Untitled Document

<!--
body {
background-color:white;
color:black;
}
.text3 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
font-weight:bold;
text-decoration:none;
color:black;
}
.text2 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
text-decoration:none;
color:black;
}
.text1 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
font-style:italic;
text-decoration:underline;
color:black;
}
.text7 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
font-style:italic;
text-decoration:none;
color:black;
}
.para3 {
text-align:justify;
}
.para2 {
}
.para5 {
text-indent:35,4px;
text-align:justify;
}
-->



Comissió d'Agricultura, Ramaderia i Pesca
realitzada el dia 21 de maig de 2009.
Comença la reunió a les
12 hores i 58 minuts.
Presideix el diputat senyor Josep Maria
Pañella Alcàcer.
Reunió número 10.

Proposició no de llei sobre
l'elaboració d'un pla global per a pal·liar la
crisi en l'apicultura valenciana, presentada pel Grup Parlamentari
Socialista (RE números 32.
484, BOC número 139)

El senyor president:

(Inoïble) .
.
.
per la comprovació del quòrum.

(El senyor secretari passa llista per tal de comprovar
si hi ha quòrum)

El senyor president:

Comprovat el quòrum, passem al primer punt de
l'ordre del dia que és «lectura i aprovació, si
escau, de l'acta de la reunió anterior».
La tenen tots
els senyors diputats i senyores diputades al seu abast, i si algú
vol fer constar alguna cosa.
.
.
I, si no es fa constar absolutament res, la
donem per aprovada.
.
.
¿Es dóna per aprovada?

El segon punt és la informació de la
presidència sobre l'informe de l'honorable senyor
conseller de Medi Ambient relatiu al compliment de la Resolució
59/VII aprovada per la comissió en la reunió de 15 de maig de
2008.
Disposen també vostés en les seues carpetes de la
informació i, per tant, ¿eh?
, passem al punt tercer.
.
.
(Veus) No, no, jo la tinc, (rient) jo la tinc; donava per
descomptat que estava.
.
.
(Veus) Ací, a on diu «Iniciatives.
Comissió», (veus) ¿eh?
, el primer punt.
.
.
(Veus)

El senyor president:

Bé, simplement és la informació
que vostés tenen allí també i, per tant, podem passar
al punt tercer, que és la presa en consideració de la
proposició no de llei sobre l'elaboració d'un pla
global per a pal·liar la crisi en l'apicultura valenciana,
presentada pel Grup Parlamentari Socialista.

Té la paraula.
.
.

La senyora Crespo Domínguez:

Moltes gràcies, senyor president.

Senyories, el Grup Parlamentari Socialista presenta
aquesta proposició no de llei amb la intenció de plantejar
una sèrie de mesures que estimem serien de gran ajuda i també
molt convenients per a poder donar resposta a la crisi i les necessitats
que pateix el sector apícola valencià.

Tots vostés saben molt bé la magnitud de
la crisi que afecta de forma especial sectors tradicionals com són
l'agricultura, pesca i ramaderia.
L'apicultura valenciana
tampoc s'escapa de les dificultats que porta esta crisi
econòmica, i m'agradaria que les meues primeres paraules foren
de solidaritat per a totes les persones que dediquen la seua vida a
l'agricultura i que veuen perillar el seu futur, perquè
és una activitat que agonitza i ha encetat el camí cap a la
ruïna, si no són capaços de forma urgent de proposar
mesures que garantixquen la seua supervivència.
Per tant, en eixe
sentit vaig a defendre la proposició no de llei.

L'apicultura valenciana és una activitat
tradicional i molt arrelada en la Comunitat Valenciana, sent la nostra una
de les regions que encapçalen la producció nacional de mel.
Açò es deu a unes condicions climatològiques i
botàniques idònies que fan que l'activitat
agrària de producció de mel siga favorable.
L'explotació apícola valenciana es caracteritza per
diversos factors: per l'alt cost de la producció i
comercialització de la mel; per la transhumància, que obliga
els apicultors a realitzar desplaçaments dins del territori nacional
en molt poc temps en busca de diverses floracions, fet que encarix
considerablement la producció de mel; (ininte­l·ligible) .
.
.
volum d'importació de mels per les
comercialitzadores o grans cadenes alimentàries; per tindre la
denominació d'origen Mel de Taronger; i per la falta
d'ajudes per part de l'administració, en aquest cas, de
la Conselleria d'Agricultura, Pesca i Alimentació, que no
demostra un compromís clar amb el sector apícola
valencià estratègic en el manteniment de la biodiversitat i
que, en aquests moments, està immers en una crisi econòmica
que arrossega des de fa anys.
(Veus)

D'aquests fets podem concloure que és
necessària una sèrie de mesures que contraresten aquest mal
moment dels apicultors valencians dedicats a tan noble activitat,
però la veritat és que cada dia en són menys.
Un dels
problemes és la pèrdua de ruscos per malaltia,
intoxicació o paràsits; també la sequera influïx
en la conseqüència que té en la
pol·linització dels nostres camps i boscos, eixa feina que de
forma perfecta efectuen les abelles.
¿S'han preguntat com
afectarà en un futur molt pròxim el dèficit de
pol·linització en els nostres ecosistemes i també al
nostre medi ambient, si de forma contínua desapareixen abelles?
La
conselleria, que és la que ha de gestionar les ajudes
agroambientals, perquè té la competència en la
matèria, mostra poca sensibilitat i es dedica a posar traves als
apicultors, en lloc de facilitar-los la tasca

De tots els apicultors és sabut que eixe tipus
d'ajuda és necessari per a sobreviure, i que es troben una
ordre del 2008 per la qual es regulen les bases a l'ajuda al sector
apícola per a la millora de la biodiversitat durant el
període 2008-2013, molt poc viable, perquè les ajudes
agroambientals que eixe pla definix no disposen d'un pressupost
suficient.
Tan sols 2.
700.
000 euros per a cinc anys, és a dir, una
quantitat de 540.
000 euros per any, el que fa que sols 27.
000 ruscos cada
any, a raó de 20 euros per rusc, es podran beneficiar de
l'ajuda.

Senyors del Partit Popular, com veuen, és una
xifra totalment insuficient.
Si mirem el cens actual de la Comunitat
Valenciana, on hi ha uns dos mil apicultors i  aproximadament
quatre-cents mil ruscos.

Però jo demanaria simplement la mateixa
sensibilitat per al sector que tenen altres comunitats autònomes a
on el pressupost per a les ajudes agroambientals apícoles ronda els
dos milions d'euros per anys: multiplicat pels cinc anys
d'aplicació del pla, fa un total de 10 milions d'euros.
Estic convençuda de la bona voluntat de
 col·laboració del sector apícola valencià
amb la conselleria per a crear una comissió apícola permanent
de treball on es puga parlar sobre les ajudes agroambientals, i que siguen
el reflex real del que necessita el sector apícola, perquè,
si no han de contribuir a la supervivència dels nostres apicultors,
de poc servixen.

Hui en dia està molt de moda parlar de
preservació de la biodiversitat.
Doncs, què millor que
preservar els apicultors, que, amb els ruscos, fan una labor
insubstituïble en la pol·linització de la flora
autòctona, regeneren la vegetació en zones deteriorades per
incendis o pluges torrencials, garantint així una correcta
alimentació a insectes, mamífers, inclòs humans, que
depenen de la producció de fulles, fruits o llavors, perquè,
per desgràcia, els eixams naturals han desapareguts quasi tots,
degut a la pressió humana o als efectes de la varroasi, i
això vol dir que la raça autòctona d'abelles Apis mellifera iberiensis es
manté exclusivament en ruscos dels apicultors.
Per tant, la
conclusió ha de ser que les abelles són
l'autèntic pilar on es sustenta la biodiversitat del nostre
entorn i hem de fer tot el possible per a preservar la biodiversitat i eixa
tasca està en les seues mans, senyors del Partit Popular.

És un repte que tenen, al qual arriben tard per
no haver plantejat el seu compromís agroambiental amb el sector
apícola dins del Pla de desenvolupament rural 2007-2013 de la
Comunitat Valenciana.
Però més val tard que mai, benvinguda
siga l'orde del 22 de setembre de 2008, sempre i quan estiguen
disposats a revisar-la i no es quede en paper mullat per als apicultors
valencians.

No vaig a entrar en les consideraciones
d'aplicació de l'ordre en qüestió,
perquè els condicionants que allí es demanen són de
difícil aplicació i crec que una majoria d'apicultors
no podrà optar a les ajudes, però sí reiterar la
creació d'eixa comissió de treball, a on siga el sector
junt amb la conselleria els que puguen elaborar un esborrany nou on
s'arrepleguen les necessitats reals de l'apicultura valenciana.

Un altre problema que patix el sector apícola
valencià ve donat pels acords del Consell en els quals aproven
mesures per a limitar la pol·linització encreuada entre
plantacions de cítrics, 28 de març de 2008, més
conegut com «decret de la pinyolada».
En els últims
anys, la publicació d'aquest decret de la pinyolada, que
expulsava -i ho dic així, perquè no val la pena contar
les guerres que entre el sector citrícola i apícola
s'ha produït a conseqüència de la
pinyolada-.
.
.
, doncs, que obligava a traure dels camps valencians de
cítrics els ruscos, ha causat nombroses pèrdues.

Fem un poquet d'història.
Ajudes
Pinyolada 2007 i 2008, primer ensurt: la Conselleria d'Agricultura
confirma que des de la Comunitat Europea es prohibix indemnitzar els
apicultors per l'aplicació del decret de pinyolada 2007 i
2008, no publicat, al considerar que l'orde del 23 de novembre de
2007 és una ajuda directa al productor i sols queda una eixida per a
pagar les ajudes, amb el reglament de minimis.
 Les conseqüències per als apicultors
d'aquest decret, que no sé fins a quin punt és legal,
són retards en el pagament de les indemnitzacions als apicultors i
no cobrar la totalitat del que li corresponga a cada apicultor que per llei
es veja beneficiat amb més de 7.
500 euros a l'any per la
pinyolada 2007 i 2008.

Les xifres són alarmants per als 930 apicultors
beneficiaris de l'ajuda.
457 apicultors cobren una ajuda per menys de
3.
750 euros per any.
Cap problema.
Però 210 apicultors que cobren
entre 3.
751 i 7.
500 euros per any, cobraran la totalitat corresponent a
l'any 2007 i, segons decret 2008, sols la part fins a 7.
500 euros no
consumida de l'any 2007, quedant pendent la resta.
Però,
encara més aberrant, 263 apicultors que cobren anualment 7.
500 euros
o més, cobraran 7.
500 euros per a l'any 2007 i res més.
Queda pendent de pagament la resta i l'ajuda de 2008.
(Veus)

Senyors del Partit Popular, s'han de buscar
solucions, siguen les que siguen, per a garantir que els apicultors
valencians, diga el que diga Brussel·les, eixos 473 que no tenen
coberta la totalitat de l'ajuda, la puguen cobrar.
I
m'agradaria escoltar hui ací un compromís ferm que van
a fer tot el possible per a buscar alternatives de pagament a les quals
l'administració europea donarà el vistiplau.
Ara
bé, si la conselleria, per ella mateix, és capaç de
compensar (veus) els
apicultors de les pèrdues que suposa l'abandó de la
producció de mel de taronger, jo ja no tinc res més a dir.

Però vist el que s'acordà en el
ple del Consell del 27 de març de 2009, on en un termini de cinc
dies s'ha de col·locar els ruscos a les zones
citrícoles -per cert, va ploure eixos dies, i a vore qui entra
en els bancals en eixes condicions-, perquè estiguen
allí des de l'1 d'abril al 31 de maig, on es podria, amb
la nova normativa, com a molt, instal·lar 43.
000 ruscos en 88
municipis, ¿eh?
.
.
.
Un altre agreujant és que termes verges en
queden pocs i topem amb vivendes disseminades, urbanitzacions zones
lúdiques o esportives.
.
.
, el que també limita els
assentaments dels ruscos, aleshores, ¿què fem amb la resta
dels ruscos, que són prop de quatre-cents mil?
, ¿o amb els
mil sis-cents sixanta i escaig apicultors?
(Veus) Doncs, els enviem que esbrinen el nom, adreça,
telèfon de contacte dels propietaris de les finques de
cítrics existents en un radi d'un quilòmetre al voltant
de la ubicació dels ruscos, a fi que els afortunats, dintre del
termini contemplat en la normativa, obtinguen els permisos dels propietaris
de les finques.

Miren, senyors del PP, no ens sorprén que el
responsable del sector apícola de la unió, en unes
declaracions el passat mes de març, diguera: «Los apicultores
valencianos pasan de la cadena perpetua a la pena de muerte ante el
desprecio de sus gobernantes.
»

¡La Comunitat Valenciana és un referent
en mel de taronger!
A més, es pot produir amb pocs costos,
perquè tenim el privilegi de ser els amos de la matèria
primera, els tarongers.
No desaprofitem tot açò, regulant de
forma sensata i seriosa la producció de mel de taronger ací,
a la Comunitat Valenciana, on resulta molt rendible posar ruscos en els
camps de cítrics valencians; que no siga necessari canviar de
província, sempre encarix el cost de la producció, per a
obtindre un producte del qual hem d'estar orgullosos, la mel de
taronger.

Altres factors també arruïnen el sector
apícola: la importació de grans quantitats de mel que arribe
de Xina o Argentina al port de València i que copen el mercat
europeu.
Però el més greu és que estem parlant
d'una mel de mala qualitat, adulterada, ultrafiltrada fins a perdre
el color en eixe procés, per a fer-la més líquida,
però poc saludable.
I la barbaritat més gran és que
les grans cadenes comercials compren eixa mel a l'estranger i ens
l'oferixen com a mel d'alta qualitat.

La conselleria, junt amb altres administracions de
l'estat, hauria de modificar la normativa sobre qualitat i que en
l'etiqueta apareguera la procedència de la mel, com
s'exigeix a la mel ecològica.
També establir un control
exhaustiu dels components que porta la mel exportada, perquè sols
així el sector podrà competir en el mercat per qualitat.
En
aquests moments, les exigències sanitàries de
comercialització i producció de la mel autòctona
són restrictives i punitives, cosa que no passa en la Comunitat
Europea, en França, per exemple, i s'hauria de revisar.

I, per acabar, només unes paraules sobre la
necessitat que té el sector d'obtindre subvencions que
compensen els costos de les actuacions de prevenció, control, lluita
i eradicació de les malalties de les abelles, però
també que es faja un estudi que diga el que passa amb la varroasi o
altres paràsits.

El que desapareguen les abelles és una cadena
que fa que desapareguen altres insectes.
Dic açò
perquè estudis dels últims anys apunten i alerten d'una
alarmant disminució d'insectes pol·linitzadors i
d'una creixent disminució de la fertilitat de les llavors, i
de sobra és conegut per tots nosaltres el paper de les abelles en la
funció pol·linitzadora en el medi ambient.

Per aquestes raons que acabe d'exposar,
però també perquè el que demane són ajudes
necessàries perquè puga sobreviure el sector apícola
valencià, m'agradaria que es solidaritzaren amb les propostes
i aprovaren aquesta proposició no de llei que he fet en defensa dels
apicultors valencians.

Moltes gràcies.

(Ocupa la presidència el vicepresident, senyor
Eduardo Ovejero Adelantado)

El senyor vicepresident:

Sí, muchas gracias a usted.

Para fijar posición tiene la palabra por el
Bloc-Compromís, el señor Pañella.

El senyor Pañella Alcàcer:

Gràcies, senyor president.

Bé.
En principi, comencem ja manifestant-nos
que anem a donar-li recolzament a la proposició no de llei que ha
presentat el Grup Socialista, entre altres coses.
.
.
per una multitud de
raons.

Una primera perquè és bàsica.
En
el primer punt mos parla de reunir-se amb el sector apícola, per
tant, amb aquells més directament.
.
.
, amb els productors directament
afectats per la situació i per l'aplicació del decret
de la Generalitat valenciana, de mesures per a limitar la
pol·linització creuada entre plantacions de cítrics,
que és la base del problema, quan hauria d'haver sigut la base
de la solució.

I, per tant, eixe primer pas és evident que
s'ha de donar, que és la reunió amb tot el sector, la
discussió amb el sector, l'avaluació
d'allò que se vol proposar i que al final siga un instrument
vàlid per a prendre decisions correctes.

En este moment, el projecte de decret de la
Generalitat valenciana que hem citat, el de mesures per limitar la
pol·linització creuada entre les plantacions de
cítrics, les xifres que ens dóna són insuficients per
a poder mantindre el sector apícola de tota la comunitat.
Estem
parlant que aproximadament va a permetre, o està permetent, un 10%
dels ruscos censats per a posar-los en zones citrícoles.
Permet, ho
diem molt clar.
.
.
(Veus) Si són 66 municipis a 650 cadascun, al voltant de
40.
000 ruscos els que se poden col·locar, quan tenim un cens de
400.
000.

Per tant, això, juntament amb les dificultats
d'exigir el permís dels propietaris dels cítrics
també, pels efectes lògicament que podria tindre, però
que si realment el decret, les mesures que es proposen, donen
solució al problema, podria ser innecessari.
Sí es veritat
que estem convençuts que donen la solució al problema.

Però el problema més greu és que
desapareixen les indemnitzacions també com a
conseqüència d'esta ubicació forçosa.
I
ahí és on ja ha entrat directament (inintel·ligible) .
.
.
L'agricultura en general, l'apicultura valenciana no va a poder
subsistir avui si no rep ajudes.
I ho dic perquè -molt
clarament, senyories- el fenomen de la globalització afecta
realment.
.
.
, perquè no és la globalització de la
producció, sinó la globalització del comerç
aquell que ens afecta a tots.
Vol dir que hem de competir amb productes que
es fan en països on els drets socials dels treballadors no estan
contemplats, i els drets socials resulta que són costos.

Per tant, si d'alguna manera no se pot primar la
producció d'aquells països que sí que realment
tenen en compte estos drets socials de tots els treballadors,
lògicament no anem a poder subsistir.

Jo sé que moltes vegades, o moltíssimes,
és problemàtic el tema de les ajudes, sobretot
problemàtiques per les normatives.
Però també sabem,
perquè he manifestat la meua postura molt clara, que els problemes
amb les lleis espanyoles s'han de solucionar al parlament espanyol,
el problema amb les lleis valencianes els hem de solucionar nosaltres, que
som els legisladors ací a nivell de país i el problema amb
les directives europees s'ha solucionar al Parlament Europeu.

I, per tant, quan aquella aplicació siga
negativa per als productes del nostre país, ens hem de plantar i hem
de demanar que a això es done solució.
Quan es un problema
normatiu, que es done solució normativa, i quan són altres
tipus de problemes (inintel·ligible) .
.
.

Per tant, en eixa via que tenim un problema molt
localitzat, i m'agradaria que coincidírem amb la
valoració del problema, perquè crec que, si no, no
seríem realistes.
A partir d'ahí, també fer
l'esforç necessari perquè això poguera tindre
una solució.
Perquè el problema, com dic, és molt greu
per al sector de l'apicultura, però també per a tot el
camp valencià realment per les circumstàncies que jo crec que
hem esmentat ací i que crec coincidirem, perquè és
difícil, si no, no tindre eixa visió real.

I, per tant, hem de donar solucions, sobretot
perquè en una època de crisi les tendències
proteccionistes van a estar, van a estar.
.
.
, i les hem vistes ja
també en algun lloc, les hem vistes.
I jo no dic que siga eixa la
solució, però sí aquella de primar, com a
mínim, a aquells països que tenen uns drets socials reconeguts,
perquè si no, no fem cap favor tampoc als altres països.
Perquè si la millora econòmica no va a repercutir en el
personal més necessitat, en el personal realment productor, no
l'inversor, sinó el treballador d'eixa zona, no li estem
fent cap favor tampoc als països del tercer món, que són
els que poden competir en esta millora de situació.

Gràcies.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias a usted, señor Pañella.

Por el Grupo Popular, para fijar posición, el
señor Giner tiene la palabra.

El senyor Giner Giner:

Moltes gràcies, senyor president.

Senyories.

Tant la senyora Crespo com el senyor Pañella
han fet una referència clara a un context de crisi general, que
és evident que afecta a tots els sectors i, ¿com no?
també al de l'apicultura.

També és cert que en les distintes
argumentacions que s'han fet, n'hi han algunes que són
d'aplicació a tots els sector i que d'alguna manera
són qüestions que escapen a l'àmbit de les
competències autonòmiques, que són en
l'àmbit europeu on deurien plantejar-se.

Però permeta'm, senyora Crespo, que li
diga, en primer lloc, que no és admissible que vosté afirme
que no existix un compromís clar per part de la conselleria.
Crec,
sincerament, i no vull qualificar-ho d'una altra manera, que
és una afirmació gratuïta.
I bona prova que es tracta
d'una afirmació gratuïta és que la seua primera
petició que apareix en la proposta de resolució.
.
.
, és
a dir, el primer punt de la seua proposta de resolució diu
literalment «programar i convocar una reunió de treball
conjunta amb el sector apícola valencià i la Conselleria
d'Agricultura, amb l'objectiu d'elaborar un pla per a
pal·liar la crisi».
I ha fet referència molt concreta
en la seua intervenció sa senyoria a l'aspecte de la
mancança d'eixes reunions, d'eixos contactes entre el
sector i la conselleria.

Bé.
Permeta'm que li diga que la
Direcció General de Producció Agrària manté
reunions periòdiques, ja ve mantenint reunions periòdiques
amb els representants del sector apícola valencià.
Reunions
en les quals s'analitzen i estudien les distintes línies
d'ajuda, de possibilitats de col·laboració i de
cooperació i solucions a aplicar en les qüestions que planteja
el sector.

Mire, perquè no crega que senzillament
és un recurs dialèctic el que estic jo utilitzant, li
diré, per a la seua informació, que les últimes
reunions celebrades es van produir el 20 de novembre de 2008, el 9 de
febrer de 2009, el 30 de març de 2009.
És a dir, reunions
periòdiques, com li estava afirmant, que deixen sense efecte la
primera de les propostes que arreplega la seua proposició no de
llei, i d'alguna manera en què s'han basat vostés
per a denotar una cosa que no respon a la realitat, que hi havia una
despreocupació per part de la conselleria.

Ara, clar, jo entenc que a vosté li passen una
informació.
.
.
Que, per cert, una altra volta dissimule
l'origen de la informació, perquè és que quasi
li ha ficat vosté la firma i la rúbrica de l'autoria de
l'informe que vosté ha utilitzat per a fonamentar esta
proposició no de llei.
Ho dic per vostés i també per
la procedència de la informació.
Ho dissimulen un poquet
més, un poquet més bé.

Clar, vosté en la seua intervenció
arreplega inclús amb literalitat una afirmació que és
més pròpia d'una reivindicació sindical que
d'una proposta seriosa d'un grup parlamentari com és el
seu, amb responsabilitats en l'àmbit autonòmic i
nacional i europeu, i vosté directament diu: «Diga lo que diga
Bruselas».
¡Home!
, «diga lo que diga Bruselas», no.
El que Brussel·les diga mosatros tindrem obligació de
respectar-ho.

Mire vosté, mosatros hem de complir, per
dir-li-ho gràficament, la normativa a què estem obligats,
encara que mos agrade més o menys.
Una altra qüestió
serà que políticament el seu grup o qualsevol altre grup
polític plantege les qüestions que entenga oportunes plantejar
en l'àmbit europeu, però no vinga ací i afirme
rotundament -clar, això és traducció literal de
l'informe que li han passat- «diga lo que diga
Bruselas».
Això no és procedent.
(Veus) Això constarà
literalment en acta el que ha dit vosté i la referència que
és firma i rubrica, però això a mi no m'importa.

Clar, a rengló seguit vosté diu que,
clar, els problemes que té.
.
.
Perquè és que damunt van
ficar uns terminis, va ploure.
.
.
Hui per hui ni la conselleria ni el govern
valencià té ninguna possibilitat de controlar el règim
de les pluges, excepte que ací siga d'aplicació
allò de piove, porco governo.
Ploga o no ploga, la culpa és del govern, que
també és una cosa que es podria desprendre de la seua
intervenció.

En qualsevol cas, la mel de flor de taronger,
vostés saben que la problemàtica.
.
.
Vosté s'ha
referit en la seua intervenció a la problemàtica plantejada
per la plantació de varietat híbrides de cítrics i la
conseqüent aparició de la «pinyolà», que
diguem habitualment, en tantes varietats.

Bé, hi han una sèrie de problemes que
van fer que en el seu moment es pregueren unes mesures.
En eixe sentit,
bé, es va sofrir una pol·linització entomòfila
acusada, i la solució en un principi la publicació del Decret
29/2002, de 26 de febrer, del Consell, sobre mesures per a limitar la
pol·linització creuada en plantació de cítrics.

Anualment es declaraven d'aplicació eixe
mesures contemplades en l'anterior decret i es compensava, com
vosté ha assenyalat, als apicultors mitjançant la
corresponent ordre d'ajudes.

Però va arribar un moment en què
això es va prohibir, i davant la impossibilitat de continuar amb
l'anterior règim d'ajudes, i vista la favorable
evolució del mosaic varietal citrícola, es va publicar
l'acord de 27 de març de 2009, del Consell, pel qual
s'aprovaven les mesures per a limitar la pol·linització
creuada entre plantacions de cítrics.
Mesura que contemplava la
possibilitat de realitzar assentaments apícoles en certes
àrees de producció citrícola en què no existia
la possibilitat d'ocasionar perjuís als propietaris de les
plantacions.

Esta mesura constituïx una vertadera
declaració d'intencions del Conselll encaminada a
compatibilitzar, a intentar fer compatible l'activitat dels
apicultors.
respectant i no ocasionant perjuís als propietaris de
les plantacions citrícoles.
I previsiblement mos permetrà
evolucionar de forma progressiva cap a una major producció de mel de
taronger, de flor de taronger, millorant l'economia d'este
subsector ramader.

Per una altra banda, he de dir-li que la voluntat de
la conselleria també és evident quant a l'increment
pressupostari de línia d'ajudes a la millora de la
biodiversitat, adequant-les a les expectatives generades per ella.

En relació al calendari de pagaments per a les
ajudes destinades a la millora de la biodiversitat, és voluntat de
la conselleria realitzar-los dins de cada exercici pressupostari.

I per últim, li diré que, com
vosté fea referència a un estudi que diga el que passa amb
els ruscs, dir-li que en el programa nacional apícola existix ja una
partida destinada a estos fins, i que per part de la Direcció
General d'Investigació i Tecnologia Agroalimentària, es
podrà iniciar en breu una línia d'investigació
en el CITA.

Per tot allò anteriorment exposat, mosatros
creem que no és procedent la proposició que vostés
plantegen, en els termes en què la plantegen i amb els fonaments que
han portat per a defendre-la i, per tant, el nostre vot serà en
contra.

Moltes gràcies, senyor president.

La senyora Crespo Domínguez:

(Inoïble) .
.
.
senyor president.

Agrair al Grup Compromís el seu suport.

I miren, senyors del Partit Popular, jo sempre he
sentit dir que fa més el que vol que el que pot.
En este cas,
vostés són el govern, per tant, poden fer molt.

Jo crec que al llarg de la meua intervenció, el
que he intentat és explicar la crisi greu del sector apícola
valencià i crec que he sigut molt clara quan he dit que passa per un
mal moment, i això és perquè jo també
m'he reunit i parle amb totes les organitzacions agràries.

No sols.
.
.
He citat la unió.
Doncs mire, per
casualitat, però haguera pogut citar altres organitzacions
agràries.

I em preocupe d'arreplegar les seues inquietuds
i d'escoltar-los i després, d'intentar que ací es
faça cas al que necessita el sector, no jo com a diputada,
sinó el sector apícola, i eixa diferència vull que
quede clara.

Aleshores, jo crec que si no som capaços de
trobar ja en un futur molt pròxim unes solucions a estos problemes,
sap què passarà?
Que segurament desapareixeran molts
apicultors i això vol dir que hi ha una amenaça real ja per a
allò que és l'ecosistema i el medi ambient, i
això és preocupant, senyor Giner.

Després vosté ha dit que jo em dedique a
fer afirmacions gratuïtes.
Gratuïtes, no; afirmacions que costen
molt cares al sector apícola valencià.

I mire, jo crec que eixe document vosté
també el tindrà.
Però jo em vaig sorprendre molt
quan.
.
.
una pràctica que per a vostés ja és habitual,
perquè acostumen a aprovar uns pressupostos, però quan
s'acaba l'exercici, han fet ja tantes modificacions que eixe
pressupost ja no té res a vore amb el que vostés varen
presentar ací, doncs posen diners i lleven a gust i paladar, sense
tindre en compte els sectors.

I ací, la senyora consellera va vindre a
presumir que anava a mimar i a cuidar el sector ramader, del qual forma
part el sector apícola valencià, i què ha passat?
Hi
ha una modificació de crèdit de -256.
739 euros.
Són
molts diners i després, per a millora de les explotacions ramaderes,
en la qual també està inclòs el sector apícola
valencià, -595.
000 euros.
Açò són barbaritats
perquè, quan mires on van, van als amics, a Fira València, a
Fira Alacant, etcètera, etcètera.

Però que ací hi ha classes?
Hi ha
ciutadans de primera, de segona o de tercera, senyor Giner?

Pense que el sector apícola no es mereixia esta
modificació de crèdit, després d'haver-se cregut
realment el que la consellera mos va exposar ací, en esta
comissió.

Jo venia amb l'ànim -li ho
assegure- d'arribar a acords i estava disposta a demanar
també el Govern d'Espanya si fera falta, perquè jo crec
que aixina és, s'han de complementar.
No sols la comunitat
té unes competències i de fet les ha d'assumir.

Però pense que si haguera fet falta i
haguérem arribat a un acord, la meua disponibilitat l'he
expressada perfectament en l'exposició que he fet abans.

Però la veritat és que ací
està clar que vostés ni volen ni s'ocupen ni es
preocupen pel sector apícola valencià, i és molt
dolent i molt preocupant, senyors del Partit Popular.

Res més i moltes gràcies.

(Ocupa la presidència el president, senyor Josep
Maria Pañella Alcàcer)

El senyor president:

Senyor Giner, té la paraula.

El senyor Giner Giner:

Moltes gràcies, senyor president.

Senyora Crespo, no sé si vosté ha
entés en quin sentit deia jo «gratuïtes» a les seues afirmacions.
És evident que ho deia en un sentit metafòric, perquè
les seues afirmacions o la seua intervenció ni se compra ni se vende.
Era una qüestió
metafòrica.

Com jo crec que no és acceptable
l'última afirmació en la seua darrera
intervenció, quan diu que mosatros, com a Grup Popular, ni mos
preocupa ni volem ni volem saber res del sector apícola, i
això sap vosté que no és cert.

Igual que des de la conselleria, hi ha una
excel·lent predisposició a cooperar, a col·laborar, a
ajudar a tots els sectors, però particularment
l'apícola per eixa llarga tradició vinculada a la
nostra comunitat.

I de tot el que vosté ha afirmat, a mi
m'interessa tan sols una cosa.
No hem parlat en cap moment al llarg
del debat ni amb anterioritat de la possibilitat d'arribar a un
acord.
Vosté ha manifestat la seua predisposició de demanar
on faça falta.
Mosatros també la tenim.

Vosté inclús ha arribat a afirmar que
està disposta d'arribar a algun tipus d'acord per a
donar solucions als problemes puntuals que té plantejats el sector
apícola i arribar inclús a demanar-li al Govern
d'Espanya.
Doncs bé, jo li plantege la possibilitat que
mantenim una reunió, que busquem una fórmula, una proposta
consensuada per part de tots i que en futura reunió d'esta
comissió puga ser aprovada.

Mosatros li mostrem eixa total i absoluta
disponibilitat.

Dit açò, en els termes en què
vosté havia plantejat esta proposició no de llei, amb
afirmacions tan gratuïtes com les que s'arrepleguen en la part
expositiva de la seua proposició no de llei, és evident que
el meu grup, per un tema elemental de coherència, des del
coneixement real de les qüestions, ha de manifestar el seu vot en
contra de la proposició no de llei.

Però al temps li manifeste que, pel bé
del sector apícola, que a mosatros mos preocupa i molt, estem
disposats a poder arribar a qualsevol proposta que poguérem
consensuar i que significara el recolzament al sector.

No res més i moltes gràcies, senyor
president.

El senyor president:

Bé, doncs arribats a este punt, procedix fer la
votació i, per tant.
.
.

Vots a favor de la proposició no de llei
presentada pel Grup Parlamentari Socialista?
7.
Vots en contra?
8.
No
s'aprova la proposició i, no havent més temes a
tractar, s'alça la sessió.

(S'alça la reunió a les 13 hores i
34 minuts)