Coordinaci%C3%B3%377694.02.27%20macro.html





Comissió de Coordinació, Organització i Règim de les Institucions de La Generalitat realitzada el dia 27 de febrer de 2014.
Comença la reunió a les 10 hores i 31 minuts.
Presideix el diputat senyor Rafael Maluenda Verdú.
Reunió número 26/i II.

El senyor president:

Es reprén la sessió donant la benvinguda al senyor vicepresident del Consell, que va a substanciar el punt 5 i el punt 6 de l'ordre del dia que vam aprovar en el seu moment, i que, per acord unànime, vam acordar continuar hui dia 27.

Preguntes

El senyor president:

Per tant, benvingut, senyor vicepresident, i donem la paraula a la il·lustre diputada senyora Eva Martínez, del Grup Parlamentari Socialista, perquè puga formular la pregunta oral 1.
123.

Senyora Martínez, té la paraula.

La senyora Martínez Ruiz:

Muchas gracias, señor presidente.

Señor vicepresidente, benditos los ojos que le ven, yo creo que lleva más de un año y pico sin venir por ésta, que es su comisión, donde debe comparecer.
Pero, bueno, encantados de verle por aquí, por lo menos el grupo de quien les habla.

La pregunta es: desde que La Generalitat se ha personado como acusación civil en el procedimiento judicial que se sigue contra los responsables de Nóos ¿qué actuaciones concretas ha realizado para garantizar el reembolso de las cantidades que, provenientes de fondos públicos valencianos, fueron abonadas a dicho instituto presuntamente de forma ilegal?

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Martínez.

Senyor vicepresident, té la paraula.

El senyor conseller de Presidència i Agricultura, Pesca, Alimentació i Aigua:

Moltes gràcies, senyor president.

Senyora diputada, a vore si és que fa vosté any i poc que no ve per esta comissió perquè, per descomptat, jo tant de temps no en fa segur, segur.
(Veus)

Mire, senyoria, no li càpia cap dubte que l'advocacia de La Generalitat està fent tot el que ha de fer perquè si es demostra que algú ha sostret il·lícitament diners de les arques públiques de La Generalitat i és condemnat per això, haja de tornar fins l'últim euro amb els seus corresponents interessos.

I qualificar, com vosté ha fet, de farsa la personació de l'advocacia de La Generalitat en eixe procés pot quedar molt bé mediàticament, però no passa de ser, i seré generós en la meua expressió, una autèntica barbaritat jurídica.

Vosté diu que això era una farsa, i jo dic que el que vosté diu, insistisc, sóc generós, és un autèntic despropòsit.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies a vosté, senyor vicepresident.

Senyora Martínez, té la paraula.

La senyora Martínez Ruiz:

Mire, señor Ciscar, la pregunta era muy concreta y en ningún momento, y vaya por delante, que en ningún caso esta diputada ha querido hacer ningún tipo de farsa ni menospreciar la labor de la abogacía de La Generalitat, sino, sino sus actuaciones y sus responsabilidades al frente de la trama Nóos.

Mire, le preguntaba exactamente qué actuaciones habían llevado a cabo el Consell y la abogacía de La Generalitat para defender los intereses de los valencianos, para recuperar los 4 millones de euros que una trama corrupta saqueó con determinados padrinos, en este caso, y en aquel caso el presidente de La Generalitat y la alcaldesa de Valencia, porque nos temíamos que ustedes estaban convirtiendo la personación como acusación civil en otro paripé, como también convierten en un paripé esta institución manteniéndola cerrada dos meses, escondiendo al presidente Fabra de que tenga que venir a comparecer y a las sesiones de control durante otros tres meses más.
Y por eso la pregunta era muy concreta, señor vicepresidente.

Queremos saber qué actuaciones está llevando a cabo la abogacía de La Generalitat, pero no porque dudemos de la profesionalidad ni de los letrados de La Generalitat, sino de lo que dudamos es de su actuación al frente de este Consell en cuanto a este caso concreto y en cuanto a la defensa de los intereses de los valencianos para recuperar, como digo, esos 4 millones de euros.

Es incomprensible, señor vicepresidente, que la abogacía de La Generalitat no comparezca a interrogatorios tan importantes como el de una testigo vital para el esclarecimiento de los hechos, como era la señora Rita Barberá.

Por eso le pregunto, señor vicepresidente: ¿quién dio la orden a la abogacía de La Generalitat para que no asistiera a los interrogatorios, al interrogatorio de Rita Barberá?
¿Ha acudido la abogacía de La Generalitat al resto de actuaciones judiciales?
¿Ha formulado repreguntas la abogacía de La Generalitat a otro testigo de vital importancia, como es don Francisco Camps?

Porque no lo digo yo, lo dice el auto del juez Castro, que ellos fueron los responsables políticos de que no existiera absolutamente ningún tipo de expediente administrativo y de que se contratara con una trama corrupta, que desde luego no defendía… o el contrato no se hallaba vinculado a ningún interés público y ningún interés general.

Por eso la pregunta es muy concreta, señor vicepresidente.
Ustedes decidieron, a pesar del informe de la abogacía de La Generalitat, únicamente personarse civilmente.
Y claro que sí, la ley lo permite, pero esa personación civil no les exime a ustedes, no le exime a la abogacía de La Generalitat, de acudir a todos y cada uno de los actos judiciales que se celebren en el procedimiento sobre la trama Nóos, y desde luego no les exime para no haber formulado preguntas a una testigo, como Rita Barberá, o repreguntas como al ex presidente Francisco Camps.

Y le vuelvo a insistir: ¿va a continuar en esta actitud el Consell de La Generalitat y la abogacía?
O ahora, cuando dentro de unos meses el juez Castro dé traslado a la abogacía para formular el escrito de acusación, aunque no penal, pero sí civil, ¿van ustedes a hacer algo de una vez para recuperar ese dinero o seguirán callados?

¿Por qué -le pregunto- siguen protegiendo a un cadáver político como es Francisco Camps y Rita Barberá?

¿Por qué ustedes siguen priorizando sus intereses y no defienden los intereses de los valencianos?

¿Qué tiene que pasar en este procedimiento, si no es lo suficiente grave ya, para que haya cinco imputados que formaron parte, son ex altos cargos del gobierno de La Generalitat, no son cualquiera?
El señor Lobón, el señor Vela, el señor Aguilar, es la señora Elisa Maldonado y la señora Mallent.

¿Qué más tiene que pasar en ese procedimiento para que decidan personarse penalmente?

Porque le digo una cosa, los valencianos no solamente queremos recuperar ese dinero, que desde luego, queremos también que, si hay responsables penales, se juzguen, sean condenados, si los jueces así lo entienden, y desde luego que cumplan sus penas.

Me gustaría, señor vicepresidente, aprovechando que está usted aquí, que contestara a lo que se le ha formulado.

Muchas gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Martínez.

Senyor vicepresident, té la paraula.

El senyor conseller de Presidència i Agricultura, Pesca, Alimentació i Aigua:

Sí, moltes gràcies.

Mire, si no dubten de l'actuació de l'advocacia, en este cas no tenen per què dubtar de res, perquè l'advocacia actua amb total professionalitat, amb total independència, no rep cap indicació del Consell, per descomptat no li pregunta res al Consell ni el Consell li dóna cap indicació.

Mire, La Generalitat s'ha personat per a exercitar una acció civil de rescabalament de danys i perjudicis en eixe procés penal.
L'obligació del Consell és defendre els interessos de La Generalitat.
Això passa per recuperar el que il·lícitament s'haja pogut llevar a les arques públiques.
I per això no és necessari l'exercici de l'acció penal, és suficient en l'exercici de l'acció civil.
Per a exercitar l'acció penal ja està el ministeri fiscal, que de moment està fent-ho i fent-ho d'una manera molt satisfactòria.

Per tant, en esta fase d'instrucció ens hem de limitar, l'advocacia com actor civil, s'ha de limitar a instar, si és el cas, les actuacions conduents a la determinació d'eixa responsabilitat civil i el seu assegurament.
I tot això, i tot això està fet ja en el procés.

Sap vosté que per assegurar les futures responsabilitats el passat 17 de maig de 2013 la secció segona de l'Audiència Provincial de Palma va dictar un auto en què confirmava una fiança civil de 8,1 milions d'euros, imposada en un auto del 14 de març del jutge que instruïx el cas Nóos.
Eixa fiança comprén, entre d'altres conceptes, un 1.
044.
000 euros de les edicions del Valencia Summit i els 382.
000 euros que va percebre l'Institut Nóos en virtut d'un conveni amb el Consell de La Generalitat i la societat gestora per a la imatge estratègica i promocional de la Comunitat Valenciana.

Per tant, les possibles responsabilitats estan ja garantides.
I ara, quan arribe el moment processal oportú, que encara no s'ha donat, com vosté dia, a l'hora de presentar l'escrit d'acusació, La Generalitat pot prendre part en la qualificació del delicte per a presentar les conclusions i pot reclamar les quantitats en què s'aprecien els danys i perjudicis causats pel delicte, o la cosa que haja de ser restituïda, així com les persones que apareixen responsables d'eixos danys.

Per tant, senyories, crec que en este moment processal en què ens trobem, els interessos de La Generalitat es troben adequadament protegits i defesos.

Per això, i li ho reitere, quan arribe el moment processal oportú, que encara no ha arribat, i a través de l'advocacia de La Generalitat, es duran a terme les actuacions necessàries per assegurar la restitució de les quantitats que corresponguen, que, com ja hem dit altres vegades, anem a reclamar fins l'últim euro.

I pense que amb açò conteste plenament la seua pregunta.
Estem per a defendre els interessos de La Generalitat exercint l'acció civil; l'acció penal l'exercix el ministeri fiscal.
I jo sé que vostés de vegades volen que també exercim l'acció penal.
Mire, mosatros la nostra obligació legal és defendre els interessos de La Generalitat, això ho aconseguim plenament a través de l'acció civil.

I l'acció penal, si hi ha algun precepte que obligue La Generalitat a exercir-la, vostés mos ho diuen.
Per descomptat, mosatros no el coneguem.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor vicepresident.

Compareixença del conseller de Presidència i Agricultura, Pesca, Alimentació i Aigua, senyor José Ciscar Bolufer, per a explicar els qüestionaris i resultats dels estudis d'opinió encarregats per La Generalitat, sol·licitada pel Grup Parlamentari Compromís (RE número 73.
268), a la qual s'acumula la sol·licitada pel Grup Parlamentari Esquerra Unida per a explicar el contingut dels estudis trimestrals d'opinió pública en l'àmbit de la Comunitat Valenciana realitzats en virtut del contracte formalitzat amb l'empresa GFK-Emer-Ad Hoc Research, SL (DOCV número 7.
024, de 15.
05.
2013) (RE número 73.
432)

El senyor president:

Senyories, passem al punt 6, que és: compareixença del conseller de Presidència i Agricultura, Pesca, Alimentació i Aigua i vicepresident del Consell per a explicar les qüestions i resultats dels estudis d'opinió encarregats per La Generalitat, sol·licitada pel Grup Parlamentari Compromís, registre d'entrada número 73.
868; que està acumulada amb la compareixença per a explicar el contingut dels estudis trimestrals d'opinió, presentada pel Grup Parlamentari d'Esquerra Unida, registre d'entrada 73.
432.

Per a la seua substanciació, té la paraula el senyor vicepresident.

El senyor conseller de Presidència i Agricultura, Pesca, Alimentació i Aigua:

Moltes gràcies, senyor president.

Il·lustres diputades i diputats.

Senyories.

Comparec davant d'esta comissió per a informar-los sobre els estudis d'opinió que es realitzen regularment des de l'any 1984.

També he d'indicar-los que des de la data indicada s'han realitzat un total de 228 estudis, 90 dels quals s'han elaborat en les tres primeres legislatures i 138 en les cinc legislatures següents.
És a dir, una mitjana de 28 estudis per legislatura.
Mitjana que es manté en estos moments.

Per tant, uns treballs de camp la realització dels quals des que governa este partit, el Partit Popular de la Comunitat Valenciana, mai s'ha pretés ocultar; tot el contrari, des de l'any 1996 la contractació s'efectua per mitjà de procediment obert i licitació corresponent i s'ha publicat en el diari oficial.

Com ja he mencionat en reiterades ocasions en esta cambra, la finalitat d'estos estudis és conéixer l'opinió dels ciutadans de la comunitat sobre qüestions d'actualitat i conjuntura social, econòmica i política, amb l'objectiu de conèixer les seues preocupacions i prioritats, i treballem sobre eixes dades per aconseguir millor resultat de gestió.

En concret, en l'actual legislatura s'ha realitzat la corresponent contractació amb la licitació prèvia publicada en el diari oficial de 21 de novembre de 2012.

En este sentit, el contracte compta amb un termini d'execució d'un any, prorrogable per un altre més, va ser adjudicat el 22 de març de l'any passat, i es va formalitzar el dia 23 d'abril.
L'empresa que va resultar adjudicatària va ser GFK-Emer-Ad Hoc Research, SL, per un import de 99.
000 euros més IVA, el que fa un total de 119.
790 euros.

Els estic donant dades absolutament públiques, que s'arrepleguen el Diari Oficial de la Comunitat Valenciana.

En concret l'objecte del contracte és l'assistència tècnica per a la realització de quatre estudis trimestrals d'opinió pública al llarg d'un any.

En cada estudi es realitzen aproximadament dos mil entrevistes, amb una distribució mostral per províncies i tamanys de l'hàbitat, sense que en cap cas la quantitat d'entrevistes per província siga inferior a quatre-centes.

Tal com arreplega el ple de la licitació, el disseny dels qüestionaris amb un mínim de trenta preguntes, ha de donar resposta als temes que planteja la Direcció General d'Anàlisi i Polítiques Públiques, i anirà a càrrec de l'empresa adjudicatària el disseny definitiu, la maquetació i la impressió dels qüestionaris, la realització del treball de camp i la codificació.

Quant als resultats d'este treball, el Consell considera que tenen un caràcter intern, un caràcter auxiliar, de suport a la presa de decisions.
Per això en les respostes parlamentàries que els diputats coneixen s'ha mantingut eixe criteri, sense perjudici que quan així s'ha sol·licitat, l'oposició ha pogut tindre accés a l'expedient administratiu de contractació, com de fet va ocórrer el passat 20 de gener.

Senyories, es pot discrepar d'este criteri, i de fet així ho han fet vostés al recórrer la via d'empara jurisdiccional davant el Tribunal Superior de Justícia de la Comunitat Valenciana, estan evidentment en el seu legítim dret, però el Consell té en esta qüestió una altra opinió, que partix del caràcter instrumental de la informació obtinguda amb estos estudis.

Els estudis d'opinió que contracta la Direcció General d'Anàlisi i Polítiques Públiques no encaixen en el que la Llei 5/1990, d'estadística de la Comunitat Valenciana, definix com a recopilació, elaboració i ordenació sistemàtica de la informació quantificable i la publicació i difusió dels resultats necessaris o útils, tant per al coneixement i l'anàlisi de la realitat geogràfica, econòmica, demogràfica, cultura i social de la nostra comunitat.

També no podem oblidar que el Reglament de Les Corts disposa d'un procediment específic per a fer valdre els seus drets com a diputats, en el cas de no considerar fonamentades les raons donades pel Consell al contestar les seues peticions de documentació.

I este procediment, d'acord amb l'article 12.
3 del reglament, consistix a formular una pregunta oral que s'ha de substanciar en la primera comissió que es convoque.
I en el cas de no estimar suficient la resposta, plantejar una proposició no de llei, que haurà d'incloure's en l'ordre del dia d'una sessió de comissió en el termini de quinze dies a comptar des de la seua publicació.

No em consta, senyories, que s'haja realitzat cap d'estos mecanismes de control parlamentari abans d'acudir a la via jurisdiccional.
I esta és una de les raons per les quals entenem que és procedent recórrer en cassació la sentència de Tribunal Superior de Justícia de la Comunitat Valenciana, de 14 de gener passat.

Miren, senyories, en esta qüestió el Consell manté un criteri i vostés en mantenen un altre.
Crec que el que correspon és esperar que es resolga esta discrepància en via jurisdiccional.
Vostés parlen de l'exercici de la funció de control parlamentari, nosaltres entenem que també hi ha altres consideracions en joc, com és la capacitat de l'executiu de disposar d'instruments propis per a l'exercici de la funció de direcció política.

Com els he tractat d'explicar en la meua compareixença, no estem parlant d'un institut demoscòpic o sociològic, amb un programa de treball, com de fet n'hi ha en altres comunitats autònomes, sinó d'estudis d'opinió molt limitats que es contracten regularment des de fa trenta anys.

Espere, per tant, que amb la pròxima resolució judicial s'aclarisca definitivament la qüestió que ens ocupa.
Si la decisió obliga el Consell a entregar els informes de resultats, ho farem, no els càpia a vostés el més mínim dubte.

Fins ací els he exposat la regulació normativa que entenem que existix, més bé la inexistència de regulació normativa d'esta qüestió.

Ara bé, també és cert que la Llei 19/2013, de transparència, accés a la informació i bon govern, recentment aprovada pel Congrés dels Diputats, ve a reglamentar les situacions com la que hui debatem, aportant una regulació que fins ara no existia.

Efectivament, l'article 8.
1, lletra i d'eixa llei, exigirà les administracions públiques -dic «exigirà» perquè serà quan entre en vigor-…, exigirà les administracions públiques obligades per ella, i entre elles es troben les comunitats autònomes, fer pública la informació de què disposen per a valorar el grau de compliment i qualitat dels servicis públics de la seua competència en els termes que definisca cada administració competent.

Es per això que -encara que, com dia abans, concretament este article no entrarà en vigor fins que haja transcorregut un any des de la seua publicació en el Bolletí Oficial de l'Estat, en les últimes respostes parlamentàries que hem donat sobre els estudis d'opinió-, el govern valencià anticipant-se a l'entrada en vigor de la disposició, ja ha deixat clar que es faran públiques, aprofitant la posada en marxa a curt termini del portal de transparència de La Generalitat, les conclusions d'estos estudis d'opinió.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies a vosté.

Té la paraula l'il·lustre diputat senyor Fran Ferri.

El senyor Ferri Fayos:

Senyor Ciscar, esperava que vinguera ací a mostrar-nos ja les enquestes i no esperar a fer aquest portal de transparència de La Generalitat.
I més després de la sentència del tribunal superior que, pel que sembla, vostés van a recórrer o han recorregut ja.

La sentència diu el següent: «No se ha dado razón alguna que justifique la negativa a facilitar dicha información.
»

També diu: «No queda tampoco al criterio de la Generalitat valenciana establecer, mediante la definición de sus límites, dicho derecho o, lo que es lo mismo, la asistencia de impedimentos jurídicos que hacen improcedente atender la solicitud de información.
En consecuencia de todo ello, debemos declarar la existencia de vulneración constitucional en la negativa a facilitar los datos solicitados por los demandantes.
»

I finalment diu que «se declara vulnerado el derecho fundamental amparado por el artículo 23 de la Constitución española, viniendo obligada la administración demandada a facilitar la información en los términos solicitados.
»

Per tant, jo crec que és una sentència clara i, per tant, vostés l'únic que han fet és recórrer per a guanyar una miqueta més temps, però realment la sentència és molt clara.

I mire, vosté dia que n'hi han una sèrie de procediments parlamentaris per a tirar endavant.
Des de Compromís vam tirar endavant, però des de la Mesa de Les Corts se'ns va vulnerar eixe dret i se'ns va negar la possibilitat de fer eixa pregunta que vosté ha anomenat.
Per tant, tenen totes les de perdre amb eixa sentència.

Senyor conseller, vosté ha vulnerant, per tant, el meu dret constitucional a participar en els assumptes públics.
No ho dic jo, ho diu el Tribunal Superior de Justícia.
Vosté ha vulnerat l'article 23 de la Constitució, novament, no ho dic jo, ho diu el Tribunal Superior de Justícia.
I vostés s'estan gastant els diners de valencians i valencianes en enquestes secretes que usen per a major glòria del Partit Popular.
I açò sí que ho dic jo i li explicaré per què ho dic.

Des de 2010 vostés s'han gastat 663.
000 euros dels valencians en pagar-se el seu gabinet demoscòpic privat.
Per exemple, realització d'enquestes telefòniques d'opinió pública en l'àmbit de la Comunitat Valenciana, 57.
000 euros; servei de realització d'estudis sociològics específics en l'àmbit de la Comunitat Valenciana, 109.
040 euros; servei de realització d'estudis trimestrals d'opinió pública en l'àmbit de la Comunitat Valenciana, 159.
152 euros i en 2013 -la que vosté ha anunciat-, servei de realització d'estudis trimestrals d'opinió pública en l'àmbit de la Comunitat Valenciana, 338.
000 euros -la més cara de totes.

Com li vaig dir en el ple, això és el que costaria recuperar l'abonament jove i augmentar al mateix temps en 300 les persones que poden optar a beca de La Generalitat per a estudiar en les universitats, les dos coses a la vegada.
Però vostés se'ls gasten en fer enquestes i després tenen la barra de, en la llei de pressupostos, posar que no se poden encarregar més estudis d'opinió trimestrals, quan ja han adjudicat fins a 2015.

Fer estudis sociològics podria tindre la seua utilitat pública, però podria tindre-la si foren objectius, públics i accessibles.
Els estudis del Consell ni són públics ni són accessibles, com és evident.
Això sí, els paguem entre tots i totes.

Però és que, a més, tampoc són objectius, perquè contenen preguntes que no són neutres, són preguntes partidistes que, per exemple, fan referència a l'oposició parlant de catalanisme, independentisme, radicalización de izquierdas.

¿Sap el que és una push poll, senyor Ciscar?
Mire, una push poll és una mala pràctica professional en el camp de la comunicació política i que el que intenta fer és amagar una campanya de desprestigi o de manipulació, és a dir, utilitzar enquestes per a manipular l'opinió de l'electorat sobre l'adversari.
I això és el que vostés estan fent, una mala pràctica que vostés estan fent i que ha sigut rebutjada per associacions professionals i comités d'ètica d'arreu del món.

I vostés no només ho fan, sinó que a més ho fan amb diners públics.
Fan campanya del Partit Popular amb diners públics, el que sembla que feien abans amb el Gürtel i, des que s'ha acabat el Gürtel, ho fan directament des de les institucions sense vergonya.
¿En tenen vostés de vergonya?

Una vegada eixe sistema col·lapsat, el del Gürtel, donen un pas més i directament fan campanya des de les institucions.
I en lloc de militants, usen enquestadors; en lloc de díptics, usen enquestes manipulades, i ho paguen entre tots i totes.

I no només manipulen les preguntes, sinó que a més filtren les respostes als mitjans de comunicació que a vostés els interessa.
Per exemple, el 25 d'abril de 2012, a l'ABC, que deia: «El 80% de los valencianos cree en la eficacia de los ajustes.
La Generalitat contrasta el efecto de su política en el barómetro de marzo.
» És a dir, filtren allò que els interessa i la resta no tenim accés.

¿Què passa amb la resta de mitjans de comunicació?
Que també segurament estarien encantats de tindre aquesta informació de manera lliure i gratuïta i poder fer la seua pròpia interpretació de les dades.
Parlem de mitjans com El País, El Mundo, Información, Levante, Las Provincias, El Periódico, La Verdad, Valencia Plaza, El Diario, La Veu, La Marea, Público.
Tots mitjans de comunicació que també paguen els seus impostos, impostos amb els quals vostés estan pagant aquestes enquestes.

Com també tenen dret a accedir els departament de sociologia de les universitats valencianes, els departaments de ciència política, els instituts de recerca i un llarg etcètera de professionals.

En definitiva, tot aquell que vullga accedir hauria de poder.
Són dades obtingudes amb diners públics per a institucions públiques i que tenen un interés públic.

Per això, quan s'execute la sentència del Tribunal Superior de Justícia que els condemna a entregar-nos els estudis, nosaltres els farem públics, ja que vostés no ho fan.
Nosaltres aplicarem la transparència que demana la societat valenciana i que mereix la ciutadania en general.

Però això serà una acció molt concreta sobre uns estudis molt concrets realitzats en 2012.
Creiem que cal donar una solució permanent a este tema en base a tres principis.
Un d'ells el de la transparència, que els estudis siguen públics i accessibles per part de qualsevol persona que vullga tindre accés.
I no només els resultats, sinó el que comporta un estudi d'aquestes característiques: la fitxa tècnica, el resum de resultats i la distribució de freqüències en el cas d'enquestes quantitatives, encreuament de dades per variables sociodemogràfiques, microfitxes de dades, garantint sempre l'anonimat dels entrevistats.

El segon principi que cal seguir és la planificació.
No pot ser que els estudis s'encarreguen de forma anàrquica i sense objectius clars.
És necessari un pla anual que incloga la previsió d'estudis de caràcter electoral, que pregunten sobre la intenció de vot, estudis postelectorals, objectiu de l'anàlisi dels estudis i opinions de la societat valencians, avaluació i seguiment de polítiques i serveis, etcètera, etcètera.
Este pla anual, a més, hauria de determinar la periodicitat, el contingut, el procediment d'adjudicació i els criteris de difusió de diversos estudis.

El tercer principi és la participació que hauria de guiar els estudis.
Per això, en l'elaboració del pla hauria de ser oberta i comptar amb la participació de les universitats públiques valencians.
Així podrien adequar els estudis d'opinió a les necessitats d'investigació dels seus departaments i organismes i també evitaríem duplicitats i despeses innecessàries.

Estos tres principis que li he dit són els que inspiren la proposició no de llei que hem presentat des de Compromís i que esperem que vostés donen suport.
Una proposició també per a crear un registre públic d'estudis d'opinió, que seria de lliure accés per a totes les persones.

En definitiva, una iniciativa que proposa transparència front a l'opacitat, planificació front al descontrol i participació front al sectarisme.

Però davant el que nosaltres proposem ja sabem el que tenim.
Tenim un govern que ha sigut condemnat pel Tribunal Superior de Justícia per vulnerar els drets dels representats de la ciutadania, un govern que usa les enquestes per a d'alguna manera desprestigiar, fer una campanya bruta contra l'oposició i un govern que diu que no gasta quan ja ha dilapidat 663.
000 euros en estudis en només quatre anys.

Si em permeten un consell, deixen de fer enquestes, perquè la ciutadania ja ha decidit que els volen a vostés en l'oposició.

Res més i moltes gràcies.

El senyor president:

Gràcies, senyor Ferri.

Il·lustre diputat senyor Ignasi Blanco, té la paraula.

El senyor Blanco Giner:

Gràcies, senyor president.

Senyor Ciscar, benvingut.
Jo també m'alegre que per fi comparega vosté.
Jo no recorde el temps que fa que vosté no ve ací a la comissió i envia sempre a les seues secretàries autonòmiques.

Sí que sé que des del 4 de juny vosté no ha comparegut en la sessió de control al Consell en el ple.
Sembla que vindrà en març, el 5 de març.
És a dir, hauran passat huit mesos sense que vosté responga davant l'oposició, davant les Corts Valencianes.
Per tant, la meua benvinguda.

I dir-li que si vosté s'ha decidit a donar la cara hui pensant que portava un conill en la chistera, que era anunciar que en algun moment a curt termini, quan posen en marxa un portal de transparència, es faran públiques les conclusions d'estos estudis d'opinió, li dic que el conill no és conill, és un ratolí i és un ratolí mort.

¿Què és això de les conclusions dels estudis?
¿Què és això que vostés van a complir una llei de transparència del govern de Rajoy, si vostés estan incompliment el Reglament de les Corts Valencianes, que també és una llei d'estes Corts?
I ho ha dit el Tribunal Superior de Justícia i ho tornarà a dir, almenys fins a set vegades, que són els set recursos que ha presentat el Grup d'Esquerra Unida.

¿Què és això de les conclusions?
, quan en la mateixa documentació de l'expedient queda clar la documentació que ha d'aportar l'empresa, que ha rebut plec de condicions tècniques per a la contractació de d'estudis trimestrals d'opinió pública en l'àmbit de la Comunitat Valenciana.

«Productes a entregar: 1.
Disseny mostral que incloga les seccions censals seleccionades, el nombre d'entrevistes per estrat i les quotes utilitzades per a cada estrat.
2.
Qüestionari definitiu utilitzat en el treball de camp, especificant la numeració i els codis exactes empleats en cada pregunta i categoria.
3.
Matriu de dades validada dels qüestionaris recollits en el format SPSS.
Aquest fitxer deurà incloure l'etiquetat de les variables i les categories.
4.
Fitxer en SPSS amb les incidències en el treball de camp, la data i l'hora de cadascuna de les entrevistes realitzades.
En cadascuna de les entrevistes processades, haurà d'aparèixer almenys una variable que indique si ha segut supervisada i, en el seu cas, almenys una variable amb el resultat de la supervisió.
5.
Explotació estadística de les dades, distribucions marginal i taules creuades.
6.
Informe de resultats.
»

¿N'hi han cinc productes a entregar per l'empresa i vosté anuncia que no se sap quan, en no se sap quin portal ens donarà a conèixer les conclusions?
¿Ni tan sols diu l'informe de resultats?
¿Eixes conclusions seran l'informe de resultats o seran les conclusions que la Direcció General d'Anàlisis i Polítiques Públiques haja extret de tots els productes entregats per l'empresa?

Concrete vosté per a saber que el conill és conill i no ratolí.
Perquè, miren, vostés des del Consell van a gastar 240.
000 euros en estos estudis durant 2013 i 2014, per cert, prorrogant fins a pràcticament la campanya de 2015, fins al primer trimestre de 2015.
Arriben vostés a les eleccions amb un estudi trimestral d'opinió pública.
S'han gastat vostés, en total, en una dècada, en este tipus d'estudis, 1 milió i mig d'euros.
Es diu prompte, ¿eh?
, 1 milió i mig d'euros.
I u pensa bé, també altres comunitats autònomes, també el mateix Govern d'Espanya fa estudis d'opinió.
La diferència és que són públics, el CIS pública cada tres mesos el seu baròmetre electoral, a disposició de tota la ciutadania, dels acadèmics, dels estudiosos, dels partits polítics, de les forces socials, del govern i d'oposició per igual, però és que en Catalunya el CEO també ho fa, en Andalusia, CADPEA, i en Euskadi l'Euskobarómetro.

Pot tindre sentit conéixer, efectivament, les preocupacions i prioritats de la ciutadania valenciana, fins i tot les seues intencions de vot i estimacions de resultat.
Però a disposició de tothom, no per a ús exclusivament partidista.
Però ací no, ací a soles el Consell té accés a les dades, el Consell del Partit Popular.
Jo he fet moltes iniciatives, però me referiré a les últimes.
El 18 d'octubre del 2012 faig una sol·licitud on demane còpia íntegra i literal de tots els qüestionaris, fitxes tècniques i informes de resultats.
Resposta del 21 de novembre del 2012, com vosté ha dit ara: «Són instruments de caràcter auxiliar per a l'elaboració d'informes interns de l'administració que en cap cas aborden qüestions relacionades amb la intenció de vot ni amb valoracions personals de líders polítics.
»

És curiós, jo no li preguntava per intenció de vot ni per líders polítics i ja vostés.
.
.
, vosté, perquè vosté és el que firma la resposta, ja em diu això.
Davant eixa negativa, perquè és una negativa, és una resposta, formalment, però no és materialment la resposta al que jo li demanava, jo sí que vaig fer una pregunta oral en comissió.
.
.
Això que diu que no s'ha complit amb el que marca el reglament, no serà per Esquerra Unida.
Jo vaig fer una pregunta oral en comissió, però va concloure el període de sessions i sap vosté que les preguntes orals se reconvertixen en preguntes escrites, i va rebre resposta seua també, del senyor José Ciscar.
¿I sap què deia?
Que són instruments de caràcter auxiliar per a l'elaboració d'informes centrals de l'administració que en cap cas aborden qüestions relacionades amb la intenció de vot ni amb valoracions personals de líders polítics.
.
.
Exactament el mateix.
Vosté no em respon a la sol·licitud de documentació i tampoc em respon a la pregunta oral, perquè jo li preguntava que per què no em donava eixos estudis.

Analitzem eixa resposta.
«Instruments de caràcter auxiliar per a l'elaboració d'informes interns de l'administració.
» Diu vosté que, a més a més, per a ajudar a la presa de decisions.
¿Quins informes han elaborat vostés amb eixes preguntes?
Perquè resulta que el món és un mocador, i València més, i jo vaig tindre accés, precisament, a les preguntes de l'última enquesta que s'estava fent.
Preguntes com: «¿A quin partit va votar vosté en les eleccions autonòmiques de 2011?
», «¿A quin partit va votar vosté en les eleccions generals de 2011?
».
.
.
És a dir, no es pregunta per intenció de vot.
.
.
«¿Com valora vosté la tasca del president?
», «¿Com valora vosté la tasca del govern valencià?
», «¿Com valora vosté la tasca d'oposició desenvolupada pel Partit Socialista del País Valencià, la tasca d'oposició de Compromís-Bloc i la tasca d'oposició d'Esquerra Unida?
».
.
.
«Alguns mitjans parlen de la possibilitat d'un futur govern tripartit: ¿com valoraria l'arribada d'este govern a La Generalitat?
» És una altra pregunta.

I ja la millor és la de: «¿Amb quines idees associa un govern tripartit del PSPV-Compromís-Bloc i Esquerra Unida?
: a) Una alternativa que promouria l'independentisme; b) Un govern de caràcter catalanista; c) Un govern de radicalització d'esquerres?
».
.
.
I després, ja, les positives: «una alternativa a les polítiques actuals del govern valencià, un canvi necessari en la política valenciana».
Però, ja de primeres, jo pregunte, ¿açò és preguntar per qüestions polítiques o per les preocupacions i prioritats de la ciutadania?
Però, a més, quan diu vosté que no pregunten per intenció de vot, ¿com explica esta pregunta?
: «Si haguera d'elegir un únic partit, ¿en quin confiaria?
».
.
.
Clar, es pot dir «a quin partit votaria» o, si només haguera de triar-ne un, «en qui confiaria».
¿És això preguntar per intenció de vot?
, ¿és preguntar per valoració de líders demanar-li a la gent que conteste qui va fer millor intervenció en el debat de política general, si Alberto Fabra, Antonio Torres, Enric Morera o Marga Sanz?
¿És preguntar per valoració de líders polítics?

El que fa vosté és mentir, mentir, i per això nosaltres vam presentar una iniciativa de reprovació, que va ser vetada per la mesa, perquè el PP protegix a tots els seus, a vosté de la nostra reprovació, al senyor Blasco també de la nostra reprovació, i al bisbe de Sogorb també de la nostra reprovació.
A cadascú per lo seu, a u per corrupte, a un altre per mentider i al tercer per homòfob.
Però vosté és un mentider, perquè ha mentit quan diu que no es pregunta per valoració de líders ni per intenció de vot, perquè jo he vist les preguntes, i són estes, i vosté no ho pot negar.

En definitiva, vosté està incomplint la llei, ja hi ha una sentència del Tribunal Superior de Justícia que així ho diu, li anuncie que hi ha set recursos d'Esquerra Unida que van a guanyar-se, que van a guanyar-se, que vosté tindrà, per tant, huit sentències, i que vosté i el seu partit està donant un exemple vergonyós d'ús i abús partidista dels diners públics, propi d'una república bananera.
Però ni som república ni hauríem de ser un país bananer, hauríem de ser un país normal, democràtic, però sembla que per a això necessitem de manera urgent un canvi de govern, perquè vostés són incapaços d'actuar amb transparència i amb respecte a la legalitat.

Gràcies.

El senyor president:

Gràcies, senyor Blanco.

Senyories, la presidència agrairia que les seues senyories facen ús del dret de defensar els seus criteris, però sense insultar i sense fer desqualificacions personals.
Això és un prec que els fa la presidència.

Té la paraula l'il·lustre diputat senyor Rafael Rubio.

El senyor Rubio Martínez:

Sí, gracias, señor presidente.

Señor Ciscar, bienvenido.
Hace usted más de un año y pico que no asiste a esta comisión.
Usted ha confundido la sala, la última vez que vino, vino a la comisión de presupuestos para exponernos el presupuesto de presidencia, pero no a la comisión de coordinación para comparecer delante de ella.
(Veus) Por tanto, desde ese punto de vista, acepte usted la crítica que le hemos hecho, pero acéptela y admita que lleva mucho tiempo, más de un año y dos meses, que usted no ha comparecido en esta comisión.

Mire, señor Ciscar, ustedes no nos dan, a los grupos de la oposición, ni lo exponen a la opinión pública, las encuestas que realizan sencillamente porque no les da la gana.
.
.
No les da la gana, es una explicación como cualquier otra.
Le preguntamos cualquier cosa y usted contesta.
.
.
, las mismas contestaciones que le hizo al señor Blanco de Izquierda Unida nos la he hecho a nosotros en otras preguntas de corte parecido.
Por tanto, usted no nos da la gana.

Respecto al tema de las encuestas en cuestión, mire, ustedes, cuando reciben las encuestas, reciben dos sobres, un sobre con la encuesta tal cual figura en el pliego de condiciones, y otro sobre donde está lo que a ustedes de verdad les interesa, que son los resultados electorales, que no figuran en esa, precisamente, porque ustedes le dicen a la empresa que no puede figurar ahí, sino que le pasen la información en bruto y sus técnicos ya elaborarán en función de esa información que, de acuerdo con el pliego de condiciones, les pasa la matriz de los datos, el fichero SPSS, etcétera, y ustedes elaboran a partir de ahí el resultado de tipo electoral.

Por tanto, son dos sobres los que llegan, uno el oficial y el otro el extraoficial.
¡Esto es así!
, señor Ciscar, y usted lo sabe, como lo sé yo, como lo sabe el topo y como lo sabe, pues, media Valencia que se dedica a estas cuestiones.

Dice usted, «no, mire, no les vamos.
.
.
, esto es una encuesta que se hace para conocer, como elemento auxiliar», etcétera.
Bueno, sí esa es la excusa formal y el otro sobre es el que interesa.
Pero es que en el pliego de condiciones el objeto del contrato es «la finalidad principal de las encuestas es conocer la opinión de los ciudadanos sobre cuestiones de actualidad, coyuntura social, económica y política, así como conocer sus valoraciones, preocupaciones y prioridades».
Oiga, esa es la finalidad del contrato, no.
.
.
, a partir de ahí ustedes podrán elaborar lo que quieran, pero esa es la finalidad del contrato y eso es lo que ustedes deberían de poner a disposición de los grupos parlamentarios y de la opinión pública, y ustedes no lo hacen.
Es decir, no es que se ampare usted en que la finalidad del contrato es una, no, la finalidad del contrato es esa.

Nos ha dicho usted que.
.
.
, mire, que la ley de trasparencia.
.
.
Por cierto, han pasado ya prácticamente dos años desde que el presidente Fabra habló del portal de trasparencia, y el portal de trasparencia no existe, es tan trasparente que no se ve.
(Veus) Dos años.
Y usted ha citado la ley de trasparencia, y si.
.
.
, concretamente, dice: «Hay una parte de la ley de trasparencia que no entra en vigor hasta dentro de un año de su publicación y hay otra parte que ha entrado en vigor, que es la parte, digamos, más administrativa.
» Y usted cita un artículo que me deja pasmado, el 8.
1.
e, le he entendido, que dice exactamente, el «i».
.
.
Ah, pues, entonces lo he entendido mal, pero usted había dicho «e», el «e».
.
.
Pero, bueno, el «i» dice: «La información estadística necesaria para valorar el grado de cumplimiento y calidad de los servicios públicos que sean de su competencia, en los términos que defina cada administración competente.
» Pero, oiga, si esto es una chorrada, perdóneme.
Es que eso es para valorar los servicios, no el trabajo concreto que se hace.
Y la misma ley de trasparencia, si ustedes fueran como son y ya lo hubiesen tenido.
.
.
, lo hubiesen elaborado a nivel de Comunidad Valenciana, pero, si no, lo podrían hacer igual aunque no haya entrado en vigor, pero está aprobada en el boletín oficial, habla de lo que se entiende por información pública, habla de los límites al derecho del acceso y habla de las causas de inadmisión.
Y le puedo garantizar que los límites.
.
.
, el derecho del acceso, el artículo 14, concretamente, estos datos que le pedimos ni afectan a la seguridad nacional ni a la defensa ni a las relaciones exteriores ni a la seguridad pública ni a la prevención-investigación de ilícitos penales ni a la igualdad de las partes en procesos judiciales ni a la función administrativa de vigilancia ni a los intereses económicos y comerciales ni a la política económica y monetaria, no a secreto profesional y la propiedad intelectual, no a la garantía de la confidencialidad o el secreto requerido y no a la protección del medio ambiente.

Señor Ciscar, es verdad que esto entrará dentro de unos meses, pero ustedes lo podrían aplicar ya, nada le impide.
.
.
Usted no nos da eso porque no le da la gana y porque le resulta más barato al Partido Popular no gastarse ese dinero y que se lo gaste la administración, y punto pelota.
Ustedes han contratado ocho estudios de estos, de carácter electoral, insisto, con dos sobres, el sobre A y el sobre B, esto de los sobres parece que es una constante en la actuación del Partido Popular, y en el sobre B está lo que a ustedes les interesa de verdad.
Porque para lo otro no hay que ser un genio, para saber qué les preocupa a los valencianos.
Le puedo garantizar que no hace falta hacer muchas encuestas para saber lo que les preocupa, pero, hombre, no dar esa información a los grupos parlamentarios es cercenar el derecho que tenemos.
Nada impide legalmente dar esta información.

Y, es más, el objeto del contrato no es el que usted dice que es.
Usted.
.
.
, ¡no le da la gana!
, porque a usted le llega el sobre B.
Pero, no se preocupe, no se preocupe, que ya nos iremos enterando del sobre B y el A.
El C lo dejaremos para mejor ocasión.

Muchas gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Rubio.

Il·lustre diputat senyor Eduardo Ovejero, té la paraula.

El senyor Ovejero Adelantado:

Sí, gracias, señor presidente.

Señor vicepresidente.

Una vez más, comparece usted en esta comisión para ofrecer explicaciones a las cuestiones que plantean miembros de una desdibujada oposición.
Viene porque así le corresponde como representante del gobierno y en función de su competencia ante las cuestiones planteadas.
Otros, los demandantes oficiales de esta comparecencia, quizás, es mi opinión, la cual ratifico ahora, tras escuchar sus intervenciones, deberían haber solicitado le sustituyera el periodista que escribió de per se, o siguiendo sugerencias de su consejo editorial, el artículo que, como en otras muchas ocasiones, y en el trascurso de esta octava legislatura han sido numerosas, dio pie para esta solicitud de su presencia.

Tanto mis compañeros del Grupo Popular como yo mismo evidenciamos que es tal el desconcierto en las filas de la oposición, la falta de una dirección política seria, la sequía en el campo de las ideas, pues el único que mantiene.
.
.
, casi sin debate ideológico interno, y el que mantienen es el orgánico, para dilucidar quién estará mejor situado en las próximas listas electorales, sabiendo que su hasta hace poco mítico Dorado, el tripartito, no tienen presagio de encontrarlo y, desnortados, intentan hacer su papel, el de oposición, en función del recull diario.

Es una lástima, los que deberían ser la voz crítica del pueblo, (remors) se han convertido en meros lectores y subordinados de grupos mediáticos.
Y la paradoja es que luego se extrañan de la desafección ciudadana.

Señor vicepresidente, una vez más se cumple con su.
.
.
, usted cumple con su obligación de informar sobre lo solicitado y, seguro, seguro, que en su segunda intervención matizará aún más si cabe el contenido y resultados de los estudios de opinión.
No obstante, ya le adelanto que, exprese lo que exprese y diga como lo diga, no van a quedar satisfechos.
(Veus) No le extrañe, pues cuando se ejerce la oposición a resultas de unas apreciaciones vertidas en artículos escritos por otros, no se posee base argumental.
Y como, además, en la mayoría de ocasiones tampoco saben leer entre líneas, deben justificar su acción con espurias y altisonantes frases, sabiendo que, en pago a su docilidad, mañana las destacarán sus proveedores de ideas y, sin embargo, esos mismos obviarán los razonamientos expresados por usted.
(Veus) Tranquilo, estamos acostumbrados a ello.

Hoy es su impagable tiempo el que se malgasta.
El reglamento sobre las comparecencias impide que yo malbarate el mío entrando en nombre de mi grupo en discusión directa con ellos, por lo que reservo mis matizaciones para el próximo pleno, en el que, conoce usted, va a dirimirse una proposición no de ley en relación a lo datado hoy aquí.

Insisto, no tienen alternativa ni propuestas, e intentan alargar con asuntos bastante triviales en las comisiones y en los plenos, un tiempo precioso en el cual, reitero, deberíamos dilucidar medidas que directamente afecten a la vida de nuestros conciudadanos.

Al igual que un afamado articulista, me pregunto: ¿cuándo cumplirán con la esencia del legado parlamentario, voz y palabra, argumentos e ideas?
Lo chocante del asunto es que, después, apoyados por su corifeo mediático, trasladan a la opinión pública que somos los populares los que no imprimimos actividad a estas Cortes.
Hoy lo hemos vuelto a oír en esta comisión.

Algunas de las señorías debían saber y recordar que no somos los diputados del Grupo Popular los que debamos proponer actuaciones.
Nosotros respaldamos la acción del gobierno.
Son ellos desde la oposición los que debían plantear alternativas o generar iniciativas diferentes.

Pero, señor Ciscar, señor vicepresidente, recuerdo lo que nos indicaba un profesor que tuve cuando era muy joven y que decía: nunca lo olvidéis, uno no puede ofrecer lo que no tiene.
Y ellos, señor vicepresidente, no pueden, porque no pueden ofrecer proponer otra forma de gobernar.

Muchas gracias, señor vicepresidente, por su asistencia que siempre viene cuando le corresponde.
Pero para perder el tiempo se debe emplear en otros sitios.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Ovejero.
(Rialles)

Senyories, per favor.
(Remors) Senyories, pregue el mateix respecte a la intervenció del senyor Ovejero que han tingut la resta de senyories en les seues intervencions.

Senyor vicepresident, té la paraula.

El senyor conseller de Presidència i Agricultura, Pesca, Alimentació i Aigua:

Moltes gràcies, senyor president.

Senyors diputats, jo vull insistir en el caràcter instrumental que tenen els estudis d'opinió.
Es fan per a recaptar informació que puga ajudar a prendre les millors decisions en benefici dels ciutadans i en qüestions que són importants per als ciutadans.
No obstant, com ja li he dit abans, van a estar a disposició de tots els ciutadans i també, per suposat, de tots vostés en curt termini en el portal de transparència.

Senyor Ferri, vosté al·ludia a la sentència.
Jo ho vaig aclarir en la meua primera intervenció.
Jo crec que discrepar jurídicament no és res mal.
De fet, es produïx tots els dies i en tots els àmbits socials, culturals, econòmics.
I la sentència a la qual vostés es refereixen ha sigut, efectivament, recorreguda.
Per tant, ni és ferma ni és executiva.

No compartim eixa fonamentació.
En esta qüestió tenim una altra opinió que partix, insistixc, del caràcter instrumental de la informació que s'obté amb eixos estudis.
I parle d'estudis, no parle d'enquestes electorals, que és la referència que fan vostés.
En els qüestionaris que efectivament han aparegut en premsa no es plantegen preguntes sobre record de vot o valoració de discurs polític, però no contenen valoracions de líders, ni preguntes sobre intenció de vot.

És veritat que es fa alguna pregunta en relació a qüestions del catalanisme o independentisme.
Però, miren, ací no podem ocultar una realitat.
Hi ha una aspiració d'una comunitat autònoma veïna a ser independent, que defén una part de l'aspecte polític català.
I tampoc no es pot ocultar que vostés o alguns de vostés simpatitzen amb eixes aspiracions.
Això és una realitat.
Vostés o alguns de vostés voldrien que la Comunitat Valenciana formara part d'eixa nova nació independent.
És una realitat… (rialles)

El senyor president:

Senyories, per favor, respecte.

El senyor conseller de Presidència i Agricultura, Pesca, Alimentació i Aigua:

…i el que havien de tindre és la valentia per a dir-ho més clarament.
Per tant, és una cosa sobre la que es pot preguntar.
I és lògic que el govern valencià vulga conéixer l'opinió al respecte que d'esta qüestió puguen tindre els ciutadans.

Senyor Blanco, mire, jo si no recorde mal, si no em falla la memòria, vaig estar en el ple de Les Corts el passat més de novembre i crec que en l'anterior període de sessions a cap sessió de control del govern he faltat.
És veritat que vostés voldrien que estiguérem més en Les Corts, però ahí fora hi ha 5 milions de ciutadans que també mereixen que ens dediquem a ells.
Vostès voldrien que estiguérem ahí dins i quan més estiguem ahí dins millor.
Però mosatros no som consellers només per a comparéixer en Les Corts, que hem de de comparéixer, evidentment, sinó també per a treballar per als ciutadans.

Mire, vosté pregunta per quina informació va a donar-se.
Mire, com diu la llei de transparència d'accés a la informació d'un govern, de tota aquella que ahí es diu, és a dir, tota aquella que servix en eixos estudis d'opinió per a valorar el grau de compliment i la qualitat dels servicis públics.
I això coincidix substancialment amb el que es pregunta en eixos estudis d'opinió.

No em servix la comparativa amb altres comunitats autònomes, com pot ser Catalunya o Euskadi, que és veritat que tenen uns organismes propis.
Però mosatros entenem que el cost econòmic de mantindre eixos organismes no es compensa per al que es busca que són, insistisc, estudis d'opinió per a conéixer preocupacions de ciutadans i per a poder fomentar la presa de decisions.

Senyor Rubio, sobres A, sobres B, jo només conec que en els processos de licitació sí que hi ha un sobre A i un sobre B o un sobre 1 i un sobre 2, un amb la documentació i l'altre amb la proposta econòmica.
No en els estudis d'opinió.
Sí que és cert, sí que és cert que la direcció general d'anàlisi, com podem fer qualsevol, a partir de les enquestes dels baròmetres del CIS, extrau o pot extraure les seues conclusions electorals, però a partir de les enquestes del CIS.

Quant al tema de la llei autonòmica de transparència, del portar de transparència, mire, s'havia d'esperar que s'aprovara la llei estatal, una vegada s'ha aprovat la llei estatal, perquè té caràcter de llei marc, es va aprovar en desembre de l'any passat, o siga que és recent.
Però que ahí s'havien de definir els objectius i els paràmetres del que ha de ser una administració i un govern transparent i obert.

Una vegada coneguem la llei estatal, el Consell posa en marxa, i estarà a curt termini, el portal de la transparència, a través del qual els ciutadans i tots vostés podran accedir a una sèrie d'informacions que jo crec que són molt amples, perquè ahí van a estar tots els contractes, tots els contractes que fa La Generalitat, tots els convenis subscrits, totes les subvencions i ajudes públiques; per suposat en matèria econòmica, pressupostos, informes d'auditoria, comptes anuals, van a estar tot tipus de retribucions dels alts càrrecs, també va a estar la seua activitat diària.
I progressivament s'anirà incorporant-se molt més informació.

Perquè, com va avançar el president Fabra, la llei autonòmica de transparència va ser encara més exigent que la llei estatal.
Llei estatal que, també vull recalcar-ho, és la primera vegada que un govern d'Espanya arriba tan lluny com ha fet el govern del Partit Popular en el que és matèria de transparència, accés a la informació pública i bon govern.
Una llei que pretén que es guanye confiança en les institucions i millorar la qualitat de la democràcia, que no afecta sols les administracions i els organismes públics, afecta també els partits polítics, la casa reial, les organitzacions sindicals i empresarials i altres organismes.
Una llei que, en definitiva, costa entendre com els seus respectius partits en el Congrés dels Diputats no la recolzaren en absolut.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Gràcies, a vosté, senyor vicepresident.

Per a rèplica, el senyor Ferri.

El senyor Ferri Fayos:

Senyor Ciscar, costa de creure que vostés realment tinguen la voluntat de ser transparents, si portem més de dos anys darrere de que vostés ens donen les enquestes, no només el Grup Parlamentari Compromís sinó la resta de l'oposició.
I vostés són incapaços de donar-nos-les.

I, a més, ara arriben a l'extrem de davant una sentència, que vostés han recorregut amb diners públics, amb recursos públics, perquè els condemna a fer públiques eixes enquestes i tota la informació quan vosté al mateix temps estan dient que ho faran públic en un portal de transparència, això evidencia quin ús fan vostés de diners públics.

L'ús que fan vostés de diners públics és: em pague les meues enquestes privades, em quede amb aquella informació que a mi m'interessa, no faig cas de les sentències, les recórrec utilitzant recursos públics per a recórrer aquestes sentències i després promet que en un curt termini, que no sé dir quin, faré públic només la part que m'interessa d'eixes enquestes.
A vosté això li sembla sensat?
A vosté això li sembla que tinga trellatÂ ?

És que qualsevol persona que li ho digués va a dir: si jo he pagat una enquesta completa vull saber els resultats de l'enquesta completa, no vull saber només la part que al senyor Ciscar o al Partit Popular li interessa que isca en eixe portal de transparència.
Perquè vosté en la seua rèplica més o menys ha vingut a dir això, que només està en la part instrumental.

On està tota la part de les preguntes que ha dit el senyor Blanco que consten en eixe material sobre intenció de vot tergiversada amb filibusterisme o sobre el record de vot, que també està en eixes preguntes?
On estarà eixa part de les preguntes?

Em fa gràcia també que el senyor Ovejero vinga ací a dir que parlem de temes que no interessen i que no tenim propostes, quan portem dos anys proposant precisament el que el Consell ara diu que va a fer en un curt termini, que no sabem quin curt termini va a ser.
Per tant, no sé on està la gràcia, no sé on està la gràcia.

Vosté ha parlat també que tenim accés a l'expedient de contractació.
Clar, l'expedient de contractació es fa públic, és que no cal més.
Nosaltres volem l'accés al resultats.
Per què oculten els resultats, senyor Ciscar?
Diga-ho.
Encara no ha dit vosté per què oculten els resultats.
Quina és la seua por a que tinguem accés a eixos resultats?
És perquè donen mal les dades sobre la pregunta que fan sobre: «¿Y a usted personalmente el presidente Fabra le inspira mucha confianza, bastante, poca o ninguna?
» Tenen por a que sapiguem eixe resultat?

Tenen por a que sapiguem quina és la intenció de vot?
Tenen por a que sapiguem que la ciutadania està en contra de la privatització que estan fent vostés dels serveis públics?
Tenen por a que sapiguem que la ciutadania està en contra de les diferents normatives i lleis que vostés estan aprovant per acabar amb l'educació pública?
És això el que passa?
Que no volen que la ciutadania siga conscient de que tot el món està en contra de les polítiques que està fent el Partit Popular?
És això?

Senyor Ciscar, vosté té ara l'oportunitat de contar-nos ací els resultats d'eixes enquestes.
Supose que no les portarà, perquè no porta massa papers.
I ja van huit els estudis que s'han fet des que vosté està al capdavant d'este govern.
Per tant, imagine, m'agradaria que les portara, no les va a portar, però el que han de fer vostés és deixar-se d'obscurantisme i deixar-se d'esperar propostes que no sap ni com van a fer-se i donar-nos les enquestes, que és el que venim demanant des de fa dos anys.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Gràcies, a vosté, senyor Ferri.

Senyor Blanco.

El senyor Blanco Giner:

Bé, senyor Ciscar, jo crec que vosté a base de no vindre per ací s'ha oblidat ja de com funcionen els plens de les Corts Valencianes.
Diu que no ha faltat a cap sessió de control al Consell.
I jo li recorde que ha faltat a totes des del 12 de juny fins ara.
L'última vegada que va comparéixer en sessió de control al Consell va ser el 4 de juny.

Després vosté sí que assistix a la sessió de control al president, que és la que es fa el dijous de matí, a les deu.
I allí li podem fer una repregunta, jo li vaig fer una sobre este tema i vosté pot no respondre, com és habitual.

Però la sessió de control al Consell, li ho recorde, es fa els dimecres de vesprada.
I vosté porta huit mesos sense comparéixer.
Als grups se'ns comunica l'absència dels consellers per motiu d'agenda que no s'expliciten i vosté ha falta a totes.

Fins i tot en novembre, eixa que vosté diu que va comparéixer va ser un dimecres de vesprada per a donar compte de la llei de supressió de Radiotelevisió Valenciana, de la sessió de tancar Radiotelevisió Valenciana.
Però resulta que en eixa mateixa sessió hi havia preguntes i nosaltres no vam poder posar a l'ordre del dia cap pregunta adreçada a vosté, perquè prèviament s'havia dit que no podia vindre i finalment vingué.
Així que vosté no està complint amb les seues funcions.
Sembla que li sembla poca cosa donar explicacions a les Corts Valencianes.

En segon lloc, jo insistisc, no m'acostume a la vergonya i a la mentida.
Com que són instruments de caràcter instrumental?
Instrumental per a qui?
I sobre tot per a què?
Que siga un instrument del Partit Popular per a prendre decisions, encara que jo crec que prou desencertades, més o menys és creïble.
Però un instrument del Consell per a prendre decisions sobre què?
Les ocurrències que vostés llancen de tant en tant estan basades en estos estudis?
La confrontació amb l'Acadèmia Valenciana de la Llengua ve d'eixa pregunta sobre el catalanisme, l'independentisme o el no sé què?
És això?
Vostés estan fent l'acció de govern basant-se en estudis d'opinió que es marquen per on podran traure més profit electoral?
És això el que vol dir?

I després diu que en un curt termini es posaran les conclusions en un portal de transparència.
El primer que li voldria preguntar és: per què no ara, si va a fer-los públics per què no ara, per què no en estos moments?
Per què no responent a les nostres sol·licituds?
Per què no veten vostés a favor de la proposició no de llei, que es debatrà en el ple de la setmana que ve, presentada per Esquerra Unida?

Vosté deia que no havia fet les iniciatives parlamentàries, totes, la pregunta oral i també la proposició no de llei.
I el dimecres tenen l'oportunitat de votar a favor que es complisca la legalitat i que se'ns done la informació que demanem a la que tenim dret a accedir.

Però curt termini… Què és curt termini?
Responga a l'últim torn.
Curt termini és un mes?
Són tres mesos?
Mig any?
Un any?
O en juny de 2015, quan el seu govern estiga en funcions a punt d'abandonar el palau de La Generalitat?
¿Serà en eixe moment, quan estiguen en funcions després d'haver perdut les eleccions, quan donen accés a la informació de les enquestes pagades per tots els valencians i valencianes?

Quina informació?
Insistisc.
Vosté no ha utilitzat ni el terme «informe de resultats», que és un dels documents que ha d'aportar l'empresa.
Vosté parla de conclusions.
¿Quina informació ens van a donar?
Perquè, quan vosté fa referència a un article de la llei de transparència que parla de la informació sobre la valoració dels serveis públics, no crec que el que opine la ciutadania valenciana sobre un possible govern tripartit siga la valoració dels serveis públics.
No crec que la valoració dels serveis públics siga la de quin partit és més proper a les seues idees o a quin partit va a votar o on s'ubica ideològicament.
¿Això és valoració dels serveis públics?

¿Vol dir vosté que ens va a amagar el resultat de l'enquesta en tot allò que té a vore amb perspectives electorals?
Perquè, una vegada més, ha tornat a mentir.
Ha dit literalment -i constarà en el Diari de Sessions- que no es pregunta per la intenció de vot.
I jo li torne a llegir la pregunta, a més en este cas literalment, en castellà, com està en l'original: «Si tuviera que elegir un único partido, ¿en cuál confiaría?
».
A vore, ¿com confien, en una societat democràtica, els ciutadans i les ciutadanes en els partits?
, votant-los; i, si només poden triar-ne un, és exactament el mateix que passa el dia de les eleccions.
Després d'haver-li preguntat a qui va a votar, com valora cadascun dels partits, cadascun dels seus líders, etcètera, etcètera.
.
.
Està vosté mentint.

En el recurs que vam presentar contra el veto de la mesa, no vam poder citar el diccionari de l'Acadèmia Valenciana de la Llengua perquè encara no s'havia publicat, però citàvem tant el diccionari de l'Institut d'Estudis Catalans com el diccionari de la Reial Acadèmia Espanyola de la Llengua perquè se sabera què vol dir el mot mentir: «Fer conscientment, voluntàriament, una asserció contrària a la veritat», «Decir o manifestar lo contrario de lo que se sabe, cree o piensa».
I és el que vosté està fent una vegada més, dir el contrari del que vosté sap,.
.
.

El senyor president:

Pregue finalitze.

El senyor Blanco Giner:

.
.
.
vosté creu i vosté pensa.

I acabe amb una pregunta molt clara, ¿per què no es paga el Partit Popular les seues enquestes?
¿És que són hores baixes.
.
.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Blanco.

El senyor Blanco Giner:

.
.
.
per als seus amiguitos del alma?

El senyor president:

Moltes gràcies.

Senyor Rubio.

El senyor Rubio Martínez:

Sí, gracias, señor presidente.

Señor Ciscar, mire, muy concretamente, ¿me puede decir la fecha en que ustedes presentaron la demanda contra el diario monárquico, gran diario, ABC, cuando publicó un resultado de una encuesta que había elaborado la propia Generalitat hace escasamente…, de esa información hará cuatro o cinco meses?
¿Cuándo fueron ustedes y presentaron una denuncia para decir que esos datos no eran de La Generalitat y que era mentira?
Ésa es una cuestión que me gustaría que me dijera.

Me alegro también de que en las preguntas que hayan hecho -le ha leído el señor Blanco una serie de preguntas- ha dejado una cosa clara.
Yo no sé si habrá tripartito, bipartito, unipartito; pero es evidente que cuando ustedes han preguntado ahí una cosa ha quedado clara: no han preguntado si será corrupto, porque se da por hecho que no, cosa que no podría ser, en este momento, el actual gobierno poder decir lo mismo.
Con lo cual, mire, esa pregunta no estaba mal.

Yo…, me gustaría que me dijera exactamente una, dígame una, no quiero que tampoco haga un esfuerzo mayúsculo, una pregunta de las que usted dice que hacen ahí, que son esenciales para el funcionamiento de la Generalitat valenciana.
Dígame una pregunta, una del cuestionario éste que usted tiene ahí, dígame una pregunta: «Mire, esta pregunta…».
Una, la que pueda decir, porque como son todas tan confidenciales no sé exactamente… No sé, a lo mejor una.

Aunque ahora usted ya no se dedica, pero ha dedicado mucha parte de su tiempo a la situación de la venta del Valencia Club de Fútbol.
Igual han preguntado a los ciudadanos que les parece, si un chino, un japonés, un árabe o un británico.
Y eso es una cosa de tal trascendencia que no podemos saber.
Usted ha dedicado mucho tiempo a esto de la venta del Valencia Club de Fútbol.

Si es alguna pregunta de ésas, me ha usted, de alguna manera, aceptado la tesis que le he dicho, no tesis, realidad: el sobre A y el sobre B.
Si los propios técnicos de la dirección general de análisis político realizan, con la información suministrada por el CIS, de acuerdo con el convenio marco firmado por el CIS, una posible proyección de resultados electorales en el ámbito de la comunidad autonómica, los mismos que hacen esa información en el sobre B que le entrega la empresa para que puedan tener, en este caso, la intención de voto, que es lo que a ustedes les preocupa.

Ustedes hace un tiempo, cuando el dinero entraba a espuertas, todos los meses hacían una rueda de prensa en la calle Quart.
Salía el secretario general -no está aquí-, el señor Costa, que era en aquel momento, y decía: «Tenemos una encuesta.
Éste es el resultado.
Vamos a arrasar.
» Al otro mes: «Tenemos una encuesta.
Éste es el resultado.
Va a arrasar.
» Claro, la encuesta o la pagaba el caso Gürtel o la pagaban de La Generalitat, o de los dos sitios.

Ahora ya no salen con: «Tenemos una encuesta.
Vamos a arrasar.
» A lo mejor, la tienen y no nos la quieren decir.
Pero marca claramente que con el dinero público ustedes están financiando, desde mi punto de vista, actividad partidaria.
Y eso es intolerable, señor Ciscar, intolerable, por mucho que usted me quiera decir lo que quiera, que no hay sobre A y sobre B; usted, como yo y el topo, sabemos que hay sobre B, y lo sabemos, y lo sabemos.

Y habla usted también del portal de la transparencia que, mire, yo es una de las cuestiones que, de verdad, más… Porque le ha dedicado usted un tiempo.
Ha dicho: «Votaron en contra de la ley de transparencia.
»; sí, porque era una ley que se quedaba escasa, y votamos en contra.
¡Hombre!
, pues, a ver si hay suerte y en el portal de la transparencia puedo, al final, obtener por qué hubo que contratar un coach para el presidente.
Mire, el informe ése, que no está en ningún expediente, a lo mejor aparece en el portal de la transparencia.

Mire, señor Ciscar, con todo el respeto del mundo, yo le tengo a usted por un buen político, usted tiene que hacer un trabajo que tiene que hacer, pero reconozca que en esta situación no puede explicar lo que no puede explicar.
Son 338.
000 euros los que nos gastaremos en dos años para que ustedes tengan trimestralmente una encuesta de intención de voto, porque todo lo demás a ustedes -y lo sé perfectamente- lo importan para sus actividades políticas…, en fin, para este tipo de cuestiones, acción de gobierno que La Generalitat tiene que realizar.
Pero lo que les interesa es lo otro.

Bueno, díganos qué están preguntando.
Si no son esas preguntas que han leído el señor Blanco y el señor Ferri, si no son esas preguntas, díganos qué otras preguntas.
¿Ve usted al presidente alto y guapo?
, puede ser una.
¿Ve usted al señor Rubio, si es que lo conocen, alto y guapo?
, si le preguntan a mi madre dirá que sí, (rialles) le puedo garantizar eso.
Pero yo estoy convencido de que esas no serán las preguntas, señor Ciscar.
Bueno, pues, entonces, díganos alguna, díganos alguna.

Y, en resumidas cuentas, hoy volvemos aquí… No es nuevo.
Usted ha dicho: «Hay (inintel·ligible) … preguntas y tal».
No.
Es que aquí debatimos, hace escasamente unos meses, una propuesta del Partido Socialista, en esta misma comisión, para que se nos diese la información que usted simplemente nos niega.
Podía subir aquí y ahorrarse el mito y decir: «¡Oiga!
, no se la doy porque no me da la gana.
» Y, bueno, tan amigos, y aquí paz y allí gloria.

Pero, usted, menos mal que nos ha admitido lo del sobre A y el sobre B aplicado al CIS, pero, claro, es que son los mismos los del CIS que los de, en este caso, la información que suministra la empresa.

Mire, y acabo con una cuestión al señor Ovejero.
No quería entrar, quiero decir, pero es que se supera.
El señor Ovejero…

El senyor president:

Senyor Rubio, no replique al senyor Ovejero perquè…

El senyor Rubio Martínez:

Sí, porque ahora, ahora vendrá… (Veus) No, por una cuestión… (Veus) No, ¡hombre!
, porque hay cosas y cosas.
Yo creo que para un libro de fallas correcto, la crítica y tal… ¡Hombre!
, pero un respeto a los medios de comunicación.
Un respeto a los medios de comunicación que son brillantes profesionales, a pesar de que ustedes al diario monárquico ABC le mientan.

Gracias.

El senyor president:

Gràcies, senyor Rubio.
(Veus)

I ja per a concloure, i per temps limitat de cinc minuts, té la paraula el senyor vicepresident.
(Veus)

Senyories, per favor, guarden silenci.

El senyor conseller de Presidència i Agricultura, Pesca, Alimentació i Aigua:

Moltes gràcies, senyor president.

Miren, en el que va a publicar-se insistisc en el que diu la llei de transparència del Govern d'Espanya que ens obliga a tots i que, majoritàriament, són qüestions que tenen a vore en l'educació, en la sanitat, en els servicis públics bàsics per als ciutadans, majoritàriament.
I no patisquen que, com el que es demana en eixos estudis d'opinió, repetisc, coincidix substancialment en el que diu la llei, doncs, pràcticament van a tindre vostés tota la informació.

I, senyor Blanco, mire, jo dic el que pense.
Una altra cosa és que a vosté no li agrade el que jo pense, però això és una altra qüestió.

Quan parlem de curt termini, doncs, està acabant-se la ferramenta tecnològica, que és el portal de transparència, i introduint-se tota la informació, que n'és molta.
Però el curt termini és prompte.
(Rialles) Jo demane un poc de paciència.

I ja per a acabar, per a acabar, posar de manifest una vegada més la seua total incoherència.
Perquè vostés.
.
.
Es produïx sempre un abisme entre el que vostés diuen i el que vostés fan.
I es demostra una vegada més el que vostés són, que és pura contradicció.

Vostés li demanen al Consell que faça allò que vostés, on governen, no ho fan.
Perquè en Vila-real, (veus) que hi ha un tripartit.
.
.

El senyor president:

Senyor Ferri.
(El senyor Ferri parla amb el micròfon desconnectat) Senyor Ferri, per favor, respecte la intervenció.

El senyor conseller de Presidència i Agricultura, Pesca, Alimentació i Aigua:

.
.
.
en Vila-real -bé, s'ha sentit al·ludit-, on hi ha un quadripartit on estan els tres partits que vostés representen, s'han negat a entregar a regidors de l'oposició del Partit Popular, ja fa temps i fins la data no s'ha entregat, una documentació sobre una enquesta que es va fer en 2013 per l'empresa Celeste-Tel per a l'ajuntament.
Un sondeig que va costar 9.
135,50 euros i que, segons l'ajuntament, es tractava de fer un estudi sociològic en Vila-real.

¿I per què allí no fan el que ací diuen que s'ha de fer?
Això també ho podrien preguntar.
(Veus)

El senyor president:

Per favor, senyor Ferri.
Home!

El senyor conseller de Presidència i Agricultura, Pesca, Alimentació i Aigua:

Aleshores, s'ha dit, s'ha dit, sí que és veritat que s'ha dit que en el pròxim consell de participació ciutadana va a donar-se la resposta i va a fer-se públic.
Bé, mos pareix molt bé; i si és el 6 de març, millor que millor.

Doncs, de la mateixa manera que el govern de Vila-real diu això, (veus) mosatros diguem que en el portal de transparència, i donat que hi ha una llei, que és recent, que és la Llei 10/2013, molt prompte estarà tota eixa informació.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies a vosté per la seua presència i per la seua informació.

Senyories, moltes gràcies per la seua col·laboració.

S'alça la sessió.

(S'alça la reunió a les 11 hores i 42 minuts)