.
000 euros, destinada a fomentar l'ocupació de qualitat amb perspectiva de gènere.

I, finalment, el programa d'inserció laboral, 322.
54, que disposa de 55.
850.
000 euros, 9,2 milions d'euros més que en 2015, la qual cosa representa un augment del 19,61%, i es pretén millorar de forma destacada el nivell d'intermediació laboral del Servof.

S'intensificaran els itineraris individualitzats d'inserció -nou milions d'euros de dotació-, tant per a jóvens, com per a demandants d'ocupació en general i, especialment, per als col·lectius desafavorits, estant previst realitzar en 2016 més de quaranta mil itineraris i més de tres-centes mil accions d'orientació.

I encara que em repetisca, perquè tornaré a repetir algunes de les xifres, vull deixar clara la nova estratègia del Servof basada en els següents punts:

Primer.
Impuls definitiu del programa de garantia juvenil, que compta amb 46 milions.
Formació, 32.
600.
000 euros.
Foment de l'ocupació, 7 milions.
Inserció i orientació laboral, 6.
200.
000 euros.
I assistència i difusió, 0,5 milió d'euros.

Recuperació de la perspectiva de gènere i l'adopció de mesures orientades a la conciliació familiar i laboral.
Com he dit abans, 11.
200.
000 euros.
Aposta per la dimensió territorial, i vull repetir-me, ADL, 7.
200.
000 euros.
Pactes territorials, 3 milions.
Ocupació social, 7 milions d'euros.

Reforçament de les activitats formatives del centres Servof de formació amb el recurs d'experts docents.
Recuperació de la participació i el diàleg amb els agents socials en totes les polítiques actives d'ocupació.
Reforçament de la dotació de personal orientador amb la contractació de 120 orientadors: 55 per a garantia juvenil, 65 a càrrec del programa operatiu regional per a persones amb risc d'exclusió social i demandants d'ocupació preferent, realment bàsicament majors de quaranta-cinc anys.
Impuls de la inserció laboral dels col·lectius més vulnerables i l'avaluació de les polítiques actives d'ocupació.

També, i degut a la gravetat de l'ocupació juvenil, en aquestos moments un 44,2% de l'atur són jóvens menors de vint-i-cinc anys; volem posar en marxa el Pla integral de formació i ocupació per a jóvens 2016-2018, Avalem Joves.
És una aposta central i integrada per a generar noves oportunitats d'ocupació i formació per a joves, afavorir l'aportació de talent dels joves a les pimes i al tercer sector i facilitar el retorn del jóvens.

Els seus destinataris són els jóvens menors de trenta anys i en situació de desocupació i que complisquen els requisits i estiguen inscrits en el fitxer del sistema nacional de garantia juvenil.

El pla arreplega accions d'acollida, orientació laboral per mitjà accions d'orientació i tutories, tallers d'habilitats bàsiques i transversals, accions formatives, ajudes a la contractació i mesures afavoridores de la inserció laboral.

En resum, les distintes actuacions previstes d'Avalem Joves s'estima que poden arribar a més de huitanta-tres mil beneficiaris, comptant amb un pressupost de quasi dos-cents milions d'euros per al període 2016-2018.
Ja he dit concretament que 46.
300.
000 euros són per a 2016.
I el que sí que vull ressaltar és que anem a engegar-ho des de la màxima participació, fins i tot de Les Corts.

Una vegada examinats els pressupostos i actuacions en matèria de treball, economia i ocupació, hem de referir-nos ara a les polítiques sectorials, començant per la política industrial.

En este sentit, la Direcció General d'Indústria i Energia gestiona el programa 722.
20, política industrial, dotat amb un pressupost de 80.
390.
000 euros.
És a dir, 9.
310.
000 euros més que en 2015, i això representa un augment del 13,1%, el que queda evident i demostra la importància que confereix aquest govern a l'economia productiva.

L'objectiu fonamental per a 2016 és impulsar el creixement i la generació d'ocupació sostenible a través del suport a les xicotetes i mitjanes empreses, els processos de reindustrialització, a la innovació i a l'emprenedoria.

El coneixement, la innovació i la internacionalització són els elements clau per a la millora de la competitivitat de les empreses.
Impulsarem plans d'acció en matèria d'indústria concrets i reals, adaptats al nostre teixit empresarial de pimes i al procés de reindustrialització que vol dur endavant el Consell, que comptarà amb una línia pressupostària específica dotada amb 12.
900.
000 euros.
Aquesta línia anirà destinada a la millora de la competitivitat i de la sostenibilitat dels sectors industrials.

És voluntat de la conselleria revisar les ajudes, analitzant i definint un pla estratègic a curt i mitjà termini dins dels objectius de la Unió Europea.
De cara a esta definició de les ajudes, es tindrà en compte que les pimes siguen el principal beneficiari i objectiu de les futures convocatòries que es publiquen.

Per això, els instruments de les convocatòries s'alinearan amb els objectius telemàtics previstos en el programa operatiu 2014-2020, prioritzant aspectes relatius a la cooperació, l'impacte social i econòmic de les ajudes.
Les futures convocatòries d'ajudes respectaran l'adequació de les nostres mesures amb els àmbits d'elegibilitat previstos en el programa operatiu, a fi d'assegurar els màxims retorns dels fons aplicats i evitar possibles descertificacions.

En 2016 es tornarà a reprendre la fórmula de suport basada en les subvencions a fons perdut, però amb major èmfasi en el control, seguiment i impacte dels resultats en la societat, l'economia, la sostenibilitat i el medi ambient.

La promoció de la innovació i de l'R+D+I es desenrotlla des de la Direcció General d'Indústria i Energia, a través de l'Institut Valencià de Competitivitat Empresarial -Ivace- que compta amb un pressupost de 83.
860.
000 euros.

El suport als projectes d'R+D+I empresarial a través de l'Ivace Innovació compta amb 20.
420.
000 euros per a destinar a ajudes que es dirigiran prioritàriament a les pimes, alineant-se els instruments i temàtiques de les convocatòries als objectius temàtics del programa operatiu 2014-2020.

En el marc del pla d'R+D Empresarial, dotat amb 7 milions d'euros, les actuacions de suport als projectes empresarials s'articularan a través de diferents instruments dirigits a donar suport a la certificació de projectes d'R+D, els projectes d'R+D individuals de pimes o en cooperació, la participació en projectes europeus Horitzó 2020 i a la contractació de recursos humans del programa Expande.

Per la seua banda, dins del Pla d'innovació empresarial, que compta amb 11.
860.
000 euros, les actuacions s'articularan al voltant de la innovació de producte o procés, l'accés als serveis avançats d'innovació empresarial i als plans de modernització global.

En l'àmbit de l'emprenedoria innovadora i diversificació empresarial es contempla el suport als projectes d'emprenedoria innovadora i de base tecnològica amb 1.
520.
000 euros.

En relació amb els instituts tecnològics hem de dir que han de ser un instrument de primera magnitud per al desenvolupament de les polítiques de foment de la innovació en favor dels sistemes productius valencians.
I el pressupost de 2016 per a estos és de 23 milions d'euros i mig.
23 milions d'euros sense comptar l'import destinat a finançar els costos d'integració de centres; i els dels CEEI -Centres Europeus d'Empreses i Innovació- la suma pressupostària és de 2 milions d'euros.

La política industrial ha d'anar unida necessàriament a una nova generació de model energètic; la millora del model productiu que s'ha de recolzar en un canvi de model energètic que siga sostenible i capaç de compatibilitzar el progrés i la preservació del nostre entorn.

L'elevada despesa energètica és una llosa per a la nostra economia, ens empobreix i resta competitivitat a les nostres empreses i processos productius.
Hem de reduir esta despesa tant com siga possible a través de l'aprofitament dels recursos autòctons i d'incrementar l'eficiència energètica.
Amb aquesta finalitat es compta amb una línia pressupostària d'1.
600.
000 euros per a impulsar l'ús de les fonts d'energia renovable i dels biocarburants.

Pels notables beneficis que genera l'autoconsum energètic rebrà suport prioritari de l'Agenda Energètica de la conselleria, malgrat les traves que està posant el govern central, on es penalitza aquesta de manera incomprensible amb el recent Reial decret 900/2015, de 9 d'octubre.
Des de l'Ivace anem a promoure l'autoconsum amb les següents actuacions: programa de sensibilització i difusió de les energies renovables, 300.
000 euros; projectes pilot de construcció d'instal·lacions d'autoconsum en edificis de la Generalitat valenciana, 500.
000 d'euros; línia d'ajudes a l'autoconsum energètic, 700.
000 euros.

L'estalvi i l'eficiència energètica seran claus en tots els sectors econòmics, així com en la rehabilitació d'edificis: pla Renove de finestres i calderes.
Per això, redactarem un pla d'acció d'eficiència energètica per a la indústria, que comptaran amb una línia pressupostària dotada amb 4.
800.
000 euros.
Així mateix, en 2016 posarem en marxa un programa d'auditories energètiques en les pimes.

Per a portar avant totes estes actuacions, la Direcció General d'Indústria i Energia, i mitjançant el programa 731.
10, energia, disposa de 12.
370.
000 euros, és a dir, 1.
190.
000 euros més que l'any passat, la qual cosa representa un creixement del 10,6%, xifra elevada que reflecteix clarament l'aposta d'este govern per l'impuls d'un model energètic i sostenible per al nostre territori.

L'exportació i la internacionalització de les nostres empreses és per a la conselleria un pilar fonamental per a la economia valenciana, per això la Direcció General d'Internacionalització, a través del programa 762.
10, comerç exterior, dotat amb 13.
930.
000 milions, aposta decididament per aconseguir que un número cada vegada més gran de pimes valencianes s'encaminen a la internacionalització dels seus processos productius i a l'ampliació de nous mercats.
Però vull destacar que per primera vegada anem a finançar-nos amb fons europeus Feder i fons socials europeus amb més de cinc milions d'euros, és a dir, un 36% del total del pressupost.

Per a això, en 2016 impulsarem i consolidarem les nostres oficines exteriors per mitjà d'un sistema mixt, amb personal propi en els principals mercats estratègics i contractacions puntuals -antenes- en la resta de mercats, tenint com a objectiu aconseguir mínimament, el més aviat possible, una xarxa de 35 delegacions i antenes en tot el món.

Impulsarem la formació i professionalització en matèria d'internacionalització, formant els nostres jóvens en departaments d'exportació de les empreses a través de beques d'internacionalització.
Passarem de 30 en 2015 a 70 en 2016.

Donarem suport als plans d'internacionalització de les pimes valencianes, incloent-hi la contractació de personal expert, per al que es comptarà amb una nova orde d'ajudes dotada amb 5 milions d'euros, que gestionarà l'Ivace Internacionalització.

I mantindrem la línia de préstecs a cost zero als plans d'internacionalització de les nostres empreses, amb 0,5 milions d'euros.

I per a acabar d'exposar els pressupostos de 2016 de la conselleria, vaig a referir-me a comerç i consum, àrees gestionades per la Direcció General de Comerç i Consum, que compta per a això amb dos programes pressupostaris:

El 443.
10, protecció dels consumidors i qualitat de béns i serveis, dotat amb 4.
940.
000 euros, que creix un 2% respecte al any anterior, i té com a objectiu fomentar la cultura d'un consum responsable, l'associacionisme en matèria de consum, impulsar la concertació, l'acord i la mediació entre representants dels consumidors i usuaris, i continuar avançant en el seguiment i control de mercats.

I el programa 761.
10, ordenació i promoció comercial, que està dotat en 42.
800.
000 euros, i que té un creixement del 6,3%, que va a mantenir les seues línies d'actuació, però amb uns objectius concrets, com són recolzament explícit al comerç de proximitat i sostenible, potenciació dels programes de cooperació participativa entre pimes comercials i artesans per a la promoció d'àrees comercials urbanes, accions de millora de l'equilibri territorial.

En definitiva, i per acabar, amb el pressupost de 2016, el nostre objectiu és ajudar a la millora del model productiu del nostre territori i, per tant, voldríem fer destacable algunes de les xifres que ja hem anomenat.

Primer, dir que el pressupost de la conselleria té un augment, respecte al de 2015, de 6,21%.
Segon, dir clarament que marquem les línies ja d'una aposta per la reindustrialització amb un creixement en política industrial d'un 13,1%.
Creiem que l'eficiència energètica i les energies renovables han de ser el futur per a guanyar en productivitat.
Aleshores, també apostem una pujada respecte a 2015 d'un 10,6%.
I reforcem les polítiques actives d'ocupació amb un increment d'un 15,8%.
Pensem que són línies que poden començar a anar millorant el dia a dia de tots els que vivim en aquest territori.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor conseller.

Per a iniciar els torns d'intervencions per part dels grups parlamentaris, en este cas per part del Grup Parlamentari Podem, té la paraula l'il·lustre diputat senyor David Torres.

El senyor Torres García:

Moltes gràcies, senyor president.

Gràcies, honorable conseller, per l'explicació que ens ha fet, sobretot per desglossar un poc més eixos pressupostos i incidir en quines seran les línies generals d'aquest pressupost per a l'any 2016.
Sé que sembla un poc repetitiu però, des del nostre punt de vista i crec que és compartit amb la resta de grups d'aquesta cambra, la construcció d'un nou model productiu és un dels factors claus d'èxit per l'assoliment d'un entorn econòmic sostenible, respectuós amb el medi ambient i capaç de generar un creixement econòmic que garantisca el nostre estat de benestar.

Alguns dels pilars bàsics a desenvolupar en la consecució d'aquest objectiu, com la reindustrialització, el desenvolupament de l'eficiència energètica, la consecució d'un model de comerç equilibrat, la recuperació pública de la xarxa d'instituts tecnològics, el suport específic al cooperativisme i l'economia social, el foment de noves empreses i la seua incidència sobre la creació d'ocupació de qualitat, la internacionalització de les nostre pimes podran ser viables amb l'ajuda i a través de l'impuls dels programes continguts en els pressupostos de la seva conselleria.

Uns pressupostos, des d'una visió general i vosté ja ha fet referència, tenen un creixement del 6,21%, que al nostre paréixer no sembla coherent amb la gran aposta anunciada per l'actual govern, sobretot en relació al que és el canvi de model productiu.
És un increment de poc més de dènou milions d'euros en valor absolut.

I, si tenim en compte la gestió del govern anterior, que no havia deixat indiferent la nostra indústria, l'energia i l'R+D+I sinó que més aviat les havien perjudicat ostensiblement, no sembla que vaja a produir-se amb aquest increment pressupostari un canvi important que impulse aquests sectors als nivells desitjats per nosaltres i entenc que també desitjats per vostés.
Però, bé, sobretot, clar, si estem buscant eixe assoliment del 20% del PIB autonòmic en el cas de la indústria, evidentment, necessitarem un esforç major, sent conscients de la situació que vivim, però és important que ho reflectim.

En principi, la productivitat hauria de ser, amb aquest objectiu de canvi de model, un objectiu a perseguir per tots, tant en l'àmbit privat com en el públic i especialment en la Generalitat valenciana que d'aquesta manera no comença, pensem, amb bon peu tant que necessita incrementar en un 5,4% les despeses de personal per a suportar un increment general del pressupost de tan sols un 6,21% i quasi un 60% d'aquest pressupost està destinat a transferències corrents.

No obstant açò celebrem l'augment en les inversions reals, sobretot en una partida pressupostària d'un poc més de quatre-cents milions d'euros amb destinació majoritària a la realització d'estudis, assistències tècniques, desenvolupament tecnològic i web, fonamentalment en l'àrea del cooperativisme i de l'economia social, que considerem que és un dels sectors fonamental dintre de l'economia en el nostre territori.

Quant a emprenedoria i creació d'ocupació, quant al desglossament per programes l'aposta és clara en matèria d'ocupació, un increment del 25,41% en la partida del Servei Valencià d'Ocupació i Formació; són 141 milions d'euros destinats íntegrament a finançar les operacions corrents i de capital del Servof.

No obstant açò, l'aportació no condicionada de La Generalitat solament suposa un 61 milions d'aquests 141 milions, depenent fonamentalment del fons social europeu per a l'obtenció de la resta de recursos.
I esperem i confiem en una major diligència en la gestió d'aquests recursos europeus, de la qual hem constatat ja evidents deficiències en èpoques passades, i subvencions que podíem haver aprofitat i que s'han desaprofitat segons els informes que hem rebut de la seua conselleria.
En cas contrari, pensem que aquesta potent línia de treball podria convertir-se en un absolut despropòsit si no som diligents amb eixes ajudes que ens poden arribar del fons social europeu.

Som partidaris, evidentment, de les polítiques actives d'ocupació, encara que no hem d'oblidar que la sola dotació de recursos no garantix els resultats si no es produïx una vertadera connexió entre l'oferta i la demanda laboral, tant a nivell quantitatiu com qualitatiu.
I no servirà de res formar a les persones aturades si no és en aquelles ocupacions que pertanyen a sectors en creixement.

Per tant, eixes línies que vosté ha anunciat espere que vagen dirigides a aquells sectors que, com vosté ja ha exposat diverses vegades, són fonamentals per al desenvolupament de la nostra economia.

Quant a la reindustrialització menys clara queda l'aposta de la conselleria per a la política industrial amb un increment de 13,09%, que equival a uns huitanta milions d'euros en valor absolut, que queden encara molt lluny dels quasi cent trenta-quatre milions de pressupost de 2012.
Ahí haurem d'anar fent uns esforços majors, encara que amb resultats que ja coneixíem amb els pressupostos majors que havien tingut anteriorment.
Però sí que considerem que caldria fer una major inversió.

I, en aquest sentit, ens crida l'atenció la dotació per a l'Ivace, no per la seua reducció del 21% que, bé, ja sabem que en gran part és deguda a la desaparició dels actius financers, que estaran en l'Institut Valencià de Finances, sinó per la dotació final en transferències corrents i de capital que encara experimenten un creixement notable de quasi vint milions d'euros.
Que, a pesar d'experimentar eixe augment, queden encara molt per davall dels pressupostos de 2012.
Aleshores són dos qüestions, que bé que necessiten d'un creixement important i que nosaltres, bé, defensarem que es faça un esforç.

Ens agradaria recalcar sobretot el suport específic al cooperativisme, l'economia social.
També hem quedat sorpresos per la indiferència que mostra aquests pressupostos en la promoció de l'emprenedoria, en el cooperativisme i l'economia social, amb un increment del 6,42% que va destinat exclusivament a despeses de personal i inversió en el desenvolupament web, en registre telemàtic, que ens pareix una ferramenta fonamental i a més és una reivindicació històrica del sector cooperatiu.
Però sincerament esperàvem una aposta més decidida per aquest sector que s'ha mostrat altament resistent sobre totes les crisis i que açò ha conservat els seus nivell d'ocupació i que figura com a un objectiu expressat en el punt 4 de l'Acord del Botànic sobre el nou model productiu.

Quant a l'eficiència energètica, bé, pensem que en general tots els pressupostos pareixen un poquet tímids en l'augment.
Però, bé, també l'eficiència energètica amb eixe 10,6% en el programa d'energia, especialment referent als plans d'acció en matèria d'estalvi i eficiència energètica, dotat escassament amb un milió d'euros.
Com vosté sap l'energia representa una partida molt important en el compte de resultats de les empreses, en la fabricació i especialment en els sector presents en el nostre teixit productiu.

I les ajudes a la millora dels processos i instal·lacions que tinguen en projecte en l'eficiència energètica deriva directament en la millora de la rendibilitat de les empreses i impacta positivament en el producte interior brut i en la potencial reinvenció dels beneficis i creació de llocs de treball.

I, per últim, m'agradaria fer referència al model equilibrat de comerç que considerem que, respecte al programa d'ordenació i promoció comercial, també té un caràcter en aquest cas considerem que continuista amb un increment general d'1,99%.
I esperem que les elevades dotacions a la Fira Mostrari Internacional i Fira València per a finançar els seus plans de modernització vagen aparellats amb els plans per a la seua viabilitat, que tant hem discutit ja en els diferents plenaris i en la qual aquesta modernització pot jugar, evidentment, un paper decisiu.

En matèria de comerç, l'associacionisme i la innovació són per a nosaltres, i considerem que també per a la nova conselleria, pel que vostés ens han explicat diverses vegades, de vital importància i ens semblen de poca consideració les dotacions per a les principals associacions de comerç contemplades en aquest pressupost com per al foment de la innovació específica per al nostre model de comerç.

En tot cas, considerem que sí que és un pressupost que busca un canvi en el que ha sigut la política quant als sectors productius en aquesta Comunitat Valenciana.
Entenem les dificultats i l'herència passada.
Però sí que considerem que deuríem de fer un esforç majoritari, nosaltres el reclamarem en aquesta conselleria.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Torres.

(Inoïble) .
.
.
té la paraula pel Grup Parlamentari Ciudadanos, el senyor Woodward.

El senyor Woodward Poch:

Buenos días, señor presidente.

Espero que hoy no tenga que hablarle otra vez de empleo, como hemos hecho en los plenos, pero un poquito hay.
(Rient)

La presentación del presupuesto de su conselleria nos marca como principal objetivo para 2016 favorecer la creación de empleo y el crecimiento económico sostenible de la comunidad, apoyando a las empresas, apostando por las medidas que favorecen la industria, el comercio de proximidad, la innovación, la eficiencia, el ahorro energético, el autoconsumo y el impulso de las energías renovables, así como la internacionalización y el apoyo a los emprendedores, tal como nos ha venido explicando.

Se persigue el avance hacia un nuevo modelo de desarrollo económico sostenible, basado en el conocimiento, la investigación, la innovación, articulado sobre la base de sostenibilidad, tanto en la esfera social como en la económica, medioambiental y que genere empleo abundante y de calidad.
Todo esto viene reflejado en los presupuestos.

Una apuesta clara para el apoyo a los autónomos, microempresas, pymes, reindustrialización de nuestros sectores tradicionales, impulso de los sectores y actividades emergentes; una industria competitiva, creciente, ecológico e internacionalizada; eficiencia energética, energías renovables.
Un modelo de comercio equilibrado que dé soporte al comercio de proximidad y revitalice el centro de las ciudades.

Estamos hablando de un presupuesto total de 337 millones de euros, lo que supone con ello una prioridad al impulso de las políticas de reindustrialización e innovación.
Pasamos de un presupuesto el año anterior de 317 millones a 337, un 6,21%, como usted indica, que traducido en cifras son 19,71 millones más de presupuesto.

Ahora bien, de ese presupuesto casi un 10%, exactamente un 7,3% de esos 19 millones, se lo lleva el incremento en gasto de personal que aumenta exactamente 1.
045.
000 euros.

Como ya nos ha dicho, el incremento también hubiera sido mayor en esa conselleria si se hubieran mantenido los 22 millones que se traspasan del Ivace al IVF, pero no es menos cierto que tiene que dar gracias a la inyección de los fondos europeos para poder llevar a cabo sus programas ya que, de caso contrario, si no estuvieran los fondos europeos, estaríamos hablando de una conselleria que disminuye su presupuesto con respecto al año anterior.
Y dada la importancia que tiene la misma para, como usted bien dice, ser la conselleria de un nuevo modelo de desarrollo económico sostenible, nos tememos que vamos a tener que esperar a un futuro para que esto se produzca.

Entendemos que son unos presupuestos insuficientes para esta conselleria.
Y, analizando los ejes en los que basa su conselleria, le paso a apuntar.
La internacionalización, por ejemplo.
Todos sabemos, y usted lo ha dicho también, la importancia y el peso que tiene para toda nuestra economía y para nuestras empresas el comercio exterior.
Aunque mantienen las líneas del presupuesto pasado, hay importante trasvase monetario entre ellas.
Y entendemos que es negativo, reduciendo en cinco millones de euros el importe que beneficiaba, directamente, a las instituciones y empresas.
Ver las líneas de los programas.

A su vez, la línea Ivace Internacional, cuya finalidad es el desarrollo de medidas de apoyo a la internacionalización desde el punto de vista financiero y de formación, mantiene su importe de los presupuestos pasados, gracias a los fondos europeos, con una partida de un millón y medio.

No vemos ninguna mejora en esta partida de comercio exterior, con respecto a la del año pasado.

Los emprendedores.
No entendemos que se elimine la línea de fomento del emprendimiento en ámbitos internacionales para jóvenes, que en el anterior presupuesto tenía una partida de 100.
000.
Tal vez esté reflejada en otro programa y me lo podría aclarar.

En el programa de emprendedores observamos solamente un incremento en gasto de personal.
Y sí que es verdad que, como ha remarcado usted, hay una inversión en gestión telemática de registros de la economía social, por 235.
000 euros, que será muy bienvenida.

La política industrial, destaca un incremento en 90.
000 euros en compra de bienes y servicios, concretamente en la partida de trabajos realizados por otras empresas.
Aunque sea una partida ínfima, pero son 90.
000 euros.
Y no veo un detalle para esto, y me gustaría saber.

Destacamos un incremento en los fondos Feder, concretamente el programa fondo operativo 2014-2020 pasa de 14.
753.
000 a 29.
726, y es gracias a estos fondos europeos, Feder, que puede traspasar 12.
900.
000 euros para crear una nueva línea en planes de acción de materia industria, pero queda menguada la anterior en cuatro millones de euros.

La eficiencia energética y energías renovables.
Aquí se incrementan los fondos europeos en 630.
000 euros.
Y aplaudimos, es verdad, la aparición de una nueva línea, por un millón de euros, para los planes de acción de ahorro y eficiencia energética.

Protección a los consumidores.
El incremento que se registra es prácticamente en personal.

La potenciación del comercio de proximidad.
Intuimos que esta partida se refleja en el programa de ordenación y promoción comercial.
Pero no acabamos de ver ninguna mejora con respecto al presupuesto del ejercicio anterior.
No sé si el comercio de proximidad nos referimos a la feria de Valencia, en una partida que, con cuatro programas, asciende a 32.
937.
000 euros.

Y, por último, refiriéndome al Servef, con una partida que su conselleria dota con 141 millones de euros.
De nuevo se incrementa, gracias a los fondos europeos, con 28 millones de euros.

En detalle de las líneas, vemos que hay una dotación de 3.
900.
000 euros, que es la línea de emprendimiento social e innovador.
En el pasado pleno del 28 de octubre presentaban como una enmienda que iba destinada a autónomos.
Pero aquí, en la línea, ya vemos que también es autónomos y empresas.

Hay otra línea con dotación de 11.
200.
000 euros, que la denominan línea de empleo de calidad, con perspectivas de género.
Pero, en su descripción, entre otros es transformar contratos temporales en indefinidos y para trabajadores que anticipen su jubilación para favorecer la contratación de un desempleado.

No enumero todos los programas, pero echo en falta incentivos para las madres autónomas, como se había solicitado en los plenos; también, planes específicos de empleo para personas entre cuarenta y cinco y sesenta años, que no se pueden reincorporar al trabajo tras los masivos ERE producidos en las empresas por la reforma laboral que han sufrido estas personas.

Y sí, como… Hemos leído y estudiado detenidamente el contenido de su presupuesto, tanto las cifras como las explicaciones.
Pero, sinceramente, y espero equivocarnos, ya que confiamos mucho en su gestión, sobre todo en los escasos recursos que tiene esta conselleria, y por el detalle de los programas y su contenido que nos ha detallado… Y pensamos y esperemos que, con la fiscalización que le vamos a hacer y seguimiento exhaustivo, no sea más de lo mismo que hemos visto hasta ahora, en los anteriores años de gobierno del PP y se quede todo en papel mojado y la anunciada revolución en el área de economía sostenible, sectores productivos, comercio y trabajo quede en ello.

Realmente, oído lo que dice, no sabemos cómo va a conseguir que se genere empleo abundante y de calidad y digno; que las empresas puedan dar ese paso concreto para su internalización; recuperar la industria, que sea competitiva; y el impulso a esas energías renovables.

Y me dejo para la réplica una nota de prensa que ha salido esta mañana y luego comentaremos.

Gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies.

Per part del Grup Parlamentari Popular, senyor Vicent Casanova, té la paraula per deu minuts.

El senyor Casanova Claramonte:

Moltes gràcies, senyor president.

Gràcies, senyor conseller, per la seua exposició del que vosté ens ha presentat com a pressupost de la seua conselleria per al proper exercici de 2016, una conselleria clau per a implementar polítiques que propicien reduir la problemàtica que més preocupa als ciutadans, l'atur o, millor dit, la millora de l'ocupació.

Però, desgraciadament, lamente dir-li que, després de l'estudi del pressupost de la seua conselleria, m'he endut una forta decepció.
Pensava jo que el desplegament d'un nou model productiu que vostés firmaren com a punt quatre del seu llibre de capçalera, l'Acord del Botànic, a l'aterrar-lo en forma de recursos i plans d'acció concrets, és a dir en el pressupost, donaria, com a resultat, una dotació un poc més significativa que eixe esquàlid 1,97% que representen els 337 milions de la seua conselleria enfront del 17.
155 milions del pressupost de La Generalitat.

Perquè, senyor conseller, el seu pressupost sols representa l'1,97% del pressupost de La Generalitat.
Cal pensar que eixe és l'ordre de magnitud que seguirà tenint en els propers anys, donat que ja enguany s'han inclòs eixos 1.
325 milions d'euros del nou finançament.

I encara més esquàlid em pareix si tenim en compte que, d'eixos 337 milions que apareixen com a xifra total del seu pressupost, una bona part, poc més de cent quinze milions, vénen de fons de finançament externs, bàsicament de fons europeus que, per cert, són el resultat de les negociacions i tramitacions fetes anys enrere i que apareixen com a ingressos, tant per al Servof, com a fons provinents del programa operatiu 2014, tant en energia com en polítiques industrials i comerç i com a transferències de capital per a l'Ivace.

És a dir, senyor conseller, que els 337 milions que té com a pressupost la Conselleria d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball estan finançats en un 34,3%, 115,5 milions, per aportacions de fons europeus, i sols un 65,7%, 222 milions, per la mateixa Generalitat.
I això significa, per tant, que l'aportació real pròpia de La Generalitat que es destina a esta conselleria és de 222 milions d'euros, que sols representa un paupèrrim 1,29% del pressupost total de La Generalitat.

Resulta, per tant, molt sorprenent que, en termes de xifres pressupostàries, el Consell destine a allò que vostés denominen nou model productiu un quasi insignificant percentatge de l'1,29%.
Eixe és, senyor conseller, el pes que li dóna este Consell a una conselleria que, estem d'acord amb vosté, deuria seguir sent motor de transformació de l'economia de la nostra comunitat, o almenys és el que ens han anat contant vostés en les seues compareixences en el plenari i ací en comissió.

Ara comprenc, a la vista de les xifres, per què el senyor conseller, en les seues compareixences, ens ha parlat reiteradament que la implantació d'eixe nou model productiu és una tasca a llarg termini, una tasca -ens deia- de trenta anys.
La veritat és que encara em pareixen pocs eixos trenta anys, vistos els ínfims recursos que vostés destinen a les polítiques d'ocupació, emprenedoria, reindustrialització, energia o comerç.
I a les xifres me remet.

Evidentment, no deixa de ser més que un pur voluntarisme voler implantar un nou model productiu i dedicar-li l'1,29% del pressupost.

I voldria donar-li una altra xifra, que supose que vosté també haurà calculat.
A efectes comparatius, l'any 2015 el govern del Partit Popular va dedicar a esta conselleria, descomptant òbviament turisme, un total de 284,9 milions d'euros, dels quals eren recursos propis 229,4 milions d'euros.
És a dir, va dedicar 7,5 milions d'euros més que vostés.
O, dit d'una altra manera, els recursos propis que vostés assignen a esta conselleria són 7,5 milions d'euros menys, un 3,25% menys que els recursos propis que se van dedicar -estic comparant recursos propis en recursos propis- en l'any 2015.

Eixa és, números en la mà, la seua gran aposta pel model econòmic, polítiques d'ocupació, polítiques d'indústria, energia, comerç i consum.
Un 3,25% menys que en l'exercici 2015.

Un d'estos dies, una diputada del PSOE, aquí, en esta comissió, deia que les polítiques es demostren amb xifres, posant diners en els pressupostos.
I ahir mateixa, en el temps que vaig estar ací, escoltava com la senyora consellera de sanitat ens deia una cosa molt pareguda.
Doncs, ja veu, ja veu el seu cas, un 1,29% del pressupost, a pesar que enguany vostés disposen de dos mil milions d'euros més per l'estalvi en càrrega financera i la major aportació de l'estat, i sense tindre en compte eixos 1.
325 milions d'euros que han pressupostat, sense suport legal, a l'àrea d'economia.
A la seua conselleria no li ha tocat res, absolutament res d'eixos bons milions d'euros addicionals que se contemplen en el pressupost.

Feta esta primera reflexió sobre les decebedores xifres globals del pressupost, podria fer algunes consideracions sobre els diferents programes i que, per falta de temps, perquè tinc moltes coses, espere poder-les completar després.

M'agradaria fer-li dos o tres preguntes.

Acabe d'entendre, per fi, hui, eixos dos-cents milions que va dir el senyor Puig que se dedicarien a un pla juvenil d'ocupació i que crec que, llegint-me i rellegint-me el que va dir, s'entén que se referia a enguany.
I no, vosté mos ha parlat de tres anys.
Ja m'ho ha aclarit.
O siga, l'anunci que va fer el senyor Puig en seu plenària del pla d'ocupació juvenil, dos-cents milions d'euros, no ho va dir.
Vosté ja mos ha explicat que és a tres anys.

L'altre tema que m'agradaria és saber si han inclòs o no, i on estan si és així, perquè o ho he trobat, inversió per al plan de empleo conjunto, que sap que s'ha fet estos anys en la diputació i els ajuntaments, que estava dotat en cinc milions d'euros i que sap que el mateix president va, d'alguna manera, pactar o acordar en el president de la diputació de Castelló fa unes setmanes.

Tampoc veig, de forma concreta.
.
.
Sé que està la línia.
Sé que n'hi ha una quantitat global.
Però en un tema que preocupa, com vostés sap molt bé, als ajuntaments, que són les escoles tallers i els tallers d'ocupació, ¿quants diners concrets se van a dedicar a escoles tallers i a tallers d'ocupació i quina previsió tenen per a traure les convocatòries?
I, si pot ser i si ho té, ¿quants, en número, aniran a cada una de les tres províncies?

I, després, també m'agradaria, doncs, fer-li.
.
.
, recordar-li o fer-li vore que no he trobat, no sé si estarà o estarà dins d'alguna d'eixes línies genèriques, el recolzament a algun sector productiu especialment afectat per la crisi i sobre el que s'està treballant a través d'un pla territorial d'ocupació en la zona de Castelló, que és el tema de la ceràmica i que no he vist res.
He vist altres sectors productius, però no he vist res per al tema concret de la ceràmica.
I crec que seria bo que ens ho diguera.

Com que he de donar-li pas al meu company, dir-li que, en definitiva, el que com a resum veig del seu pressupost és una clara continuïtat, que sí que n'hi han algunes línies que se diferencien, però una clara continuïtat en recursos i en quantitats; i que largo nos lo fiais para conseguir eixe.
.
.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Casanova.

El senyor Casanova Claramonte:

.
.
.
nou model productiu.

El senyor president:

Moltes gràcies.

Senyor Pastor.

El senyor Pastor Llorens:

Gracias, señor presidente.

Señor conseller, usted ha comentado, en alguna que otra ocasión, que necesita cerca de treinta años para implantar su modelo productivo.
Y a mí, mi compañero Vicente, me ha dejado escasamente dos minutos para convencerle de que desista, (rialles) de que desista en su empeño, ¿no?

Sí que quiero decirle que a un político, en este caso a usted, a un conseller, se le ha acabado el tiempo de la teoría, de ir por ahí teorizando.
Y llega el momento, precisamente ahora, en la plasmación de los presupuestos, el momento de la práctica, del pragmatismo, de poner blanco sobre negro, de poner apellidos a los nombre, ¿no?
, de consignar presupuestariamente sus teorías.
Y yo creo que, sinceramente, un político que no es capaz de consignar sus teorías debe, cuanto menos, cambiar de teorías o debe, por lo menos, dejar de hablar de ellas.

Yo, sinceramente, he repasado mucho el presupuesto y no veo que sus teorías estén consignadas en ninguna parte.
Por lo tanto, yo le recomiendo al conseller o que cambie de teorías o que deje de hablar de ellas o que, por lo menos, me explique en su siguiente intervención, claramente, dónde esa teoría del bien común, claramente, dónde esa teoría del nuevo orden productivo y orden económico están reflejadas.

Yo le quiero decir que la realidad de su presupuesto en materia de comercio exterior no es buena, y usted lo sabe.
No es buena porque, al final, usted recorta medio punto sobre lo que el anterior gobierno…, recorta medio punto sobre los presupuestos de 2015.
Y esto es una obviedad, es una realidad y es objetivo lo que yo le estoy diciendo.

Es cierto que ustedes incrementan alguna partida, precisamente en las que no deberían.
En la del gasto de funcionamiento, por ejemplo, ustedes incrementan un 42%, dentro de la Dirección General de Internacionalización.
Y esto viene a significar una cosa que, como buen compañero que es usted del resto de los miembros del botánico, usted necesita más dinero para poner en marcha la maquinaria, usted gasta más para poner en marcha exactamente la misma maquinaria, y por lo tanto ustedes podemos decir que son más caros.

Yo le quiero comentar también en esta línea que el sector de la exportación es un sector fundamental.
Usted sabe perfectamente, y lo ha reconocido así en multitud de entrevistas, en intervenciones que ha hecho, que representa un 12% del total nacional en estos momentos.
Es un sector que tira, el automóvil, la industria azulejera, la alimentación son los principales sectores que están tirando ahí.
Y yo creo que sus políticas no se corresponden, y que usted recorte en medio punto lo que el gobierno del Partido Popular consignaba no es bueno y no va en sintonía.
Yo no sé si esto es exactamente la política del nuevo orden político y el nuevo orden económico, y la teoría del bien común lo que usted promulga, pero sí que le puedo decir para terminar que, aparte de lenta y larga, su teoría, treinta años para implantarse, creo que no empieza con buen pie, precisamente en uno de los sectores que más tiran y que más fortalecen la economía, el empleo, la riqueza en nuestra comunidad, como es la exportación.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Pastor.

Per part del Grup Parlamentari Compromís, té la paraula la il·lustre diputada la senyora Teresa García, per deu minuts.

La senyora García Muñoz:

Gràcies, senyor president.

Senyor conseller, gràcies per la seua compareixença.

Ha quedat clar que aquest Consell aposta per les persones.
Aquest pressupost el podem definir com un stop and go de la política que es venia fent a nivell d'indústria fins ara.
Stop del desgavell anterior, i go per a assentar les bases de l'inici d'un nou model productiu.
Sabem a qui hem de mirar.
Hem de mirar els millors, i una referència en l'estat espanyol és Euskadi.
Euskadi, amb 148.
000 empreses, destina 437 milions del seu pressupost per a la seua revitalització.
Nosaltres, amb 339.
000, estem dedicant-li 333 milions, amb la qual cosa valorem, i molt, l'esforç que s'està fent respecte d'això.
Perquè amb una quantitat d'empreses major, estem dedicant-li aquells recursos que podem dedicar-li, donant-li el valor que li correspon.

El tan anomenat 1,29% del pressupost evidentment, si este 1,29% es destina i es regula de tal manera que s'aprofiten els recursos que s'utilitzen, pot tindre molts més resultats que en l'anterior gestió nefasta per al nostre teixit productiu.

El nou model productiu que vol el govern valencià es plasma inicialment principalment en un clar suport a les pimes, als sectors productius, al medi ambient i al canvi de model energètic, a la innovació, a la investigació i a l'ocupació.
En definitiva, un clar suport a les persones.
Davant la nefasta gestió i l'afonament del model econòmic del Partit Popular, cal apostar per una alternativa basada en una major importància de la nostra indústria, que siga referent al món per la seua innovació, la seua recerca i el desenvolupament.
Amb un teixit empresarial on el 80% de l'ocupació dels valencians i les valencianes es genera a través de petites i mitjanes empreses, les institucions han de tindre un paper dinamitzador de l'economia real bàsic.

Els últims consells, en volta de dinamitzar l'economia, es convertien en un obstacle per a les nostres empreses, i moltes voltes en un llast per a elles, amb impagaments, expedients de tramitació lenta i complicada, etcètera.
Aquest govern ha posat fi a aquest contrasentit.
Nosaltres apostem per l'economia real, i per això el pressupost de la Conselleria d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball ha augmentat en un 6,21% dintre d'eixe pressupost.
I no només és el que es puga augmentar o el poc que es puga augmentar, sinó també de com van a destinar-se eixos recursos.
I en eixe sentit, som garantia de l'aplicació d'una gestió que siga responsable, no com succeïa anteriorment.

En eixe pressupost voldria destacar l'augment que es dedica a la política industrial, la qual s'incrementa en un 13% respecte de 2015, i té per objectiu la reindustrialització i la millora de la competitivitat i la sostenibilitat dels sectors industrials.
Així mateix, s'ocupa de recolzar les pimes, l'emprenedoria i la relocalització de la nostra indústria.
Es manté també l'aposta per les noves formes de cooperativisme i economia social, amb 5 milions.
Si allò que s'emprén, s'emprén amb consciència, es genera, a més de creixement, benestar, intangibles que hem de tindre en compte per a potenciar-los.
I no només ens fixem en el foment de l'activitat productiva assentada en el nostre territori.
També apostem per l'atracció d'empreses amb una unitat d'atracció d'inversions.
La internalització no només significa que ajudem les nostres empreses a exportar, sinó que també ens dediquem a traure capital cap al nostre territori.

I açò és un canvi de tendència, perquè el govern del PP va retallar 199 milions els recursos destinats a la dinamització dels sectors productius, un 30% en els seus últims quatre anys de mandat.
S'han acabat les paraules buides i les promeses incomplides, i comença la gestió responsable.
L'objectiu de l'estratègia de l'anterior govern era arribar a un 18% de PIB, generat pel sector industrial, i solament estem generant un 15.
La nostra aposta pels sectors productius està recolzada amb xifres i gestió.
Les xifres mostren clarament les prioritats de cada govern, i el d'aquest és l'economia real, l'economia dels valencians i valencianes que hi treballem.

Una altra prioritat clara és la innovació, amb un increment de fins al 50% de les partides destinades a R+D+I.
Volem una R+D+I d'excel·lència, amb una planificació estratègica i compromesa amb la societat i el nostre teixit productiu.
En aquest sentit, pensem que la creació per part d'aquest Consell de l'Agència Valenciana de la Innovació va a posar ordre en la dispersió existent en les polítiques d'innovació, i va a permetre coordinar les actuacions, establint un marc d'actuació clar.
I l'Ivace Innovació, amb la seua dotació, es dirigirà per a fer polítiques d'innovació a través d'ajudes temàtiques i d'instruments com les subvencions a fons perdut, per a tindre una major fiscalització i control, i no els préstecs a tipus zero que es feien en l'anterior administració, que generaven el forat fosc i sense fons de l'espoli del Partit Popular.
Perquè no oblidem que l'anterior govern portava com a objectiu el desmantellament de La Generalitat, i el desgavell i el desordre que introduïren en el recolzament de les polítiques productives tenia l'objectiu contrari al que dien que perseguien.

L'últim govern parlava de duplicar la inversió en R+D+I, però la despesa pública de La Generalitat es va reduir en un 12,9 entre 2011 i 2013, i el pressupost de l'Ivace es va reduir entre 2010 i 2014 en més d'un 56%.
Així, en 2013 la despesa pública en R+D+I era de l'1,2% del PIB, molt per sota de la mitjana espanyola i europea.
El paper dels instituts tecnològics en la innovació de les pimes, en la millora de la competitivitat, del teixit empresarial i en el canvi del model productiu és fonamental.
I la política fins ara ha segut d'impagaments milionaris que han derivat en l'acomiadament de centenars d'investigadors, i inclús en la fallida d'algun institut tecnològic com el de la construcció, Aidico, que actualment està en concurs de creditors.
I amb aquest model anterior, els instituts tecnològics s'oblidaren del seu objectiu principal, que és atendre la petita i la mitjana empresa.
Per això, aquesta conselleria pretén, amb la reformulació del finançament, avaluar l'atenció a aquest sector, per a tindre un vertader motor de la millora del teixit productiu.

La reindustrialització i la revitalització productiva del País Valencià ha de basar-se en aquestos eixos, però també ha de desenvolupar un nou model energètic que ens reconcilie amb la sostenibilitat, perquè els indicadors de política energètica al País Valencià són alarmants.
El balanç de les diferents fonts d'energies en el nostre territori és desolador.
En 2013, mentre en Espanya les energies renovables representaven un 14,1 de l'energia primària total, en el País Valencià només signifiquen un 6,4.
I tenim el capital humà i totes les característiques climàtiques necessàries per a poder desenvolupar un sector d'energia renovable viu i potent.
Actualment la factura elèctrica és un dels factors que resten major competitivitat a les nostres empreses.
L'eficiència energètica ha de ser prioritària en la nostra política industrial, i el consum alternatiu i renovable un objectiu que estem començant a dirigir-se cap a ell.
La nova estratègia energètica 2020 va a alinear, després d'anys d'incoherències i contrasentits, la política energètica valenciana, amb la realitat científica i europea, i el canvi cap a un nou model energètic respectuós amb el medi ambient i les persones està recolzat en este pressupost amb un augment del 10,6%.

Aquest govern aposta també en una línia específica de crèdit per cobrir la pobresa energètica, i es treballa així mateix en fórmules innovadores per abaratir eixa factura elèctrica, mitjançant el foment de les energies renovables.

I si no ens oblidem del més desfavorits, no podem oblidar tampoc que la millor renda garantida és un treball digne, i per això ha quedat clar sobretot que la prioritat d'aquesta conselleria és el foment de l'ocupació.
Com bé ha explicat el conseller, les xifres d'atur són alarmants.
I el que és més vergonyós: amb un nivell d'atur del 23%, amb més de 250.
000 persones desocupades, que no reben cap ajuda, l'antic govern no va complir ni un punt de la seua política industrial, o de les polítiques de formació acordades en el Pavace, i es va deixar sense executar el 60% del programa contra l'atur juvenil, cosa que em sembla vergonyosa.

Amb un increment del 25,4% en el pressupost del Servof i una aposta clara per polítiques actives d'ocupació, tenim un exemple clar del canvi de prioritats i de la gestió d'aquest Consell.
I dintre d'aquest exemple, ens hem de centrar en la política d'ocupació juvenil.
Aquest govern ha deixat clara la seua aposta pels nostres joves.
Els últims anys hem vist com molts valencians i valencianes s'han vist obligats a anar-se'n, i no pel seu esperit aventurer, com deien els que estaven al poder.
No és esperit aventurer.
Se'n van perquè ací no hi ha futur.
Qui no té una filla, un cosí, una amiga, un veí que ha degut anar-se'n perquè no pot treballar ací?
I és gent preparada i motivada.
Una generació a la qual el Partit Popular li ha negat un futur en la seua terra.
El drama de la immigració valenciana des de 2008 té com a causa la crisi econòmica, però també, i de forma directa, perquè els governs anteriors no han fet res per evitar la descapitalització humana del nostre país.
En 2015 89.
000 han segut les persones que han abandonat el País Valencià.
Aquest govern entén que cada persona que se'n va és una pèrdua per a la nostra societat.

A data de gener de 2015, 2.
183.
000 són els inscrits en el padró d'espanyols residents a l'estranger, i es tracta d'un càlcul conservador, perquè molts no es registren en els consolats que els pertoquen.
Aquest govern sap que els joves són el futur de la nostra terra, i assumix la responsabilitat política de treballar pel dret de tots a un treball digne.
Iniciatives com el pla Avalem Joves 2016-2018, amb una dotació pressupostària de quasi dos-cents milions d'euros, mostren el compromís d'aquest govern amb les persones.
Creem oportunitats per a aquells que han abandonat el territori en cerca de treball, i també per a aquells que no disposen d'una formació específica.

Aquest Consell, per a concloure, està marcant el camí a seguir, trencant amb la nefasta herència rebuda dels últims consells.
La política del govern del Partit Popular ha segut de menyspreu, de retallades i de gestió dubtosa.
Volem un paper actiu de les institucions com agent de desenvolupament.

En aquestos pressupostos s'han reordenat les prioritats, s'ha apostat per la millora de l'eficiència i la reassignació dels recursos disponibles.
Uns pressupostos reals que, tot i complint el sostre de despesa, aposten per les persones, acabant amb les retallades i el balafiament, i assentant les bases del que serà el nou model econòmic en què hem de seguir avançant.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora García.

I per concloure este primer torn d'intervencions per part dels grups parlamentaris, té la paraula la senyora diputada Noelia Hernández, per part del Grup Parlamentari Socialista.

La senyora Hernández Sánchez:

Buenos días, señor conseller, y gracias por la exposición de los presupuestos de su conselleria.

En primer lugar, yo creo que es cierto que quizá el montante de la conselleria todos desearíamos que fuera mayor para conseguir los objetivos que nos marcamos para el cambio del modelo productivo, pero tenemos que ser conscientes del lugar y la situación financiera en la que estamos.
Aun así, yo creo que va a ser clave no solo el montante total del presupuesto de la conselleria, sino la eficiencia y la eficacia del destino que hagamos de ese presupuesto.
Porque es cierto que podemos ver que hay un aumento del 6% respecto al presupuesto de 2015, pero viendo las partidas que se incluían en el presupuesto del año pasado, por ejemplo, para política industrial, que fue totalmente ineficaz en la Comunidad Valenciana, como para el Servef, o energía, donde no se ha hecho ninguna política que fomente o que mejore la eficiencia energética de nuestras infraestructuras, yo creo que al final el problema no acaba siendo solo del montante total, de cantidad, perdón, sino de calidad y eficiencia en la manera de ejecutar el presupuesto que se incluya.

Por otra parte, creo que es bastante reseñable, y yo lo veo como algo positivo, que los fondos europeos hayan aumentado tanto en el presupuesto de la conselleria.
Por dos motivos: porque la mayoría de las líneas europeas de apoyo a las regiones van dirigidas a cuestiones o a programes que nosotros podemos implementar dentro de esta conselleria, como son la mejora de la competitividad y el fondo social europeo.

Por lo tanto, que gran parte del presupuesto provenga de fondos europeos es algo muy positivo porque significa que estamos aprovechando todas las oportunidades que nos da la Unión Europea, que hasta ahora no estaba siendo así.

Con lo cual, yo creo que es punto favorable poder destinar esos fondos europeos que tenemos disponibles y destinar nuestros fondos propios a otra serie de cuestiones a las que no se puede acceder a fondos europeos.

En el conjunto del presupuesto la primera cosa reseñable es que -creo- tenemos un análisis claro de cuál es el problema de la economía valenciana y del mercado laboral, y hay una voluntad firme de solventar el problema del desempleo en la Comunidad Valenciana y de intentar generar el entorno adecuado para crear puestos de trabajo de calidad.

Es cierto que es un compromiso plurianual, que no es un presupuesto elaborado con fines electoralistas sino que somos conscientes de que el problema del mercado laboral y el problema de la industria valenciana no se va a solventar en un año, sino que tiene que ser un compromiso con la sociedad que vaya mucho más allá de un gobierno o de una coalición que esté en el gobierno en este momento, sino que debería compartirse con el resto de partidos políticos.

Y creo que es muy importante ver que la partida dedicada al Servef es la que más crece dentro de la conselleria.

Es fundamental la labor de reformulación del Servef que tenemos que realizar y recuperar la utilidad social porque si vemos el año pasado, bueno, el año pasado, perdón, el 2015, el presupuesto destinado era de 112,6 millones de euros; sin embargo, vemos que el Servef únicamente interviene en el 1% de los contratos que se firman, no tiene ninguna capacidad dentro de la reorientación o de la formación de los desempleados.

Por lo tanto, ese 25% de aumento del Servef, si además va acompañado de una gestión eficiente que vaya destinada a arreglar algo que no funciona y a darles a los desempleados aquello que realmente necesitan para aumentar su empleabilidad, ¡bienvenido sea!
, y creo que vamos en la buena dirección.

Además, partimos del diálogo social, diálogo social que se ha reprochado por parte de algún partido en las Cortes pero que creo que es clave, es clave que partamos de una reformulación del Servef y del mercado laboral hablando tanto con empresarios, como con sindicatos, como con las universidades que son claves dentro del problema del desempleo que tenemos.

Vemos en el presupuesto que se va a hacer mucho hincapié en reforzar los servicios prestados y reestructurar, sobre todo servicios como la formación donde se están produciendo duplicidad de servicios, por ejemplo, y muy poca eficacia dentro de la formación que se presta a los desempleados, y lo veríamos sobre todo con los desempleados de larga duración, y que haya mucha más cooperación con los agentes municipales y los agentes privados.

Respecto a las líneas de apoyo a los emprendedores, si bien es cierto que no aumentan mucho respecto a otros años, sí que vemos también una reformulación o una nueva dirección respecto a estas ayudas; no solo darles dinero a fondo perdido a los emprendedores sin ayudarles o apoyarles en aquello que quieren levantar el negocio que quieren levantar, sino que haya una labor de tutorización y de acompañamiento de los emprendedores para que creemos proyectos sostenibles y no falsos autónomos, que es lo que nos estaba pasando en gran medida con estas políticas de apoyo a los emprendedores que veíamos durante las últimas legislaturas.

Y fundamental, y creo que hay que poner en valor el programa Avalem Joves y el programa de Plan de garantía juvenil que este año, en 2016, se le van aplicar 43,6 millones, fundamental porque debemos recordar que cuando llegamos al gobierno no se había ejecutado ni un solo euro del Plan de garantía juvenil con el problema que tenemos de desempleo juvenil en la comunidad.

Además, respecto al área del trabajo -como ya ha indicado el conseller- creo que es muy importante que hagamos hincapié en el problema de la siniestralidad laboral y hagamos uso de las funciones que tiene encomendadas el Invassat, que hasta ahora era prácticamente nula la función que tenía dentro del mercado laboral valenciano, y sobre todo el cambio de cultura empresarial y del mercado laboral hacia planes de conciliación laboral, hacia planes de igualdad salarial porque debemos recordar que las mujeres siguen siendo el colectivo con mayor desempleo, entre mujeres y hombres, las mujeres siguen sufriendo la mayor cifra de desempleo dentro de la Comunidad Valenciana, además de las diferencias de salario.

Con lo cual, creo que es muy importante establecer políticas públicas que vayan encaminadas a concienciar a las empresas y a concienciar a la sociedad hacia esos problemas que tenemos.

Respecto a la industria, vemos también que es la segunda partida con más gasto, con lo cual dentro de las limitaciones presupuestarias que tenemos sí que hay apoyo a la reindustrialización y apoyo a los sectores tradicionales de nuestra comunidad.

También vemos que hay determinadas comarcas que han tenido un problema muy importante con la caída de la actividad industrial que van a tener un refuerzo por parte de la conselleria para mejorar su clima empresarial y mejorar la actividad en estas zonas.

Y sobre todo, vemos, al igual que hablaba antes del diálogo dentro del mercado laboral, que hay mucho diálogo para fomentar el emprendedurismo porque hay colaboración con el sistema educativo, que creo que es también primordial conseguir que la actitud o el emprendedurismo se fomente desde etapas muy tempranas y que se sepa redirigir el talento de los jóvenes hacia aquellos ámbitos de actuación o aquellos negocios que le son más propicios.

Respecto al fomento de la I+D+I, sí que es cierto que sigue la línea que había en los últimos años, es decir, no hay un aumento de la inversión o del gasto muy elevado, pero sí vemos un cambio de cómo se aplica el presupuesto; pasamos de préstamos que estaban creando problemas para las empresas valencianas y que eran, en parte, culpables de la baja ejecución de los presupuestos de I+D+I porque las empresas no conseguían los avales o no conseguían cumplir con los requisitos que se le pedían para los préstamos, pasamos a ayudas.
Yo también creo -es un apunte- que sería recomendable plantearse el carácter plurianual de las ayudas para facilitar los proyectos de I+D+I en las empresas.

Y sí que vemos que respecto a los institutos tecnológicos se continúa su apoyo.
Yo creo que es necesario estudiar el tema de los institutos tecnológicos no tanto porque no todos estén cumpliendo su objetivo de apoyo a las pymes, yo creo que solo son algunos, no todos, pero sí que es cierto que es necesario revisar cuál es el sistema de financiación para que sea más ágil, para que sean capaces de recibir el dinero que se les destina con la premura que tienen determinados proyectos que emprenden.

Después, respecto a política -como decía-, cambio de cultura empresarial.
Muy positivo que se apoyen políticas de responsabilidad social empresarial, políticas que apoyen fórmulas alternativas como el cooperativismo, la innovación, el valor añadido, la eficiencia energética.

Respecto a energía, creo que es fundamental toda la labor de concienciación y fomento de la eficiencia energética que se va a realizar para cumplir con las instrucciones que se nos dan desde la Unión Europea y con el objetivo que tenemos para el 2020, porque no se ha trabajado en esa labor y además se han perdido fondos de la H2020 que mejorarían la eficiencia energética.

Respecto a comercio -tengo que ir acabando-, vemos que sigue las líneas que ya se nos habían anunciado de fomento del comercio tradicional y apoyo a aquellas fórmulas comerciales de las pymes, con ayudas sobre todo a la diferenciación y a la perdurabilidad de estos negocios, sobre todo mediante mejoras de la competitividad, de la innovación y de los sistemas de calidad, y además mediante el asociacionismo de los comercios que es fundamental para conseguir engrosar su tamaño y ser capaces de competir con fórmulas de grandes superficies.

Y, por último, respecto a la internacionalización, aplaudimos el refuerzo de la formación de jóvenes para la internacionalización porque creemos que es una manera de retener talento y sobre todo la asistencia a pymes, no solo mediante apoyo de expertos externos sino mediante planes que les ayuden a general su plan de internacionalización de una manera medianamente profesional.

Pero también creemos que no se debe olvidar la diversificación de mercados y de sectores en internacionalización, que no se ha hecho durante las últimas legislaturas porque nunca se ha apoyado la diversificación de mercados y sectores.
Seguimos exportando principalmente a la Unión Europea, prácticamente el 65% de nuestra exportación.

Creemos que es importante apoyar eso y apoyar fórmulas que faciliten a las pymes la internacionalización, como serían la digitalización y el asociacionismo para ganar tamaño.

Muchas gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Hernández.

I per a contestar a allò expressat pels grups parlamentaris, té vosté la paraula per quinze minuts.
(Remors)

El senyor conseller d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball:

Bé, no, ho dia perquè pense.
.
.
no sabia si era lliure o teníem temps.

Bé, en primer lloc, independentment de cadascú, vullc agrair el to, el to que han tingut tots els representants de cada grup polític perquè pense que és un to a priori positiu, encara que ara parlarem del Partit Popular, ¿no?
, perquè és un poc diferent en allò que vol ressaltar.

I a banda del to, n'hi ha una qüestió que és molt evident -vullc dir-, els números són importants, ¿eh?
, però no sols els números, és a dir, la gestió, l'eficiència i la eficàcia en la gestió és fonamental, cosa que a mi no m'agrada entrar però que el Partit Popular sempre ens obliga una miqueta a entrar, a dir-li que la gestió doncs se l'haurien de fer mirar i reflexionar sobretot els que han estat gestionant.
I sobretot, sí, també parlem de números perquè, al final, a mi em fan molta gràcia dos qüestions, i parle de manera genèrica.

Una, resulta que es parla moltíssim del pressupost però no es parla res de la liquiditat del pressupost, que és quan s'hauria de parlar, és quan s'hauria de vore què s'ha executat eixe pressupost i com s'ha executat eixe pressupost.
Però això no interessa perquè el que interessa és enredar les coses com més millor.

Hauríem de començar a fer un plantejament seriós i rigorós, i eficient, fins i tot també en aquest tema.
Perquè si jo, ara, començara a traure els pressupostos d'execució sols a nivell de xifres del Partit Popular, doncs n'hi ha hagut tants que hem estat, a hores d'ara, en un 15% d'execució; o, per exemple, el Servof el vam trobar amb un 36% d'execució en el seu conjunt i amb un 24% d'execució a nivell de subvencions quan vam entrar a governar.

I això per a mi no és eficiència per molts números que es posen.
És a dir, els números han d'anar acompanyats d'una gestió rigorosa.

I, per un altre costat, també vullc dir-li al Partit Popular i, a més a més, dos municipalistes que han participat, resulta que des del municipalisme parlàvem que quan rebíem alguna subvenció ¡feien palmes!
, ¡estaven contents!
, havien rebut subvencions que ens havíem vingut o bé de la Generalitat valenciana, o bé d'Europa, ¿eh?
¡Que bé!
¡Quants diners!
No hem d'utilitzar diners propis.

I ara resulta que l'argument és al contrari.
¡Si hauríem d'estar contents!
(Remors) No, anem a vore, quan u parla d'allò que tenim de manera directa i allò que ve d'Europa doncs resulta que hauríem d'estar contents que quan més diners puguen vindre d'Europa i, a més a més, els gestionem de manera més eficient, probablement també en vindran més.
Que per no haver-los gestionat amb rigor i de manera eficient, probablement en vinguen menys.
I això també ho hem de vore i ho hem d'analitzar.

Per tant, no ho sé, jo, de vegades, l'èxit el veig d'una manera o el veig d'una altra.

Naturalment, i ara sí vaig, David, senyor diputat, estic totalment d'acord -vullc dir-, les formes en la gestió han de ser diligents, han de ser eficaces, eficients, hem de treballar amb rigor.
És evident que a mi és el primer que m'encantaria tindre doncs quaranta, cinquanta o sixanta milions d'euros més en el pressupost, ¿no?
, no sols perquè em seria més còmode, no, sinó perquè podria fer altres polítiques que pogueren arribar a la ciutadania, ¿no?
, i podrien ser més eficients també en millorar el dia a dia de la nostra gent que la veritat està vivint algunes situacions complicades.
No fa falta que enumerem que la cohesió social o la descohesió social en què es troba este territori és tremenda, ¿no?
Estem parlant de quasi cent huitanta-huit mil famílies que no ingressa cap dels seus membres, estem parlant d'un 34,7%, casi un 35% de famílies o de gent amb risc de pobresa -vullc dir-, això són números que ens posen els pèls de punta.
Per tant, a qui li encantaria més que poder tindre un pressupost amb més diners, ¿no?

El que sí hem d'aconseguir és que des de la cooperació i des de la col·laboració de tota la ciutadania, que jo crec que estem aconseguint-ho poquet a poquet perquè estem implicant des del govern a tota la ciutadania i la ciutadania està adonant-se que ha de formar part també de les decisions de tot el territori, ¿eh?
-vullc dir-, estan sentint-se o estem fent, alguns des de la gestió, que la gent es senca protagonista del seu dia a dia i, aleshores, que aporten, que col·laboren, i això va a ajudar-nos molt, en el tema de l'empresariat bàsicament, augmentant productivitat.

Ahir, sense anar més lluny, vam conformar o formar el Consell Valencià de la Innovació, i la veritat que la gent que hi participarà està contentíssima perquè té ganes d'aportar tota la seua saviesa, o tot el que sap, per a poder optimitzar moltíssim més tots eixos recursos de la innovació per guanyar en productivitat i, al final, per guanyar també en sous de qualitat.
Perquè si guanyem en productivitat, guanyarem en sous de qualitat, pujarem la renda per càpita de totes i tots els que vivim en un territori.
Vull dir, va tot molt unit.
Aleshores, hem de treballar-ho, hem de treballar-ho.

I, després, estic totalment d'acord, o estem en la mateixa línia, hem de seguir apostant pel cooperativisme, per totes les empreses socials.
Vull dir, el sector de l'energia és bàsic també per a anar generant menys costos, major productivitat.
Vull dir.
.
.
que eixe canvi climàtic no vaja tan accelerat com ha d'anar.
Vull dir, jo crec que la peça energètica és fonamental.
.
.
, o el pilar de l'energia és fonamental per a canviar un poquet també el transcurs del món.
Perquè si no, al final, ¿què deixarem en el futur?

I en el comerç, encara que no hàgem pujat pràcticament res, la veritat que, a nivell formal, jo crec que anem a marcar línies.
Jo pense que això serà important.

Després.
.
.
el mateix, Antonio, vull dir.
.
.
he dit ja abans, que abans els ajuntaments rebíem subvencions i aplaudíem tots.
Ara, sembla ser que.
.
.
que no, que els diners han de ser propis.

I recalcar, per no entrar en més temés, que els autònoms sí que tenen plans específics en treball.
Un milió.
.
.
després.
.
.
després, per als sectors vulnerables anem a invertir.
Després, per a majors de quaranta-cinc anys també anem a invertir.
Crec que ho he dit en la meua compareixença, és a dir, hem intentar agafar tot el ventall de problemàtiques que tenim en la societat i anem a intentar incidir en totes i cadascuna d'elles i treballar-les, perquè som conscients de la realitat que està vivint moltíssima gent que la nostra societat.
Anirem veent, anirem veent com van desenvolupant-se.

I, sobretot, el que sí que és important és que anem a portar el seguiment de tot allò que fem, anem a portar control de tot el que fem i anem a avaluar-ho.
Això és importantíssim en l'eficiència i no tant en les xifres.
Vull dir, perquè si al final no avaluem, no podrem decidir el canvi d'un projecte determinat.
Sembla ser que ara la inèrcia no donava possibilitats d'avaluar res, i això a mi em xoca.

Després, el mateix que he dit abans, vull repetir-ho perquè m'ho havia apuntat.
El debat l'hauríem de fer en la liquidació del pressupost.
I jo em pose a la seua disposició per a poder, en el mes de novembre, vore el pressupost del 2016 com l'hem executat, què és el que hem fet i, a partir d'ahí, jo li donaré o li llevaré raons, perquè jo crec que és on ha d'haver un debat real.
El debat, ara, és única i exclusivament d'intencions.
És hipòtesi.
Aleshores, la realitat és la que ens ha de marcar les nostres virtuts o els nostres defectes, que en això sí que.
.
.

I, després, per entrar en la fira, perquè també ha comentat el tema de la fira.
Ahí n'hi havia pactat des d'abans un pla de modernització de la fira, que sembla ser que no estava tampoc pressupostat en esta conselleria o.
.
.
estava en altres llocs, ¿eh?
, però, ara, nosaltres.
.
.
, i, sobretot, això a la millor se li pot preguntar al conseller d'hisenda, que és el que marca l'estructura pressupostària perquè realment diga, Â«això ha d'anar ahí i, aleshores, això venia donat ja de darrereÂ», perquè ho tingam un poquet clar.

Però sí que m'agrada dir que, important tindre fons Feder; important tindre fons socials europeus, gestionar-los bé i, sobretot, això, eficiència i rigor.

Després.
.
.
Vicent, les xifres és que són molt sofrides.
Un, en funció de si vol tirar les xifres cap a un costat o cap a l'altre, utilitza les xifres que li convenen en cada moment.
I a mi em pareix legítim que, Vicent, vosaltres agafeu les xifres com cregau.
Però, torne a repetir, per a mi les xifres, en companyia de gestió; mai, soles.
El que vullga assumir xifres sols, que les assumisca, perquè, probablement, amb menys diners, optimitzant-los més, pugam fer més coses i arribar a més gent.
I a mi el que sí m'agradaria és que se me diguera: Â«Tu no has sabut optimitzar els recursos que has tingut.
Â»

I, sobretot, el que sí que m'agradaria és que també se me diguera que anem a tenir un estat d'execució del pressupost ics en un moment determinat.
Però fer un pressupost per a no executar-lo, doncs la veritat que.
.
.
que no.

I contestació a les preguntes, crec que les he contestades totes.
Allò dels 200 milions està contestat; allò del pla d'ocupació conjunt, la dimensió territorial crec que he dit que n'hi ha una partida de 74.
550.
000 euros per al seu conjunt; en el tema dels taller d'ocupació i altres, també està en una partida de 22.
400.
000 euros, i en el tema de la ceràmica.
.
.
, o 17 milions, concretament 17.
250.
000 euros.
I en el tema de la ceràmica, que també estem en contacte directe amb ells.
A més a més, he de dir que és un sector molt productiu.
Si hem de parlar de productivitat d'algun sector, en aquest territori haurem de parlar de la ceràmica.
I això és important.

I, aleshores, hem tingut algunes reunions amb ells, estem xarrant amb ells i segur que hi haurà col·laboració en tot el sector ceràmic i el que és la conselleria.
No sé si en estes setmanes.
.
.
, prompte també tenim una reunió important, ja per a marcar directrius.

Després, aixina, de manera genèrica, el sector energètic, que crec que hem fet referència pràcticament tots.
Jo dic una cosa, en el sector energètic se'ns està demanant més legislació, que no diners.
I això ho haurem també de tindre en compte i ho haurem de pensar.
Perquè en la legislació es fa possible la implantació de fotovoltaiques o altres alternatives, i algú ens l'està tallant.
I generaríem molts llocs de treball, moltíssims.
Per tant, això és una reflexió que s'haurien fer totes i tots.

I, Fernando, els estereotips deixem-se'ls ja de costat.
Vull dir, quan utilitzem els estereotips, doncs, al final, un ja es cansa.

I, després, quan jo parle de trenta anys, jo parle d'un assentament.
Vull dir, això és conjuntural, això és.
.
.
, l'educació és important.
Hem de treballar hàbits, canviar molt les coses.
Jo no he parlat que.
.
.
, i, ¿si ho aconseguim en quinze?
Doncs serà fantàstic, però haurem de fer molta feina per a canviar hàbits.
De l'individualisme a la col·lectivitat va moltíssim.
I ahí s'haurà de fer molta pedagogia i haurem de generar moltes sinergies.
I no, única i exclusivament, una conselleria o una persona pot canviar-ho.
Ho haurem de canviar totes i tots.
I això estem intentant-ho.
Entre totes estem cooperant, col·laborant, coordinant-nos, cosa que quan jo vaig a entrar a la conselleria em va caure el món damunt, perquè cadascú anava a la d'ell.
Això de la coordinació, jo crec.
.
.
, eixa paraula estava als llimbs.

I, després, la resta, ja ho he dit.
He parlat d'allò de l'execució del Servof o l'execució del pressupost, vull dir, totes eixes cosetes també algú se les hauria de fer mirar.

I, per últim, simplement donar gràcies, vull dir, perquè anem en la mateixa línia, tant -ja ho he dit- a David, però també a Teresa, del Grup Compromís, i a Noelia, perquè estem totalment d'acord en l'acompanyament, la col·laboració, la cooperació.
.
.

Agraïsc alguna proposta com el caràcter plurianual de les ajudes per a la innovació, però no soles ha de ser per a la innovació, per a moltíssims altres projectes que hem de planificar a llarg termini i que no tenen sols la duració de quatre anys.
Això ho hem d'anar fent i hem d'anar ensenyant-nos també nosaltres a planificar a llarg termini, sense tindre en compte les eleccions que tenim ahí a la volta de la porta, vull dir, que per ahí.
.
.

Molt bé per ressaltar el tema de la sinistralitat, perquè jo també he vullgut per èmfasi en treball.
En treball, pràcticament, no diu ningú res, però per a nosaltres és important, ¿no?
Eixa revisió a tots els centres que tenim, anem a començar per nosaltres i, després, quan nosaltres sigam un poc exemple, treballarem amb la resta d'empreses.
És a dir, que també això s'ho haurem de fer vore, perquè demanar a alguns que complisquen, quan no estem complint nosaltres, sembla que no és gaire ètic, vull dir, totes eixes cosetes.
.
.
Diàleg social, per descomptat, està dins del nostre ADN i haurem de seguir treballant.

I, en el tema.
.
.
, Teresa, gràcies, perquè sí que és de veres que estem reordenant a marxes forçades les prioritats.
I això és una tasca complicada.
No és.
.
.
ràpida, però, almenys, les intencions i les línies que volem marcar en este pressupost són eixes.
De cara al futur, espere que a l'any que ve vagen millor; a l'altre, millor i que, en els anys o en el transcurs dels anys, les coses vagen funcionant millor, perquè, en definitiva, és el que volem totes i tots.

I gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor conseller.

Per a torn de rèplica.
.
.
senyor Torres.

El senyor Torres García:

Gràcies, president.

La veritat que m'ha furtat les paraules de la boca, perquè venim escoltant estos dies algunes declaracions que pareix que els fons europeus no són ingressos i que caldria llevar-los del pressupost.

Jo pense que, a l'igual que els impostos, les transferències de l'estat formen part dels ingressos del mateix pressupost i, per tant, no crec que calga ficar-se medalles de per què n'hi han més o ara n'hi han menys.
Però, clar, tenen una diferència, que cal justificar-los a Europa.
I el problema ja el vam vore aquest estiu, quan justament per al programa del foment del treball teníem 80 milions d'euros bloquejats dels fons socials europeus perquè no s'havien justificat accions anteriors.
Per tant, fer una interpretació i voler vanagloriar-se que tenim eixos diners gràcies al Partit Popular crec que no és una bona.
.
.
no és una bona acció, perquè precisament no han fet una bona gestió del que han segut els pressupostos europeus que tan important.
.
.
, i crec que és una cosa positiva que puguen augmentar i que es busquen noves vies de finançament, i que no és des d'aquesta conselleria, però caldrà treballar també amb tot el tema de les relacions amb Europa perquè, evidentment, ahí n'hi ha una via de finançament important, i que aquesta vesprada parlarem d'ella en la conselleria d'hisenda.

No m'ha donat temps en l'altra intervenció a parlar dels instituts tecnològics i sí que ens preocupa un poc la congelació pressupostària en l'ajuda directa a Redit que, com a entitat impulsora i coordinadora de la nostra xarxa d'instituts tecnològics, es manté en 204.
000 euros des de l'última reducció d'un 20% de ja fa alguns anys i tampoc podem entendre que no existisca una aposta ferma en les dotacions previstes per a projectes d'R+D+I dels nostres instituts tecnològics.

Una dotació de 23 milions d'euros, la mateixa que en 2015, i reduïda ja en un 51% sobre la mateixa que teníem en 2010, i a la qual suposadament podrien afegir-se 1,5 milions d'euros en crèdits bonificats que també n'hi havien.

Considerem que és un actiu estratègic i és una joia, i així ho diem del nostre desmantellat sistema valencià d'innovació, que ha segut maltractat i posat en qüestió en els últims anys.

Cal dir també que les estructures no són la causa d'una gestió deficient.
Són les persones, els mals gestors, en alguns d'aquests casos, que no íntegrament, els responsables del mal funcionament de les organitzacions, han segut ells.
I, també, la desídia institucional ha devaluat el model de governança dels instituts tecnològics.

Per tant, considerem que n'hi ha una tasca molt important en fer en el que són els instituts tecnològics, sobretot si volem fomentar tot el tema de la innovació i la modernització de tot un sector productiu que considerem que al nostre territori és necessari, sobretot si volem competir en qualitat i no competir en salaris, precisament amb salaris xinesos.
I si volem competir amb qualitat amb països com Alemanya o França o els nostres companys d'Europa, els instituts tecnològics són una peça fonamental.

I res més.
Gràcies per les seues respostes i li desitgem, com sempre, molta sort en la seua gestió.
Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Torres.

Per part del Grup Parlamentari Ciutadans, té la paraula el senyor Woodward per cinc minuts.

El senyor Woodward Poch:

Buenas tardes, de nuevo.

Como ya le he dicho, desde Ciudadanos lo que hemos remarcado es que vamos a estar encima de su gestión, no queremos que se quede como unas simples directrices ambiciosas.
Y por eso desde nuestro grupo, y lo va a comprobar con nuestra diputada Rosa García, vamos a estar expectantes para que se cumplan los programas y las líneas presentadas.
Creo que lo había dejado claro en la intervención primera.
Es necesario que se ejecuten y no se quede en papel mojado, como ha pasado hasta la fecha.

El tema de los fondos europeos nosotros hemos querido incidir que claro que estamos encantados con los mismos, y bienvenidos y necesarios son.
Lo único que he dicho que echamos en falta que la partida de la conselleria estuviera más dotada por parte del Consell, no dejar el incremento en los fondos europeos.

Los programas de los autónomos y emprendedores, la intervención que había hecho era porque cuando vamos dentro de la línea a la que tenemos acceso en estos momentos están todos metidos en una única línea.
Por eso decía si habían programas específicos, que entiendo que sí que los hay, por todos estos días que hemos estado debatiendo.

Antes se me había quedado en el tintero que… el tema de la implantación del programa dirigido a la siniestralidad laboral de los centros.
Entendemos que es una cosa imprescindible, ya que, si estamos exigiéndole a las empresas que lo cumplan, con el coste que eso conlleva, las multas que pagan por no cumplirse algunas, es una situación que no entendíamos que la administración no la cumpliera.
O sea, es claro que la aplaudimos y estamos encantados.

Y, por último, hacía mención a lo que ha dicho usted en la réplica, el tema del consejo de sabios para la innovación, la Agencia Valenciana de la Innovación, que se recalcó ayer que si se quiere hacer política (inintel·ligible) .
.
.
hace falta dinero público sí o sí, o sea, en eso estamos todos de acuerdo.
Pero me quedo con la duda de quién se va a llevar el gato al agua al final, y espero que sea esta conselleria, para que la pueda dotar de más recursos.

Muchas gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Woodward.

Per part del Grup Parlamentari Popular, té la paraula el senyor Casanova per cinc minuts.

El senyor Casanova Claramonte:

Moltes gràcies, senyor president.

A vore, vostés estan tan preocupats en fer oposició de l'oposició que fins al que diem li donen la volta al calcetí.
I jo simplement he dit, si vol, com està gravat, ahí està, que vostés han destinat menys diners que en l'any 2015 de fons propis perquè han rebut, es rebran més fons europeus.
En ningun moment he valorat negativament això, que jo també he sigut alcalde, com vosté bé sap, i és evident que tot el que vinga benvingut siga.
Però no deixa de ser cert que vostés, La Generalitat, en els pressupostos dediquen a la seua conselleria 7,5, segons els números que jo he fet.
Els números seran tot el que voldrà, però jo ho he fet en un excel, el meu excel, que espere que funcione igual que el dels altres, no?

I després un altre paradigma que ací hem estat sentit estos dies en totes les intervencions, que les polítiques se demostren posant diners.
Ara hui ja no, com ja no dóna eixe cas, hui les polítiques se demostren en l'eficàcia.
Doncs bé, dons me pareix molt bé.
Simplement he constatat un fet.
Que això que vostés han valorat del nou model productiu no té aportació de La Generalitat més enllà de la que tenia en l'any anterior.

I allò de l'eficiència ja ho parlarem.
És a dir, és evident que hui vostés vénen a presentar les xifres del pressupost, del que pensen fer.
Això de l'eficiència és una magnífica voluntat que tant de bo se complisca i la puguem celebrar tots junts.
I no li done més canxa al tema.

Un altre tema és sobre els 200 milions estos del Pla d'ocupació de juvenil en tres anys, mos podia dir, si té la xifra, quants i en quines línies estan en l'any 2016?

Una altra qüestió és preguntar-li respecte de la notícia, que pareix que se confirma, de l'acomiadament dels 106 treballadors del Servof, que estaven treballant en el tema de la tramitació i gestió dels fons socials europeus, que mos comente quina és la situació i què pensen fer al respecte.

I finalment, i per no entretindrem més, ha parlat vosté de tindre l'ADN del diàleg social.
Jo pense que això no és patrimoni seu només.
Això ho tenim tots.
I tant de bo que eixe diàleg social servisca per al que tots al final perseguim: que és la millora de l'economia de la nostra comunitat, perquè és la millor política social per aconseguir la millora de les condicions de vida de la gent que vivim en esta comunitat.

I en principi no tinc ninguna pregunta més.
I li passe ara la paraula al meu company.

El senyor president:

Sí, moltes gràcies.

Senyor Pastor, quan vullga.

El senyor Pastor Llorens:

Gracias, señor presidente.

Mire, señor Climent, yo le he comentado antes que si usted no demostraba en la siguiente intervención en qué partidas realmente, pero tocando tierra, tocando fondo, viendo blanco sobre negro dónde está, en qué partida su nuevo modelo productivo, podríamos decir perfectamente que su modelo productivo no existe por lo menos en la agenda del Consell, por lo menos en la agenda del Consell no existe.

Le ha faltado a mi compañero, Vicente Casanova, comentar en cuestión en materia de subvenciones.
Y es decirle y recordarle a usted que hubiese estado bien y hubiese sido todo un detalle por su parte decir que usted recoge los frutos de lo que otros trabajaron, es decir, usted, por ejemplo, en internalización incluye 5 millones de euros porque otro gobierno del Partido Popular se preocupó de conseguir que usted tuviese 5 millones de euros para hoy poder producir, para hoy poder colgarse la medallita.
No hubiese estado, la verdad, nada mal que lo hubiese hecho, porque eso es así.
A lo mejor los del año que viene ya son mérito suyo, del gobierno actual, pero los que hoy pone usted y consigna usted son fruto de otro; usted recoge el fruto, repito, que otros trabajaron.

Me dice que cada uno iba a la suya, ¿no?
, venía a decir algo así, que cada uno iba a la suya.
Hombre, yo estoy aquí desde el mes de septiembre y donde sí que veo que cada uno va a la suya, fíjese, un mes y poquito, es precisamente en este gobierno, ¿no?
Cada uno va a la suya.
El Partido Socialista dice, en la materia que estamos hablando, en materia de exportación, que exportemos, que eliminemos los aranceles a Estados Unidos; usted, que es el conseller de economía sostenible, y su grupo político dicen que no.
Eso es ir a la suya, pedir mucho, en el pleno de las Cortes.
Eso es ir a la suya muchísimo.

Y yo le quiero decir al final a usted que sí, dice, valórenme dentro de un año por la eficiencia de cómo gestiono los recursos.
Yo hoy no le puedo decir, no puedo meterme en el debate de dentro de un año.
Pero sí que le puedo decir que usted, en mi modesta opinión, no ha triunfado en consignar sus teorías.
Se lo digo sinceramente, no están en ninguna parte sus teorías consignadas presupuestariamente.
Eso se lo puedo decir yo hoy con toda la claridad del mundo y entiendo que usted de momento no me lo ha rebatido.

Y le quiero decir también que al final ustedes en materia de internacionalización, en materia de comercio exterior, han reducido medio punto lo que el Partido Popular consignó en 2015.
Y esa es otra obviedad y otra cuestión muy objetiva.
Y yo le quiero preguntar al final, por cerrar, ¿no?
, y decirle si su modelo productivo al final es el matadero del señor Puig en Morella, si su nuevo modelo productivo es recortar medio punto en comercio exterior, si su proyecto, su nuevo modelo productivo es generar, como dice el presidente en la cámara de comercio, no nadie del Partido Popular, es generar incertidumbre por parte de este Consell en materia de Alcoinnova, por ejemplo.
Si eso es el nuevo modelo productivo.
También es ir a la suya, un claro ejemplo éste, el Partido Socialista hace una cosa, Compromís hace la contraria, cada uno dice una cosa, cada uno dice la otra, ¿no?

Y quiero decirle en este sentido, y acabar diciéndole que usted la semana pasada dijo como conseller que estaba hasta el moño, que estaba hasta el moño de otro que también gobierna con ustedes aquí, otro del Partido Socialista, en este caso el alcalde de Alcoy.
Y yo creo que un conseller no puede decir nunca que está hasta el moño de nada.
Tiene que levantarse todos los días por la mañana, solucionar los problemas, los previstos, los imprevistos, todos, y no puede decir nunca que está hasta el moño, porque un conseller, en este caso usted, está para trabajar y dejarse la piel por los ciudadanos.
Y con poquitos meses que lleva ustedes de verdad al frente de su responsabilidad, no puede decir que esté hasta el moño de nada, tiene que estar todos los días al pie del cañón, solucionando los problemas de la gente y de los ciudadanos, aunque se los genere el alcalde de Alcoy, el socialista, Antonio Francés.

Muchas gracias.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Pastor.

I ja per a finalitzar esta compareixença, té vosté, senyor conseller, cinc minuts per a contestar, com li estic dient mig en broma, mig seriosament, estos dies, a totes i cadascuna de les preguntes que li han fet.

El senyor conseller d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball:

Bé, el president el que sí que està és intentant buscar més fons europeus.
Es pot constatar.
Ha estat en Europa estos dies i aleshores eixa és un poc la línia en què anem a treballar.
Quantes més inversions ens puguen vindre d'Europa millor.
Perquè fins ara hem vist l'estat com ens ha tractat o maltractat durant tant i tant de temps.
I resulta que ha estat governant qui ha estat governant.
I això és una realitat, això no són hipòtesis.
Tota la resta, que ara parlarem, hi ha molta hipòtesi, no?
Parlar per parlar un pot dir el que vullga.

I després simplement fer una incidència.
Anem a tindre dos instituts tecnològics menys, per desgràcia, no?
, i per la situació que tots sabem.
Aleshores, a la millor amb els mateixos diners hi ha més repartiment de diners.
Tampoc és el que voldríem, però almenys això constatar-ho, no?

I anem a esperar que eixe consell de la innovació, que ahir es va engegar, ens ajude a optimitzar encara moltíssim més els recursos, com he dit abans, no?

Antonio, gràcies, eh?
, gràcies pel tarannà, i a més crec que és el que toca, és a dir, fiscalitzar i estar controlant la gestió dels qui tenim eixa responsabilitat d'executar certes coses, és el que desitgem, no?
I a més a més si eixa fiscalització és en positiu encara ho agrairem moltíssim més.
Perquè tot el tema constructiu a mi personalment m'agrada i no poquet.

I després hi ha una possibilitat, que jo ja ho vaig dir l'altre dia en la compareixença.
Vull dir, les esmenes.
.
.
perquè al final els pressupostos han d'eixir de Les Corts, per això és una proposta que fem el Consell, però els pressupostos han d'eixir aprovats de Les Corts.
Ho deixe ahí, eh?
, ho deixe ahí.
Allò del consell valencià com ho he dit ja, no ho torne a repetir.

Jo acceptaria molt bonament alguna que altra esmena que poguera ajudar l'R+D+I o en qualsevol altre aspecte que realment poguera beneficiar el sector que depén d'aquesta conselleria.

I Vicent, anem a vore, diners europeus, això és bo o és roín?
Però és que al final ens ho haurem de plantejar, és bo o es roín?
Ho deixe ahí, eh?

I després, jo no he estat ací, jo dic el que jo crec que he de dir i pel que pense que he de dir.
Vull dir, per a mi, torne a repetir, les xifres i la gestió van de la mà, l'eficiència en la gestió.
I això és demostrable, perquè moltíssima gent amb menys diners que altres han fet coses molt millor que altres i més positives per a la ciutadania.
I això és demostrable.
Vull dir, si comencem a parlar podem començar a vore-ho i veurem l'eficiència de qui ha gestionat, qui, què i com, i qui ha gestionat què i com en diferents llocs.
I a partir d'ahí.
.
.

I l'eficiència no està renyida o no està barallada en el tema del debat de la liquiditat.
A la seua disposició per a fer-lo.

I després, l'Avalem Jove, vosté tindrà tota la informació detallada, perquè vaig a citar-los a un membre de cadascun dels grups quan ja tinguem el projecte consensuat i tancat perquè vostés l'acaben de tancar; tots els grups polítics, ahí sabrà fil per randa totes les quantitats que anem a dedicar a cadascun dels projectes durant el 2016, 2017 i 2018.

I Fernando, un model es crea poc a poc.
Un model no ix ahí, zas!
, i ja està, el model.
És a dir, l'estructura, és a dir, per art de màgia ja tenim un model.
Per favor, no!

I a mi no em cauen els anells per valorar allò que s'haja de valorar.
El que passa que també tinc clar que el pressupost de 2016 si l'hagueren fet vostés probablement no l'hagueren fet de la manera que l'hem fet nosaltres i no hagueren posat eixos diners probablement dintre.
.
.
on els hem posat nosaltres.
I d'això estic segur, perquè no ho han fet abans.

I després.
.
.
per no entrar en la nefasta gestió dels fons europeus.
.
.
80 milions, que això ens repercutirà en tenir-ne menys l'any que ve.
Ahí és on hem d'incidir, no?

I, coordinació, ben poca en la gestió.
Nosaltres podem tindre desencontres, és a dir, podrem pensar de manera diferent, però este govern, i fins i tot els diferents partits que sustenten este govern resulta que es parlen i arriben a acords i consensos, cosa que haurem de plantejar-se si els anteriors que estaven en el seu govern, que sembla ser que eren del mateix coloret, resulta que ni es parlaven ni es miraven.
Això també ho hauran de vore.

I, per tant, jo estic una miqueta fart d'arquetips i de teories.
I això que ho faça la premsa m'agrada, però que algun partit polític utilitze els mateixos arguments de la premsa per a generar teories o arquetips, diu molt poc d'eixe partit polític o de la gent que està representant a eixe partit polític.

Per tant, siguem una miqueta més innovadors, perquè és que al final estic sentint el mateix que sent en la premsa.
I això s'ho hauran de fer mirar, s'ho hauran de fer mirar o a la millor hauran de, no sé, llegir-se els periòdics i dir, Â«ja sabem el que diu el Partit Popular, açòÂ».
I eixa és la realitat.

I no he contestat, perdó, si em dóna una miqueta més de temps, els 106 treballadors, perquè sí que m'ho havia preguntat Vicent.
Sí que és de veres.
He de demanar disculpes a la senyora Eva, perquè en eixos moments jo no tenia la informació i moltes vegades és impossible tindre tota la informació de tot i per això li vaig contestar com li vaig contestar en el ple.
Però sí que és de veres que eren 106 treballadors contractats en el programa operatiu regional 2007-2013 específicament, més 2N, és a dir els dos anys de pròrroga que es poden donar per acabar de certificar el programa operatiu.

I, aleshores, s'ha acabat i des de la legalitat, i aixina ho he consultat jo en funció pública, han de passar a millor vida.
I immediatament, com que tenim un altre pla operatiu regional, que és el de 2001, ipso facto començarem a traure les places per a poder contractar altra volta a tots els treballadors que calguen per a tirar endavant el programa operatiu 2014-2020.

Sí que es de veres que hi ha 35 que eren funcionaris, que ara passaran al seu lloc de treball i la resta hauran de lluitar per aconseguir eixa plaça en el nou plec de condicions que traurem per a ocupar per la gent que durà endavant eixe pla educatiu, és a dir que eixa és la realitat.

I per suposat que espere que amb l'ADN… Però, per sempre, per sempre i per a tots i per a totes el diàleg social estiga ahí.
A mi m'encantaria, per a tots i per a totes, i sempre.
(Remors) Molt bé, Vicent, perfecte.
Aleshores, si coincidim amb eixe ADN anirem pel bon camí, però fins ara cal dubtar un poquet.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor conseller.

Moltes gràcies, senyors diputats.

Recordar-los que reprendrem la sessió d'esta comissió esta vesprada a les quatre i mitja amb la compareixença del conseller de Pressupostos i Hisenda.

(Se suspén la reunió a les 14 hores i 9 minuts)

(Es reprén la reunió a les 16 hores i 31 minuts)

El senyor president:

Doncs, bona vesprada, senyories.

Reprenem la Comissió d'Economia, Pressupostos i Hisenda per a, en este cas, substanciar la compareixença del conseller d'Hisenda i Model Econòmic.

Benvingut a esta sa casa.

Dir-li, abans que res, doncs, que el model d'intervenció, com se va pactar per part dels grups parlamentaris, és mitja hora d'intervenció, deu minuts per als grups parlamentaris, quinze minuts per a la seua segona intervenció, cinc minuts per a les rèpliques i, finalment, cinc minuts per a vosté, perquè acabe en les intervencions.

I, sense més, senyor conseller, té vosté la paraula per trenta minuts.

Compareixença del conseller d'Hisenda i Model Econòmic, senyor Vicent Soler i Marco, per a informar sobre el Projecte de llei de pressupostos de La Generalitat per a l'exercici 2016 pel que fa a la seua conselleria

El senyor conseller d'Hisenda i Model Econòmic:

Senyor president.

Il·lustres senyors i senyores diputats i diputades.

Em correspon l'honor, en esta compareixença d'exposició sistemàtica dels pressupostos de La Generalitat de 2016, de parlar en nom de Presidència, de l'àrea de presidència, a banda de la meua responsabilitat com a conseller d'una conselleria determinada, en este cas la d'Hisenda i Model Econòmic.

Per tant, en primer lloc, em referiré a les línies mestres del pressupost de Presidència.
I, més enllà, ho faré respecte a la conselleria d'hisenda.

Pel que fa a la Presidència, per l'execució de les seues competències en 2016, la Presidència compta amb un pressupost de 240,6 milions d'euros, i una estructura pressupostària composta per sis serveis pressupostaris: sotssecretaria, gabinet del president, Secretaria Autonòmica de Presidència, Secretaria Autonòmica de Comunicació, Secretaria Autonòmica de l'Agència Valenciana de Turisme i Agència de Seguretat i Resposta a les Emergències.

Estos pressupostos no es poden comparar quantitativament, ni en termes generals, amb els pressupostos per a l'exercici 2015, ja que l'estructura d'esta àrea ha canviat considerablement en esta legislatura.

En els pressupostos de 2015, la secció 05 comprenia nou programes pressupostaris que corresponien a la secretaria d'agricultura, pesca, alimentació i aigua, junt amb el programa 711, que donava cobertura pressupostària a la subsecretaria d'agricultura.

Els pressupostos de la secció 05 per a 2016 mantenen, per dir-ho així, els programes pressupostaris clàssics de la Presidència, com són el programa d'anàlisi i polítiques públiques, el 111.
40, i el de gabinet d'organització, 111.
70.
Figuren també els programes pressupostaris gestionats pels òrgans directius de la Secretaria Autonòmica de Presidència, com són el d'administració local, 125.
10, relacions externes, 112.
40, organització territorial del Consell, 124.
30, i secretaria del Consell, 112.
20, junt amb el programa 126.
20, per a l'assessorament i defensa en juí dels interessos de La Generalitat, que gestiona la direcció general de l'advocacia de La Generalitat.

Així mateix, integren la secció 05 els tres programes pressupostaris de la Secretaria Autonòmica de Comunicació, que són: relacions informatives, 462.
10; promoció institucional, 462.
20; i consell assessor de Radiotelevisió Espanyola, 462.
30.
Per a estos tres programes, que podem considerar tradicionals en l'àrea de comunicació, s'afegix ara un de nou, anomenat Â«servei públic de radiotelevisióÂ», amb una dotació de 29 milions d'euros.

Els altres programes pressupostaris que s'integren a la secció 05, com a conseqüència de la nova estructura de la Presidència en esta legislatura són: en primer lloc, els corresponents a l'Agència Valenciana de Seguretat i Resposta de les Emergències, es tracta del programa 221.
10, d'emergències, protecció civil, prevenció i extinció d'incendis, amb una dotació de més de noranta milions d'euros, una miqueta més de noranta milions; el programa 222.
10, de seguretat pública, policia de La Generalitat i policia local, dotat amb quasi 6,5 milions d'euros; i el programa 222.
20, per a la formació a través de l'Ivaspe, amb un pressupost de més d'1,7 milions d'euros per a l'exercici 2016.

També s'inclou en la secció 05 el programa pressupostari 751, d'ordenació i promoció del turisme, amb una previsió de despesa per a 2016 de quasi setanta milions d'euros.

Tots estos programes de gestió pressupostària són sostinguts per un únic programa horitzontal de subsecretaria, el programa 121.
20, d'alta direcció i serveis generals, tot i que la subsecretaria, com a centre directiu, assumix també la gestió pressupostària del programa 112.
50, d'alt assessorament de ciència i tecnologia.

Per últim, s'ha d'assenyalar que a la secció 05 correspon també el pressupost de la Fundació Comunitat Valenciana-Regió Europea, que ascendix a més de set-cents trenta-sis mil euros.

El pressupost de l'entitat de dret públic Agència Valenciana de Turisme, amb una dotació per a 2016 de més de trenta-huit milions d'euros.
I esta xifra suposa el 55% del programa pressupostari 751.
10, d'ordenació i promoció del turisme.
Més del 55% del programa.

En conjunt, este programa té una disminució del 18,7, per raó de què, ¿per què disminuïx este programa?
Per raó de les menors dotacions en les ampliacions de capital de CACSA i Aerocas, que és el.
.
.
, que estan ara imputats, com saben vostés, a turisme, perquè el president dels consells d'administració és el secretari autonòmic de turisme.

Entre altres coses, esta Agència Valenciana de Turisme ha de donar suport a les empreses del sector; potenciar la promoció del turisme internacional; potenciar la inversió en municipis turístics; afavorir la desestacionalització del sector, potenciant, a l'hora, el turisme interior; incentivar la xarxa de centres de formació turística, on la inserció laboral es troba en taxes al voltant del 70%.

L'aeroport de Castelló, amb el pressupost que supera els nou milions d'euros, i són, com he dit, una significativa reducció respecte al pressupost de 2015, que va ser de 12 milions d'euros.

I la Ciutat de les Arts i les Ciències, amb un pressupost de més de cent setze milions, que representa menys de la meitat del pressupost inicial de l'exercici 2015.

D'esta manera, el pressupost consolidat de la secció 05 ascendix a 404.
804.
000 euros, encara que d'esta xifra s'han de descomptar les transferències i compensacions internes, per valor de quasi seixanta-sis milions, fonamentalment del programa 751, d'ordenació i promoció turística, a l'Agència Valenciana de Turisme i a CACSA i aeroport de Castelló, en forma d'aportacions de capital, obtenint així un pressupost consolidat de 338.
814.
660 euros.

Les partides més significatives a destacar en els programes pressupostaris de la secció 05 són les següents:

Sotssecretaria.
En primer lloc, s'incrementa significativament la dotació del programa alt assessorament en ciència i tecnologia.
En concret, les transferències per al finançament de la Fundació Premis Rei Jaume I, s'incrementen en un 300%.
El que es tracta és, en definitiva, de demostrar en xifres el compromís de La Generalitat amb l'organització dels premis Jaume I.
En concret, el finançament de les despeses de personal i funcionament s'incrementa en 140.
000 euros i la línia de subvenció per a la realització del programa anual d'assistència que presta la fundació, que rep 100.
000 euros més que el passat exercici.

Pel que fa al programa pressupostari 121, alta direcció i serveis generals, compta amb la dotació necessària per a la coordinació i impuls de les polítiques sectorials, que són competència de la Presidència de La Generalitat.
En concret, per a realitzar la gestió jurídica administrativa, pressupostària, econòmica i de personal dels òrgans directius de la Presidència de La Generalitat.

Respecte al pressupost inicial per a l'exercici 2015, el programa experimenta una variació de 5,79%.
La qual cosa suposa, en termes absoluts, un increment de 446.
360 euros.
Este increment obeïx a les despeses de personal, que augmenten en 476.
450 euros, poc més del 10%.

Per a entendre este increment, hem de tindre en compte que la Presidència integra, en la seua estructura, nous blocs de competències assumides en esta legislatura: estudis d'innovació, amb la creació del Consell Valencià d'Innovació com a pas previ d'una futura agència valenciana d'innovació; turisme, a través de l'Agència Valenciana de Turisme i de la Direcció General de Turisme, amb els seus òrgans de gestió territorial desconcentrada, que depenen orgànicament del subsecretaria; interior, protecció civil, gestió de la unitat del Cos Nacional de la Policia adscrita a la Comunitat Valenciana i gestió de les competències en matèria de situacions d'emergència, així com les competències en matèria d'extinció d'incendis, a través de l'Agència de Seguretat i Resposta a les Emergències, també amb òrgans de gestió territorial desconcentrada, dependents orgànicament de la subsecretaria.

En segon lloc, s'ha de destacar el programa 111.
70, gabinet d'organització.
Conté una línia nova, denominada pla de recuperació de la imatge de la Comunitat Valenciana, amb una dotació d'un milió d'euros.
Esta línia de finançament es destinarà a donar suport a accions que contribuïsquen a normalitzar la imatge de La Generalitat, que ha patit, en els últims anys, un procés de devaluació que ens perjudica a tots, com a ciutadans i ciutadanes, i també, especialment, a les empreses valencianes que han de lluitar contra una imatge de marca deteriorada pels casos de corrupció.

Altra de les línies significatives que cal destacar és la que figura en este mateix programa i amb una dotació de 600.
000 euros, anomenada Â«beques Presidència de La GeneralitatÂ», que tindrà per destinataris a titulats universitaris de la Comunitat Valenciana o vinculats a la nostra comunitat que desitgen millorar la seua formació.
Es tracta, en definitiva, d'oferir oportunitats al talent, d'impulsar la carrera acadèmica investigadora de les titulades i titulats universitaris valencians, però amb el compromís que s'articularà a través de la corresponent convocatòria que el talent i l'excel·lència retornen, d'alguna manera, a la Comunitat Valenciana.

Pel que fa al programa 125.
10, d'administració local, s'ha de destacar la recuperació de la línia destinada al foment i manteniment de l'associacionisme local, amb una dotació de 600.
000 euros.
Esta línia de subvenció es va eliminar dels pressupostos de La Generalitat en l'exercici 2013.
Quan es va produir l'última convocatòria, en l'any 2012, tenia un import global de 216.
800 euros.

La recuperació d'esta convocatòria d'ajudes en els pressupostos de 2016 permetrà sostenir econòmicament les despeses de funcionament de l'associacionisme local, en concret de les cent seixanta mancomunitats que existixen a la Comunitat Valenciana i que oferixen serveis d'assistència social, recollida i tractament de fem, abastiment i depuració d'aigües o promoció turística.

Les mancomunitats, com a expressió del dret d'associació dels municipis directament vinculats al principi d'autonomia local, es consideren essencials per a la prestació dels serveis municipals.
Constituïxen un instrument de gran utilitat per a garantir als ciutadans una qualitat més elevada en la prestació dels serveis municipals, especialment quan es tracta de municipis menuts o en aquells casos de serveis de complexitat tècnica o d'un cost econòmic superior.

A més, en el mateix programa d'administració local, ha augmentat significativament la línia de subvenció anomenada Â«fons de cohesió territorialÂ», que s'incrementa en quasi quatre milions d'euros.
Estem parlant d'una línia d'ajudes que comptarà en 2016 amb un total de 5 milions d'euros destinats al sosteniment de les despeses corrents dels ajuntaments de la comunitat que, amb la seua activitat diària, permeten mantenir viva una administració de proximitat acostada a la ciutadania.
Amb aquets fons es pretén pal·liar la difícil situació econòmica que han patit els ajuntaments de la Comunitat Valenciana durant els últims anys, en els quals el govern anterior, tant des del govern de la nació com de l'autonòmic, han destinat un escàs finançament a pal·liar els desequilibris territorials existents entre aquests.

Es considera prioritària la implantació de polítiques públiques destinades a solucionar les dificultats econòmiques que sofrixen els ajuntaments menuts i garantir així la prestació de serveis públics essencials als ciutadans.
Per això, amb aquest fons de cohesió territorial, que ha passat d'1.
139.
000 a 5.
000.
000 en l'any 2016, es pretén complir dos principis fonamentals, com són el de la solidaritat i el de l'equilibri territorial.

Pel que fa al programa 112.
40, denominat relacions externes, la seua gestió correspon a la Direcció General de Relacions amb la Unió Europea i l'Estat, a fi d'exercir les funcions assignades en matèria de relacions del Consell amb els organismes de la Unió Europea i organitzacions interregionals i internacionals, les funcions de la delegació de la Comunitat Valenciana a Brussel·les i les relacions amb l'administració general de l'estat i comunitats autònomes.

L'objectiu d'este programa és triple: facilitar i impulsar l'acció coordinada del Consell en l'àmbit exterior i amb la Unió Europea; enfortir el lobby i la protecció exterior de la Comunitat Valenciana, una projecció que hem de reforçar amb la presència i la veu de la Comunitat Valenciana en els fòrums europeus i internacionals i el seu prestigi i imatge amb l'àmbit exterior, especialment a través de l'oficina de Brussel·les; potenciació de les relacions del Consell i la seua administració amb l'administració de l'estat i la de les comunitats autònomes.

Respecte al pressupost inicial per a l'exercici 2015, el projecte de pressupost proposa un increment de 9,21, repartits en els capítols següents:

En el capítol I, amb la finalitat de reforçar el personal dedicat al seguiment de les polítiques i lobby davant les institucions europees, prioritat política en la present legislatura i que ha de comptar, per tant, amb mitjans suficients.

En el capítol IV, incrementant-se el pressupost destinat a beques de formació pràctica en assumptes europeus i d'acció exterior, a fi d'oferir als nostres joves una experiència en este àmbit i promoció a mitja termini de l'existència de valencians experts en assumptes europeus.

Pel que fa a la Secretaria Autonòmica de Comunicació, com ja s'ha apuntat abans, la principal novetat és que s'afegix un nou programa, servici públic de radiotelevisió, amb una dotació de 29 milions d'euros, que es destinarà al finançament d'una radiotelevisió pública valenciana, d'acord amb el model que resulte del procés de debat i aprovació, al si de les Corts Valencianes, de la futura llei del servei públic de Radiotelevisió Valenciana.

Per últim, en el projecte de pressupost de La Generalitat per a 2016 es destinen a l'àrea competencial de la Direcció General de l'Agència de Seguretat i Resposta a les Emergències un total de 98,7 milions d'euros, el que representa un increment superior al 20% sobre la quantitat consignada en l'exercici 2015.
I és un clar un exemple de l'aposta decidida del Consell per reforçar l'àrea d'emergències i seguretat.

Els pressupostos de l'agència s'agrupen en tres grans àrees: Ivaspe, seguretat i emergències.

El pressupost d'Ivaspe, programa 222, s'incrementa en un 9,7, el que permetrà millorar el pla formatiu i reforçar la qualitat del professorat, amb una millora en l'oferta educativa.

En l'àrea de seguretat, programa 222.
10, es produïxen increments en totes les partides, assegurant també una millora en els complements que percep la unitat adscrita de la policia.
Finalment, en emergències, es produïx un increment d'un 21%, la qual cosa va a permetre posar en marxa tres noves brigades d'emergència amb caràcter anual, així com atendre demandes de millora d'equipament i durada de les brigades de curta, incloent-se també un increment molt necessari en la partida destinada a bases aèries, que veu duplicada la seua consignació.

Amb el seu permís, senyories, passe a exposar les línies pressupostàries de la Conselleria d'Hisenda i Model Econòmic.
La Conselleria d'Hisenda i Model Econòmic té un primer objectiu polític bàsic: aconseguir un millor finançament per a la Comunitat Valenciana, per tal que La Generalitat puga ser un instrument útil per a fer possible un nivell de serveis bàsics per als valencians, equiparable a la resta dels espanyols, i per a poder complir un paper eficaç en l'impuls del canvi de model que necessita per a enfortir la nostra economia.
El pressupost per a 2016 dóna cobertura a la persecució d'estos dos objectius, així com a tractar de multiplicar els recursos amb la captació de fons addicionals estatals i europeus disponibles, mitjançant fórmules de cofinançament.

El segon objectiu polític és la millora de l'eficiència en el funcionament de l'administració de la mateixa Generalitat.
Per aconseguir aquest objectiu, el projecte de pressupost incidix en tres línies: d'un costat, la informatització de l'administració per a la qual cosa creix de manera molt important el pressupost de la Direcció General de Tecnologies de la Informació, la qual gestiona tot el sistema informàtic de La Generalitat, excepte el corresponent als hospitals de la Conselleria de Sanitat.

D'altre costat, les actuacions en matèria de sector públic i patrimoni, on cal una reflexió sobre el paper de les empreses i entitats públics, dur a terme el tancament d'entitats sobre les quals hi ha un manament legal de fer-ho i escometre tasques pendents, com ara la realització d'un inventari exhaustiu del patrimoni de La Generalitat.

Finalment cal igualment actuar en matèria de tributs, fent previsions realistes, enfront del que ha ocorregut en anys anteriors, on mai es complien les xifres previstes.
Així mateix, en 2016 es posarà en marxa l'Institut Valencià d'Administració Tributària, previst al nostre Estatut, i que serà l'embrió de la futura Agència Tributària Valenciana, per a millorar la gestió de la recaptació de tributs de La Generalitat i de les administracions locals, mitjançant les figures jurídiques de coordinació que facen falta.

Les competències de la Conselleria d'Hisenda i Model Econòmic comprén totes aquelles en matèria d'hisenda, model econòmic i finançament, sector públic instrumental de La Generalitat, excepte els seus organismes autònoms i els consorcis sanitaris adscrits a aquesta, patrimoni, projectes i fons europeus, tecnologia de la informació i comunicació de l'administració, com vostés saben molt bé.
Exerceix en estes àrees les màximes competències que legalment té atribuïdes, i s'estructura en tres nivells orgànics: òrgan superior, nivell directiu i administratiu.

Respecte a les línies mestres de cada secretaria autonòmica correspon: a la Secretaria Autonòmica de Model Econòmic i Finançament, exercir les facultats inherents al sector o activitat de la competència que té encomanada en matèria d'impuls de la reforma del sector públic de La Generalitat, model econòmic i finançament de la Comunitat Valenciana.
Projectes i fons europeus.
Patrimoni de La Generalitat.
Impulsar i coordinar la consecució i execució de programes i projectes que exercixquen els centres directius sota la seua dependència, controlant i supervisant els terminis i objectius que ens calen aplicar.
I qualsevol altres que li atribuïxca la legislació vigent.
Cal destacar que depén d'esta secretaria la Direcció General del Sector Públic, Model Econòmic i Patrimoni, així com la Direcció General de Finançament i Fons Europeus.

A la Secretaria Autonòmica d'Hisenda li correspon exercir les facultats inherents al sector o activitat de la competència que té encomanada en matèria de política pressupostària, tributària, despesa pública, gestió de tresoreria, modernització de l'administració, així com aquelles que en deriven en matèria de joc.
Per tant, li correspon impulsar i coordinar la consecució i execució de programes i projectes que exercixquen els centres directius, sota la seua dependència, i qualsevol altres que li atribuïxca la legislació vigent.
D'esta secretaria autonòmica depenen els centres directius de la Direcció General de Pressupostos, la Direcció General de Tributs i Jocs i la Direcció General de Tecnologia de la Informació i les Comunicacions, en la qual posaré l'accent més endavant.

Esta conselleria pretén donar importància a un nivell d'estructura horitzontal en tots els departaments que es puguen regir per criteris d'eficiència, eficàcia i optimització de recursos.
És molt important que totes les parts de l'organització se senten implicades en el projecte, el qual resulta titànic davant els reptes que tenim.
D'altra banda, el treball en l'equip dels diferents departaments ha de sumar sinergies positives, per tal d'aconseguir un resultat encara més satisfactori.
Perquè tota aquesta tasca ha de contribuir en última instància a millorar el desenvolupament del treball en el govern de La Generalitat i millorar així les constants vitals de la Comunitat Valenciana, avui encara minvades pel que ha passat en els anys anteriors.

Les partides pressupostàries més rellevants són les següents: el pressupost consolidat de la conselleria recorde que preveu un augment del 4,3 respecte al 2015, arribant a 246 milions d'euros, l'increment menor de totes les conselleries de La Generalitat.
Este increment es dóna per l'increment de l'1% de la despesa en salaris, per la nova dotació en la Direcció General de Tecnologies de la Informació i les Comunicacions, donada també la seua transversalitat que afecta altres conselleries, com també les noves competències en model econòmic.
Estalviem 1,6 en compra de béns corrents i despeses funcionals respecte a l'exercici anterior, i pel contrari les transferències corrents augmenten un 11% respecte al 2015, xifrant-se en 44,6 milions d'euros.

En un altre ordre de coses, el programa pressupostari 421.
90, d'innovació tecnològica educativa, té un increment pressupostari significatiu, concretament un 90% respecte a l'any anterior, xifrant-se en 18,6 milions d'euros.
Amb aquesta dada es deixa palés l'esforç i el compromís que es fa en matèria de tecnologia de la informació i la comunicació, per tal de millorar el sistema educatiu valencià, optimitzant els recursos públics d'aquest, com també les diferents conselleries, excepte, com he dit adés, la part assistencial de sanitat.
Les seues principals línies d'actuació per assolir l'objectiu són: millorar i mantindre la distribució de Lliurex, creant utilitats específiques per a la comunitat educativa.
Estendre en els centres educatius el programa per a la gestió de centres ITACA.
Simplificar i informatitzar els procediments de la gestió educativa, tendint a l'eliminació gradual del paper.
Proporcionar assistència tècnica en equipament i aplicacions als centres educatius.
Millorar la comunicació i informació entre centres educatius, docents, famílies i alumnat de les TIC.
Fomentar l'ús de les TIC en el procés d'ensenyança-aprenentatge.
Gestionar, ampliar i millorar l'equipament TIC en els centres educatius públics de la comunitat.
Millorar i mantindre el portal educatiu valencià i l'e-learning de la Comunitat Valenciana.
Publicar i difondre recursos educatius digitals lliures per a la comunitat educativa.
Crear i difondre materials formatius en l'ús de les tecnologies de la informació per als centres educatius de La Generalitat.
Distribuir i gestionar les necessitats TIC per a la impartició de la formació professional.

Igualment important és el programa pressupostari 121.
60, dels sistemes d'informació, que representa un 37,1% del total del pressupost de la conselleria, amb 91,4 milions d'euros.
L'objectiu bàsic d'este programa és incorporar les TIC a tots els àmbits de l'actuació administrativa, afavorir el canvi de model productiu, fomentar l'activitat entre les empreses del sector TIC, incrementar les capacitats de detecció i resposta davant les ciberamenaces.
Les seues principals línies d'actuació per assolir l'objectiu són: implantar i mantindre i desenvolupar un model de gestió centralitzada i de govern TIC.
Implantar, mantindre i desenvolupar tecnologies per a millorar l'eficiència en TIC.
Implantar i mantindre i desenvolupar sistemes d'informació en tots els àmbits de l'actuació administrativa i en la presentació dels serveis públics.
Impulsar l'administració electrònica.
Facilitar les relacions electròniques amb l'administració.
Facilitar l'aliança entre el teixit empresarial de la comunitat del sector TIC, perquè puguen oferir els servicis TIC que necessita La Generalitat.
Impulsar en la Comunitat Valenciana la creació d'un viver d'empreses especialitzades en tecnologies obertes.
Fomentar la col·laboració entre les universitats, instituts tecnològics, empreses i altres administracions públiques en matèria de ciberseguretat.

També creix de manera important el programa 613.
10, de tributs de La Generalitat i joc, que representa un 19,2% del total, amb una dotació de 47,4 milions d'euros.
L'objectiu bàsic és millorar el control de l'execució de tots els ingressos per tributs, taxes i preus públics.
Les seues principals línies d'actuació per assolir l'objectiu van adreçades a millorar la gestió per tal d'aconseguir un nivell més elevat de recaptació amb menys càrrega burocràtica per a l'administració i per als ciutadans.

Estos són els aspectes més significatius respecte al pressupost de la Conselleria d'Hisenda i Model Econòmic.
Malgrat tot, no volia deixar passar la meua intervenció sense tornar a fer una reivindicació del nou finançament valencià, pilar fonamental dels objectius d'esta conselleria.
Els valencians i les valencianes ja no podem estar més sotmesos a la dictadura de l'infrafinançament.
Diverses qüestions derivades del nostre sucursalisme i de la nostra invisibilitat històrica ens han dut a un desequilibri estructural en matèria de finançament, posant en perill el nostre autogovern, i maltractant, entre altres coses, el model econòmic valencià i el nostre nivell de benestar.
Volem trencar amb el tràgic i maliciós paradigma de tindre una balança fiscal negativa en un tram de renda per càpita inferior a la mitjana.

Exigim i reivindiquem que es complixca el principi de solidaritat, reclamant un finançament almenys situat en la mitjana estatal, per la qual cosa cal un nou sistema de finançament.
Els 1.
300 milions d'euros que tancaran la quadratura del cercle no són cap mena d'ingrés de naturalesa fictícia.
Són la reivindicació i la reclamació d'un nou statu quo, el qual ha de convergir necessàriament envers uns criteris d'equitat que trenquen amb la injustícia que patim actualment en matèria de finançament.

A més, vull mostrar el meu rebuig, com ja he fet altres voltes, al mecanisme de correcció pressupostària que significa els FLA.
La Comunitat Valenciana no pot assumir més deute.
No necessitem més crèdit.
Volem transferències i liquiditat per a poder estabilitzar les nostres institucions i gestionar de manera més eficient el present i el futur de la nostra comunitat.
Amb el nostre autogovern no es juga.
Ens va costar sang, suor i llàgrimes aconseguir-ho.
És per això que fem palesa aquesta reivindicació, pel compromís amb el nostre autogovern, pilar fonamental de la convivència entre els valencians.
Perquè, no ens oblidem, és l'estat qui ha de complir la solidaritat interregional, fins ara pervertida.
No som nosaltres els que fem jocs d'artifici.

Així mateix, m'agradaria posar també l'accent en qüestions que afecten la conselleria i que tenen més a veure amb part del model econòmic.
Em referixc al sector públic i patrimoni.
Aquests elements han de servir de corretja transmissora per a dinamitzar i donar suport a l'economia valenciana en la mesura que es puga.
D'una banda, s'han de posar tots els esforços en millorar l'eficiència del teixit empresarial públic, assolint un full de ruta que servixca per a optimitzar el seu funcionament, ajudant en última instància el sector empresarial privat.
I, d'altra banda, es fa necessària una nova reordenació del patrimoni de la Generalitat valenciana, donat el fracàs en l'intent de venda dels actius immobiliaris que pose de relleu.
Al capdavall, resulta evident la importància d'estos factors que formen part del patrimoni valencià i que en el passat han tingut un comportament massa erràtic i ineficient.

I això és tot, senyories, estic a la seua disposició per a contestar les preguntes que vullguen.

El senyor president:

Molt bé.
Moltes gràcies, senyor conseller.

I per a substanciar la primera de les intervencions per part dels grups parlamentaris, senyor David Torres, pel Grup Parlamentari Podem, té la paraula per deu minuts.

El senyor Torres García:

Gràcies, president.

Honorable conseller, gràcies per l'exposició que ens ha fet especialment de la conselleria de Presidència, de la Conselleria d'Hisenda i Model Econòmic.
Però també pel repàs que ha fet sobre.
.
.
Sobretot també felicitar-lo per la consecució d'aquestos pressupostos que imagine que no haurà segut fàcil l'elaboració d'aquestos, perquè sabem que era responsabilitat de la seua conselleria l'elaboració d'aquestos.

A mi m'agradaria aprofitar, ja que esta és l'última compareixença, per a fer reflexions també de caràcter general, sobretot entenent -como he dit- que esta ha segut la conselleria que ha tingut la tasca sobretot de coordinar els treballs per a quadrar aquests pressupostos.
I m'agradaria reflexionar que per a nosaltres són els primers pressupostos que treballem com a parlamentaris, però per sort la majoria dels parlamentaris de Podem que estem en aquesta cambra ja venim de sectors on anualment féiem ja aquesta revisió.
Per tant, no és una tasca nova per a molts de nosaltres.

El problema era que sempre nosaltres ho féiem amb una actitud molt proactiva des de les organitzacions, o col·lectius, dels mateixos sectors on nosaltres treballàvem, sempre amb una actitud molt proactiva.
Nosaltres féiem demandes, recomanacions, donant compte als responsables de l'elaboració dels pressupostos per a participar i ajudar a definir les polítiques que anaven a marcar cada legislatura, i de com afectarien l'economia i la societat valenciana les retallades, no invertir en polítiques socials, no ficar fre a la corrupció, fins i tot intentar amagar-la i fer totes les argúcies legals per a no fer pagar i defendre els que estafaven els valencians i les valencianes.

El problema és que, per més que els avisàvem i per més que insistíem i els portàvem propostes, mai ens escoltaven, mai ens feren cas i, la veritat, no ho féiem per a fotre.
Nosaltres ho féiem amb una intenció de ser constructius i d'aportar l'experiència i el coneixement de gent i de col·lectius que tenien experiència en el desenvolupament.
Però, per desgràcia, com he dit, no ens escoltaven.

De fet, jo recorde inclús al 2006, quan fa deu anys ara mateixa, en la campanya Â«Pobresa zeroÂ», recollírem més de setanta-sis mil signatures, només per demanar-li al president de La Generalitat en aquells moments, que era el senyor Camps, que ens concedira una reunió només per parlar dels pressupostos i per als temes que afectaven la pobresa.
Però malauradament es va negar contínuament a donar-mos eixa reunió i va donar l'esquena a eixos setanta-sis mil valencians i valencianes dels quals ell també era el president.
I això, el problema és que eixa actitud dels anteriors governs ha segut una actitud que nosaltres considerem prepotent, en la qual no han volgut escoltar-nos, però, bé.
Per sort ara tenim una oportunitat nova, esperem que aquest nou Consell sí que escolte també les veus que vénen des de fora, des de col·lectius, des dels sectors productius, no només d'uns sinó de tots, i que escolten la pluralitat de la gent.

I, per la nostra part, no desaprofitarem l'oportunitat que tenim ara de poder reflexionar conjuntament sobre aquests pressupostos i, sobretot, perquè incidisquen en el que són el que per a nosaltres és el més important, i és que siguen uns pressupostos amb un clar caràcter social.

En termes generals, nosaltres considerem que els pressupostos sí que van en la línia del que signàrem en l'Acord del Botànic i amb la societat civil, i no ens agrada, ¿no?
, que critiquen algunes de les coses d'aquest pacte del botànic, inclús quan amb certa sorna, ¿no?
, es referixen al rescat de les persones i a estes coses, sobretot perquè eixe pacte del botànic va ser signat per la societat civil i cada vegada que el critiquen no estan criticant ni el PSPV, ni Compromís, ni Podem, sinó que també estan criticant eixa societat civil que reclamava que ficàrem en la centraleta de les polítiques a les persones.

I per tant, bé, agraïm aquests pressupostos, que no són els pressupostos que ens agraden -ja li ho avancem-, que nosaltres possiblement haguérem sigut un poquet més ambiciosos i, bé, ara s'obriran els períodes d'esmenes i de poder treballar conjuntament per a poder -crec- entre tots millorar-los.

Però sí que deixar clar que, bé, no podem repetir el que ha passat durant aquests anys, almenys nosaltres no anem a permetre-ho, i entenem que és un treball a consolidar durant la resta dels anys i, ¡clar!
, entenem que els pressupostos estan com estan i bé.

També pensem què podríem haver fet, ¿no?
, amb aquests pressupostos si no haguérem tingut eixos 12.
500 milions -que ja denunciava l'altra dia- que ens ha costat la corrupció, o els 700 milions que també reflectien des del Grup Parlamentari Podem que costa la falta de transparència en les contractacions públiques, un element en el que haurem de treballar perquè és un element on podem millorar i d'on podem traure molts recursos.

I, bé, imaginem també què es podria fer si no tinguérem un pes de 4.
000 milions de servei del deute sent la tercera conselleria, quan qualsevol política social hauria d'estar per davant.

En tot cas, bé, nosaltres hem revisat detingudament els pressupostos, tenim alguns dubtes que ja els hem anat plantejant als diferents consellers i conselleres que han passat per aquesta comissió, i estem treballant ja amb diferents col·lectius, organitzacions per donar-los encara un caràcter més social, entenguent les limitacions, evidentment.

Però per a nosaltres és fonamental que aquests pressupostos -que ja tenen eixe caràcter social, no ho neguem- siguen uns pressupostos que suposen l'inici d'un canvi de paradigma on la sanitat, l'educació, les polítiques socials i la recuperació econòmica basada en la igualtat i l'equidistribució de la riquesa siguen la seva característica principal.

Però entrant en els pressupostos, ja que el temps és limitat, concretament en aquestes dues conselleries n'hi ha diverses qüestions que ens agradaria destacar.

En primer lloc, m'agradaria parlar de la conselleria d'hisenda, on n'hi ha una element que em sembla fonamental, ¿no?
, en la recerca d'aquesta eficiència en l'administració pública, com són la central de compres i la junta superior de contractació administrativa, les quals especialment, bé, la primera rebrà un impuls important gràcies al desenvolupament de l'eina de compra però que pensem que no hem aconseguit l'objectiu fonamental com era el d'aconseguir estalviar, aconseguir estalvis en la contractació pública.
De fet, l'altre dia denunciàvem sobrecostos en la compra de materials en educació d'un 60%; en les residències d'un 25% en la compra de medicines, tal com ens denunciaren alguns col·lectius.

Pensem que els pressupostos en aquesta qüestió tan fonamental possiblement indiquen una línia continuista i és una eina fonamental que hem de reforçar.

Important també el programa de sistemes d'informació amb 25 milions en inversions reals, però destaquen 45 milions en treballs realitzats per altres empreses i professionals que ens agradaria saber si ens pot donar més informació sobre aquesta qüestió i si ens ho poguera desglossar un poquet més.

En general, trobem una inversió important, tot cal dir-ho, en equips i material informàtic que són necessaris per a modernitzar una administració pública que ha de donar un servei adequat a les persones, una administració pública que algú se l'ha de creure, evidentment, ja que alguns l'han degradat fins a nivells màxims i altres pretenen encara reduir-la més carregant-se la conselleria inclús de transparència -com han dit en diverses ocasions els companys de Ciutadans-, com si no fóra important per a ells però, clar, és que l'administració pública u se l'ha de creure.

És cert que una part important del patrimoni anirà a la reforma de l'edifici del carrer Micalet però es reduïx en una part important el pressupost d'aquest programa.

I quant a fons europeus, vegem al llarg de pressupost una part important de cofinançament, però creguem més important en aquests moments i necessari un reforçament dels recursos humans.
I ahí li preguntaríem si creuen vostés que seran suficients els recursos destinats a fons europeus, sobretot pel que fa a recursos humans i, en concret, què pensa de l'antena per al programa ENPI que teníem ací, a València, si considera que la inversió en aquesta antena ha donat els rèdits adequats.
A nosaltres ens sembla que no vegent la quantitat de projectes que s'han aprovat, que són -si no m'enganye-, no passaven de dos en els anys que hem tingut l'antena ací.

I quant a l'Institut Valencià de Finances, destaquem les línies a microcrèdits per a pimes, emprenedors, persones vulnerables, a càrrec del programa Feder, però notem a faltar l'economia social.
És de veres que dintre de les pimes podríem incloure ahí l'economia social però pensem que el cooperativisme en l'economia social té substantivitat pròpia suficient com perquè siga destacada.

Quant a la conselleria de presidència, bé, ja feia referència al programa ENPI i, bé, estem d'enhorabona; per una part pel fons de cohesió territorial -que ens acaba de comentar-, que ja va ser anunciat per Blasco al 2010 i que, al final, el Partit Popular mai va ficar en marxa i que realment serà un fons que, a pesar de com sembla de reduït, serà important per al reforçament del municipalisme.

Quant al turisme, continuem assumint uns costos elevats del sector instrumental, especialment de CACSA amb 27 milions, i no vegem cap novetat en el pressupost cap a un nou model turístic en si mateix on tot siga sol i platja, un model que -crec- tots estarem d'acord que necessita una reconversió i obrir-se cap a altres zones públiques.

Acabant, bé -ja li ho anunciàvem-, no són els pressupostos que nosaltres desitjaríem, jo crec que tampoc són els que vosté (rient) desitjava, però sí que és de veres que tenen un important caràcter social, es veuen els canvis de prioritats, es veu una clara orientació cap a les persones i, per tant, pensem que han fet un bon treball però que encara hem d'incidir en algunes qüestions més concretes.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Torres.

Per part el Grup Parlamentari Ciutadans, té la paraula el molt il·lustre diputat senyor David de Miguel.

El senyor De Miguel Martínez:

Buenas tardes, señor presidente.

Gracias, conseller.

En primer lugar, le vamos a trasmitir desde el Grupo de Ciudadanos una valoración así, en conjunto, de los presupuestos ya que ha sido su conselleria y su equipo el que los ha plasmado -digamos.

Entonces, a ver, ustedes insisten en que es un presupuesto realista y desde Ciudadanos coincidimos con usted en que en alguna de las partidas de gastos sí que se podía hablar de realismo.

Es de valorar que se hayan incrementado las partidas sociales en sanidad, en educación y en dependencia, lo cual ya es un claro cambio de signo, un cambio en las prioridades, puesto que son las partidas que afectan de forma más directa a los ciudadanos y, además, son las que mayor parte del presupuesto consumen.

Es de valorar, también, que hayan, si no hechas reales de verdad, sí que aproximadas a la realidad partidas como las de las prestaciones farmacéuticas y la asistencia sanitaria concertada acabando así con las costumbres de infravalorarlas -digamos- para que luego, al final, acabaran aflorando igualmente.

Y es cierto, sin embargo, -por acabar con el realismo- que echamos en falta pues una mayor inversión, por ejemplo, en I+D+I, que es verdad que se ha incrementado notablemente respecto a los últimos presupuestos pero consideramos que hay que apostar o sería deseable apostar muchísimo más por el I+D+I, por la creación de empleo, por la creación de empresas y por recuperar, en parte, el tejido económico industrial de la comunidad.

Es cierto, también, que echamos en falta mayor inversión en infraestructuras, no porque queramos grandes infraestructuras ni queramos obras faraónicas sino porque queda mucho todavía en materia de vertebración del territorio.
Hay zonas de la comunidad, como son las zonas de interior que están sistemáticamente olvidadas por todos los gobiernos nacionales, autonómicos y demás, por éste parece que también porque.
.
.
Y las infraestructuras del interior, si bien es cierto que en el interior de Valencia, que si es ya en Alicante a lo mejor no aportan en cuanto a población o en cuanto a riqueza al PIB regional, o prácticamente no aportan nada, pero es verdad que la rentabilidad social de esas infraestructuras pues supera y deja en un segundo plano a la rentabilidad económica.
(Soroll de papers)

Nosotros entendemos que ustedes con toda la buena intención han tenido mucha prisa por desmantelar el entramado político institucional y presupuestario de los últimos veinte años, y en parte -insisto- valoramos el cambio producido en cuanto a las prioridades que están demostrando en el gasto.
Pero las prisas no suelen ser buenas, no suelen acabar bien.

Las prisas por configurar un presupuesto justo que ponga fin a las desigualdades sociales entre los valencianos y que pongan en el valor que merecen a los servicios públicos pues pueden llevar a que si no sale bien o (rient), bueno, puede llevar a que seguramente no saldrá bien porque en este caso las prisas consideramos que se van a traducir en incumplimientos, en impagos y, seguramente, en más deuda.

Porque, al igual que le decía que compartimos con usted el realismo de las cuentas en cuanto al gasto, no estamos tan de acuerdo en el realismo que ustedes han intentado transmitir en cuanto a los ingresos.
Porque la previsión de ingresos que hacen, y sobre todo los famosos 1.
300 millones de euros que están por ahí, que se supone que los tendremos y seguramente los tendremos, y se solucionará, y se cumplirá con el déficit, pero ¿y si no?
, ¿si no aparecen los 1.
300 millones de euros?
Porque el otro día, por ejemplo, el señor Puig, en Madrid, cuando se reunió con el presidente Rajoy, sí, le prometió que el FLA, el tal, el cual, pero, bueno, que el señor Rajoy prometa algo cuando está a un mes de las elecciones pues es como si, no sé, se lo prometo yo, y digo: tranquilos, que al año que viene 5.
000 millones de euros.

Entonces, somos conscientes de que el presupuesto pues había que cuadrarlo y que había que recurrir a lo que fuera, pero consideramos que están cayendo en ciertos errores que en el pasado han estado criticando.

Sabemos que el estado de las cuentas de La Generalitat están como están, y en eso estamos todos de acuerdo y sabemos cuál es el principal problema, que es la infrafinanciación.
Y tampoco quisiera tampoco entrar otra vez en la reivindicación y demás porque sabemos que ese problema está ahí, ese problema debemos intentar entre todos solucionarlo y esperemos que se solucione lo antes posible.
Pero mientras no se solucione, inevitablemente acabaremos recurriendo a la doble estafa -que le gusta decir a usted- que es el FLA, el fondo de liquidez autonómica, y esto, al final -como usted bien dice-, es una doble estafa porque es un crédito y encima es una deuda pues ¿qué conlleva?
, más endeudamiento para nuestra comunidad.

En cuanto a las partidas concretas de hacienda, de su conselleria, pues sí que es verdad que sí que son realistas en cuanto, por ejemplo, en materia de la enajenación de los activos inmobiliarios, que no tenía sentido lo que se hacía hasta ahora y ustedes sí que (rient) en eso han sido muy realistas, al igual que en materia de tasas adecuando las previsiones a lo que es la realidad de recaudación de tasas, incluso admitiendo el descenso de recaudación que se podía producir.

Pero es cierto que todos los estudios y los datos estadísticos confirman que estamos en un proceso de recuperación económica muy lenta y que no todos perciben, no toda la ciudadanía percibe, pero es así, nos estamos recuperando poco a poco.

Y, por tanto, ustedes, ya que por ejemplo consideran, reconocen, y así se refleja que los impuestos directos se van a reducir como consecuencia de la rebaja del IRPF, del gobierno central -entiendo-, a pesar de que se vaya a incrementar la recaudación por parte de la subida del impuesto de patrimonio, consideramos que habría sido más valiente aplicar medidas fiscales de estímulo con las que incrementar la renta de los ciudadanos y las empresas para así traducirlo en un aumento de la recaudación vía impuestos indirectos al estimularse esta actividad y contribuir a que la recuperación, esta tan lenta que estamos teniendo, pues se afianzara y se sostuviera en los próximos ejercicios.

Le transmito también la satisfacción por la disminución del gasto en el sector público instrumental, en ese pozo sin fondo que se había convertido y que parecía que era inagotable, pero queda mucho todavía por hacer y consideramos que tienen margen para reducir gastos en ese sector, en estas empresas y fundaciones públicas, que algunas de ellas tienen competencias que podrían ser asumidas por todas las consellerias y están incurriendo en una duplicidad, tienen margen para reducir gasto político en órganos estatutarios, que, sin embargo, no solo se ha reducido, sino que en algunas partidas se ha aumentado y, también, es verdad que han demostrado realismo a la hora de priorizar el gasto público, pero, sin embargo, consideramos que se podría aplicar más eficiencia en este gasto.

Sí que es verdad que el aumento, que todos creo que estamos de acuerdo, en las partidas de la dirección general de tecnologías de la información contribuirán a una mejora en la eficiencia de los procesos, en la rebaja en los costes, si bien a corto plazo, porque…, pero a medio y largo plazo es deseable que sí.

Y también habría que ser eficiente en los ingresos.
Usted sabe que coincidimos en que hay que combatir el fraude, que hay que dotar de medios suficientes a la administración tributaria para acabar con algo tan injusto e insolidario como es el fraude fiscal, pero esperemos que este aumento de la dotación de medios técnicos y humanos para el instituto valenciano de tributos…, no sé cómo es posible aumento en la recaudación que se derivaría de la inspección de los tributos, esperemos que sea…, se dote de medios, pero de una forma ordenada, digamos.

Y pasando a presidencia, a la parte que nos ha expuesto de presidencia, nos llama la atención el plan de recuperación de la imagen de la Comunidad Valenciana que, dotado con un millón de euros, si bien no es mucho en el conjunto del presupuesto, sí que es verdad que nos llama la atención que tener que invertir un millón de euros en algo que se supone…, que la recuperación de la imagen, pues con nuevas formas de actuar o con una forma de gobierno correcto, no sería necesario, pero, en fin, ya le digo, tampoco es una cantidad excesiva.

Valoramos también el incremento hasta cinco millones de euros del fondo de cohesión territorial, porque consideramos que sí, que los municipios, y sobre todo los municipios más pequeños, deben tener toda la ayuda posible, no solo de las diputaciones, como ya tienen, que ya todos creo que saben nuestra opinión al respecto, y sí que tener más apoyo de La Generalitat.
Y valoramos también el incremento del 20% en la partida para la agencia del estado de emergencias y seguridad.

Sin embargo, en la Agencia Valenciana de Turismo sí que consideramos que, si bien valoramos positivamente el descenso o la reducción del presupuesto de CACSA y del aeropuerto de Castellón que conlleva un ahorro, sí que es verdad que las inversiones deberían…, consideramos que son…, debían estar mejor orientadas sobre todo a…, no solo cambiar el modelo de sol y playa, porque es un modelo que funciona y que se debe complementar, no debemos eliminar.
Debemos complementarlo con otro tipo de ofertas, como ya dijo el señor Colomer en su intervención, turismo cultural, gastronómico y, sobre todo, turismo de interior, porque el turismo de interior está…, no está suficientemente aprovechado, no se invierte suficiente en él y es que, de hecho, se ve en las inversiones de la Agencia Valenciana de Turismo, y es que a turismo de interior se dedica una cantidad irrisoria.

Y, en fin, ya le digo, estamos en un entorno complicado, en un entorno económico complicado, en un entorno con un modelo de financiación injusto, pero esperamos que el cambio que…, el tan anunciado cambio en la forma de hacer política, pues esperamos un poco más de originalidad en las medidas y un poco más de realismo en la parte de los ingresos.

Ya está.
Gracias.

El senyor president:

Muchas gracias, señor De Miguel.

Per part del Grup Parlamentari Popular té la paraula el molt il·lustre diputat.
.
.
, l'il·lustre diputat senyor Rubén Ibáñez, per deu minuts.

El senyor Ibáñez Bordonau:

Gracias, estimado presidente.

Conseller.

La verdad es que reconozco, señor conseller, que es una persona particular.
Después de la caótica rueda de prensa -la primera-, después de la sorprendente segunda rueda de prensa, usted, aparte de lograr espantar a la prensa de esta comparecencia, nos ha dejado a todos con la boca abierta.
Es la primera vez en la historia de un compareciente que el conseller de hacienda se deja cuatro minutos en el reloj, por no tener nada que decir.
Usted se ha dejado cuatro minutos en el reloj, señor conseller.

Yo creía, sinceramente, que el hoy cesado secretario autonómico de financiación, el amigo y compañero Julián, le habría explicado, antes de irse, que se viene a esta comisión como conseller de hacienda, aparte de explicar su sección, a explicarnos el presupuesto, porque por eso es usted el responsable de su confección.

Pero, claro, me da la sensación que usted tiene cierta vergüenza a la hora de presentar su presupuesto, y yo me pregunto por qué.
¿Se avergüenza usted del presupuesto?
¿Se avergüenza usted de lo que pone en ese presupuesto?
¿Se ha dejado usted cuatro minutos y ha sido incapaz de utilizarlos para defender su presupuesto?
¿A qué juega, señor conseller?

Claro, quizá sea por aquello de lo de fictici, señor conseller, fictici.
¿Recuerda estas palabras?
Son esas palabras, ese grito de guerra que usted utilizaba en los últimos plenos en los que ha comparecido; sí, con la candidez de un niño y hasta con la candidez de un novato.
Pero lo que no tenía usted en cuenta es que esas palabras se le podían volver en su contra.
Porque, señor conseller, fictici es este presupuesto, fictici son sus políticas y fictici, visto lo visto, es hasta el Consell.

Hay un dicho que dice que, más allá de lo ficticio que proyectamos, existe una realidad que ocultamos.
Y, ¿qué oculta este presupuesto, señor conseller?
De primeras, lo que oculta son 1.
325 millones de euros, que usted ha pintado con tinta invisible.

Mire, señor conseller, cuando usted se coma la última uva, cuando suene la última campanada de este año, los 1.
325 millones del presupuesto harán ¡puf!
, desaparecerán.
Empezará a correr el reloj de su responsabilidad y usted tendrá que explicar a los valencianos cómo va a dotar las partidas de políticas sociales, de sanidad y de educación si esos 1.
300 millones no vienen.

Porque al final, señor conseller, parece que haya que aplaudirle por reconocer que se inventa 1.
300 millones.
Pues mire, si quiere, le aplaudimos.
Si usted está más contento, nosotros le aplaudimos, pero el día 1 de enero los valencianos tendrán los mismos problemas y una mentira: 1.
300 millones.
Y eso será responsabilidad suya.

Pero mire, además de esto, lo que también oculta este presupuesto es mucha letra pequeña y un enemigo.
Ustedes son auténticos maestros de los anuncios, auténticos maestros de los grandes titulares, pero nos engañan a todos los valencianos con la letra pequeña.
Y, mire, al final, la letra pequeña es lo que compromete de verdad.
Eso siempre está en la letra pequeña.
Y, por tanto, señor conseller, le voy a formular mi primera pregunta, y quiero que se la anote, porque me daría hasta por satisfecho si solo me contesta esta.
Y espero que no la esquive.

Mire, señor conseller, este es el power point en el que usted presentó las medidas en la ley de acompañamiento, en las medidas fiscales.
Esta hoja, señor conseller.
Esta hoja en la que ustedes decían que se eliminaba el copago farmacéutico y ortoprotésico a las personas con diversidad funcional.

Señor conseller, ¿me puede decir dónde está esa medida en la ley definitiva?
¿Me lo puede decir, señor conseller?
¿Nos lo puede decir a los valencianos, señor conseller?
De verdad, lo queremos saber.
Lo queremos saber.
Le he dicho, me daré hasta por satisfecho si solo me contesta a esa pregunta, porque, ayer, oyendo hablar a la consellera de sanidad y hablando de esta medida y cómo esta medida tiene un peso importante en el presupuesto, a mí me saltaban muchísimas dudas.

Pero bien, si esto es preocupante, que lo es, y mucho, no deja de ser menos preocupante la segunda letra pequeña.
Señor conseller, ¿conoce usted el informe de la abogacía de La Generalitat sobre el convenio de colaboración entre La Generalitat y las diputaciones para el pago de las ayudas de libro?
¿Lo conoce?
¿Nos puede decir a todos los valencianos qué efecto puede tener esto sobre el modelo de financiación autonómica?
¿Sobre lo que los valencianos vamos a percibir por la financiación autonómica?
¿Nos lo puede decir, señor conseller?

Al final, ya ve, señor conseller, estas son algunas de las letras pequeñas que interesan, que vinculan y que comprometen.
Y le he dicho, esta es la letra pequeña, y ustedes, además de letra pequeña, necesitan un enemigo.
Esto es muy viejo, señor conseller, ya lo decía Quinto Tulio Cicerón en las cartas a su hermano Marco, le decía, Â«a falta de recursos, hay que crear un enemigo al que culparÂ».
Aunque esto, señor conseller, también sea fictici.

Usted apela constantemente al Gobierno de España y a la culpabilidad que tiene el Gobierno de España.
Ustedes necesitan un enemigo en el Gobierno de España, porque son incapaces de responder a nada ante los valencianos.

Mire, la financiación…, ya hemos hablado.
Este grupo y este partido tienen una lealtad institucional supina.
Estuvimos a su lado, porque nos creemos esta comunidad, porque llevamos veinte años gobernando infrafinanciados.
Ustedes parece que hoy conocen la infrafinanciación, aunque fue ayer cuando condenaron a esta comunidad a infrafinanciarse.

Pero, señor conseller, esa pintura de 1.
325 millones de euros le quita usted un discurso.
Este presupuesto…, ya no hay infrafinanciación.
Ha desaparecido.
Usted ha dicho que la infrafinanciación eran 1.
325 millones, y los ha pintado.
Y, mire, resulta que todos los consellers que han comparecido en esta comisión han dicho que son insuficientes.
Sus consellers le ponen un insuficiente.
¡Pero, oiga, si tienen la financiación que querían!
Entonces, a ver si va a resultar que el problema no es de financiación y lo es de gestión.

Porque, señoría, dibujar, ustedes dibujan de todo.
El mapa macro es absolutamente ficticio.
Ustedes ven un crecimiento de la Comunidad Valenciana el próximo año del 2,7%; el tercer trimestre ha sido del 4,3%.
¿Tampoco creen ustedes en sus políticas?
¿Ustedes de verdad van a ser capaces en pocos meses en destruir tanto crecimiento?
Es sorprendente.

El dato del empleo, señor conseller, es fictici, fictici, porque no existe.
Por primera vez, unos presupuestos no acompañan el dato macro de la cifra de empleo.
Y no es ya por lo relevante de la misma, es por el objetivo que se marque el gobierno.
Ustedes, señor conseller, no son exigentes ni para eso.

Mire, al final, si todo eso lo pusieran, sería reconocer que tendrían que devolver al enemigo al armario.
Sería reconocer que el gobierno del Partido Popular ha sacado de la ruina a España, después del paso de la izquierda.
Sería reconocer que las reformas del Partido Popular han logrado más actividad, más dinamismo, más empleo y más recaudación.
Sería reconocer, señor conseller, que ustedes tienen un enemigo y los españoles, un gobierno que les ha salvado.

Pero mire, si esto es así, su forma de gobernar se resume en dos: sectarismo y clientelismo, señor conseller.
Ustedes han necesitado un solo presupuesto para subir los sueldos de los altos cargos y el personal eventual; con el Partido Popular, bajaban.

Han necesitado un solo presupuesto para proyectar una administración más costosa con más consellerias.

Han necesitado un solo presupuesto para evidenciar que al presidente de La Generalitat, la vicepresidenta no está capacitada para defenderle el presupuesto en esta comisión.

Señor conseller, es asombroso, casi indignante las políticas clientelares que ustedes pintan en este presupuesto: un millón de euros para mejorar la imagen de la Comunidad Valenciana, con convenios singulares, señor conseller, a personas físicas, jurídicas y entidades.
Clientelismo, señor conseller.

Pero el esfuerzo para microcréditos de todos los valencianos, de los recursos de todos los valencianos, es exactamente eso, un millón de euros.
¿Sabe usted, señor conseller, cuánto se gasta en papelería la Agencia Valenciana de Turismo?
1.
035.
000 euros.
Esto no es fictici, señor conseller.
Esto es realidad.
Al final, señor conseller, ya ve, clientelismo puro y duro.

Las asociaciones sociales ven quitadas de un plumazo sus líneas nominativas, porque este Consell no recoge líneas nominativas.
Pero hay líneas nominativas para alguien, si es el jefe el que pide que existan.
Carns de Morella, SL, es una línea privilegiada en este presupuesto.

¿Le contó Puig que tenía una estrecha relación con esta empresa?
Hoy sabemos que no.
La vicepresidenta ya lo ha dicho en rueda de prensa.
No informó al Consell de la estrecha relación que tenía.

Ya ve, señor conseller -y acabo, presidente-, nos dijeron que iban a rescatar personas y han rescatado un matadero.
Carns de Morella, SL, es el primer rescatado del pacto del botànic y los cinco millones de valencianos son los náufragos del pacto del Titanic.
Fictici, señor conseller.

El senyor president:

Muchas gracias…, moltes gràcies, senyor Ibáñez.

Per part del Grup Parlamentari Compromís té la paraula l'il·lustre diputat Jordi Juan Huguet per deu minuts.

El senyor Juan i Huguet:

Moltes gràcies, president.

Bona vesprada, conseller.

Bé, per a Compromís ens trobem en un dels moments més importants del calendari parlamentari, un moment com és la tramitació dels pressupostos, uns pressupostos que són fruit del pacte del botànic però -com comentava el company David de Podem- també de la voluntat de la ciutadania.

Tenim uns pressupostos, per fi, que tenen uns objectius marcadament diferents als que presentava el Partit Popular en els anys anteriors, uns pressupostos en els que d'entrada s'ha de destacar dues coses: un caràcter fortament social, però també una racionalització en les despeses.

Perquè, miren, abans pareixia que les partides del pressupost anaven en el que es diu en matemàtiques Â«progressió aritmèticaÂ»; si al 2013 hem tingut 10 doncs al 2014 hem de tindre 12, sense analitzar el què, quan, què volem fer, què anem a prioritzar.
I això per a nosaltres és molt important perquè la despesa pública és una despesa que ha de beneficiar a tothom i ha d'estar molt racionalitzada.

Hem de destacar que n'hi ha cinc grans línies d'actuació en el pressupost, i ja se n'han anat explicant en les diferents comissions, però ja que esta és una comissió més genèrica al voltant dels pressupostos sí que m'agradaria destacar-les.

En primer lloc, sí que tenim un rescat de les persones amb un augment del 35% en dependència, autonomia personal i renta garantida de ciutadania; un augment del 110% de la partida destinada a arbitratge social; i una línia de crèdit específica per a combatre la pobresa energètica.

Un segon bloc destacat a la regeneració democràtica és una dotació per a la Conselleria de Transparència, Participació, Responsabilitat Social i Cooperació, un govern per a les persones, amb un augment del 23% en ajudes de beques de menjador que estaran oberts tot l'any; un nou model productiu, i així tenim 200 milions d'euros en el pla Avalem Joves per a huitanta mil joves aturats; i també un increment de fins el 50% de les partides destinades a R+D+I, que és molt important també perquè eixe capital que tenim en els nostres joves doncs que no se'n vagen a l'estranger, i que tot allò que han aprés i que l'administració ha invertit en ells que es desenvolupe ací, a la nostra terra.

Però, també, un cinqué bloc, que per a nosaltres és molt important, que és el del finançament just -del qual parlarem a continuació-, però pense que evidentment ha de ser una prioritat per a la seua conselleria, senyor Soler.

I nosaltres creguem que amb estos pressupostos podem dir ben clar i ben alt que s'han acabat les retallades, s'han acabat, i podem celebrar moltíssimes coses però jo també destacaria l'increment de mestres i professors que va a anunciar el conseller Marzà.
En eixa línia va votar la majoria de la ciutadania en les passades eleccions del mes de maig i eixa és la línia dels pressupostos que presenta el Consell.

S'ha donat un gir en les prioritats de la despesa -i això estava comentant-ho abans-; les prioritats ara són les persones i posar les bases per a un nou model econòmic ací, al País Valencià.

Jo crec que tots ens hem d'alegrar -i quan dic Â«totsÂ» dic Â«tots els grups políticsÂ»-de l'impuls que ha donat el Consell a les polítiques socials: un augment del 35% en dependència, un augment del 110% en la partida destinada a habitatge social i, també, a les línies de crèdit específiques per a combatre la pobresa energètica.
I conforme havia explicat abans, no s'han fet en base a una progressió aritmètica sinó prioritzant, perquè governar i fer política en certa manera és prioritzar.

L'any passat encara va vindre el senyor Moragues i s'omplia la boca, en esta mateixa comissió, explicant de manera orgullosa que s'estaven augmentant les polítiques socials, però a la vegada s'introduïen copagaments, taxes, s'augmentaven ràtios d'alumnes a les escoles, s'augmentaven les llistes d'espera als hospitals.
En fi, hem de dir que tot açò no s'acabarà en dos dies perquè el que s'ha anat destrossant en els últims vint anys no es pot arreglar en quatre mesos, però poc a poc tenim l'esperança d'anar arreglant les coses.

Els famosos 1.
300 milions d'euros vostés els han consignats com a ingressos.
Jo crec que això és un exercici de transparència i de responsabilitat a la ciutadania perquè vostés també haveren pogut fer conforme es feia abans; augmentar taxes que no van arribar, dir que van a vendre certs actius immobiliaris que no van a vendre's.
Però açò s'ha d'interpretar bé, i nosaltres ¿com ho interpretem?
Dir, miren, valencians i valencianes, en estos (algú tus) 1.
300 milions d'euros podem fer estes polítiques, i si no els tenim augmentarem el dèficit.
I per tant, per a nosaltres és important esta rebel·lia de cara a l'estat central perquè hem de tindre valentia, i això s'ha de fer des del minut u.

Per tant, aplaudim que eixos 1.
300 milions d'euros hagen dit clarament d'on volen portar-los.
I jo ja ho vaig en el seu moment però ara ho torne a dir, per a mi és això més realista que no augmentar taxes de manera fictícia i no dir de manera fictícia que van a vendre's uns actius immobiliaris que, sens dubte, no van a vendre's.

Estem 260 euros per habitat per sota de la mitjana, però també en la despesa 150 euros per sota de la mitjana.
I eixos 1.
300 milions d'euros no són un xifra inventada, senyor conseller, sinó que és ni més ni menys, ni més ni menys el que es mereixen tots els valencians i valencianes.

I per descomptat, els comptes de La Generalitat són un problema de finançament; però no només un problema de finançament, també un problema de deute perquè per al servei de deute suposa una despesa insuportable per als valencians i valencianes.
I per descomptat que si no es tinguera el deute que es té, que l'ha creat precisament el Partit Popular, hauria sigut molt més fàcil elaborar esta pressupost.

Per tant, problemes de finançament per descomptat, però problemes pel deute igual o més encara.

I, per tant, som conscients que estem lluny d'aconseguir un pressupost digne per als valencians i les valencianes, però un pressupost és el pressupost i també les seus circumstàncies, i en les circumstàncies que tenim celebrem tota la feina que s'ha fet en estos quatre mesos.
(Soroll de papers)

Jo voldria també destacar algunes qüestiones de les polítiques concretes, de les partides concretes de la conselleria d'hisenda, com és la voluntat política des del Consell de la creació de l'agència tributària valenciana.
Això per a nosaltres és molt important perquè suposa tindre més autogovern, suposa una gestió més directa dels nostres impostos i, també, serà, sens dubte, una mesura per a combatre la lluita contra el frau i també tindre una gestió de la política tributària més eficient.

Entre comunicacions i societat digital s'han destinat vora dèsset milions d'euros, dirigit a fomentar la participació de tots en la societat digital, especialment en els col·lectius més desfavorits, amb actuacions dirigides a l'alfabetització digital i a la lluita contra l'esquerda digital.

En innovació tecnològica educativa s'han destinat també vora dènou milions d'euros.

En l'Institut Valencià de Finances -ja hem parlat d'ell en algun ple-, és molt important el nou impuls que se li va a donar.

I ¿com no?
, els fons Feder, fons europeus, que jo estic convençut que van a aconseguir un impuls molt important per a la ciutadania valenciana.

En definitiva, entenem que tenim un pressupost amb trellat, on s'han prioritzat les despeses en funció d'allò que es va acordar en l'Acord del Botànic, n'hi ha un caràcter fortament social -per fi-, i s'ha demostrat que prioritzant les despeses es poden aconseguir moltes coses que abans no es podien aconseguir, no només pel problema del finançament, no només pel problema del deute, sinó també perquè teníem unes prioritats que ara no són les nostres, com són els grans esdeveniments, com són la política del balafiament, com són la política de los amiguitos del alma.

I jo estic segur que treballant en esta línia, al llarg de la legislatura, van a aconseguir-se uns pressupostos excel·lents i, sobretot, al servei dels valencians i les valencianes.

Moltes gràcies.

(Ocupa la presidència la vicepresidenta, senyora María Sabina Escrig Monzó)

La senyora vicepresidenta:

Moltes gràcies, senyor Huguet.

I, ara, per a finalitzar este torn, per part del Grup Parlamentari Socialista, el senyor Muñoz.

El senyor Muñoz Lladró:

Gràcies.

Bueno, en primer lugar, muchas gracias.

Bienvenido, señor conseller, a la comisión.

Quería empezar agradeciendo, por lo menos para que usted traslade el agradecimiento por parte de este grupo parlamentario y entiendo que por todos los grupos, del trabajo de todos aquellos funcionarios que creo -si no me equivoco- habrán pasado varias noches trabajando duro y con pocas horas de sueño, y creo que es un gran esfuerzo el que hay que reconocer a estos funcionarios que muchas veces sabemos que han sido bastante denostados y maltratados en muchas ocasiones; incluso ahora hemos visto cómo se le está devolviendo una paga extra que se congeló en el año 2012, no sé si por motivos electoralistas, a cargo de incrementar el endeudamiento de los valencianos, de La Generalitat.
Pero, bueno, que vaya por delante, en primer lugar, el agradecimiento por parte de este grupo parlamentario.

Yo sí que quería empezar haciendo una aclaración porque algún diputado del PP siempre suele o intenta confundirnos, aprovechando un poco que algunos de nosotros pues es la primera vez que asistimos a este tipo de debates presupuestarios aquí, en el parlamento, y dice cosas como aquí normalmente el conseller de hacienda venía a hablar de todo el presupuesto en global.

Lo mejor para estas cosas es ir al Diario de Sesiones para ver lo que decía el conseller Moragues en ese momento.
Decía, si no me…, y leo textualmente, ¿eh?
, Â«que comparezco para informar sobre el proyecto de ley de presupuestos para La Generalitat de 2015 en relación a la conselleria de hacienda y administración pública.
Â» (Remors) No, no, y sigue…, bueno, y sigue, pero lo centraba mucho y, de hecho -lo tendrá la conselleria de hacienda-, y, de hecho, luego, pues sí que es verdad que se ampliaba el debate pero a petición (remors), a petición, lo siento, si me deja hablar, señor Ibáñez, yo creo que no le he interrumpido.

La senyora vicepresidenta:

Un segundo, diputado.

Señor Ibáñez, (el senyor Ibáñez Bordonau parla amb el micròfon desconnectat), señor Ibáñez, un segundito, la palabra la tiene el señor Muñoz.
Usted ya ha tenido su palabra.

Vamos a ver,…

El senyor Muñoz Lladró:

Yo no me he dirigido…, en ningún momento me he dirigido a usted.

La senyora vicepresidenta:

Ha dicho alguien, no se ha dirigido a nadie, ¿eh?
, señor Ibáñez.

Gracias.

El senyor Muñoz Lladró:

Muchas gracias.

Bueno, pues, luego se hablaba de muchas cosas, se hablaba del presupuesto pero es verdad que la oposición también incidía en eso.
Y yo creo que aquí no tenemos ningún problema de hablar del presupuesto en global y tampoco entiendo muy bien las críticas a este respecto.

Pero para los que hemos ido asistiendo a las comisiones durante estos tres últimos días, hemos visto que estos presupuestos están hechos con criterios sociales y responsabilidad, y son unos presupuestos que lamentablemente están marcados por el alto endeudamiento al que nos ha sometido el Partido Popular después de veinte años de gobierno basado en la ineficiencia, incluso llegando a la corrupción, un endeudamiento que alcanza los 40.
000 millones de déficit y que en cifras individuales son de 8.
000 euros por cada valenciano.
Lo cual es una auténtica barbaridad y que evidencia una dificultad tremenda para hacer los presupuestos, que se refería antes el compañero de Compromís hablando del servicio de la deuda que lastra de una manera tremenda los presupuestos y que obligan a que en muchas ocasiones no puedan ser todo lo ambicioso que -creo- todos desearíamos.

Durante estos días hemos asistido por parte del Partido Popular a la equiparación -como ya hemos oído en muchas ocasiones- del Acord del Botànic al pacto del Titanic, hablando de un naufragio; ellos preferían muchas veces hablar del pacto del pollo que creo que hasta suena muchísimo mejor.

Pero es curioso que sea el Partido Popular el que hable de naufragio, del pacto del Titanic como un naufragio, cuando precisamente hasta el propio periódico El País y el 20 minutos titulaban en julio de 2012 Â«los restos del naufragio de la Comunidad Valenciana provocada por el Partido PopularÂ».

Pero es curioso que hablen de naufragio cuando ellos nos han dejado en una situación de naufragio absoluto, de destrozo absoluto y estos presupuestos sabemos que son los primeros que van a iniciar la senda de la recuperación, no solo para los amiguitos del alma en ese capitalismo de amiguetes que tenemos tan acostumbrados, sino a ese de rescatar las personas que mucha gracia le hacen a algunos pero que yo creo que es una cosa a tomarse muy en serio.

Y quiero hablar de los presupuestos, quiero hablar de unos presupuestos sociales, unos presupuestos que hablan de rescatar personas, unos presupuestos que las cifras nos dicen con contundencia que hay un cambio de paradigma, en los que por primera vez se ponen a las personas, y fundamentalmente a las personas que más han sufrido las barbaridades y la dureza de la crisis económica en primer lugar: un derecho a la vivienda con un incremento de más del 110%; una renta garantizada que se incrementa en el 35%; la creación de una línea de crédito para combatir la pobreza infantil; incremento de la conselleria, de las políticas inclusivas en un 17,3%.

El 80% del gasto de este presupuesto es en gasto social y tenemos una imagen, que yo creo que evidencia lo que es este cambio de paradigma, que es que la sanidad crece un 7,6%; el gasto en educación un 4,7%; las políticas inclusivas un 17,3; el empleo y la formación, que tan necesario es en nuestra comunidad, un 20,1% y en vivienda un 110%.

Son unos presupuestos que se basan en la transparencia y en la regeneración democrática.
Y aquí es curioso lo que a veces se oye.
Porque se incrementan en cooperación, pero lo importante no es únicamente incrementar el gasto en cooperación sino sobre todo, y como usted ha dicho, cómo se gasten esos fondos.
Porque creo que todos con intereses, creo que aquí se ha gestionado con intereses privados, muchas veces estos fondos, con intereses particulares.
Y creo que todos somos conscientes que lo que ocurrió en el caso de la cooperación probablemente es una de las cuestiones que más nos avergüenzan a todos los valencianos.
Y, por tanto, es importante que en cooperación se invierta más, pero sobre todo que se gestione mucho mejor.
Y en eso creo que la eficiencia va a ser clave.

Unos presupuestos que también hablan de un nuevo modelo productivo.
Después de la explosión de la burbuja inmobiliaria, del fin de la época especulativa, de en ese momento en que muchísimos amiguitos del alma ganaron muchísimo dinero especulando con el suelo, especulando con los intereses valencianos en beneficio de unos pocos, aquí hacía falta un cambio de modelo productivo.
Y creo que esos presupuestos son el inicio de este cambio de modelo productivo.

Un plan de empleo juvenil con una dotación de más de doscientos millones de euros, un 13% de incremento en política industrial, un incremento del 18% en políticas de calidad ambiental y fundamentalmente la innovación, la búsqueda del talento, la explotación del talento valenciano, un 50% de incremento en I+D+I, que creo que es bastante ilustrativo.

Y, por último, unos presupuestos honrados, transparentes y reivindicativos.
Y aquí sí que me quiero detener, porque creo que esto hay que explicarlo muy bien.

Resulta sonrojante que los mismos que pintaban 1.
700 millones de euros ficticios, ficticios y eso sí que son ficticios, ahora nos intenten echar en cara que una reivindicación justa, que el incluir una partida presupuestaria, que no es ningún billete de lotería, que es justicia social, que es justicia con los valencianos intenten engañarnos, intenten confundirnos.
Y me explico.

1.
700 millones de euros pintaban el Partido Popular en los presupuestos de 2015 con Moragues.
De ahí pintaba 1.
057 millones de euros en anticipos del fondo de competitividad.
Esos ingresos eran ficticios y hay que explicarlo bien.
Y esos ingresos eran ficticios, porque no estaban reconocidos en los presupuestos generales del estado.
Y muchas veces se alude a la ley del modelo de financiación para decir que esos ingresos sí que iban a llegar, y eran ficticios, porque la propia ley te dice que si esos ingresos no están reconocidos en los presupuestos generales del estado para el año 2015 nunca iban a llegar.

Ficticios porque incrementaban o preveían 400 millones de venta de activos inmobiliarios cuando era absolutamente falso, cómo se iban presupuestando todos los años y nunca se cumplía.
Porque presupuestaban 200 millones de euros en tasas que nunca se han cumplido, porque presupuestaban 200 millones de euros en la compensación de los depósitos bancarios, cuando los presupuestos generales del estado decían que tendrían 33 y que encima el Tribunal Constitucional y los tribunales fallaban en contra.
Era mentira, eran los presupuestos de mentira.

Y ahora no estamos hablando de lo mismo; estamos hablando de 1.
300 millones de euros, que vienen a cuenta del cambio de modelo de financiación.
Y aquí sí que voy a dejar yo una pregunta.
Yo creo que estos 1.
300 millones de euros de financiación van a llegar, porque hay un compromiso de que haya.
Y no hay un compromiso únicamente del Partido Socialista, hay un compromiso del Partido Popular.

Y aquí viene mi pregunta: ¿qué ocurre, que piensan que el Partido Popular no va a ganar las elecciones?
Yo también lo pienso.
Pero, y si las ganan, ¿qué pasa?
¿Que Mariano Rajoy va a volver a mentir a los valencianos, como lo lleva haciendo durante toda la legislatura?
Ahí dejo la pregunta.
Entonces, en ese caso, entenderé que el Partido Popular piense que esos 1.
300 millones de euros son ficticios, porque saben que Mariano Rajoy lleva mintiendo sistemáticamente a los valencianos.

Y voy a acabar con una idea.
Aquí han hablado de lealtad institucional y lealtad para un acuerdo unánime de mejora de la financiación y de blindaje de las inversiones para la Comunidad Valenciana.
¿Cuándo hubo lealtad institucional?
¿Cuando para el blindaje del Estatuto de autonomía que garantizó las inversiones se ampliaba el plazo de enmiendas para evitar la tramitación, por cierto se pactaba con CIU, a esos a los que ahora llevan al Tribunal Constitucional?
¿O había lealtad institucional cuando se acuerda una lucha por el sistema de financiación y ahora se dicen que son ficticios los ingresos, porque no se los creen, porque no están dispuestos a pelearlos?
¿Es eso la lealtad institucional?
Pues esa pregunta la dejo.

En cualquier caso, unos presupuestos sociales, unos presupuestos que rescatan personas -y yo no me río de eso, me lo tomo muy en serio- unos presupuestos que son transparentes, responsables y sobre todo unos presupuestos que cambiarán el modelo productivo, que generarán riqueza, oportunidades a los valencianos, a pesar de los 40.
000 millones de euros de déficit de ese naufragio en el que nos sumió el Partido Popular.

Muchas gracias.

(Ocupa la presidència el president, senyor Jorge Bellver Casaña)

El senyor president:

Muchas gracias, señor Muñoz.

Per a contestar als grups parlamentaris, senyor conseller, té quinze minuts.

El senyor conseller d'Hisenda i Model Econòmic:

Gràcies, senyor president.

La meua obligació parlamentària hui era parlar de la conselleria, dels pressupostos de la Conselleria d'Hisenda i Model Econòmic i també de Presidència, perquè substituïa al responsable de l'àrea de presidència.
I això és el que he fet.
La qual cosa no lleva que estic encantat de parlar de qualsevol altre tema en la meua condició d'elaborador, en primera instància, dels pressupostos.

En la meua primera intervenció, senyores i senyors diputats i diputades, no era la meua tasca.
Per això no he esgotat el meu temps, perquè venia a parlar només de la meua conselleria, com han fet tots els altres consellers.
Hauré de parlar de tots els pressupostos quan presente els pressupostos en el ple.
Aleshores parlaré de la meua condició de conseller d'hisenda del govern valencià.

Però, insistisc, estic encantat de poder parlar de tot el que vostés vulguen.
Sí és que ja els vaig dir en la primera compareixença: vinc ací totes les vegades que vostés vulguen i responc a totes les preguntes.
Si és pel que estem ací.
El govern valencià si d'alguna cosa s'ha de caracteritzar respecte del que hem heretat és la transparència, la resposta, a vegades equivocant-nos, però responent, donant la cara, explicant les coses.

Nosaltres no anem a tallar ninguna compareixença de vostés, ni anem a amagar cap informació.
Això ha canviat.
Jo crec que està en l'ànim, en l'ambient d'estes Corts que ha canviat de d'alt a baix.
I si d'alguna cosa vull responsabilitzar-me és de que això serà així els quatre anys de vida d'este govern.

Dit això vaig a intentar respondre a cadascun de vostés, com bonament sàpiga i puga, amb la voluntat que açò és el principi d'un llarg camí per a parlar dels pressupostos, un llarg camí que durarà dos mesos i que ahí estem i ahí mos trobarem.
Per tant, no anem a esgotar els temes.
Per molt que alcem la veu, per molt que alcem la veu no sempre se té raó per alçar la veu, com vostés poden imaginar.

Comencem pel diputat David Torres.
Efectivament hem escoltat no només els partits que donen suport a l'Acord del Botànic sinó a molta part, a tots els que hem pogut, part de la societat valenciana.
I per això no només hem escoltat sinó que hem volgut traduir això en un llenguatge pressupostari transparent.

La transparència és fonamental, la transparència és la millor arma contra la corrupció.
L'opacitat que ha caracteritzat estes Corts durant vint anys s'ha acabat, perquè l'opacitat, la falta d'informació, les múltiples sentències dels tribunals contra el govern de La Generalitat durant eixos vint anys per ocultar informació, encara estan arribant ara sentències, posen de manifest que esta etapa s'ha d'acabar.
Això és atemptar contra els drets democràtics dels valencians i de les valencianes.
Això és atemptar contra les lleis bàsiques del joc democràtic.
I este govern pensa acabar entre altres coses amb eixe panorama.

Efectivament, pressupostos socials i model econòmic.
Són les dos línies bàsiques.
Nosaltres hem prioritzat, la casa, diríem, els metres quadrats de la casa no han crescut molt; només, per les restriccions que fa la llei d'estabilitat pressupostària, només hem pogut augmentar el pressupost consolidat de La Generalitat un 0,9.
És a dir, pràcticament treballem amb els mateixos metres quadrats de la casa, que era incòmoda i el que hem fet és canviar l'habitatge i canviar totes les coses de l'interior per a fer que la gent, els valencians i les valencianes, visquen millor en eixa casa, pràcticament amb els mateixos metres quadrats.

Este és un tema important.
La feina que s'ha fet en estos mesos és immensa.
Jo agraïsc als funcionaris i agraïsc a tots els càrrecs polítics que han estat dies, setmanes, caps de setmana, no hi ha hagut horari perquè en dos mesos s'ha fet el que normalment s'ha fa en quatre, cinc i sis mesos.
I ho hem fet, perquè hem volgut donar la sensació i la imatge i el gest cap a la ciutat valenciana que érem una altra cosa i governàvem d'una altra manera.

I, torne a repetir, ens podem equivocar, però ho farem des de la transparència i ho farem des de la voluntat d'aconseguir dos coses peremptòries, que és anar a resoldre els problemes de tots els valencians, però sobretot dels més.
.
.
que estan més dèbils, els qui estan més vulnerables, els qui han sofert en les seues esquenes més la crisi econòmica, una crisi econòmica que ha augmentat les desigualtats entre els valencians.
I, després, naturalment, no oblidar-nos d'una cosa que juga a mitjà i llarg termini i és el canvi de model econòmic.

En un món de xicotetes i mitjanes empreses les complicitats dels poders públics per tal d'establir estes noves estratègies competitives en les empreses és fonamental per dos coses: per ser competitius i, per tant, guanyar-nos la pataqueta, sense vida econòmica els valencians estaríem pitjor, i sobretot per a poder finançar l'estat del benestar.
Sense una vida econòmica sana i amb uns ingressos fiscals vinculats a este creixement difícilment podrem sostindre l'estat del benestar.

Per tant, estes dos línies, senyor David Torres, és el que caracteritza estos pressupostos.
Per tant, tenen poc de continuistes, igual és tot el contrari.
I el que sí que hem volgut és tallar no només en estes coses que hem dit de transparència i totes eixes coses sinó també de vicis terribles per als interessos generals, que són per exemple, l'externalització del serveis, perquè sí, perquè segurament hi havia alguns interessos particulars…

Me fa gràcia que se parle de clientelisme.
Ara, és que a jo me pose roig, només de sentir a algú que parla de clientelisme després de vint anys de l'escàndol.
Hui s'ha batut el rècord, hui ja n'hi han 100 imputats vinculats als governs anteriors.
Hui hem arribat al rècord.
Mai en la vida un govern autonòmic havia arribat a tindre 100 imputats.
Al Guinness, això va al Guinness, senyors.
100 imputats avui!
Que la gent que ha estat darrere d'este model de govern vinga a parlar de clientelisme, bé, realment és un atemptat a la intel·ligència.

I en este donar-li la volta a esta manera de governar està eixe intent de posar en valor els nostres funcionaris.
Ja està bé d'externalitzar per fer negociets.
I per això eixa gran tasca d'inversió en TIC per a fer viable, per a fer eficient la nostra administració.

Quan li agrada a la gent, que no té sensibilitat social i que no creu en el sector públic, com juga a dir de la ineficiència del sector públic per a ràpidament privatitzar!
I, quina casualitat, sempre se privatitza.
.
.
que sempre arriba la privatització a amics i coneguts.
Jo he de dir que esta és una línia important, per això eixa gran inversió en TIC per augmentar l'eficiència, no és una cosa, és instrumental però també és finalista.

I l'altra molt important és intentar veure com Europa torna a ser un element no només políticament important per a nosaltres sinó també financerament important.
Hem defugit d'ignorar Europa.
Els governs anteriors ignoraven Europa i no només perquè eren més o menys europeus, que eren poc europeus, -van llevar fins i tot la bandera d'Europa dels edificis oficials, imagina't quin europeisme- sinó que a més sobretot defugien d'Europa, perquè Europa posava la lupa en els tràmits i moltes vegades això era incòmode perquè la manera no governar no era per a aconseguir tràmits transparents sinó més aviat unes altres (inintel·ligible) .
.
.

Nosaltres volem tornar a Europa plenament, perquè sabem que Europa permet el cofinançament, com el Govern d'Espanya.
I, per tant, els diners dels valencians amb els projectes de cofinançament es multipliquen.
I amb la situació tan difícil que passem retornar al cofinançament és fonamental.
I, en eixe sentit, estem, senyor David Torres, molt interessats en augmentar, com haurà vist vosté en les partides, tot el que siguen programes de cofinançament.

I, finalment, l'Institut Valencià de Finances.
L'Institut Valencià de Finances cada volta que parle de l'Institut Valencià de Finances i alguns parlen de l'Institut Valencià de Finances, realment cal tindre voluntat de negar-se a un mateix, evidentment.

L'Institut Valencià de Finances va ser creat per a una cosa i durant vint anys ha perdut la naturalesa per a la qual fou creat.
Fins i tot en l'última etapa perquè n'hi havia dos consellers que no es parlaven entre ells i cada u tenia el seu sindicat d'interessos, varen partir en dos fent inviable allò que era necessari i va nàixer este Institut Valencià de Finances com una eina fonamental per a anar més enllà del pressupost de La Generalitat, per a anar a la societat, per a anar a la petita i mitjana empresa, per a anar a les cooperatives, per a anar a tot un món que el mercat, els bancs no arribaven sobretot en moments d'escassesa de crèdit, on la solvència jugava un paper molt important i nosaltres volíem que l'Institut Valencià de Finances amb els col·laterals que fixava el mateix pressupost de La Generalitat poguera anar una miqueta més enllà, justament en els segments productius i en els segments familiars que tenien més problemes de solvència.

És a dir, utilitzar els diners de tots per a aconseguir multiplicar-los a través del crèdit amb anàlisis de risc ben fets, i no el que s'ha fet fins ara, que en els últims anys pràcticament amb un 62%, 62% de morositat de l'lVF ¡és un escàndol!
No sé si coneixen vostés una altra institució financera que haguera arribat al 62% de morositat, i és per l'ús malèvol, un ús absolutament contrari a la naturalesa del que era l'IVF.

I tot això plegat fa que en este moment nosaltres hàgem de donar totalment la volta a la gestió per a fer una actuació rigorosa, amb anàlisi de risc, tot i que en eixe anàlisi de risc tinga el punt de sensibilitat respecte del problema que tractes.
I per això el tema dels col·laterals que jugarà un paper important en l'estratègia de l'IVF d'ací endavant.

Efectivament, en el tema de Presidència vosté ha denotat dos temes importants, com és el fons de cooperació territorial que, evidentment, ni de lluny eixos 5 milions van a satisfer-nos a ningú, ¿eh?
, ni a vosté, ni a mi, ni a ningú, però marquen una tendència que això és molt important, ¿no?
Perquè, efectivament, és un problema que no només la llei que aprovà el govern Rajoy per llevar-li als municipis moltes de les seues competències, que és una barbaritat perquè és justament l'administració més pròxima a la gent la que ha de conformar això i que no done possibilitats.
Nosaltres volem ampliar la capacitat dels municipis per a fer això.

I, després, del model turístic, del model turístic sí que podem parlar perquè ho hem plantejat tots, el model turístic no és únic; el model turístic és complex; el model turístic de Benidorm és un ¡èxit!
; el model de sol i platja ja és un èxit però no pot repetir-se.
Benidorm, ¡només por haver-hi un Benidorm!

Per tant, la resta del territori valencià ha de buscar-se la vida turísticament, com se l'ha buscada la ciutat de València; la ciutat de València se l'ha buscada i l'ha trobada, millorable, evidentment, ¿no?
Però hem de buscar models turístics per a la resta del territori, sobretot per als territoris de l'interior.

El dualisme territorial que s'ha conformat en estos últims vint anys és terrible, ha anat augmentant la població i les activitats econòmiques en la costa, i s'ha anat desertitzant l'interior.
¿Vostés saben com és d'important, per exemple, que Marie Claire, una empresa industrial, estiga a Vilafranca?
¡És l'única manera que la població es quede a Vilafranca!
Perquè, si no, se n'anirà tot a la costa.
¿Hui saben el que és important del turisme de l'interior, la ramaderia de l'interior?
Doncs, és important el que és que les inversions agroalimentàries es facen en l'interior per a fixar la població.

Però, ¿quina crueltat tenen alguns diputats quan no pensen en els nostres paisatges, en la nostra gent de les comarques de l'interior, quan es prenen iniciatives justament per a fomentar l'activitat econòmica en l'interior, en les comarques de l'interior'?
Que no és només el turisme sinó l'agroindústria, etcètera.

Per tant, senyor Torres, estic realment (soroll de papers) molt content de les seues…, i estarem al llarg de dos mesos discutint sobre estes coses.

El senyor Ibáñez, com sempre, m'ha encantat la seua intervenció, és magnífica, clara, transparent, demostra una ideologia pròpia d'un partit que es va corrent cada volta més a la dreta; ara tenim eixe magnífic líder que és García Albiol i la senyora Bonig que expliquen eixe moviment cap al centre del Partit Popular claríssimament.
I, per tant, a partir d'ahí jo entenc moltes coses de les que vosté diu.
(Remors)

Vergonya del pressupost?
¡Per favor!
, estic encantat de mostrar totes les línies xicotetes i grans, lletra xicoteta i lletra gran, perquè per a mi és un orgull fer el canvi de model pressupostari que això significa.

I li vaig a contestar a totes les preguntes que vosté ha fet, ¡a totes!
, començant perquè eixes diapositives, estes fotocòpies li les varen filtrar abans de ser l'última versió.
Aleshores, estan en una pàgina que no conforma l'última versió que jo vaig explicar en la roda de premsa perquè alguns d'eixos aspectes varen ser passats pel Consejo Jurídico Consultivo i van ser matisades absolutament.

De l'advocacia de La Generalitat sobre llibres de text, ¿què he de dir?
, ¿què he de dir de l'advocacia de La Generalitat?
He de dir que ací fem una actuació de cooperació interinstitucional a la recerca de fer real una idea fonamental, i és que en la fase obligatòria de l'educació, esta ha de tendir a la universalitat; una altra cosa és la fase no obligatòria d'educació a partir dels setze anys on ha de complir-se el principi d'igualtat d'oportunitats.
Però la fase obligatòria, les polítiques han de ser a la universalitat, com passa, evidentment, amb la sanitat que quan un senyor entra a un hospital no li pregunten pel nivell de renda que té.

Dit això, evidentment, l'esforç nostre és per a intentar fer vore a totes les institucions, també a les nostres diputacions, algunes de les quals -diríem- han col·laborat de manera magnífica; altres també perquè, evidentment, enfront del tema este, de llibres de text, qualsevol diu que no, o diran que no amb boca xicoteta però mai no ho diran en públic perquè això seria atemptar inclús per als seus propis interessos electorals.

Finançar 1.
300 milions, jo crec que el senyor Muñoz ho ha explicat la mar de bé.
Fictícies eren totes les quantitats d'ingressos que no tenien lloc i es ficaven justament per a acabar de pressupostar de manera que el PEF fóra equilibrat.
¡Este és el problema!
El problema és que amagaven els ingressos ficticis; nosaltres els descobrim perquè l'opinió pública, perquè tot el món sàpiga que sense eixos 1.
300 milions d'euros no només no arribarem als nivells que els valencians i les valencianes necessiten per a obtenir serveis dignes, sinó ni tan sols per a arribar a un 0,9% del creixement del sostre de despesa.
Senyores i senyors, ¡per a arribar a un creixement del 0,9% del sostre de despesa!
Si no tenim 1.
300 milions, ¡no arribaríem!

¿Vostés saben el que estan diguent?
¿Vostés estan pensant el que estan diguent?
¡Jo crec que no!
Perquè realment estan sent contradictoris amb el que vostés mateixos han firmat en aquell pacte pel finançament, perquè estan deixant a la primera de canvi de reivindicar allò que havien firmat, perquè estem diguent d'un creixement del 0,9%, i per a créixer un 0,9%, per baix de l'1,8% que és el sostre de despesa fixat, necessitem 1.
300 milions.

Ni tan sols anem a recuperar el temps perdut, senzillament estem en els límits de la subsistència per a tirar endavant els nostres plans.
Evidentment, crec que s'ho haurien de pensar molt més.

I aixina i tot, ¡fixen-se vostés!
, estem creixent en el primer trimestre del nou govern 4,3% per damunt del 3,4% de la mitjana espanyola, la qual cosa diu: Â«Escolten vostés, els ha passat el mateix que al senyor Rajoy que deia que la prima de risc, en el moment que canviara el govern, anava a canviar i va pujar durant sis mesos moltíssim.
Â» Ha passat igual, ha canviat el model i hem crescut més.

És evident -perquè jo no sóc com vostés- que això siga atribuïble al govern.
No és atribuïble al govern perquè el creixement econòmic no és atribuïble a un govern subestatal; això ha de vore amb el preu del petroli, ha de vore amb la política del Banc Central Europeu, etcètera, etcètera.
No dic això, però dic que el nou canvi de govern no ha afectat a la baixa les taxes de creixent.
Això és l'única cosa que puc dir, la resta és enganyar la gent.

Cent imputats, senyors, i després parlem de fer escorxadors en l'interior del país perquè no es despoblen.

Senyor Jordi Juan, racionalització de les despeses, cinc línies estratègiques, 1.
300 milions, efectivament, de fixar transparència.
Servei del deute, efectivament, ¿vosté sap que en l'any 1995 el deute de La Generalitat era el 6,5% del PIB, un 5% del PIB, i ara és el 40%?
En vint anys ha passat del 6,5% al 40% del PIB, en relació a l'economia el deute de La Generalitat.

Naturalment que -com he dit adés- treballarem pel cofinançament i treballarem, també, per a atacar el tema del frau que és molt greu a través de la creació de l'agència tributària valenciana, que volem que el protagonisme siga de vostés, ¿eh?
, volem que siga un projecte que passe i es discutisca a fons en este àmbit parlamentari.

Senyor Muñoz, moltíssimes gràcies per la seua intervenció, crec que ha clarificat moltes coses i el que voldria dir-li és que necessitem de tots vostés per a millorar els pressupostos.
Els pressupostos són uns pressupostos oberts, estan fets amb tota l'estima del món i pensant en els més dèbils de la ciutat i en la necessitat que esta economia canvie a fons per a poder competir i per a poder finançar l'estat de benestar, i estic i estarem durant dos mesos a la seua disposició per a parlar-ne.

Moltíssimes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor conseller.

Per a rèplica.

Vamos a ver, estamos hablando de un turno de réplica.
Salvo que usted vaya a replicar el agradecimiento que le ha hecho el señor conseller de su intervención (rialles), sinceramente no sé de qué estamos hablando.

¡Hombre!
, sí, usted puede pedirla y yo en mi calidad de presidente pues no tengo que concederla.

El senyor Juan i Huguet:

¿Trenta segons?

President, president.

El senyor president:

Sí, sí.

El senyor Juan i Huguet:

No, simplement volia dir que no vaig a demanar torn de rèplica perquè Compromís ha participat en els pressupostos, la secretària autonòmica de Compromís, i no va a haver-hi torn de rèplica.

El senyor president:

Clar, té tot el sentit del món.

Senyor Torres, vosté té cinc minuts per a rèplica.

El senyor Torres García:

Gràcies, president.

Bé, primer, agrair al conseller que m'ha dedicat (rient) catorze minuts (El senyor conseller d'Hisenda i Model Econòmic diu: Â«Perquè anava davant, anava davant.
(Rient) Perdó, anava davant.
Â»), el que vol dir que he dit coses molt interessants o almenys a vosté li han interessat molt.
Però res, fora de bromes.

Igual ens hem explicat malament, no volíem dir que els pressupostos eren continuistes sinó que algunes partides sí que ens pareixen continuistes i, possiblement, havíem de millorar-les.
Però -vosté ho ha dit-, ara tenim dos mesos per a treballar-ho i nosaltres insistirem, ¿no?
, en algunes qüestions concretes com -crec- és evident.

Sí que en la qüestió dels 1.
300 milions famosos, nosaltres entenem la reivindicació, l'entenem i la recolzem també, i la recolzem perquè considerem que, bé, a banda que nosaltres ja vam criticar en el seu moment els pressupostos generals de l'estat i els límits del 0,3%, del dèficit que ens marcaven des de Madrid, considerem que inclús no aconseguint aquest finançament no estaríem en un dèficit -digam- considerablement elevat però ens preocupa, ens preocupa la qüestió que no es puga complir i que recorrem a una situació d'insubmissió, ¿no?
, que, bé, que no seria desgavellada tampoc, tal como està la situació, però sí que és important que tingam clar que és un tema que haurem d'estar molt atents perquè els futurs governs de l'estat espanyol doncs tingueren consideració que eixos diners són uns diners necessaris perquè nosaltres pugam portar una política social necessària al nostre territori.
I és una reivindicació més que justa.
Jo crec que no és una reivindicació que està fora de lloc i, per tant, nosaltres l'entenem i la defensem.

El tema de radiotelevisió valenciana, nosaltres recolzem la partida que n'hi ha de 29 milions d'euros, però defensarem que eixa partida vaja totalment a la refundació d'eixa radiotelevisió i, a banda, que n'hi hagen també recursos per a subvencionar l'audiovisual però que no isquen d'aquesta partida.
Considerem que aquesta partida ha de ser exclusivament només per a la refundació d'aquesta radiotelevisió.

I per últim, res, destacar també que hem vist en els pressupostos, sobretot, bé, estan en despeses diverses, que n'hi ha una part que anirà a eixa agència contra el frau i la corrupció, que serà una agència que evidentment serà fonamental en esta nova etapa i en aquesta nova legislatura i que tanta falta ens feia a la Comunitat Valenciana.

Moltes gràcies i sort.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Torres.

Per part del Grup Parlamentari Popular té la paraula l'il·lustre diputat senyor Rubén Ibáñez.

El senyor Ibáñez Bordonau:

Gracias, estimado presidente.

Mire, señor conseller, me ha dedicado el intervalo entre un minuto y medio y cuarenta y cinco segundos.
Ese ha sido el intervalo que ha dedicado a mi intervención.
A pesar de eso le agradezco que le haya gustado, no podía ser de otra forma.
Solo esta intervención ha desvelado las mentiras de su presupuesto.
Pero, mire, aunque solo fuera para rellenar los cuatro minutos que le sobraban, yo creo que usted estaba en la obligación de hablar del presupuesto.

Mire, usted lleva dos secciones hoy aquí, dos.
Aquí han acudido consellers con una sección, y pequeña, y se han pasado seis minutos del tiempo y no ha pasado nada.
Y usted ha dejado perder cuatro minutos, porque no cree en este presupuesto, porque es incapaz de defender este presupuesto.
Y, ojo, usted era el enviado especial de Puig para defender su sección.

Usted dice, Â«no vamos a esconder ninguna información, vamos a ser transparentesÂ».
Se lo he dicho muy claro.
Mire, para empezar, a mí estas diapositivas no me las ha filtrado nadie.
El día siguiente al que usted presentó esto en rueda de prensa -recuerde, esto es la ley de medidas no es la ley de presupuestos, que quizás usted tiene una confusión entre las leyes- aquí compareció su secretaria autonómica y dos días después, el mismo día también, compareció el secretario autonómico de financiación.
Hablando con ellos fueron ellos los que me indicaron que todos los powers estaban colgados en la web.

No hace falta filtrar, señor conseller, pero yo sí que le pido explicaciones, que usted no me lo ha dicho.
Â«Es que puede haber un error en las diapositivas.
Â» Mire, señor conseller, no se trata de un error en una diapositiva.
Yo le digo que me diga sí o no, porque ayer compareció aquí la consellera de sanidad y dijo que el copago farmacéutico y ortoprotésico para personas con diversidad funcional estaba puesto.
Y yo le digo que en la ley de acompañamiento no aparece.
Si ese copago no aparece en la ley de acompañamiento, yo le pido que dimita y que se vaya por engañar absolutamente a los valencianos.

Porque ha tenido que ser esta señoría la que viniera a preguntarle esto para que ¡su gobierno fuera transparente!
Y mire como es transparente que lo único que ha sido capaz de pronunciar es que hay diapositiva que está mal.
No, no hay una diapositiva que está mal.
Hay un copago que ustedes han dicho que se ha eliminado y que en la ley de acompañamiento no está.
Y, por lo tanto, el copago está vigente.
¡Mienten, mienten descaradamente, señor conseller!

Y, la segunda, usted no nos ha dicho cuál va a ser la influencia en el sistema de financiación de este dictamen de la abogacía de La Generalitat.
Usted va a tener retenidos fondos de la financiación autonómica por este capricho que ustedes han montado.
No lo ha dicho.
¿Y dice usted que es transparente?
Permítame que lo dude, señor conseller, permítame que lo dude.

Y dice además.
Â«Y somos muy transparentes.
Y, mire, hay un plan de empleo de 200 millones.
Â» ¿De 200 qué?
¿Dónde está en el presupuesto el plan de 200 millones?
Lo ha confeccionado usted y se lo tiene que saber al dedillo.
¿Me puede decir dónde está?
¿Díganoslo dónde está?
Porque esta mañana ha venido el conseller del ramo y ha dicho que no, que es que los 200 millones no están y que lo que hay para este año ya nos lo dirá después a los diputados, porque es que está como mezclado.
¿Ustedes son transparentes, señor conseller?
¿Transparentes de qué, de qué son transparentes?
¿Y, mire, son transparentes cuando usted pone una línea de un millón de euros para financiar convenios singulares?
¿Eso es transparente, señor conseller?
¿Convenios singulares para que presidencia haga lo que quiera?
¿Eso es transparente, señor conseller?

Mire y lo que ya no es transparente es uno de los grandes hitos, de los que usted también ha venido a defender aquí: la agencia de seguridad y respuesta de emergencias.
Ese es un ente que como buenos socialistas lo único que lo han creado es en una nota de prensa que apareció publicada.
La agencia no existe, es un ente fictici, señor conseller.
Lo que sí que existe es un director general que, por cierto, cobra como secretario autonómico, que para eso gobiernan ustedes y saben subir los sueldos, señor conseller.
¿Eso es ser transparentes?
Poner un director autonómico, computarlo como un director autonómico, pero callarse que cobra como un secretario autonómico.
Señor conseller, de transparencia nada.

Y dice: Â«Y se han acabado las externalizaciones.
Â» Ya no hay externalizaciones, señor conseller.
Usted ha venido hoy a defender un presupuesto aquí, que es el de Presidencia, que solo en externalizaciones lo multiplica por seis, solo en externalizaciones.
¿Y usted dice que se han acabado?
Pero si usted ha venido a defender ese presupuesto, ya no le digo el presupuesto global, que tiene tela, le digo de la sección que usted ha traído aquí.
Lo multiplican por seis, señor conseller, y dice que se han acabado.

Y dicen: Â«Es que se va a mirar con lupa todo.
Â» Mire, aquí lo único que se miró con lupa fue el déficit del gobierno socialista de España, que lo dejó, como bien sabe, en más del 11%.
Y eso fue un drama para todos los valencianos, absolutamente un drama.

Y dice: Â«No, es que lo del crecimiento, fíjese, es que eso no es atribuible al gobierno.
Â» Es cierto, es atribuible al Gobierno de España.
No es por la bajada del petróleo, no es por la bajada de los tipos de interés.
(Remors) Señor conseller, si eso fuera cierto -y olvídese ya de ese mantra- la zona euro estaría en los mismos tipos que nosotros.
El crecimiento en la zona euro es del 1,5 y el de España es del 3,4.
Y todos pagamos al mismo petróleo y todos pagamos los mismos tipos de interés.
Mentira, señor conseller.

Pero, mire, reitero lo que le he dicho.
Diga claramente si el copago farmacéutico y ortoprotésico está o no está en la ley de acompañamiento.
Si no está, de verdad, coja la maleta y váyase por mentir a los valencianos.

Muchas gracias.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Ibáñez.
(Remors)

Por favor, vamos a finalizar ya las comparecencias en esta comisión, en este caso con el turno para contestar a los replicantes por parte del señor conseller cinco minutos.

El senyor conseller d'Hisenda i Model Econòmic:

En primer lloc (s'interromp la gravació) .
.
.
ha dit una sèrie de coses que són singularment importants.
Efectivament sobre l'R+D+I, que és una cosa realment que vosté ha explicitat, compartir la seua anàlisi.
És que, efectivament, és que crec que hem de fer un gran esforç.
El canvi de model passa per ahí, passa per educació, per capital humà i per capital tecnològic.
I, per tant, estic d'acord amb això.

Però, ho he dit per activa i passiva, el 0,9 de creixement significa que s'ha de reordenar la casa per dins.
I on estan les prioritats?
Els sectors més vulnerables de la societat, que han sigut les polítiques de dependència i la vivenda social.
I això ha xuplat molta part del pressupost que ha impedit que altres partides, que són realment molt importants, com eixa que acaba de dir vosté, pogueren estar ahí.

Efectivament, ja els ho he dit a tots, és molt important la transparència, és molt important la claredat.
Tu no pots amagar ingressos que no existixen, és preferible donar la cara i dir al Govern d'Espanya i als valencians que falten 1.
300 milions de pessetes per a créixer un 0,9, no per a gastar o malgastar, com feien els governs anteriors, per a gastar en prioritats explícites.
Eixa és la transparència d'allò explícit.

Mejorar la imagen.
 Sí, la veritat.
El millor de millorar la imatge és fer-ho diferent, fer-ho diferent.
Si alhora podem això posar-ho en valor d'alguna manera, jo crec que això encara acceleraria el procés tan necessari que necessiten els nostres empresaris i la nostra gent.
Els ciutadans quan ixen d'ací.
.
.
dir Â«valenciàÂ» no pot ser una situació de vergonya.
Això sí que ha sigut vergonya durant vint anys que hem tingut la taca, tot i que no era just, perquè també hi havien corruptes en altres llocs.
Però mire per on mos havia tocat a nosaltres, perquè en això els mitjans de comunicació madrilenys han jugat molt brut contra nosaltres.
Perquè el principi de la corrupció estava en Madrid, estava en el carrer Génova.
I, tanmateix, després són les rames del polp les que han rebut més canya mediàtica que l'origen.
I pareixia que ací tots érem corruptes.
Doncs no.
Ara sembla que 100 imputats en corrupció i alguns en la presó ja.
Però els altres érem honestos, érem persones que treballàvem, etcètera.

Per tant, és possible que el canvi d'actitud siga allò millor per al canvi d'imatge, però que també posar en valor no estaria mal.

Recuperació lenta.
Efectivament.
Hi ha més marge per a disminuir la despesa en el sector públic?
Naturalment que n'hi ha molt de marge, en això estem, però naturalment hi hauran empreses públiques que estan fent una funció.
Estic parlant de Ferrocarrils de la Generalitat, per posar un exemple.
Però n'hi han altres com CIEGSA, per exemple, que, la veritat, fa una pudor increïble, que és important que l'eliminem i que siguen els mateixos serveis d'infraestructures de la conselleria d'educació qui es facen càrrec de tot això, perquè ha sigut una vergonya que hem passat tots els valencians amb aquest.
.
.
Per tant, més realisme, més originalitat, evidentment, és el que hem tractat de fer al servei de la majoria dels valencians.

I, torne a repetir, senyor De Miguel, perdone, en fi, quinze minuts passen de seguida, de la mateixa manera que abans he estat quatre minuts sense respondre ara l'ànim amb què me trobava tenia unes ganes de parlar, com no poden ni imaginar.
I tot això ha fet que veia la llum rogeta i el senyor president ha tingut l'amabilitat de deixar-me parlar més del que tocava, pot ser per a compensar la meua intervenció inicial i, sobretot, perquè tenia moltes ganes de parlar del que a vostés els interessara, que és el més important.

Senyor Rubén Ibáñez, vosté és un veterà en esta casa i vosté sap que la llei d'acompanyament passa dos vegades pel govern.
I la segona vegada és la que passa prèviament pel Consejo Jurídico Consultivo i pel CES, m'entén?
Aleshores, això que vosté està llegint és de la roda de premsa de la primera compareixença de la llei d'acompanyament.
(Remors) I això ha de vore després d'haver passat per tots els informes posteriors.

Per tant, hi ha una diferència entre el que jo vaig dir en la roda de premsa del primer òrgan de govern i el que en este moment ha quedat reflectit en la llei d'acompanyament.
Per tant, no estem mentint a ningú, estem dient que vosté parla d'un procediment que és més llarg, que tarda un mes, que passa dos vegades pel govern.
I vosté parla de la primera passada pel govern i jo parle d'un producte que ha passat per segona vegada (inintel·ligible) .
.
.
després de passar per una sèrie d'institucions assessores del govern.

En cap moment he dit, senyories, que nosaltres anem a acabar amb l'externalització.
Això és impossible acabar amb l'externalització.
Però hem d'acabar amb l'externalització gratuïta, aquella que es fa sense necessitat, intentant fins i tot crear interessos particulars on el nostre funcionariat podria resoldre-ho.
És que són dos coses molt diferents.

És veritat que és molt millor fer les coses que no s'entenguen.
Estic parlant d'externalització com els milions i milions d'assessories externes amb uns preus increïbles que no feien falta, perquè tenim l'advocacia de La Generalitat, per exemple, o tenim dos-cents telecos en la direcció general de TIC.
De què estem parlant?
Estem parlant de gastar-se milions en contractes externs, quan tenim dins de La Generalitat experts en moltes matèries.
D'això estem parlant, de reduir tot això, no de desaparéixer perquè això és impossible.
Dins de La Generalitat no tenim tot el capital humà que ens agradaria.
I, per tant, en algun moment haurem de contractar amb l'exterior.
Açò és blanc o negre.

Me fa gràcia.
.
.
per a fer una oposició tan burda i tan elemental passen del blanc al negre.
No, no, ací és una tonalitat de grisos, òbviament.
Però eixos grisos poden ser més intensos o menys intensos.
I jo dic que dins d'allò possible seran el menys intensos possible, seran el més blanc possible.
Farem el possible per rebaixar el tema de les externalitzacions.

Per tant, si del quadre macroeconòmic parlem heu de saber que l'economia espanyola i l'economia valenciana sempre han reaccionat de la mateixa manera.
Quan el cicle econòmic europeu baixava ací s'anava molt pitjor, com ha passat fins l'any 2012-2013.
I quan hi ha recuperació l'economia espanyola ha reaccionat millor, perquè partia de llocs de punts més baixos i fins i tot l'economia valenciana ha anat millor que l'economia espanyola en la recuperació, òbviament.
Però això fa quaranta anys que passa imputable a les característiques de la Comunitat Valenciana, no de cap govern en concret i de l'economia espanyola.
Qualsevol manual d'economia aplicada pot explicar això.

Per tant, el que es tracta, en definitiva, és d'intentar fer entre tots, durant dos mesos, que fem que estos pressupostos siguen el millor possibles, que estiguen pensats en la majoria de la població i no, com passava abans, que sempre se basaven en unes minories a vegades molt fosques darrere dels cortinatges i dels despatxos.

Moltíssimes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor conseller.

Amb la compareixença del senyor conseller d'Hisenda i Model Econòmic concloem vint hores de compareixences en esta comissió, vint hores de compareixences que, en este cas, donem per conclòs el tràmit parlamentari de presentació del projecte de llei per part dels consellers davant de la Comissió de Pressupostos, Hisenda i Economia.

Recordar-los, després d'agrair tant les compareixences dels consellers com el treball desenrotllat per tots els diputats, recordar-los que el pròxim pas en allò que és la tramitació d'estos pressupostos seran els debats de totalitat tant del projecte de llei de pressupostos com el projecte de llei d'acompanyament, i que el dia 10 per al que és el projecte de llei de pressupostos i el dia 12 per al que és la llei d'acompanyament finalitzen el termini per a la presentació d'esmenes a la totalitat que seran publicades el 13 de novembre en el Butlletí Oficial de Les Corts.

Així que, moltíssimes gràcies a tots pel treball realitzat estos dies i gràcies al govern pel seu esforç en explicar-los.

Moltes gràcies.

(S'alça la reunió a les 18 hores i 33 minuts)