Untitled Document

<!--
body {
background-color:white;
color:black;
}
.text10 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:10px;
font-weight:bold;
text-decoration:none;
color:black;
}
.text11 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:10px;
text-decoration:none;
color:black;
}
.text9 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:10px;
font-weight:bold;
font-style:italic;
text-decoration:underline;
color:black;
}
.text12 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:10px;
font-style:italic;
text-decoration:none;
color:black;
}
.para15 {
line-height:10,9px;
text-align:justify;
}
.para13 {
text-indent:35,4px;
line-height:10,9px;
text-align:justify;
}
-->



Comissió de Política Social i
Ocupació realitzada el dia 25 d'octubre de 2007.
Comença la reunió a les 11 hores i  58 minuts.
Presideix
el diputat senyor Diego Macià Antón.
Reunió
número 2.

Pronunciament de la comissió sobre la
compareixença del gerent de Fundar per a informar sobre les
línies generals de la política que durà a terme la
fundació així com els desagradables esdeveniments que
l'han posada en els mitjans de comunicació en els darrers
dies, sol·licitada pel Grup Parlamentari Socialista (RE
número 2.
810)

El senyor president:

(Inoïble) .
.
.
i Ocupació, convocada per al dia de hui.

En primer lloc, senyor secretari, ¿pot llegir,
per vore si hi ha quòrum?

(El senyor secretari passa llista per tal de comprovar
l'existència de quòrum)

Moltes gràcies.

Anem a passar al punt primer: lectura i
aprovació, si escau, de l'acta de la reunió anterior.
¿Alguna observació a l'acta?
Era encara la
reunió de presa de possessió, ¿no?
, de
constitució de la comissió.
¿Alguna observació?
¿S'aprova?
 Queda aprovada per unanimitat.

El senyor president:

El punt 3: pronunciament de la comissió sobre
la compareixença del gerent de Fundar, per a informar sobre les
línies generals de la política que durà a terme la
fundació, així com els desagradables esdeveniments que
l'han posat en els mitjans de comunicació en els darrers dies,
sol·licitada pel Grup Parlamentari Socialista.

Té la paraula la senyora diputada Nuria
Espí.

La senyora Espí de Navas:

Muchas gracias, señor presidente.

Por nuestra parte, como bien dice la propia
formulación, es solicitar el pronunciamiento favorable de la
comparecencia de la gerente de la fundación, de Fundar, para
informar sobre los retos a corto plazo de la misma, sobre la
situación en la que se encuentra la fundación en este momento
en cuanto a sus normas de funcionamiento y relación con Bancaja o la
Fundación Bancaja, sabiendo que es un poco la joya de la corona en
cuestión de trabajo conjunto entre las instituciones financieras y
la cooperación, y nos parece preocupante que por temas vinculados
con contrataciones irregulares, con utilizar la fundación como
plataforma para tener a personas trabajando en otras instancias de la
administración, si bien ya preguntamos reiteradamente en anteriores
ocasiones con respecto a la Conselleria de Bienestar Social, pues, nos
parece doblemente grave que nada más elegir al nuevo conseller se vuelva a
producir la misma situación.

Y nos parece también, además,
especialmente grave que, de forma curiosa y según dicen los medios
de comunicación y con un proceso judicial abierto, parece ser que se
ha abierto la veda a la caza de los representantes sindicales de los
trabajadores.

Por tanto, pensamos que sería conveniente para
el buen nombre de esta fundación que, efectivamente, podría
ser, con una buena gestión, referente en cuanto a la forma de
abordar el voluntariado.
Nos gustaría que compareciera la
señora gerente y que se pudiera salvar, de verdad, el crédito
que, de alguna forma está perdiendo por su forma de actuar en los
últimos tiempos.

El senyor president:

Moltes gràcies.
(Pausa)

Té la paraula la portaveu, Gloria Marcos.

La senyora Marcos Martí:

Doncs, bé, per a fer palés el nostre
suport a aquesta proposta, nosaltres ja vàrem fer fa crec que una
setmana una pregunta de control al govern valencià pel que fea a la
situació que estava patint aquesta fundació, fundació
que es va crear en el 2001 i que en estos moments, pel que es veu,
està alçant fins i tot un aldarull social important pel que
fa, no només al no-compliment dels objectius previstos, sinó
també a una política de personal que implica clarament, com
ací s'ha denunciat, primer, persecució sindical, i,
segon, una sèrie d'acomiadaments improcedents, el que posa en
perill tota la sèrie d'objectius, plantejaments, que es tenien
en el desenvolupament dels programes.

L'altre dia el senyor Blasco mos va dir que
compareixia quasi per cortesia, perquè estàvem parlant
d'una institució de dret privat.
Per tant, què menys,
¿no?
, que si el senyor Blasco diu que compareix per cortesia, que en
estos moments vinga ací a comparéixer aquella persona que
és la que gestiona directament aquesta fundació.

També ens va dir el senyor Blasco que
aproximadament al mes de novembre hi hauria una reunió del patronat
de la fundació, i a nosaltres ens agradaria, precisament per
això, que abans, o en este període, puga comparéixer
també la gerent, per a explicar-mos el que en estos moments
està al si de determinats àmbits de la societat valenciana, i
és, fins i tot, la incomoditat d'alguns patrons, no sols les
organitzacions socials que tenen presència en el patronat,
sinó també la mateixa Bancaixa.

Creguem que és el lloc, les Corts valencianes,
i concretament aquesta comissió, perquè es puga
comparéixer i donar explicacions dels projectes que s'han
realitzat, si s'han realitzat, dels que estan per vindre i, sobretot,
de la situació que en estos moments està generant-se al si de
Fundar i que pot posar en qüestió la credibilitat d'una
fundació que té a vore amb el voluntariat, amb el
codesenvolupament, amb el desenvolupament, que són valors de la
màxima entitat per a la política valenciana.

El senyor president:

Moltes gràcies.

Té la paraula la portaveu del Grup Popular.

La senyora García Herrero:

Sí, gracias, señor presidente, y muy
brevemente, para agradecerle tanto a la señora Espí como a
doña Gloria Marcos que, aunque haya sido de pasada, bueno, pues, la
verdad que han hecho referencia al punto que nos ocupa, que es la
comparecencia o no de la gerente de Fundar, para informar sobre las
líneas generales de la política que debe de llevar a cabo
esta fundación, y también hacía referencia a la
propuesta o los desagradables acontecimientos que nos han entrado en este
momento y que, vamos, yo agradezco, por tanto en cuanto este punto es,
simplemente, el pronunciamiento sobre la comparecencia o no de la gerente.

Yo sí que entiendo que se utiliza siempre este
turno para criticar la gestión del gobierno, se hace una
crítica al gobierno de La Generalitat y siempre sin ningún
miembro presente de este gobierno y tampoco de la persona de la que se pide
la comparecencia, para que se pueda rebatir.

Nosotros, como ya saben sus señorías,
no vamos a entrar en el fondo y solamente le quería hacer esa
aclaración, que sí que ha hecho la señora Marcos, y
que ya hizo el conseller Blasco el otro día en su comparecencia en esta
cámara.
Fundar es una fundación privada, la gerente es una
persona contratada, y el conseller Blasco, además, ya ha dado cumplidas explicaciones en
esta cámara.

Como decía, le repito, no voy a entrar en el
fondo de este asunto, simplemente repetirle lo que ustedes ya saben, que es
lo que ha sido el posicionamiento del Grupo Parlamentario Popular tanto en
la legislatura pasada como en la anterior, que era no votar a favor de las
solicitudes de las comparecencias de personas que no sean miembros del
gobierno.

Yo les sigo diciendo también lo mismo que
veníamos diciendo siempre, ¿por qué no solicitar la
comparecencia de un miembro de este gobierno, si tan desagradables y
alarmantes pueden ser los hechos?
Quizás, señoría,
como también les decía, le repito, yo creo que usted es
consciente, primero, de que Fundar no es una fundación
pública y no tiene por qué venir su gerente a comparecer para
nada, lo mismo que cualquier otra empresa; y, segundo, el conseller Blasco ya
intervino y respondió en esta cámara, en la que habló
de Fundar y de la actuación de Fundar.
Pero, aun así, su
señoría lo desea, debe ser un miembro de este gobierno el que
comparezca y, además, señoría, porque así lo
recoge el reglamento de esta cámara.

Nada más y muchas gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies.

Té la.
.
.
¿Demana la paraula?
Té
la paraula la il·lustre diputada senyora Nuria Espí.

La senyora Espí de Navas:

Yo no afirmo nada más que lo que en estos
días hemos venido viendo a través de los medios de
comunicación y son temas que, de forma directa, afectan,
lógicamente, a una entidad privada, pero que está gerenciada
por una persona puesta por el gobierno, que, en cualquier caso, es una
entidad de colaboración y que sabe usted perfectamente que
podría comparecer.
No estamos hablando de una director general de
una conselleria,
que eso ya sabemos que aunque lo pidamos no lo vamos a tener, porque la
opción siempre es el conseller o la consellera.

En cualquier caso, a mí lo que sí que
me preocupa es que nosotros no podemos dar de nuevo por válido el
argumento de que es una entidad privada y, por tanto, no tiene por
qué comparecer aquí, cuando de esa entidad privada hay
personas trabajando tanto en la Conselleria de Inmigración como en
la de Bienestar Social, y eso está demostrado.
Ahora les
están haciendo contratos especiales en las propias consellerias, están
financiando a personal que está trabajando en las consellerias.
 Una empresa que es una
empresa privada, o una entidad privada, no entendemos cómo
suministra a las consellerias que tienen falta de personal con personal que financia la
propia fundación.

Esto, que está demostrado, que no es una
hipótesis, contradice el argumento que, de alguna forma, ustedes me
están dando en este momento.
Nosotros pensamos que sería
bueno que la gerencia acudiera.
.
.
Pensamos que sería bueno que se
cerrara el conflicto de verdad y no que tenga que ser en los tribunales el
que determine que ha habido persecución sindical, porque eso lo
determinarán en su día los tribunales, porque eso no favorece
en nada a las políticas del voluntariado, que está lanzando
mensajes a nuestros jóvenes y a las personas que quieren colaborar
de forma altruista en esta comunidad, les está lanzando un mensaje
verdaderamente preocupante.
No es nada alarmante, desde luego, solo una mangarrufa más.

En ese sentido, a mí, lo que me
gustaría, yo sé que no lo voy a conseguir, pero me
gustaría que reflexionaran, me parecería bien que, como en
otras ocasiones antes de que ustedes tomaran la determinación de que
no comparecieran los directores generales, aquí ha comparecido el
Instituto de la Mujer, aquí han comparecido las direcciones
generales de lo que es ahora la de la Mujer, y aquí siempre ha
habido espacio hasta la legislatura anterior.
Yo creo que esto, como, por
ejemplo, cuando empecemos a querer hablar de Avapsa, no será el
resumen que pueda hacer un conseller, sino lo que tengan que ir haciendo aquellas personas
que son responsables de entidades de carácter público,
aunque, desde luego, tengan la consideración jurídica de
empresa privada.

Y nos parece, de verdad, que sería un gesto
por parte de este gobierno, de verdad, de querer solucionar los problemas
que están ocurriendo en Fundar y que me preocupa por la alarma que
pueden crear.
O sea, un gobierno no puede estar diciendo que pone los
mecanismos para trabajar voluntariamente, es decir, trabajo con las ganas
que tengo de aportar de forma altruista, cuando, luego, hay una
única sombra de duda de que se hace una mala utilización de
los recursos públicos y, además, a nivel de refuerzo
puramente partidista.

Nos preocupa y, por tanto, nos gustaría que
cualquier sombra que pueda haber pueda ser disipada, y nada mejor que los
responsables, que en este caso son los afectados.
El señor Blasco,
como quien dice, acaba de llegar.
Usted sabe que, competencialmente, la
presidencia de ese consejo afecta al señor Cotino.
O pedimos las
comparecencias de los dos consellers o la del señor Blasco, o viene la persona que
gerencia algo tan importante como la Fundación Valenciana del
Voluntariado.

El senyor president:

Té la paraula la portaveu del Partit Popular.

La senyora García Herrero:

Sí, señor presidente, muchas gracias.

Vamos a ver, señora Espí, usted empieza
diciendo, «yo vengo aquí a afirmar lo que viene en los medios
de comunicación».
.
.
(Algú
diu: «¡No!
») Sí,
sí, es lo que.
.
.
, lo he recogido (veus) tal cual, yo lo he recogido tal cual lo que su
señoría ha dicho y usted viene aquí a afirmar lo que
ha leído en los medios de comunicación.
Pero yo le insisto,
yo no voy a entrar en el fondo del asunto en este momento.
Quizá en
otro momento, que su señoría, ya le digo, pudiera solicitar,
como muy bien dice usted ahora, las comparecencias del vicepresidente
Cotino o del conseller Blasco, nos parecerá estupendo y podríamos
entrar en el fondo de este asunto.

Yo me limito a repetirle: es una fundación
privada, la gerente es una persona que está contratada por esta
fundación privada y no entendemos que deba de ser esta persona la
que venga a comparecer para hablarnos de Fundar.

También es un contrasentido lo que su
señoría manifiesta.
Por un lado habla de que hay personal de
Fundar trabajando en las consellerias, pero sí quiere que venga la gerente de Fundar.
Pida
usted la comparecencia de los conselleres, la ampara el reglamento y este grupo parlamentario no
tendrá ningún inconveniente en entrar en el fondo de este
asunto con los conselleres.

Nada más y muchas gracias.
(Veus)

El senyor president:

Moltes gràcies.

Anem a passar a votar.
Vots a favor?
7.
Vots en
contra?
(Pausa)

(Inoïble) .
.
.
queda por tanto.
.
.
Queda rechazada, por tanto,
la solicitud del Grupo Parlamentario Socialista.

Proposició no de llei sobre la
realització d'un estudi al voltant dels factors que generen
l'increment de la pobresa a la Comunitat Valenciana, presentada pel
Grup Parlamentari Esquerra Unida-Bloc-Verds-IR: Compromís (RE
número 1.
676, BOC número 11)

El senyor president:

Punt quatre: presa en consideració de la
Proposició no de llei sobre la realització d'un estudi
al voltant dels factors que generen l'increment de la pobresa a la
Comunitat Valenciana, presentada pel Grup Parlamentari Esquerra
Unida-Bloc-Verds-IR: Compromís.

Té la paraula la portaveu del grup, la senyora
Glòria Marcos.

La senyora Marcos Martí:

Moltes gràcies,
senyor president.

Senyores diputades, senyors diputats.

L'any 2000 a l'Organització de les
Nacions Unides es van formular allò que es va anomenar els Objectius
del mil·lenni.
En teoria tenien previst fins al 2015
l'eradicació dels aspectes més importants que han de
vore amb la pobresa en el món i que han de vore sobretot amb
l'increment de les desigualtats.

Estem aproximadament a mig termini de la
formulació d'aquests objectius, i per tant és el moment
d'avaluar en quina situació ens trobem, sobretot en quina
situació ens trobem al País Valencià.

És per això, i a més a
més sabeu que al llarg d'aquesta setmana s'ha
complit.
.
.
, un poc és la setmana de la lluita contra la pobresa, al
llarg de l'estat espanyol s'han fet importants mobilitzacions,
i el mateix dissabte a la ciutat de València organitzacions de
lluita contra la pobresa van reunir més de 6.
000 persones per a
manifestar la solidaritat contra els exclosos i la solidaritat contra eixe
increment de les desigualtats.

És en este context en el qual nosaltres vam
accedir a dos estudis: un de la Creu Roja i un altre que acaba de fer en
estos moments l'Institut Nacional d'Estadística per a
tot l'estat espanyol.

Segons l'informe de la Creu Roja, el 19% dels
habitants de la nostra comunitat estan sota el llindar de la pobresa, amb
menys de 523 euros al mes.
Aquestos estudis han estat completats per uns
que se van publicar exactament fa dos dies per l'Institut Nacional
d'Estadística en què segons dades del passat més
de juliol se fixa en un 20% del País Valencià el nombre de
persones situades per sota del llindar de la pobresa respecte a la
població total.
Això suposa per al nostre país, tenint
en compte que som vora 5 milions d'habitants, un total de 964.
914
persones, és a dir, vora 1 milió de persones que està
molt més elevat, diguérem, del conjunt de tot l'estat,
que mentres que en altres llocs la mitjana de l'estat és del
19,80 i altres indicadors com, per exemple, Navarra, del 9,90, el
País Basc el 9,50, Madrid el 12 o Catalunya el 12,70, al País
Valencià este indicador, segons l'Institut Nacional
d'Estadística és del 20% de la nostra població.

Fins i tot si ens comparem amb altres comunitats, com
Aragó, Astúries, Balears o Cantàbria, aquestes
també presenten millors dades.
El que fa palés que, lluny de
discursos triomfalistes, existeix una realitat que suposa que al nostre
país quasi un milió de persones subsisteixen amb condicions
precàries.
Alguna cosa que ha de vore amb la precarització de
l'ocupació, el problema de la feminització de la
pobresa i la disputa de les dones a accedir a un lloc de treball, els
obstacles per a tindre una vivenda digna, sobretot entre els jóvens,
o la situació de molta de la nostra gent gran en matèria de
pensions i de centres públics en atenció a la tercera edat.

La fotografia sociològica de les persones
-tal com diu la moció- que pateixen exclusió
social inclou més dones que homes; la major part en grups
d'edat compresos entre el 25 i els 49 anys o majors de 65, amb
família, estudis primaris o secundaris, que estan en situació
de desocupació o jubilats.
Són d'origen espanyol
sobretot, però un 38% són nouvinguts d'Amèrica
llatina, nord d'Àfrica, Europa de l'Est, Àfrica
central, etcètera.

A més a més cada vegada és
creixent el nombre de persones que estan ja sota el llindar de la pobresa
severa.
I en aquest grup cal destacar l'augment de les persones
menors de 25 anys, el 44%, seguides pels majors de 65, el 30%, i sobretot
els immigrants.

Entre els factors que condicionen un major risc de
pobresa destaquen els econòmics, de fet estan exclosos del mercat de
treball, provoca un recurs freqüent, activitats il·legals que
els genera més vulnerabilitat.

En l'àmbit social els factors més
freqüents són el derivat d'una formació deficient,
escolar, professional, desconeixement de la llengua, etcètera,
però també la mancança d'un habitatge apareix
com un factor de vulnerabilitat.
Un de cada tres té un allotjament
temporal.
El 8,8 del total formen part del col·lectiu dels
denominats «sense sostre».
Segons els estudis que han fet
paleses les organitzacions que se dediquen a tindre cura de la
situació dels immigrants, en estos moments hi haurien més de
60.
000 persones sense papers al País Valencià i que estarien,
evidentment, més enllà d'eixe llindar de la pobresa
severa.
Donat que eixe increment de les desigualtats suposa no sols tindre
eixa doble vara de mesurar que genera donar el suport als Objectius del
mil·lenni, en teoria, en la paraula, però després en
la lletra no fer les polítiques que cal per a evitar
l'increment de les desigualtats i de l'exclusió social
al País Valencià, és per això que hem presentat
aquesta proposta de resolució que diu:

«Les Corts Valencianes, davant la
situació de creixent vulnerabilitat social d'alguns
col·lectius a la nostra comunitat, insten el Consell a:

»Realitzar un estudi al voltant dels factors de
risc que genera aquest increment de la pobresa entre la població que
viu a la nostra comunitat.

»Posar en marxa mesures, amb el recolzament
pressupostari necessari, per a evitar la pèrdua de drets de tots
tipus que acompanya la situació d'exclusió social i
increment de la pobresa.

»I retre compte davant Les Corts de les mesures
dutes a terme pel govern valencià per a combatre l'increment
de la pobresa i el risc d'exclusió social en el termini de sis
mesos des de l'aprovació d'aquesta
resolució.
»

El senyor president:

Gràcies.

Té la paraula el portaveu del Grup Socialista,
il·lustre diputat Antonio Torres.

El senyor Torres Salvador:

Gracias, señor presidente.

Si el gobierno valenciano tuviese la voluntad
política de resolver los problemas que afectan a nuestra comunidad,
pues tal vez desde nuestro grupo se apoyaría la elaboración
de un estudio a través del cual se pudiese actuar directamente sobre
los distintos problemas que acucian a nuestra comunidad, y en este caso
concreto el problema de la pobreza.

Pero lo grave es que el gobierno valenciano ya hizo
un gasto de aproximadamente 60 millones de pesetas hace tres años
para la realización de un estudio sobre la pobreza en los distintos
territorios de nuestra comunidad.
En ese estudio se detectó que
había 240 zonas desfavorecidas en nuestra comunidad, que afectaban a
33 municipios, la mayoría de ellos en la provincia de Alicante; y
había una definición clarísima de cuales eran los
problemas, cuales eran las causas de esos problemas que llevaban a esa
gente a una situación de pobreza.
Y el gobierno valenciano
dejó escondido en un cajón ese estudio, que costó 58
millones de pesetas.
Es decir, no había voluntad política,
una vez sabida la situación, de realmente poner en marcha una serie
de medidas que permitieran paliar la situación de marginación
y de pobreza que hay en distintas zonas de nuestra comunidad.

La obra social de La Caixa también ha hecho un
estudio muy importante sobre la pobreza infantil en las distintas ciudades.
Y en ese estudio se demuestra claramente que Valencia es la cuarta ciudad
de España que mayor índice de pobreza infantil tiene.
Ha
puesto en marcha La Caixa un programa de 2,6 millones de euros para
combatir a través de las ONG precisamente esa situación de
pobreza en la población infantil.

El Instituto Nacional de Estadística hace
todos los años la «Encuesta de condiciones de vida», en
donde aparecen claramente definidos cuáles son los índices de
pobreza de cada una de las comunidades autónomas, las causas, la
situación, el tipo de familias que más afectados están
por la pobreza.
Y por lo tanto también es un instrumento a
disposición del gobierno valenciano para poder adoptar una serie de
medidas que hasta ahora no se están adoptando.

La propia Cáritas viene denunciando desde el
año 2002 el recorte y la insuficiencia de ayudas sociales en nuestra
comunidad, y viene reclamando desde hace cinco años el incremento
del gasto destinado a las personas que están en situación de
exclusión social.

En el año 2003 Cáritas atendió a
26.
500 personas.
Y en cambio en el último, del que tenemos datos,
que es el 2006, ha atendido a 34.
500 personas.
Pero lo grave de eso es que
el 47% de esas personas que están atendidas por Cáritas la
ayuda que le conceden es para alimentos.
Es decir, lo básico.
Y son
personas que no disponen de los ingresos mínimos para ni siquiera
poder sobrevivir de una forma digna.

Desde el obispado de Orihuela se han hecho,
Alicante-Orihuela, se han hecho también denuncias concretas sobre la
insuficiencia de ayudas para los más desfavorecidos.
Cosa que no
ocurre con el obispado de Valencia.
¡Válgame Dios!
Un obispo
de Valencia está.
.
.
, el cardenal futuro está dedicado a
otras cuestiones mucho más importantes: a hablar del agua, a hablar
de la iglesia de los mártires.
Esos son los auténticos
problemas que le preocupan a la iglesia de la provincia de Valencia.

Pero Cáritas, una organización
destinada desde hace muchos años y tradicionalmente a la lucha
contra la marginación, sí viene denunciando y sí viene
pidiendo al gobierno valenciano medios y programas para poder afrontar de
una forma decidida la situación marginal en que se encuentra un
grupo importante de personas de nuestra comunidad.

¿Cuáles son las respuestas que
está dando el Consell?
Pues sí, hay un convenio con Valencia,
Elda, Elche, la Vall d'Uixò y Alicante.
Esas son las cinco
poblaciones en las que el gobierno valenciano tiene un convenio para la
lucha contra la exclusión y la marginación social.
Dicho sea
de paso, convenio en el que el Ministerio de Asuntos Sociales pone 307.
000
euros y la Comunidad Valenciana pone 307.
000 euros, es decir, al 50%.

No tengo ni qué decir, y ya lo hemos dicho en
otras ocasiones, que el principal programa de lucha contra la
marginación y la exclusión social en nuestra comunidad, que
era el Plan de medidas de inserción social y las prestaciones
económicas regladas, ya se lo cargó el conseller Blasco en el año
2002.
En el año 2002 había 10,5 millones de euros destinados
a la lucha contra la marginación y la pobreza, y el señor
Blasco diciendo que había menos pobres se lo cargó y lo
pasó de 10,5 millones a 3 millones de euros.
El actual gobierno del
señor Cotino.
.
.
, pues el señor Cotino lo ha dejado en 2,7
millones de euros, 2,7 millones de euros para luchar contra la
marginación y la exclusión social en la Comunidad Valenciana.
Y La Caixa de Cataluña, 2,6 millones.
Es decir, una
institución, una obra social dedica el mismo dinero que dedica el
gobierno valenciano, que es el que tiene las competencias exclusivas y que
es el que tenía que estar luchando para que nuestros ciudadanos
tuviesen nivel mejor de vida.

Para finalizar, yo creo, y no es que nos opongamos a
lo que ha planteado la señora Marcos, sino que consideramos que
ésta sería una excusa perfecta para seguir no haciendo nada.

El problema ya está identificado en este
momento cuantitativamente.
Lo ha dicho ella.
El INE lo dice: «El
16,6% de la población valenciana se encuentra en el umbral de la
pobreza.
» Eso viene todavía más concretizado con el
instituto que hizo la Coput.
Y la Coput dice que hay 240 zonas en 66
barrios de nuestra comunidad y en 33 municipios en los cuales viven 630.
000
personas, de las cuales la mayoría son personas que se encuentran en
una situación de pobreza.
Por lo tanto, ya está identificado
el número de personas sobre las que hay que actuar.

También está identificado
cualitativamente.
Son en su mayoría familias monoparentales,
familias numerosas.
¡Qué buena política de familia se
podía hacer, eh!
¡Qué buena política de familia
se podía hacer aquí!
Predominan las familias monoparentales,
las familias numerosas, predominan los ancianos que viven solos y
predominan también en esos núcleos de población las
personas que tienen algún tipo de enfermedad o discapacidad.
Por lo
tanto, también está identificado cualitativamente el
problema.

Y a nivel territorial también.
La provincia de
Alicante, 62% de la marginación.
Provincia de Valencia, 30% de la
marginación.
Y provincia de Castellón, el 6,8 de la
población.
Luego, ¿qué más queremos?
Lo que hay
que hacer es poner en marcha instrumentos, poner en marcha programas de
actuación que influyan directamente sobre esa población que
tiene derecho también a beneficiarse del crecimiento
económico.

Nuestra comunidad, y lo dice mucho nuestro
presidente, es la número uno en casi en todo: pues si es la
número en casi todo, demuéstrese en que también es la
número uno redistribuyendo la riqueza y haciendo llegar el
crecimiento y el bienestar social a todos los sectores de la
población de la Comunidad Valenciana, porque el gobierno del
señor Camps está marginando de una forma descarada a todas
las personas que en nuestra comunidad no tienen las mismas oportunidades
que tenemos los demás.

El senyor president:

Moltes gràcies.

Té la paraula la il·lustre diputada
senyora Gema Amor.

La senyora Amor Pérez:

Sí, gràcies, president.

Senyora Marcos, com vosté coneix, des del
govern valencià i per al govern valencià, resulta realment
prioritari poder aconseguir majors nivells de benestar per a tots els
ciutadans de la nostra comunitat, per a tots els ciutadans que han vingut a
la nostra comunitat a viure i a tindre unes condicions dignes de viure.
D'esta.
.
.
tenint com a base estes qüestions: s'ha
estructurat per part del govern valencià una sèrie de mesures
que puguen contribuir a poder aconseguir una societat amb igualtat
d'oportunitats, per a tots els col·lectius que estan patint
algun tipus de discriminació, algun tipus d'exclusió o
de marginació.

A través de la Conselleria de Benestar Social
ha vingut fent-se i s'ha desenrotllat -he de dir-li, senyora
Marcos- un pla estratègic de la Comunitat Valenciana per a la
inclusió social, el pla 2006-2008, que li recomane que el mire, que
el sàpiga i que conega una mica la realitat de la nostra comunitat.
Eixe pla es va fer, es va redactar tenint en compte els objectius que van
assenyalar per part de la Comissió Europea, per part de totes les
institucions europees i amb  coordinació total i absoluta amb
l'administració general de l'estat; i tot per afavorir
-que és l'objectiu de La Generalitat-
l'accés a un lloc de treball digne, la lluita contra la
pobresa i poder garantir -clar que sí!
-
l'accés dels ciutadans a tots els recursos bàsics,
recursos com la vivenda, recursos com l'educació, com la
sanitat i com la justícia.

A l'hora de planificar este document, este
instrument de treball, este instrument executor de les polítiques
públiques de la Generalitat valenciana en el que va ser el seu
disseny es va.
.
.
-previ- es va realitzar un estudi, un treball
de diagnòstic de la situació real a la nostra comunitat, la
situació de l'exclusió social a la nostra comunitat i
també un treball d'identificació de les més de
250 mesures posades en marxa pel conjunt de la Generalitat valenciana.

Eixe pla, a l'hora de redactar-se, a
l'hora de fer-se, des de la responsabilitat i des de la serietat i
des del rigor, es va basar en distints indicadors i factors
d'exclusió social admesos i contrastats per entitats de
rellevància en el sector.
Li pose alguns dels exemples: el que fa
referència a la pobresa econòmica, a l'hora de fer eixe
diagnòstic i identificació es va tindre en
consideració l'enquesta de condicions de vida de l'INE
sobre dades de l'any 2004.
Per part del Institut Valencià
d'Estadística, l'IVE, de ahí es van extraure les
dades referents a l'esperança de vida, a la salut, a la
capacitat psicofísica i, també, a l'assistència
sanitària.

Es va tindre en compte l'enquesta de
població activa del segon trimestre de l'any 2005, per a
contribuir a dissenyar les estratègies d'integració
social, d'accés a l'educació i els mínims
educatius.
Es va tindre també com a indicador les denúncies
interposades davant dels centres Dona 24 Hores i que va servir com a
referència a l'hora d'establir el nombre de
víctimes de maltractaments.
I, per últim, també, es va
tindre en compte l'enquesta de tecnologies de la informació en
les llars de l'INE, per a conéixer la implantació de
les noves tecnologies en les llars de la nostra comunitat.

Cinc instruments, cinc indicadors que mostren el
rigor i la serietat amb què s'ha fet este pla en la Comunitat
Valenciana, per a la inclusió social de l'any 2006 al 2008.
A
més, en la seua formulació s'han tingut en compte
objectius clau per a la inclusió, que es van assenyalar per la
Comissió Europea, i tot tenint en compte, lògicament, com no
podria ser d'una altra forma, l'origen d'eixos
paràmetres, d'eixes mesures marcades per les institucions
europees: com era la revisada Estratègia de Lisboa de l'any
2000; com són garantir el mercat laboral i la lluita contra la
pobresa i l'exclusió de persones i de grups més
vulnerables; garantir també l'accés als recursos
bàsics, als drets i als servicis per a garantir una adequada
coordinació entre les diferents administracions públiques;
promoure també: -tan important- el diàleg, el
consens dels agents socials afectats per estes qüestions tan
importants, tan sensibles i que tan preocupen al govern valencià.
Un
govern responsable que pren les mesures adequades per a donar la millor
resposta.

Lògicament, sempre tenim molt en compte la
integració de gènere.
La metodologia que es va seguir per a
elaborar el Pla estratègic de la Comunitat Valenciana per a la
inclusió social 2006-2008 ha segut eminentment participativa:
s'ha fet des del diàleg, s'ha fet des del consens,
s'ha comptat amb totes les instàncies públiques i
privades relacionades amb la inclusió social i també amb les
unitats administratives en competència en la matèria.
I les
seues aportacions han segut clau a l'hora de redactar este pla
estratègic.
Este pla estratègic que és el punt de
partida de totes les mesures que es duen.
.
.
es posen en marxa des del
govern valencià, i que des d'una forma transversal estan en
vigor en estos moments i estan executant-se per les diferents conselleries.

El Consell va aprovar eixe pla estratègic en
85 mesures, que aglutina 172 accions quantificades econòmicament amb
identificació de l'òrgan de la conselleria o de la
direcció general encarregada de posar-les en marxa.
L'import
 de la despesa va vindre definit i la línia
pressupostària recolzava totes i cada una de les accions.
Estem
parlant, senyora Marcos, d'un total de 1.
800 milions d'euros
per a destinar a la política d'inclusió durant els anys
de vigència d'este pla.

Totes estes actuacions, totes les que vénen
arreplegades en el pla, i que la convide novament que el conega, que el
revise, que l'estudie i que comprove la seua execució per part
de totes i cada una de les conselleries afectades, -com dic-
totes les actuacions estan ara mateixa desenrotllant-se segons les
previsions establides en el mateix pla i al mateix temps està
duent-se un seguiment i una avaluació per part de
l'Observatori per a la inclusió, que al mateix temps
aportarà conclusions per a millorar les nostres accions, per a
millorar les accions del govern valencià en este sentit i en una
qüestió tan preocupant: una qüestió que realment
des de la responsabilitat del govern valencià està donant la
millor resposta.
Clar que queda molt per fer, clar que queda molt per fer!

Però recorde, senyora Marcos, eixes
reivindicacions contínues del govern valencià cap al govern
central d'eixe milió de persones que han vingut a viure
ací a la nostra comunitat i que es mereixen unes condicions dignes
de vida, unes condicions dignes per a aconseguir una inclusió
social, la millor, la millor.
Però ahí hem d'estar
totes les administracions de forma conjunta treballant per a donar la
millor resposta.

Per tant, senyora Marcos, li anuncie ja que no anem a
votar a favor esta proposició no de llei, presentada pel seu grup
parlamentari, perquè entenem que disposem en estos moments
d'un document, que és el Pla estratègic de la Comunitat
Valenciana per a la inclusió social, que una vegada més li
recomane que li faça una ullada i que conega realment totes les
mesures que estem posant en marxa des del govern valencià, totes les
mesures que s'han detallat, s'han estudiat i s'han
diagnosticat amb indicadors, amb instruments seriosos, rigorosos i amb un
criteri estadístic, i que al mateix temps vénen dotats
d'una línia pressupostària i que vénen
assignades totes i cada una de les conselleries que tenen matèria a
l'hora de fer-lo.

Per tant, senyora Marcos -com li dia- no
anem a votar esta proposició no de llei perquè realment
entenem que les mesures que vosté.
.
.
els estudis, per un costat, que
vosté demana, ja estan arreplegats en este pla estratègic.
Que les mesures que vosté anuncia per a incloure en esta
proposició no de llei estan ja incloses i al mateix temps
vosté sap perfectament que el govern valencià sempre, sempre
que se li reclama la seua presència, per a explicar qualsevol
política, qualsevol política que està duent a terme,
acudix a esta cambra a explicar-la, i a explicar totes i cada una de les
seccions que ve posant en marxa.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies.

Té la paraula la il·lustre diputada
Gloria Marcos.

La senyora Marcos Martí:

Moltes gràcies, senyor president.

No se li oculta a la senyora diputada que estudis
se'n poden fer molts i, depenent del punt de vista que s'adopte
i els aspectes que interessa ressaltar, es poden realitzar diverses
anàlisis de la pobresa, no?
Jo crec que hi ha una primera
classificació que és la pobresa objectiva i la subjectiva, la
pobresa absoluta relativa, la pobresa severa, però també el
que ara, en estos moments, s'està anomenant
«privació multidimensional o pobresa carencial».

A mi, me sembla que segurament hi han estudis fets,
però jo crec que cada una de les maneres de concebre i mesurar la
pobresa ofereix una perspectiva diferent del mateix fenomen.
De fet, els
diversos punts de vista o enfocaments proporcionen informació
variada i molt diversa que deu combinar-se per a obtindre una visió
general el més completa possible.
Per exemple -i ho dia el
senyor Torres, i ho dia la senyora Amor- és cert que
n'hi han estudis, però també cal tenir en compte que la
major part dels estudis se realitzen basant-se en dades d'enquestes a
llars.
I com és obvi en aquestes enquestes no arrepleguen
informació de persones sense sostre ni de persones que viuen en
institucions, perquè els individus d'aquestos dos
col·lectius, que estan afectats per la pobresa amb major
freqüència que la resta de la població, no formen part
dels mesuratges que habitualment es realitzen d'esta.

L'estudi, a més a més, no parlava
només de quantitats, sinó també parlava de factors de
risc, era un estudi concret que, a més, vinculava els factors de
risc a tota una sèrie de mesures, precisament, que implicaren la
tasca del govern valencià.
Perquè, senyora Amor, jo estic
disposada, evidentment, no soles a llegir, sinó que, si és
necessari, a memoritzar plans estratègics.
Però el resultat
és que l'estudi de l'Institut Nacional de
Estadística, de juny, diu que el 20% de la població
valenciana està més enllà del llindar de la pobresa.
I, segurament, el pla estratègic i totes les mesures no aprofiten
absolutament per a res quan la realitat, que és l'obvi, diu
que el 20%, és a dir, un milió, aproximadament, de valencians
i valencianes estan més enllà del llindar de la pobresa i,
per tant, en situació d'exclusió social.

Que ve vosté ací a parlar de plans?
Que ve vosté a parlar de mesures?
Si estem per damunt de la mitjana
de l'estat i estem per damunt de la majoria de les comunitats
autònomes en un cert nivell de riquesa; per tant, senyora Gema Amor,
el que vosté hauria de dir: «El pla ha portat a terme la
reducció del percentatge de valencians i valencianes que estan per
sota del llindar de la pobresa.
» I jo estaria d'acord, el dir:
«Molt bé, estan fent vostés el correcte, no ho han
eradicat, però van en camí de fer-ho.
» Però
vosté el que està ací és presumint d'una
cosa, i els resultats d'això del que vosté presumix
és una realitat palesa i evident: un milió de valencians i
valencianes en risc d'exclusió social.

I, després, vosté parlarà de
quantes?
172 accions?
I res més, perquè la major part de les
accions són només per a fer publicitat del que el govern diu
que va a fer, i que fa en els diners destinats, realment, a fer les
intervencions que caldria per a millorar la situació.
Eixa és
la realitat, vosté ven fum, plans, (inintel·ligible) .
.
.
perquè la realitat és la que
és -i ho diu l'Institut Nacional
d'Estadística, que vosté mateixa ha anomenat en la seua
intervenció.
I diu com estem; i estem.
.
.
-i això
depén del govern valencià, eh?
- perquè el pla
és del govern valencià, les mesures que vosté ha
contat són del País Valencià i del nostre govern i la
realitat.
.
.
Per a què volem un pla estratègic, si no
és per a modificar la situació?
Per a empitjorar-ho?

Per tant, nosaltres el que estàvem demanant,
perquè pensàvem que calia, és establir quins
són els factors de risc que, malgrat tot, estan fent que al
País Valencià estem com estem, i fer un compromís
pressupostari, realment, de mesures per eradicar eixa situació i per
a millorar, evidentment, la situació del País
Valencià, que segurament mos comparem amb altres comunitats
autònomes quan ens interessa i, en açò, com no ens
interessa no ens comparem, perquè estem per sota, no?
Segurament, en
altres no sé si tindran pla estratègic, però les seues
mesures són un poquet més efectives.
Però el que
està clar en el País Valencià és que al voltant
de tot açò, pobresa, voluntariat, cooperació,
etcètera, es destinen més diners a fer la publicitat
d'allò que és diu que es va fer, que després fer
les mesures efectives.

Recorde, vosté, que l'altre dia ho
comentàvem que, precisament, per a publicitar l'any del
voluntariat es varen gastar 160.
000 euros, el mateix que se li va donar a
totes les organitzacions del voluntariat del País Valencià al
llarg d'un any, perquè feren la tasca efectiva!
Però
per a la foto del senyor Camps, segurament, s'utilitzen molts
més diners, que després per a les polítiques reals,
per a combatre l'exclusió social.
Per tant, jo crec que
vostés estan una vegada més perdent l'oportunitat de
convéncer als ciutadans i a les ciutadanes solidaris que cal fer
alguna cosa més que publicitat i propaganda d'allò que
no es fa.

El senyor president:

Moltes gràcies.

Anem a passar.
.
.
Demana la paraula?
Té la
paraula la il·lustre diputada.

La senyora Amor Pérez:

Sí, gràcies, president.

Senyora Marcos, li ho dia en la meua primera
intervenció, crec que estem parlant de coses molt serioses, molt
serioses.
I, des de la responsabilitat que li correspon al govern
valencià, estem posant en marxa les mesures necessàries per a
poder eradicar la pobresa a la nostra comunitat, a la nostra comunitat i
fora de la nostra comunitat.
Mesures que demostren el rigor amb què
treballa el govern valencià.

Li he parlat de tots i cadascun dels instruments,
dels indicadors que s'han tingut en compte a l'hora de
diagnosticar este pla estratègic vigent, este pla estratègic
que, li ho torne a dir, vosté em parla de línies
pressupostàries, vosté em parla de dades econòmiques.
Jo li torne a dir: 85 mesures que aglutinen 172 accions quantificades
econòmicament.
Estem parlant, senyora Marcos, de 1.
870 milions
d'euros per a posar en marxa polítiques
d'inclusió social, per a poder eradicar la pobresa en la
nostra comunitat i que les persones que estan patint eixa situació
puguen viure d'una forma digna.

Senyora Marcos, jo li ho torne a dir.
Moleste's
a fer el treball parlamentari que li correspon.
Vinga ací a parlar a
esta comissió de coses serioses, de coses serioses com les que estem
en estos moments tractant.
Però que prèviament s'haja
molestat a saber totes i cadascuna de les línies que estan posant-se
en marxa per part del govern valencià d'una forma transversal.
I que pràcticament totes les conselleries, totes les conselleries
del govern valencià tenen accions que van dirigides a buscar la
inclusió social de les persones que estan patint eixa
situació, com li dic.

Jo, senyora Marcos, realment, pense que és un
tràmit més el que li correspon fer en esta comissió a
l'hora de fer esta proposta, que vosté no vol vore la realitat
de la nostra comunitat i les accions que estan posant-se en marxa per part
del govern valencià, en este cas concret i de forma principal a
través de la Conselleria de Benestar Social, coordinant totes les
mesures que la resta de les conselleries vénen realitzant i que
vénen regulades i que vénen establertes en este pla
estratègic.

Jo, senyora Marcos, la convide que una volta
estudiades totes i cadascuna de les mesures ens puguem assentar i em puga
dir alguna cosa al respecte.
No es tracta de vindre ací, a esta
comissió, a tirar per terra tot el que està fent el govern
valencià, perquè realment ens preocupa molt la
situació que estan patint estes persones, ens preocupa molt.
I per
això posem les ferramentes i els instruments necessaris per a
millorar eixa situació.

Clar que queda molt per fer!
Hui, en la seua
compareixença, el president de La Generalitat anunciava
l'increment dels pressupostos en polítiques socials, en
polítiques socials que aniran, lògicament, destinades a
millorar les condicions de vida d'estes persones, aniran a
l'educació, aniran a la sanitat, aniran al benestar en
general.
Però és un treball conjunt de tots, de tots, de
totes les administracions també.
I jo li torne a dir, senyora
Marcos, que de forma conjunta hem d'aconseguir més mitjans per
a poder millorar les condicions de vida d'estes persones.

Senyor Torres, aprofite perquè em
sorprén que vinga reclamant -i entenc la seua postura-
al govern valencià més finançament, més
accions, més iniciatives en este sentit.
Em sorprén i entenc
també eixa postura, però em sorprén que no seguisca
eixa mateixa línia, eixa mateixa postura, eixos mateixos criteris
per a reclamar davant el Govern d'Espanya del mateix partit, el seu,
per a demanar més finançament, més finançament
per a posar en marxa polítiques que puguen aconseguir eixa
eradicació total de la pobresa, eixe millorar les condicions de vida
de la població i l'aconseguir una inclusió social
total.

Jo torne a dir-li, senyora Marcos, que des del
consens en el que s'ha treballat per elaborar este pla
estratègic, en el diàleg amb tots els agents públics i
privats i des de la responsabilitat, des del rigor de tots i cadascun dels
indicadors que s'han tingut en compte a l'hora
d'establir, hem fet un pla que està donant els seus resultats,
que està demostrant la nostra preocupació davant la
situació que estan patint tantíssimes persones en la nostra
comunitat i que, lògicament, hem de seguir avançant en eixe
camí, en eixa direcció.

La convide que faça una crítica
constructiva que aporte realment al millorar del dia a dir de
l'acció de govern i que no vinga ací a fer un
tràmit més per a denunciar, denunciar qüestions que
hauria de saber que des del govern valencià estan posant-se en marxa
i desconeix tots els instruments, com és el cas del pla de la
comunitat Valenciana per a la inclusió social 2006-2008.

Gràcies.

El senyor president:

(Remors) Per favor, per favor.
Per a què demana la
paraula?

El senyor Torres Salvador:

Perquè ha fet una
contradicció directa del discurs que jo he fet abans,
al·ludint directament i dient.
.
.

El senyor president:

No entiendo que haya
habido.
.
.
Se le ha nombrado, pero no entiendo que entre dentro del
capítulo de alusiones.

El senyor Torres Salvador:

Que no pida a Madrid financiación.
.
.

El senyor president:

Un momento, a ver cómo está redactado.
(Pausa)

No se ha hablado ni de su persona, ni de su conducta.
(Remors)

Para aclarar después con los portavoces
qué se entiende por el turno de alusiones, en cualquier caso hoy le
daremos la palabra.
Tiene la palabra.
(Remors) Quien modera es el presidente.

Tiene la palabra por alusiones.

El senyor Torres Salvador:

Antes de arreglar las
cosas por ahí, hay que arreglar lo de dentro.

Hace unos días el señor Cotino ha
sacado un concurso para difundir los servicios sociales de la Comunidad
Valenciana por un importe de 1.
400.
000 euros.
Pero es que en octubre de
2006 sacó otro concurso la anterior consellera, idéntico y con la misma finalidad y por importe de
1.
500.
000 euros.
Es decir, que entre octubre de 2006 y octubre de 2007, la
Conselleria de Bienestar Social dedica 500 millones de pesetas a
publicidad.
Y, en cambio, al PER, que va dirigido a las personas con
mayores necesidades de nuestra comunidad, le dedica 2,7 millones de
euros.
.
.
(Remors)

El senyor president:

Por favor, por favor.

El senyor Torres Salvador:

.
.
.
menos, menos que en atención directa a los
ciudadanos.
.
.

El senyor president:

Por favor, sí, ya.
.
.
, que no puedo tirar el
lápiz.
Tengo que pedir la palabra yo también y dejar que me
escuchen.

Entiendo que eso no es una alusión, no es una
respuesta a la alusión, ni mucho menos.
(Remors)
En cualquier caso, pido que se ciñan al
tema.
He dicho antes que después hablaremos y aclararemos con los
portavoces, es la primera reunión, cómo se entiende el turno
de réplica, que entiendo que no es lo que usted ha querido
interpretar.
Una cosa es nombrar a la persona que está enfrente, al
diputado que está enfrente, al que se le responde, y otra cosa es
aludir en lo personal o en su conducta a un diputado, que entonces tiene
posibilidades de poderse defender.
Esa es mi interpretación pero, en
cualquier caso, por supuesto, estoy dispuesto a debatirla con los
portavoces.
(Remors)

¿Por una
cuestión de orden?
Yo no he observado más desorden que el que
hemos introducido en la interpretación.
Por lo tanto no hay
ningún desorden.
¿Cuál es esa cuestión de
orden?

La senyora Marcos Martí:

Demanar-li a la senyora
diputada que retire una qualificació que jo considere ofensiva a la
meua persona, és a dir que jo no sóc seriosa.
Una cosa
és que jo qualifique les actuacions.
.
.
Jo tinc dret, jo tinc
dret.
.
.

El senyor president:

Tiene derecho a
expresar.
.
.

La senyora Marcos Martí:

Jo tinc dret a expressar
que a mi.
.
.

El senyor president:

Que sí, que sí, que sí.
Continue
y.
.
.
Per favor.

La senyora Marcos Martí:

.
.
.
considere que no és que.
.
.
Li demane que ho
retire, perquè jo no la qualifique personalment.
Jo he estat parlant
d'actuacions del govern.
I crec que en estos moment l'argument ad hominem no és
convenient en les Corts, ni en el ple, ni en la comissió.
Jo no ho
utilitze i per tant espere que ningun diputat ni diputada l'utilitze
referint-se a la meua persona.

El senyor president:

Precisament, això
sí que pense que és una al·lusió.
Però,
bé, en qualsevol cas, té la paraula la senyora Amor.

La senyora Amor Pérez:

Senyora diputada,
disculpe'm si realment l'he ofesa en la seua persona.

La senyora Marcos Martí:

Sí, sí.
A
mi m'ofén molt això.
.
.
(Remors) Jo no sóc aixina; sóc una persona molt
seriosa.
.
.

La senyora Amor Pérez:

Ho lamente profundament i
ho retire.
No, no ho entenga com una ofensa a la seua persona.

Senyor Torres, en cap cas
entenc que haja hagut de vore amb les meues paraules, l'aprofitar
eixe moment per a parlar de publicitat, per a parlar.
.
.

El senyor president:

Això em correspon
a mi.
Entenc que vosté tinga eixa queixa, però ja li ho
diré jo també.

La senyora Amor Pérez:

Crec que no són
vostés qui han de parlar de publicitat quan.
.
.

El senyor president:

Per favor, no obrim
més torns.
.
.
Si continua per eixa línia li donaré
la paraula al senyor Torres.
Clar, evidentment.

Per a què demana la paraula?

La senyora García Herrero:

Una cuestión de
orden, señor presidente.
Yo creo que sí que se ha producido
la necesaria intervención del portavoz del Grupo Parlamentario
Popular, en este caso era la señora Gema Amor, que en el turno de
réplica ha hecho las alusiones, alusiones a las personas dentro de
un turno de réplica normal y corriente y no ha dado lugar a esa
intervención del señor Torres que, en absoluto, y como muy
bien ha dicho la presidencia, no ha utilizado ese turno de alusiones sino
para un turno de réplica que se le había pasado cuando
tenía el momento de solicitarlo.
Por eso quiero, señor
presidente, que conste en acta la protesta del Grupo Parlamentario Popular.

El senyor president:

Muy bien.
Pues que conste
en acta la protesta del Grupo Parlamentario Popular.

En cualquier caso, vamos a pasar a la votación
-que es para lo que nos hemos reunido aquí- de la presa
en consideració de la Proposició no de llei sobre la
realització d'un estudi al voltant dels factors que generen
l'increment de la pobresa de la Comunitat Valenciana, presentada pel
Grup Parlamentari d'Esquerra Unida-Bloc-Verds: Compromís.

Vots a favor?
Vots en contra?
Abstencions?

No havent-hi més assumptes per a tractar,
conclou la sessió.

Moltes gràcies a tots.

(S'alça la reunió a les 12 hores i
51 minuts)