Educaci%C3%B3%2020220228HTML.html





Comissió d'Educació i Cultura realitzada el dia 28 de febrer de 2022.
Comença la reunió a les 10 hores i 41 minuts.
Presideix el diputat senyor Jesús Pla Herrero.
Reunió número 17.

El senyor president:

Bon dia a totes i a tots.

Anem a començar la comissió de hui.

En primer lloc, el secretari de la comissió passarà a llista per a vore si tenim quòrum.

El senyor secretari:

Gràcies, president.
Bon dia.

(El secretari passa llista per tal de comprovar si hi ha quòrum)

Hi ha quòrum, president.

El senyor president:

Moltes gràcies.

A vore si Naiara.
Ens escoltes, Naiara?

La senyora Davó Bernabeu:

Sí.

El senyor president:

Val.
Dons ho deixarem aixina.

Proposició no de llei sobre l'homenatge a Marià Benlliure, presentada pel Grup Parlamentari Compromís (RE número 36.
516, BOCV número 172)

El senyor president:

Aniríem, en primer lloc, en la primera de les PNL de la comissió, que és la presa en consideració de la Proposició no de llei sobre l'homenatge a Marià Benlliure, presentada pel Grup Parlamentari Compromís.
La defensarà la il·lustre diputada Aitana Mas, que tindrà sis minuts per a la defensa de la PNL.
Quan vullga, senyora diputada.

La senyora Mas Mas:

Gràcies, president.

Molt bon dia a totes i a tots.
I agraïda perquè m'acolliu en la vostra Comissió de Cultura.

Com a crevillentina és un orgull a més defensar hui a les Corts Valencianes aquesta proposta, una iniciativa que busca rendir homenatge a un gran artista, que tenia una gran vinculació amb el meu poble, amb Crevillent, tot i haver nascut ací, a la ciutat de València.

Aquest any, al 2022, es complixen 75 anys de la mort del nostre artista, i pensem que és una bona ocasió per a continuar donant difusió de la seua obra.
Parle evidentment de Mariano Benlliure.
De fet, a Crevillent ja tenim previst, quan vam registrar aquesta proposta, fer un programa especial amb activitats pensades en la commemoració a la seua figura i a l'obra d'este artista, el qual rebrà el nom d'Infinites formes de l'ànima, en concret els detalle que en aquest programa s'inclouen activitats diverses, com concursos literaris, d'assaig i d'investigació, com també conferències d'experts, investigadors, que implicaran les reials acadèmies de San Fernando i San Carlos, com també diverses universitats.

També vos convide als ací presents, a totes les persones també que vullguen participar d'aquesta experiència enriquidora, que vinguen a Crevillent a participar en la propera Setmana Santa, declarada d'Interés Turístic Internacional ara fa deu anys i que visiten el museu que rep el nom d'aquest artista i que arreplega una part important de la seua producció.
Ho comente breument per aquelles persones que no hagen tingut la sort de poder apropar-se a conéixer l'obra d'aquest artista que tenim la sort que ens deixara a tots els valencians i les valencianes una obra molt extensa, en especial estatuària, tot i tindre importants dedicacions en altres arts, com és la pintura.
Amb posterioritat, Benlliure també va ocupar importants càrrecs de responsabilitat en galeries d'arts de diferents ciutats de l'Estat i europees també.
A més, va ser director de l'Acadèmia d'Espanya a Roma, director general de Belles Arts i director del Museu d'Art Modern de Madrid, així com membre de diverses acadèmies de Belles Arts a Madrid, València, Saragossa, Màlaga, Milà, París, etcètera.

He intentat resumir molt breument en algunes pinzellades la seua trajectòria, però tampoc tinc la intenció de fer ací una classe d'història de l'art, la veritat.
Així que espere que si els he aconseguit despertar interés, doncs se sumen a aquesta proposta i a més vinguen a Crevillent.

D'igual manera, el passat mes de gener la corporació municipal va aprovar per unanimitat declarar a Benlliure fill adoptiu del municipi de Crevillent i també la decisió de la Generalitat Valenciana de l'any 2022 com a Any Benlliure, comptant amb el suport de tots els grups polítics municipals.

Crevillent no entén la seua història i tradició sense Mariano Benlliure.
I per això reitere que en el 75 aniversari de la mort se'ns presenta una bona ocasió per rendir un homenatge especial en el qual quede palés el reconeixement i l'estima, que no només els crevillentins i les crevillentines, sinó la totalitat del poble valencià li tenim al nostre artista, i fet pel qual presente aquesta iniciativa.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies.

I ara, comencem pels grups parlamentaris.
Em sents Naiara?
Em sents?
(S'escolten sorolls deguts a la connexió de la videoconferència)

A vore, ara?

La senyora Davó Bernabeu:

He penjat perquè m'imagine que no se sent.
Ara no sé el que esteu dient, pero tampoc m'hi veig.
Vaig a començar…

El senyor president:

Tira-li, ahí va!

La senyora Davó Bernabeu:

Gràcies, president.

Vaja, en primer lloc, que des d'Unides Podem anem a donar suport a aquesta proposta perquè tot allò que supose donar a conèixer visibilitzar i posar en valor els nostres artistes valencians són propostes benvingudes.

Marià Benlliure i la resta dels seus germans foren uns grans artistes i pensem que hem de difondre la seua obra a través de les institucions públiques, perquè, quan una terra no posa en valor els seus referents, siguen culturals, científics o històrics, perd una bona part del que és i del que pot arribar a ser.
I creiem que la nostra terra, el País Valencià, és una terra d'arts, amb majúscules, que ha vist nàixer a grans escriptors i escriptores, a poetes, a dramaturgs, a cantants, a músics i a directors, a actors i a actrius, a escultors, a pintors, que se'ls ha de nomenar perquè cal reconèixer-los, sobretot perquè malauradament encara molts i moltes no són bastant coneguts i reconeguts per la gran majoria de públic.

Per tant, des de les administracions públiques tenim una tasca a fer envers la difusió i la promoció dels nostres artistes.
Que eixa ha sigut l'aposta d'aquest govern i, en particular, de la Conselleria d'Educació i Cultura, que és evident, tant pel que fa a l'increment de les partides destinades a les arts com als projectes i programes, i tot això ho veiem augmentat any rere any en el pressupost en Cultura.

I bé, com deia, donarem suport a aquesta iniciativa perquè tenim clar que als artistes doncs ni se'ls borra ni se'ls veta, perquè un món sense art seria molt trist.
I ja vam veure al llarg del confinament com allò que més vam seguir i més vam demanar des de les nostres cases va ser tot allò relacionat amb l'art, des de la música fins a visites virtuals als grans museus, perquè al final doncs són moments durs i l'art ens oferix les possibilitats d'evadir-nos i de relaxar-nos, i en moments feliços doncs sempre està present.

I, per tant, bé, aquelles i aquells que dibuixen, que escriuen, que interpreten, que representen el món i les seues realitats amb les seues pintures, les seues escultures, com feia Marià Benlliure, per a emocionar-nos i, en general, per fer-nos sentir, mereixen el nostre reconeixement en el seu poble i la col·laboració institucional.

Gràcies.
I espere que m'hàgeu escoltat.
(Veus)

El senyor president:

Moltes gràcies, Naiara Davó.

I ara continuarem amb el grup Vox Comunidad Valenciana, la il·lustre diputada Míriam Turiel.
Quan vullga, senyora diputada.

La senyora Turiel Mollá:

Gracias, presidente.

Buenos días, señorías.

Nos alegra mucho esta iniciativa porque desde Vox siempre hemos defendido la creación cultural y también a nuestros artistas como parte indispensable de nuestra historia.

Mariano Benlliure es una figura indispensable, todo un referente en el mundo del arte y la cultura a nivel nacional.
Ha sido unas de las personalidades artísticas más aplaudidas de la Comunidad Valenciana.
Fue profesor honorario de la Academia de Bellas Artes de Carrara, académico de número de la Real Academia de Bellas Artes de San Fernando (Veus.
Pausa) y académico de Bellas Artes de Francia -¿no sé…?

El senyor president:

Disculpe.
És que estan els tècnics parlant amb ella.

Val, quan vullga.

La senyora Turiel Mollá:

Gracias.

En el año 1944 se le concedió la Cruz de Alfonso X.

Queremos ayudar a preservar nuestra herencia cultural y ser el dique de contención que frene o que ayude a frenar el olvido.
Por ello, consideramos importante el fondo y también el contexto de esta proposición no de ley de Compromís sobre el homenaje a la gran figura de Mariano Benlliure.

Desde el Grupo Parlamentario Vox vamos a apoyar esta iniciativa que, tal y como indica en su propuesta de resolución, pretende contribuir a la promoción de las actividades en conmemoración del Año Benlliure, que se ha programado para el año 2022 en el municipio de Crevillente, con motivo del 75 aniversario de la muerte de este gran artista valenciano.

También compartimos la necesidad de que las instituciones de la Generalitat participen en la difusión de la obra del artista durante el año 2022 con un calendario de celebraciones, actos y producciones culturales.

La Ley de patrimonio cultural valenciano dice su preámbulo: «El patrimonio cultural valenciano es una de las principales señas de identidad del pueblo valenciano y es testimonio de su contribución a la cultura universal; los bienes que lo integran constituyen un legado patrimonial de inapreciable valor, cuya conservación y enriquecimiento corresponde a todos los valencianos, y especialmente a las instituciones y de los poderes públicos que representan».

Creemos en la importancia de apoyar esta iniciativa que justifica nuestro cometido para garantizar la supervivencia de nuestros artistas y su obra.
La creación de Mariano Benlliure es muy significativa por su belleza, pero por su magnífica ejecución y por la fuerza que expresa.

Además de todo eso, estamos hablando de algo que nos une, no solo a nuestra historia, sino también a nuestras raíces.
Desde Vox somos firmes defensores de la creación artística de nuestros artistas y creemos que la defensa y la promoción de su legado ayudará a dar a conocer su obra.
Tenemos la obligación moral y la responsabilidad como valencianos de transmitirla a las generaciones venideras.

En conclusión, creemos que la iniciativa presentada supone poner en valor a un artista que merece todo nuestro reconocimiento.

Muchas gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Turiel.

I ara continuarem amb el grup Ciudadanos.
Il·lustre diputada Mercedes Ventura, quan vullga vosté.

La senyora Ventura Campos:

Gràcies, president.

Vaya por delante que desde mi grupo vamos a votar a favor de esta proposición no de ley que presenta el grupo Compromís.
Creemos que es necesario que la ciudadanía conozca el talento valenciano del pasado, del presente, e impulsar también acciones para que se siga apostando y poner en valor el arte valenciano en el futuro.

Mariano Benlliure es, sin duda, uno de nuestros valencianos más ilustres, como bien ha dicho la proponente, una de las figuras más importantes del arte español de finales del siglo XIX y principios del siglo XX.
Difundir el arte es difundir emociones, nos ayuda a comprender mejor nuestra historia y nuestras raíces y nuestras tradiciones.

A pesar de la importancia de su obra, muchas son los aspectos de su vida, de la vida de este escultor que no se conocen por parte de los valencianos.
Es importante, en un año en el que conmemoramos el 75 año de su fallecimiento, acercar este escultor a todos los valencianos y a todas las valencianas a través de actividades encaminadas a divulgar su obra y potenciar así su legado, tal y como recoge la propuesta.

En este sentido, Crevillente tienen la suerte de albergar una extensa parte de la obra de Benlliure, por lo que, además de la indudable vinculación del artista con este municipio, es a día de hoy un lugar idóneo para fomentar su figura.
La localidad de Crevillente ha contribuido a la difusión de la trayectoria personal y artística de Mariano Benlliure con más de trescientas obras y un espacio reservado para el archivo personal del artista en el Museo Mariano Benlliure de la localidad alicantina.

En ese sentido, es importante que desde las instituciones públicas se ponga en valor y se difunda la obra de artistas valencianos, que se acerquen también a conocer sus esculturas a la sociedad para conocer así estos valores artísticos que se han generado a lo largo de los años en nuestra comunidad autónoma.

Por ello, como he dicho al principio de la intervención, nuestro grupo a votar a favor de esta proposición no de ley para que se siga promocionando y divulgando el arte con sello identitario valenciano.
Y también he dicho que es una suerte tener a este escultor y es una suerte tener a la diputada de Compromís que nos ha traído esta propuesta, aquí, a esta comisión.

Muchas gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies.

Continuarem ara amb el grup parlamentari del Partit Popular.
Qui defensarà la…, el senyor Martínez?

Quan vullga vosté.

El senyor Martínez Fuentes:

Moltes gràcies, president.

Molt breument, perquè crec que en les intervencions que s'han dit, s'han fet ja, s'ha dit quasi tot sobre Marià Benlliure.
No utilitzaré els tres minuts, però sí manifestaré el nostre sentit de vot, que lògicament va a ser favorable per a que la Generalitat Valenciana s'unixca a esta commemoració d'este escultor âescultor, pintorâ, però bé, escultor bàsicament, majoritàriament, valencià, espanyol i…, però, sobretot, internacional perquè n'hi han obres arreu del món.

Estem a favor, per descomptat, i ens unim a esta celebració que es promou des de l'Ajuntament de Crevillent i on es troba, com bé ha referit la senyora Mas, una gran part d'eixa obra religiosa.
Estem a favor que mos unim com a Generalitat Valenciana a este…, als actes que hi ha organitzats i que de forma unànime se van aprovar també ja a l'Ajuntament de Crevillent.
Sabem també i som conscients que des de la Diputació d'Alacant crec que també van a unir-se a esta commemoració; no pot ser d'una altra manera.
I és just, com dia, és just este reconeixement que es farà d'un artista valencià universal.
Un escultor que, com dia, té la seua obra per tot el món i, per tant, la Generalitat…, i estem a favor i reitere el nostre vot favorable per a unir-mos a esta commemoració.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Martínez.

I ara acabaríem la ronda d'intervencions amb el Grup Parlamentari Socialista.
Intervindrà la il·lustre diputada… Quan vullgues.

La senyora Castelló Cervera:

Sí.
Moltes gràcies, president.

Senyories, el grup Socialista, evidentment, també votarem a favor d'esta proposta.
I parlar de Marià Benlliure per a persones, en el meu cas, que no som especialistes d'art, doncs resulta un poc complicat, no?

Però tampoc vullc caure en les generalitats, no?
, que tots segurament hem trobat en els milers i milers d'entrades que trobem a internet per informar-nos sobre este personatge, per este valencià reconegut internacionalment, no?

Jo crec que en estos dies que he llegit i m'he enterat de moltíssimes coses que no sabia d'este artiste tan internacional, doncs m'agradaria ressaltar dos coses importants.
Una, que la primera idea és que va alliberar l'escultura dels aspectes idealistes del romanticisme i va dotar la seua obra d'un sentit més realista, més narratiu i minuciós.
I esta minuciositat el va portar al màxim detall en les seues obres, preocupant-se per captar el moviment i la dinàmica de la vida.
Va aconseguir renovar el concepte d'un monument públic pensat ja més en particular, amb la gent que passejava, que podia gaudir de la seua obra i reconéixer els valors i els missatges que també tenien la seua obra.

I la segona idea que m'agradaria destacar…, he pensat âvos ho reconecâ portar una esmena a la proposició, però volia respectar-la tal com estava i, a més, venint de Compromís i de Crevillent, però crec que devem pensar també que este autor és l'escultor que més obres té a la ciutat de Madrid.
Madrid és pràcticament un museu obert de Benlliure, on hi han quatre obres al Retiro; n'hi han moltíssimes obres per tota la ciutat i, no obstant, la ciutat de Madrid ni tan sols té un bust o una escultura de Mariano Benlliure.
Ell ha donat molt a la ciutat i sols té una, una làpida de ceràmica en una tàpia d'una plaça de bous que li dedicaren els aficionats als bous.

Per tant, considere que és molt poc record i un pagament molt fluixet de Madrid, a un autor que ha donat tantes obres tan sublims i tan importants.
I estaria bé, a la millor, plantejar-mos en un futur que reclamem que també tinga la seua escultura a la ciutat.

Té una llarga llista de reconeixements oficials i acadèmics per tota la seua trajectòria, però crec que el més important que podem donar-li els valencians i valencianes és conéixer més la seua obra i donar-li difusió i, per damunt de tot, que enguany acudim tots a Crevillent.

Així que moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Castelló.

I, bé, coneguts els posicionaments de tots els grups parlamentaris, doncs, quedaria que votàrem la proposició no de llei.

Per tant, vots a favor d'aprovar esta proposició no de llei?
S'aprova per unanimitat.

Moltes gràcies.
(Remors i rialles)

La senyora Davó Bernabeu:

President?
(So per interferència d'un mòbil) No, simplement és que quan poseu el telèfon perquè vos puga sentir, hi ha algunes diputades i diputats que no els escolte bé, sobretot els que estan més lluny.
Per si hi havia possibilitat de poder apropar-lo.
La primera fila la solc escoltar, però la segona ja no tant.

El senyor president:

Perdona, apropar-lo ací al… Ah!
, al de cada diputat.
D'acord.
Doncs, mos passem el mòbil, no?

La senyora Davó Bernabeu:

Si no crideu, no vos sent.

El senyor president:

Espera, espera.
No sé com anem a fer açò.
(Remors) Un momentet.
(Pausa) Sí, clar, que ho he escoltat.
(Remors)

Proposició no de llei sobre el programa «Bo esportiu» com a ajuda al sector dels centres esportius i gimnasos, presentada pel Grup Parlamentari Popular (RE número 36.
672, BOCV número 172)

El senyor president:

Continuem amb el segon punt de l'ordre del dia, que és la presa en consideració de la Proposició no de llei sobre el programa «Bo esportiu», com ajuda al sector dels centres esportius i gimnasos, presentada pel Grup Parlamentari Popular.

Hauran vist vostés en la bústia d'incidències que hi ha una autoesmena del Grup Parlamentari Popular, que ara ens explicarà i ens comentarà el senyor Martínez, que tindrà sis minuts per a explicar-nos la seua PNL.

Quan vullga, senyor Martínez.

El senyor Martínez Fuentes:

Molt bé.
Moltes gràcies, president.

El covid-19 ha venido a cambiar nuestras vidas y si hace dos años nos hubieran dicho todo lo que hemos vivido durante estos años, hubiéramos dicho que era ciencia ficción.
Pero, no.
La verdad es que la realidad de la sociedad ha cambiado y una de las realidades que se ha puesto de manifiesto durante estos dos años ha sido la necesidad de actividad física y deportiva para todos nosotros.

Alrededor de la actividad física y deportiva existe todo un sector económico.
Por un lado, los centros deportivos y gimnasios con miles de trabajadores y, por otro, 500.
000 usuarios antes de la pandemia en la Comunidad Valenciana, que consumen servicios y productos deportivos.
Además de las empresas que dan suministro a los centros deportivos y gimnasios.

La penetración en el sector deportivo ha bajado en la Comunidad Valenciana.
De los 500.
000 usuarios que teníamos en nuestra comunidad antes del covid, hoy, más de un 40 % no han vuelto a las instalaciones.
Y no lo han hecho por miedo y la inseguridad que transmiten las noticias.

Se ha demostrado que una de las mejores medicinas para combatir el virus es la actividad física.
Está demostrado científicamente que el ejercicio físico regular mejora el sistema inmunitario de las personas.
Durante estos dos años se ha demostrado que el estar en forma y tener un buen sistema inmunológico, ayuda en la lucha contra el covid y reduce la posibilidad de terminar en la UCI.
Las estadísticas confirman que la mayoría de ingresados hospitalarios no tenía un sistema inmunológico fuerte o era gente sedentaria y, sobre todo, con sobrepeso.
Por tanto, la mejor medicina es estar en forma.

También hay que poner en valor que en el ADN de los centros deportivos está la limpieza, la higiene y la seguridad.
A pesar del descenso de usuarios, a pesar de las restricciones, los gimnasios han hecho un gran esfuerzo invirtiendo en la mejora de las medidas higiénicas, duplicando y triplicando los turnos de limpieza y desinfección de las instalaciones, reduciendo aforos y aplicando las restricciones impuestas desde la Generalitat.
Todo ello a pesar de registrar apenas un 0,28 % de contagios…, los centros deportivos fueron obligados a cerrar.

En el momento del levantamiento de las restricciones, los centros deportivos y gimnasios de la Comunidad Valenciana fueron los últimos de toda España en abrir las instalaciones.
Lo mismo ha ocurrido con el pasaporte covid.
La Comunidad Valenciana ha sido la última en levantar la exigencia de este pasaporte.

El sector es el principal interesado en que haya higiene, en que la limpieza y la desinfección sean constantes y que se cumplan las normativas de sanidad.
Pero a pesar de los esfuerzos en la mejora, en la higiene, en la seguridad de las instalaciones, hay una evidencia, y es que el descenso de usuarios producido por las restricciones todavía no se ha recuperado.

Es por ello que desde el Grupo Parlamentario Popular entendemos que, desde la Generalitat Valenciana, desde el Consell, deben adoptarse medidas que estimulen la vuelta a las instalaciones deportivas y los gimnasios.
Es bueno para el relanzamiento de los centros deportivos y gimnasios, y es bueno para la salud de todos los que eran abonados de estas instalaciones.

Desde el Grupo Parlamentario Popular, después de haber estado en contacto con la Federación de Empresarios de Instalaciones Deportivas de la Comunidad Valenciana, proponemos el que pueda instaurarse lo que denominamos Bono deportivo.
¿En qué consistiría este bono?
Pues sabemos, por un lado, que las temporadas deportivas suelen desarrollarse de septiembre a septiembre, es decir, después del verano, hasta el verano siguiente.
Por eso proponemos que los beneficiarios serán los usuarios que opten por esta modalidad anual.
Con ello estaríamos consiguiendo también una fidelización de nuevo a esos usuarios que habían abandonado las instalaciones por miedo.

Previamente a recibir los beneficios de este bono, los gimnasios que quieran adherirse a la campaña deberían inscribirse para que puedan ser beneficiarios los usuarios.
Se trataría de una bonificación del 50 % en la cuota del usuario, con un máximo de 200 euros, máximo, porque hay diferentes cuotas y diferentes modalidades, cuotas en función del centro.
Y, por otra parte, también hemos realizado, como decía, una autoenmienda en la dotación presupuestaria.

Esta PNL se registró en mayo del pasado año, pero la realidad es que ha habido una incorporación de usuarios.
Sí que es cierto que ha habido una cierta incorporación, pero no al mismo nivel, ni mucho menos que antes del covid.
El problema persiste para los centros deportivos.

Por eso, entendemos que hemos hecho la autoenmienda para ajustar esa cantidad que era inicial hace un año, pero que podría ser otra en estos momentos.

Estamos convencidos de que es una medida que puede estimular la vuelta a las instalaciones deportivas, una medida que va a ayudar también a los gimnasios para que puedan rescatar del ERTE a aquellos trabajadores que todavía están en esta situación.
En la Comunidad Valenciana se ha aprobado un bono comercio, un bono a la cultura, al turismo, ¿por qué no al sector de la actividad física y el deporte?

Las administraciones, con las medidas tomadas, han provocado parte de esa crisis y, la Generalitat, como administración de la Comunidad Valenciana, puede hacer que la recuperación también vaya más rápido.

Por eso, aprobando esta PNL estoy convencido de que podemos conseguir esta reactivación.

Muchas gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Martínez.

I ara aniríem amb les intervencions dels grups parlamentaris i començaríem amb el grup d'Unides Podem.
Em sents, Naiara?
(Pausa) Gràcies.
Naiara, em sents?
Sí?

La senyora Davó Bernabeu:

Ara sí.

El senyor president:

Val.
Quan vullgues, tens tres minuts.

La senyora Davó Bernabeu:

Gràcies, president.
(S'escolten sorolls deguts a la connexió de la videoconferència) A vore ara?
Sí.

Estava intentant deixar sense veu el meu telèfon però veig que no funciona.
Ho farem aixina.

Bé, pel que respecta a la PNL, el que cita el senyor Martínez és la creació d'un bo esportiu amb l'objectiu de tornar a fidelitzar les persones que utilitzaven les instal·lacions i que per por al contagi van deixar d'assistir-hi.
I vostés demanen plasmar-ho de la següent forma: crear un bo per als socis amb modalitat anual o que s'adscriguen al pla, o siga, bàsicament tots els socis, i pagar el 50 %, fins 200 euros, i fan un càlcul inicial de 10 milions que, bé, que ara passen a 5 milions.

Jo crec que l'objectiu d'ajudar el sector esportiu, que ho ha passat molt malament al llarg de la pandèmia, és cert, i fomentar a la vegada l'activitat esportiva, ho compartim i que, per això, aquest govern ha aprovat molts paquets diferents d'ajudes als quals s'han pogut acollir també gimnasos i centres esportius, a la vegada que s'està incrementant la promoció de l'esport entre totes les edats i, sobretot, entre els més joves.

Ara bé, nosaltres pensem que sempre que l'administració presenta ajudes, subvencions, programes, s'ha de fer d'una forma molt acurada i molt treballada, tenint en compte la vessant econòmica, no obstant els estudis que ens diguen quina seria la quantitat real per a l'objectiu que volem, com també els criteris de repartiment.
I, en el cas de les subvencions, bé, doncs, la seua fiscalització.

I parlant d'aquesta proposta que vostés fan, doncs, ens fa sorgir alguns dubtes, no?
, respecte a la quantitat de la subvenció; per què aquesta i no una altra.
De fet, vostés mateixos han fet una autoesmena per reduir-la res més que al 50 %.
Igual que respecte a la fiscalització no hi ha cap tipus de proposta tampoc i són molts diners públics per no saber-ne l'ús, l'ús real i, al final, respecte als criteris de repartiment tenim els mateixos dubtes, no?
Al ser beneficiari tothom que faça ús d'un gimnàs entrem en desenes de situacions diferents tant de necessitat de fer pràctica esportiva com de situació econòmica de l'usuari.

Per tant, jo crec que compartim que el foment de la pràctica esportiva ha de ser una prioritat i més sent conscients (so d'un mòbil) de la relació inseparable que té amb la salut i que per això hem incorporat aquest any allò que tant de temps fa que reclamen els professionals de la salut, que és eixa recepta esportiva, que sí que és un programa que està estudiat i que està basat en uns criteris concrets, en aquest cas de salut i que es fa en col·laboració entre l'administració i els professionals i que, a més, no suposa el 50 % del cost per al pacient sinó que neix totalment de forma gratuïta, que a més estem veient en les compareixences de la llei de les professions de l'esport, com els diferents professionals de la salut no han parlat de la seua necessitat i, per tant, bé, creiem que eixe és el camí, no?
, de la col·laboració entre l'administració pública i els sectors esportius, que és el que ja estem fent, que es tracta, doncs, de recepta esportiva, de regulació de les professions perquè hi haja major seguretat i garanties per als usuaris i de (inintel·ligible) … unes, en aquest cas concret i que no ens deixen tant de marge obert.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Davó.

I ara tindrem, per tres minuts, el senyor Martínez.
Si encén la senyora Davó… Sí?
Va.
Perfecte.

El senyor Martínez Fuentes:

Molt bé.
Gràcies, president.

Bé, m'alegre que compartim…, que compartim, com a mínim, l'esperit de la proposta.
El que no m'alegra és que vosté no la recolze, senyora Davó.

Mire, el fet de portar esta proposta és com a conseqüència del diàleg, de conéixer la realitat de la societat civil, en este cas, dels empresaris i de les gents que estan gestionant els centres esportius i els gimnasos.

Com dia, vosté parlava de la quantitat.
Mire, la quantitat que vam ficar en un principi era una quantitat que estava, també parlada en els càlculs que havíem fet des del sector.
Per això no és una xifra que nosaltres pintem, sinó que és una xifra que se fa basant-nos en eixe diàleg, com li dia.

Fa un temps, també vam continuar tenint…, en eixe diàleg que tenim permanent, mos comentaven, i per això jo he dit en la meua intervenció que és cert que hi ha hagut un increment en les inscripcions de tornada, però no la suficient, i s'estimava que encara s'havia d'estimular.
Haguera sigut molt més fàcil per a mi no modificar eixa quantia, però he volgut intentar acoblar-la al que realment està ocorrent en estos moments.
Per això és eixa modificació.

El mateix Juan Carlos Gómez Pantoja, quan replegava el Premi al Mèrit Esportiu de la ciutat de València, fa a penes tres, quatre mesos, bé, feia esta mateixa demanda de forma pública.
I el problema de tot açò és que ha ocorregut una qüestió que és, bé, poc, poc agradable i poc saludable per al sector esportiu.
I és que durant esta època s'han ficat tota una sèrie de plataformes tecnològiques en marxa, unes plataformes tecnològiques que moltes vegades són promogudes per multinacionals, que estan fent una competència als mateixos gimnasos i que no garantixen, doncs, el que poden donar professionals de l'activitat física, com és, per exemple, fer activitat física però intentant també evitar lesions, cosa que no…, i per un altre costat, a més, que estes plataformes tecnològiques no estan instal·lades en la Comunitat Valenciana i, per tant, tampoc tributen en la Comunitat Valenciana però estan fent eixa competència.

Per tant, com deia, el que estem fent és intentar donar, fer campanyes que estimulen eixa tornada, perquè és bo per a la salut dels valencians.
N'hi havia una dada, jo, llegint estos dies, se parlava que el sedentarisme provoca a l'any en Espanya 50.
000 morts; n'hi han moltes menys morts que se donen en…, que se donen per tràfic i se fan moltíssimes més campanyes.
Per tant, jo entenc que esta és una bona campanya per a estimular salut i per a evitar, intentar evitar eixes morts que se produïxen, com dic, com a conseqüència del sedentarisme.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Martínez.

I, ara, la senyora Davó tindrà tres minuts per a replicar la intervenció del senyor Martínez.

Naiara, quan vullgues.
Naiara, em sents?
Sí?
Doncs, quan vullgues, tens tres minuts per a la rèplica.

La senyora Davó Bernabeu:

Gràcies, president.

Senyor Martínez, sí, compartim l'esperit de la proposta i, és més, crec que l'altre dia ho vam veure a la comissió de la llei de les professions com, bé, moltes de les inquietuds, dels dubtes, de les preguntes que els féiem als compareixents anaven en el mateix sentit i que allò que ens transmetien ells també ho feien.

Però en aquesta proposta en concret, nosaltres tenim cert dubtes i, aixina els he exposat, respecte a la seua plasmació real, no?
, començant pel tema econòmic de la partida que hem vist que l'han reduït vostés en un 50 %, que ens pareix una diferència molt gran entre la seua primera proposta i la segona i, per tant, pensem que caldrien, bé, més estudis, si volguérem fer aquest tipus de proposta que, a més, és molt àmplia, perquè com deia, també genera dubtes respecte als criteris, perquè és evident que quan atorguem una ajuda, els beneficiaris han de complir certs requisits i que no poden ser simplement, en aquest cas, ser usuaris d'un gimnàs, a més, sabent que en el cas concret de la pràctica esportiva en centres esportius o en gimnasos, moltes vegades és irregular o inestable al llarg dels mesos.

Per tant, com deia, des del nostre grup parlamentari no donarem suport a aquesta proposta perquè pensem que el camí per fer el foment de l'activitat esportiva, és el que estem duent en marxa, no?
, des d'edats primerenques fent el foment del multiesport, amb la regulació d'eixes professions esportives, que seria interessant veure com podríem expandir-ho també a tot allò que suposen les plataformes digitals per, bé, per les conseqüències negatives del que vosté acaba d'exposar.

I amb allò que ve relacionat amb el tema de la salut, a més de la regulació de les professions, també amb eixe nou programa que s'engega de forma genèrica aquest any, de la recepta esportiva i que, per tant, ve en la prosperitat i la salut dels usuaris, a la vegada que continuar, bé, tenint les ajudes a les quals també s'han pogut acollir els diferents centres esportius i gimnasos.
Aixina que, tot i compartir la necessitat del foment i de la potenciació de l'esport per a la nostra terra i l'ajuda, tant als centres com als usuaris, pensem que hi han altres formes de fer-ho.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Davó.

I ara continuaríem amb el posicionament dels grups parlamentaris, amb el grup Vox Comunidad Valenciana.
Té la paraula la senyora Turiel per tres minuts.

La senyora Turiel Mollá:

Gracias, presidente.

Desde el Grupo Parlamentario Vox vamos a apoyar esta iniciativa que propone la creación de un bono deportivo para incrementar o recuperar las inscripciones en los gimnasios y centros deportivos que se han visto fuertemente afectados por las restricciones impuestas durante los últimos dos años.

Desde Vox propusimos medidas similares en el plan de reconstrucción al que finalmente votamos que no por ser una mentira.
También propusimos ayudas a estos centros mediante enmiendas parciales a los presupuestos de 2021, así como por medio de una PNL por la que este sector se veía afectado positivamente.

Estamos de acuerdo en que si la administración implantó restricciones también debe ser la administración quien aporte soluciones para este sector.
Se debe potenciar la actividad física como un modo de favorecer el bienestar emocional, impulsarlo como práctica saludable a través de programas deportivos o a través de campañas o ayudas directas, como este caso, que beneficia a usuarios e impulsa al sector.

Consideramos esencial invertir en políticas para fomentar el deporte.
Las inversiones en el ámbito del deporte deben ser una oportunidad real de crecimiento y desarrollo para la Comunidad Valenciana.

Desgraciadamente, en estos tiempos de alerta sanitaria, las restricciones de movilidad han propiciado los hábitos estáticos.
Las rutinas sedentarias son muy perjudiciales y acarrean graves problemas de salud ante la quietud y la falta de actividad.

Desde Vox creemos que es esencial fomentar el deporte sin disociarlo de la salud, ya que este puede ser un gran aliado para luchar contra el prejuicio que supone la situación extrema que estamos viviendo.
Precisamente, uno de los grandes problemas, además del sanitario y económico, asociados al covid, es la crisis de salud mental que acarrea la fatiga pandémica.

Algunos informes revelan que el confinamiento ha perjudicado seriamente a las personas en el aspecto emocional.
Se combaten, en los casos más graves, con asistencia psicológica, pero también con deporte, tal y como aconsejan los expertos.
El deporte ha sido considerado un factor fundamental para paliar, revertir, superar la fatiga pandémica o el sedentarismo tan acusado en estos últimos dos años.

Defender el deporte es vital; preservarlo y facilitar su práctica, también.
Es muy importante potenciar el deporte como actividad saludable, ahora más necesaria que nunca.
Cada día más personas buscan en la práctica deportiva, pues, un apoyo y un recurso en el que beneficiarse de todos los aportes que éste supone, y ayuda a mantenerse física y mentalmente.

En fin, de acuerdo con el Comité Olímpico Internacional, la práctica del deporte es un derecho humano y la Generalitat, además, ostenta todas las competencias para regular el deporte.
Por lo tanto, creemos importante apoyar esta iniciativa para que el sector deportivo pueda verse favorecido y puedan empezar a haber un poco la luz, ¿no?
, después de estos años de pandemia que aún seguimos en ella.

Muchas gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Turiel.

I ara continuarem amb el posicionament del Grup Parlamentari Ciudadanos.
Té la paraula, per tres minuts, la il·lustre diputada Rosa Menor.
Quan vullga.

La senyora Menor Lucas:

Gracias, presidente.

Buenos días, señorías.

La actividad física y el deporte se han visto muy afectados durante la pandemia.
Todos los centros deportivos y gimnasios tuvieron desde el inicio limitaciones de aforo y estuvieron durante muchos meses cerrados.

Este hecho ha llevado a muchas instalaciones a tener que cerrar por ser inviables económicamente, y otros miles de trabajadores del sector han pasado por ERTE.
En este sentido, se pide un mayor apoyo a este sector a través de un bono deportivo que empiece el próximo mes de septiembre y que cubra un máximo del 50 % de los servicios deportivos hasta 200 euros.

No hay dudas de que la pandemia del coronavirus ha causado estragos, además de la salud en la economía en general.
La industria del fitness cuantifica en 1.
505 millones de euros las pérdidas totales en el sector durante la pandemia.
Debido a la crisis provocada por la pandemia del covid, en la primavera de 2020 la facturación de los gimnasios españoles llegó a caer hasta el 96 % en abril y mayo con respecto a los mismos meses en 2019.

En cuanto a las perspectivas de recuperación, el estudio en el que han participado un total de 438 centros de fitness de toda España, señala que un 45 % de los empresarios del sector considera que alcanzarán la normalidad operativa a partir del primer trimestre de 2022, mientras que un 33 % dice que no será posible hasta el tercer o cuarto trimestre de este mismo año.

Desde el principio, este sector enumera una serie de fenómenos como la incertidumbre actual en los hábitos de consumo, la imposibilidad de recuperación, recuperar a todos los clientes perdidos y la inseguridad económica.
Igualmente, el sector reclama que los centros deportivos y gimnasios estén incluidos en las futuras convocatorias de los fondos de recuperación de la Unión Europea, con el objetivo de contribuir a transformar y recuperar una industria clave, como es la prevención y mejora de la salud a través de la actividad física.

Se trata de una iniciativa que cumple un importante rol dinamizador económico y laboral, puesto que el sector es nicho de empleo para algunos de los perfiles actualmente más vulnerables en el mercado laboral, como son los jóvenes.

A día de hoy, aunque muchas personas han regresado a estos centros deportivos, todavía son muchos los valencianos que no se han atrevido a utilizar estas instalaciones.
Este bono puede ser un buen aliciente para que se animen a regresar y un balón de oxígeno para este sector.

Ciudadanos ha utilizado también en otras ocasiones estas propuestas de bonos, que han demostrado su utilidad y su éxito rotundo, como es el caso del bono Viaje y también el bono Gastronómico.

Por todo ello, y viendo el resultado de estas iniciativas, desde Ciudadanos votaremos a favor del programa «Bono deportivo» que hoy nos presentan aquí.
Es necesario que desde las administraciones públicas se apoye a todos los sectores que todavía están saliendo de esta crisis sanitaria y que han visto tan afectado su día a día, como son los centros deportivos y los gimnasios de toda la Comunidad Valenciana.

Debemos seguir potenciando el deporte y todas las ventajas que tiene para la salud la práctica deportiva.

Gracias, señor presidente.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Menor.

I ara continuem amb el Grup Parlamentari Compromís.
La senyora Torres tindrà tres minuts també per a posicionar-se.

La senyora Torres Garcia:

Gràcies, president.

Bé, senyor Martínez, jo crec que primer que res cal posar en context la seua iniciativa, i em remunte a la data de registre de la seua proposta, que és el 24 d'abril de 2021.

En aquell moment s'acabaven d'aprovar una sèrie de mesures, com era que en casa es podien reunir dos grups de convivents, que en l'àmbit públic es permetia a l'aire lliure la reunió encara només de sis persones, que als bars en les taules podien estar sis persones, que es podia practicar esport a l'aire lliure en grup, però només de sis persones.
Es van flexibilitzar les visites als majors residents, però continuava la limitació de l'entrada i l'eixida del territori valencià i continuava la limitació de la circulació entre les deu de la nit i les sis de la matinada.

Sí que es podien fer desplaçaments d'esportistes federats, precisament per a practicar activitats esportives federades de competicions oficials.
I encara estàvem un poquet lluny d'arribar al 9 de maig, en què va decaure ja l'estat d'alarma.

Ho dic perquè vosté diu en l'exposició de motius: «Hoy en día, como consecuencia de la prohibición de las autoridades al uso de esas instalaciones, más de la mitad de los socios y usuarios de los centros deportivos han dejado de asistir».
Però eixes eren les circumstàncies reals que hi havia en aquell moment.

I, després, diu vosté… Vull dir, remarque açò, senyor Martínez, perquè crec que és important posar de relleu que la prohibició de les autoritats de l'ús de les instal·lacions esportives no era un caprici qualsevol, sinó que estava emmarcada en eixe estat d'alarma i en una situació pandèmica que encara era molt delicada perquè la vacunació no havia arribat als nivells en què, per exemple, estem ara.

Després diu vosté: «Si la administración ha implantado las restricciones también ha de ser la administración la que apoye y dé soluciones al sector».
I, per eixe motiu, en els pressupostos de 2022, tal com ja li ha indicat la diputada Naiara Davó, es va crear una línia d'ajudes anomenada precisament «recepta esportiva», dotada amb 500.
000 euros.

Com vosté sap, perquè estic segura que ho sap, està dirigida als ajuntaments amb la finalitat de finançar les seues instal·lacions esportives, tant les públiques com les privades, per a la realització d'esport, com a mesura de foment de la salut, en els casos en què es recomane des dels centres d'atenció primària.

I acabe ara i després continuaré, perquè estic segura que vosté em farà la rèplica, citant-lo a vosté mateix quan ha dit que «una de las mejores medicinas es estar en forma».
I això és, precisament, el que recull la recepta esportiva.

Gràcies president.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Torres.

I, ara, per tres minuts, també el senyor Martínez podrà continuar amb el debat.

El senyor Martínez Fuentes:

Gràcies, president.

Efectivament, vosté dia que no va ser un capritx tancar.
Lògicament, en aquell moment no va ser…, era necessari, això està clar.
Ahí no anem a entrar en cap tipus de discussió.
Estava clar que n'hi havien restriccions.
Està també clar que van fer un gran esforç tots els empresaris i les persones responsables de les instal·lacions esportives en la limitació d'aforaments, en implementar més neteja i més desinfeccions… Totes eixes limitacions.
Però això va provocar que no hi haguera…, que hi haguera molta gent que no…, que abandonara i que hui en dia no han tornat.
Per això dia que en abril del 2021, que és quan nosaltres presentem, està una situació i hui en dia afortunadament ha millorat, però no tot el que hauria de millorar.

Respecte al que vosté diu la recepta esportiva, doncs sí, ja fa uns anys que està la recepta esportiva.
Només s'ha aplicat en huit, deu municipis de tota la comunitat.
O siga, és nou que enguany s'hagen ficat 500.
000 euros, però la recepta esportiva ja fa uns anys que va en marxa.
Que me pareix bé, que és una cosa que també ajuda a millorar la salut i ajuda a l'activitat física.
Per descomptat, ahí estem d'acord, val.

Però pense que esta proposta que portem nosaltres, no estem dient res desgavellat; vull dir, per un costat, jo parlava dels bons que s'han implementat en altres sectors com era «el éxito del Bono viaje que genera una lista de espera de 60.
000 turistas».
Ho dic perquè, clar, quan des de la Generalitat també se parlava abans de quin era el càlcul que s'havia fet, jo dia, el càlcul que s'ha fet ha segut de la mà del sector.

Però la Generalitat, quan ha de fer els seus càlculs, diu, «el éxito del Bono viaje genera una lista de espera de 60.
000 turistas».
Només se'n van beneficiar 25.
000.
M'imagine que després s'ha fet algun tipus de modificació, ampliació de partides o de línies pressupostàries, conforme se fa en un ajuntament o se fa en una altra administració, que és el que diem.
Si esta partida o esta línia pressupostària, que diem nosaltres, no és suficient, se pot ampliar.
Eixa, per un costat.

I, després, també creem que no estem dient res extraordinari perquè n'hi han…, bé, doncs, administracions, per exemple en Castella i Lleó, diu: «Las empresas deportivas de Castilla y León dispondrán de una subvención de la junta para tener liquidez y mantener empleo».
Vull dir, n'hi han línies d'eixe estil.

Però no vaig a anar-me'n ni a Castella i Lleó.
Vaig a anar-me'n ací a València, València ciutat.
València ciutat, diu: «Los polideportivos recibirán un millón de euros por el cierre forzoso en pandemia».
Vull dir, en definitiva és una ajuda que s'està donant des de l'administració a instal·lacions esportives.
Vull dir, el que estem dient nosaltres és una altra línia que se pot implementar, que va directament a l'usuari i que el que fa és, a l'usuari, li baixa un poc el que és…, un 50 %, el que és la seua inscripció al centre esportiu, i, per un altre costat, està ajudant al funcionament, millora i que puguen ser viables estos gimnasos que han patit tant i tant.
Fins a quan?
Doncs, vorem fins a quan ha de ser, però creem que és una bona línia i per això l'hem portat i la defensem.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Martínez.

I, ara, per tres minuts també, la senyora Torres té torn de rèplica.
Quan vullga.

La senyora Torres Garcia:

Espere, president, que em porte el telèfon.
Açò és un poc complicat hui.

Bé, doncs, mire, senyor Martínez, precisament al fil del que acaba de dir vosté, nosaltres considerem que la seua proposta té un objecte finalista, que és la subvenció de centres esportius.
És una proposta legítima âaixò per descomptat, eh?
, vaja això per davantâ, però presenta, des del nostre punt de vista, l'objecció d'un control un poc difícil de dur a terme respecte de l'assistència o no dels usuaris al servei subvencionat.
I, clar, això podria provocar un resultat un poc indesitjat d'una acció que té un determinat cost econòmic, però del qual no se sap ben bé quin pot ser el seu…, o no se sabrà el seu impacte social.

A mi el que m'ha cridat un poc l'atenció és que no ha citat vosté cap estudi o, si no vol cap estudi, algunes dades econòmiques que fonamentaren, per exemple, en primera instància, 10 milions i, en segona instància, 5 milions d'euros.
Vull dir que no ens ha oferit una mínima garantia perquè eixe import…, que justifique que eixe import seria suficient per a subvencionar el 50 % d'eixos serveis.

Jo repetisc que si el que pretenia en el moment de presentar la PNL era ajudar econòmicament els gimnasos per la situació en què es trobaven fa un any i alguns d'ells encara deuen arrossegar problemes greus, cosa que, li repetisc, em sembla legítima i plausible, jo crec que no és a esta conselleria a la qual hauria d'haver adreçat vosté la seua iniciativa i per això nosaltres votarem en contra de la seua proposta, senyor Martínez.

Gràcies, president.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Torres.

I, ara, per acabar amb el torn de les intervencions, continuarem amb el Grup Parlamentari Socialista, l'il·lustre diputat José Chulvi.
Quan vullga vosté.

El senyor Chulvi Español:

Moltes gràcies, president.

Bon dia, senyor…, bé, bon dia a tots els companys i companyes de la comissió i, al senyor Martínez, que ha sigut el que ha portat ací esta proposta.

Bé, moltes voltes, quan un veu una proposta d'este tipus aïlladament, doncs, clar, ací tot el món, doncs, podria dir, «doncs, clar que sí, això i molt més, tot el que faça falta».
Però trobe que hem d'abordar este tipus de qüestions amb claredat i amb serietat.
Per què?
Doncs, perquè el fet de dotar d'un bo d'este tipus l'activitat esportiva âho acaba de comentar ara mateixa i era un dels arguments que jo volia plantejar acíâ és que té un difícil control respecte al bo Comerç o al bo Viatge, perquè ahí sí que és una qüestió molt clara d'un ha comprat una cosa, hi ha un tiquet, hi ha una factura o ha anat un cap de setmana a determinat lloc, determinat hotel… És molt senzill, no?
El fet de subvencionar una activitat que, després, qui ha de fer eixe control?
I si eixe usuari beneficiari no acaba anant o va el primer mes, que a voltes passa, els que sou de l'esport sabeu molt bé que la gent fa arrancada de cavall i parada de burro… Doncs, com actuem?

Jo trobe que queda tot molt en l'aire, no?
I jo trobe que el que s'està fent des de la conselleria i des del govern del Botànic és una cosa que pense que és més interessant, no?
Que és tindre una estratègia global que va primer que res en la qüestió més important i es veu reflectida en el pressupost.
El pressupost anual de la partida específica d'esports, ha anat incrementant-se.
De fet, enguany ha sigut un 2,55 % respecte a l'anterior, 36 milions d'euros, no?
, en diferents mesures que estan relacionades en el foment de la pràctica esportiva.
Una pràctica esportiva que entenem com una eina de cohesió social i de promoció d'hàbits saludables.
També és cert que ara s'incorporaran 5,5 milions d'euros més dins del pla de recuperació, transformació i resiliència.

El que queda clar és que totes les línies que n'hi ha, totes, totes, s'han incrementat, totes.
I jo trobe que eixa és la millor estratègia que podem tindre.
També s'ha comentat ja ací el fet que el programa de recepta esportiva, per fi també tinga ja una partida, una dotació pressupostària que ajude a poder implementar-la, no?
, que eixos diners, acompanyats del treball que estem fent en el projecte de llei de regulació de les professions esportives, trobe que pot ajudar.

Eixa conscienciació en la necessitat de foment de la pràctica esportiva fa que més gent faja esport.
Per tant, que més gimnasos, més centres esportius tinguen usuaris.
I jo trobe que eixa és la gran tasca que tenim per davant, no?
, la conscienciació i el foment, no?
, i la informació perquè la gent cada vegada vullga fer…, cada vegada hi haja més gent que vullga fer esport i que li pugam oferir una bona oferta, no?

I per acabar dir que…, simplement dir que el govern del Botànic ha estat ahí en els moments més durs perquè en tots els programes que hi ha hagut, les entitats, les instal·lacions esportives i activitats dels clubs i tal, han tingut, s'han pogut acollir també al gran paquet d'ajudes que hi ha hagut en determinats moments.

Després, si de cas, en la rèplica, ja comentaré alguna cosa més.
Gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Chulvi.

I, ara, per tres minuts també, el senyor Martínez.
Quan vullga, senyor Martínez.

El senyor Martínez Fuentes:

Esperem el telèfon.
Estem en la mig technology.
(Rient)

El senyor president:

Ahí va.
Quan vullga vosté.

El senyor Martínez Fuentes:

Gràcies, president.

Mire, senyor Chulvi, parlaven…, dos intervencions han parlat del control.
Entenc que el que fem nosaltres ací, en una comissió, és una proposta política en una línia d'una proposta política.
Vosté sap que totes estes propostes polítiques i, quan parlem de diners, de vegades no, sempre després hi ha, s'ha de portar a la conselleria determinada on se marcaran i se crearan unes bases que marcaran tots eixos criteris de com se donen, com es controlen, inclús quan qui s'ha inscrit després se li pot retirar o no se li pot donar, en funció d'eixa assistència que podria ser un dels criteris, val?
Però això serien eixes bases que s'haurien de concretar.
Per tant, entenem que és una proposta, com dia, política per a dur-la endavant.

També dir que la recepta esportiva fa uns anys estava en sanitat i ara està en esports.
Vull dir, ho dic perquè, clar, també seria, és que esta proposta no s'hauria de dur ací, a la millor a una altra conselleria.
Precisament la recepta esportiva de sanitat s'ha passat ací.

I, mire, jo sí que volia recordar-li, perquè, com dia, estem parlant d'uns incentius econòmics, jo estic parlant lògicament d'incentius econòmics, que els beneficiaris són els usuaris, però que repercutixen en l'empresa.

I, mire, jo vaig a llegir-li un document, que és el document d'Alcem-nos, que va eixir, i era per a eixir de la crisi per part del Botànic.
I precisament el punt 181 dia: «Crear bonos deportivos.
Al objeto de priorizar la recuperación de la práctica por parte de la ciudadanía de la actividad física y el deporte, la creación de bonos deportivos para la práctica de la actividad física, tanto en instalaciones municipales como privadas».
Alcem-nos, una proposta del Botànic.
Jo pensava, senyor Chulvi, que anaven a recolzar-ho, de veritat.

Però és que me'n puc anar també a la seua PNL, que va presentar el Partit Socialista quan va parlar de la activitat física com a activitat essencial, que van votar per unanimitat.
I, clar, una cosa és el que aprovem i el que estem tots d'acord, però després cal ficar-la en marxa.
I hi ha moltes mesures.
Esta podia ser una.

I mire, vosté dia en la seua exposició de motius, d'eixa PNL sobre l'activitat física essencial, dia: «Desde el grupo Socialista creemos que ahora es el momento de crear una economía impulsada por el bienestar, que facilite a las personas de todas las comunidades y naciones optimizar la salud y bienestar y disfrutar de una mejor calidad de vida después de la pandemia -perfecte-.
Para ello será necesario incentivar económicamente estas actividades».
I dia ja en el que és la resolució, dia, en el punt c dia: «Facilitar ayudas e incentivos económicos a aquellas entidades públicas, privadas y profesionales que, ante determinados niveles de alerta, hayan visto reducida su actividad para que puedan seguir prestando sus servicios en condiciones de seguridad».
És a dir, esta s'alinea perfectament, la proposta que hem presentat des del Partit Popular, en tot el que vostés estan dient, tant en Alcem-nos com en la proposta que vosté va presentar ací.
Per tant, entenc i entenia que era una proposta molt calibrada, que estava d'acord amb el que demana el sector.
Com dic, podia no haver canviat la proposta econòmica des de l'any passat, però sí que és veritat que, parlant amb el sector i vist que ha hagut un increment d'usuaris, se podia reduir un tant per a poder acoblar-ho a la realitat existent.

Per tant -i amb açò ja acabe, president-, lamente que no la recolzen sent una proposta que beneficia a empresaris, a usuaris, en definitiva a la població en general valenciana, i que creiem que estava molt ajustada i que podia beneficiar a moltíssima població de la Comunitat Valenciana.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Martínez.

I ara, per tres minuts, per acabar este debat, el senyor Chulvi.
Quan vosté vullga.

El senyor Chulvi Español:

Gràcies, president.

Bé, senyor Martínez, anem a vore, aquí n'hi ha unes qüestions que, clar, que vosté llig.
Una volta quan es presentà una PNL exactament igual que esta, es presentà en un context, i el context en què es va presentar, en aquell moment, era la necessitat de declarar l'activitat física com a activitat essencial i que hi haguera incentius i ajudes econòmiques per al desenvolupament d'eixes activitats físiques.
I es va fer.
Jo en la meua intervenció d'abans ja li ho he dit, si és que s'ha fet, s'ha fet.
Clar que s'incentiva a l'activitat física, clar que s'incentiva.
Clar que s'han destinat ajudes al sector perquè poguera eixir d'eixe moment de dificultat que estava passant.
O siga, dins de les ajudes de parèntesi els sectors esportius estaven inclosos.
Dins d'ajudes que anaven per al tema d'autònoms sense treballadors o per cada treballador que tenien, és a dir, totes les empreses de gestió esportiva estaven com altres, han tingut accés a eixes ajudes que reclamaven en un moment de verdadera dificultat, en un moment que estaven tancades les instal·lacions i, lògicament, eixa activitat econòmica, eixa activitat econòmica, com una altra, havia de tindre accés a les ajudes.
Per això era important que es declarara activitat essencial també, perquè poguera tindre més accés, i de fet es va fer.

Per això li he dit que al final, quan es parla d'incentivar, d'ajudar, d'aportar al desenvolupament de l'activitat esportiva, és que el document on es reflectix millor és en el pressupost.
I en el pressupost per a 2022 l'increment ja li he dit quin és.
Per tant, el govern del Botànic clar que està apostant per a incentivar eixa activitat física i esportiva, clar que està fent-ho, i està fent-ho des d'on toca fer-ho, que és des del pressupost de la Generalitat valenciana, des d'ahí és d'on s'ha de fer, i està quedant reflectit.
També jo li he dit, ja li ho he dit, és que és un poc repetir-me un poc en els arguments, perquè efectivament en el Pla de recuperació i resiliència també es destinaran 5,5 milions d'euros a eixes qüestions.

I jo trobe que sí, que haurem de continuar treballant per a determinar clarament en quin punt es pot ajudar, en quin punt es pot incidir directament en eixe tipus d'ajudes.

I sí que m'agradaria dir-li, vosté ha fet un apunt també respecte a l'Ajuntament de València i segur que tenim molts exemples de moltíssims ajuntaments al llarg de tota la Comunitat Valenciana que han apostat, clar, dins del seu àmbit de responsabilitat, perquè molts ajuntaments, jo en conec a molts, però li puc dir que lògicament hem tingut clar que havíem, dins del nostre àmbit de competència, també determinar accions que ajudaren al foment de l'activitat física esportiva, pel que respecta a les pròpies instal·lacions municipals, pel que respecta també a complementar eixes ajudes a les que a la millor no podien accedir determinades empreses esportives, perquè ja saben els problemes que hem tingut en els CNAE i en les coses estes, doncs anar complementant-ho un poc i que tot el món poguera accedir, inclús els clubs esportius, que fan una tasca important i que també tinguérem accés.

Jo trobe que caminem en la línia eixa, en la línia d'incentivar l'activitat física i l'esport, no únicament en el tema de, lògicament que ha de ser, en el tema que es veja reflectit en partides econòmiques, sinó també en la necessitat d'informar, de conscienciar i sobretot de fomentar eixe hàbit de realització d'esports.

I disculpe, president, perquè m'he passat.
Gràcies, senyor Martínez.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Chulvi.

Acabat el debat, passaríem a votació aquesta PNL, amb l'esmena d'autocorrecció del Partit Popular.

M'escoltes, Naiara?
Val.

Vots a favor d'esta PNL?
No m'he escolta.
Perdoneu.
A vore, m'escoltes ara?
M'escoltes, Naiara?
Anem a votar, val?
No m'escolta.

Naiara, anem a votar.
Val?

La senyora Davó Bernabeu:

Val, però m'escolteu sense el telèfon?

El senyor president:

No, no…

La senyora Davó Bernabeu:

Doncs ara jo sí que vos escolte a vosaltres sense telèfon.

El senyor president:

Val.
(Rient) Anem a votar.
Val?

Vots a favor de la PNL?
5 vots a favor.
Vots en contra d'esta PNL?
7 vots en contra.
Per tant, no s'aprova esta PNL.

El senyor president:

Passaríem a la següent.
(Pausa)

(Ocupa la presidència vicepresidenta de la comissió, senyora Rosa María Menor Lucas)

La senyora vicepresidenta:

Hola!
M'escoltes, Naiara?

La senyora Davó Bernabeu:

A vore, jo ara he obert el meu micro.
No m'escolteu, veritat?

La senyora vicepresidenta:

Sí, ara sí.

La senyora Davó Bernabeu:

Ah!
Bé, val, doncs arreglat.
M'escolteu, eh?

La senyora vicepresidenta:

Sí, sí.

La senyora Davó Bernabeu:

Val.
Jo també a vosaltres.
Què bé!
Gràcies.
(Pausa)

Proposició no de llei sobre la consolidació i l'impuls de la iniciativa Escena Erasmus, presentada pel Grup Parlamentari Socialista (RE número 40.
644, BOCV número 190)

La senyora vicepresidenta:

Continuamos, señorías, con la Proposición no de ley de la iniciativa Escena Erasmus, presentada por el Grupo Parlamentario Socialista.
Tiene la palabra la ilustre diputada por seis minutos.

La senyora Castelló Cervera:

Moltes gràcies, presidenta.

Senyories, jo crec que molts de vostés coneixen el projecte teatral europeu Escena Erasmus, que és un projecte fantàstic, perquè és pioner, cultural, universitari, naix a la Universitat de València l'any 2009 a partir de les propostes de Crit Teatre, de Daniel Tormo, d'Anna Marí, de Josep Valero i dels vicerectorats de Cultura i Internalització.

Saben vostés segur que este projecte està basat en les arts escèniques, en el qual participen estudiants tant locals, de la Universitat de València, com els Erasmus que vénen ací, que se fan uns tallers d'interpretació i de formació teatral i acaba en una producció i exhibició teatral també.

Però no sols es tracta d'esta formació, de la producció i de l'exhibició, jo crec que el més important són els valors d'este projecte que s'incardinen en una estratègia cultural europea, com són la innovació educativa, l'aprenentatge lingüístic, la integració social i fins i tot laboral, els valors de la multiculturalitat i també del desenvolupament econòmic.

Es tracta que un grup d'estudiants de diferents països -han participat 13, 14, 15 nacionalitats diferents- es convertixen en protagonistes culturals d'un territori, d'allà de tots aquells pobles on se fan estes exhibicions.

Escena Erasmus és també una altaveu i un focus de conscienciació sobre els drets, els deures i les possibilitats que dóna la ciutadania europea.
Saben, hem dit que es va crear en 2009, i en 2010, 2011 i 2012, durant tres anys consecutius, ja van guanyar el concurs Las huellas de La Barraca, del Govern d'Espanya, que és un programa cultural de teatre universitari.
En 2011 guanyen el Premi Europeu de la Joventut Carlemany.
I en 2012, a partir del 2012, comencen a crear seus transnacionals fora dependents de la Universitat de València, en estos moments crec que ja n'hi ha sis o set triades, a la Universitat de Marbourg, d'Alemanya, en Pàdua, en Itàlia.
L'any 2014 també es crea ja la tercera escola d'art dramàtic a Cagliari, a Sardenya, Itàlia.
En 2019 signen en convenis amb la Universitat de Lodz, en Polònia, i en Sofia, de Bulgària.
I totes elles depenen de la Universitat de València.

Han rebut molts premis.
Jo, per destacar dels últims, la Distinció Lluís Vives de la Generalitat valenciana dels Premis Nou d'Octubre.

En l'any 2021 més de sis mil persones veuen l'últim espectacle que han muntat, El viatge impossible.
I el que més vull destacar, el més positiu de tot este programa, la seua repercussió social, és perquè de veres afavorix una integració europea amb un paper actiu i protagonista dels jóvens estudiants que, a través d'estes produccions, prenen consciència dels reptes i dels problemes europeus: les migracions, el canvi climàtic, el despoblament, la igualtat, i tot des d'una perspectiva jove europeista.

Promou també la convivència i el diàleg entre els col·lectius, el que ells denominen «la cultura immersiva», perquè es tracta d'ajuntar-se amb la gent del poble, participar de les seues festes.
No sols fan estes produccions teatrals, també se fan performances, per exemple en Falles, que varen ser vistes per més de cinc mil persones.
I, sobretot, posen en valor la cultura com un motor de desenvolupament local de pobles i de les comarques.

Esta PNL, què pretén, senyories?
Ajudar-los a l'ampliació i consolidació d'este projecte, que permet la creació i l'intercanvi d'experiències culturals realitzades pels grups d'estudiants Erasmus amb estudiants locals.
És una oportunitat per a pensar quina Europa volem continuar construint i més en estos moments en què tenim fins a guerres en el nostre territori, i com afrontar els reptes que es presenten.

Erasmus, Escena Erasmus, ajuda a construir Europa des de la universitat i a reforçar els seus valors.
Per això, senyories, jo els demane que recolzen esta iniciativa perquè és positiva per a la Universitat de València, per al grup que l'impulsa, per a la ciutadania valenciana, la dels nostres pobles, i per a la ciutadania europea.

Per això els demane que recolzen esta iniciativa.
I, a més vullc que quede constància l'agraïment a les persones que posaren en marxa este projecte i que devem ajudar-les que es consolide en tota Europa perquè és positiu per a tota Europa.

Moltes gràcies.

La senyora vicepresidenta:

Gracias, señora Castelló.

Y, ahora, para el posicionamiento, durante tres minutos, tiene la palabra la ilustre diputada del grupo parlamentario Naiara Davó.
Cuando quiera, señoría.

La senyora Davó Bernabeu:

Gràcies, presidenta.

En primer lloc, agrair-li a la senyora Castelló la iniciativa que ens porta hui, perquè la construcció d'una cultura per a la convivència pacífica és una preocupació estratègica de les nostres societats i també de les nostres institucions i que, tristament, ara estem veient com més present que mai la seua necessitat, perquè l'art en general i el teatre en particular és una ferramenta de transformació social molt potent i és relativament senzilla de posar en marxa, que és una forma de fomentar la reflexió, l'esperit crític, però també la participació en la societat i que, per tant, ens ajuda a assolir valors com la solidaritat, el respecte i, en aquest cas en concret, el diàleg intercultural.

I just per això aquest programa, no?
, és una forma també de conéixer millor el món en què vivim, per a ajudar a transformar-lo de la millor manera possible.
I el que fa realment és oferir a les estudiantes les ferramentes i les estratègies per a analitzar eixa realitat i els conflictes que poden trobar i encontrar les solucions pròpies en la creació d'eixe entorn que volem sempre amb les millors possibilitats.
I, a la vegada, ho fa fent gaudir les estudiantes i els estudiants de les seves estades internacionals.

Jo crec que, sabedores de les bondats i de les potencialitats del teatre, doncs considerem totalment adient aquesta proposta que pretén ja no sols encaminar, perquè ja porta anys i reconeixement, sinó assentar en eixa direcció, no?
, eixa xarxa d'universitats europees que permeta la creació i l'intercanvi d'experiències culturals i que ens ajude, no?
, a la construcció comunitària.

Crec que en general els programes Erasmus van ser un gran encert respecte a les possibilitats que oferien a la gent jove de conéixer noves formes de viure i de relacionar-se i que, dins d'eixe marc, el programa Escena Erasmus és un pas més enllà que fomenta la interrelació entre els estudiants dels diferents països i, el que és més important, no?
, amb el propi territori on desenvolupen la seva estada.
I, per tant, estan afavorint el respecte i el reconeixement respecte a diferents cultures i diferents formes de fer i de ser.

Per tant, bé, doncs creem que és importantíssim poder assentar i consolidar programes com aquells que permeten la gent jove dels nostres països no sols conéixer altres persones sinó també conéixer els seus orígens, els seus entorns, les seues formes de viure, i fer partícips la societat en ells i, per tant, des d'Unides Podem votarem a favor d'aquesta proposta.

La senyora vicepresidenta:

Gràcies, senyora Davó.

Y, ahora, siguiendo el turno, el Grupo Parlamentario Vox tendrá también tres minutos.
Cuando quiera, señora Turiel.

La senyora Turiel Mollá:

Gracias, presidenta.

Señora Castelló, el programa Escena Erasmus es un programa que se lleva realizando en la Universidad de Valencia desde hace unos años.
Se trata de un programa teatral compuesto por personas Erasmus y locales.
Y hasta aquí no tendríamos ningún problema en fomentarlo.

El problema es el objeto de este programa teatral que, como se describe en la exposición de motivos, trata los temas de igualdad, crisis migratorias, despoblamiento y medio ambiente, entre otros.
Es una campaña más de la promoción de la Agenda 2030, así como un adoctrinamiento de aquellas personas de países terceros.

Por este motivo, votaremos en contra y no apoyaremos esta iniciativa parlamentaria ya que desde Vox estamos en contra del adoctrinamiento ideológico, del totalitarismo de pensamiento único, de la vulneración de la neutralidad ideológica y de la perversión que supone intentar inculcar no ideas sino ideología en los jóvenes.

Desde nuestro grupo parlamentario velamos por el cumplimiento del principio de imparcialidad y neutralidad ideológica y rechazamos frontalmente la manipulación a los jóvenes para su adoctrinamiento.

La educación es un pilar fundamental sobre el que se desarrolle el futuro y la prosperidad de una nación.
Para asegurar la libertad educativa se debe acabar con el adoctrinamiento ideológico en las aulas, en la universidad y en las actividades que en ella se llevan a cabo.
Urge rescatar a las universidades de todas las imposiciones ideológicas totalitarias, recuperando su vocación como espacio de libertad y búsqueda de la verdad y la belleza.
La universidad es y debe ser el espacio de pensamiento por excelencia, donde se fomente el espíritu crítico sin proferir dogmas ideológicos.

Este proyecto escénico europeo con sede en la Universidad de Valencia, promovido por los vicerrectorados de cultura y de igualdad, es un medio al servicio de un fin concreto.
Por eso lo rechazamos, porque se deben de hacer políticas para las universidades, pero no política en la universidad.

Las diferentes agendas globalistas profundizan en los ataques a la libertad educativa que sufrimos en España.
La libertad académica es el derecho que tienen los profesores y estudiantes para poder aprender, enseñar, investigar y divulgar el pensamiento, el arte, el conocimiento, sin sufrir presiones económicas, políticas o de cualquier otro tipo.

La libertad académica incluye la libertad de los profesores, estudiantes e instituciones académicas de tener como meta la búsqueda desinteresada de la verdad y del conocimiento, sin importar hacia dónde conduzca y sin interferencia de (inintel·ligible) …

Muchas gracias.

La senyora vicepresidenta:

Gracias, señora Turiel.

Ahora, por tres minutos también.
¡Ah!
, perdón… Por tres minutos también tiene la réplica la señora Castelló.

La senyora Castelló Cervera:

Moltes gràcies, presidenta.

Senyora Turiel, vosté no creu que insulta, insulta la universitat, però no sols la universitat quan vosté parla d'adoctrinament, imposició i de llibertat educativa en un projecte com este?
I no sols en un projecte… És que sap vosté que el 47 % dels estudiants Erasmus que venen ací, que es presenten a les proves Erasmus, trien la Universitat de València, precisament perquè té este programa?
Estos, què venen, adoctrinats ja de fora també?

Sap vosté que el 26 % dels estudiants locals de la universitat valenciana que es presenten a les proves d'Escena Erasmus trien aquesta universitat, precisament per l'existència d'estos projectes?
Estos, què venen, adoctrinats i imposats des de sa casa, no?
, perquè s'apunten també?
Sap vosté qui està insultant i tirant per terra vint-i-quatre obres originals inscrites i dirigides per l'equip d'Escena Erasmus Universitat Valenciana?
Que han fet 327 representacions realitzades per tota la geografia valenciana, espanyola i europea?
Tots eixos, tots són adoctrinats, imposats, no tenen llibertat?

Sap vosté que han tingut presència en festivals internacionals de teatre d'Almagro, d'Olite, d'Olmedo, d'Elx, de Granada, de València, d'un fum?
Que quasi dos-centes mil persones de públic han vist els espectacles d'Escena Erasmus?
Vosté sap tot això, senyora Turiel?

Vosté sap que més de cinc mil huit-cents alumnes Erasmus de la Universitat de València s'han presentat a les proves de selecció?
Que tenen cinc prestigiosos premis europeus i valencians que han aconseguit en aquests anys?
Que tenen sis seus transnacionals, com hem dit abans?

Jo crec, senyora Turiel, d'alguna manera quasi que m'alegra que no se sume a esta iniciativa.
M'alegra… i queden vostés a soles i vagen contra el món, perquè vostés estan contra el món, contra el raciocini, contra la llibertat.
Eixa llibertat que defensen, què pensen vostés que és este projecte?
Vosté sap de veres este projecte el que és?
Dir que este projecte és adoctrinament i imposició…, això és insultar milers d'estudiants, milers de públic, els professionals, la Universitat de València.
Mire, m'alegre que vote en contra.

Moltes gràcies, presidenta.

La senyora vicepresidenta:

Gràcies, senyora Castelló.

Ahora es el turno del grupo parlamentario para hacer su réplica, la señora Turiel.
Cuando quiera, señoría.

La senyora Turiel Mollá:

Gracias, presidenta.

Señora Castelló, podríamos apoyar, como ya le he dicho, esta iniciativa si no tuviera un fin concreto, es decir, cuando hablamos de artes escénicas o cualquier tipo de arte, lo normal, lo habitual, lo que se suele hacer, lo correcto es empezar a hacer una lluvia de ideas, hacer algo abierto y de ahí buscar una búsqueda de la verdad o del arte.
Ustedes lo que están promoviendo en este programa es todo lo contrario; es un programa que parte de una idea determinada de un pretexto que sirve a un fin concreto.
Por eso no estamos a favor de esta obra.

El párrafo que hace que no votemos a favor esta iniciativa es el siguiente: «Este proyecto supone una oportunidad para pensar qué Europa queremos construir y cómo afrontar los retos que se nos presentan, puesto que a través de estas producciones teatrales se reflexiona sobre la igualdad, la crisis migratoria, el despoblamiento y el medio ambiente, entre otras cuestiones, desde una perspectiva joven europeísta, porque no solo abarca la opinión de los y las jóvenes valencianas sino de diferentes países».

Es decir, nosotros creemos que tendría que ser al revés.
Unas obras, una red de obras que nos parece muy bien y muy acertada, la idea, pero sin que tuviera una temática concreta, porque al final, como ya le he dicho, esto es un medio más que sirve a un fin; es una forma también de hacer ideología y no ideas y, como le hemos dicho, en la universidad estamos a favor de que se hagan políticas para las universidades, pero no política en la universidad, y esto es una forma más de hacer política.

Por ese motivo votaremos en contra, porque debería tener como meta la búsqueda de la verdad y no una búsqueda concreta para algo que ya está determinado de antemano.

Muchas gracias.

La senyora vicepresidenta:

Gracias, señora Turiel.

Ahora es el turno del Grupo Parlamentario Ciudadanos.
Por tres minutos, tiene la palabra la ilustre diputada Mercedes Ventura.
Cuando quiera, señoría.

La senyora Ventura Campos:

Muchas gracias, presidenta.

Nosotros vamos a votar a favor ya de esta proposición no de ley, porque soy europeísta y porque no puede ser de otra manera.

La Escena Erasmus es una experiencia cultural pionera, como bien ha dicho, que han pasado por ahí centenares de alumnos y alumnas de toda Europa, y tal y como usted ha explicado, como también se indica en la página web de Escena Erasmus, el objetivo debe pasar por exportar esta iniciativa a otras universidades europeas y consolidar a la Universidad de Valencia como sede principal de esta red.
Uno de los motivos es porque Valencia es la ciudad que más estudiantes recibe de Escena Erasmus y que acoge también de toda Europa.

Y en esta misma línea es necesario impulsar proyectos de este alcance europeo que potencien la cooperación europea desde los jóvenes, que fortalezcan el proyecto europeo común y difundan sus valores culturales, sociales, científicos e históricos.

La diversidad cultural que divulgan iniciativas como la que hoy ocupa este debate es una de las características distintivas de la Unión Europea y la protección del patrimonio cultural debe de ser uno de sus principios fundamentales.

Proyectos culturales como el que hoy nos ocupa, que aborda la realidad de Europa desde la visión crítica participativa son una herramienta muy eficaz para involucrar a la ciudadanía de diferentes países en un proyecto común que, además, tiene la sede en…, aquí en la Universidad de Valencia.
Se trata, además, como ya sabemos, de un proyecto premiado por diferentes…, en numerosas ocasiones, como usted ha indicado, la última de ellas la distinción del Lluís Vives, de la Generalitat Valenciana, con la aportación valenciana para la construcción europea en los Premios Nueve de Octubre del 2021.

En definitiva, todas las iniciativas que sumen y que apuesten por la cultura, que visibilicen la diversidad europea y, además, que transmitan los valores de la cooperación, la solidaridad y la igualdad, siempre van a encontrar el voto a favor de Ciudadanos, de nuestro grupo parlamentario.

Y ahora más que nunca hay que apostar por este tipo de proyectos, que unan y que transmitan una cultura de convivencia pacífica, ahora más que nunca.
Y como apunta Josep Vicent Valero, uno de los directores de este proyecto, la crisis económica nos está haciendo perder la razón real del porqué de la Unión Europea.
Y no es la unión de los mercados solamente, sino que comparten valores y diferentes puntos de vista.

Muchas gracias.

La senyora vicepresidenta:

Gracias, señora Ventura.

Ahora es el turno de palabra, por tres minutos, del Grupo Parlamentario Compromís.
Tiene la palabra el ilustre diputado Jesús Pla.
Cuando quiera, señoría.

El senyor Pla Herrero:

Moltes gràcies, presidenta.

I, moltes gràcies, senyora Castelló, per haver portat tan oportunament esta iniciativa a esta comissió de cultura.

Deia Daniel Tormo, uns dels directors de la companyia Escena Erasmus, a una entrevista, que el valor principal d'Escena Erasmus és que difon i amplia els valors fundacionals de la Unió Europea, crea ciutadania i és un altaveu i focus de conscienciació sobre els drets, deures i possibilitats d'integració lingüística, sociocultural i inclús laboral.

Aquestes qualitats, com s'ha remarcat, han fet que Escena Erasmus rebera diferents premis de diferents institucions, tant autonòmiques com europees.
S'ha de destacar també que aquest projecte europeu amb seu a València i dirigit per la companyia de teatre Crit, pretenga aprofitar el potencial creatiu dels estudiants Erasmus que passen un any a diferents ciutats europees i fomentar la seua participació a la vida cultural d'aquestes ciutats.
Així mateix, que oferixca als estudiants els tallers d'interpretació, de formació teatral, de creació, inclús de muntatge d'un espectacle final, fomentant la cooperació europea a l'àmbit de la joventut, tot millorar el nivell de competència comunicativa i capacitat dels estudiants.

Més de deu anys d'existència del projecte, més de dos-cents cinquanta alumnes de vint-i-huit nacionalitats diferents que han passat per aquest, diverses gires de la companyia âLes Europes Menudes, M'importa, Avant, Europa a Escenaâ no sols han acostat el teatre als nostres pobles i ciutats, sinó que han acostat els joves europeus a la nostra realitat cultural i social.

Es tracta d'un projecte ambiciós, amb una clara missió: difondre els valors europeus, promoure la diversitat i la integració social, oferir una reflexió constant sobre la nostra societat, ajudar també a la descentralització de la cultura i facilitar estímuls culturals en aquells municipis amb risc de despoblament.

Volem destacar l'oportunitat de dur hui esta PNL i de la seua aprovació en esta comissió de cultura, perquè, en definitiva, posa en valor els valors europeus de la integració, la cooperació i la interculturalitat, precisament, hui, ara, en uns moments en què dissortadament la guerra assola novament el cor de la vella Europa.

Voldríem que el nostre vot favorable a l'aprovació d'aquesta iniciativa mostrara clarament el nostre rebuig i el rebuig de tots a aquesta i a totes les guerres, i l'aposta del nostre poble pel diàleg com a mitjà per a la resolució de conflictes.

Moltes gràcies.

La senyora vicepresidenta:

Gracias, señor Pla.

Y, ahora, es el turno de palabra del grupo parlamentario Partido Popular.
Y tiene la palabra el ilustre diputado Luis Martínez.
Cuando quiera.

El senyor Martínez Fuentes:

Muchas gracias, presidenta.

Ocho segundos es poco, ¿eh?
(Rialles)

La senyora vicepresidenta:

No, no me quiero pasar.
Cuando quiera, señoría.

El senyor Martínez Fuentes:

Gracias, presidenta, gracias.

Bé, la postura del nostre grup parlamentari va a ser favorable a esta PNL i, si m'ho permeten, per un costat, a nivell de grup parlamentari, pel convenciment que som un partit europeista, amb un tarannà europeista.
I també ho dic, i si m'ho permeten, com dia, des d'un punt de vista personal.
Jo vaig tindre el privilegi, diria, de poder coordinar projectes europeus, educatius, des de…, bé, dos projectes educatius europeus.
Eren els Comenius âabans dels Erasmus n'hi havien uns Comeniusâ i dos projectes, un era relatiu a la coeducació en l'àrea d'educació física i, un altre, que se denominava «arcoíris de culturas».
Ve un poc a determinar…

I a banda de les qüestions educatives pròpies, educatives, que era la finalitat del projecte, n'hi havia una qüestió per damunt que era la finalitat que tenien estos projectes i que continuen tenint-la, que és eixa creació d'eixes xarxes, però eixa creació també de sentiment de ciutadania europea, que és importantíssim.
Jo crec que este projecte que hui ens presenten, per descomptat, ho té i que, com dia, des del punt de vista europeista que té el nostre partit, el Partit Popular, i des del punt de vista personal com a vivència, recolzem esta iniciativa.

Creem que en el moment que estem vivint, on, com ja s'ha dit abans, però no podem obviar-ho, on un dictador està tocant les portes del que és el cor d'Europa, no podem quedar-mos quiets, i projectes com este, que donen eixe sentiment de ciutadania europea, ens fa forts davant d'estes postures dictatorials, no?

Per tant, recolzar este tipus de projectes, en concret este, teatral, des d'un punt de vista cultural, crec que és bo.
És bo perquè estem donant suport a una iniciativa que ja arreplega cinc premis a nivell internacional, però que, lògicament, el que volem és que tinga més premis i, evidentment, donant suport a esta PNL anem a ajudar-los i que, per tant, bé, doncs, el nostre grup va a estar ahí.

També m'agradaria, perquè, clar, els Erasmus Plus n'hi han en moltes universitats i m'agradaria també reconéixer tot el que estan fent totes les universitats.
Estem parlant de la Universitat de València, per descomptat, però totes les universitats.
L'altre dia, només fent aixina, a correcuita, només en la universitat, en la politècnica n'hi ha 33 de projectes d'Erasmus Plus.
Vull dir, que són molts els que estan fent-se i, per tant, en les universitats estan ajudant a esta creació.

Per tant, i ja acabe, se m'acaba el temps… Finalitze, doncs, donant este suport per a que el projecte Escena Erasmus puga establir-se de forma permanent ací en València, perquè crec que és una fortalesa per a la ciutat de València, per a també la Comunitat Valenciana.
I com dia, tot el que veem són qüestions positives, tant en l'àmbit europeista com en l'àmbit cultural.

La senyora vicepresidenta:

Gracias, señor Martínez.

Y, ahora, pasamos a la votación.
¿Votos a favor?
¿Votos en contra?
¿Abstenciones?
Pues, queda aprobada esta proposición no de ley.
(Remors)

¿Hacemos una pausa?
Sí.
Haremos una pausa de cinco minutitos.

(Se suspén la reunió durant uns minuts)

Proposició no de llei sobre defensa de la llibertat creativa i la llibertat d'expressió de les Falles i altres festes de la Comunitat Valenciana, presentada pel Grup Parlamentari Vox Comunidad Valenciana (RE número 41.
771, BOCV número 196)

La senyora vicepresidenta:

…en el punto 4: «Toma en consideración de la Proposición no de ley sobre defensa de la libertad creativa y libertad de expresión de las Fallas y demás fiestas de la Comunidad Valenciana, presentada por el Grupo Parlamentario Vox».

Tiene la palabra, por tres minutos, la ilustre diputada… â¡ay!
, perdón, síâ por seis minutos, la ilustre diputada Miriam Turiel.

Cuando usted quiera, señoría.

La senyora Turiel Mollá:

Gracias, presidenta.

Buenos días, señorías.

Desde el Grupo Parlamentario Vox presentamos esta iniciativa para garantizar la libertad creativa y de expresión como manifestación artística en el contexto de los monumentos falleros, protegiendo el espíritu de estos elementos frente a ataques e injerencias externas de cualquier tipo.
Y, de la misma manera, queremos que se extienda esta protección a todas las fiestas de la Comunidad Valenciana.

Las Fallas han sufrido, por desgracia, reiterados ataques, y es nuestro deseo que estos desafortunados acontecimientos que hemos padecido no vuelvan a ocurrir ni en las Fallas ni ninguna otra fiesta de la Comunidad Valenciana y que sirvan como precedente sobre el que sentar la base del respeto y defensa de las tradiciones frente al expolio patológico que se cierne sobre nuestra fiesta más internacional.

Como no podía ser de otra manera, la libertad de expresión siempre ha permitido la creación artística sin censura, posibilitando la difusión de ideas de individuos o de colectivos sin temor a sufrir censuras o represalias.
En ello va implícito el derecho de cualquier persona de no ser perseguida, juzgada o molestada por sus opiniones.
Este derecho fundamental se encuentra recogido en la Declaración universal de los derechos humanos, así como en la Constitución española.

El artículo 20 de la Constitución española reconoce y protege el derecho a expresar y difundir libremente los pensamientos, ideas, opiniones mediante la palabra, el escrito o cualquier otro medio de reproducción, a la producción y creación literaria, artística, científica y técnica.

El Pacto internacional de derechos civiles y políticos, conforme a los principios enunciados en la Carta de las Naciones Unidas, dice que toda persona tiene derecho a la libertad de expresión.
Este derecho comprende la libertad de buscar, recibir y difundir informaciones e ideas de toda índole sin consideración de fronteras, ya sea oralmente, por escrito o en forma impresa o artística por cualquier otro procedimiento a su selección.

Durante las Fallas de 2021, la Falla Duque de Gaeta-Pobla de Farnals de Valencia decidió indultar del fuego de la cremà, por las presiones que recibió… El monumento fallero, obra del artista Vicente Llácer, sucumbió a la corrección política haciendo peligrar la esencia de estas fiestas reconocidas internacionalmente.

Esta concesión a las imposiciones de otros está en absoluta contradicción con los valores democráticos y con la esencia satírica de las Fallas; ha habido detractores que han querido imponer su criterio político frente a la libertad creativa y el sentir de todo un pueblo.
No han tenido el menor reparo en desprestigiar y menoscabar nuestras fiestas más internacionales, declarada Patrimonio Inmaterial de la Humanidad por la UNESCO.

Dentro de las Fallas también se atacó a la tradicional ofrenda de la Virgen de los Desamparados, refiriéndose a este evento como «bellísima tradición creada por el franquismo más casposo y que nadie se ha atrevido a cuestionar».

Por otro lado, TV3 y otros medios de comunicación manipularon la sátira fallera presentando como un presunto delito de odio una escena de la comisión Convento de Jerusalén-Matemático Marzal que aludía al proceso independentista de Cataluña.

Desde Vox queremos destacar el inconmensurable trabajo desarrollado por los artistas falleros, que sufrieron un ataque directo a su trabajo, también desde las instituciones y del gobierno valenciano, que guardó un silencio cómplice ante la ofensa perpetrada por el diputado nacional, Joan Baldoví, quien ofendió al pueblo valenciano al atacar la esencia satírica de las Fallas.

Es una obligación moral de todos defender el arte de una manera más decidida, porque lo que está en juego es que los cimientos de nuestra cultura caigan en el olvido de forma deliberada por parte del Consell, ante la mirada impasible del resto de grupos.

Por eso, desde Vox damos un paso al frente para defender la creación artística que está y debe estar por encima de intereses partidistas.
El arte debe ser, debería ser independiente y no puede verse atacado por intereses creados ni por intereses políticos.

Nuestras fiestas son una expresión popular que recoge nuestra tradición.
Debemos defender sin fisuras la tradición, porque la tradición vertebra a España.
Sin embargo, la libertad de expresión no es un derecho absoluto.
Tiene sus límites cuando se vulnera la intimidad o el honor de otras personas o bien cuando suponen incitación al odio o a la violencia.

Tal como recoge el citado artículo, estas libertades tienen su límite en el respeto a los derechos reconocidos en este título, en los preceptos de las leyes que lo desarrollen y, especialmente, en el derecho al honor, a la intimidad, a la propia imagen, a la protección de la juventud y de la infancia.
Solo podrá acordarse el secuestro de publicaciones, grabaciones y otros medios de información en virtud de resolución judicial.

El Código penal prohíbe el enaltecimiento o justificación del terrorismo.
Con el objetivo de proteger la seguridad nacional, los estados pueden penalizar la incitación a cometer un delito de terrorismo.
Nada de esto sucedió en la sátira que encerraba los monumentos falleros que sufrieron ataques, y es curioso que quienes se esfuerzan en aparentemente defender la libertad de expresión sean incapaces de defender las Fallas.

En España han sido condenados activistas por delitos de enaltecimiento del terrorismo, injurias contra la Corona, a las instituciones del estado y ofensa contra los sentimientos religiosos, cuyos delitos sí encuentran el respaldo de algunos políticos que se muestran incapaces, a su vez, de defender la sátira de nuestros monumentos falleros, que les podrán gustar más o menos, pero no están creados con la intención de ofender ni politizar, simplemente lanzan sus críticas a todos los sectores de la sociedad y no dejan títere con cabeza.

Las Fallas de Valencia constituyen una conjunción perfecta de arte y sátira; son una manifestación colectiva de libertad de expresión y de convivencia de la sociedad valenciana que se regala a sí misma la oportunidad de reírse de sí misma.

Estos monumentos de cartón piedra son fuente de libertad creativa y expresión popular.
Sus ninots, los muñecos que componen una falla, encierran una crítica social mostrada con humor ácido y simpatía, que nos provoca una sonrisa sin vejar, enaltecer el odio o difamar.

Muchas gracias.

La senyora vicepresidenta:

Muchas gracias, señora Turiel.

Y ahora es el turno de posicionamiento, ahora sí por tres minutos, y tiene la palabra la ilustre diputada Naiara Davó, por el Grupo Parlamentario Podemos.

La senyora Davó Bernabeu:

Gràcies, presidenta.

Senyora Turiel, començaré dient-li que aquesta proposta és exactament igual que la que ens vam presentar al ple fa tres setmanes.
Les propostes de resolució són les mateixes, encara que han canviat l'exposició de motius.
I, per tant, vaig a dir-li el mateix que li vaig dir allí, que vostés no han defensat mai ni la cultura valenciana ni els seus artistes; és més, la seua història envers la cultura és una història d'assenyalaments constants i d'intents de censura.
Ni han defensat mai els nostres artistes, no ho van fer amb Enric Valor ni ho van fer amb Miguel Hernández, ni els han promocionat, no ho han fet amb Estellés, no ho han fet amb Francisco Brines.
I, com li deia, el que fan constantment és assenyalar els nostres artistes, els valencians i, en general, els espanyols i a tots aquells que no els agraden.
De fet, no deixa de ser paradoxal que vostés sempre que ens interpel·len sobre la llibertat artística o educativa ho fagen assenyalant gent.

I n'hi ha una part en la seua proposta que ens diuen, literalment: «La llibertat d'expressió és un dret fonamental que ha permés i emparat la creació artística sense censura i sense por a patir represàlies».
A mi em sembla que…, la postura per al seu grup més cínica no pot ser, perquè qual algú fa crítica sobre vostés el primer que fan és assenyalar-lo i incitar a patir represàlies.
I li ho dic aixina.
Què van fer vostés amb l'editor de la revista El Jueves quan van publicar les famoses vinyetes satíriques de la Pandilla Voxura?
Què van fer?

Doncs, des de les xarxes socials van publicar la seva foto, el seu nou i van incitar a anar a buscar-lo al seu lloc de feina.
Això és una autèntica barbaritat.
És que és aixina com vostés intenten acovardir al final els nostres artistes.
És que a on queda ahí la llibertat de crítica i la llibertat de sàtira, que vostés estan dient ara defensar?
A més, és que vostés han votat sistemàticament en contra, sistemàticament en contra de totes les ajudes a la cultura, i de la seua realitat i de les seues necessitats en saben ben poc o res.
I ho demostren en les exposicions de motius que fan i en les propostes de resolució.

En aquesta, per exemple, ens demanen que els Moros i Cristians estiguen englobats en aquesta proposta, quan els Moros i Cristians, una festa, per cert, molt bonica que aconseguirem celebrar després de dos anys de no poder-la fer, doncs no, no es basen en la crítica i en la sàtira, sinó en una recreació històrica i, per tant, no té cap sentit englobar-ho dins d'aquesta proposta.

Miren, senyora Turiel, em pareix molt greu el que vostés fan amb la cultura, el que vostés fan amb els artistes que a vostés no els agraden i, com li deia, la seua història envers la cultura és una història d'assenyalaments i de menyspreu.
I, per tant, els diem que des del nostre grup parlamentari votarem que no a aquesta proposta.

La senyora vicepresidenta:

Gracias, señora Davó.

Ahora, para el turno de réplica, tiene la palabra la ilustre diputada Miriam Turiel.

La senyora Turiel Mollá:

Gracias, presidenta.

Señora Davó, efectivamente, presentamos en el pleno esta propuesta, es anterior, esta iniciativa parlamentaria es anterior, pero en el pleno coincidió y abordamos un tema muy similar y, al final, pues un poco la esencia, ¿no?
, lo que tenemos que decir es exactamente lo mismo que dijimos entonces.

Nosotros no señalamos a nadie.
Nosotros defendemos el arte, pero siempre que, como le he dicho anteriormente, no lo digo yo, lo dice el Código penal, es decir, hay una serie de límites.
Amparamos la libertad de expresión, pero siempre tiene que estar limitada por el contenido…, o sea, por el contenido que pueda llegar a ser ofensivo.

Usted ha nombrado la revista El Jueves.
Mire, de verdad, o sea, dentro de la libertad de expresión, yo respeto, mi grupo respeta cosas que incluso nos puedan gustar más o menos, pero a mí hay cosas que me parecen, de verdad, que no son aceptables.
Este, por ejemplo, (soroll de papers) es una imagen de… Es que no la verá porque no está aquí.
Pero, bueno, se lo describo; es una imagen de una portada de El Jueves, fue…, fue secuestrada.
Por lo tanto, le he traído también una imagen muy similar que hicieron el año después para homenajear o celebrar aquel secuestro y la verdad es que son, son imágenes realmente ofensivas.

Luego, por ejemplo, le voy a decir una cosa.
(Soroll de papers) Tampoco lo ve, pero bueno, también se lo describo.
«Las ayudas fiscales a la iglesia son ilegales».
Esto es una portada de El Jueves, donde podemos ver… Al resto de diputados se lo puedo enseñar.
Es decir, esto, yo creo… Esta portada ni siquiera ha sido secuestrada, pero esto, para mí, o sea…, pero, rebasa los límites, ¿no?
, de la ofensa, pero no ha sido secuestrada.
Es decir, lo podemos enseñar.

En cambio, también he traído lo que ofendió a Joan Baldoví.
Puede ofender, pero la diferencia…, o sea, quiero decir, al final no es tan, tan ofensivo, no es una cosa…, hay mucha diferencia entre este contenido y el otro, una media luna que también ofendió a algunas personas del colectivo musulmán.

Es decir, amparamos la libertad de expresión y respetamos…, de verdad, yo respeto todas las opiniones, pero hay un límite y el límite es cuando, cuando se ataca el honor de las personas o se hace algo grave, ¿no?

Entonces, es verdad que a ustedes les puede gustar o no una iniciativa…, o sea, les puede gustar una falla o no les puede gustar.
No, no tiene por qué gustarles, pero yo creo que si ustedes están en el Botànic, en el gobierno, y ustedes son diputados, qué menos, ¿no?
, que no ofender al pueblo valenciano.
Es decir, hay cosas que no hay que rebasar.

Luego también usted habló con motivo de la otra ocasión…, usted habló de Pablo Hasél, pero, claro, es que sus comentarios son, por ejemplo, «no me da pena tu tiro en la nuca, pepero», es decir, hay cosas que ya rebasan todos los límites.

Entonces, creo que es importante establecer dónde está el límite de lo que es libertad de expresión y lo que no es libertad de expresión y, sobre todo, que tengamos…, o sea, que amparemos a todos los artistas falleros.
Y también usted hablaba de los Moros y Cristianos.
Es decir, hoy en día no tienen ninguna persecución, pero lo queremos, queremos extender esta protección por si acaso se diera…, se pudiera dar, porque no sería la primera vez.
En las Fallas ha pasado lo mismo y queríamos extender esta protección.

Muchas gracias.

La senyora vicepresidenta:

Gracias, señora Turiel.

Y ahora tiene la palabra la señora Naiara Davó.
Cuando quiera, señoría.

La senyora Davó Bernabeu:

Gràcies, presidenta.

A vore, senyora Turiel.
Sí que assenyalen, sí que assenyalen artistes.
De fet, van assenyalar dos joves cantants valencianes molt de moda entre la població jove perquè participaven en projectes en centres escolars.
I la seua portaveu adjunta, en la tribuna de les Corts, va assenyalar eixes artistes perquè considerava que no li agradava allò que transmetia la lletra de les seves cançons.

Però és que, a més, han demanat cancel·lar obres de teatre que es fan, per exemple, al Teatre Principal de València, i cartells promocionals.
Li he posat un exemple concret, que és el de l'editor de la revista El Jueves, a qui vostés van assenyalar, a més, d'una forma completament directa i pública.

I si vostés consideren que hi ha un delicte, per exemple, d'atemptat contra l'honor, que ha parlat vosté, doncs, això, es denuncia, però no s'incita a l'odi contra els nostres artistes.
I eixa és la política cultural que vostés tenen.

La política cultural que vostés fan es resumix en dos frases: eliminar el ministeri de cultura i assenyalar a tots aquells que no coincidixen amb la seva ideologia.
I, a més, és que vostés parlen que vostés el que volen és no traspassar, no?
, que no es traspassen els límits que hi ha entre la llibertat d'expressió i la crítica artística.
Però no són vostés els que diuen on estan els límits; no són vostés i, a més, és que no té massa sentit que m'estiga parlant d'eixos límits quan després apel·len que la llibertat d'expressió és el dret fonamental que permet, justament, i que empara la creació artística.

Per tant, jo crec que el que deixen clar sempre que parlen de cultura és aquella màxima que van fer en aquell tuit de «España puede vivir sin sus titiriteros y sin su mundo de la cultura».

Nosaltres, mai, mai anem a estar del costat d'aquells que assenyalen i demanen censura per als nostre artistes.

Gràcies.

La senyora vicepresidenta:

Gracias, señora diputada.

Ahora es el turno del Grupo Parlamentario Ciudadanos.
Y tiene la palabra la ilustre diputada Mercedes Ventura.
Cuando quiera, señoría.

La senyora Ventura Campos:

Muchas gracias, presidenta.

Me sorprende que una proposición no de ley que reclama libertad creativa y de expresión, pues provenga del Grupo Parlamentario Vox.
Y no lo digo como una crítica, sino porque celebro que por fin se hayan dado cuenta de que no todos tenemos que pensar igual ni que a todos nos puedan gustar las mismas cosas o a hacer gracia las mismas cosas.

Pero, leyéndola, me llama, me chirría mucho y me llama la atención que usted le proponga a la anterior compareciente unos ejemplos…, decir qué es libertad de expresión y qué no es libertad de expresión.
Oiga, libertad de expresión entiendo que es todo; no lo que vaya en su ideario.
Libertad de expresión es todo.

Aún recuerdo el revuelo que se armó en su partido político por el cartel de Zahara en Toledo, que Vox denunció y que se acabó por retirar.
Y eso también formaba parte de la libertad de expresión de un artista.

Y si de fiestas hablamos, la más reciente de ellas es el carnaval.
No hace apenas unos días, salía en prensa el vicario de Torrevieja, que pedía prohibir las fiestas, en este caso el desfile de una comparsa de carnaval, porque, según él, caricaturizar…, pues hacía una caricatura de la virgen.
Incluso cuestionó que el ayuntamiento financiara la organización de los carnavales haciendo uso, haciendo uso del dinero público, pues que podía llegar a ofender los sentimientos religiosos de los ciudadanos.
Está claro que todo esto es libertad de expresión, pero sí que es cierto que, ante todo, pues está el respeto como un valor importante.

Es una evidencia que, si por respeto fuera, en Valencia no se podría quemar ninguna falla.
Ya lo digo yo, ninguna falla.
En las Fallas se han quemado figuras de políticos, figuras de artistas y símbolos religiosos y, en definitiva, esto forma parte de la esencia valenciana y no debe sentar precedente, pero es cierto que en la medida de lo posible hay que tratar de no herir ningún tipo de sensibilidad y defender el talante conciliador y promover el ánimo de entendimiento entre las partes interesadas.

Desde el origen de las Fallas de Valencia una de sus principales finalidades ha sido y es y debería seguir siendo la expresión en plena libertad, con ingenio, creatividad y destreza.
Por todo ello, desde Ciudadanos apoyaremos esta PNL, porque consideramos que hay que respetar la libertad de expresión en todos los sentidos y, sobre todo, poner en marcha y poner de manifiesto el valor del respeto, ante todo.

Muchas gracias.

La senyora vicepresidenta:

Gracias, señora Ventura.

Y, ahora… (Remors) No, no.
Siguiendo el turno, es Compromís.
Tendrá Jesús Pla, ilustre diputado, tres minutos.
Cuando quiera, señoría.

El senyor Pla Herrero:

Moltes gràcies, presidenta.

Sí, hui, vostés ens presenten una proposta en defensa de la llibertat d'expressió i de la llibertat a la creació artística.
Drets, com ha dit vosté, no sols reconeguts en la Constitució espanyola sinó a les declaracions universals de drets humans.

Efectivament, d'aquests drets fonamentals haurien de gaudir tots els ciutadans i ciutadanes de l'estat.
També, els diputats i diputades, els representants d'organitzacions polítiques i sindicals, els i les artistes plàstics, evidentment els fallers inclosos; també els músics, però tots, cantautors, grups de rock, rapers, i també les companyies de teatre i titellaires.

Dia Noam Chomsky que si no creiem en la llibertat d'expressió d'aquells a qui menyspreem, no creiem en ella en absolut.
I és que la llibertat d'expressió i la creació artística també és un dret dels qui no pensen com vostés i no sols dels que comparteixen la seua ideologia, la seua religió i la seua manera de veure el món, en definitiva.

Sorprén que un partit com el seu, que si per una cosa es caracteritza és justetament per atacar directament o a través del seu entorn la llibertat d'expressió i la de creació, insistixca, una vegada més, en erigir-se en adalil de la llibertat, però pels seus fets els coneixereu.

Són vostés el mateix partit que posava a la picota, com ha dit la companya Naiara Davó, l'editor de la revista El Jueves a les seues xarxes socials, perquè no els agradaven les caricatures que de vostés i dels seus líders realitzava la revista satírica?

Són vostés els qui feien circular llistes negres de mitjans de comunicació, perquè la seua línia editorial no era del seu gust i deien que no eren mitjans de comunicació ni periodistes sinó activistes, i els titlaven dels seus enemics?

Són vostés els que posen negre sobre blanc la seua voluntat d'il·legalitzar partits polítics i sindicats que no creuen en la seua unidad de destino en lo universal?

Amb aquesta iniciativa, vostés no pretenen defensar la llibertat d'expressió ni la de creació en la qual, evidentment, vostés no creuen.

Amb aquesta iniciativa, vostés el que pretenen és, com sempre, instrumentalitzar el món fester valencià i intentar llançar-lo en contra de representants polítics i, el que és més greu, de minories religioses.
I açò últim em sembla francament perillós i irresponsable.

Però, desafortunadament per a vostés, el món faller, dels moros i cristians o de les fogueres, el món fester, en general, valencià és tan divers i plural com la nostra societat.
I fracassaran vostés amb l'intent de monopolitzar la seua veu i de polititzar-lo.

Moltes gràcies.

La senyora vicepresidenta:

Gràcies, senyor Pla.

Ahora es el turno de palabra, señor Martínez… Si la… ¡Ah!
, quiere… ¡Ah!
, perdón.
Bueno, pues ahora la réplica de la señora Miriam Turiel.
Un momento.
Cuando quiera, señoría.

La senyora Turiel Mollá:

Señor Pla, nosotros, de verdad, no intentamos en absoluto monopolizar el mundo fallero, de verdad.
Nosotros solamente queremos protegerlo porque vemos que está desamparado.
Pero ojalá todos los grupos parlamentarios se sumaran a esta defensa porque…, o sea, vamos a ver, yo considero que no hay…, alguien no es más valenciano que otro por hablar o no valenciano; alguien no es más valenciano que otro por ser fallero o no ser fallero.
Es decir, las Fallas son de todos los valencianos.

Y, nosotros, exactamente… Usted decía, muy acertadamente, que la libertad de expresión es no solo defender al que es igual, naturalmente.
Libertad de expresión es justamente… ¿Cuándo se demuestra libertad expresión?
Cuando toleramos lo que dice alguien con quien no estamos de acuerdo.
Es decir, ahí es cuando entra la libertad de expresión.
Si no, no hay nada que tolerar, ¿no?

Por lo tanto, claro que estamos de acuerdo con esa máxima que dice «respetaré tu derecho de defender lo que digas, aunque no esté de acuerdo», ¿no?
Pues, por supuesto que queremos que haya libertad de expresión, pero siempre dentro de unos límites.

Estoy muy de acuerdo con la señora Ventura, que no sé si la puedo interpelar ahora o no, pero estoy de acuerdo con lo que ha dicho anteriormente, ¿no?
, que tenemos que intentar que el arte sea bueno en forma y fondo, pero sobre todo también que aporte valores positivos y que no ofenda.
Pero como por encima de ese deseo que tenemos todos está la libertad de expresión y la libertad creativa, nosotros sí que amparamos y defendemos la libertad creativa, pero, claro, también usted hablaba de nuestro grupo.
Usted sabe que nuestro grupo hemos sufrido ataques muy, muy, muy fuertes.
Es decir, también nos intentamos, nos intentamos defender, pero porque hay cosas que rebasan todo el límite de humanidad.
Es decir, nos intentan deshumanizar y hay cosas que… No digo usted.
Digo que a veces hemos sufrido ataques que son de una índole tremenda.
Es decir, como si fuéramos…, vamos, cosas gravísimas.

Entonces, también nosotros tenemos el derecho a defensa, que es otro de los derechos…, o sea, el derecho de defensa.
Nos intentamos defender como podemos.

Pero, volviendo al tema de esta iniciativa, nosotros queremos defender a todas las artes y todas las fiestas de la Comunidad Valenciana y nos encantaría que todos se sumaran; es decir, nosotros no somos los dueños de las Fallas, ni muchísimo menos.
Las Fallas nos pertenecen a todos y ojalá todo el mundo se sume a esta defensa.

Muchas gracias.

La senyora vicepresidenta:

Gracias, señora Turiel.

Y ahora es el turno de palabra del Grupo Parlamentario Compromís, el ilustre diputado Jesús Pla.
Cuando quiera, señoría.

El senyor Pla Herrero:

Gràcies, presidenta.

Mire, senyora Turiel, precisament en la defensa que ha fet vosté de la llibertat d'expressió, ha desmuntat vosté els seus propis arguments.
Vosté no pot vindre a defensar la llibertat d'expressió i dir-nos ací, als diputats, el que a vosté li pareix bé o li pareix malament.
I ens mostra unes caricatures que a vosté no li pareixen bé i unes altres que a vosté li pareixen bé.
Vosté no veu com introduir elements subjectius en l'apreciació de la llibertat d'expressió desvirtua eixa llibertat d'expressió?
És que això no pot ser.

Mire, abans li he citat Noam Chomsky.
I ara li'l torne a citar.
Noam Chomsky deia que Goebbels i Stalin també estaven a favor de la llibertat d'expressió.
I diu: «Sí, de la llibertat d'expressió dels que pensaren com ells».
O siga, vosté… (Remors) Eh?
(La senyora Turiel, amb el micròfon desconnectat, diu: «Eso no es libertad de expresión.
Libertad de expresión es cuando toleras lo que dice…») Efectivament, però és que el que ha fet vosté és precisament anar en contra d'això.

Vosté ha dit, sí, sí, llibertat d'expressió, «pero esto me parece bien y esto me parece mal».
No, llibertat d'expressió serà tot.
I la llibertat d'expressió la tindrà tot el món; la tindran els artistes; la tindran els espectadors dels artistes i podran opinar sobre eixa obra.
Per tant…

Però és que el que ha fet vosté ací és, com sempre, és, ara que venen Falles, molt bé, ara agarre el món faller i l'aboque contra uns representants polítics, unes minories religioses… Això és molt perillós.

Vosté en la seua PNL assenyala, assenyala gent que viu amb nosaltres i que té una altra cultura i que té una altra religió.
Per què no assenyala vosté en la seua PNL les pressions o els comentaris que diuen membres d'altres religions quan se'ls critica?
No.
Vosté assenyala la minoria musulmana, la minoria hindú… Això és molt perillós, perquè això trenca la convivència del nostre poble.
Això no es pot fer aixina, perquè això és trencar la convivència d'un poble que és plural, que és divers, a pesar del que vostés volgueren, i que continuarà sent-ho.
I no es pot assenyalar ni polítics ni minories religioses, perquè això ens du a un escenari que nosaltres pensem que ja s'havia oblidat.
I ens du a cent anys arrere.

I per això, evidentment, nosaltres anem a votar en contra de la seua PNL.

La senyora vicepresidenta:

Gracias, señoría.

Y ahora es el turno de palabra del grupo parlamentario del PP, el ilustre diputado Luis Martínez.
Cuando quiera, señoría.

El senyor Martínez Fuentes:

Gracias, presidenta.

Mire, señora Turiel, esta PNL es muy similar a la moción subsiguiente que debatimos en el Pleno del pasado 9 de febrero.
Es cierto que no en su totalidad.
Y en aquel momento nuestro voto fue favorable, de la misma manera que lo va a ser hoy en esta PNL que ustedes presentan.

Vamos a votar a favor porque estamos a favor de la libertad, que es ese concepto, libertad con letras mayúsculas, porque es cierto que para el tripartido nacionalista el concepto de libertad varía en función de cuándo y cómo se aplique.
Esta mañana mismo oíamos…, en algunas de las intervenciones anteriores hemos oído que a los artistas «ni se'ls esborra ni se'ls veta».
Curioso cuando básicamente la motivación de esta PNL se produjo ante las palabras del diputado del Congreso, Joan Baldoví, cuando criticó a los artistas falleros precisamente por ejercer su libertad y representar en uno de los monumentos falleros a líderes independentistas catalanes, lo que produjo palabras de censura por parte de Baldoví.

Es esa doble moral, esa superioridad moral, diría yo, que ejerce la izquierda nacionalista, que puede criticar y censurar lo que ellos quieran, pero no se puede criticar a uno de los nuestros.
Y es que Baldoví considera de su bando, de los suyos, a los que intentan destruir la unidad territorial de nuestro país.
Esa doble moral, como ya dije también en el pleno, que hace que Joan Baldoví califique como persecución nazi la representación de los artistas falleros y califique como anécdota que se cuelgue en el balcón del Ayuntamiento de Valencia una pancarta de Stalin.
Por cierto, el mayor genocida, que causó más de cinco millones de muertes de la represión en Rusia.

Por tanto, Baldoví fue capaz de anteponer sus intereses políticos, su ideología, a lo que es la tradición fallera; anteponer su ideología a lo que es la esencia de las fallas, la crítica y la sátira.

Pero no pueden decir que las críticas son sólo de la derecha.
También el portavoz del PSPV, Manolo Mata, se refirió a las palabras de Baldoví y señaló que Baldoví debería rebobinar.
Según Mata, las Fallas son sátira, crítica y arte.
Y es un honor que cualquier ciudadano…, que se burlen de él, es un honor que se burlen de él en ellas.

Censurar y criticar la sátira fallera es no reconocer la característica de las Fallas más conocida.
Las Fallas nacieron con la sátira como característica.
Los premios al monumento fomentan la calidad artística sobre la sátira.
En definitiva, no reconocer la sátira como elemento fundamental de los monumentos falleros y no reconocer la libertad de los artistas falleros en sus creaciones es no reconocer la esencia de las Fallas como fiesta.

Por tanto, ya para finalizar, reitero, votaremos a favor de esta PNL porque nuestro grupo está a favor de la defensa de la libertad creativa del mundo fallero.

Muchas gracias.

La senyora vicepresidenta:

Gracias, señor Martínez.

Y ahora es el turno de palabra del Partido Socialista.
Y tiene la palabra la ilustre diputada Trinidad Castelló.
Cuando quiera.

La senyora Castelló Cervera:

Moltes gràcies, presidenta.

Miren, senyories, ja ho han repetit moltes de les persones que han parlat davant de mi.
Estem davant un tema que fa quatre dies estàvem parlant d'ell i que de manera recurrent, doncs, i jo crec que interessada, porten a la palestra debats que baix el nostre punt de vista no tenen cap de sentit.

En el punt anterior estàvem parlant de llibertat creativa, de teatre, d'estudiants, i Vox estava totalment en contra i es posiciona en contra.
I ara venen ací a dir que estan recolzant la llibertat creativa dels artistes fallers!

Senyoria, que qui està en contra de la llibertat creativa dels artistes fallers?
És que n'hi ha algú que estiga en contra?
És que el senyor Pla li ho ha explicat millor del que jo li ho vaig a tornar a dir.
És que jo puc vore un monument i me pot paréixer mal, bé, agradable, desagradable, i fer el comentari que considere.
És que pot fer-ho TV3, com diu vosté ací en la seua moció; és que pot fer-ho un exmembre del Consell Rector d'À Punt; és que pot fer-ho el senyor Baldoví i pot fer-ho vosté mateixa, amb absoluta llibertat.
I no passa absolutament res.

A vostés només els pica quan se senten agredits, quan les seues opinions, quan les opinions dels altres no coincidixen amb les de vostés, perquè voldrien que tot lo món fórem uniformes, unicolor i amb la mateixa opinió, amb la que tenen vostés.
Les altres, no valen, senyora Turiel.
I per això cauen vostés en les contradiccions de dur-nos ací debats que no tenen cap sentit.

Anem al fons d'esta PNL, al fet en concret, que es retiren d'una falla uns ninots, que això se fa tots els anys.
Tots els anys s'indulten monuments i moltes vegades per la pròpia voluntat dels mateixos veïns que ho demanen, o perquè la fallera major n'agarra un, o perquè n'hi ha un col·lectiu… On estan les paraules de l'artista faller d'eixa falla, Vicent Llácer, en què s'haja sentit agredit o que haja dit o fet alguna manifestació contra la seua llibertat creativa?

Diuen en la premsa, els fallers, que açò s'ha resolt… «El que podía haberse interpretado âper alguns, deuen ser vostésâ como una historia de xenofobia o islamofobia ha resultado ser una historia de diálogo social y ejemplar por parte del mundo fallero y la comunidad islámica.
No nos hemos sentido en ningún momento presionados.
Ha sido un año muy complicado a nivel económico y hemos querido aprovechar parte del decorado».
Que vostés interpreten altres coses és la seua interpretació, però és el mateix món faller el que diu que açò ha sigut una història de diàleg social i exemplar i que vostés han volgut incendiar a través del seu europarlamentari, que va ser el que ficà el tuit.

Però d'això a la realitat no hi ha res.
No hi ha hagut ninguna problemàtica.
És la que vostés s'inventen, que pareix que siga el seu divertiment oficial.

Moltes gràcies, presidenta.

La senyora vicepresidenta:

Gracias, señora Castelló.

Ahora es el turno de la réplica de la ilustre diputada Miriam Turiel.
Cuando quiera, señoría.

La senyora Turiel Mollá:

Gracias, presidenta.

Señora Castelló, si nosotros pensamos que no tendría que haber ningún debate.
Entenderíamos, creíamos que todos los grupos podrían votar a favor de la libertad de expresión de los artistas.
Lo que nos sorprende es que ni siquiera lo amparen ni lo discutan y no voten a favor, ¿no?

Nosotros, por supuesto, ya se lo he dicho, la libertad de expresión es cuando tenemos algo que disentir.
Es ahí, en ese momento es cuando entra la libertad de expresión.
Es más, la libertad de expresión es bidireccional.
Es decir, el artista que crea y el público que opina.
Y eso nos parece que es lo que tiene que ser.

Respecto a la falla que usted estaba hablando del ninot indultat, claro que todos los años indulta ninots, pero es que en este caso se indultó, se indultó un ninot, no sé si es casualidad o causalidad, pero se indultó después de unas declaraciones… Y ahí, exactamente, ahí está el talante fallero, que no quisieron crear más problema porque ellos no tienen intención de ofender.
Ellos, cuando ven que una cosa ha podido ofender, cogen, ¿qué hacen?
, la retiran.
Pero eso engrandece al mundo fallero.

Nosotros no intentamos, por supuesto, perseguir a ningún colectivo ni a ninguna religión, pero ¿cuántos monumentos han sido quemados de la Iglesia católica y nadie ha dicho nada?
Quiero decir que al final también las Fallas… Se puede expresar lo que sea, ¿no?
Y respecto a…, usted decía en la…, la anterior iniciativa, nosotros no estábamos en contra, como le he dicho anteriormente, de la libertad de expresión.
Todo el mundo tiene derecho a expresarlo, incluso quien quiera, la compañía también teatral.
Lo que estamos en contra es de que se vaya por un camino y se focalice.
Pues aquí es lo mismo.
Estaríamos a favor de que todos ustedes apoyaran esta iniciativa porque no tiene, no tiene muchos…, o sea, sería lo lógico, ¿no?
, que unos políticos de…, unos diputados en las Cortes Valencianas ampararan el derecho de los artistas a la libertad creativa y que esta protección se extendiera a todas las artes.

Y se le vuelvo a decir, como le he dicho al señor Pla: las Fallas no nos pertenecen, son una fiesta de todos y ojalá todos tengamos el compromiso de defenderlas como, desde luego, el Grupo Parlamentario Vox sí que está haciendo, pero esto no es nuestra…, nuestro cometido; debería ser el de todos los políticos que están en este parlamento.

Muchas gracias.

La senyora vicepresidenta:

Gracias, señora Turiel.

Y, ahora, para la contrarréplica tiene la palabra la ilustre diputada Trinidad Castelló.
Cuando quiera.

La senyora Castelló Cervera:

Moltes gràcies, presidenta.

Sí, moltes gràcies.

Mire, senyoria, vaig a ser molt breu, perquè en el seu discurs, senyora Turiel, malauradament, vosté diu una cosa i la contrària, una cosa i la contrària i, al final, ja té molt difícil justificar dur endavant, doncs, propostes que baix en el meu punt de vista, no tenen ningun sentit.

Si jo li dic, no n'hi ha ninguna paraula per part de l'artista faller de la falla en concret que els motiva tot açò, que és l'artista Vicent Llácer.
Han trobat vostés alguna declaració d'este artista?
Perquè estan parlant… âdoncs, ara me l'ensenyaâ de la…, no, no, a vore l'artista on s'ha sentit ell agredit en la seua creació, creació, si després la falla ha decidit el que ha decidit amb consens i ho han decidit ells, qui són vostés per a crear ningun malestar i inventar polèmiques a on no n'hi han?
Quina polèmica hi ha hagut?
L'única polèmica és la que porten vostés ací als papers, però en la realitat, hi ha hagut alguna polèmica en este món de les Falles, senyoria?
Si les Falles tenen més anys que vosté i que jo i continuaran tenint molts més anys i la seua essència principal és la sàtira i la crítica!
On està la polèmica?

I això ho té assumit absolutament tot lo món.
Quina necessitat n'hi ha de dir que s'ha de defensar la llibertat creativa dels artistes… Doncs, clar que sí, senyoria.

Mire, jo li dic el que digué la falla esta, que açò era una història de diàleg social, exemplar, el que se va fer.
Crec que ja no hem de dir ningú de tots res més.
Que vostés, jo, demanar-los que siguen un poquet més coherents; i tot açò que fiquen en els papers i reclamen i demanen en PNL, doncs que, després, en la seua actuació, per no repetir-li el que li han dit ja tots els companys dels altres grups, doncs que siguen coherents i ho porten a la pràctica també.

Moltes gràcies, presidenta.

La senyora vicepresidenta:

Gracias, señora Castelló.

Y ahora pasamos a la votación.
¿Votos a favor?
¿Votos en contra?
7.
5 y 7.
Queda rechazada esta PNL.

Pasamos ahora al punto número 5.
(Pausa)

(Ocupa la presidència el president de la comissió, senyor Jesús Pla Herrero)

Proposició no de llei sobre la prevenció d'abusos en l'àmbit esportiu, presentada pel Grup Parlamentari Ciudadanos (RE número 44.
415, BOCV número 214)

El senyor president:

Bé, continuem i anirem amb l'últim punt de l'ordre del dia, que és la presa en consideració de la Proposició no de llei sobre prevenció d'abusos en l'àmbit esportiu, presentada pel Grup Parlamentari Ciudadanos.

Hauran vist vostés a la bústia que hi ha una esmena presentada pels grups del Botànic.
Per tant, n'hi haurà sis minuts per a la presentació i exposició de la PNL per part del Grup Parlamentari Ciudadanos.
I després hi haurà un torn del grup del Botànic, que ara em diran qui la defensarà, l'esmena.
La defensarà…

La senyora Torres Garcia:

President, volem repartir-nos els sis minuts a dos minuts per portaveu en esta PNL.

Gràcies.

El senyor president:

Molt bé.

I ens explicaran l'esmena i, després, el grup Ciudadanos ens explicarà el seu criteri respecte a l'acceptació o no acceptació d'eixa esmena.

Per tant, comencem amb sis minuts, la il·lustre diputada Rosa Menor, perquè defense la proposició no de llei.
Quan vullga, senyoria.

La senyora Menor Lucas:

Gracias, presidente.

Hoy traemos a esta comisión un tema que desde Ciudadanos consideramos de especial relevancia, ya que además se trata de una violación evidente de derechos porque habla de menores, y me refiero a los abusos sexuales en el deporte.

No podemos obviar el hecho de que muchas víctimas de estos abusos no se atreven a denunciar por miedo, por vergüenza o, incluso, en algunas ocasiones, porque no son siquiera conscientes de estar sufriendo dichos abusos.
Sin embargo, es una realidad que en la actualidad se está produciendo un incremento de las denuncias gracias a la mayor sensibilización y concienciación.

La problemática de los abusos en el deporte ha suscitado un gran número de investigaciones.
Estas han revelado que entre el 11 y el 25 %, en los hombres, y entre el 17 el 48 %, en las mujeres, han sufrido abusos sexuales en el ámbito deportivo.

En España, en los últimos tres años, tres entrenadores han sido condenados a más de quince años de prisión por abusos sexuales a menores.

Según un estudio europeo publicado a finales de noviembre del pasado año 2021, el 75 % de los encuestados experimentó alguna forma de violencia interpersonal o abuso dentro del deporte, al menos una vez antes de cumplir los dieciocho años.
En España, esta cifra llega hasta el 78 %.
Estas alarmantes cifras ponen de manifiesto una problemática que debemos atajar.
Según este estudio, uno de cada cinco encuestados reflejó haber sufrido abusos sexuales.

Estos datos tan preocupantes ponen en evidencia la necesidad de que las administraciones públicas tomen partido de una vez por todas y traten de poner todos los medios posibles para hacer frente a esta lacra social.

En este sentido, la Ley orgánica de protección integral a la infancia y la adolescencia frente a la violencia incluye un capítulo específico que hace referencia al deporte y al ocio.
En base a esta misma ley, planteamos en nuestra propuesta de resolución el desarrollo de los protocolos existentes en la protección frente a la violencia y las herramientas para detectar y prevenir posibles casos de acoso, unos protocolos que se revisarán a través de inspecciones de clubes, federaciones deportivas, para garantizar su cumplimiento y su correcta implementación.

Y no solo eso, sino que consideramos que la educación es fundamental para poder acabar con esta problemática que afecta, en muchos casos en la sombra, a un gran número de menores en la Comunidad Valenciana.

Por ello, en nuestra propuesta queremos fomentar charlas informativas adaptadas a cada edad, para que los menores que practican deporte formativo en los clubs, en las federaciones, conozcan las herramientas que tienen a su disposición para denunciar cualquier tipo de abuso y, además, ejercer una importante labor de concienciación y sensibilización entre los menores.

Y no solo apostamos por la formación de los menores, sino que queremos impulsar la de todos aquellos profesionales que intervienen en el deporte formativo de cualquier categoría.

Finalmente, la formación debe incluir cómo se debe atender a una víctima de violencia sexual para que esta, en su primera intervención, sea de calidad, no se la revictimice y se sepa activar la respuesta oportuna.

Los y las deportistas, tanto mayores como menores de edad, deben identificar estas conductas y saber cómo protegerse antes de ellas y los cauces para denunciarlas.
Es recomendable que se designe por cada organización a un referente con quien los afectados puedan hablar si se han encontrado con alguna conducta de este tipo de violencia sexual.

El proyecto de ley que estamos tramitando y que regula las profesiones del deporte debe servir, entre otros aspectos, para dar todas las garantías a los deportistas sobre la profesionalidad y el desarrollo de las actividades deportivas a través de las buenas prácticas.

Quería también, en cierta manera, darle voz a alguna de las víctimas de estos abusos.
Una conocida exdeportista de élite decía lo siguiente: «La violencia en el deporte no es solo la gente tirando objetos en un estadio de fútbol o pegándose en unas gradas.
Hay que fijarse también en lo que ocurre en los vestuarios, en las piscinas, en los estadios, en los gimnasios.
Existe mucha violencia que se ejerce contra el deportista dentro, y todo esto lo desconocemos».

Decía también: «Era mi secreto y pensaba que si lo contaba nadie me iba a creer.
Llegué a convencerme de que todo era culpa mía.
Llegué a eso.
Y cuando finalmente logré romper el silencio, entonces me di cuenta de que había otros deportistas también afectados».
Y, por desgracia, esto es solo un ejemplo de los cientos que podríamos traer hoy, aquí, a esta comisión.
Y, además, en los diferentes deportes.

Estos aterradores relatos han vuelto a reabrir el debate de la prevención de los abusos y de las vejaciones en el deporte, una lacra que han sufrido numerosos deportistas que vieron cómo, de repente, sus sueños se convertían en pesadillas.
Ya es hora, señorías, de que la vergüenza cambie de lado.

Para finalizar, únicamente me gustaría apelar a su voto a favor, para que adoptemos medidas orientadas a la prevención y actuación frente a la violencia sexual en el deporte, asegurar el bienestar de los niños y de las niñas y la puesta en práctica de los valores del deporte.
No se trata de una iniciativa partidista ni con ningún tinte político ni controvertido.
Se trata de una iniciativa que pretende hacer frente de una manera directa a un problema real extremadamente grave y, por desgracia, muy generalizado.

Gracias, presidente.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Menor.

I, ara, per a explicar-nos l'esmena presentada pels grups del Botànic, començarem amb dos minuts, amb la il·lustre diputada Naiara Davó, que espere que em senca bé.
Ai…!
Sí, em sents, Naiara?
Sí.
Doncs, quan vullgues.
Tens dos minuts.

La senyora Davó Bernabeu:

Gràcies, president.

Bé, respecte a aquesta proposta, senyora Menor, dir-li que en la protecció enfront dels abusos tota proposta que ens ajude a millorar i a incrementar eixa protecció és benvinguda en un àmbit, a més, com l'esportiu on, desafortunadament, afecta els més joves i que és notícia massa vegades.

Crec que és important recalcar que ha sigut gràcies també a esportistes famoses que han denunciat els abusos al llarg de les seues carreres esportives que hem sigut més conscients i que s'ha posat en l'agenda pública aquest greu problema social, i ja també avança la nostra legislació dotant-nos de més ferramentes que ara ens cal usar amb la major eficàcia possible.

Per tant, compartint l'esperit de la seua proposta i les seues demandes sobre les que ja treballa aquest Consell, doncs, hem fet una esmena per matisar o acotar alguns dels punts.

Parlaré dels dos primers perquè les meues companyes puguen parlar del següents.
Al primer hem vullgut establir formes concretes per a l'impuls de la formació, que és el que demanen, la formació dels professionals i a través de jornades formatives.
Eixa és la matisació que li fem per concretar de quina forma es podria fer eixe impuls a la formació.
I, en el segon, respecte als protocols, matisar que en aquest cas la tasca de l'administració seria dirigir-se a les entitats perquè desenvolupen els protocols més que desenvolupar-los des de la mateixa administració, perquè els objectius i les ajudes ja estan regulades en les diferents lleis, i el que cal fer és plasmar-los de forma concreta, depenent de cada modalitat.
I, per tant, això ho han de fer les entitats.

Eixe seria el sentit en el que faríem aquestes xicotetes matisacions en els dos primers punts.

Gràcies.

El senyor president:

La il·lustre diputada Nathalie Torres tindrà dos minuts també.

La senyora Torres Garcia:

Gràcies, president.

Bé.
Jo, en primer lloc, senyora Menor, vull felicitar-la per la presentació d'esta proposició no de llei, perquè jo sé que esta és una proposició que a vosté li ix del cor, perquè l'esport ha sigut la seua vida i la seua passió.
I la vull felicitar també per com l'ha defensada, amb eixa honestedat que la caracteritza i amb eixa passió que la caracteritza també.

Nosaltres hem presentat esta esmena i jo li diré els tres motius pels quals, des del meu punt de vista, es justifica la presentació d'esta esmena.

En primer lloc, vull deixar ben clar que el text original és ja en si mateix una bona proposta i nosaltres hem fet algunes consideracions.
En primer lloc, pensem que concreta la temporització de les possibles accions formatives sobre prevenció d'abusos sexuals en l'esport.

En segon lloc, en els punts 2 i 3, implica la conselleria, que no perdem de vista que és la interlocutora primera, amb les entitats, amb eixes accions formatives i en l'elaboració d'eixos protocols, perquè les entitats poden necessitar assessorament perquè pensem que, al remat, estos tipus de protocol són sempre textos molt tècnics.

I, per últim, perquè establix una vinculació normativa, és a dir, legislativa, entre una iniciativa propositiva com és esta i la futura llei de professions de l'esport.

Gràcies, president.

El senyor president:

Moltes gràcies.

I, per dos minuts, entenc que el senyor Chulvi farà la defensa de l'esmena.
Quan vullga, senyor Chulvi.

El senyor Chulvi Español:

Moltes gràcies, president.

Y, bueno, y reiterar el agradecimiento a la diputada Rosa Menor por la presentación de esta iniciativa.

Lo cierto es que a veces en el ámbito de las Cortes, en comisiones o en plenos, por desgracia, a veces nos hacemos repetitivos, ¿no?
, y hablamos… Pues yo creo que esta es una cuestión de la que nunca tendremos que cansarnos de hablar, ¿no?
Es necesario que hagamos este esfuerzo y, por ejemplo, que se haya presentado esta PNL, porque es cierto que en los últimos tiempos y gracias a que deportistas de élite han denunciado y han contado su durísima experiencia, pues eso nos ha permitido ser más conscientes de que esos abusos se estaban produciendo en el ámbito del deporte, también en el ámbito del deporte de élite, donde en teoría puede haber situaciones más controladas, pues, ¿qué puede pasar, no, en el ámbito del deporte amateur?

Por lo tanto, yo creo que es necesaria y es importante que esta PNL salga adelante.
Los motivos de la enmienda, pues ya lo han comentado, yo creo que muy bien, las dos compañeras que me han precedido, que hemos firmado esta enmienda.
Pero yo creo que poco más hay que decir, ¿no?
, sobre todo que continuemos trabajando desde la unidad de acción, desde la…, sobre todo desde la prevención, que es lo que aquí en esta PNL queda claramente reflejado, ¿no?
, que habla mucho de la prevención, habla mucho de la formación, habla mucho de la información, habla mucho de todo lo que se tiene que hacer antes de.

Después ya, por desgracia, es tarde y, sobre todo, ya entran otros ámbitos que no son los que nos corresponden a nosotros, ¿no?
, ámbitos judiciales o ámbitos de otro tipo, del que sea.
Pero sí que es cierto que tenemos que hacer ese esfuerzo, todos, todas las personas, entidades deportivas, entrenadores, asociaciones, todos los que estamos vinculados al mundo del deporte para que esto no suceda ninguna vez más y, sobre todo, pues, eso, reiterar el agradecimiento por la presentación de esta PNL.

Gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Chulvi.

I, ara, per tres minuts, la proponent de la proposició no de llei, comunicarà si accepta o no accepta l'esmena i els motius pels quals ho fa.
Quan vullga, senyora Menor.

La senyora Menor Lucas:

Gracias, presidente.

En primer lugar, agradecerles a todos su tono, sus palabras y su disposición de sumar hacia un problema de gran calado y que genera un daño irreparable a muchos deportistas, como es el abuso sexual en el deporte.

Mire, la enmienda que nos presentan tampoco aporta nada especial, ni mejora una propuesta, no ofrece ideas nuevas, simplemente hay un cambio de matices y que entendemos…, por ejemplo, dicen ustedes en el punto 1… Nosotros, por ejemplo, hablábamos de hacer acciones formativas a los profesionales del deporte como mecanismo de la prevención del abuso sexual y dejamos a disposición de la conselleria la frecuencia con la que quieren desarrollar estas acciones formativas.
No entendemos por qué ustedes añaden «realizar jornadas anuales formativas».
Igual a la conselleria le interesa hacer estas jornadas trimestrales u, ojalá, mensuales, sería bueno.

Por otro lado, desarrollar los protocolos para la protección de los abusos sexuales en el deporte.
Tampoco entendemos que ustedes quieran enmendar explícitamente indicando que es a través de las entidades deportivas.
Señorías, naturalmente.
¿A qué otras entidades nos vamos a referir?
No estamos hablando de ningún otro sector en esta PNL.
Pero bueno… Así como el matiz que hacen el punto 6 añadiendo… Pero, en definitiva… Lo bueno es que estos matices no cambian lo esencial de esta PNL.

En cualquier caso, nosotros las vamos a aceptar, todas sus enmiendas, para que todos los grupos, por unanimidad, podamos apoyar esta iniciativa que pretende hacer frente de una manera directa a un problema real y extremadamente grave y generalizado, como son los abusos sexuales en el deporte.

Gracias, señor presidente.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Menor.

I ara continuarem amb el posicionament dels grups que no han intervingut fins ara.
En primer lloc, li correspondria al Grup Parlamentari Vox Comunidad Valenciana.
La il·lustre diputada Miriam Turiel tindrà tres minuts per a fixar posició.
Quan vullga.

La senyora Turiel Mollá:

Gracias, presidente.

Desde el Grupo Parlamentario Vox estamos de acuerdo con que se debe luchar decididamente contra el abuso sexual, puesto que es una forma grave de vulneración de derechos fundamentales, como la dignidad, la integridad física y moral y la libertad sexual.
Un problema que desgraciadamente afecta a menores de edad, vulnerando además los derechos de la infancia.

Los niños y los jóvenes pertenecen a un segmento de la población especialmente vulnerable en el ámbito deportivo, donde existen evidencias de que la violencia o abuso sexual tienen lugar y hay que poner todos los medios para erradicarlo.
La banalización, (so d'un mòbil) el estigma o el hecho de ignorar… que se está sufriendo…

El senyor president:

Disculpe, disculpe, senyora Turiel.

A vore, perquè s'ha connectat ara el telèfon… No sé si… Val.

Continue.

La senyora Turiel Mollá:

La banalización, el estigma o el hecho de ignorar que se está sufriendo un abuso hace que este problema sea un problema soterrado, ¿no?

Afortunadamente, la conciencia social ha hecho que se visibilice cada vez más y que las víctimas, superando sus miedos, sus sentimientos encontrados, se atrevan a denunciar.
Sin embargo, aún queda mucho por hacer.
Por este motivo, ante el grave asunto que nos ocupa, creemos que las soluciones que se adopten deben ser precisas y acertadas.

En esta iniciativa del Grupo Parlamentario Ciudadanos hablan de protocolos, herramientas, formaciones, que no sabemos quién impartirá, o inspecciones, que no sabemos quién hará.

Por este motivo, desde Vox nos vamos a abstener, no porque no estemos de acuerdo con el fondo de esta iniciativa, sino porque no se detalla de forma explícita la forma.

Desde el Grupo Parlamentario Vox pedimos el endurecimiento de las penas de quienes cometan esta clase de delitos y debe actuar la justicia con todo su peso.
La lucha contra el delito es, debe ser también policial y judicial, y hay que imponer penas altas, hay que agilizar la justicia para que no se eternice en los trámites y en los procedimientos.

En cuanto a las campañas de concienciación y prevención, estaremos de acuerdo cuando se lleve a cabo por expertos y su contenido esté explicado de forma explícita y tasada.

Muchas gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Turiel.

Vol vosté replicar?
No?
Doncs, passem al Grup Parlamentari Popular, que tindrà tres minuts la il·lustre diputada Marisa Gayo.
Tindrà tres minuts per a fixar posició.

Quan vosté vullga.

La senyora Gayo Madera:

Muchas gracias, presidente.

Por supuesto, y como no puede ser de otra manera, apoyaremos esta PNL presentada por el Grupo Parlamentario Ciudadanos, ya que es nuestra obligación cuidar a nuestros niños y a nuestros jóvenes y, sobre todo, aún más si cabe, en el ámbito deportivo, y por supuesto en el deporte de base.

Entendemos que el deporte de formación o deporte de base no solo significa que se estén formando futuros campeones olímpicos, deportistas, profesionales, e incluso deportistas amateur, es muchísimo más; el deporte transmite valores y principios que nos inculcan a los que hemos sido deportistas, valores como el respeto, la solidaridad, el pensamiento colectivo, y eso conlleva y ayuda a mejorar la sociedad.
Es por eso que, obviamente, estamos totalmente en contra de que exista ninguna individua, individuo, que pueda entrar y destrozar la vida de cualquiera de nuestros futuros deportistas, en este caso nuestros niños.

Por eso es muy importante que los profesionales que se dedican a la formación deportiva deben tener la mejor y la más completa formación, y, además, es que tenemos grandes aliados para ello, para recibir esas charlas, como puede ser el Colef, o incluso lo que es el Colegio Oficial de Psicología de la Comunidad Valenciana.
Son auténticos aliados para que puedan implementar y ayudar a todos los profesionales que se dedican al deporte base, que estaría muy bien y sería muy completo para la formación y, además, para detectar cualquier indicio en cualquier caso.

También, he de decir que hay que cumplir a rajatabla los mecanismos que tenemos ahora mismo para detectar los casos de abusos sexuales, como puede ser la presentación de los certificados de delitos sexuales en los entrenadores.
Es una obligación por parte de federaciones, clubes, organismos, por parte de todos.
Yo particularmente viví, siendo concejal de deportes del Ayuntamiento de Alicante, un caso en el que nos presentaron un certificado falseado; en ese momento, lo pusimos a disposición de lo que es la Policía Nacional, y gracias al gran trabajo que tienen, al gran protocolo, detectamos un posible caso y se fueron sacando.
La verdad es que nos sentimos muy orgullosos porque, al fin y al cabo, estamos para eso, para ayudar.

Pero, claro, no solo es…, de alguna manera, pues, tenemos que prevenir y no llegar a todo eso.
Y diremos que sí, por supuesto, a la formación, a las charlas, y a todo lo que sea mejorar el deporte base, y lo queremos extender también a lo que son los padres, no solo los entrenadores, que también los padres sepan en qué momento están recibiendo una señal de que ese niño pueda estar siendo abusado.

Por otro lado, sí que nos surge una duda, y queremos decir que sí también, y es el tema de los inspectores.
Igual que esta figura está en la conselleria de educación, nos gustaría saber si por parte del Consell tienen pensado implantar esa figura en el deporte.

Muchas gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies.

I amb aquesta intervenció, entenc que no n'hi ha rèplica perquè li van a votar a favor, per tant, passaríem a la votació.
Vots a favor d'esta proposició no de llei?
Vots en contra?
Abstencions?
Queda aprovada la proposició no de llei.

Moltes gràcies.
(Veus) No, 10 vots a favor i 1 abstenció, Nathalie.

Perdoneu, perdoneu, un moment, un moment, recordeu: demà comissió, 10.
40.
Val?

Moltes gràcies i és closa la sessió.

(S'alça la reunió a les 13 hores i 36 minuts)