DS-101HTML.html





Ple de les Corts Valencianes realitzat el dia 10 de març de 2022.
Comença la sessió a les 10 hores i 5 minuts.
Presideix el president de les Corts Valencianes, senyor Enric Morera i Català.
Sessió plenària número 55.
Segona i darrera reunió.

El senyor president de les Corts Valencianes:

Molt bon dia, senyories.

Moltes gràcies als mitjans gràfics i a tots els assistents que ens acompanyen des de la tribuna de convidats.

Senyories, anem a continuar el nostre treball substanciant el punt onzé de la sessió plenària ordinària número 55 de la present legislatura.

Senyories, es reanuda la sessió.
(El senyor president colpeja amb la maceta)

Compareixença del president del Consell per a respondre les preguntes d'interès general per a la Comunitat Valenciana, formulades pels grups parlamentaris

El senyor president de les Corts Valencianes:

Passem al punt onzé: compareixença del president del Consell per a respondre a les preguntes d'interés general per a la Comunitat Valenciana, formulades pels grups parlamentaris.

Coneixen el procediment, contemplat en l'article 173 del nostre reglament.

I, sense més dilació, done la paraula a la síndica del Grup Parlamentari Popular, la il·lustre diputada María José Catalá.

La senyora Catalá Verdet:

Gràcies, president.

Buenos días, señorías.

Permítanme que mis primeras palabras sean de solidaridad con el pueblo de Ucrania.
Desde aquí toda nuestra fuerza con un pueblo que está demostrando valentía y coraje para luchar (aplaudiments) por la libertad y contra la tiranía.

Señorías, ayer Putin bombardeó un hospital infantil.
Lo que no procede, señor presidente, es que anden ustedes con batallas infantiles de la gestión de las ayudas, de la solidaridad, y lo que no procede tampoco, señorías, es ni el titubeo ni la equidistancia.
Contra un dictador no cabe ni el titubeo ni la equidistancia.
(Aplaudiments)

Señor presidente, la última vez que vino aquí a esta cámara le pedí que por dignidad no recurriera la sentencia que les condena a ustedes a indemnizar a los médicos por desprotegerlos en plena pandemia.
Lo que nunca me esperaba es que para defenderse usted les acusara de robar.

Señorías, acusar a los médicos de robar no es solo cinismo, es para poner de patitas en la calle a quien haya permitido esto, de patitas en la calle.
(Aplaudiments)

Pero hoy, presidente, el principal lastre a su credibilidad lo tiene usted sentado en el sillón azul, a su lado, su vicepresidenta.
Su situación es insostenible, no se puede aguantar, trece imputados por la gestión de los abusos por parte de una persona de su entorno.
Su número dos es la responsable directa de una instrucción paralela que desacreditó a una víctima de abusos.
¿Nos puede decir a qué está esperando usted para cesar a la señora Oltra?
Como mujer, le digo que su silencio es decepcionante; como política, le digo que su silencio delata debilidad, señor Puig.
(Aplaudiments) ¿Por qué calla, señor president?
¿No le parece suficiente que sea ignorada una orden de alejamiento?
¿No le parece suficiente que se tardaran cuarenta y un días en alejar a la víctima de su abusador?
¿Dónde está su línea roja, señor president?

Mire, lo que yo creo es que usted está atado de pies y manos a la señora Oltra, y la pregunta es ¿por qué, señor president, por qué?
¿Es porque tienen ustedes un pacto de no agresión o es para mantenerse en el sillón?
Y, en ese caso, ¿tanto, tanto vale mantenerse en el sillón?
President, ¿va a exigir o a asumir responsabilidades políticas por este asunto?

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Una vegada formulada la pregunta de control, done la paraula al president del Consell perquè responga a esta primera intervenció.

Té la paraula el president del Consell, el molt honorable president Ximo Puig.

El senyor president del Consell:

Molt bon dia.

Moltes gràcies, president.

Senyories, estem vivint una situació d'extrema gravetat.
La invasió d'Ucraïna per part de Putin està causant dolor, angoixa i mort.
Esta brutal agressió suposa la pitjor amenaça a la pau, a la democràcia i a l'estabilitat des de la Segona Guerra Mundial.

Efectivament, davant d'una agressió d'estes característiques no cap l'equidistància, i així ho ha entés des del minut zero el govern de la Generalitat i tot el poble valencià.
Des del primer moment hem donat suport al poble ucraïnés acollint refugiats, enviant ajuda humanitària; en els propers dies vint tràilers eixiran cap a la zona que l'ambaixada ens diu al voltant de Polònia.

L'impacte, tanmateix, o, a més a més, en la nostra economia, en la nostra societat, té conseqüències imprevisibles.
Per això, exigim d'una manera immediata una reacció de la màxima potència que tinga la Unió Europea per tal de frenar el preu de l'energia i recolzar amb la màxima intensitat a tots els sectors productius més afectats per esta crisi.

Respecte a allò que vosté planteja, li vull dir amb tota claredat que en cap moment, ni abans ni ara, ni en cap moment, s'ha criminalitzat els sanitaris, mai!
Això és una falsedat enorme.
(Aplaudiments) Tot el contrari; no hi ha hagut cap moment que no hàgem dit que gràcies al sistema públic de salut, gràcies als sanitaris, hem estat suportant esta crisi terrible.

I pel que fa a l'assumpte relacionat amb els menors, li vull dir que, com sap perfectament, és una qüestió que ha estat judicialitzada i jo confie absolutament en la justícia, confie absolutament en la justícia, com confia absolutament en la vicepresidenta i confie absolutament en els funcionaris de la Generalitat.
(Aplaudiments)

Per cert, simplement fer referència a un document que va ser públic ahir, que vostés han de tindre coneixement, el que passa que no han estat diligents a l'hora de fer-lo públic.
Ahir, la Comissió Europea va enviar un informe, les seues conclusions, en relació a allò que vostés han estat manipulant a la Comissió de Peticions, i ha definit, ha resolt la Comissió Europea que calia rebutjar la seua denúncia.
El que estava darrere d'esta qüestió era la transposició d'una directiva de la Unió Europea sobre infantesa, que fou el govern del Partit Popular a l'any 2015 que no va transposar, i que va obrir una dinàmica per part de la comissió per tal d'obrir un expedient a Espanya, que ara el Govern d'Espanya està resolent.
Per tant, no hi ha qüestió que haja d'analitzar la Comissió de Peticions, el que sí que hi ha és un intent permanent de danyar la imatge de la Generalitat, del govern (aplaudiments), i de la vicepresidenta en este cas.

I, mire, ho fan en els fons europeus i els diuen «per favor!
»; ho fan en esta qüestió; i ho faran en tot el que puguen perquè de veritat, de veritat, de veritat, alguna vegada vostés volen saber la veritat?
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, president.

Una vegada escoltat esta primera part resposta, done la paraula a la síndica del Grup Parlamentari Popular perquè substancie la pregunta de control.

La senyora Catalá Verdet:

Gracias, señor presidente.

Señor president, lo que no puedo creerme es que usted ignore que la Abogacía de la Generalitat ha planteado un recurso en el que pone que «todos los mecanismos de protección para los médicos estaban bajo llave porque se llevaban a casa las mascarillas».
Eso no me lo puedo creer.
(Veus)

Igual que no me puedo creer…

El senyor president de les Corts Valencianes:

Senyories.

La senyora Catalá Verdet:

…que en febrero, la dirección territorial conociera los abusos a una menor por parte del exmarido de la vicepresidenta y que ella no lo supiera hasta agosto.
No me lo puedo creer yo y no se lo cree (inintel·ligible) …, señor presidente.
(Aplaudiments)

Hábleme usted de lo que considere pero aquí hay un procedimiento judicial, hay trece imputaciones, once de ellas a personas de la Conselleria de Igualdad y Políticas Inclusivas.
Usted es el responsable de los menores tutelados y usted es el responsable del gobierno valenciano.
Están imputando a funcionarios y altos cargos de la conselleria por este procedimiento, y usted no puede pensar que esto es una cacería política, señor Puig, porque aquí no hay ninguna cacería política, le diré lo que hay: hay un juez que quiere saber la verdad y una menor, una niña abusada que quiere justicia.
Eso es lo que hay, señor president.
(Aplaudiments)

Así que, me permitirá que le diga que usted, una vez más, no puede ponerse de perfil, no puede ponerse de perfil ante la equidistancia de un socio de su gobierno, Podemos, con la guerra de Putin y con el tirano de Putin.
No puede ponerse de perfil ante un recurso de la Generalitat Valenciana que dice que los médicos robaban mascarillas, y permítame que le diga que no puede ponerse de perfil cuando su vicepresidenta y todo su equipo directivo y su conselleria están siendo llamados a declarar por haber -supuestamente- escondido el caso de un abuso a una menor sin ponerse del lado de la menor, haciendo una instrucción paralela, tardando cuarenta y un días en alejar al agresor de la víctima, e ignorando la orden de la Fiscalía.

Mire, senyor Puig, usted no puede seguir de perfil, usted no puede seguir evitando pedir perdón y, sobre todo, usted no puede seguir evitando las responsabilidades políticas de este caso.
(Aplaudiments) ¿Dónde están ustedes los que decían que una cosa eran las responsabilidades jurídicas y otras las responsabilidades políticas?
¿Dónde están ustedes los que decían que venían a rescatar a las personas, la transparencia y la verdad?
¿Dónde ustedes en este caso, señor Puig?
¿Es que usted está tan atado de pies y manos a su vicepresidenta que no es capaz de con dignidad venir aquí a pedir perdón y pedirle el cese a su vicepresidenta?
¿Puede usted decir aquí que no está preocupado por este caso?
¿Puede usted decir aquí que va a ignorar que todo su gobierno está bajo la lupa de un caso horroroso, un caso que desde luego merece que usted, al que yo considero una persona con dignidad, venga aquí y diga…

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies.

La senyora Catalá Verdet:

…que tiene que pedir perdón y tienen que asumir responsabilidades políticas.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Una vegada acabada de formular la pregunta en la seua total extensió, respondrà el president del Consell, al qual done la paraula en este moment perquè puga finalitzar la resposta.

El senyor president del Consell:

Moltes gràcies, senyor president.

Senyora Catalá, del jutge, n'estic segur; del fiscal, n'estic segur, o la fiscal, no sé, segur que busquen la veritat; el que dubte jo és que vostés vullguen saber la veritat.
(Aplaudiments) Eixa és la realitat.
La vicepresidenta ha vingut ací i ha donat pèls i detalls de tota la qüestió, tal com s'ha plantejat des del primer moment.
I ahí és on hi ha el debat polític.

Però, mire, més enllà de qualsevol qüestió, li reitere que no és veritat que nosaltres mai diguérem que els metges havien sostret res, és cert que calia controlar-ho perquè no hi havia, entre altres coses, suficient material, i això es va fer, i punt!
I nosaltres el que diem és que defensarem sempre l'interés general, no d'un sindicat, ni d'uns ni d'uns altres, l'interés general de tots els metges (aplaudiments), als quals esta comunitat els ha compensat econòmica, la comunitat de Madrid i moltes altres, no.

I, mire, nosaltres estem preocupats per Ucraïna, naturalment, però molt!
I estem des del primer moment!
Mire quantes comunitats autònomes tenen posada la bandera, quantes comunitats autònomes han estat reunides amb les colònies d'ací.
Però, el que és ben evident…

El senyor president de les Corts Valencianes:

Senyories.

El senyor president del Consell:

Perdona, las persones ucranianas que están entre nosotros, que son 23.
400, la mayoría en la Vega Baja.
(Aplaudiments)

I, en eixe sentit, nosaltres no només estem fent això sinó que, a més a més, estem arreplegant tot el material que s'envia a l'ajuda humanitària, s'està preparant tot el que és un gran operatiu per a l'acollida, i ja, de fet, s'estan acollint moltes persones des d'una voluntat clara d'integració.
Perquè és veritat que ací, este govern ha sigut un govern hospitalari i està radicalment en contra d'aquells que estan al voltant seu, que l'únic que estan pensant és que s'ha de tancar la immigració.

I, a més a més, per acabar, dir simplement que la setmana que ve, en el primer Consell que tinguem, presentarem un decret llei per tal d'ajudar a tots els sectors més afectats i a les famílies, perquè és un element fonamental donar resposta a una situació de guerra que en què s'ha d'actuar amb la màxima contundència.
(Aplaudiments) I a la conferència de presidents exigiré al Govern d'Espanya que mantinga una posició de suport a les famílies en els preus energètics i també, sense dubte, a les empreses.

Gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Continuem amb la sessió de control, ara amb la pregunta que formula la il·lustre diputada Elena Bastidas.
Quan vosté vullga.

La senyora Bastidas Bono:

Gracias, señor presidente.

Señor Puig, cómo sabe, ya son 13 personas imputadas por la gestión de su consellera de Igualdad en lo que ya es un escándalo político nacional, conocido como el «caso Oltra».

Desde la oposición llevamos meses instándoles, tanto a la creación de comisiones de investigación como a asumir responsabilidades políticas, a lo que se han negado sistemáticamente pensando más en aguantar en el poder y apuntalar a la señora Oltra que en el doble daño que ustedes pudieran causar a la menor abusada sexualmente y con ello a la sensación de indefensión a los menores tutelados.

Estas semanas la sociedad valenciana y la española está escandalizada, como nosotros, leyendo declaraciones y viendo documentos que confirman que la señora Oltra no dijo la verdad y que con sus instrucciones políticas ha puesto a funcionarios y a cargos públicos en una situación que puede tener consecuencias gravísimas.
De las responsabilidades penales ya hablaran los jueces, las políticas son evidentes.

Señor Puig, el tiempo de actuar con ejemplaridad se acaba.
¿Va usted a cesar a la señora Oltra?
¿Sigue valiendo más para usted un solo sillón que la dignidad política de todo un Consell?
¿Asume como propias todas las actuaciones que están siendo juzgadas?
¿Asume hoy aquí que el caso Oltra será recordado como el caso Puig?
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Contestarà la vicepresidenta primera del Consell.
Quan vosté vullga, senyoria.

La senyora vicepresidenta i consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives:

Gràcies, senyor president.

Senyora Bastidas, què diria vosté si quatre xiquets d'un centre depenent de la meua conselleria hagueren sigut abusats sexualment?
I què diria si no s'haguera fet res per part de la conselleria?
I si estos quatre xiquets, quatre anys després, tornen a denunciar i la directora del centre demana instruccions, però la conselleria no fa res?
I si no se li dóna credibilitat als xiquets, tampoc se'ls deriva a l'Institut Espill ni s'ha avisa a fiscalia?
I si diversos anys després es condemna a la conselleria per inactivitat i se la declara responsable civil directa?
I si la inactivitat de la conselleria va fer que l'educador abusara d'un altre xiquet?
Què diria vosté, senyora Bastidas?
Bé, jo ho sé, perquè el seu objectiu és la cacera política.

Però, mire, no me mire a mi, mire al seu costat, perquè ni era la meua conselleria ni era jo, era la conselleria d'educació, i la responsable en aquell moment era la senyora Catalá, (aplaudiments) que està asseguda al seu costat.
(Veus)

Sí, els fets es denunciaren en 2013 i vostés no van fer res.
I tot això, sap vosté?
El més curiós és que ho sabem per la denuncia que el Partit Popular ha posat en la Comissió de Peticions d'Europa, on m'acusen a mi d'una responsabilitat de la senyora Català.
(Veus) Fins on arriba el seu cinisme?
Fins on arriba el seu cinisme?
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Continuem amb la sessió de control.
Té la paraula l'il·lustre diputat José Juan Zaplana.

El senyor Zaplana López:

Sí, presidente.

¿Y si hubiera sido el marido de la consellera el abusador?
(Veus.
Aplaudiments) Hace semanas le pregunté quién iba a asumir las responsabilidades políticas por las condenas por su pésima gestión sanitaria.
Usted se escondió detrás de la señora Oltra, que ya debería haber dimitido si fuera coherente con su peculiar código ético.
¿Se acuerdan ustedes de lo de la ética y la estética y lo de la mujer del César?
Hoy ya no son dos, son tres las sentencias y las condenas.
Y usted ha recurrido reconociendo que sí había material de protección, pero que decidieron limitarlo y ponerlo bajo llave porque nuestros profesionales los robaban.

Señor Puig, no mienta en sede parlamentaria.
Éste es el recurso que ustedes han presentado, página 29, último párrafo.
Si quiere se lo leo.
(Aplaudiments) Toda vez que las circunstancias de poner bajo llave el material, me decía que se estaba sustrayendo el mismo.
(Remors) Usted ha llamado a los sanitarios ladrones en el recurso.
(Veus) Usted, a esas personas que se estaban jugando la vida para salvar la de otros, los ha acusado de ladrones, señor Puig.
(Veus) Y usted y solo usted puede asumir la respuesta a esta pregunta: ¿quién en su gobierno va a asumir las responsabilidades políticas de todos los insultos y de todas las condenas que se están produciendo por la gestión sanitaria de su nefasto Consell?
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Senyories, escoltarem la resposta del conseller d'Hisenda i Model Econòmic, honorable Vicent Soler, i escoltarem amb silenci.

El senyor conseller d'Hisenda i Model Econòmic:

El major insult que es pot fer a les polítiques públiques, socials i sanitàries és el pressupost que vam heretar del Partit Popular.
(Aplaudiments)

En serveis socials concretament estàvem al 60 % de la mitjana de les comunitats autònomes, al 60 %; ara estem en el cent per cent.
Això és política a favor dels xiquets, a favor dels dependents, (aplaudiments) a favor dels majors i a favor de tot, i més en el més en el pressupost.

I una altra cosa, i una altra cosa, senyories, una altra cosa.
Que s'ha tindre barra!
S'ha de tindre molta barra per vindre ací a demanar explicacions i que l'única cosa important que havien de fer en l'any 2015, que és transposar la Directiva del menor al Govern d'Espanya, se va fer malament i estem ara en un expedient sancionador per part d'Europa al Govern d'Espanya per haver-ho fet mal.
I qui era el responsable d'això?
(S'escolten veus que diuen: «El Partit Popular») El Partit Popular!
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, conseller.

Continuarem amb la sessió de control, senyories, ara amb la pregunta que formula la síndica del Grup Parlamentari Compromís, la il·lustre diputada Papi Robles.
(Veus i rialles) Senyories, per favor!

Quan vosté vullga, senyoria.

La senyora Robles Galindo:

Moltes gràcies, president.

De fet mira, sí, vaig a començar.
Ha quedat ben clar, eh, vicepresidenta, ha quedat ben clar el que els importen els xiquetes i les xiquetes.
Vergonya, senyora Catalá!
Vergonya!
(Aplaudiments)

Bé, senyor president, a banda dels nivells que intenten utilitzar, jo crec que cal tindre molt de respecte per la situació que estem vivint, perquè portem dos anys que això sembla una distòpia contínua, i a mi em preocupa.

Des de Compromís hui li volem preguntar el full de ruta del Consell.
Vosté ja ha esbossat un poquet com anem a afrontar este nou repte que afronta este govern, que quan va començar no imaginaria mai que hauríem de passar una pandèmia i ara, per una situació d'una invasió injusta, com són totes les guerres, senyories, perquè estem parlant a dia de hui de víctimes i de refugiades de la guerra d'Ucraïna, però també cal parlar del Iemen, cal parlar de Palestina, (aplaudiments) perquè totes, totes, les guerres són denunciables, totes.

I en eixe sentit, president, nosaltres li diguem que sempre, sempre, Compromís i el Botànic hem d'estat del costat d'aquelles persones que són víctimes de les guerres.
Mai podem deixar de banda la defensa d'aquelles persones que són innocents i que estan patint tot això.
Cal menys geopolítica, cal molta més humanitat, cal molta més empatia i cal molta més coherència.
Com coherència té aquest govern perquè, a hores d'ara, només s'ha de posar en marxa els mecanismes per a acollir refugiades, perquè al 2015 -veritat que sí, vicepresidenta?
- ja es van establir mecanismes en ajuntaments, en institucions i en entitats que treballen a refugiats i refugiades, que son fonamentals per a la nostra societat.

Jo crec que la coherència és una qüestió molt important en la vida i també en la política, perquè ara estem escoltant a molta gent parlar de refugiades, però al 2015 jo encara recorde unes declaracions del senyor Maroto, del Partit Popular, on deia: ojo con los refugiados, no vaya a ser que entren terroristas.
Això ho deien per esta bancada, les que avui se posen la bandereta i el pin de defensa a Ucraïna.

Però és que, a més, si mirem els seus veïns i veïnes de bancada, fa dos setmanes es negaven a condemnar la invasió de Putin a Ucraïna en l'Ajuntament de València.
(Aplaudiments) No calia anar-se'n molt lluny.

I a més estem escoltant-los ja començar a dir que les menors refugiades en els seus territoris on governen que millor se queden a prop de casa per si cal que tornen a casa caminant.
No sé molt bé la fonamentació que tenen.

I el que pitjor sona de tot és: que se queden allí, que les cultures són com semblants.

Doncs jo no sé la gent en què està pensant, però la meua cultura és la de defensa de les persones més vulnerables, la defensa d'aquelles persones que més ho necessiten.
(Aplaudiments) Nosaltres li diem solidaritat i aquells d'allà li diuen absentisme.
(Aplaudiments)

Però, a banda d'això, no podem oblidar, president, vosté ja ho ha esmentat, que aquesta crisi també va a afectar els nostres sectors productius.
Estem veient el sector del taulell molt, molt afectat per aquesta situació, i com a govern li hem de posar remei.
I en eixe sentit va la nostra pregunta: cap on anirem?
Perquè afecta el sector tauleller, afecta a la xicoteta empresa, afecta a tots els treballadors i treballadores.
I hem de posar remei a tot això, com està fent la Conselleria d'Economia, posant al servei tot el sistema d'ajuda que té la Generalitat, però també demanant-li a Europa un fons d'emergència per a donar resposta a esta nova crisi que el sector productiu va a tindre damunt la taula.

Es més, vosté també ho ha esmentat, però el que més estem notant totes i tots és com s'ha elevat el preu de l'energia, i és un nou sistema de pobresa al qual hem de donar resposta.
Sabem que açò és una qüestió que s'està dirimint en Europa i sabem que s'està caminant cap a establir un nou sistema de taxes.

Però no podem esperar, les famílies no poden esperar les persones que paguen el preu de la llum a final de mes no poden esperar.
I els remés que s'han posat des del govern estatal no són prou, president.

Per això, des de Compromís volem llançar les tres propostes:

Hem de blindar per llei, president, que cap, cap família es puga quedar sense llum.

Hem d'establir que hem de tindre una renda mínima energètica, tot el món hem de tindre dret a poder tindre accés a la energia, ja s'està fent en Àustria, no és res nou, moltes vegades cal mirar a nivell europeu i ser més europees que mai.

I, per últim, des del nostre govern hem de potenciar la capacitat d'autoconsum, però la capacitat d'autogestió, perquè eixa és la sostenibilitat, eixa és la sobirania.
A nivell energètic hem d'afavorir les instal·lacions en les nostres cases, en les nostres finques de proximitat, perquè així no trobarem els problemes que trobem.

President, tindrà al seu abast a Compromís per lluitar per construir un món millor sempre.
Això vol dir que les crisis no les podem pagar les persones, que les administracions públiques hem de donar resposta a aquelles crisis que estan passant a hores d'ara.
Compromís tampoc deixarem, i en això serem molt ferms que se pose en qüestió els drets de les persones i el nostre finançament que tant necessitem i més necessitarem endavant.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Una vegada formulada la seua totalitat a la pregunta de control, done la paraula al president del Consell perquè puga respondre a la síndica del Grup Parlamentari Compromís.

El senyor president del Consell:

Moltes gràcies, president.

No sé, els veig guerreros, no estem en temps de guerra, però bé.

Senyora Robles, efectivament, crec que vosté ha abordat allò que és avui la gran preocupació de valencianes i de valencians i d'europeus, en general.
Ho deia vosté, i és cert, no pensàvem que després d'una pandèmia tan terrible ara tinguérem que estar en una situació de guerra a Europa.
És ben cert que hi han altres conflictes, però també és ben cert que este està molt més prop, i això també ens afecta més directament, malgrat que certament qualsevol persona al món ha d'estar sempre al costat de les víctimes i mai al costat de qui són els agressors.

El Consell sap també de les seues limitacions, nosaltres tenim el paper que tenim i el nostre paper està fonamentat des del punt de vista polític: suport a la Unió Europea i el Govern d'Espanya en una acció d'aturar com siga la guerra, perquè és fonamental acabar amb esta agressió que està provocant tanta mort i que estos dies estem veient que fins i tot arriba a les persones més vulnerables d'una manera absolutament criminal.

En segon lloc, des de la perspectiva de l'ajuda humanitària, el que estem, en estos moments, és organitzant.
Des de la conselleria de cooperació ja s'han enviat dos enviaments de 300.
000 euros per a medicaments; després, hi ha 300.
000 més, a través de distintes ONG, que se van a posar en funcionament; i, fins a 1.
900.
000 euros que tenim pressupostats.
Perquè a més a més, val a dir, i és un moment de reflexionar en positiu del que ha estat el pressupost, perquè és el pressupost de la història que més va a recolzar les ONG i la cooperació internacional.
Per tant, des d'eixa perspectiva, nosaltres tenim eixe segon espai, que és l'espai de cooperació.
I ja li he dit que hi ha, en estos moments, materials suficients per a carregar vint tràilers, que se posaran en marxa durant la propera setmana.

I en tercer lloc, el més important, probablement, des de la nostra perspectiva, és l'acolliment dels refugiats.
I, en eixe sentit, ja se va posar en marxa, la vicepresidenta va convocar la reunió de la comissió mixta, s'està treballant, vam tindre també una reunió amb la delegada del govern i totes les conselleries estan fent allò que els pertoca per tal de donar-li la màxima cobertura a allò que és un sentit de solidaritat que té el poble valencià i que ens ha de fer sentir a tots nosaltres profundament orgullosos d'este poble.

I, en eixe sentit, els ajuntaments estan tenint, com sempre, un paper fonamental, estan disposant de recursos.
També el Govern d'Espanya situarà un dels centres d'acollida ací, a la Comunitat Valenciana, a Alacant.
I del que es tracta, fonamentalment, és d'intentar fer d'esta situació el menor dolor possible per a les persones que se n'han hagut d'anar de sa casa, que ho han hagut de deixar tot i que se n'han de vindre ací.
Per tant, tota la solidaritat, el carinyo i el afecte és fonamental en este moment.

I, per això, nosaltres què hem fet?
La targeta SIP des del primer dia.
Possibilitat de treballar?
Des del primer dia.
Possibilitat d'acollida?
Des del primer dia.
Eixa és una societat decent, la societat valenciana.
(Aplaudiments)

I com deia vosté també, esta és una guerra que ens està portant a una crisi enorme, que esta afectant, directament, a l'economia, precisament en el moment en què estàvem eixint, en el moment en què la Comunitat Valencia havia alcançat, a més, una situació d'ocupació millor que abans de la pandèmia, que estàvem en una situació en positiu, en este moment ens afecta una guerra que ataca el cor de la recuperació, que és l'energia.
Els preus energètics, efectivament, afecten a alguns sectors més que a altres, com el sector ceràmic.
Però la veritat és que este sector afecta, al final a tots, a tots, afecta a les famílies, perquè puja el rebut d'una manera terrible, afecta a tots els qui han d'utilitzar el cotxe, afecta a tota la logística; és evident que afecta d'una manera greu a tota l'economia.

Per tant, nosaltres ahí també el primer que demanem -i és el que vaig a demanar en la conferència de presidents- és que hi ha d'haver una acció molt més potent del que s'ha anunciat per la Unió Europea.
Cal marcar preus.
Cal posar límit als preus de l'energia, perquè, si no, no va a ser possible eixir d'esta situació.
L'augment que s'està fent en este temps és absolutament insostenible i, per tant, ha d'haver-hi una intervenció pública europea en els preus, en el control dels preus.
I també tot el que ja hem fet en els distints plans d'ajuda als sectors productius, que cal reformular-los, que, a través de fons europeus, doncs, cal intentar vore de quina manera poden transitar en esta situació excepcional, perquè, si no, el dany serà irreversible.

En definitiva, nosaltres també, des de la nostra perspectiva, anem a fer este decret llei que he dit que afectarà a tots els sectors econòmics, no només als industrials; la ramaderia -ahir ho estàvem parlant- està en una situació molt difícil pels pinsos, també tot el sectors pels combustibles, és evident.
I tots els sectors econòmics tindran la seua resposta en la mesura de les nostres possibilitats, perquè no ens podem enganyar, nosaltres tenim la capacitat que tenim, però tota la capacitat que tenim ja li dic que estarà al servei de les persones, al servei de les empreses.

Gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, president.

Senyories, continuem amb la sessió de control, ara amb la pregunta que, en nom del Grup Parlamentari Ciudadanos, efectuarà la síndica del grup, la il·lustre diputada Ruth Merino.

Quan vosté vullga, senyoria.

La senyora Merino Peña:

Sí, presidente, muchas gracias.

Como no puede ser de otra forma, yo también quisiera empezar lamentando profundamente el ataque emprendido hace ya dos semanas por el criminal de guerra ruso, Vladimir Putin.
Así que todo nuestro apoyo, el de mi grupo parlamentario y el mío, para toda esta gente del pueblo de Ucrania que está sufriendo unas pérdidas humanas irreparables.
Y especialmente me acuerdo…, mis pensamientos van hoy también por todas aquellas mujeres ucranianas que están huyendo solas o acompañadas de sus hijas y de sus hijos, (aplaudiments) dejando a la fuerza un país, su país, y a sus seres queridos.
Así que, aunque hoy no sea 8 de marzo, mi pensamiento también está con ellas hoy.

Señorías, debemos sentirnos orgullosos de vivir en un país donde se respeta la dignidad de las personas, los derechos humanos, los derechos fundamentales, la libertad de expresión, el libre desarrollo de la personalidad; un país donde, en general, se respeta la ley.
Debemos sentirnos orgullosos de tener una constitución y unas leyes que amparan todos estos derechos, libertades y valores.
Pero, lamentablemente, también hay quien parece que no se siente a gusto en un estado democrático y avanzado como este y lo demuestra cada vez que tiene ocasión, desmereciendo estos valores.

Yo quisiera preguntarle, señor Puig, ¿qué opinión le merecen a usted quienes menosprecian la dignidad de las personas, los derechos fundamentales y el respeto a la ley?

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Una vegada formulada esta primera part de la pregunta, done la paraula al president del Consell perquè puga respondre.

El senyor president del Consell:

Moltes gràcies, president.

Muchas gracias, señor Merino.

Espero, sinceramente, que lo mismo que a usted.

Gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Sí que ha anat ràpid.

I continuarem amb la pregunta.
Escoltarem, senyories, en silenci, la formulació de la pregunta.

Quan vosté vullga, senyoria.

La senyora Merino Peña:

Bueno, señor Puig, pues, evidentemente, yo también confío en que sea así, porque yo no tengo por qué tener ninguna duda de que usted respeta la ley y los valores democráticos.
Pero quizá, en mi opinión, debería valorar si la gente de la que se rodea a veces también lo respeta y le voy a decir por qué.

Mire, hay una ley, la Ley 39/1981, que regula el uso de la bandera de España y dice, en su artículo 1, que la bandera representa todos estos derechos, valores y libertades de los que le he estado hablando.
Pero, en pleno 2022, hay una minoría que está anclada en el pasado y que sigue viendo en nuestra bandera constitucional el águila franquista, esa águila que afortunadamente ya no está, pero no sé por qué hay quien se niega a evolucionar.
En esa escueta minoría se encuentra la presente consellera de transparencia, la señora Pérez Garijo, su consellera, que calificó de aberrante y franquista el hecho de que esta bandera, nuestra bandera, ondeara en los colegios, cuando lo que hace es representar todos estos derechos, valores y libertades de los que le he hablado.
(Aplaudiments) Yo no sé si es que, quizá, la consellera prefiere, como su compañero de partido, el ministro Alberto Garzón, la bandera de la República Democrática Alemana, que de democrática tenía bien poco, porque asesinaron vilmente a decenas de miles de ciudadanos, pero él la mostraba orgulloso, estampada en su sudadera, mientras cocinaba con la Thermomix de última generación a su lado.
(Aplaudiments) ¿Así que banderas de países que asesinaba indiscriminadamente sí, pero banderas de países democráticos no?

Más de Izquierda Unida.
(Remors) Tenemos aquí a José Martínez…

El senyor president de les Corts Valencianes:

Senyories, per favor.

La senyora Merino Peña:

…posando orgulloso con su camiseta del camarada Stalin.
¿Camisetas de genocidas, sí, pero banderas que representan los derechos fundamentales, no?
(Aplaudiments)

Desde luego, teniendo estos referentes, no nos extraña que en Unidas Podemos se pongan muchas veces de perfil, incluso den la espalda a un país democrático, como Ucrania, y no les importe dejar a sus ciudadanos en manos de un dictador que no tolera la libertad de expresión y que multa a las parejas homosexuales, entre otras cosas, porque también los están masacrando.
Porque esto es lo que han demostrado estos últimos días en sus votaciones y con sus declaraciones, tanto en el Gobierno de España como también en Europa, que pesa más la narrativa obsoleta de hoces y martillos que un hospital materno infantil bombardeado en Mariúpol.
(Aplaudiments)

Pero también…, esto no se quede aquí, lo hemos visto también en el otro extremo.
Hemos visto a Vox disimulando, intentando que se nos olvide la admiración y el respeto que siente el señor Abascal por el señor Putin.
Pero, claro, es imposible quitarnos de nuestra retina con quién le gusta al señor Abascal hacerse fotos.
(Remors) Tenemos fotos con Le Pen, fotos con Orbán, es amigo de Bolsonaro…, al final es amigo de todos los amigos de Putin.
Así que los extremos se tocan en este caso, tanto Vox como Podemos se colocan en el lado equivocado de la historia una vez más.
Pero, lamentablemente, tenemos al Partido Popular dando alas a Vox y al Partido Socialista dando alas a Podemos.
(Veus)

Sin embargo,…

El senyor president de les Corts Valencianes:

Senyories, per favor.

La senyora Merino Peña:

…nosotros, los liberales españoles nos hemos manifestado desde el principio de forma clara, contundente, rotunda y bien alto al lado del pueblo de Ucrania, porque tenemos una cosa a nuestro favor, (veus) tenemos algo a nuestro favor que nos lo pone muy fácil y es que condenamos todas las dictaduras, sean de izquierdas o sean de derechas.
Pues, esto que ocurre en el Gobierno de España, señor Puig, tiene su réplica aquí.
Y, sin duda, algo estamos haciendo muy mal cuando muchos jóvenes ven la bandera de España, esta bandera, como un símbolo antagónico a la bandera arcoíris que defiende la lucha de los derechos LGTBI, como hemos visto recientemente en un instituto de Bétera.
Esto es lo que se consigue con la guerra de banderas.

La bandera es de todas y todos, de todas y todos sin distinción, y sin embargo hay quien la considera aberrante y franquista.
Y yo le voy a decir, señor Puig, lo que consideramos que es aberrante, pero simplemente porque es absurdo y porque es incomprensible muchas veces y lo vemos todos los días, que tenga en su gobierno a partidos que aportan tan poco, que son un lastre para el crecimiento de la Comunidad Valenciana, que viven anclados en el rencor y que se alimentan del odio, que piensan que para solucionar el problema la forma de regularlo es prohibirlo, que están encantados con limitar las libertades y con la ausencia de progreso y que son felices viviendo en la trinchera.

Yo les deseo que llegue pronto el momento en que en esta comunidad las políticas que se apliquen no dependan de los extremos, pero ni de uno ni de otro.
Y le aseguró que en Ciudadanos vamos a hacer todo lo posible para que así sea.
Pero, a día de hoy, solo depende de usted, señor Puig.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Una vegada formulada la pregunta, sí que és cert que no amb el silenci que és recomanable per a qualsevol orador que està en l'ús de la paraula, escoltarem la resposta del president del Consell a la pregunta que s'acaba de formular.

Senyories, per favor, demane silenci.

El senyor president del Consell:

Moltes gràcies, señor presidente.

Muchas gracias, señora Merino.

En realidad, pues, la primera contestación sería suficiente, sinceramente.
Yo creo que todos los demócratas tenemos que compartir unas cuestiones básicas y creo que es así, vamos, estoy convencido que es así.

Al margen de distintas consideraciones que usted ha hecho, yo, por contestar alguna cosa, pues, creo que, efectivamente, el gobierno de la Generalitat no es equidistante con la Constitución y con el Estatuto de autonomía; es un gobierno que cumple la norma, que cumple el Estatut y que cumple la Constitución.
Y la bandera española, como la bandera valenciana, están en todos los edificios oficiales y no ha habido ninguna actuación de ningún rechazo a la bandera.

Por tanto, a lo que puede responder el gobierno es a lo que hace el gobierno.
Y el gobierno respeta la bandera de España y respeta a la bandera de la Comunidad Valenciana y respeta todas las banderas.
(Aplaudiments) Otra cosa es que, personalmente, puede haber personas que tienen más afecto o más desafecto a una enseña.

Pero, mire, esto de las guerras de banderas ha sido muy pernicioso en la historia de la humanidad y entre nosotros también fue bastante negativo.
Al final, hubo un acuerdo y un acuerdo en el que hubo una gran generosidad.
Y de verdad es que sería muy interesante que se hiciera un repaso de la historia, de la historia de la transición.
Es muy importante saber hacer…, la memoria democrática.
Por eso es muy importante que haya memoria democrática, porque hay que saber lo que pasó en la transición, también en la Comunidad Valenciana, y cómo hubo una capacidad de llegar a un acuerdo y hubo cesiones, porque no hay acuerdos felices, en los acuerdos siempre hay cesiones, y hubo quien cedió más.
Pero esto no es lo fundamental, lo fundamental es que hubo un gran pacto de país, que tenemos un autogobierno potente, que tenemos una sociedad decente, eso es lo importante, y que somos valencianos y valencianas todos, sin distinción, pensando cada uno lo que quiera, hablando en castellano o en valenciano.
Esa es la realidad de esta tierra, que es una tierra hospitalaria, abierta, una tierra de la que nos sentimos, por lo menos este gobierno y estoy convencido que todos ustedes, extraordinariamente orgullosos.

Y, pues, la verdad es que lo que ha intentado hacer este gobierno durante todo este tiempo y lo que está haciendo es intentar recuperar la dignidad, que pasa por un estado de bienestar potente, que dé la mayoría de servicios públicos de calidad a los ciudadanos.
Y que, desde luego, en este ámbito, evidentemente, se respete en todo momento, en todo momento, la ley.

Yo creo que, respecto a la cuestión de la guerra de Ucrania, no ha habido ningún tipo de duda.
Desde el primer momento, ya le digo, que este ha sido el gobierno que primero ha dado ya al ministerio recursos para poder acoger a refugiados.
No hay ningún tipo de debate sobre si sí o no refugiados.
Es evidente que sí que hay un grupo político que se muestra permanentemente en contra de la inmigración, y eso es así, es bastante lamentable, pero es así.
Y, en ese sentido, pues el resto de los partidos políticos, de los grupos políticos, yo creo que podemos coincidir en este momento.

Porque si hay un momento que exige unidad, desde luego, es este.
Lo necesitamos en la pandemia, pero ahora lo necesitamos porque lo que nos viene encima realmente es muy difícil de gestionar.
Y por eso tenemos que estar unidos.
Porque, si no estamos unidos, la verdad que va a ser aún más complicado y va a haber mayor crispación y va a haber problemas de convivencia, y eso es lo que nunca tenemos que provocar, todo lo contrario.

Por eso, yo apelo a la buena voluntad en este momento.
A la buena voluntad de todos los grupos políticos y a la buena voluntad de todos ustedes, porque es absolutamente necesario que miremos por el país, no por nosotros mismos, y que miremos por la gente, que cada día está viviendo la angustia de no saber qué va a pasar mañana con su trabajo o con su factura de la luz.

Esta es la cuestión.
Esto es lo que tenemos que intentar hacer juntos desde la máxima capacidad de empatía y luchando por una convivencia en la sociedad más decente que podamos.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, president.

Té la paraula la il·lustre diputada María Quiles.

La senyora Quiles Bailén:

Gracias, presidente.

El 28 de julio entra en la conselleria de igualdad una orden de alejamiento contra el agresor, y los funcionarios, en declaración judicial, dicen que la consellera lo sabía.
Por el contrario, la señora Oltra dice que se entera del tema de los abusos el día que llega a su casa una citación el 4 de agosto.
No había llegado a ningún órgano de la conselleria ninguna petición, ningún informe, ningún requerimiento, según sus palabras textuales.
¿En qué quedamos, señora Oltra?
¿Lo sabía o no lo sabía?
¿Quién miente, la funcionaria o usted?

La señora Oltra dice que ordenó la apertura de un expediente paralelo con el único objetivo de aclarar el trato ofrecido a la menor tutelada, pero el juez instructor acaba de pedir sus declaraciones, porque todo indica que el objetivo de este informe no era proteger a la menor, sino exculpar a su marido.
¿Quién miente, señora Oltra, el juez o usted?

El señor Puig hoy dice que como demócrata estamos aquí para saber la verdad.
Y yo pregunto, ¿por qué ha vetado usted la comisión sobre el caso de la señora Oltra en estas Cortes si están para saber la verdad?

Y la última y más fácil.
Mi síndica le hablaba hoy de dignidad política.
¿Quién decidió antes mirar hacia otro lado?
¿La señora Oltra, con el hermano del señor Puig y sus subvenciones millonarias, o el señor Puig, con el tema de los abusos de la señora Oltra?

Muchísimas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Contestarà la vicepresidenta del Consell a la qüestió plantejada.
Quan vosté vullga, senyoria.

La senyora vicepresidenta del Consell i consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives:

Gràcies, senyor president.

Senyora Quiles, jo li recomane que no siga por esa linde, que la linde se ha acabado.
 (Veus)

Mire vosté…

El senyor president de les Corts Valencianes:

Un segon, un segon, vicepresidenta.

Senyories… (Veus.
Algú diu: «Ara sí, president.
ara sí.
») Sempre, senyor… (Veus) Senyor Llopis.
Sempre.
Demane que no s'interrompa l'orador que està en l'ús de la paraula.

Disculpe la interrupció.

La senyora vicepresidenta del Consell i consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives:

Gràcies, senyor president.

No seguisca per eixa linde.

Mire, ninguna funcionària ha reconegut que el 28 de juliol jo coneguera que havia entrat un paper en la conselleria.
Entre altres qüestions perquè, si vosté mira el paper, perquè s'han de mirar els papers, vorà que el segell d'entrada no és de la Conselleria d'Igualtat i Polítiques Inclusives, el segell d'entrada és de l'Ajuntament de València, senyora Quiles.
Aleshores, vostés no poden seguir fent més grossa la mentida!
(Aplaudiments) No facen més grossa la mentida!

Els he explicat, els he llegit els documents, m'han negat documents que han tingut davant dels seus ulls.
És una cacera política.
La seua síndica va ací de centrista, però estan vostés en l'estela de l'extrema dreta, que és qui està movent tot açò, (aplaudiments) que és qui es va plantar en ma casa per a intimidar-me, i que és qui es dedica a calumniar i a mentir.

No vagen per ahí si volen ser centristes.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Té la paraula l'il·lustre diputat Eduardo del Pozo.
Quan vosté vullga, senyoria.

El senyor Del Pozo Querol:

Sí.
Moltes gràcies, president.

Señor Puig, la bandera de España es un símbolo nacional que nos representa a todos los españoles, que representa nuestra historia, que representa nuestra democracia, que representa nuestro territorio.
Es un símbolo nacional que todos tenemos la obligación de respetar.

Pero, tristemente, hemos tenido que ver cómo un miembro de su gobierno, la señora Rosa Pérez, consellera de Podemos, (veus) manifestaba públicamente que colocar banderas de España en los colegios públicos valencianos…

El senyor president de les Corts Valencianes:

Senyories, per favor!

El senyor Del Pozo Querol:

Esto no puede ser, señor president, hombre…

El senyor president de les Corts Valencianes:

Té vosté tota la raó, senyoria.

El senyor Del Pozo Querol:

Esto no puede ser…

El senyor president de les Corts Valencianes:

Té vosté tota la raó.
(Veus) Té vosté…

El senyor Del Pozo Querol:

Esto no puede ser, así no se puede trabajar.
(Veus)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Pensava que havia parat.
Disculpe la interrupció.

Senyories, si volem ser respectats, hem de respectar.
I no es pot formular una pregunta amb el soroll que n'hi ha en l'hemicicle.

Disculpe la interrupció.
Té vosté la paraula, senyoria.
(Veus)

Senyories!
(Veus.
Algú diu: «Empieza de cero que no se ha oído nada».
)

Disculpe la interrupció.
No patisca pel temps, que pensava que ho havia parat i no s'ha parat.

Té vosté la paraula, senyoria.

El senyor Del Pozo Querol:

Sí.
Moltes gràcies, president.

Señor Puig, la bandera de España es un símbolo nacional que nos representa a todos los españoles, que representa nuestra historia, que representa nuestra democracia, que representa nuestro territorio.
Es un símbolo nacional que todos tenemos la obligación de respetar.

Pero, tristemente, hemos tenido que ver cómo un miembro de su gobierno, la señora Rosa Pérez, consellera de Podemos, manifestaba públicamente que colocar banderas de España en los colegios era una aberración.
«Es un acto de franquismo».
Esto es una barbaridad, señor Puig.
Un cargo público español no puede hacer tales manifestaciones públicas cuando la ley obliga a la administración a colocar banderas de España en los edificios públicos como símbolo nacional de unidad y democracia.
Pues como pasa en otros países, como Estados Unidos o Francia.

Por eso le pregunto, señor Puig, ¿condena las declaraciones públicas de la consellera de Podemos en contra de cumplir con la obligación legal de colocar las banderas de España en los colegios públicos valencianos?

Gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Contestarà la consellera…

La senyora consellera de Participació, Transparència, Cooperació i Qualitat Democràtica:

Bueno, no se puede manipular más.

Para empezar, aberrante significa fuera de lo normal.
Yo creo que saber el significado de las palabras es importante para la comprensión lectora.
(Veus) Y a mí no me parece…

El senyor president de les Corts Valencianes:

Senyor… Un segon, consellera, un segon.

La senyora consellera de Participació, Transparència, Cooperació i Qualitat Democràtica:

…normal.
A mí no me parece normal ni el debate ni la votación que se dio en el Ayuntamiento de Villareal.
No me parece normal.
Una proposta que aplegava a parlar d'apercebiments legals als centres educatius públics.
Insisto, no me parece normal.

Perquè, a més, no hi ha cap conflicte al respecte.
Això forma part de l'autonomia, la potestat i la responsabilitat dels centres educatius.
(Veus.
Algú diu: «No.
») El que cal és respectar…

El senyor president de les Corts Valencianes:

Senyories.
Senyories.

La senyora consellera de Participació, Transparència, Cooperació i Qualitat Democràtica:

…i no coaccionar.
(Veus.
Algú diu: Explícaselo a Marzà.
») Perquè vostés no respecten.
(Veus) La quantitat d'insults i d'aberracions que jo he hagut de suportar durant setmanes està fora de tota lògica democràtica.
(Veus)

I la veritat és que vostés trauen el debat de la bandera perquè volen tapar el que passa dins de l'escoles, que és el que li importa al govern del Botànic.
I sap vosté quina és la realitat?
Que el seu conseller d'educació en Andalusia ha destinat 5,4 milions de l'educació pública a fer un camp de futbol, (veus) mentres que ací s'han multiplicat per sis les infraestructures d'educació, i s'han augmentat els professors.
(Veus)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Senyoria…

La senyora consellera de Participació, Transparència, Cooperació i Qualitat Democràtica:

Vosté… I això és el que els importa.
I deixen de dir mentires.

Mire, como veo que están muy preocupados, yo les invito a visitar las banderas de mi conselleria.
(Veus) Y pueden llevar ustedes un metro, porque veo que están ustedes preocupados por si son más grandes o menos grandes que otras.
(Veus) Pueden venir, pueden visitar las banderas…

El senyor president de les Corts Valencianes:

Gràcies…

La senyora consellera de Participació, Transparència, Cooperació i Qualitat Democràtica:

…de mi conselleria y las pueden medir, a ver si cumplimos o no con la legalidad.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, consellera.
 (Veus)

Senyories… (Veus) Senyories, podem continuar la sessió de control o la suspenem ja?
Donen permís per a poder continuar?
Demane silenci!

I vosté, senyor Zaplana, quan estava dient el temps, estava vosté interrompent.
Interromp la consellera, i després diu que utilitza massa temps.
(Veus) Li demane educació i respecte a l'orador que està en l'ús de la paraula.
És que és el colmo!
(Veus)

I escoltarem ara, en silenci, a la síndica del Grup Parlamentari Vox Comunidad Valenciana.
(Veus) Silenci!

Un segon, senyoria.
Quan vosté vullga.

La senyora Vega Campos:

Gracias, presidente.

Buenos días, president.

Desde Vox, queremos preguntarle sobre la valoración que hace el presidente de la Generalitat sobre la gestión de sus consellerias, y en concreto de la gestión de la Conselleria de Igualdad y Políticas Inclusivas.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Contestarà el president del Consell.

El senyor president del Consell:

Muchas gracias, señora Vega.

Señor president, señorías.

En general, hago una valoración positiva, bastante positiva.
No excelente, porque la excelencia no se consigue fácilmente, pero yo creo que es una valoración positiva, el conjunto del gobierno, sobre todo de la voluntad, de la honestidad y de la capacidad.

Por supuesto también de la vicepresidenta y de las políticas sociales, que son las políticas que resulta que más han convergido con la media española, porque aquí es donde peor estábamos.
Solo por eso, creo que, desde luego, notable alto.

Gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, president.

Continuarem amb la pregunta de control, amb la concreció de la pregunta per part de la síndica del Grup Parlamentari Vox Comunidad Valenciana.

(Veus) Senyories… Quan vosté vullga, senyoria.

La senyora Vega Campos:

Gracias, presidente.

La excelencia nunca, ustedes están muy por debajo de un suspenso.

Señor Puig, queremos saber qué le parece a usted que su vicepresidenta esté a las puertas del juzgado por presuntamente haber obstruido la investigación de abusos a una menor abusada sexualmente por su entonces marido.
¿Qué le parece que ella misma, en un alarde de prepotencia, haya admitido que ordenó iniciar un expediente paralelo a la investigación judicial?
¿Le parece algo lo suficientemente grave para cesarla de una vez?

Sabemos que le parece grave, lo sabemos, pero también sabemos que a usted, toda esta situación, le parece electoralmente útil.
A usted poco le importa la situación de la niña en el caso del exmarido de Mónica Oltra, como poco le importan los 175 casos, que sepamos hasta ahora, de abusos a menores tutelados, porque su postura siempre ha sido el silencio.

Usted solamente piensa en mantener el sillón.
Da igual que sea con una vicepresidenta al borde de la imputación por una presunta prevaricación.
Da igual que sea con una consellera de sanidad que acumula condenas por poner en riesgo a los trabajadores sanitarios.
Da igual que sea con un conseller de educación que arrastra más de cuarenta sentencias por vulnerar los derechos de los padres y adoctrinar a nuestros hijos.
Usted, en eso y en otras muchas cosas, se parece mucho, mucho, demasiado, a su jefe Pedro Sánchez.
De tal palo, tal astilla; y de tal amo, tal siervo.

Usted, señor Puig, se ha mostrado como lo que es, un presidente que tiene secuestrado el bienestar de los ciudadanos de nuestra comunidad, mientras se parapeta de forma ruin y cobarde detrás de todos sus consellers.
Usted se revuelve en su trono mientras abandona a su suerte, entre corrupción, adoctrinamiento y miseria, a cinco millones de españoles en esta comunidad.
Usted no solo es un presidente indigno de gobernar siquiera una comunidad de vecinos, sino que ha impedido y sigue impidiendo que la Comunidad Valenciana sea una tierra de libertad y prosperidad, tal y como se merecen las personas que ahí fuera sudan para pagar la luz, para pagar la gasolina y para pagar el precio de la cesta de la compra más caro de la historia.

Si usted fuera digno de seguir gobernando la Generalitat, cesaría inmediatamente a su vicepresidenta Oltra, porque está a las puertas de sentarse en el banquillo de los acusados por presuntos delitos de prevaricación, malversación de fondos públicos, ocultación de pruebas y obstrucción a la justicia.

Si usted fuera digno de seguir gobernando la Generalitat, echaría hoy mismo a la señora Barceló por acusar a sus trabajadores de propagar los contagios y por permitir que la sanidad valenciana tenga la situación de colapso tercermundista que tiene hoy.

Si usted fuera digno de seguir gobernando la Generalitat, echaría inmediatamente al señor Marzà por meter el separatismo en las aulas de nuestros hijos para generar un odio al futuro de España, un odio que hasta que llegaron ustedes aquí no existía.
Y no permitiría usted, señor Puig, la persecución de las familias castellanohablantes.

Si usted fuera digno de seguir gobernando esta comunidad, echaría hoy mismo a la señora Pérez Garijo por manifestarse a favor de los golpistas catalanes.
Y no permitiría usted que la Comunidad Valenciana… (Veus)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Senyories.

La senyora Vega Campos:

…siga el mismo camino de odio y enfrentamiento civil que ya vivimos en Cataluña.

Si fuera usted digno de seguir gobernando la Generalitat, echaría a la calle hoy mismo al señor Illueca por promover la regularización de okupas ilegales en el parque público de viviendas, poniendo por delante a los delincuentes frente a los ciudadanos que sí que cumplen con la legalidad.

Usted es el responsable de todas estas tropelías, y desde Vox, desde luego, no vamos a permitir que se salga con la suya y siga mariposeando por aquí y por allá como si nada fuera con usted.
(Veus)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Senyories, per favor.

Senyories, demane silenci.
Demane silenci per a l'oradora que està en l'ús de la paraula.
 (Veus)

He vist que no n'hi havia silenci, però no he vist ningú que cridara (veus) ni ningun exabrupte.
(Veus.
Aplaudiments)

I anem a continuar amb la pregunta de control.
 (Veus) Senyories, podem continuar la sessió de control?
Moltes gràcies.

Disculpe la interrupció, senyoria.

La senyora Vega Campos:

Señor Puig, en política no se pide perdón, en política se dimite.
Precioso dogma propagandístico de la izquierda, de la falsa superioridad moral, que ustedes son incapaces de aplicarse a sí mismos.

Su gobierno es un auténtico fraude, señor Puig.
Y, en consecuencia, usted se ha convertido en un fraude.
Le hemos pedido por activa y por pasiva que no alargue más la agonía de unos ciudadanos a los que ha abandonado y ha machacado con restricciones salvajes a la libertad.
Sus traiciones se siguen acumulando mientras se posiciona de cara a unas elecciones que le pondrán a usted y a todos sus compañeros de fechorías donde merecen, de patitas en la calle.

Pero yo ya le digo, señor Puig, márchese, porque ya ha causado demasiado daño.
Ni nuestra tierra, ni nuestras empresas, ni nuestros trabajadores, ni nuestras familias se merecen soportar ni más vergüenza, ni más corrupción, ni más decepción.
Cese a Mónica Oltra.
Y si es incapaz de hacerlo, dimita usted, porque es un auténtico indigno presidente de la Generalitat.
 (Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Escoltarem la resposta del president del Consell a la pregunta que acabem d'escoltar.

El senyor president del Consell:

Moltes gràcies, president.

Muchas gracias, señora Vega.

La verdad es que el recital de insultos de hoy… Me siento casi satisfecho, ¿sabe?
Porque cualquier insulto suyo lo tomo como un atributo positivo.
(Aplaudiments) Porque el partido que más odio, más rencor ha llevado a España, resulta que ahora se erige en la gran autoridad moral, el…, bueno, no voy a hacer ninguna comparación religiosa, por si acaso.
Pero, en cualquier caso, se erige aquí como el gran adalid de la libertad.
Mire, libertad y Vox es absolutamente contradictorio.
(Aplaudiments) Un oxímoron.

Mire, aquí es verdad que se ha hecho una política que tiene un sustento determinado, que además nace del voto del pueblo.
Por tanto, cuando usted habla de la gente que está fuera, el sudor y tal, de todos los días, del trabajo… ¿Qué, la mayoría de esta Comunidad Valenciana que ha votado a este gobierno no sudan, no trabajan, no luchan por sus familias?
 (Aplaudiments) ¿Estos no, solo los suyos?

Es verdad, yo sé que les duelen las políticas que hacemos, sí.
Primera política que hizo este gobierno cuando llegó: universalización de la sanidad pública.
Los inmigrantes que están entre nosotros tienen derecho a la salud.
Y eso, claro, ustedes no pueden, no pueden, porque ustedes están en contra de los derechos humanos.
Esa es la realidad.
(Aplaudiments) Dígalo abiertamente.

Y cuando ahora hablaba de la vivienda ya es… Lo de la vivienda, de verdad, es para hacérselo mirar.
O sea, ¿me quiere decir usted a qué delincuentes la Generalitat les está dando una vivienda?
(Veus) Ah, no, no.
Ah, no…

El senyor president de les Corts Valencianes:

Senyories.

El senyor president del Consell:

Ah!
, no, no, no; claro.
Resulta que lo que pasa es, precisamente, que para ustedes, los que no piensan como usted, son delincuentes.
(Aplaudiments) Esa es la realidad.

Mire, hay un dato que es muy significativo.
En vez de insultar, pues está bien combatir, debatir, que es fundamental para la democracia.
Pues mire, hay un dato que es fundamental en las políticas de protección social.
Cuando gobernaba el partido más cercano a sus ideas…, porque ustedes afortunadamente no han llegado a gobernar, ahora parece que participarán ya en otro gobierno, pero… La Comunidad Valenciana estaba en el 64 % de la media de inversión en políticas sociales.
Ahora, en este momento, estamos en el 99,7 %.
(Aplaudiments) 36 puntos por debajo estábamos.

Por tanto, bueno, pues esto es lo que hay.
Sí, sinceramente, vamos mariposeando por el mundo y vamos intentando establecer puentes, intentando que esta comunidad sea más fuerte.

¿Y sabe lo que pasa?
Que por más que le duela a usted, por más que ustedes y sus aliados ideológicos en tantos países, algunos de ellos…, por cierto, estaría muy bien, que ahora en la pregunta ya no ha podido, ¿ustedes qué concepto tienen de Putin y de todos esos jerarcas?
¿Ustedes están con ellos o con las democracias?
Esa es la cuestión, esa es la pregunta que habría que responder.
Porque lo que está claro es que hasta este momento lo que han estado es mariposeando con Putin.
(Rialles.
Aplaudiments)

Mire, a mí me gustaría, de verdad, aquello que Martin Luther King decía, tener un sueño.
Pues para mí el sueño sería que aquí en esta comunidad no hubiera atisbo de lo peor de lo que ustedes representan.
Eso sería un sueño, que todas las miradas racistas, xenófobas, contra los derechos de las personas, no tuvieran espacio en nuestra comunidad.

En cualquier caso, así y todo, yo la respetaré siempre, no la llamaré indigna ni la llamaré indecente.
Yo la respetaré siempre.
Desgraciadamente, es la base que tenemos los demócratas: el respeto.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, president.

Senyories, escoltarem la pregunta que formularà la il·lustre diputada Ángeles Criado.
Quan vosté vullga, senyoria.

La senyora Criado Gonzálbez:

Gracias, presidente.

Señor Puig, según Pedro Sánchez, un país feminista es un país más democrático.
En marzo de 2020 fueron capaces de convocar a muchas mujeres, pese a conocer la situación del covid, demostrando que para ustedes la vida, la salud y el bienestar de los ciudadanos está muy por debajo de la ideología.

Y este último 8 de marzo, como regalito al feminismo radical, Irene Montero anunció que va a hacer una inversión histórica: 20.
319 millones de euros para impulsar políticas feministas.
Desde luego, una inversión histórica por su inutilidad.
Y esta mujer va a pasar a la historia como la ministra del derroche en lo absurdo.
Mientras, los precios de los suministros y la inflación están por las nubes.

Señor Puig, como presidente de la Generalitat, queremos saber su opinión: ¿qué cree que es mejor para el ciudadano, que le cueste, por ejemplo, la gasolina la mitad por quitarle impuestos o destinar más de veinte mil millones de euros a pura ideología?

Señor Puig, la pregunta es muy simple: ¿qué prefiere, bienestar de los ciudadanos o ideología?

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Contestarà la vicepresidenta del Consell.
Quan vosté vullga, senyoria.

La senyora vicepresidenta del Consell i consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives:

Gràcies, senyor president.

Senyora Criado, el feminisme és la lluita pels drets humans.
Per això vostés se situen en contra, jo ho entenc.

Però, mire, vosté està fent una dicotomia falsa.
No hi ha benestar dels ciutadans i ciutadanes si no construïm comunitats feministes, ho entén vosté això?
És una premissa, no és una conseqüència.
Perquè sense igualtat entre hòmens i dones no tenim democràcia plena, efectivament.
(Aplaudiments) Mentres seguim estant sotmeses a unes bretxes salarials, a dificultats en les carreres professionals, carreguem amb la major part de les cures de la societat, mentres no feminitzem l'espai públic i masculinitzem l'espai privat, no n'hi haurà benestar ni democràcia plena.
(Veus)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Senyoria.

La senyora vicepresidenta del Consell i consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives:

No sé, bé…

El senyor president de les Corts Valencianes:

Disculpe la interrupció.

La senyora vicepresidenta del Consell i consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives:

És que el dogma… Jo també, contra el dogma és complicat argumentar.
Però vaja, que este Consell és feminista, seguirà sent feminista i seguirà aplicant polítiques feministes, que la faran més feliç fins i tot a vosté, encara que no vullga acceptar-ho.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Senyories, escoltarem la pregunta de l'il·lustre diputat David García.

El senyor García Gomis:

Muchas gracias, presidente.

Señor Puig, el notable alto se lo pongo yo en enchufar a asesores.

Mire, señor Puig, hace unos meses usted se puso de pie para defender a su vicepresidenta y contestar sobre las acusaciones y la investigación por sus ayudas a su hermano.
A día de hoy, la Guardia Civil sigue pidiendo más tiempo para seguir investigando sus ayudas a su hermano, por la complicidad del caso.
Pero es que su vicepresidenta tiene a 13 personas de su consejería señalándola directamente al estar imputada como posible instigadora por tratar de tapar los abusos a una menor por parte de su marido.

Por eso le vuelvo a preguntar, señor Puig, ¿qué se siente al notar el aliento de la justicia en la nuca, presidente?
¿Se pondrá hoy de pie de nuevo para apoyar a su vicepresidenta, o se callará y se quedará ahí sentadito agachando la cabeza?
Si se queda sentado, señor Puig, sabremos que la señora Oltra ya no cuenta con su apoyo y que camina camino del banquillo como acusada.
Si se pone de pie, su futuro quedará ligado al de la señora Oltra.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Contestarà l'honorable conseller.
(Veus) Escoltarem la resposta en silenci.

Té la paraula l'honorable conseller Vicent Soler.

El senyor conseller d'Hisenda i Model Econòmic:

Fer-se major té molts inconvenients, però té un avantatge: tens una perspectiva històrica, en el meu cas molt gran.
I este matí he sentit al seu grup un llenguatge que em recordava a quan a mi la justícia també em va assenyalar (aplaudiments) com a persona que volia acabar amb l'odi que vostés estan (inintel·ligible) … (Aplaudiments) Tot el matí estic patint de sentir un llenguatge que em recorda quan a mi em tancaren per defensar la democràcia i el respecte a les persones i als drets humans.
Això és el que em recorda a mi este matí totes les seues intervencions.

A mi em fa… (Veus)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Senyoria.

Per favor, senyories.
(Veus) Per favor.

El senyor conseller d'Hisenda i Model Econòmic:

Home, perdó, però efectivament, el Tribunal d'Ordre Públic m'anava a encausar sis anys de presó.
(Veus) No sé si això és ser màrtir; això és ser un lluitador per la democràcia…

El senyor president de les Corts Valencianes:

Senyories.

El senyor conseller d'Hisenda i Model Econòmic:

…fent front a les seues idees!
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Senyories, continuarem amb la sessió de control.

Ara la pregunta que formula la síndica del Grup Parlamentari Unides Podem, la il·lustre diputada Pilar Lima.

La senyora Lima Gozálvez:

Bon dia, senyor president.

Parece que los ánimos están caldeados esta mañana.
Mucho ruido.
Yo lo estoy escuchando.
Así es que no me quiero imaginar lo que ustedes están escuchando esta mañana aquí.
(Aplaudiments)

Frente a su ruido y a su cacería repugnante, el martes las feministas llenamos las calles de nuevo.
Frente a su odio, feminismo.
(Aplaudiments)

«Fem la revolució feminista.
Ni un pas enrere».
Aquest és el lema amb el qual les valencianes hem eixit als carrers enguany.
Per a col·locar el moviment feminista com a referent democràtic en la lluita dels drets socials.

La llibertat dels nostres cossos, de la nostra sexualitat i de la nostra maternitat no és una cosa que ningú ens vaja a regalar, sinó que és i serà el fruit de dècades d'història de la lluita de les dones.

«Padre, perdónalos porque no saben lo que hacen».
(Aplaudiments) Estas fueron las palabras del cardenal…, arzobispo de Valencia el pasado año, cuando narraba su paso por una clínica donde se practica el aborto.
Un discurso que se suma a la campaña internacional de «40 días por la vida» y a la campaña «Niños cancelados» de la Asociación Católica de Propagandísticas, la cual pegó carteles animando a rezar frente a clínicas donde se practica el aborto.

Unos hechos que, aunque la ley castiga en pleno siglo XXI, contribuyen al acoso de colectivos fundamentalistas hacia las mujeres que acuden a los centros médicos para abortar y hostigan el libre derecho a decidir de la mujer sobre su cuerpo.

Señor president, se convocan campañas en muchas partes del mundo organizadas por movimientos internacionales ultracatólicos que inyectan millones para perseguir a mujeres y acosarlas delante de las propias clínicas mediante sermones intimidantes y fotos impactantes ante una de las decisiones más difíciles que puede afrontar una mujer a lo largo de su vida.
Señalar a quien está tomando una decisión vital es mezquino y deleznable.

Pero esto no termina aquí.
La ultraderecha política en la que se apoya el Partido Popular ya ha avisado que en todos los gobiernos autonómicos en los que tenga influencia o gobierne va a hacer todo lo posible para poner trabas a la libertad de elección y los derechos de las mujeres.

En Murcia, ha anunciado que quiere que a las mujeres que quieren abortar se les muestren previamente ecografías en tiempo real, con sonido y movimiento del embrión.

Esto, señorías, son técnicas de violencia psicológica que la ultraderecha quiere poner en práctica contra las mujeres que están tomando una de las decisiones más difíciles de su vida para intimidarlas, atemorizarlas y señalarlas en el ejercicio de sus derechos.

Pero esto no es ninguna novedad, ya que, frente a los avances del feminismo, siempre surge una reacción de grupos sociales y políticos muy concretos que temen perder los privilegios que han gozado desde hace siglos.

Y, a pesar de estos retrógrados discursos de la derecha y la ultraderecha, nuestro país avanza y la normativa que se está impulsando desde el Ministerio de Igualdad cuenta con un enorme apoyo social y un mayoritario apoyo parlamentario.

Desde Unides Podem pensamos que el sistema público debe garantizar a todas las mujeres los servicios necesarios para que, si así lo consideran, puedan ejercer su derecho a la interrupción voluntaria del embarazo y, de esta manera, dejar de alimentar el tabú social que sigue envolviendo al aborto en las esferas más conservadoras de nuestra sociedad, donde se estigmatiza a la mujer que decide abortar, recordando a los tiempos en que la interrupción del embarazo terminaba siendo un único derecho para las familias que podían enviar a sus hijas a Londres.

No podemos tolerar que siga existiendo un componente de clase en el que la libertad para decidir y nuestros derechos como mujeres dependan únicamente del tamaño de nuestra cuenta corriente.
Por ello, insistimos en que debe haber una red pública fuerte y amplia para que ninguna mujer tenga que verse obligada a acudir al sector privado.

Porque, tal y como indican los datos de la propia conselleria de sanidad en la Comunitat Valenciana, la inmensa mayoría de las interrupciones voluntarias del embarazo se efectúan en clínicas privadas.
Recordemos el año 2019, el 92 % de los abortos se practicaba en el sector privado.
Los únicos tres hospitales públicos que ofrecen este servicio apenas realizaron un 8 %.
Es decir, nueve de cada diez valencianas recurrían a cauces privados para abortar.

Voy terminando, señor president.
Voy terminando.

Es el momento de plantear iniciativas que aborden estas barreras bajo el impulso que el Ministerio de Igualdad dará con la reforma de la ley del aborto actual, porque las mujeres de la Comunitat Valenciana debemos poder ejercer con todas las garantías el derecho al aborto en el sistema público valenciano de salud.

El ministerio de Irene Montero ya está anunciando una batería potente de medidas.

Señor president, ¿qué medidas piensa tomar el Consell para que la interrupción voluntaria del embarazo sea accesible para todas las mujeres en todos los centros sanitarios que dependen de la Generalitat y se impidan posibles campañas de acoso de las clínicas, partidos de ultraderecha y grupos ultracatólicos que puedan coartar esta libertad?

Moltes gràcies, i disculpe.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Una vegada formulada la pregunta, escoltarem la resposta per part del president del Consell.
I seguidament passaríem a votació, a les votacions previstes en el nostre ordre del dia.

Té la paraula el president del Consell.

El senyor president del Consell:

Moltes gràcies, president.

Muchas gracias, señora Lima.

En la Comunitat Valenciana todas las mujeres tienen garantizado el acceso a la interrupción voluntaria del embarazo a través del sistema sanitario público, como una prestación sanitaria más dentro del marco legal.

Es cierto, como usted dice, que aún no se puede realizar en todos los centros, pero es evidente que la mujer tiene el derecho y es un derecho que nosotros desde luego estamos preservando en cualquier caso.

Una de las metas de este gobierno es la defensa, la promoción y la protección de la salud de las mujeres, y de todas las personas que viven en la Comunitat Valenciana.
Y, en concreto, la defensa de los derechos sexuales y reproductivos de todas las personas respetando la diversidad sexual, de género, cultural o de creencias.

Y es justo recordar que en la Comunitat Valenciana…, aquí, en la Comunitat Valenciana, la atención a la salud sexual y reproductiva se articuló de forma pionera en 1986 bajo el gobierno de Joan Lerma, con la puesta en marcha de los entonces llamados centros de planificación familiar.

En aquel tiempo ya recuerdo que generó una gran polémica por parte de algunos sectores de la ciudadanía.
El sexo es una cosa que afecta a todos, pero a veces parece que hay algún tipo de distorsión respecto a la educación sexual como si fuera un problema.

Cuarenta años después, la Comunitat Valenciana continúa siendo una referencia estatal gracias a los actuales centros de salud sexual y reproductiva, una extensa red de 80 centros, con presencia territorial y que tiene casi dos cientos profesionales prestando una atención integral orientada a la salud sexual, la defensa de derechos sexuales y la prevención de enfermedades.

A través de este servicio, el año pasado se atendieron 390.
000 consultas.
Una cifra superior al 15 % del año anterior.

Entre las funciones de estos centros se encuentra la orientación y prestación asistencial relacionada con los métodos anticonceptivos, el consejo prenatal y genérico, el control y el tratamiento de enfermedades de transmisión sexual o las interrupciones del embarazo.

A ese respecto, la Ley 2/2010, de salud sexual y reproductiva y de la interrupción voluntaria del embarazo reconoce, como sabe, y regula este derecho.
El artículo 14 recoge el supuesto a petición de la propia mujer y dentro de las 14 primeras semanas de gestación.
El 15 regula la interrupción de las causas médicas.

En este momento, las demandas de interrupción voluntaria del embarazo se atienden de forma inmediata, de acuerdo con las necesidades de la mujer que lo solicita.
Estas demandas se efectúan desde los centros de salud sexual y reproductiva en los que se realiza una intervención multidisciplinar e integral, que comprende además consulta médica, apoyo psicológico, el seguimiento de la mujer, así como asesoramiento anticonceptivo.

Como le decía, el gobierno valenciano garantiza el acceso a la interrupción voluntaria del embarazo a las mujeres a través de la red pública.
Esta garantía forma parte de la convicción propia de una sociedad democrática y progresista como la nuestra, que trabaja en defensa de los intereses de las mujeres.

Por ello, el gobierno del Consell ha adoptado las medidas, como ahora la mejora de acceso a la píldora del día después que se administra gratuitamente, no solo en los centros de salud sexual y reproductiva, sino también en los dispositivos de urgencia en hospitalaria o primaria.
O también la financiación de métodos de anticoncepción de larga duración, de forma que el coste de estos medicamentos ha dejado de ser una barrera para acceder a ellos en la Comunitat Valenciana.

También, iniciativas relacionadas con la atención a la diversidad sexual, como la creación de una unidad de referencia para reconstrucción genital en casos de mutilación, la creación de la unidad de referencia de identidad de género y el seguimiento de las agresiones sexuales.

Todas ellas son ejemplos de un compromiso claro del gobierno valenciano por el desarrollo efectivo de los derechos sexuales y reproductivos de las mujeres.

Unos derechos cuyo acceso con plena libertad y confidencialidad por parte de las mujeres no pueden verse, como bien usted denunciaba, mermado, o amenazado o atacado mediante actos ofensivos, intimidatorios o coactivos en puertas de clínicas a cargo de determinados colectivos.

Por todo ello, el Congreso de los Diputados aprobó el pasado 2 de febrero una proposición de ley impulsada, entre otras cosas, por distintos grupos que apoyan este gobierno para reformar el Código Penal con el objetivo de penalizar el acoso a las mujeres que acuden a clínicas para la interrupción voluntaria del embarazo.
Asimismo, será también delito el acoso al personal sanitario de estos centros.

La iniciativa establece también que para la persecución de estos delitos no será la denuncia de la persona agraviada ni de su representación legal.

Esta proposición de ley ha pasado ya al Senado para su aprobación definitiva y la previsión es que en menos de un mes la protección de las mujeres estará en el BOE.

La propuesta logró un amplio consenso y solo el Partido Popular y Vox votaron a un lado y no votaron al otro.
Eso es lo único que hay.

El feminismo, como usted decía, es democracia.
Y, miren, está también entre las diferencias y las anomalías que existen en nuestro país.
La persona que lideró en Francia la defensa del aborto fue Simone Veil.
Simone Veil era ministra de un gobierno conservador, del gobierno de Jacques Chirac.
Esa es la diferencia que tenemos en este y en tantos temas de una derecha democrática, de una derecha europeísta y una derecha que no lo es tanto.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies.

Senyories, una vegada culminat el punt de l'ordre del dia, anem a passar, com estava previst al nostre ordre del dia, a les votacions.

Votació dels punts primer a sisé de l'ordre del dia de la 55a sessió de les Corts Valencianes

El senyor president de les Corts Valencianes:

Anem a votar, senyories, en primer lloc, el primer punt de l'ordre del dia, que és la presa en consideració de la Proposició no de llei de tramitació especial d'urgència sobre la inclusió de la investigació sobre nadons robats en la Comunitat Valenciana amb l'encàrrec realitzat per les Corts Generals al Defensor del Poble, presentada pel Grup Parlamentari Socialista, registre d'entrada 51.
014, amb l'esmena subscrita amb el Grup Parlamentari Unides Podem número 51.
927.
Senyories, comença la votació.
50 vots favorables, amb els dos telemàtics fan un total de 52; 10 vots en contra, y 35 abstencions.
Queda aprovada la presa en consideració de la proposició no de llei de tramitació especial d'urgència.

Senyories, votarem el segon punt de l'ordre del dia, que és la presa en consideració de la Proposició no de llei de tramitació especial d'urgència sobre ajudes i extensió del mecenatge a tradicions com les falles, les gaiates i les fogueres, presentada pel Grup Parlamentari Popular, registre d'entrada 30.
603, amb l'autoesmena registre d'entrada 51.
808.
Senyories, comença la votació.
45 vots favorables; 52 contraris, amb 2 telemàtics fan un total de 52 vots contraris; 0 abstencions.
Queda rebutjada la proposició no de llei.

Senyories, votarem ara el tercer punt de l'ordre del dia, que és la presa en consideració de la Proposició no de llei de tramitació especial d'urgència sobre la subvenció al sector turístic per a fer millores ergonòmiques que minven la sobrecàrrega de treball de les cambreres de pis, presentada pel Grup Parlamentari Compromís, registre d'entrada 50.
688, amb l'esmena transaccional registre d'entrada 51.
966, subscrita pels grups parlamentaris Compromís i Socialista.
Senyories, comença la votació.
Amb 72 vots favorables més 2 telemàtics fan un total de 74 vots favorables; 14 en contra; 9 abstencions, queda aprovada la proposició no de llei.

Passem, senyories, al punt quart de l'ordre del dia, que és la presa en consideració de la Proposició no de llei de tramitació especial d'urgència per al cessament o la retirada de competències de la vicepresidenta del Consell i consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives, presentada pel Grup Parlamentari Ciudadanos, registre d'entrada 41.
817.
Senyories, comença la votació.
Amb 45 vots favorables; 50 més 2 telemàtics, 52 vots en contra; 0 abstencions, queda rebutjada la proposició no de llei.

Passem, ara, senyories, al punt cinc de l'ordre del dia: presa en consideració de la Proposició no de llei de tramitació especial d'urgència sobre l'eliminació de tota convocatòria de subvencions a persones físiques o jurídiques que no complisquen evidents fins d'utilitat pública i social, presentada pel Grup Parlamentari Vox Comunidad Valenciana, registre d'entrada número 49.
643.
Senyories, comença la votació.
Amb 11 vots favorables; 62 vots presencials més 2 telemàtics, 64 vots en contra; i 21 abstencions, queda rebutjada la proposició no de llei.

Senyories, i finalment votarem el punt sext de l'ordre del dia, que és la presa en consideració de la Proposició no de llei de tramitació especial d'urgència per a l'impuls d'una política i normativa sobre una nova cultura sexual feminista eficaç contra les violències masclistes i reconeixement dels feminicidis sexuals, presentada pel Grup Parlamentari Unides Podem, registre d'entrada 44.
446, amb l'esmena subscrita pel Grup Parlamentari Compromís, registre d'entrada 51.
938.
Senyories, comença la votació.
Amb 62 vots favorables més 2 telemàtics fan 64 vots favorables; 31 en contra; i 1 abstenció, queda aprovada la proposició no de llei.

Preguntes

El senyor president de les Corts Valencianes:

I amb esta última votació, senyories, hem votat els punts de l'ordre del dia que requerien una votació i passarem al següent punt de l'ordre del dia i últim, que són les preguntes de control al Consell.
Coneixen el procediment contemplat en l'article número 159 del nostre reglament.

Passem, en primer lloc, a la pregunta número 1.
385, que formula la il·lustre diputada Rosa de Falastín Mustafá, en nom del Grup Parlamentari Socialista, a la vicepresidenta del Consell i consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives.

Senyories, escoltarem la pregunta que formula la il·lustre diputada.

Quan vosté vullga.

La senyora Mustafá Ávila:

Gràcies, president.

L'explotació sexual és una forma de violència de gènere perquè les dones es veuen obligades a prostituir-se i patixen tot tipus de violències: sexuals, psicològiques i econòmiques.
Així ho reconeixen tractats internacionals ratificats per Espanya, els quals tenen eficàcia normativa directa, com ara el Conveni d'Istanbul de 2011, la Convenció de Nova York de 1979, i el Conveni de Lake Success de 1949.

La prostitució és una forma extrema de desigualtat i explotació.
Espanya és el tercer país del món en consum de prostitució i primer d'Europa.
Segons l'informe elaborat per la Universitat de València per al Fòrum Valencià per l'Abolició de la Prostitució, en la nostra comunitat hi hauria de mitjana uns 115.
000 homes consumidors de prostitució en un any.

En aquest sentit, i d'acord amb la recent enquesta de 2021 de la Generalitat Valenciana, dissenyada per la Universitat Miguel Hernández, sobre la percepció social de la prostitució -ja ho vaig dir ahir en la trona-, un 20 % dels homes han mantingut relacions sexuals pagant.
El fet que una realitat social haja existit durant llargs períodes històrics és utilitzada per a suggerir que forma part d'un ordre natural de les coses impossible d'alterar.
La producció de prejuís i estereotips perquè la prostitució siga acceptada socialment se succeïxen, des d'assenyalar que és l'ofici més antic del món fins a advertir sobre la urgència sexual natural dels homes, des de vincular esta pràctica social amb la llibertat sexual fins a considerar que la prostitució és una poderosa barrera per a protegir altres dones de violacions i agressions sexuals.
El conjunt de prejuís i estereotips és ben ample i es reelabora permanentment per a noves legitimacions.

La prostitució no és l'ofici més antic del món, sinó l'activitat que respon a la demanda més antiga del món, la de l'home que vol accedir al cos d'una dona com a manifestació de consentiment, de sotmetiment, perdó, i de poder, i que ho aconseguix a canvi d'un preu.
El negoci genera a Espanya cinc milions d'euros al dia i, lluny d'anar a menys, les xifres augmenten cada any.
Al País Valencià són 278 milions d'euros a l'any, que suposa el 0,24 % del nostre PIB.
La poderosa indústria del sexe patriarcal avança recolzada amb teories de lliure elecció, amb la fal·làcia que la igualtat entre homes i dones ja està aconseguida i que tota relació és acceptable si es consentida.

La prostitució del segle XXI és la fusió entre els interessos patriarcals i els interessos neoliberals.
El resultat és un procés creixent de mercantilització dels nostres cossos i la sexualitat de milers de dones en tot el món.
La indústria del sexe organitza xarxes per a abastir amb dones de països d'economies dèbils i altes taxes de desocupació la demanda de l'Europa occidental.
A la nostra comunitat, segons l'estudi del Fòrum Valencià per a l'Abolició de Prostitució -també ho vaig dir ahir-, les dones víctimes d'explotació sexual són entre deu mil i tretze mil.

Nosaltres no podem acceptar la conversió dels cossos de les dones en mercaderia.
És una greu vulneració dels drets humans de més de la meitat de la població.
La prostitució es nodrix de dones amb pocs recursos materials i culturals que són expulsades de les seues llars, dels seus entorns socials, i també de les seues pròpies expectatives de vida.

Per això, senyora vicepresidenta, quins recursos i mesures desenvolupa la vicepresidència i Conselleria d'Igualtat i Polítiques Inclusives per a atendre, assessorar i promoure l'accés als seus drets a dones víctimes d'explotació sexual o tracta amb fins d'explotació sexual?

Gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Contestarà la vicepresidenta primera del Consell a la pregunta formulada.

Quan vosté vullga.

La senyora vicepresidenta del Consell i consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives:

Gràcies, senyor president.

Senyora diputada, l'últim informe mundial sobre la tracta de persones de l'Oficina de les Nacions Unides contra la Droga i el Delicte indica que un 50 % del total del tràfic de persones està destinat a l'explotació sexual, i d'este, el 67 % són dones i el 25 % xiquetes, agreujant-se en situacions de conflicte bèl·lic de crisi humanitària com les que estem patint malauradament ara.

Des del govern del Botànic estem facilitant a estes dones i xiquetes protecció i suport per a eixir d'eixes xarxes i fer el trànsit cap a una vida independent, i ho fem des del sistema públic valencià de serveis socials.
A l'octubre posàrem en marxa el programa Alba, un projecte per a proporcionar una resposta immediata i urgent a les dones víctimes d'explotació sexual en àmbits de prostitució o tracta, i dels seus fills i filles des d'un àmbit multidisciplinar; proporcionem una atenció integral des de la informació fins a l'assessorament en matèria social, sanitària, formativa i laboral, fins a la promoció de l'autonomia; definim itineraris de promoció i acompanyament per a assessorar i promoure l'accés a drets de les dones víctimes, o oferim allotjament d'emergència en la xarxa residencial en el moment d'abandonament de la situació de prostitució i explotació sexual, i ho fem en col·laboració de les entitats del tercer sector especialitzades; comptem amb equips formats per nou professionals de diferents àmbits: advocacia, psicologia, treball social, i també una dona supervivent amb formació en mediació que actua en les zones i els llocs on es té coneixement o indicis que s'exercixen activitats d'explotació sexual o de prostitució, complementat amb l'atenció en els locals habilitats i a través del telèfon d'atenció contínua dels centres Dona.

Des del 15 d'octubre fins al 31 de gener de 2022 s'han fet 798 visites: 200 visites a pisos, 270 a clubs, i 328 a espais oberts, 80 en carrers urbans i 248 en polígons i en carreteres; s'han realitzat 707 atencions amb actuacions individuals com el contacte en espais oberts en el carrer, polígons, carreteres, fins a l'atenció en la mateixa seu provincial o en ubicacions d'itinerància com locals municipals; hem proporcionat 787 atencions socials, 155 jurídiques, 80 psicològiques, i 356 acompanyaments per a la realització de gestions socials, sanitàries o administratives; hem iniciat plans d'inserció individualitzat amb 146 dones en l'àrea laboral i itineraris personalitzats d'inserció laboral amb 29 dones; hem facilitat l'allotjament alternatiu immediat i puntual a nou dones i tres fills i filles menors d'edat al seu càrrec; i hem estat reforçant els recursos residencials específics, en 2019 van entrar a formar part de la xarxa d'atenció per a víctimes de violència masclista dos centres de catorze places especialitzats en atenció a víctimes de tracta, i l'any passat es va integrar una nova vivenda tutelada en la província d'Alacant amb set places més.

Amb esta xarxa oferim atenció integral residencial a aquelles dones víctimes de tràfic que precisen d'un lloc d'acolliment per motius de protecció, per tal d'evitar la localització de les xarxes d'explotació i poder desenvolupar el seu procés d'integració sociolaboral fins a la seua autonomia, proporcionem acolliment residencial amb educadores socials especialitzades en el treball amb víctimes de tràfic cobrint les seues necessitats bàsiques, allotjament, manutenció…, i realitzant un procés socioeducatiu tendent a la seua recuperació i reparació per a la inserció i preparació per a la inserció laboral.

Els centres Dona 24 hores van atendre en 2021 onze dones víctimes de tracta amb finalitats d'explotació sexual i nou d'explotació sexual, dotze d'elles interposaren denúncia.

A més, en el programa Alba, l'Estratègia valenciana contra les violències sexuals preveu altres mesures, que es, per exemple, que la renda valenciana d'inclusió, en el cas de dones que deixen el context de prostitució, se'ls incrementa en 320 euros equiparant-lo al salari mínim interprofessional, així com a través d'ajudes a línies d'IRPF, en programes especialitzats d'atenció a dones en context de prostitució i tracta, i subvencionem també l'atenció a dones en context de prostitució i tracta en el marc de les convocatòries anuals per a entitats sense ànim de lucre.

Tot això en el marc de l'esmentada estratègia que pretenem que esdevinga una eina clau per a acabar amb la violència sexual i masclista en un món cada vegada més necessari d'igualtat i de llibertat per a les dones.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

La següent pregunta, la 1.
408, serà formulada per la il·lustre diputada Elena Bastidas, en nom del Grup Parlamentari Popular, a la vicepresidenta primera del Consell.

Quan vosté vullga, senyoria.

La senyora Bastidas Bono:

Gracias, señor presidente.

Señora Oltra, ¿qué valoración hace usted de las últimas sentencias recaídas en el caso de menores de Segorbe?
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Vicepresidenta, quan vosté vullga.

La senyora vicepresidenta del Consell i consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives:

L'última sentència que afecta a, supose, el que vosté es referix amb Segorbe, aixina, en general, al centre d'infància, que anul·la la sanció que li va posar la conselleria, es va fer…, no va entrar en el fons de l'assumpte i va ser un tema merament procedimental.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies.

Acabarà de concretar la pregunta la il·lustre diputada Elena Bastidas.

La senyora Bastidas Bono:

Señora Oltra, parece que su gestión de menores, más que analizarse aquí, en las Cortes Valencianas, debería abordarse en algún programa de televisión de misterio de casos sin resolver.
Notificaciones que anulan sanciones que aparecen y desaparecen en la Generalitat; órdenes de alejamiento fantasma que unos ven y otras no; informes misteriosos que por fuera son una cosa y por dentro otra; 30 sentencias judiciales en contra que ya lleva el caso Segorbe, que todo el mundo vemos menos usted.

Señorías, escuchándole últimamente sus declaraciones a los medios de comunicación parece que estamos ante el inquietante caso de una vicepresidenta perfecta, pero que en la gestión de los antepasados la mala suerte, la fatalidad, las fuerzas oscuras y maléficas la persiguen.
Realmente, señora Oltra, no sé muy bien, en definitiva, qué hacemos todos aquí, si usted desprecia a la oposición, a la opinión pública, cuestiona los tribunales, a la prensa libre… Salga de una vez de esa caverna y enfréntese a la realidad.

Mire, la verdad jurídica, la verdad objetiva sobre lo ocurrido en el centro de menores de Segorbe es que usted traslado a 18 menores saltándose el ordenamiento jurídico y los procedimientos administrativos.
18 niños y niñas a quienes su responsabilidad y sectarismo causó un grave perjuicio, arrancándoles de un día para otro de su estabilidad, alterándoles la vida para siempre, basándose en unos supuestos malos tratos, mendicidad y otras falsas imputaciones, cuando ninguna de esas acusaciones usted ha sido capaz de acreditar a la fiscalía, que se lo ha pedido a usted hasta en cuatro ocasiones.
Usted difundió aquí, en sede parlamentaria, sospechas de abuso sexual sobre un trabajador, destrozándole la vida a él y a toda su familia.
(Aplaudiments) Qué rápido, qué rápido, señora Oltra, da credibilidad y señala cuando quiere, y cómo cuestiona y pone iniciales en los informes cuando le conviene.
Qué lenguaraz para el caso de Segorbe e informes reservados para su exmarido.
(Aplaudiments)

Con su actuación señaló y dañó la reputación de las religiosas que gestionaban el centro.
Y no contenta con eso, además les quiso perjudicar económicamente, poniéndoles una cuantiosa sanción, que ahora la justicia de nuevo ha anulado.
No solo tomó decisiones que le han demostrado negligente, sino que ha puesto en evidencia su caótica y sectaria forma de trabajar, hasta que se le pasan los plazos para recurrir.
Otra más.

¿Qué más hace falta, señora Oltra, para que usted vea esa triste realidad a la que usted nos empuja?
Una tras otra, 30 sentencias que le estaban diciendo que en Segorbe usted actuó ilegalmente, injustamente, sectariamente e irresponsablemente, pero doña erre que erre seguía adelante, y sigue sin pedir perdón por el inmenso dolor causado.
(Aplaudiments) Y además sin asumir ninguna responsabilidad política de sus errores.

Usted no ha pedido perdón, su soberbia le impide reconocer con rotundidad que se equivocó.
¿Y por qué, señora Oltra?
Usted vino aquí, a esta tribuna, con el único objetivo de intentar hacernos creer y presentarnos una situación que no era tal.
Y pensando que actuando con celeridad, aunque fuera pisoteando la ley, machacando los derechos de los más vulnerables, usted podría apartar el foco de donde verdaderamente estaba el monstruo.
(Aplaudiments) Porque visto ahora con perspectiva de tiempo y cotejando las fechas, usted quería desviar la atención de los asuntos, de otros asuntos de su departamento, en la túrbida gestión de asuntos de menores.

Señora vicepresidenta, cuántas tantas cosas salen mal, ¿no se ha preguntado plantearse si el problema es usted?
No le diré, no seré yo, no le niego que no tenga otras aptitudes, pero desde luego a los hechos me remito.
Gestionar, gestionar correctamente, no es una de ellas.
Y tampoco le niego que tenga algunas virtudes, pero a la vista está que la humildad tampoco es una de ellas.
(Aplaudiments)

Asúmalo de una vez, señora Oltra, usted, el señor Puig, los partidos de izquierdas políticas… Sus políticas de menores, todas, es un desastre.
Y en asuntos como el caso Segorbe y en el que lleva su nombre, el «caso Oltra», ahora judicializado, ha traspasado líneas muy peligrosas, y todo solo por su ego y pensando únicamente en su proyección política.

Acabo, señora Oltra, señorías del tripartito.
Estas realidades que insiste usted en no querer ver ni asumir políticamente no tienen nada que ver con la ideología.
Y la vergüenza, la repugnancia que produce es transversal, y no tenga ninguna duda que les acabará pasando a todos ustedes factura.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Escoltarem la resposta de la vicepresidenta primera del Consell a la qüestió que s'ha formulat.
Té la paraula la consellera de polítiques d'igualtat, Mónica Oltra.

Quan vosté vullga, vicepresidenta.

La senyora vicepresidenta del Consell i consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives:

Gràcies, senyor president.

Mire, senyora Bastidas, he contestat mil voltes este tema, però, si vol, li torne a contestar, perquè es veu que no tenen vostés un altre tema.

Efectivament, vam traslladar els xiquets i xiquetes i, per tant, els vam allunyar de les agressions físiques, de la privació de menjar, de les dutxes d'aigua freda en gener, de mendicar en el supermercat, de menjar menjar caducat, de fruita que sabia agra, de portes d'emergència tancades amb clau, de jugar al costat de les calderes i el dipòsit de gasoil, de no tindre pla d'emergència ni formació del personal.
Els vaig allunyar de tot això i ho tornaria a fer, senyora Bastidas, igual que vosté ho haguera fet davant d'eixe informe si vosté haguera estat al front de la decisió.
En qualsevol cas, ho tornaria a fer fent un expedient administratiu.

Bé, però ja que vol vosté analitzar sentències, anem a analitzar una altra sentència: «Y se considera procedente declarar la responsabilidad civil de la conselleria, porque de lo actuado se desprende la inactividad de la misma, y del centro en el que ocurrieron los hechos, aun teniendo conocimiento de que estos habían tenido lugar.
Se informó a la dirección del centro desde un primer momento, la madre compareció al día siguiente de que su hijo le hubiera relatado los hechos, y no se hizo nada que pudiera impedir que los hechos volvieran a ocurrir como han ocurrido.
De la declaración de la directora se desprende que se comunicó a la conselleria.

»No se considera que se actuara de manera adecuada, sino de forma insuficiente.
Se alejó al acusado de la clase del niño afectado, pero se consintió que siguiera relacionándose con niños de corta edad, a pesar del riesgo que esto suponía.
Y no fue sino cuando un padre denunció los hechos cuando llegaron a instancias judiciales, provocando que todos estos años el acusado haya seguido relacionándose con menores de edad, con el riesgo y la producción de los resultados que se evidencian en el resto de procedimientos judiciales que este tiene abiertos por hechos similares.

»Los profesores, monitores, la dirección de los centros y, por traslación, la conselleria, deben cumplir una función de garantes de la seguridad de los niños que cursan estudios en los diferentes centros públicos, y no se cumplió con esta función».
(Aplaudiments)

Ha eixit corrent la seua número u.
Ha eixit corrent, ho entenc.
Aguantar ahí assegut costa.
Jo sempre he vingut ací a donar la cara, no he eixit corrent.
(Aplaudiments) I seguiré donant la cara, i seguiré donant la cara, sí, on faça falta.
On faça falta, davant de vostés, davant dels tribunals, davant dels periodistes.
On faça falta, val?

D'este tema, d'este abusador, vostés van portar a la comissió de peticions una denúncia contra la meua persona, d'un cas de què és responsable la senyora Catalá.
Jo estic convençuda que la senyora Catalá d'açò no sabia res.
Estic convençuda per l'estupor que ha causat en la seua bancada i els moviments que han hagut de fer vostés.
(Veus)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Senyoria, per favor.
Senyoria!
Vosté no està en l'ús de la paraula.
Senyor Barrachina!
No està vosté en l'ús de la paraula.
(Veus) No està vosté en l'ús de la paraula.
(Veus) Volen deixar que acabe la resposta?

Disculpe la interrupció.

La senyora vicepresidenta del Consell i consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives:

Jutjat Penal número 9 d'Alacant, sentència confirmada per l'Audiència d'Alacant, per fets ocorreguts en l'any 2009, en l'any 2010 i en l'any 2013.

Però, bé…, i estic convençuda que la senyora Catalá no sabia res d'açò.
Però evidencia una cosa, i és com funcionaven, el desastre de gestió que vostés tenien, que jo vaig denunciar ací en maig del 2017 i vostés s'escandalitzaren.
El 24 de maig de 2017 jo vaig denunciar ací el sistema destrossat que vostés ens deixaren, que no era ni sistema, per no haver ni ordre, ni concert, ni instruccions clares, ni comunicació ni cap avall ni cap a dalt.
(Veus)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Senyories.

La senyora vicepresidenta del Consell i consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives:

Estan rabiosos, jo ho entenc.
(Veus)

Però, mire, mire… (Veus)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Senyories, per favor.

La senyora vicepresidenta del Consell i consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives:

No, no; no és una qüestió de culpa, és evidenciar que no hi havien protocols i que això que vostés ara estan intentant furgar…, ja ho ha dit el senyor Zaplana, si està molt clar.
A vostés els xiquets, estos cinc xiquets abusats, els tenen igual.
(Veus) La xiqueta abusada, presumptament abusada de Segorbe, els té igual.
(Veus) Les xiquetes abusades…

El senyor president de les Corts Valencianes:

Senyories!

La senyora vicepresidenta del Consell i consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives:

…els tenen igual, els tenen igual.
(Veus)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Per favor…

La senyora vicepresidenta del Consell i consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives:

Deixen d'insultar…

El senyor president de les Corts Valencianes:

Senyories, per favor!

La senyora vicepresidenta del Consell i consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives:

…són diputats de les Corts Valencianes, per l'amor de Déu!
(Veus)

Però veu com és el tema?
Que a vostés l'únic que els interessa del cas de Teresa és que l'educador condemnat és el meu exmarit.
(Veus) Si no fóra per això, si no fóra per això…

El senyor president de les Corts Valencianes:

Senyories… (Veus.
Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta del Consell i consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives:

Vinga, facen vostés la digestió d'esta notícia i, quan facen la digestió i es tranquil·litzen, tornem a parlar.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Continuarem amb la sessió de control, senyories, amb la pregunta que, en nom del Grup Parlamentari Ciudadanos, formula l'il·lustre diputat Carlos Gracia.

Senyories… Quan vosté vullga, senyoria.

El senyor Gracia Calandín:

Moltes gràcies, president.

Buenos días, conseller.

Esta mañana está siendo el debate a la totalidad del proyecto de la ley estatal de vivienda.
Desde Ciudadanos hemos presentado una enmienda para devolverla al gobierno.
Usted, sin embargo, cuando el texto pasó por el Consejo de Ministros, le faltó tiempo para afirmar que desde el Consell ustedes iban a intervenir el precio del alquiler en cuanto pudieran.

Así que hoy le pregunto, señor Illueca: ¿y qué efectos tendría en la Comunidad Valenciana la intervención del precio del alquiler?

Muchas gracias, presidente.
(Aplaudiments)

El senyor vicepresident segon del Consell i conseller d'Habitatge i Arquitectura Bioclimàtica:

Senyor Gracia, una intervenció precisa i fonamentada en criteris tècnics estem convençuts que facilitarà l'accés a l'habitatge a les persones que ho necessiten a la nostra terra.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

(Ocupa la presidència la vicepresidenta primera de les Corts Valencianes, senyora María José Salvador Rubert)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Quan vullga, senyoria, per a continuar formulant la pregunta.

Quan vullga.

El senyor Gracia Calandín:

Gràcies, presidenta.

Pues bueno, conseller, yo creo que se equivoca.
¿Y sabe por qué?
Pues porque al final el efecto que provoca, y que ha provocado históricamente, el control del precio de los alquileres es precisamente lo contrario, lo contrario a lo que usted hoy nos quiere hacer creer.

A ustedes habitualmente les gusta echarle la culpa al mercado.
Y ya le digo que se equivocan, porque la culpa no es el del mercado, al final la culpa es de que ustedes son incapaces de poner en marcha políticas que aumenten la oferta de viviendas en alquiler, son incapaces de construir vivienda pública para alquiler.

Y es que, bueno, ya se lo he dicho alguna vez, desde que ustedes están en el Botànic, pues hay dos mil viviendas menos en el parque público, tenemos mil viviendas del parque público ocupadas ilegalmente y somos la comunidad autónoma con más desahucios de toda España.
Y yo, sinceramente, pues me cuesta mucho entender que, ante este panorama, los discursos a los que usted normalmente nos tiene acostumbrados, carentes de autocrítica y triunfalistas.

Yo, ante la falta de argumentos -usted me ha dicho toda la evidencia técnica, no me ha dado ningún argumento-, no puedo evitar recordar una frase famosa que a mí me explicaban cuando me daban economía, en primero de carrera, de un sueco, que ya se la comenté a la señora Escrig una vez.
Decía que una de las formas de destruir el centro de una ciudad era, precisamente, estableciendo un control del precio de los alquileres, decía que la otra era bombardeándola; la primera es más rápida, pero las dos, apostillaba, eran igual de efectivas.

Ustedes intentan convencernos de que esto, al final, solamente va a afectar a los fondos buitre y es falso, es falso porque, con esta medida del control de los precios de los alquileres, al final lo que se crea es una inseguridad en los propietarios, termina disminuyendo la oferta, como consecuencia de esta inseguridad, y, al final, el efecto que se produce en otros segmentos de mercado es precisamente el contrario: aumentan los alquileres.
Esa es la evidencia empírica histórica; también es la evidencia empírica reciente, en Berlín está ocurriendo esto, en Barcelona los catalanes están sufriendo esto.
Se lo hemos dicho desde Ciudadanos, pero lo dice la CEOE, lo dice el Banco de España en su informe del 2020, lo dice también el sector, asociaciones de promotores y asociaciones inmobiliarias y, sobre todo, sobre todo, lo dicen los datos.
Después de un año con los alquileres intervenidos en Barcelona, una noticia de hace unos días: «El impacto de intervenir los precios: la oferta de pisos en alquiler en Barcelona se desploma un 57 %», un 57 %, 23 puntos por encima de la media española y muy lejos también de un mercado equivalente, como puede ser el de Madrid.
Esas y no otras son las consecuencias reales de políticas populistas e intervencionistas como esta.

Y, encima, nos hace gracia porque nos venden: somos el primer gobierno que regulará el precio del alquiler.
Y esto es mentira, esto es falso, porque la regulación de los precios del alquiler es una política obsoleta, caduca, que nos remonta a políticas antiguas de posguerra, más propias del franquismo.

Y la solución no es intervenir los precios del alquiler.
La solución pasa por estimular la oferta, pasa por más protección jurídica a los propietarios, por beneficios fiscales y por aumentar también la oferta pública para alquiler.
Porque ¿cuántas de aquellas dos mil viviendas protegidas de alquiler de nueva promoción, de las previstas en el plan 2030, han construido?
Ninguna, ninguna.
El otro día le hacía yo alusión a eso y no han construido ninguna en esa primera fase.

Y voy ya concluyendo, presidenta, y no puedo evitar decírselo, porque seguro que le gustaría hablará de los derechos de la gente, después de lo que hemos visto, después de lo que hemos oído en estos últimos días por parte de sus compañeras de partido, la señora Montero…

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Senyoria, vaja finalitzant.

El senyor Gracia Calandín:

…y la señora Belarra -y ya termino-, ¿qué hay de los derechos de los millones de los ucranianos?
La verdad es que a muchos nos da vergüenza que a día de hoy esté Podemos en el Gobierno de España.

Muchas gracias, presidenta.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Per a continuar donant resposta a aquesta pregunta, té la paraula l'honorable conseller.
(Remors)

Senyories.
Senyories, pregue silenci, per favor.

Quan vullga, senyoria.

El senyor conseller d'Habitatge i Arquitectura Bioclimàtica:

Gràcies, presidenta.

Senyor Gracia, jo crec que s'equivoca vosté.
Com vosté sap, el dret a l'habitatge està protegit a la Constitució espanyola i al nostre Estatut d'autonomia, però, malgrat això, moltes persones troben dificultats per accedir a un habitatge digne.
Milers de persones al territori valencià han de fer un gran esforç cada dia per poder fer front al pagament del lloguer.
Des de la conselleria d'habitatge, posem en marxa actuacions que puguen facilitar l'accés a un habitatge en condicions dignes.
Però, no obstant això, és veritat, els preus del lloguer continuen sent excessius en algunes ciutats.
De fet, segons dades de l'Observatori de l'Hàbitat i la Segregació Urbana, hui el 46 % dels municipis del territori valencià es troben en àrees amb necessitats d'habitatge i amb els preus tensionats.
A més, segons dades de l'observatori d'emancipació de la joventut, que va presentar el Consell Valencià de la Joventut el passat dilluns, una persona jove ha de destinar, de mitjana, el 62,4 % del seu salari al pagament del lloguer.
Li recorde, senyor Gracia, que el Banc d'Espanya va alertar que no s'hauria de destinar més del 30 % del salari de cada persona a aquesta despesa, és a dir, menys de la meitat del que destinen els joves actualment.

Davant d'aquesta realitat, creiem, estem convençuts que la intervenció amb criteris tècnics dels preus del lloguer, quan la llei estatal ho permeta, fomentarà l'accés a l'habitatge.
Però som conscients que aquesta mesura, per si sola, és insuficient.
Per això, per a revertir els efectes més nocius de les tendències inflacionistes del mercat immobiliari, s'està treballant en altres línies d'acció sobre les quals he tingut ocasió d'informar-li en altres moments.
L'ampliació del parc públic, a la qual vosté feia referència, li ha faltat afegir d'un parc públic que es va anar reduint progressivament amb les mesures de privatització dels governs del Partit Popular.
Ampliació, per mitjà de l'adquisició, la promoció pública i la demanda, per cert, de la transmissió de la titularitat i la gestió de l'estoc immobiliari de la Sareb, per part de la conselleria d'habitatge.
Treballem també en la concessió d'ajudes al lloguer, que faciliten l'accés a l'habitatge i permeten moltes vegades a molts joves contribuir a forjar el seu projecte de vida.

Però aquestes mesures han d'anar acompanyades d'una mirada llarga, que faça possible la baixada del preu del lloguer.
En aquest sentit, la limitació dels preus als grans tenidors, la mobilització d'habitatges buits i els incentius als xicotets propietaris contribuiran a aquesta finalitat i tindran i tenen com a finalitat garantir l'accés a l'habitatge en aquelles zones on tindre una llar per a moltes persones, especialment els joves, s'ha convertit en una missió impossible.

Senyor Gracia, parlava vosté de les dades empíriques.
Jo li'n donaré una: l'any 2015, a Alemanya, es va aprovar una llei per a limitar els preus del lloguer i, segons informa recentment l'Institut Alemany d'Investigació Econòmica, s'ha aconseguit la protecció del consumidor i una desacceleració moderada.
Mire, en paraules de l'economista Kate Raworth, no necessitem economies que creixen, independentment de si ens fan prosperar o no, necessitem economies que ens facen prosperar, independentment de si creixem o no.
I, per això, és necessari revertir situacions de precarietat estructural dels drets socials, la qual cosa passa, imperativament, senyor Gracia, per fer baixar els preus del lloguer, combinant diferents mesures, entre les quals, en efecte, es troba la limitació dels preus del lloguer en les zones tensades de la nostra terra.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Continuem amb la pregunta 1.
223, formulada pel diputat Miguel Pascual, del Grup Parlamentari Vox, al Consell, sobre la designació del personal eventual.

Quan vullga, senyoria.

El senyor Pascual Pérez:

Muchas gracias, señora presidenta.

Buenos días a todos.

Buenos días, señor vicepresidente comunista o, como ustedes se han puesto, vicepresidente segundo del Consell y conseller de Vivienda y Arquitectura Bioclimática, y creo que lo he dicho todo, porque ustedes son muy dados a eso, a ponerse apellidos rimbombantes y muy largos para aparentar que hacen muchas cosas, nada más alejado de la realidad.
(Remors)

Hace unos meses, cuando usted asumió el cargo en este gobierno autonómico, le pedí que, por favor, fuese usted valiente, fuese usted valiente y, si de verdad venía aquí a dar un verdadero servicio a los ciudadanos de la Comunidad Valenciana, exigiese a Ximo Puig que eliminase la vicepresidencia segunda y la consejería de vivienda.
Pero no, usted no ha hecho eso, no podía defraudar a los suyos porque Podemos, cuando toca moqueta, intenta enchufar a todos los que puede y muchos más.

Hoy a Podemos no le basta con haber creado una veintena de altos cargos y asesores, sino que, para colmo de todo este despropósito, uno de estos altos cargos es la Dirección General de Coordinación Institucional de la Vicepresidencia Segunda, ¿para servir a los ciudadanos?
No, para servir única y exclusivamente al vicepresidente segundo, es decir, a usted, señor Illueca.
¿No le bastaba ya el coche oficial, no le bastaban a usted los patinetes eléctricos, no le bastaba a usted el palacete, no le bastaba usted esa retahíla de asesores?
Ya se ve que no, porque los señores de Podemos y de Izquierda Unida tenían que tener su trozo de pastel en esta fiesta de la democracia, una fiesta para servirse.
Pero la fiesta no la pagan ustedes, señorías, se la pagan los ciudadanos, se la pagan con el sudor de madrugar, de trabajar y de pagar los impuestos y por eso a ustedes no les duele cada vez que la amplían.

Y vayamos a los números, señor Illueca.
Antes de que ustedes tocasen moqueta, existía la Dirección General de Vivienda y Rehabilitación y Regeneración Urbana que hacía todo el trabajo de la conselleria que usted dirige por 56.
000 euros al año.
Durante el segundo Botánico, tras la entrada de Podemos en el poder, este trabajo ya no lo podía hacer un alto cargo, no, necesitaban una veintena de altos cargos y asesores, un vicepresidente, un subsecretario, dos secretarios autonómicos, cinco directores generales, 560.
000 euros al año, nueve asesores para asesorarle a usted por valor de 440.
000 euros al año.

Señor vicepresidente, ¿considera que es moral, en estos momentos, que el trabajo que antes hacía únicamente un director general que costaba 56.
000 euros ahora nos cueste, en total, más de un millón de euros al año, señor Illueca?
¿Lo cree usted moral?
Nosotros le hemos pedido que nos faciliten los currículums de esos asesores, porque creemos que los ciudadanos, que les están pagando el sueldo, necesitan saber cuáles son las aptitudes de todos esos que ustedes han colocado a dedo y que, como digo, nos cuestan más de cuatrocientos cuarenta mil euros al año, y ustedes les han negado esa información porque se la hemos pedido, pero la han negado.
Señor Illueca, ¿nos va a facilitar hoy esa documentación?

Todo este gasto político es el gasto político que Vox persigue y que Vox quiere eliminar y ustedes únicamente se empeñan en engordar.
¿Cree usted que es de recibo que, cuando la luz está en 700 euros el megavatio/hora, ustedes estén con estos números de asesores, cuando la gente sale de casa con miedo de que se la ocupen, cuando no llegan a final de mes porque el IPC está disparado en más del 7 %, cuando ustedes mantienen veinte altos cargos y asesores y solamente han ejecutado en 55 % del presupuesto de vivienda, cuando ustedes no han sido capaces ni de hacer…

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Vaja finalitzant, senyoria.

El senyor Pascual Pérez:

…una única vivienda nueva en siete años?

Mire, voy a leerles una definición -y con esto ya termino-: «Dicho de un organismo que vive a costa de otro, alimentándose de él»; esa es la definición, señor Illueca, de parásito.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Té la paraula l'honorable conseller, per a donar resposta a la pregunta formulada.

Quan vullga, senyoria.

El senyor conseller d'Habitatge i Arquitectura Bioclimàtica:

Gràcies, presidenta.

Señor Pascual, a la vicepresidència segona i Conselleria d'Habitatge i Arquitectura Bioclimàtica se siguen los criterios de designación que establece la Ley de la función pública valenciana para las designaciones del personal eventual, al que se refería su pregunta.

Usted ha pedido, en diferentes ocasiones, documentación, que se le ha trasladado.
Empiezo a pensar que su problema es que no entiende la figura del personal eventual que regula la ley de función pública, o quizá que no se la ha leído.
Pero no se preocupe, se lo voy a explicar en un momento, porque es bien sencillo.
El artículo 20 de la ley de función pública valenciana establece los criterios de designación del personal eventual.
En concreto, en el punto 4 encontrará usted la respuesta a su pregunta, que le resumo.
«El personal eventual es el que realiza funciones de confianza y asesoramiento, y su nombramiento y cese es libre».
Le recomiendo que se lo estudie.

Y en cuanto se refiere a los altos cargos y a la estructura de la vicepresidencia segunda, creo que en su pregunta está la respuesta.
La dotación presupuestaria que tenía antes de los gobiernos del Botànic es suficientemente elocuente de la importancia que se le daba al derecho a la vivienda, y de la importancia que le da el actual gobierno.

Pero, mire, ustedes vienen aquí no a hacer oposición, sino a una cosa muy distinta.
Aquí se ha hablado hoy de cacería y de persecución, y yo creo que es verdad, pero a lo mejor ha faltado añadir que no solo es una cacería y una persecución a las personas, es una persecución a las políticas.
Ustedes están trayendo a esta cámara, igual que al Congreso de los Diputados, una concepción de la política que es muy vieja, señoría.
Es la concepción de la política que tenía un viejo tratadista de derecho alemán que se llamaba Carl Schmitt, y que era militante del partido nacionalsocialista, el cual entendía la política no como la crítica constructiva a un gobierno o la libre expresión de opiniones, sino como el señalamiento del enemigo.
A eso es a lo que vienen ustedes aquí, a señalar al enemigo.
(Aplaudiments) Ustedes no vienen a criticar al gobierno, vienen a estigmatizar a las personas.
Ustedes no vienen a expresar opiniones, no vienen a controlar, ¡vienen a deshumanizar a las personas!

Usted me ha llamado aquí ya hoy, en apenas cuatro minutos, vicepresidente comunista, me ha llamado parásito, ha dicho que tenemos un palacete y ha dicho que yo he venido a la política a enchufar a todos los que puedo.
Pero ¿a usted le parece esto normal, señoría?
(Veus) ¿Usted cree que es normal venir aquí a decir…

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Silenci, senyories.

El senyor vicepresident segon del Consell i conseller d'Habitatge i Arquitectura Bioclimàtica:

…estas cosas?

Mire, lo único que queda por saber de su concepción de la política, que es la de Carl Schmitt, lo único que queda por saber es si también están de acuerdo en que al enemigo hay que destruirlo físicamente.
(Veus)

Ahora bien, no sabemos cuál es la respuesta, pero sí sabemos una cosa.
Y es que, señores y señoras diputados de Vox, esta mayoría parlamentaria, y este gobierno, está serena, y está consciente de la importancia del momento histórico.
Y está decidida a que ustedes y las ideas que ustedes representan no gobiernen jamás en nuestra tierra.
Y con ello, solo tenemos una cosa: no tenemos más arma que la palabra, y no tenemos más fuerza que las ideas y los principios, de los que ustedes carecen, carecen por completo.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Continuem amb la pregunta 1.
226, que formula la diputada Yaneth Giraldo, del Grup Parlamentari Ciudadanos, al conseller d'Hisenda i Model Econòmic, sobre els fons Next Generation de la Unió Europea.

Quan vullga, senyoria.

La senyora Giraldo Jiménez:

Muchas gracias, señora presidenta.

Señor conseller, muy buenos días.

La pregunta que le hacemos desde Ciudadanos es muy sencilla.
¿Cómo van a distribuir los fondos Next Generation para el año 2022 en la Comunidad Valenciana?

Verá, los fondos europeos deben estar comprometidos al 100 % a finales del 2023, pero el 70 % tiene que ser en el 2022.
Por tanto, tenemos el tiempo encima, y, como usted manifestó en una comisión, la Generalitat ha de ser muy resolutiva y eficaz.
El problema es que ni lo uno ni lo otro.

De entrada, ya en el 2021 el gobierno de Sánchez nos volvió a infrafinançar, esta vez con los fondos europeos, que tendrían que haber llegado más de mil doscientos por peso poblacional y tan solo nos llegaron 1.
054 millones de euros.
Y el Consell calladito.

Pero es que, además, la Generalitat ha dado un baile de cifras.
Primero el señor Puig, diciendo que se presentarían 410 proyectos para captar 21.
000 millones de fondos europeos.
Luego se dijo que no, que se presentaban 145 proyectos, valorados en 8.
400 millones de euros, entre actuaciones de la Generalitat y de 122 empresas privadas.
Sin embargo, el 70 % de las empresas valencianas, que representan el 60 % del producto interior bruto de nuestra comunidad, no participa en ningún proyecto financiado con fondos Next Generation por motivos de inaccesibilidad, por falta de información y por falta de claridad.

Pero es que si ya nos marearon la cifra, la Estrategia valenciana para la recuperación anunciada por usted, que decía que contenía -o que contiene- 14 proyectos tractores que supondrán 12.
000 millones de euros, está todavía sin terminar.
Si usted se va a la página web y consulta el apartado de la Estrategia valenciana de recuperación, dice que es un documento que es del 2020 y que aún está pendiente de aprobarse por el Consell.
Por lo que le pregunto cuando, por favor, suba aquí, nos explique cuándo van a lograr elevar la propuesta definitiva para la aprobación por parte del Consell.

Porque, señor conseller, tic tac.
El 2022 tenemos que comprometer el 70 %, estamos en marzo y ustedes siguen sin un documento definitivo.
Por tanto, la Generalitat sigue dando muestras de ser poco resolutiva y muy poco eficaz.

Pero es que volvamos a los ejemplos.
El verano pasado, todos los miembros del Consell se pelearon por cuántos directores de fondos europeos les correspondían, y así nos fuimos el verano.
Cuando volvimos, cada uno tenía derecho a uno y, si lo necesitaban, dos.
Muy bien, pero ¿cuántas de las 11 consellerias han convocado la convocatoria para esos directores generales?
Cinco, cinco consellerias, señor conseller.
Parece que no eran tan necesarios y, por tanto, la pelea no iba por la importancia de los fondos europeos, sino cuál era la cuota de poder que cada uno tenía en ese Consell.

Pero es que además el gobierno ha aprobado, a fecha de ayer, o a fecha del 8 de marzo, seis PERTE, y no sabemos, el gobierno de la Generalitat, qué es lo que está preparando para presentar proyectos ni qué es lo que está haciendo para que las empresas puedan optar a estar en esos PERTE.
Solo anuncios y más anuncios.

Y le pongo como ejemplo de un anuncio el dichoso plan Ariadna.
Un plan del que solo conocemos las bondades por lo que aquí anunció el señor Puig o por la defensa que diputados del Partido Socialista hacen en comisiones, pero no tenemos ese plan en nuestras manos.
Lo hemos pedido por escrito y no nos han dado nada.
Qué raro que los diputados del PSOE sí que nos ofrecen a darnos copia de ese proyecto.
¿Qué pasa, señor conseller?
¿Por qué tanto oscurantismo?
¿No sería tan fácil como colgarlo en la página web?
Lo único que sabemos son anuncios y nada más que anuncios.

La sociedad valenciana está muy muy desconcertada, porque solo hay promesas y anuncios, promesas y anuncios, pero nada absolutamente concreto.
Y nos preocupa que con los fondos europeos pase lo que pasó con el plan Resistir, que hemos tenido que devolver más de la mitad del dinero porque no fueron capaces de adjudicarlo como correspondía.
Y es que no es solo los valencianos, por ejemplo la señora Company, directora del Ivace, en un foro, que se llama «Fondos europeos, prepara tu empresa para acceder a las ayudas» lo reconoció, que aún existe mucha incertidumbre sobre cómo se van a gestionar las ayudas.

Por tanto, señor conseller, cuando suba aquí denos cosas concretas, facilítenos información concreta, ya no solo al grupo Ciudadanos, sino a todos los valencianos, empresas, incluso a las personas que trabajan en sus consellerias, sobre cómo se van a ejecutar esos fondos europeos.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Per a donar resposta a la pregunta formulada, té la paraula l'honorable conseller d'hisenda.

El senyor conseller d'Hisenda i Model Econòmic:

Bon dia, senyora presidenta.

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Quan vullga.
Et pots llevar la…

El senyor conseller d'Hisenda i Model Econòmic:

Bon dia… (Veus.
El senyor conseller es lleva la mascareta)

Bon dia, senyora presidenta.

Bon dia, senyories.

Bon dia, senyora Giraldo.

La distribució dels fons de Next Generation per a este any va quedar recollida en els pressupostos de la Generalitat per a l'exercici 2022.
I, per tant, la seua distribució serà la que s'establix als comptes aprovats per esta cambra en el passat mes de desembre.
Uns comptes que, com no pot ser d'altra manera, són públics, i estan a disposició de tots els valencians i valencianes.
Òbviament, es generaran els crèdits corresponents en allò que no estiguera conegut en el moment en què vàrem aprovar estos comptes.

A més, com saben, per a tindre absoluta traçabilitat, seguiment de l'execució i transparència, hem creat un nou servei pressupostari, el 99, en cada conselleria.
Perquè este Consell està fent el major dels esforços per a aprofitar cada euro d'este fons en els valencians i valencianes, i implementar la capil·laritat dels projectes tractor dels PERTE.

Senyoria, el document bàsic per a la distribució dels fons Next Generation, assignats per la Unió Europea, a Espanya és el pla, com sap vosté, de recuperació, transformació i resiliència, amb una inversió total prevista de 69.
252 milions, estructurada en 30 components, que el govern va presentar a la Unió Europea a l'abril del 2021 i que va obtindre l'aprovació del Consell el 13 de juliol.
Una distribució d'eixos fons s'efectua a través dels mecanismes de governança establerts en el Reial decret llei 36/2020, i directament canalitzat per les conferències sectorials integrades per l'estat i les comunitats autònomes, tot en funció de criteris de l'àmbit material i els objectius específics dels fons de què es tracta.
En uns casos el criteri és la població, en uns altres el nombre d'empreses, població activa sectorial, nivell de formació o la proporció que un sector d'activitat, per exemple, el turisme, suposa dins del PIB regional.

Precisament a través de les 27 conferències sectorials celebrades al llarg de l'any 2021, i d'altres instruments, com les ajudes directes a universitats i centres d'investigació, a la Comunitat Valenciana, com vosté ha dit molt bé, se li van assignar l'any passat 1.
056,6 milions, el 9,4 % del total distribuït a les comunitats autònomes.

Per citar alguns dels components més destacats en termes quantitatius, tenim que, de la quantitat designada a la Comunitat Valenciana, 102 milions procedixen del Pla nacional de capacitats digitals; 175 del Pla de rehabilitació d'habitatges i regeneració urbana; 114 del Pla de xoc de mobilitat sostenible, segura i connectada en entorns urbans i metropolitans; 77 milions procedents del Pla de xoc per a l'economia de les cures i reforç de les polítiques d'igualtat i inclusió; 52 del Pla de modernització i competitivitat del sector turístic; 45 del component renovació i ampliació de capacitats del sistema nacional de salut, 54 per al desplegament del parc de generació d'energia renovable.

I, per polítiques públiques, la distribució dels fons assignats a la comunitat Valenciana ha sigut la següent: transició verda 49 %; digitalització el 17 %; protecció social el 13 %; educació i formació professional el 8 %; ocupació el 6 %; turisme el 5 %; ciència 1,5 %, cultura el 0,5 %.

A banda de les xifres, que ja consten en els pressupostos de la Generalitat, i a les quals m'he referit anteriorment, la distribució dels fons a assignar a la Comunitat Valenciana per a l'any 2022 s'anirà concretant a mesura que es celebren les conferències sectorials corresponents, i previsiblement seguiran una pauta similar a la que s'ha desenvolupat en l'any 2021.

De moment, tenim previst que la comunitat rebrà enguany entorn d'un 11 % dels fons corresponents a algunes línies d'actuació ja definides, per exemple, projectes d'eficiència energètica i economia circular, en empreses turístiques, d'agroalimentació o d'innovació en materials avançats.
En els pròxims mesos, s'aniran determinant les assignacions de fons corresponents a altres sectors que la Generalitat gestionarà com ha anat fent fins ara, mitjançant els plans i projectes d'inversions de les conselleries en infraestructures, serveis públics, d'una banda, i mitjançant convocatòries de subvencions i ajudes dirigides a empreses, ciutadans i entitats locals, d'altra.

No dubte, senyoria, que tindrà tota la informació, no que vosté demane, sinó la que siga necessària perquè tota la cambra i la societat valenciana estiga assabentada de fins a l'últim euro d'estos fons europeus.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Pregunta 1.
413, formulada per la diputada Nathalie Torres, del Grup Parlamentari Compromís, al conseller d'Educació, Cultura i Esport sobre les sentències a programes lingüístics.

Quan vullga, senyoria.

La senyora Torres Garcia:

Bon dia, conseller.

Fa pocs dies hem conegut les sentències del Tribunal Superior de Justícia en relació amb els projectes lingüístics de cinc centres d'educació infantil i primària.

Abans d'entrar al tema concret, voldria fer un poquet de memòria.
En la primera etapa d'autogovern, es va aprovar la llei d'ús, respectada pels governs posteriors.
En l'etapa popular, es va crear l'AVL, respectada pels governs posteriors.
En l'anterior legislatura, estes Corts aprovaren la llei de plurilingüisme en el sistema educatiu valencià, una llei que no tothom respecta, a pesar que s'adapta a l'entorn i que garantix la competència lingüística en les dues llengües oficials i en una d'estrangera en tot el territori valencià.
Si no és per motius ideològics, als quals s'apel·la tantes vegades en estes Corts, no entenc per què esta llei no compta amb un consens necessari i de futur.
Si els tribunals l'avalen, si governs de l'estat de signe contrari l'avalen, si els acadèmics i les universitats internacionals, amb experts en didàctica de les llengües, l'avalen, com és possible que no obtinga eixe consens del legislatiu valencià?

Però passem als fets concrets.
Els projectes lingüístics van ser recorreguts judicialment perquè els interessats els consideraven discriminatoris amb el castellà i que vulneraven el seu dret constitucional a triar la llengua vehicular d'ensenyament dels seus fills.
Tanmateix, el Tribunal Superior de Justícia ha rebutjat de totes totes que s'haja vulnerat eixe dret.
En canvi, sí que considera, en tots els casos, que en l'educació pública valenciana les dues llengües oficials i vehiculars han de tindre una proporció raonable.

I què entén el tribunal superior per raonable?
Doncs, segons les mateixes sentències, l'equilibri entre el temps lectiu, però també en les assignatures troncals, als quals se suma el context sociolingüístic.
És a dir, hi ha l'obligació a tindre en compte la llengua materna o majoritària dels alumnes, alhora que es garantix l'adquisició de les competències lingüístiques en ambdues llengües oficials.

Traslladat als casos concrets, el tribunal valida les resolucions de la conselleria que aprovaren els projectes lingüístics de dos centres.
En un tercer centre, ha confirmat el projecte lingüístic en el repartiment curricular entre les dues llengües, però ha estimat en part el recurs interposat.
En concret, en allò referit als alumnes amb dificultats en l'aprenentatge de llengües o incorporats tard al sistema educatiu valencià, per a qui no s'han adoptat mesures concretes, segons el tribunal superior.
En els dos últims casos, el tribunal ha declarat nuls els projectes lingüístics per falta de motivació en la ponderació de les llengües vehiculars i per entendre que el mínim del 25 % s'ha d'aplicar a assignatures troncals, mentre que la conselleria considera que totes les assignatures obligatòries són susceptibles d'aplicació d'eixe percentatge.

En resum, crec que les sentències deixen clara la constitucionalitat de la llei, i sobretot de la competència lingüística en totes les llengües oficials d'un territori.
De la qual cosa podem deduir que els models monolingües que arraconen el valencià estan més a prop de la inconstitucionalitat que esta llei, tal com es pot inferir de la mateixa doctrina del tribunal superior.

Per tant, conseller, i tornant a les cinc sentències, ens interessa saber quina opinió li mereixen a la conselleria, i també què passarà en els dos casos concrets en què s'han anul·lat els projectes lingüístics de centre.

Gràcies, conseller, i gràcies, presidenta.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Per a donar resposta a la pregunta formulada, té la paraula l'honorable conseller d'educació.

El senyor conseller d'Educació, Cultura i Esport:

Gràcies… (Intervé sense micròfon)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Un moment.
Ara.
Quan vullga, senyoria.

El senyor conseller d'Educació, Cultura i Esport:

Gràcies, senyora presidenta.

Gràcies, senyora diputada.

És curiós que sobre aquesta situació, que he hagut de contestar tantes vegades a aquestes Corts, sempre per l'oposició, després d'unes sentències ni una pregunta.
Ni un debat.
Ni res a dir-me sobre això que hem sentit tantes vegades de la il·legalitat de la llei, de la inconstitucionalitat de la llei i de la discriminació de la llei.
I resulta que no em pregunten res.
Per què serà?

Doncs resulta que tant un argument com l'altre, el de la discriminació respecte a unes famílies per un model determinat de llengua en què, segons ells, segons ells, les famílies són qui ha de decidir en quina llengua pot estudiar el seu xiquet o xiqueta, el tribunal no només ho deixa claríssim, sinó que es refereix a sentències que jo mateix he llegit ací, a les Corts Valencianes, dient clarament com s'havia posicionat ja el Tribunal Suprem al respecte.
Que no és d'altra manera que dient que no són les famílies qui han de determinar en quina llengua ha de vehicular el seu xiquet o xiqueta i que no n'hi ha un suposat dret a estudiar únicament i exclusivament en castellano.
És que ja ho havia dit el suprem, i a això fa referència el Tribunal Superior de Justícia.

I, a més a més, també es demanava pels recurrents, auspiciats per esta bancada, que s'elevara una qüestió d'inconstitucionalitat de la llei.
No ha passat.
No ho ha fet.
Per tant, de què estem parlant?
Anys i anys, hores i hores de les Corts Valencianes i, de sobte, silenci de la bancada de la dreta?
Per alguna cosa deu ser.
I no és per altra, i així ho veiem de clar, sinó perquè s'ha tornat a demostrar que si hi haguera una voluntat d'elevar eixa inconstitucionalitat s'haguera fet.
No ho ha fet ara el TSJ, quan se li ha demanat.
No ho va fer el govern del Partit Popular, quan estava al govern el senyor Mariano Rajoy, i no va cedir a les pressions de la dreta del PP valencià -jo mateix les vaig viure en el mateix despatx del ministre-, perquè ells mateixos la van titllar d'una «ley jurídicamente impecable».
Quina casualitat, per això no ho van recórrer.
Tampoc ho va fer el grup parlamentari de Ciutadans en el seu moment de les corts estatals.
I no només no s'ha recorregut, sinó que ara tampoc s'ha elevat eixa inconstitucionalitat.

I a més a més es torna a reafirmar que el que és d'aplicació per al cent per cent dels centres educatius, que és la llei, no té ningun vis d'estar totalment en contra ni de la Constitució, ni és discriminatòria respecte al conjunt dels valencians i les valencianes.
Dit això pel que fa a l'afectació del cent per cent dels xiquets i les xiquetes i dels centres, que és la llei.
La llei, després d'aquesta sentència, queda encara més clar, si no ho havíem dit prou vegades, que ni és inconstitucional, ni és il·legal, ni és discriminatòria, com porten anys dient des de la bancada de la dreta.

Per altre costat, si anem al concret, l'afectació al 0,1 % dels centres, que són estos dos centres dels quals estem parlant…, és a dir, tenim 1.
338 centres, el 0,1 %, dos, estan en una apreciació que el tribunal ha dit que no considera adequada respecte al que havia fet el propi centre.
Ni més ni menys que el que diu és que el percentatge d'una llengua o altra no li pareix que siga el suficientment raonat.
I ahí és tan senzill com que no són els tribunals els que han de determinar quin percentatge és pedagògicament millor per a cada xiquet i cada entorn perquè aprenga, què és l'objectiu final, que aprenguen, de veritat i de forma efectiva, castellà, valencià i anglés; i això ho saben qui millor el seu professorat.
No ho dic jo, ho diu també el Tribunal Suprem, que s'ha pronunciat en eixe sentit, exactament igual que ho estem dient nosaltres, exactament igual que el que dèiem abans, que han hagut de posar, fins i tot el TSJ ho ha escrit, dient que matisava paraules anteriors, matisant sentències anteriors.

I, per altre costat, ens diu que han de ser determinades assignatures, quan en infantil i primària totes les assignatures són obligatòries.
Totes.
Totes.
Per tant, evidentment.

Què farem amb eixe 0,1 %?
Recórrer.
Perquè és evident que tenim molt a dir i molt a posar damunt la taula.
Perquè és evident que qui més sap és el professorat, són els experts de l'acadèmia, són les persones que ens han fet els avals perquè aquesta llei funcionara.
Una llei cent per cent constitucional, cent per cent legal i que continuaran escoltant les mateixes coses.
O igual ja no, o igual este silenci ja els diu que igual han de passar de tema.

Gràcies.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Passem a la pregunta 1.
316, que formula la diputada Rosa Menor, del Grup Parlamentari Ciudadanos, al conseller d'Educació, Cultura i Esport sobre la càrrega horària de l'assignatura d'Educació Física als centres educatius.

Quan vullga, senyoria.

La senyora Menor Lucas:

Sí.

Gracias…

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Es pot llevar la mascareta si vol.

La senyora Menor Lucas:

¡Ay, sí!

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Quan vullga.

La senyora Menor Lucas:

Gracias, presidenta.

Buenos días, señorías.

Buenos días, señor conseller.

La educación física es una de las asignaturas más relegadas del currículum escolar, pero sus beneficios deberían suponer una razón más que suficiente para convertirse en una de las asignaturas troncales y de las más importantes de la etapa educativa.
La Organización Mundial de la Salud, ya en 2015, recomendaba que los escolares en primaria y secundaria deberían practicar un mínimo de 60 minutos diarios de actividad física y de deporte.

El pasado 26 de enero se publicó, con un matiz triunfalista, en las redes sociales de su conselleria que 142 centros de educación tendrán una hora más de educación física gracias al programa «Esport a l'escola».
(Mostra un retall de premsa) Esta era la noticia, que está muy bien, pero usted sabe que en la Comunidad Valenciana hay más de dos mil quinientos centros educativos, entre primaria, secundaria y bachillerato, por lo que su gran logro solo ha llegado al 6 % de nuestro alumnado.
Y es que a nosotros nos preocupa también el 94 % restante.
(Aplaudiments)

Lo que le pedimos, señor Marzà, es que implemente más recursos para abordar una hora más de educación física en todos los colegios de la Comunidad Valenciana, porque el deporte en la escuela también es educación.
Previene enfermedades; favorece los procesos de crecimiento; es socializador; trabaja el esfuerzo, el respeto, el compromiso, sin olvidar también el rendimiento académico, ya que mejora la memoria y activa la motivación.
Según el informe PISA, de más de ochenta países, dice que los alumnos con mejor resultado académico son los que más porcentaje horario tienen de educación física.
Y le recuerdo que este parlamento autonómico aprobó la consideración de actividad esencial a la actividad física y al deporte.

Por eso, le pregunto: ¿qué medidas concretas piensa poner, a corto y a medio plazo, para incrementar la carga horaria de la asignatura de educación física en todos los centros de la Comunidad Valenciana?

Gracias, señoría.
Gracias, conseller.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Per a donar resposta a la pregunta formulada, té la paraula l'honorable conseller.

Esperem que arribe la diputada a l'escó i li done la paraula.
Quan vullga, senyoria.

El senyor conseller d'Educació, Cultura i Esport:

Sí.
Gràcies, senyora presidenta.

Gràcies, senyora diputada.

I ho sap que li ho dic de cor, gràcies per posar el focus en l'esport, perquè crec que no és només una qüestió importantíssima, com vosté ha dit, sinó que a més a més la compartim, els dos vivim l'essència de l'esport i ens encanta, i així ho fem des dels nostres àmbits d'actuació.
Per tant, li agraïsc que focalitze la seua pregunta en això.

Dir-li que no només hem fet que hi haja més centres que en altres comunitats que practiquen més hores d'esport, vosté es referia a estos cent quaranta i escaig centres que tenen una hora més d'educació física, sinó que vam ser la primera autonomia que vam recuperar, i nosaltres, jo mateix, quan vaig entrar al govern, vam recuperar la possibilitat d'eixa tercera hora d'educació física.
I, a més a més, vam recuperar l'assignatura al batxillerat, que s'havia llevat pel govern de la dreta, i la vam posar com a optativa una altra vegada.

Però no només això, sinó que de forma transversal s'ha estat treballant perquè l'educació física, l'activitat física, el moviment, s'integre de forma transversal al conjunt de l'escolarització.
Perquè ahí és importantíssim que ens posem i ens focalitzem, en eixos aspectes intercurriculars i transversals, i no només focalitzats en una assignatura.

Després li parlaré més sobre l'assignatura i què fem sobre l'activitat física i l'esport de forma transversal, però sí que m'agradaria fer-li una reflexió, i sé que la comprendrà.
El seu grup parlamentari, si no recorde malament, m'ha fet preguntes al voltant de dos, tres assignatures més que s'haurien d'implantar també en els centres educatius, i que s'haurien d'avançar en més hores.
Sumant les hores només del que el seu grup parlamentari m'ha demanat, els xiquets i les xiquetes tindrien unes 45 hores setmanals lectives.
Simplement ho estic posant per a contextualitzar, val?
, perquè sàpien… (remors)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Senyories.

El senyor conseller d'Educació, Cultura i Esport:

…de què estem parlant.
No podem solucionar-ho tot amb més hores d'una mateixa assignatura.
No podem solucionar-ho tot posant més assignatures cada vegada que hi ha un problema.
Per tant, per això és tan important que siga de forma transversal i que siga de forma intercurricular.

Després, en la segona part de l'assignatura…, de la resposta -l'assignatura ja ens està donant de si-, li contestaré dient-li com estem fent que de veritat siga el nostre territori referent en la pràctica esportiva dels xiquets i les xiquetes des de ben menudets també en els centres educatius.

Gràcies.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Per a continuar amb la formulació de la pregunta té la paraula la il·lustre diputada Rosa Menor.

Quan vullga, senyoria.

La senyora Menor Lucas:

Gracias, presidenta.

Señor conseller, el deporte es salud.
Y la salud no entiende de partidos políticos y le puedo asegurar que tampoco entiende de burocracias administrativas.

En el mes de noviembre del 2019, cuando debatimos nuestra proposición no de ley sobre el fomento de la potenciación de la asignatura de Educación Física nunca imaginamos que nos arrepentiríamos de aceptar su enmienda, porque cambiaba nuestra propuesta de incrementar la carga horaria de la asignatura por un ambiguo «estudiar el incremento de la carga».

¿Sabe, señor Marzà, cuál ha sido el resultado?
Yo se lo digo: que más de dos años después estamos en la misma situación y, supuestamente, ustedes siguen estudiando el incremento.

De los 700.
000 escolares que deberían tener una hora más de Educación Física, su programa «Esport a l'escola» solo beneficia a 10.
000.
Y es que, señor Marzà, el programa «Esport a l'escola» impartido por técnicos federativos no es educación física.
Es aprendizaje e iniciación deportiva.
Seamos rigurosos y hablemos con propiedad.

Si de verdad quiere apostar por la asignatura de Educación Física, incremente el insignificante presupuesto del 0,7 % que su conselleria dedica al deporte; devuelva a la asignatura su carácter obligatorio en todos los niveles de las etapas educativas con una carga horaria de, al menos, tres horas semanales; desarrolle de una vez la PNL que mi grupo presentó en el año 2019 y que se aprobó por unanimidad en la Comisión de Educación, Cultura y Deporte.

Y para finalizar, le pido que no haga esperar más al alumnado y que, por favor, apueste decididamente por el deporte en la Comunidad Valenciana.

Gracias, presidenta.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Per a continuar donant resposta a la pregunta formulada té la paraula l'honorable conseller d'educació.

Quan vullga, senyoria.

El senyor conseller d'Educació, Cultura i Esport:

Gràcies, senyora presidenta.

Gràcies, senyora diputada.

Apostar clarament per l'esport és multiplicar per dos i per tres el pressupost dedicat a l'esport des que estem al govern; és ser referent en pràctica esportiva a nivell estatal -i així es reconeix ahir mateix en un simposi de les grans ciutats estatals i la gestió de l'esport, que reconeixen que hem sigut la comunitat que més ha avançat en pràctica esportiva en els darrers cinc anys-; és invertir quasi el doble per cada habitant en esport que el que fa una comunitat en la qual vostés governen, per exemple, Andalusia; és ni més ni menys que som l'única comunitat que té programes com el de l'«Esport a l'escola» que han fet, ni més ni menys, que hi hagen ara mateix un 40 % més de xiquetes que estan federades en les federacions que participen d'este programa.
Un 40 % més de xiquetes que integren en el seu dia a dia l'esport per al seu benestar.

Som, ni més ni menys, que també, una de les poques comunitats, diria que la primera, que estem desenvolupant el programa de «Recepta esportiva» i que va molt més enllà d'una assignatura.
Per això li feia la reflexió abans de: si sumàrem assignatures només, els xiquets treballarien més hores que totes les hores juntes de tots els treballadors de qualsevol indústria.
Si férem cas a cada assignatura, els xiquets tindrien, com ja els passa ara, més assignatures que anys.
Xiquets amb 12 anys que tenen 13 assignatures.

I deia que, a més a més, estem aconseguint que no només augmenten les llicències federatives, sinó que en les escoles de forma transversal l'educació física, l'activitat física siga un dels valors promotors que hi ha en les escoles i instituts.
Per això és tan important, i ahí li obrim la porta, i en el currículum…, la modificació de currículum que s'està treballant fins ara, que participe de forma activa l'activitat física també en els projectes intercurriculars, que són importantíssims projectes transversals, perquè els xiquets i les xiquetes es desenvolupen.

I acabe.
Deia que som l'únic territori que estem avançant amb passos valents.
Ahir mateix presentàvem…, que serem dels pocs llocs on no només tindrem esdeveniments internacionals, sinó que, a més a més, participaran de forma activa des de la base de totes les federacions perquè els xiquets i les xiquetes seguisquen avançant, siguen d'on siguen, pensen el que pensen i tinguen l'esport que tinguen com a estima i com a valor.

I li dic també que acabarem, per fi, sent referents també en l'esport per a la salut més enllà dels centres educatius, també per a persones que fa molts anys que van abandonar els centres educatius i que ara mateix tendixen a una recepta farmacològica que podrien perfectament evitar-la si la recepta fora esportiva.
Per això treballem amb eixa recepta esportiva amb la conselleria de sanitat.

Gràcies.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Continuem amb la pregunta 1.
146, formulada pel diputat Juan Carlos Caballero… (remors) -senyories!
- del Grup Parlamentari Popular, sobre la valoració de les dades de desocupació femenina.
La resposta serà substanciada pel conseller d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball.

Quan vullga, senyoria.

El senyor Caballero Montañés:

Gracias, presidenta.

Señor Climent, esta semana hemos conmemorado el Día internacional de la mujer, el 8 de marzo, y pudimos ver a todo el Consell al completo detrás de la pancarta.
Y la verdad es que no les voy a protestar por los datos que hemos conocido esta semana.
No les escuché alzar la voz porque la Comunitat Valenciana esté en el podio de las autonomías que más empleo ha destruido, ni porque siga aumentando la brecha en el empleo en nuestra tierra, donde más del 60 % de los parados son mujeres, ni por las 1.
724 mujeres valencianas que se han ido al paro este último mes.

Señor Climent, 1.
724 mujeres valencianas se han ido al paro gracias a su nefasta gestión, mientras otras comunidades autónomas, como la de Madrid, 7.
644 mujeres han encontrado un empleo.
(Aplaudiments)

Esa es la diferencia entre un gobierno que ejerce el feminismo real, trabajando por el empleo de las mujeres y un gobierno que practica el feminismo hipócrita instrumentalizándolas en sus discursos, pero después mandándolas por miles al paro.

Por eso le pregunto, señor Climent: ¿está satisfecho con las políticas de empleo femenino del Consell?
(Aplaudiments)

Muchas gracias.

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Per a donar resposta a la pregunta formulada té la paraula l'honorable conseller d'economia.

Quan vullga, senyoria.

El senyor conseller d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball:

Moltes gràcies, presidenta.

Senyor diputat, el mes passat, per exemple, que els números eren millors, eixa pregunta no me la va fer.
Simplement perquè veja la diferència quan vosté té eixe oportunisme per a fer certes preguntes.

Li he de dir que som conscients de les escletxes de gènere en el mercat de treball i estem redoblant esforços amb polítiques actives d'ocupació que afavorisquen un escenari igualitari entre homes i dones des del primer moment.

I malgrat tot, he de dir-li que les dades d'ocupació femenina mostren una evolució positiva els darrers anys.
I això és l'important, el saber buscar tota eixa evolució any rere any, que després intentaré posar-li damunt de la taula amb dades.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Per a continuar amb la formulació de la pregunta, té la paraula el senyor Caballero.

Quan vullga, senyoria.

El senyor Caballero Montañés:

Gracias, presidenta.

Señor Climent, el problema es que ustedes lo confunden todo.
Confunden el feminismo real con la hipocresía y con instrumentalizar a las mujeres y al movimiento feminista; los incentivos al empleo con las subvenciones y becas precarias, y la gestión con la pancarta.
Y es que ustedes son de izquierdas.
No podemos pretender que hagan lo contrario.
La hipocresía es el terreno donde ustedes, sus partidos mejor se mueven.

Y yo le voy a preguntar, señor conseller: ¿conoce usted el informe sobre desigualdad, brecha salarial y de género de la Comunidad Valenciana de 2022 que ha hecho su propia conselleria?

Dice en ese informe que hay que superar la brecha salarial, la segregación horizontal y vertical, y los estereotipos sobre las funciones y sectores típicamente feminizados con acciones y políticas concretas.
Bien, hasta ahí estamos de acuerdo.

¿Sabe cómo contribuye la conselleria de economía a reducir los estereotipos en los sectores feminizados?
Con esto: talleres de empleo específicamente dirigidos a mujeres en las que se señalan con tres prioridades distintas, muy alta, alta y media, cuáles son las necesidades de cualificación e inserción para mujeres paradas valencianas.

Fíjese, cuáles son las materias en las que ustedes consideran de prioridad muy alta para ellas: imagen personal, peluquería, tratamientos de belleza, textil y confección.

Señor Climent, estas, entre otras, son las profesiones que usted considera que tiene una prioridad muy alta para la formación y reinserción de las mujeres paradas: confección, peluquería y belleza.

¿Sabe qué tienen en común estas tres?
Que el 87 % de esas profesiones las ejercen ya mujeres.
¿Esto es lo que entienden ustedes por mitigar los estereotipos y la feminización en algunos sectores?
Es que ustedes no dejan de romper techos de cristal, los techos de la hipocresía.

Y hablando de la hipocresía, sabe usted que hace tres días, el 7 de marzo, venció el plazo para que las empresas con más de cincuenta trabajadores tuvieran aprobado e implantado su plan de igualdad en las empresas.

Y, oiga, yo le pregunto: ¿qué pasa con las empresas públicas de la Generalitat?
Pues que la gran mayoría no tienen plan de igualdad o lo tienen caducado.
Es decir, mientras ustedes piden excluir de las licitaciones públicas a las empresas que no cuenten con plan de igualdad, la propia Generalitat se pasa por el forro esta obligación legal.
(Aplaudiments)

¡Vaya!
Parece que la brecha salarial la izquierda la combate siempre de puertas hacia fuera.
Porque de puertas hacia dentro, siempre lo mismo: hipocresía.

Y concluyo, señor Climent.
No hay nada más feminista que ofrecer igualdad de oportunidades entre mujeres y hombres.

Ustedes pretenden reducir el desempleo femenino con más becas en los ayuntamientos, con más empleo temporal y precario y con más dependencia por parte de las administraciones públicas.
Y mientras tanto, arruinan a las empresas privadas y a los autónomos, que son quienes crean empleo -no ustedes- y quienes están soportando ya tiempo las subidas de impuestos; la subida de la inflación, de la luz, del combustible, del agua, del gas, mucho antes, por cierto, de que llegase a la invasión de Ucrania.

Señor Climent, el paro femenino se combate y se reduce con una política diametralmente opuesta a la de ustedes.
El paro femenino, señor Climent, se reducirá y se combatirá cuando ustedes se marchen.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Per a continuar donant resposta a la pregunta formulada té la paraula l'honorable conseller d'economia.

Quan vullga, senyoria.

El senyor conseller d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball:

Moltes gràcies, presidenta.

Senyor Caballero, hipocresia és dir una cosa i fer-ne una altra, de la qual jo pense que vostés són els experts números u del món.
Per tant, vull dir, si vosté parla d'hipocresia, més hipocresia que n'hi ha en eixa bancada no n'hi ha en cap lloc del món.
Això tinga-ho clar.

I després, quan hi ha un informe, l'informe el que marca és la realitat, la realitat que tenim.
I si hem passat del 23 % d'escletxa, en este cas salarial al 19,9 %, per què no ho diu vosté ací si s'ha llegit eixe informe?
La veritat que eixa és una de les realitats de la qual també parla l'informe.

I vaig a parlar-li de dades, perquè sembla ser que vosté ho trabuca tot, com sempre, utilitza les dades que més li interessen i s'ha acabat.
Mire, 966.
300 dones ocupades.
Mai hi ha hagut tantes dones treballant com ara.
En 2015 hi havia 832.
000, la diferència, és a dir, tenim 134.
000 dones més, més del 14 %, treballant ara que abans.
L'ocupació femenina ha crescut en 41.
600 nous llocs de treball des de l'inici de la pandèmia, l'atur registrat s'ha reduït en 44.
000 dones en l'últim any, tenim 12.
700 afiliades autònomes més que fa set anys, un 10,6 % més, la taxa d'atur femenina s'ha reduït en huit anys del 24 % al 16 %, dades.

Este govern, el Botànic, treballa en polítiques d'economia inclusiva o no?
O vostés ho feien millor?
Eixa és la pregunta que vosté s'ha de fer?
I jo la tinc clara: este govern és un govern feminista que fa polítiques inclusives i que treballarà per l'economia feminista i inclusiva, des del primer moment.
I això vosté ha de tindre-ho clar.
I, a més a més, polítiques que estem desenvolupant, polítiques inclusives; mire, l'«Avalem dones», que amb una dotació inicial de 41,7 milions d'euros anem a portar ja amb accions de foment a l'ocupació, la formació i la inserció.

Mire, foment de l'ocupació, que ja està publicat, programes de dona, amb una dotació inicial de 14 milions d'euros per a la contractació de dones ocupades per a la realització d'obres i serveis d'interés general i social; 2 milions d'euros en ajudes per al sector privat, concretament per a la contractació de dones en aquells sectors en què es troben sota representades; importantíssima la formació, tenim una convocatòria amb una dotació de 19.
430.
000 euros d'ajudes destinades a la realització d'accions formatives en capacitats digitals demandades per l'àmbit productiu, dirigides a dones i residents en municipis despoblats i del medi rural, amb la finalitat de millorar la seua ocupabilitat futura i impulsar l'emprenedoria digital, i tot açò vosté ho hauria de saber, el que passa que, ací, única i exclusivament ix a dir que som hipòcrites i que fem, doncs, jo què sé, coses rares, no?
, des del seu punt de vista; 5 milions d'euros per a accions d'inversió en ocupació i suport de les dones en l'àmbit rural i urbà; 1,1 milions d'euros per a programes de formació i inserció per a les dones víctimes de violència de gènere, de tràfic i explotació sexual, amb compromís de contractació.

Torne a repetir, a banda de l'economia sostenible que estem desenvolupant, polítiques feministes inclusives, vullga vosté o no, diga que som hipòcrites o no, la hipocresia sabem sempre en quin costat està.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Continuem amb la pregunta 1.
378 que formula el diputat Felipe Carrasco, del Grup Parlamentari Popular, sobre la creació de l'agència valenciana de l'energia.
La resposta serà substanciada pel conseller d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball.

Un moment, senyoria, que li fique el micro.

Quan vullga.

El senyor Carrasco Torres:

Gracias, presidenta.

Señor conseller Climent, relacionado con el ámbito de la transición energética, la Generalitat tiene veinte altos cargos más su corte de asesores, tres consellerias implicadas, tiene también una Dirección General de Industria y Energía, tiene además la Dirección General de Ivace Energía.
El presidente Puig esta semana ha implicado también al instituto de la innovación, a la Agencia Valenciana de Innovación, y además viene un nuevo chiringuito de ustedes que es la agencia para el cambio climático.
Todo ello conlleva, aproximadamente, para todos los valencianos y valencianas un coste de tres millones de euros al año.
Ustedes incumplen los objetivos de la Agenda 2030 y los objetivos ODS, lo dice en su propia web.

Si en siete años ustedes han sido incapaces de instalar más de un 4 % de energía verde en la Comunidad Valenciana, ¿le quiere decir hoy aquí, a los valencianos y a las valencianas, cómo va a contribuir ese chiringuito a bajar el coste de la energía, que es el principal motivo de preocupación de los valencianos, creando un chiringuito para colocar amigos pero que lo paguen todos los valencianos y las valencianas?
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Té la paraula l'honorable conseller d'economia.

Quan vullga, senyoria.

El senyor conseller d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball:

Gràcies, presidenta.

Senyor Carrasco, ara, després, li parlaré jo dels seus xiringuitos, val?
Però objectiu de l'AVEN, que és del que vosté pregunta: aconseguir més coordinació, eficiència, agilitat en la gestió optimitzant els recursos existents i guanyar en qualitat.

I, ara, després, li contaré el que es gastaven vostés i els «amiguitos» que col·locaven vostés en xiringuitos que no servien per a res.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Té la paraula el senyor Carrasco per a continuar formulant la pregunta.
(Veus)

Senyories, calma.

Quan vullga, senyoria.

El senyor Carrasco Torres:

Gracias, presidenta.

Verá, señor Climent, por partes, poco tiempo para tanto incumplimiento por parte suya.

Bloque 1.
Lo que pasa en la calle versus la miopía del conseller de economía.
Dejemos algunas cosas claras: la energía eléctrica está subiendo hasta hoy un 900 %; el gas un 1.
600 %; la cerámica está preparando los ERE porque no tienen otra solución; la industria textil está parando sus máquinas; la industria del automóvil tiene el futuro en ciernes, los próximos días los transportistas están dejando los camiones en sus cocheras porque ha aumentado un 200 % el diésel.
Hoy era el momento más crítico de la historia del mercado eléctrico aquí, ¿cómo tiene usted los santos bemoles de venir aquí a defender un chiringuito y de no aportar ningún tipo de solución?
(Aplaudiments) Usted tiene mucho cuajo, conseller, usted tiene mucho cuajo.

Pero, vayamos al bloque 2, simplificación burocrática.
Algunos datos más.
Ustedes tienen el tapón más grande para la dinamización de la energía solar de todas las autonomías en España.
Somos la vergüenza y usted es el responsable.
La patronal, Avaesen, su presidente, le ha afeado su gestión en medios públicos.
Usted tiene el Ivace Energía como instrumento, usted tiene la Dirección General de Energía como instrumento, deroga ahora Ivace Energía solo para crear un nuevo chiringuito.
Deje usted de ser el conseller de la burocracia y pase, por lo visto, a ser el conseller de la «burocracia», que es a lo que usted últimamente se está dedicando.

Pero, el último bloque, su fracaso respecto a otras comunidades autónomas es evidente con un 4 % solo, como le he dicho anteriormente, en la instalación de energía verde en la Comunidad Valenciana, si lo comparamos por ejemplo con Aragón, los últimos siete años ha aumentado un 88 % su energía verde, o en Andalucía un 68 %, o en Murcia ha aumentado un 66 %, pero su única solución es derogar Ivace Energía para crear un nuevo ejemplo de ineficiencias.
Pero, hoy nos desayunamos con una chirigota que, si no estuviésemos ya en carnavales, el presidente Puig hubiera hecho valer; hoy, en la Conferencia de Presidentes, el presidente Puig va a anunciar un plan estratégico contra la crisis energética, y resulta curioso que hoy mismo usted venga a defender un chiringuito, un chiringuito que usted acaba de reconocer haciendo un símil con unos chiringuitos que no lo fueron pero que usted está dando por sí que el suyo sí que lo es.
Es muy curioso.
(Veus)

Pero, para terminar mi intervención hoy le pido todo el apoyo para la plantilla de Nordex Acciona, que aprovecho para saludar en la tribuna de invitados hoy.
Y aprovecho también para decirle que menos reuniones y más soluciones porque si usted no pone las soluciones, se las daré yo, y la primera solución que le voy a pedir es que todo el dinero público de todos los valencianos y de las valencianas, todo el dinero público que se va a gastar en algo que ya funciona mal pero ya tiene en marcha, que se lo gaste en la plantilla de Nordex Acciona para formarlos, para darles oportunidades, porque es una empresa de generación de fabricación de generadores de turbinas para la energía eólica, es la única que hay en la Comunidad Valenciana y no tiene ningún sentido que esa empresa se vaya; pero, lo que tampoco tiene ningún sentido es que usted invierta dinero público en sus chiringuitos y que, por ejemplo, no apoye a los trabajadores de una empresa que es su trabajo y que lo está dejando de hacer.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Té la paraula l'honorable conseller d'economia per a continuar donant resposta a la pregunta formulada.

El senyor conseller d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball:

Gràcies, presidenta.

Senyor Carrasco, sembla ser que vosté és l'adalil de xafar carrer, és el que més sap sempre perquè està en el carrer i resulta que la resta, doncs, estem en el despatx i no ens menegem.
Això sembla ser el que vosté ha dit.

I clar que sabem i coneixem la realitat!
I clar que estem al costat dels treballadors i treballadores!
En Nordex també estem treballant i, a més a més, amb propostes damunt de la taula, dintre de les possibilitats.

Vosté té claríssim que nosaltres no fem res.
No deia el mateix abans, mire, mire, vosté, ací diu: «Gran apuesta del gobierno valenciano por los clústeres y las pymes», vull dir, el senyor Carrasco, ahí, es veu que sembla ser que en moments determinats, i en funció on vosté està, doncs diu unes coses o, després, en diu unes altres.
Vull dir, vosté s'ho haurà de fer mirar.

I mire, respecte a l'agència, que és el que vosté pregunta.
Vostés la creen en el 2001 quan sí que no tenien cap política de transformació energètica en este país, cap!
, i la creen.
Sap per a què?
Li dic les inversions com estaven en aquell moment: ajudes de l'AVEN, 2,6 milions.
¿Sap vosté d'eixos 2,6 milions d'euros quan dedicaven als treballadors que tenien allí?
1,3 milions.
(Veus)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Senyories, silenci.

El senyor conseller d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball:

22 milions estem ara, ara utilitzant per al tema de l'energia, i única i exclusivament 1,1 per a treballadors i treballadores.

Eixa és la diferència de quan vostés parlen de xiringuito i nosaltres estem treballant realment amb molt més pressupost i amb moltíssima menys gent.
Vull dir, en estos moments, en l'àmbit energètic, a banda d'haver pujat un 250 % els incentius i les ajudes, estem gestionant 180 milions d'euros més que venen des de l'IDAE.

I és de veres el que vosté diu, però vaig a donar-li números respecte a tota eixa transformació o transició energètica o projectes fotovoltaics.
En aquestos moments, he de dir-li que 47.
632 quilovats estan ja en el carrer i instal·lacions fotovoltaiques de no autoconsum en marxa des del 2019; després, instal·lacions fotovoltaiques en tramitació en tenim 319, que van a suposar més de 5.
000 megawatts, i estem treballant perquè realment complint allò que ens marca bàsicament Europa, és a dir, projecte 2030 i descarbonització o neutralitat climàtica 2050.
I, a més a més, he de dir-li que en el tema de l'autoconsum, que vosté diu que no fem absolutament res, tenim un total de consumidors ja en l'autoconsum que supera els 13.
700 consumidors.

Vull dir, estem treballant per transformar el model energètic, i tinga vosté en compte que, a banda de transformar el model energètic, estarem al costat també de les empreses energètiques i dels treballadors i treballadores que estan en elles.
Tinga-ho totalment clar, este govern defensa la transformació energètica i defensa els seus treballadors i treballadores

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Continuem amb la pregunta 1.
322 que formula el diputat David García, del Grup Parlamentari Vox Comunidad Valenciana, al Consell sobre la influència de la inflació a l'ocupació.
Serà substanciada pel conseller d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball.
(El senyor García Gomis intervé sense micròfon)

Gràcies, senyoria.

Té la paraula l'honorable conseller.
Quan vullga, senyoria.

El senyor conseller d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball:

Sí.

Bé, vaig a dir jo quina és la pregunta, no?
Que és: «Ante los últimos datos del Eurostat en relación con la inflación, ¿cómo influirá en el empleo la subida de precios?
»

Anem a vore, jo li he de dir ací, senyor García, que el nostre sistema, el sistema en què s'emmarca i estructura, neoliberal, globalitzat, ens comporta que hi haja una crisi rere una altra crisi.
És a dir…, i ho pot comprovar vosté, que des del 2008 fins a l'actualitat vivim en una disrupció continuada, no?

I què és el que estem fent nosaltres?
Doncs posar tots els recursos que tenim al nostre abast per a generar estructura i implementar un model de desenvolupament que aposta, bàsicament, per la reindustrialització del nostre territori, per les energies renovables i per millorar les condicions de treball de totes les persones que hi vivim ací.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Per a continuar amb la formulació de la pregunta, té la paraula el senyor García.

Quan vullga, senyoria.

El senyor García Gomis:

Muchas gracias, señora presidenta.

Señor Climent, nosotros registramos esta pregunta el 2 de febrero porque, si nosotros hemos sido capaces de leer lo que estaba pasando, entendemos que el Consejo debería poderlo haber hecho.

Y es que no hace falta caer en la demagogia, como el señor Sánchez, hablando de que toda la culpa la tiene Putin.
(Mostra un retall de premsa) Porque si nos vamos al 23 de diciembre, 23 de diciembre, ya salían las primeras noticias de que las empresas, las industrias estaban parando las máquinas por el elevado coste.
 (Mostra una sèrie de gràfics)

Pero es que negar lo que estaba pasando, negar que la luz continuaba subiendo y subiendo, muy por encima de cuando sufrimos la Filomena, mucho más, cuando el 23 de diciembre alcanzábamos 386… Pero es que el problema que tenemos, señor Climent, es que negar la realidad de que el PIB de la Comunidad Valenciana y de España está aquí, cuando hemos estado mucho mejor años atrás… Pero es que el problema viene cuando se niega la inflación.
Y es que la inflación volvemos a encontrarnos que la injerencia de la guerra actualmente no se conoce.
Los datos adelantados del 7,4 % son varios días antes de que entrase.

Y nuestra pregunta, señor Climent, va en relación, porque si nosotros somos capaces de presentar esta pregunta el 2 de febrero y preguntar directamente cómo va a influenciar, es porque nosotros estamos haciendo los deberes, señor Climent.
Y es que parece que desde su consejería, por mucho que usted me quiera decir, no se está haciendo.

Mire, nos encontramos con unas situaciones muy complicadas ahora mismo, señor Climent, y usted lo sabe muy bien.
Hay diputados del Botánico que se aceleran y salen corriendo a sacar pecho con los datos del paro, pero es que no saben que el problema que tenemos es que hemos contraído y parado completamente la maquinaria, los motores productores de empleo.
¿Y qué ha pasado?
Pues que lo hemos descorchado, como si fuese una botella de champán, y eso ha hecho que la inflación se vaya para arriba.
Y el problema viene, señor Climent, en que desde este gobierno en ningún momento se ha dicho: ojo, que si la inflación sigue subiendo, hay que controlarla.
Y si la controlamos ahora, en el pico que está, nos podemos cargar todo el crecimiento económico.
Y si nos cargamos el crecimiento económico, señor Climent, sabe usted que nuestras empresas van detrás.
Por eso ahora mismo nos encontramos noticias como que el paro juvenil se cronifica en España, y tiene la mitad de trabajadores de treinta años que en 2007.

Señor Climent, las empresas de la Comunidad Valenciana se encuentran ahora mismo con que tienen que asumir unos costes energéticos que se están comiendo por todos lados la poca productividad que empezaban a tener.
Lo estamos viendo en Castellón con las cerámicas, lo estamos viendo en Alcoy con el textil; pero es que estamos viendo cómo no solamente afecta, digamos, a la gran industria, las pequeñas y medianas empresas, los camioneros, los pescadores, están viendo cómo cada vez les cuesta más y más llenar su depósito.

Yo no voy a caer en demagogias, yo no voy a caer en ese tipo de políticas que están haciendo ustedes.
Usted sabe, cuando yo hablo de empleo, cuando hablo de creación de empleo, cuando hablo de industria, soy una persona muy muy seria, y mi grupo se toma muy en serio esas políticas.
No puede ser que tengamos más parados de larga duración que más de 17 países de la Unión Europea.
No puede ser que tengamos ahora mismo en España 927.
500 compatriotas desempleados de larga duración, 300.
000 más que antes de la pandemia.

Y es que, por mucho que usted me diga que en la inflación es que influye la energía… bueno, es que ahora mismo estamos, si quitamos el dato armonizado, tenemos un 3 %, señor Climent.
La pregunta era clara y concisa y usted no la ha querido contestar, ha querido esquivarla en su primera contestación.
¿Cómo va a afectar la inflación al empleo?
¿Cómo van a tomar ustedes medidas?
Si tenemos a las familias españolas un 7,4 % más pobres, si no para de subir la cesta de la compra, el combustible para repostar los vehículos, que no es para irse al campo, señor Climent, que muchas familias necesitan ese vehículo para ir a trabajar o llevar a sus hijos al colegio, porque no hay infraestructuras.

Entonces, señor Climent, yo le pregunto directamente.
¿Me va a contestar o va a ser usted como el señor Borrell, que cobrando 315.
000 euros nos va a decir a los españoles que lo que tenemos que hacer es bajar la calefacción?

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

(Ocupa la presidència el president de les Corts Valencianes, senyor Enric Morera i Català)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Contestarà l'honorable conseller d'economia productiva.

El senyor conseller d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball:

President.

Senyor García.
Anem a vore, a mi m'agradaria que vosté diguera quina era la realitat i la situació actual, perquè jo crec que tots som conscients de quina és la realitat que estem vivint, no?

Després, fa un plantejament com si el govern de la Generalitat tinguera la culpa de la regulació de la llum.
Fa eixe plantejament.
Vull dir, i vosté hauria de saber qui regula la llum i com es regula la llum i la factura de la llum.

Després, en tota la seua intervenció, l'únic que ha fet és relatar el que passa i que relativament és fàcil, però no ha avançat cap solució.
No ha avançat cap solució.
Si vostés volen ser útils a la societat valenciana, haurien de tindre solucions també per a estos problemes.
(Veus) No, és que ara jo els diré, ara els diré el que estem fent…

El senyor president de les Corts Valencianes:

Senyories, per favor.

El senyor conseller d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball:

I no sols no aporten solucions, sinó que quan els governs diferents aporten solucions, vostés les voten contra.
Com, per exemple, la reforma laboral, (veus) nosaltres en contra.
Els ERTO, nosaltres en contra.
Ajudes per a autònoms, nosaltres contra les ajudes per a autònoms.
Sí que estan ajudant vostés que l'economia se sostinga, i sobretot la de la classe treballadora, la qual vostés normalment sempre tenen en la seua boca, i resulta que després, quan tenen l'oportunitat de poder ajudar-la, quan hi ha propostes i hi ha propostes clares per part d'aquesta bancada o des del govern central, doncs voten en contra.

Mire, jo vaig a dir-li que nosaltres, la conselleria d'economia sostenible, ja ha convocat ajudes per import de 329,6 milions d'euros.
Estem ajudant.
En indústria ja hem convocat ajudes en un total de 112 milions d'euros destinats a millorar l'eficiència energètica de les empreses, a incrementar la digitalització, innovació i intensitat tecnològica, així com millorar també les àrees empresarials, els polígons.
En matèria laboral, hem convocat ajudes per un total ja de 202,3 milions d'euros en l'àmbit del foment a l'ocupació i de la formació laboral, especialment ajudes destinades a dones i joves.
Com veu, senyoria, este Consell sí que aposta per incentius i per ajudar tota la ciutadania.
Això és l'important, no?

I després vaig a donar-li també dades, perquè sembla ser que sempre és l'alarma en una crisi, en una crisi com la que estem patint i que s'agreujarà.
I no m'agradaria, eh?
No m'agradaria estar on estem.
Però, mire, vaig a donar-li dades de la creació d'empreses i la creació d'ocupació al nostre territori, que en definitiva, amb inflació del 7,4 %, com vosté també ha nomenat ací, 5.
500 empreses més inscrites a la seguretat social, un 4 % més.
108.
806 persones afiliades més a la seguretat social, un 5,7 % més, en el conjunt d'Espanya un 4,4 %.

En definitiva, senyor García, i encara que no li agrada escoltar-ho, vostés no estan fent propostes i no estan apostant per ajudar la gent vulnerable.
Vostés són un partit que defenen els privilegiats, i aixina estan fent-ho notar dia a dia.
D'una vegada per totes, si volen defensar la gent vulnerable, els treballadors i treballadores, facen propostes o aproven les propostes que nosaltres estem fent per a millorar la vida de la gent.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, conseller.

Senyories, continuarem amb la penúltima pregunta, que formula l'il·lustre diputat José Luis Aguirre a l'honorable consellera d'agricultura.
Quan vosté vullga, senyoria.

El senyor Aguirre Larrauri:

Gracias, presidente.

Señora consellera, buenas tardes.

Los ataques a explotaciones ganaderas por parte de activistas «ecoloterroristas» animalistas comienzan a darse en nuestra región, copiando el fenómeno que se viene dando ya hace tiempo en otras zonas como Cataluña.
Y la administración regional debe adoptar medidas urgentes que garanticen la seguridad de los ganaderos y la de sus animales.

¿Qué acciones tiene previsto realizar la conselleria para proteger a los ganaderos de la Comunidad Valenciana frente a estos colectivos animalistas que pretenden acabar con la producción animal?

Gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies.

Contestarà l'honorable consellera.

La senyora consellera d'Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica:

Gràcies, senyor president.

Senyor Aguirre, és que vosté…, la pregunta que em fa no respon a la realitat.
Perquè vosté diu que «qué hacemos para proteger a la ganadería frente a colectivos mal denominados animalistas que pretenden acabar con la producción animal», i jo no sé quins són eixos col·lectius que «pretenden acabar con la producción animal».
Jo sé de molts col·lectius, organitzacions agràries, universitats, institucions públiques, que volen que la producció animal, precisament, siga una producció de qualitat, que tinga el menor impacte ambiental, que sobretot tinga també les garanties de benestar animal, etcètera, etcètera.
I són les úniques entitats, institucions i agrupacions amb què esta conselleria i este govern es reunix, precisament tots units perquè la producció animal en el territori valencià complisca religiosament amb el sector primari, però a la vegada tinga cada vegada menys impactes ambientals, tinga benestar animal, tinga adaptació i modernització, tinga costos de producció per a poder continuar amb l'activitat ramadera.

I, per tant, no puc contestar a una pregunta en què vosté no m'identifica quiénes son esos ««ecoterroristas« mal denominados animalistas que pretenden acabar con la producción animal», perquè jo no conec absolutament a ningú.

Gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, consellera.

Acabarà de formular la pregunta el senyor Aguirre.
És la penúltima pregunta d'este punt, d'esta sessió.

Quan vosté vullga, senyoria.

El senyor Aguirre Larrauri:

Gracias, presidente.

Señora Mollà, los animalistas radicales han empezado amedrentando a nuestros ganaderos por una cuestión ideológica.
Primero fue el ataque a la ganadería, ahora estamos en etapas de ataques a la agricultura intensiva y próximamente será la agricultura convencional.
Este radicalismo, que precisamente viene alentado por las declaraciones desafortunadas y malintencionadas de algún ministro del Gobierno de España, con un gran desconocimiento de la realidad.

Y pensamos que es nuestra obligación, de todos los que estamos aquí, frenar esa estigmatización de alimentos, que únicamente responde a motivos ideológicos.
Debemos defender a nuestros productores, que al fin y al cabo son el motor económico de municipios y provincias, frente a las agendas globalistas, a estos «ecoloterroristas» y a la competencia desleal.

Señora Mollà, las granjas actuales no son como las de hace treinta años, y usted lo sabe.
Una explotación ganadera ahora es toda una empresa, pero con muchos más requisitos sanitarios y medioambientales que la mayoría de las actividades.

Las obligaciones y exigencias de estas explotaciones son cada vez mayores, y es responsabilidad suya, de su conselleria, darlo a conocer; eh…, darlo a conocer…, los propios técnicos y personal de la administración, que son los que controlan y conocen estas exigencias y deben ser los que se lo muestren a la sociedad.

Señora Mollà, no hay hasta ahora legislación de apoyo a la ganadería, salvo algún anuncio aislado.
Las principales líneas de ayuda apenas llegan al ganadero.
La ganadería, por ejemplo, los rumiantes, son el mayor ejemplo de economía circular.
Todo residuo orgánico se convierte en subproducto y se aprovecha.
Son magníficas máquinas de gestión de residuos alimentarios.
Los ganaderos son verdaderos gestores del medio ambiente.

Otras regiones y otros países se han enfrentado a situaciones similares a estas que yo describía de ataques animalistas y han respondido con cambios en la ley.
En Cataluña, pionera en los ataques de los animalistas, se modificó en octubre del 2019 la Ley 18/2001, de orientación agraria, con el fin de abordar las infracciones relacionadas con la intromisión en la explotación de personas ajenas.
Y fuera de nuestras fronteras, por ejemplo, en Francia, se adoptaron dos decisiones relevantes para atajar esta violencia gratuita y criminalización de la ganadería.

En 2019 se puso en marcha la célula Déméter, dependiente de la gendarmería, para impedir las intromisiones de naturaleza ideológica.
Recientemente, el 16 de marzo de 2021, se modificó su ley de seguridad global para introducir un agravante por intromisión en explotaciones agrarias, y se prevén tres años de prisión y 45.
000 euros de multa.

La seguridad de nuestras explotaciones requiere medidas para luchar contra las performances ecologistas, pero también para evitar los robos.
La Comunidad Valenciana es la segunda región de España con más robos en explotaciones.
El ligero aumento de los efectivos de la patrulla Roca de la Guardia Civil en la Comunidad Valenciana está muy bien, pero no es suficiente.
Es necesario proteger a los españoles que viven en el campo, en el mundo rural, frente a las imposiciones de la nueva religión climática y animalista, que atacan su modelo productivo y su forma de vida.

Ya sé que usted considera que los animalistas no son una amenaza, pero para la gente del sector la realidad es justo la contraria.
Y me gustaría saber qué medidas concretas va a poner en marcha la consejería a corto plazo para proteger este sector de los «ecoloterroristas» animalistas.

Gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Contestarà l'honorable consellera d'agricultura i medi ambient.

La senyora consellera d'Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica:

Gràcies, senyor president.

Señor Aguirre, si es que, además…, cuando usted dice que hay una amenaza, pero es incapaz de poner un solo ejemplo en la Comunidad Valenciana, donde haya habido una intromisión y que no se haya actuado, cosa que es que ni la ha habido, que también me preocupa que si hubiera habido una intromisión de las que usted habla y, efectivamente, hubiera una carga de la prueba…, de la intromisión ya se ocuparán, efectivamente, las fuerzas y cuerpos de seguridad del estado, pero de las conclusiones de esa intromisión, por ejemplo, que pudiera existir maltrato animal, vejación a los animales, etcétera, etcétera, insalubridad y que no se actuara…

Yo creo que usted debe saber que, si existen este tipo de casos, pues no solamente el hecho de la prueba debe ser investigado, sino que la misma prueba también.
Y eso es una cuestión lógica.
Porque, de hecho, una de las cosas que persiguen hasta los propios ganaderos es cumplir religiosamente la normativa de bienestar animal.
Y la administración tiene que velar también para que se cumpla y que en caso de que se incumpla, efectivamente, activar toda la norma que recaiga sobre el incumplidor.
Y aquí, sin miedo.

La cabaña ganadera, las explotaciones ganaderas de la Comunidad Valenciana cumplen la normativa, y en el caso que se demostrara que alguna de ellas la incumple, caería toda la normativa sobre las mismas, como cualquier sector.

En el caso de la ganadería, y usted mismo lo ha admitido, es verdad que van surgiendo normativas europeas, reales decretos, etcétera, que tienen que aplicar, y tienen que aplicar no porque sí, sino porque tienen que minimizar los impactos ambientales que generan, y eso es una obviedad; tienen también que aplicar las mejoras en bienestar animal, y eso es una obviedad; tienen que modernizar sus infraestructuras, y yo creo que eso que el sector ganadero está trabajando con total normalidad y con la ayuda de la administración valenciana, pues, no tiene nadie que sentir ninguna amenaza.

La amenaza sería si tuviéramos un grupo político que, por cuestiones de negacionismo, intentara impedir los avances de la ganadería valenciana, del conjunto del estado y Europa.
(Aplaudiments) Eso sería el problema, eso sería un problema.
Y, por tanto, no se preocupe.

Aquí en la Comunidad Valenciana tenemos más de 2,8 millones de euros para las explotaciones ganaderas para la adaptación de los dos reales decretos que afectan al sector porcino y también al avícola.
Hemos activado más de 4,5 millones de euros extraordinarios para que superaran la crisis de la covid.
Hay más de seis millones de euros también para la adaptación de las granjas.
Creo que vamos invirtiendo cada vez más y el sector lo agradece.
Y sabe que estamos acompañándole.
Y no solamente con el sector, sino con las entidades, con los ambientalistas, con la ciencia, con las universidades, y espero que con la política sensata.

Gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Senyories, i amb la pregunta última que formula la il·lustre diputada Estefania Blanes, en nom del Grup Parlamentari Unides Podem, a l'honorable consellera de Participació, Transparència, Cooperació i Qualitat Democràtica, finalitzarem este punt i l'ordre del dia.

Té la paraula la il·lustre diputada Estefania Blanes.

La senyora Blanes León:

Gràcies, president.

Bona vesprada a totes i a tots.

Bona vesprada, consellera.

Els grups de pressió i d'interés existeixen i actuen diàriament.
Això és un fet.
Però la falta de regulació estatal que garantisca informació veraç sobre aquesta activitat, provoca un important problema de percepció de corrupció i, a conseqüència d'això, una forta desafecció social.

La societat percep, moltes vegades amb raó, que aquesta activitat és opaca o relacionada amb pràctiques il·legítimes i corruptes.
Una situació que organitzacions com Transparència Internacional ha posat de relleu en diverses ocasions.

En aquest sentit, regular l'activitat dels grups d'interés és una exigència perquè la transparència, la informació pública i la rendició de comptes siguen principis rectors del sistema democràtic.
Però una regulació de la seua activitat també pot potenciar l'aspecte positiu dels grups d'interés, perquè existeixen persones i organitzacions que de manera totalment lícita, utilitzen, realitzen activitats que ajuden a millorar l'elaboració i l'aplicació de les polítiques públiques, perquè aporten informació útil i molt rellevant.

D'aquesta manera, aquesta activitat pot millorar les polítiques públiques impulsant la qualitat democràtica de les normes a partir de la participació activa, transparent i igualitària de tots els grups d'interés en processos de decisió.
Però com totes sabem, l'única manera de minimitzar els aspectes negatius i, precisament, de potenciar els aspectes positius dels grups d'interés, és posar en marxa una regulació efectiva de l'activitat que realitzen.

Davant de la falta de normativa estatal, algunes comunitats autònomes han desenvolupat les seues pròpies regulacions.
En el cas d'ací, del País Valencià, a través de la Llei reguladora de les activitats dels grups d'interés, ha establit el que serà segurament el marc normatiu més complet de tot l'estat espanyol.

Aquesta llei estableix una sèrie d'eines com la petjada legislativa, els drets i obligacions exigibles als grups d'interés per a dotar de transparència l'activitat que realitzen, mesures que segur, ara, en la seua intervenció potser ens puga detallar.

No obstant això, perquè aquestes mesures siguen efectives, la llei requeria un desenvolupament reglamentari i la posada en marxa del registre de grups d'interés.
Per això creiem que és tan important el treball que ha dut a terme des de la seua conselleria, tant en el desenvolupament del reglamentari com també en la posada en marxa del registre.
En poc més de dos setmanes ja s'han inscrit desenes de grups d'interés entre promotors, centres comercials, residències privades, etcètera.

Finalment, com sabrà, Unides Podem Esquerra Unida volem recordar que aquesta cambra també té una tasca pendent per a regular els grups d'interés, perquè és necessari que aprovem una modificació en el reglament de les Corts perquè la llei aquesta i el registre siguen també aplicables a l'activitat d'influència que es realitzen a aquestes Corts.

Com saben, nosaltres hem presentat una proposta concreta, que esperem que prompte puga ser una realitat.

El que ja és una realitat, gràcies a l'activitat d'aquest registre per part de la Conselleria de Participació, Transparència, Cooperació i Qualitat Democràtica, és que qualsevol grup d'interés que vullga dur a terme la seua activitat amb els membres del Consell, els seus alts càrrecs o el seu personal, està obligat a registrar-se i a complir amb el codi ètic i amb totes les obligacions que imposa la llei.
Sens dubte, un avanç clau per a garantir la transparència i la rendició de comptes i la informació pública de l'activitat d'influència que duen a terme aquests grups.

Per tot això, li preguntàvem, consellera, què suposarà per a la ciutadania en matèria de transparència i bon govern comptar amb aquesta eina.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

La pregunta serà contestada per l'honorable consellera de participació, transparència…

Quan vosté vullga.

La senyora consellera de Participació, Transparència, Cooperació i Qualitat Democràtica:

Gràcies, president.

Gràcies, diputada, per la pregunta.

Efectivament, el registre de grups d'interés de la Generalitat Valenciana, ja és una realitat.
Després de l'aprovació, el passat 15 d'octubre del Decret 172, de 2021, del Consell, que regula l'activitat de grups d'interés de la Comunitat Valenciana, hem pogut posar-lo en marxa.

Jo recorde una pregunta ací, de la senyora Peris, de Ciudadanos, que dubtava.
Me va fer una pregunta perquè dubtava que se ficara en marxa.
Jo li vaig dir, sense cap dubte, que seria una realitat, que estàvem millorant, que anàvem a tardar un poquet més, però per a millorar eixe registre.
I, efectivament, hui és una realitat.

Es tracta d'una eina més d'un marc d'integritat institucional que estem consolidant per fer més difícil que en el futur puguen reproduir-se casos de corrupció com els que ha patit el nostre territori.

Com he dit moltes vegades, la transparència és un dels millors antídots per a la corrupció.
Tenim el Codi de bon govern de la Generalitat.
Tenim una oficina de control de conflictes d'interessos.
Som pioners com a comunitat autònoma també en ficar en marxa els pressupostos participatius.
No n'hi ha cap projecte com el que hem ficat en marxa en cap comunitat autònoma de l'estat espanyol.

Fa poc presentàrem la plataforma TEP, de foment de la transparència també per a entitats privades.
I també comptem amb una llei reguladora de l'activitat de grups d'interés.
Per cert, el nostre territori és l'únic, en tot l'estat, que compta amb una llei específica en esta matèria.
I ara, com a conseqüència, un registre de grups d'interés que es podrà consultar per qualsevol persona a través del portal GVA Oberta.

Cal recordar també que la inscripció en el registre obliga prèviament a l'acceptació d'un codi de conducta, al qual quedaran sotmesos totes les organitzacions i empreses que vullguen registrar-se.
Este registre és una ferramenta que permetrà que la ciutadania puga conéixer amb transparència la relació entre l'administració i els grups d'interés.

La capacitat d'influència en les polítiques públiques sempre ha existit, però no amb les fórmules de transparència i d'ètica desitjables.
La informació continguda en el registre ve a cobrir este buit.

Des d'esta conselleria hem posat en marxa tots els mecanismes necessaris per a afavorir el bon govern i evitar la cultura de l'amiguisme.
Això ens ha permés passar d'un model anterior en què hi havia una administració opaca, a un altre que permeta fer visible esta activitat que considerem legítima.

Per tant, el registre és una eina positiva per a la transparència, però també per al foment de la participació i, per descomptat, de la qualitat democràtica.
És una forma de participació en els afers públics, que permet un diàleg profitós per a la societat en el seu conjunt entre els representants de determinats interessos i els càrrecs públics.

Jo crec que això és important deixar-ho clar.
És important la participació dels grups d'interés i malament un govern que no se deixe influir.
Per exemple, jo, com a consellera de participació i de cooperació, doncs, tinc una relació continuada amb les ONGD del nostre territori.
I és normal que m'influïsca, i és normal que a l'hora de fer un pla director o qualsevol política que tinga a vore amb cooperació estiga influenciada pel que diguen, perquè mal va un govern que no escolta la societat civil.
Hi havia un temps on no es feia cas a la societat civil, i quan es feia cas no era precisament per l'interés general.

En este sentit, cal dir que una vegada més som capdavanters en esta qüestió.
De fet, a l'estat existix un avantprojecte, però encara està finalitzant la consulta prèvia.
També fa temps que en les Corts Generals s'ha previst modificar, però tampoc ho està; també s'ha de ficar en marxa en estes Corts Valencianes.
I pel que fa a la resta de comunitats autònomes, sí que n'hi han dos, com Catalunya i Castella i Lleó, que ho tenen en marxa, però no funciona el registre com ací, ni tan transparent ni donarà tota la informació que nosaltres anem a donar.

El registre de grups d'interés de la Generalitat s'ha dotat de mecanismes de control que garantiran la seua unitat i eficiència, i a això haurem de sumar la inclusió del concepte de petjada normativa, recollit en la regulació, un instrument que permetrà seguir la traçabilitat de l'activitat d'influència i del seu impacte en les polítiques públiques.
Per tant, complix tres principis bàsics: la regulació de l'activitat d'influència, que servirà per a enfortir la participació; el registre de tota activitat d'influència en els processos d'elaboració normativa, i també l'objectiu de la rendició de comptes.

Insistisc, apostar per la cogovernança implica fer una escolta activa d'aquelles organitzacions i entitats que puguen aportar les seues preocupacions i els seus coneiximents, però cal compartir-ho amb la resta de manera transparent.
Cal mantindre un diàleg permanent amb la societat civil i fomentar la participació en la presa de decisions.
Volem que els grups d'interés treballen en el marc de la col·laboració i buscar un equilibri entre les necessitats i les expectatives dels diferents grups.

En definitiva, el registre de grups d'interés és una realitat, però sobretot és una eina més al servei de la ciutadania.
Com ja sabeu, tota la informació mitjançant GVA Oberta.

Gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, consellera.

Senyories, i amb estes paraules finalitzem el punt, amb esta resposta, i el ple de hui.

Han fet vostés un bon treball.

És closa la sessió.
(El president colpeja amb la maceta.
Veus)

Els recorde als síndics i síndics adjunts que tenim ara una Junta de Síndics en la sala Vinatea.
Abans de la mascletà, sí, senyories.

(S'alça la sessió a les 13 hores i 51 minuts)