Untitled Web Page



**Ple de les Corts Valencianes celebrat el dia 4 d'octubre de 2001.
Comença la reunió a les 10 hores i 11 minuts.
Presideix la Molt Excel·lent Senyora Marcela Miró Pérez.
Sessió plenària número 51.
Segona i darrera reunió.**

 

 

 

 

***Declaració institucional amb motiu del 70 aniversari del dret al vot de les dones en Espanya***

 

 

 

**La senyora presidenta:**

 

Senyories, es reprén la sessió.

Antes de comenzar los puntos del orden del día, voy a dar lectura a una declaración institucional con motivo del 70 aniversario del derecho al voto para las mujeres en España.

"En este año se conmemora el 70 aniversario de la conquista del derecho al voto para las mujeres en nuestro país, aprobado por las Cortes de la República Española el 1 de octubre del año 1931.

Destacadas mujeres de diferentes opciones políticas e ideológicas lucharon para conquistar este derecho, y ello lo hicieron por la democracia y por el avance de la libertad y de la igualdad.

En la Constitución de la República del año 1931 se establecía que todos los españoles, sin distinción de sexo, tenían los mismos derechos electorales, concediendo, por tanto, el voto para las mujeres, así como a ser elegidos diputados y diputadas a hombres y mujeres mayores de 23 años.

Asimismo, la Constitución favorecía la igualdad a través de diferentes medidas, permitiendo un avance positivo en la vida de las mujeres.

Desafortunadamente, la dictadura puso fin a muchos de estos derechos, conquistados de nuevo con la vuelta de la democracia a nuestro país.

Reconocer esta herencia histórica democrática significa recordar también que muchas mujeres trabajaron por una vida mejor para todos y todas.
Recordarlas cada día significa comprometernos con lo que ellas defendieron, es de-cir, la igualdad de oportunidades entre hombres y mujeres en la vida social y política, y su derecho a opinar, a estar y a participar.

También significa educar a nuestros hijos e hijas en esa igualdad, recordándoles que la historia está llena de mujeres que en su día lucharon por derechos que hoy forman parte de nuestra vida.

En la actualidad, la desigualdad en la participación política de hombres y mujeres es aún una constante en todo el mundo, y también en España, donde la representación de mujeres en las Cortes Generales es del 26% y en les Corts Valencianes del 38%.

Por todo ello, y considerando que las instituciones deben garantizar la igualdad no solo legal sino real y el ejercicio efectivo de los derechos tales como la participación política y social, y que la conmemoración de fechas tan significativas son elementos simbólicos de apoyo a las mujeres, al avance hacia la igualdad y al desarrollo de nuestra democracia, el Pleno de les Corts Valencianes, recordando la importancia y el significado del otorgamiento del voto femenino, que supuso un gran avance para la democracia española tanto en aquel momento histórico como en la actualidad, asume el compromiso de promover la participación igualitaria de hombres y mujeres en la vida política y social de nuestra comunidad.

Corts Valencianes, 3 de octubre de 2001.
" Firmado, Grupo Parlamentario Popular, Grupo Parlamentario Socia-lista­Progressistes, Grupo Parlamentario Esquerra Unida.
*(Aplaudiments)*

 

 

***Compareixença del conseller d'Obres Públiques, Urbanisme i Transports, senyor José Ramón García Antón, per tal d'informar sobre la construcció d'una nova plataforma ferroviària per al tram Xàtiva-València del tren d'alta velocitat Comunitat Valenciana-Madrid, sol·licitada pel GP Socialista-Progressistes (RE 23.
565)***

 

 

 

**La senyora presidenta:**

 

Següent punt de l'ordre del dia.
Compareixença del conseller d'Obres Públiques, Urbanisme i Transports per informar sobre la construcció d'una nova plataforma ferroviària per al tram Xàtiva-Gandia-València del tren d'alta velocitat Comunitat Valenciana-Madrid, sol·licitada pel Grup Parlamentari Socialista­Progressistes.

Té la paraula l'honorable senyor conseller.

 

**El senyor conseller d'Obres Públiques, Urbanisme i Transports:**

 

Señora presidenta.

Señoras y señores diputados.

La actuación de la Generalitat en esta cuestión ha partido de dos premisas fundamentales: los problemas de explotación ferroviaria que presenta este tramo y, en segundo lugar, las especiales exigencias que presenta un trazado nuevo en este territorio.

En primer lugar, el tramo Valencia-Xàtiva, o Xàtiva-Valencia, pese a que es de doble vía, ya está operando al límite de su capacidad, con más de 200 circulaciones al día.
Es un tramo común a dos de los corredores de mayor tráfico ferroviario en España: el corredor mediterráneo y el Valencia-Madrid, con lo que el tráfico de viajeros de largo recorrido y de mercancías es muy fuerte, si bien es cierto que en el futuro este tramo de Xàtiva a Valencia no será el tráfico habitual entre Madrid y Valencia, con la solución norte elegida, y ya, digamos, en un camino de redacción de proyectos de construcción.
A eso hay que añadir el tránsito de trenes regionales, especialmente el de cercanías, con las líneas a Gandia y a Xàtiva y Moixent.

Por tanto, y con independencia del tren de alta velocidad, el acceso ferroviario a Valencia desde Xàtiva es un problema grave que hay que solucionar con nuevas infraestructuras.
De hecho, señorías, ya se estudiaba un nuevo acceso ferroviario sur antes de que desde el Consell planteáramos la alta velocidad en el corredor mediterráneo y en enlace con Madrid.

Además, evidentemente, la alta velocidad va a suponer un importante aumento del número de circulaciones ferroviarias, porque un servicio ferroviario de calidad va a provocar un importante trasvase al ferrocarril de usuarios de otros medios como es el avión o el automóvil.

Hasta aquí nuestra primera premisa: las necesidades del propio tráfico ferroviario, incluso sin alta velocidad, hacen imprescindible un nuevo acceso sur a Valencia.
Y la segunda premisa ha sido la necesidad de atender las particulares características de las comarcas de L'Horta y La Ribera a la hora de definir por dónde debe ir ese nuevo acceso: su fuerte ocupación humana, el riesgo de inundaciones, los valores medioambientales, otras características.
No podíamos aceptar un trazado que ignorara estos aspectos.

Por eso, cuando Fomento.
.
.

 

**La senyora presidenta:**

 

Per favor, senyories, silenci.

 

**El senyor conseller d'Obres Públiques, Urbanisme i Transports:**

 

.
.
.
planteó en el estudio informativo de diciembre de 1999 hacer en La Ribera un trazado de nueva planta, que generaba un impacto considerable, nosotros planteamos la conveniencia de utilizar al máximo el trazado actual.
Y esta es la propuesta que aparece como alternativa este en el documento complementario para el subtramo Xàtiva-Benifaió.

Yo quiero recordar aquí que tanto desde la conselleria, dirección general y personalmente yo como conseller, he tenido varias reuniones con los alcaldes y representantes de aquella zona para, entre todos, consensuar la solución más favorable o que menos impacto podía tener en aquella zona.
Y al final yo creo que se llegó a un acuerdo razonable que el ministerio también aceptó.

El trazado propuesto aprovecha en buena medida el actual corredor ferroviario entre Xàtiva y Benifaió, adosando una doble vía de alta velocidad en ancho internacional.
Y se prevén variantes en una serie de poblaciones en las cuales es materialmente imposible, porque no hay espacio para instalar las nuevas vías.

Además, y por esa voluntad de adecuación del trazado a las necesidades sociales y medioambientales, el trazado presentará zonas con alguna limitación de velocidad, porque los radios de curvatura han tenido que ser algo menores.
Sin embargo, entendemos que esas reducciones de velocidad no alargarán el tiempo de viaje más que unos pocos minutos, por lo que contamos con que el AVE Valencia-Alicante será el medio de transporte más competitivo en ese trayecto, con el consiguiente impacto sobre el tráfico por carretera.
Hablamos de 45 a 50 minutos el que vaya directo de Alicante a Valencia, del centro de Alicante al centro de Valencia.

En cuanto al trazado Benifaió-Valencia, aquí sí que resulta imprescindible contar con otro acceso con un trazado completamente nuevo.
De una parte, el actual trazado lo utilizarán fundamentalmente los servicios de cercanías, en que es fundamental la centralidad de las estaciones.
En esos servicios de cercanías está claro que para el uso que tienen, para dar satisfacción a los usuarios, deben de estar muy próximas a las estaciones.

Pero eso no significa que no haya cambios.
El más importante va a ser nuestro compromiso de soterrar las vías en el tramo Alfafar-Sedaví-Benetússer, proyecto muy adelantado constructivo, con un presupuesto de alrededor de los 8.
000 millones de pesetas.

De otra parte, es necesario un nuevo trazado que no está constreñido por el desarrollo urbano y dirigido fundamentalmente al tráfico de largo recorrido.
De hecho, su ejecución por Fomento ya aparece en el documento de cooperación para la remodelación de la red arterial ferroviaria de Valencia, que firmamos con Fomento, el Ayuntamiento de Valencia y Renfe en marzo de 1999.

Todas estas actuaciones, como es lógico en un proyecto de la magnitud del AVE Madrid-Comunidad Valenciana y del corredor mediterráneo, requieren un plazo de maduración.

Creo que podemos decir que la Generalitat está jugando un doble papel muy importante.
De una parte, ayudando a alcanzar soluciones consensuadas, como es el caso de La Ribera, o también como es el caso de La Vega Baja o de la zona del Vinalopó, y de otra parte, impulsando ante Fomento y el GIF la urgencia de las obras.

De hecho, señorías, el GIF ya está redactando los proyectos correspondientes a los tramos Almansa-La Encina y el que nos ocupa hoy, Xàtiva-Valencia.
O sea, se está trabajando con proyectos constructivos.
El de Xàtiva-Valencia, adjudicada la redacción del proyecto hará más de ocho meses, pero que por las circunstancias que apuntaba antes de tener que modificar el trazado para ajustarse más al trazado actual y para que el impacto y el consenso dentro de los municipios afectados fuera mayor, se paralizó la ejecución de ese proyecto.
Pero hoy está a pleno rendimiento la ejecución del proyecto constructivo, esta labor, con la tramitación de la declaración de impacto ambiental, tal como se está haciendo en el resto de las líneas de alta velocidad que se están construyendo en toda España.

Pero además decirles también que de forma inmediata se van a lanzar los proyectos constructivos del AVE Madrid-Valencia en la solución en su trazado por Cuenca, o sea, Cuenca-Motilla, Motilla-Valencia, Motilla-Albacete.
Que figura en el borrador de los presupuestos del Estado una cantidad para todo ese corredor, incluyendo las comunidades a las que afecta, del orden de los 37 o 38.
000 millones de pesetas, que es una cantidad importante para redactar los proyectos constructivos y para poder iniciar las plataformas nuevas de AVE en ese nuevo trazado del AVE Madrid-Comunidad Valenciana.

Quiero también resaltar que no se olvida para nada lo que es el corredor mediterráneo, parte del cual forma parte.
.
.
O sea, la comparecencia que hacía referencia al Xàtiva-Valencia saben que forma parte de las dos cuestiones: el corredor mediterráneo y el AVE Madrid-Valencia.
También para la solución norte en uno de los tramos, no en la zona de La Ribera, sí en la zona de la solución sur de entrada del AVE.

Muchas gracias.

 

**La senyora presidenta:**

 

Moltes gràcies, senyor conseller.

Intervenció del grup sol·licitant per a fixar posició, preguntar o fer observacions.
Té la paraula la senyora Sanchordi, en representació del Grup Parlamentari Socia-lista­Progressistes.

 

**La senyora Sanchordi García:**

 

Moltes gràcies, senyora presidenta.

Senyories.

Senyor conseller.

Esta compareixença a què hui estem assistint té el seu origen en una proposició no de llei que va vindre ací ja en el mes de maig , proposició no de llei conjunta amb el Grup d'Esquerra Unida, en la qual el que demanàvem era que no se construïra una plataforma nova en el tram de l'AVE Xàtiva-València.

A partir d'ahí, des d'aquell debat.
.
.
, aquell debat d'una proposició no de llei que, inexplicablement, vostés varen votar en contra, i dic inexplicablement perquè si estaven a favor i tots estàvem en una mateixa voluntat, el més coherent, el més lògic, és que el Grup Popular haguera votat a favor, donant suport d'eixa manera al seu conseller.
En canvi, no va ser aixina, inexplicablement.

Des d'eixe moment només hi ha hagut una novetat en estos tres o quatre mesos que han passat, i és que per fi els alcaldes i la plataforma van aconseguir reunir-se amb el senyor conseller.
Perquè vosté ací ha comentat que s'ha reunit unes quantes vegades amb ells, i fins on jo sé i fins on el meu grup sap, vosté s'ha reunit una vegada amb ells, i prou que els va costar.
Recorde que ens varen donar les gràcies personalment perquè, gràcies a la pressió que havíem fet, vosté s'havia reunit amb ells.

Ja dic, no hi ha ninguna novetat.
Pareix ser que en l'entrevista vosté, senyor conseller, va assumir les principals reivindicacions d'esta plataforma, que si bé acceptava l'opció est amb reticències, estava el tema de les variants del traçat a Benifaió i Algemesí.

Vosté ha assumit eixa reivindicació.
Esperem que la negociació se duga a bon terme, perquè cal ser prudents.
Cal ser prudents perquè l'última decisió correspon al Ministeri de Foment, no a la Generalitat Valenciana, per molt bona voluntat que el Govern li fique.
Perquè a pesar de la bona voluntat i de les bones intencions el que fan falta són fets, perquè ja sap què diuen, no?
, "el camino del infierno está lleno de buenas intenciones".

A partir ahí, el que està clar és que este tram de l'Ave Madrid-Comunitat Valenciana i en este cas, com no, el corredor Mediterrani, està en la línia del conjunt de l'Ave, tant Madrid-Comunitat Valenciana com corredor mediterrani, és a dir, està estudiant-se i estan redactant-se els projectes.
Perquè la realitat, la realitat de l'Ave és que hi ha una sèrie de continus retardaments, de continus retards i un incompliment ja del que es va acordar en el Pacte de Múrcia, que es parlava de dates, es parlava del 2005 i està clar que això no es va complir.

Per què hi ha continus retards?
La raó és molt senzilla: perquè no hi ha diners.
El Partit Socialista s'ha cansat, ens havem cansat de denunciar que no hi ha finançament per a esta infrastructura, a pesar de l'important que és per a la Comunitat Valenciana, en clau interna de vertebració del territori i en clau de comunicacions externes, tant a Madrid com a Europa, com la nostra eixida natural a Europa.

El problema, allò greu, és que la falta de finançament ve derivada de la falta de voluntat política per part del Ministeri de Foment en este projecte.
No obstant això, Madrid sí que aposta per uns altres.
L'única voluntat política que té el Ministeri de Foment i que té el president del govern és que hi haja una xarxa d'Ave per tota Espanya, això sí, Ave a velocitat de l'Euromed, perquè des que el govern va traure eixe decret trampa que deia que velocitats de 180, 200, 220 quilòmetres per hora era alta velocitat, bo, podríem dir que ací ja teníem un Ave en el corredor Mediterrani d'Alacant a Castelló, que és l'Euromed, que per cert molt bons resultats està donant i prou de vostés el van criticar, prou de vostés el van criticar.

A banda, hi ha un greuge comparatiu, un greuge comparatiu tant en el finançament per fons europeus com en el finançament del govern d'Espanya.
Per què?
Perquè Madrid-Comunitat Valenciana no és prioritari, però sí que és prioritari el Madrid-Valladolid, el tram Còrdova-Màlaga i el Madrid-Barcelona.

Vull remetre'm a la realitat, als fets i com moltes vegades des de l'oposició ens critiquen que fem denúncies o crítiques no fonamentades en un anàlisi serio i rigorós.
Jo vaig a fonamentar-me en una cosa que vostés entendran que és serio i rigorós o hauria de ser-lo, que són els pressupostos per a l'any que ve del Ministeri de Foment.
I analitzant eixos pressupostos veiem que els temps, els fets i el govern del seu partit a Madrid ens donen la raó.
Dins del repartiment pressupostari per a les línies d'alta velocitat, la Comunitat Valenciana està a la cua, està a la cua.
Açí queden clares quines són les prioritats del Ministeri de Foment, així es constata, es confirma i es ratifica el que el Partit Socialista ve denunciant.
Tenim, per exemple, que tota la xarxa d'Ave, excepte Madrid i Barcelona, té una dotació pressupostària de 150.
000 milions de pessetes, tots junts la meitat que el Madrid-Barcelona, 300.
000 milions de pessetes.
I si anem a una anàlisi detallada, el corredor Madrid-Comunitat Valenciana és el que menys inversió rebrà: 24.
000 milions en tot el traçat i només 11.
000 milions en la zona de la Comunitat Valenciana.
Estem a la cua i això jo crec que és un fet irrefutable i si a la millor dient-lo no s'ho creuen li ho poden preguntar a Cascos.

L'oposició, com li he comentat, sí que fa les crítiques fonamentades i rigoroses, perquè jo crec que a hores de hui cap pot dir el contrari del que és el retràs que s'està fent.
En l'any 2002 es culminarà, esperem almenys, esperem que es culmine, la redacció dels projectes, dels trams Almansa-L'Encina i Xàtiva-València.
És curiós, de Madrid-Comunitat Valenciana només s'està fent eixa part que és el tram comú.
Quin és el criteri que està utilitzant el Ministeri de Foment per avançar per un costat o per avançar per un altre?
I esperem que també l'any que ve comencen els projectes Conca-València i València-Castelló.
Cal vore, senyor conseller, tant de debat, tant de debat per a tan poca obra.

A més a més, molts ens temem que haurem d'esperar a què l'Ave Madrid-Barcelona estiga fet, perquè el Ministeri de Foment ja ha dit clarament que eixe és prioritari, que hi ha 300.
000 milions i que ha d'acabar-se en el 2004.
Això vol dir que amb una miqueta de sort, quan estiga acabat l'Ave Madrid-Barcelona, quan estiga acabat, ací començaran les obres.

Senyor conseller, en la primera intervenció que va tindre vosté en l'any 1999, quan va vindre a explicar les línies de la política general de la seua conselleria, recorde ­ho tinc ací- que vosté va dir literalment, en sintonia amb els membres del seu partit i per suposat amb el senyor Zaplana en campanya- va dir: "El Ave es hoy una realidad que no hay quien la pare".
Donant per fet que l'Ave, la idea, la que jo defense, és real, tal vegada no hi ha qui la pare, però tanmateix va a pas de tortuga, a pas de tortuga; la llebre, per suposat, és el Madrid-Barcelona.

També ens ha cridat l'atenció el fet que li he comentat Almansa-La Encina, Xàtiva-València; no obstant això a Alacant no hi ha diners, hi ha diners per a estudis.
Però, realment, senyor conseller, no s'està avançant en l'Ave i ens pareix molt greu que es dediquen a consignar constantment que és una realitat, però és que fa tres anys dien que era una realitat, ara que serà una realitat, fa dos mesos que estava sent una realitat i això sí que és veritat i són continues manifestacions de vosté i del seu govern i de la resta de representants del govern del senyor Zaplana.
I al final no per repetir una cosa es fa realitat, és a dir, per molt que vosté diga que l'Ave pràcticament ja està en marxa, jo no puc agarrar l'Ave per anar a Madrid ni puc agarrar-lo per anar, de moment, a Castelló, anava a dir a França, però de moment a Castelló.
Perquè eixe és un altre problema, tan fonamental que és l'Ave corredor Mediterrani i fonamental és perquè vertebra el territori, perquè és la nostra eixida natural a Europa, tan fonamental que és i està retardat i encara està pendent, més que pendent, la connexió Castelló-Tarragona.

I això si no s'aclara i si no aconseguim ahí un ample europeu, què tindrem?
Que la nostra frontera serà Castelló, la frontera serà Castelló en lloc de tindre tot un corredor Mediterrani amb alta velocitat, encara que siga la velocitat que poc més o menys té avui l'Euromed, però amb ample europeu per a l'eixida tant de persones com de mercaderies a Europa.
I això ni ho tenim, ni pareix ser que ho anem a tindre.
Perquè el senyor Álvarez Cascos de moment la solució, el *parche* que li ha donat, és intercanviadors, és a dir, en lloc d'adaptar la via al tren, el que anem a fer és adaptar el tren a la via, senyor conseller.

Aleshores, jo sí que li demanaria, perquè pareix ser que vosté en la reunió que va tindre -tornant al tema, bo, tampoc hem eixit del tema perquè al cap i a la fi estem parlant de l'Ave-, en la reunió que vosté va tindre, en l'única, única reunió que vosté va tindre amb els alcaldes i amb representants de la plataforma, vosté es va comprometre que en el mes de setembre convocaria una nova entrevista de manera que poguera informar de les novetats, si les hi havia, de les novetats de les seues negociacions amb el ministre de Foment.
Pel que ha explicat, jo veig que novetats no les hi ha.
Esperem que la cosa avance, perquè, bo, els pressupostos ja estan, quan ens donarem compte s'estaran debatent a Madrid, estarem debatent ací els pressupostos i la impressió que tinc és que a principis de l'any que ve estarem exactament com estem.

Res més i moltes gràcies.

 

**La senyora presidenta:**

Moltes gràcies, senyora Sanchordi.

Intervenció del Grup Parlamentari d'Esquerra Unida.
Té la paraula el senyor Oltra.

 

**El senyor Oltra i Soler:**

Gràcies, senyora presidenta.

Senyor conseller, la seua intervenció ha sigut una intervenció ràpida, a velocitat de l'Ave, segurament amb motiu de què tampoc té grans novetats que aportar, perquè pràcticament el que ha vingut a dir és el que sempre s'està dient i ja arriba un moment en què ja no li ho creu absolutament cap.
Ja són massa promeses, massa declaracions de bones intencions, però de forment ni un gra, que és el que se sol dir.

I no és que això siga una queixa per part nostra.
Vosté sap que la oposició d'Esquerra Unida és una oposició contrària a què l'Ave siga una prioritat per al nostre país.
Però si un vegera simplement el que està fent el govern de Madrid, del seu partit, diria que fins i tot coincideix amb nosaltres, perquè la veritat és que el govern de Madrid no li dóna molta prioritat tampoc a l'Ave Madrid-Comunitat Valenciana, per molt que s'intente dissimular.
Abans ja s'ha fet referència als pressupostos de l'Estat per a l'any que ve, ja no anem a parlar de les famoses declaracions de què en l'any 2000 l'Ave estaria en marxa i eixe tipus de coses que tot això ha quedat en el que ha quedat.
Però és que ni tan sols s'observa que en eixos pressupostos per a l'any 2000 existisquen partides suficients per a dur a terme aquesta proposta.
Sí que estan eixos diners, a més en quantitats molt generoses per al famós Ave Madrid-Barcelona, que és producte de la cantera Pujol, que en eixe aspecte sí que es nota que va pesar ahí.
També fins i tot se'ns avança algun Ave, com l'Ave Madrid-Valladolid, que és la terra del senyor Aznar.
O siga, se'ns avancen en eixe aspecte tota una sèrie d'actuacions.
I, ja dic, nosaltres no és que ens queixem d'això.
A nosaltres ens preocupa molt més i desitjaríem que el tren convencional fora la gran preocupació del govern davant d'aquestes qüestions.
Però que pareix que el govern central tampoc té excessiu interés en el tema.

Vosté ha vingut ací a reconéixer una sèrie de deficiències que jo crec que és clar que es tenen, com és que el corredor Xàtiva-València, Xàtiva-Silla, està absolutament col·lapsat.
I això és una realitat, i això sí que seria un tema que mereixeria un estudi més profund.
Jo crec que vosté estarà d'acord que l'Ave no va a resoldre això, no va a resoldre'l en absolut, perquè l'Ave, i ahí estan les dades oficials, en eixe corredor en estos moments estan travessant-lo al voltant de 11 milions i mig de passatgers any.
D'eixos 11 milions i mig, un milió i mig és el qui utilitza el llarg recorregut, que seria, en teoria, el client potencial d'eixe Ave.
Perquè com vosté també ha dit, i l'altre dia, quan el debat de la proposició no de llei conjunta tinguérem un poc que recordar-lo, perquè pareixia que era una qüestió que vostés volien amagar allò de què l'Ave, si és que fa algun dia Madrid-València, no passara per ahí; o siga, ve via Conca, perquè eixa va ser una imposició del senyor Bono, que jo crec que en este aspecte és el gran guanyador de la proposta.
No solament passa per on ell volia sinó que a més, com va condicionar i està per escrit que abans de tot es faria la comunicació via Albacete, que és, pareix ser, per on van els tirs en definitiva.
En eixe aspecte està complint-se tot el que es pactà amb el senyor Bono i que es pactà amb el senyor Zaplana.

I vosté sap el problema que estem tenint en estos moment amb eixe corredor, que està absolutament col·lapsat, vosté mateixa ho ha dit.
Però és que va a continuar col·lapsat, perquè la comunicació Madrid-València no va a fer-se per ahí.
Per tant, per a què va a quedar?
Per a l'Ave hipotètic del corredor Mediterrani.
Això té el trànsit que té, que en estos moments a més està servit, jo crec que prou bé en el tema de l'Euromed que necessitaria un reforç de l'Euromed per a donar servici a tot eixe potencial de clientela que està demanant-lo.
Vosté també acaba de reconéixer que eixe Ave que va a passar per ahí tindrà greus repercussions de tot tipus i, entre altres qüestions, vorà limitada la seua velocitat.

Aleshores, al final de què estem parlant ací?
Estem parlant d'algun tipus de tren que no hauria de ser Ave, però que vostés, mitjançant eixa modificació del decret, li han ficat ara el nom d'Ave?
Diga'l clarament.
Axò no va ser un Ave, va ser un tren de velocitat alta, millor possiblement que el tema de l'Euromed actual, però que mai hauria d'haver sigut considerat això.
Ara, se li podrà dir Ave, perquè mitjançant eixa modificació es rebaixen les qualificacions mínimes.
Però això cal dir-lo clarament.

Però després hi ha un altre problema, que jo crec que és el que d'alguna manera no se li presta la suficient atenció.
Ja no és solament preocupant que en este cas de nou la Generalitat Valenciana vaja darrere del problema.
Tant de parlar del poder valencià i de la influència que es té a Madrid, etcètera, etcètera i quan el ministeri trau el projecte resulta que s'ha de mobilitzar tota la comarca, tota la comarca, davant l'agressió que suposa fer mobilitzacions, cridar a vosté a eixa reunió única que ha hagut, per cert, i a partir d'ahí ­única amb tots, no sé si s'haurà reunit amb els dels seu partit per altra banda, que és possible, però única amb tots- i aleshores, a partir d'ahí, començar a demanar-li al ministeri que no faça o que no continue en la línia del que anava a dur a efecte, o siga sempre darrere del problema.
Exactament igual que està passant-los amb la Vega Baixa, es presenta el projecte i després cal anar corrent "no, no facen este, que este és molt agressiu".
Però perquè no s'avancen, perquè no eviten eixa situació que dóna, la veritat, la impressió que la Generalitat Valenciana se li tracta com a qualsevol altre veí del carrer, o siga, s'entera quasi quan es publica en el *Diari Oficial*.
O siga, no tenen més influència a Madrid per evitar eixe tipus de qüestions?
La veritat és que és una cosa que crida l'atenció.

I, després, home està molt bé que vosté es comprometra davant la gent a dir: "bo, anem rectificar açò, perquè de veritat que és una castanya".
Però això està fent-se o no està fent-se?
Perquè d'eixa reunió que es parlar ahí es van derivar una sèrie d'acords, no sabem en quina situació està això.
Ens agradaria que això se sabera.

I després un tema fonamental: per què no es plantegen d'una volta, ja que reconeixen que el corredor eixe està col·lapsat, que València necessita millorar els seus accessos pel sud, per què no es plantegen una solució que vaja en la línia d'una solució de futur?
Una solució de futur que no siga l'establir dos models distints, que és la proposta que vostés duen.
El model actual que va mantindre's, l'ample ibèric, i el model futur d'eixe Ave que vindrà d'aquella manera amb ample internacional.
Això són dos vies distintes de ferrocarril, una al costat de l'altra, amb limitacions molt importants.
Perquè vosté sap que en una no podran passar els trens d'altra.
Per què no es plantegen açò amb una visió de futur un plantejament en qual es diga, bo, anem a adaptar les vies velles a l'ample internacional.

 

**La senyora presidenta:**

Senyor Oltra, vaja finalitzant.

 

**El senyor Oltra i Soler:**

 

És un tema costós, però és un tema de futur, perquè a la llarga astò no té sentit.
Que en Espanya existisquen dos vies en paral·lel, una amb ample internacional i una amb ample ibèric, això col·lapsa.
.
.
garanteix el col·lapse i garanteix dos models molt diferents d'utilització de les vies.

Moltes gràcies.

 

**La senyora presidenta:**

 

Moltes gràcies, senyor Oltra.

En representació del Grup Parlamentari Popular, té la paraula la il·lustre diputada senyora Pérez Barber.

 

**La senyora Pérez Barber:**

 

Gràcies, senyora presidenta.

Senyories.

Senyor conseller, des del Grup Parlamentari Popular li donem tot el suport perquè seguisca treballant en la modernització i adequació de tota la xarxa ferroviària de la Comunitat Valenciana a les necessitats dels valencians, i concretament pel que fa al tram Xàtiva-València i al tren d'alta velocitat Madrid-Comunitat Valenciana.

El més important és que va a solucionar-se un problema que ve arrossegant-se des de fa molt de temps, i que el traçat està fent-se tenint en compte les necessitats socials i mediambientals, buscant sempre els millors accessos i atenent les característiques de les comarques afectades.
A més, treballant sempre amb el Ministeri de Foment per a donar les millors solucions perquè siga més competitiu i que tinga el menor impacte mediambiental.

Indubtablement, el projecte més important és l'Ave Madrid-Comunitat Valenciana, que, com ha informat, està molt avançat, treballant perquè les solucions siguen consensuades i que el Ministeri de Foment accelere el màxim possible les obres.

En definitiva, senyor conseller, ha quedat clar que el Govern de la Generalitat Valenciana, presidit per Eduardo Zaplana, i l'àrea que vosté dirigeix, està funcionant perfectament.
er tant, no faça cas del que li diu l'oposició, que no van ser capaços de fer el que vosté està fent, i que diuen que no està fent-se i que no va a fer-se.
Com ha demostrat este Govern en tots els projectes que ha fet en tota la Comunitat Valenciana, va a complir el que diu.
Este és un projecte més que vorà la llum prompte i com cal.
Serà competitiu en el temps que correspon, i tenint en compte a tots els afectats, per a donar les millors solucions socials possibles per a tots.
I tot astò sense descuidar els factorsmediambientals.

Per tant, este és el camí, i al final tindrem l'Ave com correspon i com cal.

Res més i moltes gràcies.

 

**La senyora presidenta:**

 

Moltes gràcies, senyora Pérez.

Té la paraula, per a donar resposta conjunta, l'honorable senyor conseller.

 

**El senyor conseller d'Obres Públiques, Urbanisme i Transports:**

 

Gracias, presidenta.

Señoras y señores diputados.

Yo creo que en las intervenciones que se han tenido, sobre todo por los dos grupos de la oposición, se ha hablado de dos temas: de lo que era el motivo de la comparecencia, el trazado Xàtiva-Valencia, y de otro que en principio no era motivo de la comparecencia, pero que han aprovechado la ocasión ­y a mí me parece bien, yo no tengo ningún inconveniente en entrar también en ese tema.

Mire, yo, como conseller, en una reunión conjunta, puede que sólo me haya reunido una vez con ellos.
La conselleria, la dirección general, muchas veces.
Nuestra alegación al trazado el GIF o del Ministerio de Fomento, de detalle ya en esa zona, fue en la dirección del trazado oeste, y adaptándose lo más posible al trazado actual.
Coincidíamos con los ayuntamientos, y a algunos ayuntamientos hasta a lo mejor les sorprendía que coincidiéramos con ellos.

Pero eso lo hemos hecho en ese trazado y en otros, porque cuando se habla de un trazado general desde Madrid a Valencia, o desde Alicante a Valencia, estamos con unas líneas más o menos gordas, y cuando ese trazado se va concretando, pasa por municipios, pasa por zonas que pueden tener problemas, y ahí creo que es la obligación nuestra, de la conselleria y de la Generalitat, estudiar también esos trazados y llegar a acuerdos con todo el mundo.
Eso ocurre en Valencia, en Barcelona, en Castellón, en Cuenca y prácticamente en todos los sitios.
Lo que a lo mejor no hay en todos los sitios es una administración autonómica dispuesta a colaborar con todos los ayuntamientos, a colaborar con sus vecinos, para conseguir lo que entiende que es mejor.
Y no siempre estamos de acuerdo con todos los ayuntamientos.

El hecho es que eso lo trasladamos, con conocimiento o sin conocimiento de los ayuntamientos, al ministerio y el ministerio aceptó esas modificaciones.
Se trabajó sobre esas modificaciones, conocen los ayuntamientos las modificaciones que se han hecho.
En algún municipio, como decían, hay alguna resistencia de que si tiene que bajarse un poco el ferrocarril, que si tiene que moverse y tal.
Se han hecho gestiones para que eso pueda ser así.
Se ha hablado posteriormente con esos alcaldes otra vez y parece que al final vamos a llegar a una solución prácticamente satisfactoria para todo el mundo.

Eso no quiere decir que en temas de este tipo, de trazado de ferrocarriles, de trazado de carreteras, como no pueden ir haciendo un trazado con unos radios de curvatura excesivos, a veces puede haber alguna problemática en algún punto.
Pero yo creo que ustedes, que han tenido oportunidad de gobernar, habrán comprobado que eso suele ser así.
Pero en este caso lo que hay es una voluntad de llegar a acuerdos, de consenso, de colaborar, para hacer realidad ese tren de alta velocidad.

Luego, si entramos en el tema general que ustedes planteaban del Ave y la realidad virtual o no virtual, bueno, me produce sonrojo oírles a ustedes decir eso.
Hace nada menos que un año ustedes estaban en contra de todo el tema del Ave, no sabían qué solución tenían que coger, si la norte, la sur, la tal, y otros no querían ningún tren de alta velocidad de ningún tipo.
*(Remors)* Conseguimos un trazado por unanimidad de todas las comunidades autónomas afectadas, liderando ese proceso y consiguiendo al final que todo el mundo acepte un trazado norte, que el Ave llegue a las tres capitales de provincia, que vertebre toda la comunidad.
No sólo que vertebre sino que a poblaciones tan importantes como puede ser Elche, que también forme parte del tren de alta velocidad.
En definitiva, no sólo el Madrid-Valencia, esa estructura radial que es fundamental para comunicarse con el resto de toda la península, sino el corredor mediterráneo tan importante, con alta velocidad también y ancho europeo, tan importante para nosotros.

Yo creo que en un futuro muy próximo vamos a ser la comunidad mejor comunicada con trenes de altas prestaciones, de alta velocidad, de todas las comunidades.
Vamos a tener dos condiciones: alta velocidad corredor mediterráneo, conecta con Cataluña y con Europa y vertebra toda la comunidad; alta velocidad con el centro de España y, por lo tanto, con toda la comunicación radial.

Se llega a un acuerdo en enero, 8 de enero de este año 2001, después de salvar los inconvenientes que había ocasionado un plan director de infraestructuras del año 1994, redactado por el gobierno del Partido Socialista, donde no proponía ningún tren de alta velocidad para la Comunidad Valenciana, y decía que si los valencianos querían tren de alta velocidad, que se lo pagaran.
Hubo que deshacer ese entuerto, que costó mucho trabajo convencer a todo el mundo.
Por eso me sorprende que ahora vengan aquí diciendo "¿se hace o no se hace?
".
Si cerraron ustedes la puerta a nada, y estamos consiguiendo lo que ustedes no fueron capaces.
*(Remors)*

Después de eso, y de conseguir ese trazado y esa garantía también económica, financiera, para realizarlo, después de eso, el ministerio redacta un proyecto con todas las condiciones que se establecen en esa reunión del 8 de enero de 2001, hace unos nueve meses, redacta el proyecto y se manda, como tiene que ser, al Ministerio de Medio Ambiente para la declaración de impacto ambiental; con un compromiso: en las zonas donde tengamos informes previos, aunque no tengamos la declaración de impacto ambiental resuelta, y sepamos que no va a haber grandes problemas de impacto ambiental y podamos lanzar los proyectos de construcción, con el fin de ir rápidos vamos a lanzarlos de forma inmediata.

Bueno, se consigue que se hagan los proyectos de Xátiva hasta Valencia, se consigue ­además de un montón de trabajos de estudios informativos que habían en esas condiciones­, pero se consigue algo que yo sé que a ustedes.
.
.
bueno, que no creían, que creían "esto es mentira", o por lo menos querían confundir a la opinión pública: "el trazado no va a ir por aquí, irá siempre por Albacete" y tal.
Pues no.

Los presupuestos del ministerio para el año 2002 contemplan para todo el eje de alta velocidad de la Comunidad Valenciana y el Madrid-Valencia, cerca de treinta y tantos mil, cerca de 40.
000 millones de pesetas, para hacer proyectos de construcción en el eje Cuenca-Motilla-Valencia, Cuenca-Motilla-Valencia, y para iniciar plataformas de ese nuevo trazado.

Difícilmente en el presupuesto del año que viene puede decirse otra cosa, porque la tramitación administrativa que hay es la que hay.
Y si hay algún responsable de que esté menos avanzada, miren, son ustedes.
Son ustedes, porque ustedes lanzaron el Madrid-Sevilla que está construyéndose, y ustedes dejaron en marcha el Madrid-Barcelona porque era lo que les importaba y abandonaron totalmente la Comunidad Valenciana.
No les importaba absolutamente nada*.
(Remors)*

Y entonces, hemos tenido que superar eso, lanzarlo, y hoy el eje Madrid-Valencia es una realidad, en zonas donde se están haciendo las obras y en zonas donde se están redactando los proyectos de construcción.
Y la Comunidad Valenciana va a ser una comunidad líder, competitiva, perfectamente comunicada con el centro de la península y con el corredor mediterráneo que nos comunicará con Barcelona y con Cataluña, a pesar de la gestión nefasta que ustedes hicieron con estos temas.
*(Aplaudiments des d'un sector de la Cambra)*

 

**La senyora presidenta:**

 

Moltes gràcies, senyor conseller.

Correspon el torn de rèplica.
La il·lustre diputada senyora Sanchordi.

 

**La senyora Sanchordi García:**

 

Senyor conseller, a vore, però ací de què estem parlant?
Ací de què estem parlant?
De la gestió del Partit Socialista?
Estem parlant de la gestió del Partit Socialista?
O de la gestió del Partit Popular?
Qui governa ara?
Però ara qui governa?
Però ací qui compareix?
He vingut jo a comparèixer?
He vingut jo a comparèixer i vosté me replica?
, perquè dóna tota la impressió, tota la impressió.

Mire, jo.
.
.

 

**La senyora presidenta:**

 

Silenci, per favor.

 

**La senyora Sanchordi García:**

 

.
.
.
he notat un canvi entre les anteriors compareixences i esta.
Hui vosté ha vingut imbuït de l'esperit del Partit Popular, però imbuït de l'esperit.
*(Remors)* Però completament, en la teoria i en la pràctica, a la qual cosa li he de dir que no sé fins a quin punt és un mèrit per a vosté, no sé fins a quin punt és un mèrit.

Però, bé, els esdeveniments dels últims dies, jo ja preveia alguna cosa aixina, perquè el veig *pepero pepero*.
Vale.
En tots els sentits.
*(Remors)*

A vore.
Senyor conseller, vosté diu.
.
.

 

**La senyora presidenta:**

 

Senyories, per favor, silenci.

 

**La senyora Sanchordi García:**

 

.
.
.
que se posava colorat perquè jo deia no sé què.
A vore.
I vosté no se posa colorat quan té el valor de dir que el Partit Socialista està en contra de l'Ave?
No se posa colorat?
Com pot dir hui.
.
.
i parlem de hui, no parlem de fa cinc anys, que la història no comença quan varen vindre vostés ni ara.

Mire, el Partit Socialista va estar governant.
Gràcies al Partit Socialista, en matèria d'infrastructures, tant a nivell de l'estat espanyol com a nivell de la Comunitat Valenciana, es va avançar moltíssim, perquè hi havia una mancança increïble d'infrastructures.
I gràcies a nosaltres *(remors)*, i gràcies a nosaltres es va avançar.
*(Aplaudiments des d'un sector de la Cambra)* Els vam deixar la faena mig feta, i vostés fan el que fan, quan ho fan i com ho fan, i no massa bé, per cert.

A partir d'ahí, hui, any 2001, vostés estan governant, senyor conseller.
És que pareix mentida que vosté vinga ací a fer oposició de l'oposició.
A més, em pareix que vosté se menysprea, perquè vostés és tot un senyor conseller.
Tot un senyor conseller per a vindre a fer d'oposició de l'oposició.
I això és el que ha fet.

Senyor conseller, mosatros estem a favor de l'Ave, li ho hem manifestat.
I estem, és més, a favor que l'Ave vinga quan abans.
I precisament el que critiquem és perquè volem l'Ave, volem un Ave Madrid-Comunitat Valenciana, i volem un Ave corredor mediterrani amb ample europeu i quan abans millor.
Però sabem que les dates que va donar el senyor Zaplana el dia del debat de política general, 2006 i 2005.
.
.
Bé, a la millor és que referia a que "en el 2006 y 2005 comenzarán las obras".
Tot és possible.
Tot és.
.
.
, bé, possible no, és més que probable, més que probable, senyor conseller.

L'Ave no avança, però el problema no és només que no avance l'Ave, el problema és que el que estem fent és hipotecant les altres necessitats ferroviàries de la nostra comunitat, de la ret ferroviària de la nostra comunitat.

Vosté ha parlat de la potenciació de la concepció radial.
Bé, però és que eixe és el nostre problema.
La concepció radial del Partit Popular, i mosatros entenem que n'hi ha qui té molta pressa d'anar a Madrid, mosatros ho entenem, però bé, anem a mirar per tots, no?
, anem a mirar per tots els ciutadans.

Senyor conseller, mire, esta concepció radial entorn a l'epicentre.
.
.

 

**La senyora presidenta:**

 

Senyories, per favor, silenci.

 

**La senyora Sanchordi García:**

 

.
.
.
de Madrid el que està fent és mantenint en letargia, en hibernació, la modernització de les connexions amb la resta de la perifèria espanyola.

Senyor conseller, la línia fèrria València-Teruel és tercermundista.
Jo no havia nascut, m'ho han contat, però m'han dit que hui és igual com en els anys quaranta, exactament igual: Renfe ha abandonat esta línia a la seua sort i a penes invertix en el manteniment pur i dur.
La comunicació amb Andalusia, nefasta, nefasta, senyor conseller.

Poc sabem sobre les intencions que tenen, tant Renfe com la Generalitat amb la línia Xàtiva-Alcoi i amb la prolongació de Gandia fins a Dénia.
Bé, sabem que s'està fent el de sempre: estudiant, redactant i projectant.
I poc més, no s'està avançant en remodelar i coordinar el transport ferroviari en l'àrea metropolitana de València.

Coordinació, atés que tenim una consistència de traçats gestionats per Renfe i pel metro de València.
I esta és, senyor conseller, la situació real: infraestructures que se deterioren davant l'avanç imparable de l'Ave.
.
.

Doncs, jo, sap què crec, senyor conseller, que este AVE avança, però amb el fre de mà ficat.

Moltes gràcies.

**La senyora presidenta:**

 

Moltes gràcies, senyora Sanchordi.

Té la paraula el senyor Oltra per a rèplica.

Senyories, pregue que guarden silenci.

 

**El senyor Oltra i Soler:**

 

Bé, senyor conseller, mosatros sí estem en contra de l'Ave, seguim considerant que no és una prioritat, no entrem en esta baralla de vore qui té més medalles per a posar-se el tema de l'Ave.
Creem que és un error i creem que al final el tren, el tren convencional, el tren tradicional, el tren que utilitza i va a seguir utilitzant la majoria de la població, és el que va a pagar el *pato* d'esta dinàmica en què vostés s'han ficat de prioritzar un mitjà de transport molt ràpid, molt car, molt costós, etcètera, etcètera, però per a una part molt reduïda de la població, que ha de continuar utilitzant un altre tipus de tren.

I jo crec que és ahí a on està el gran error de la qüestió: vostés s'han centrat en eixa aposta que, a més, no està eixint-los bé, perquè estan incomplint els mateixos terminis que vostés s'han posat.
No és cert, les dades que vosté ha donat ací d'inversions previstes pel Ministeri no són aixina tampoc.
O siga, el Ministeri té una aposta decidida, que és l'Ave Madrid-Barcelona, i ahí és on va la gran inversió, inclús hi ha més inversió en els pressupostos oficials per a l'Ave Madrid-Valladolid, que és un Ave que s'ha inventat després.

O siga, que tan criticable pot ser el Madrid-Sevilla, que va ser aleshores, que, per cert, no recorde crítiques de vostés tampoc aleshores, però, no sé, ara s'apunten al tema, però, bé.
.
.
Per tant, nosaltres estem a la cua de les prioritats que des del Ministeri se tenen quant a l'alta velocitat, diguen el que diguen, perquè al final el que se veu són els papers, són els compromisos, són els pressupostos.
I en eixe aspecte, ahí no hi ha trampa: mosatros estem a la cua.

Ja dic, no és un tema que a nosaltres ens preocupe, a no ser que ara, a partir d'ara, doncs, clar, tot siga Ave; ja no és que vagen a transformar l'Euromed en un Ave, és que vosté mateixa està plantejant l'Ave regional, de manera que pràcticament.
.
.
Si fins i tot, jo crec que qualsevol dia ens diran que les línies del metro en València també són Ave ja.
Si basta modificar el decret i al final queda tot fantàstic, però està enganyant la gent, senyor conseller, això no és aixina.

O siga, el tren convencional és una cosa, l'Ave és una altra i, per tant, ara el que n'hi ha ahí és una confusió deliberada, perquè al final, jo crec que l'aposta que se volia fer, no funciona, i aleshores s'ha de fer el que estava previst fer fa molts anys, se li canvia el nom perquè lluïsca un poquet millor i a funcionar.

Però, en canvi, què passa amb els trens tradicionals?
Vosté sap que un regional, que utilitzem uns quants dels que venim ací, que ve del sud de la comunitat, d'Elx, que és la tercera ciutat del País Valencià, ací a València tarda tres hores.
Tres hores justes tarda.
De la tercera ciutat del País Valencià a la primera, tres hores.
Des d'Alacant són uns quants minuts menys, o siga, no és que se crega.
.
.
Això com va a quedar-se?

Perquè ací es parla de molts Ave, de molts no sé què, però això com va a quedar-se?
Van a tancar-mos eixe regional?
, que ve ple, per cert, ve ple tots els dies.
Van a tancar-los per a forçar-mos a la gent a anar en eixe Ave hipotètic que hi ha ahí, amb tal d'obtindre rendibilitat?
Què va a passar amb l'Euromed?
L'Euromed no solament no arriba a la tercera ciutat del País Valencià, que és Elx, tampoc arriba a Oriola, a la resta del territori, no arriba.
Que va a passar amb l'Euromed?
Van a suprimir-lo també per a obtindre clientela per a eixe hipotètic Ave que ve ahí?

Però no s'adonen que això és una enganyifa?
Però per què no s'aposta de veritat pel que la gent està demanant, pel que la gent necessita tots els dies.
.
.
?
Abans li he donat xifres d'utilització dels trens, són xifres oficials: més de 10 milions de persones utilitzen eixe corredor, solament un milió i mig en llarg recorregut, que no tots aniran per eixe Ave hipotètic, a no ser que prohibixquen la resta de trens de llarg recorregut, i clar, aleshores se voran obligats a anar per ahí.

Per què no es preocupen un poquet d'eixos temes?
És ahí a on està el gran col·lapse.
Què va a passar amb eixe corredor, amb el corredor que motiva la seua compareixença?
El corredor eixe va a continuar col·lapsat.
És un corredor que, efectivament, no té moltes possibilitats d'ampliació, travessa una zona molt poblada, amb un impacte ambiental greu, etcètera, etcètera.
Tot això a efecte d'inundacions etcètera.

Per tant, el que se faça ahí, s'ha de fet amb molta cura.
Sense dubte que cal duplicar les vies, però anem a duplicar-les amb una visió de futur, que servixquen per a eixos trens que eren de velocitat alta i ara vostés els diuen Ave ­ja el nom és quasi el menys important­, però que servixquen també per a mercaderies, que servixquen també per a trens de rodalies, que servixquen de regionals.
.
.

Per què no es fa això?
Per què no se busquen variants en algunes de les poblacions més conflictives?
Soterraments.
Però soterraments de veritat.
No mos diga ara altra volta això del soterrament d'Alfafar-Sedaví, perquè és que tot això.
.
.
Sí ans que vosté, els que hi havia ja estaven prometent-lo, i m'imagine que els que vinguen després també, fixe's, estic quasi convençut.

Per què no comencen a fer coses en eixe aspecte també?
, que a més seria complir els acords de Múrcia, per cert, que diuen, textualment, que la millora del tren convencional es farà amb prioritat al tema de l'Ave.
A on està això?

Vosté sap que li férem una pregunta en eixe sentit: quines mesures ha proposta vosté, com a conseller d'Obres Públiques de la Generalitat Valenciana, al Ministeri per a complir eixa part de l'acord de Múrcia?

 

**La senyora presidenta:**

 

Senyor Oltra, vaja finalitzant.

 

**El senyor Oltra i Soler:**

 

Quines mesures concretes de millores del tren convencional?
Crec que no n'ha proposat cap i, en tot cas, no se veu cap interés per part del Ministeri a millorar eixe tren convencional, que és el que utilitza la gent i que va a continuar utilitzant la gent.

Per tant, un poquet menys d'Ave i un poquet més del tren tradicional.

Moltes gràcies.

**La senyora presidenta:**

 

Moltes gràcies, senyor Oltra.

Té la paraula per a rèplica l'honorable senyor conseller.

 

**El senyor conseller d'Obres Públiques, Urbanisme i Transports:**

 

Señora presidenta.

Señores diputados.
Señoras diputadas.

Yo venía a tratar un tema sobre el trazado del Ave en Xàtiva-Valencia.
De ahí, tendrán que reconocer sus señorías, que hemos pasado a tratar temas mucho más generales del Ave que, en principio, nada tenían que ver con la comparecencia que tenía lugar.

Yo me he ofrecido sin ninguna duda y sin ningún tipo de inconveniente a hablar de todo lo que podía hablar, de ese tren de alta velocidad que ustedes estaban planteando, y de esa política ferroviaria.
Pero tengo que decirlo todo y tengo que decir de dónde parte la política ferroviaria, cómo está en el año 1994 y cómo a partir de ahí continúa.

Y eso no les debe de sentar mal, eso es así, es una realidad evidente, que ha habido que modificar y que ha costado bastante modificarla.
Hoy nadie duda, en absoluto, que el Ave va a llegar de Madrid, con política radial, pero realizada por el gobierno anterior también, y no quiero yo hacer aquí labor de oposición de la oposición, ni nada de esto, sino.
.
.
Bueno, las infraestructuras son así, la historia es así, o sea, las cosas continúan.
Luego hablaremos del II Plan de carreteras, que se aprobó en el 1993 o 1992.
.
.
bueno, pues se aprobó en una época determinada y lo hemos desarrollado nosotros.
Ni España la inventaron los socialistas, ni la inventó el PP, ni la inventó.
.
.
Lleva muchos años funcionando y se están haciendo unos trabajos continuación de otros.

Y la realidad, aunque les duela, es esa, nosotros vamos a traer el Ave en los plazos comprometidos, en los plazos comprometidos, pero hay una tramitación y unos tiempos.

El proyecto puede tener una inversión de unos 800.
000 millones de pesetas.
Podíamos decir: "¡800.
000 millones de pesetas en el año 2002!
".
Sería engañarnos todos, porque hay una tramitación administrativa que hacer, hay unas declaraciones de impacto ambiental que hacer, hay unos acuerdos a los que hay que llegar, y no se puede correr más.
Desde hace ocho meses tenemos un trazado general.
Desde hace tres o cuatro meses tenemos un trazado con detalle, información pública del trazado, declaración de impacto ambiental e inmediatamente, inmediatamente, proyectos de construcción al mismo tiempo, no se puede solapar más.

Al mismo tiempo se están construyendo tramos que coincidían con un trazado o con otro, caso de Alpera, caso del corredor Mediterráneo entre Valencia, Castellón y más allá de Castellón.
Se están construyendo.

En otros sitios se están haciendo estudios informativos, y se está trabajando en toda la red, en toda la red, y no solo en el Aver, sino en toda la red ferroviaria de la Comunidad Valenciana.
Y de una forma muy importante en las áreas metropolitanas, tanto en las cercanías como en los trenes regionales, como los tranvías, como en el metro, y en definitiva, como la logística del transporte general metropolitano, donde creo que llevamos un avance increíble, y hasta en la seguridad de las vías, la gran inversión que estamos haciendo en la seguridad de las vías.

Por lo tanto, me siento sensiblemente afectado cuando ustedes hablan de política ferroviaria, y que no se ha hecho nada.
Es una de nuestras mayores políticas, es donde más estamos trabajando.
Pero hay unos plazos que tenemos que ser respetuosos con ellos, y ustedes eso lo tienen que entender perfectamente.

Este año tendremos proyectos de construcción de Ave, inicio de obras de Ave, y eso implica que al año siguiente habrá muchas más obras de Ave, al otro muchas más obras de Ave, y esto, a partir de que los proyectos estén terminados, irá, como el propio tren, a alta velocidad.
Y pronto tendremos esa infraestructura, que yo estoy convencido de que ustedes nos apoyarán a nosotros, desde aquí y desde los distintos ayuntamientos, para conseguir al final el mejor trazado y la mejor solución.
Es una infraestructura fundamental para el desarrollo económico y social.

Los presupuestos de este año son el aldabonazo, empiezan a hacer proyectos de construcción, empiezan a hacerse obras y no solo de los trazados anteriores, sino del nuevo trazado del Ave, y por lo tanto, vamos a empezar muy pronto a trabajar en el nuevo trazado del Ave, en obras concretas.

Muchas gracias.

 

**La senyora presidenta:**

 

Moltes gràcies, senyor conseller.

Senyories, se suspén la sessió per quinze minuts.

 

*(Se suspén la sessió a les 11 hores i 7 minuts)*

*(Es reprén la sessió a les 11 hores i 57 minuts)*

 

 

***Compareixença del conseller d'Obres Públiques, Urbanisme i Transports, senyor José Ramón García Antón, per tal d'informar sobre l'estat d'execució del II Pla de carreteres, sol·licitada pel GP Socialista-Progressistes (RE 23.
566)***

 

 

**La senyora presidenta:**

 

Punt huit, compareixença del conseller d'Obres Públi-ques, Urbanisme i Transports, per a informar sobre l'estat d'execució del II Pla de carreteres, sol·licitada pel Grup Parlamentari Socialista­Progressistes.

Té la paraula l'honorable senyor conseller.

 

**El senyor conseller d'Obres Públiques, Urbanisme i Transports:**

 

Senyora presidenta.

Señoras y señores diputados.

El motivo de mi comparecencia, solicitada por el Grupo Socialista, es que les informe del estado de ejecución del II Plan de carreteras de la Comunidad Valenciana.
Como todos ustedes saben, el actual plan de carreteras es un instrumento que se aprobó en 1995, concretamente el 6 de febrero del 1995, y que nosotros, el gobierno del Partido Popular en la Comunidad Valenciana, decidimos mantener como marco orientador para nuestra política de inversiones en carreteras, porque pensábamos, como ya he dicho en otras ocasiones en esta misma Cámara, que se trataba de un instrumento válido, en su diagnóstico, en sus planteamientos básicos y en aquellas propuestas fundamentales, para mejorar la red de carreteras de nuestra Comunidad.

Durante estos años, por tanto, desde el 1995, las actuaciones de carreteras de la Generalitat han venido constituyendo un desarrollo de este plan.

A la hora de hacer un balance, tengo que decir en primer lugar que, en conjunto, la actuación de la Conselleria de Obras Públicas, Urbanismo y Transportes en materia de carreteras ha seguido un ritmo constante, con un esfuerzo presupuestario y de gestión creo que muy importante, y, aunque nunca se puede decir que uno esté totalmente satisfecho de lo que se ha hecho, sí creo sinceramente que con ese esfuerzo estamos consiguiendo resultados enormemente positivos para mejorar y modernizar las redes de comunicaciones de nuestra Comunidad, y que estamos contribuyendo de manera muy notable a consolidar las perspectivas de desarrollo económico, de bienestar y de cohesión social de los valencianos.

Explicar a sus señorías en esta comparecencia cuál es el estado de ejecución en estos momentos de ese Plan de Carre-teras yo creo que me plantea alguna dificultad: ustedes sin duda conocen el Plan, lo han estudiado o lo han leído, y saben que el Plan como tal no tiene ningún sistema de indicadores, ningún conjunto de "hitos", ninguna programación temporal concreta que pueda servir de guía para exponer de forma rápida y sencilla si se están cumpliendo sus previsiones.

La única indicación que en ese sentido nos podría dar el documento del Plan es la previsión de que las actuaciones propuestas supondrían una inversión final a cargo de la Gene-ralitat estimada en 235.
000 millones de pesetas.
Desde 1995 hasta la fecha, concretamente hasta ayer 3 de octubre, la Conselleria lleva invertido en carreteras un total de 181.
886 millones de pesetas, en términos de ejecución presupuestaria efectiva, en términos de gasto realizado dentro del programa presupuestario de infraestructura de carreteras.

Si a eso le añadimos que tenemos en ejecución en este momento obras por un importe global de 43.
578 millones de pesetas, que tenemos a punto de iniciar, ya adjudicadas o licitadas y para adjudicar en breve, otras actuaciones por un total de 36.
586 millones de pesetas, y que aún sacaremos a licitación antes de que finalice este año, si se cumplen nuestras previsiones, nuevas obras por un total aproximado de 3.
000 millones de pesetas, podríamos considerar que, desde un punto de vista estrictamente presupuestario, los objetivos del Plan han sido superados.

También en este sentido puedo mencionar cómo se está cumpliendo otro de los objetivos del Plan, que era la consecución de un escenario presupuestario estable a lo largo de la vigencia.
Desde el año 95 hemos mantenido un nivel medio de inversión anual superior a los 26.
000 millones de pesetas, con una estabilidad clara, sin ningún altibajo, y con una tendencia creciente en los últimos años, con los prácticamente 29.
000 millones invertidos en el 2000 y los 28.
000 millones que llevamos ya, a falta aún de tres meses para terminar el ejercicio, invertidos en este año 2001.

Pero evidentemente, un Plan de carreteras no es sólo un plan de inversión económica; es un plan de actuaciones para alcanzar unos objetivos determinados.
Desde un punto de vista estrictamente cuantitativo, les puedo decir que en estos momentos tenemos ya realizadas y en servicio, en ejecución, o licitadas y a punto de iniciar, un total de 135 actuaciones.
Esta cifra supone tres cuartas partes, algo más del 74%, del conjunto de actuaciones que el Plan asigna a la Generalitat.
Sin embargo, lo significativo no es el número, sino la calidad de las actuaciones, la priorización de esas actuaciones, los objetivos que se persiguen y las necesidades de los ciudadanos y de nuestro sistema productivo que se resuelven con ellas.
En ese sentido, ustedes recordarán que el Plan, aparte de una relación de las actuaciones propuestas, contiene también una identificación de los principales problemas de nuestra red de carreteras que se pretendía solucionar con esas actuaciones propuestas.
Voy a intentar sintetizar cuál es el grado de ejecución del Plan en función del grado de solución que hemos ido dando a esas situaciones con las actuaciones que hemos venido realizando, así como las que han venido realizando la administración del Estado y las diputaciones provinciales de acuerdo con las recomendaciones del Plan o dentro de los convenios que hemos firmado para desarrollarlo.

Si seguimos el mismo orden en el que se enumeran en el Plan, de norte a sur de la Comunidad, el primer problema identificado era la falta de una accesibilidad satisfactoria en las comarcas de Els Ports y el Alt y Baix Maestrat.
Esta situación ha mejorado sustancialmente con actuaciones desarrolladas por la Conselleria, como la variante de Cálig, el acondicionamiento de la carretera Ares-Villafranca-límite de la provincia o la carretera Río Cérvol-Traiguera.
Por parte del ministerio, se está desarrollando una actuación muy importante de mejora de la N-232, con el tramo Vinaròs-Xert ya en servicio, los tramos Xert-Barranco de la Bota y Morella-límite de la provincia en ejecución, y el tramo Morella-barranco de La Bota en información pública.
También puedo mencionar que tenemos incluidas en el convenio que firmamos el pasado diciembre con la Diputación de Castellón la variante de Catí, el camino de Canà Forcall-La Mata y la variante de Albocàsser.

A continuación, el Plan de Carreteras planteaba dos situaciones problemáticas muy relacionadas entre sí: la congestión del corredor Nacional-340, y el reto que para la funcionalidad del sistema viario suponía la creciente "metropolitanización" de toda el área de La Plana.
En este sentido, estamos desarrollando una de las actuaciones estratégicas más importantes del Plan, que es la Autovía de La Plana, y el conjunto de carreteras que la conectan con los municipios del área.

Les puedo mencionar que hemos puesto ya en servicio tramos como las variantes de Vall d'Uixó, Borriol y Betxí, Castellón-Borriol Sur y, por parte del Ministerio, la variante de Nules.
Hemos suprimido las intersecciones entre Betxí y Borriol, tenemos en ejecución los tramos Borriol sur-Pobla Tornesa, Villavieja-Betxí, está ya licitado el desdoblamiento Betxí-Borriol.
El Ministerio ha licitado la variante de Villavieja y va a licitar en breve la variante de Almenara.

Y a ello se añade toda una serie de actuaciones complementarias, como la carretera desde la Autovía de La Plana a San Joan de Moró, la nueva carretera Castellón-Benicásim y Ribesalbes-L'Alcora, ya terminadas, más la carretera Cabanes-Vall d'Alba ejecutada por la Diputación.
Estamos desdoblando la carretera Onda-Villarreal, ya terminada en parte.
Tenemos en ejecución Cabanes-Oropesa, el acceso a Castellón desde la CV-10, las rondas de Sant Joan de Moró y Burriana, la variante de Vilafamés.
Hemos licitado e iniciamos en breve el acceso desde la A-7 hasta la antigua N-340 en Castellón.
El Ministerio tiene en ejecución la variante de Almassora-Villarreal y va a empezar en seguida los accesos al puerto de Castellón, que se encuentran en la ocupación o expropiación de los terrenos.
Y puedo mencionar también una serie de actuaciones más urbanas, como la Ronda Este de Castellón, que ejecutamos por convenio con el Ayuntamiento, el acceso a la Universidad, el acceso al Hospital de La Plana, el acceso a Alquerías, todas ellas terminadas, y un etcétera más de actuaciones.

Creo, como ya he tenido ocasión de señalar ante estas Cortes, que las actuaciones que estamos desarrollando en la zona de La Plana no sólo suponen un gran volumen de inversión, sino que están aportando de manera decisiva una modernización de la red viaria de Castellón que está contribuyendo a consolidarla como una de las áreas más dinámicas y de mayor potencial económico.

Otra de las situaciones problemáticas identificadas en el Plan era el bajo nivel de servicio de nuestras comunicaciones con Aragón.
Aquí es fundamental la Autovía Sagunto-Somport que está realizando el Ministerio.
Durante la vigencia de nuestro Plan de Carreteras, el Ministerio ha puesto en servicio el tramo Soneja-Segorbe, tiene licitada la variante de Segorbe, Geldo-Altura, y en la Comunidad Valenciana falta poner en marcha los tramos desde Segorbe hasta el límite de la provincia, que tienen presupuesto para el año próximo y se sacarán a licitación en breve.

No hay que olvidar además el importante volumen de obra que está ejecutando en esta Autovía en territorio aragonés, en este caso tan importante como si se estuviera haciendo en Valencia, con un presupuesto para el año que viene de 15.
000 millones de pesetas.
Y por último les quiero recordar la importancia que tiene el acondicionamiento de la carretera El Juncar-Moncófar, también en ejecución, que cumplirá un papel muy importante para conectar esa Autovía Sagunto-Somport con la Autovía de La Plana.

También mencionaba el II Plan de carreteras la problemática del área urbana de Sagunto.
Aquí tengo que destacar sobre todo la travesía de la Nacional-340 en Sagunto, resuelta, como saben, con la utilización de la autopista como variante, en la que se están haciendo ahora las obras del tercer carril y el traslado del peaje.
También les puedo mencionar el Vial Internúcleos, que hemos ejecutado por convenio con el Ayuntamiento, y la Variante de les Valls, realizada por convenio con la Diputación, además de la Ronda del Puerto de Sagunto-Canet que tenemos ahora en ejecución, y la mejora del acceso al puerto de Sagunto, ya puesta en servicio por el ministerio.

Otro de los problemas señalados en el Plan es la baja accesibilidad de las comarcas de Los Serranos y Rincón de Ademuz.
Una situación que mejoramos de manera muy importante con actuaciones ya terminadas, como la variante de Losa del Obispo, la mejora de los accesos a Villar del Arzobispo, Casinos-Alcublas; con actuaciones en ejecución como las carreteras Losa del Obispo-Chelva y Titaguas-Aras del Alpuente-límite de la provincia, y con la prolongación de la Autovía de Llíria hasta Casinos, que tenemos previsto sacar a licitación este año próximo.
A estas actuaciones de la Generalitat se unen las realizada por el ministerio en la Nacional-330, en la comarca del Rincón.

A continuación, el Plan de Carreteras se refiere a la comunicación del norte y centro de la Comunidad con Madrid y con el oeste y suroeste de la Península, y concretamente al problema que suponía la falta de terminación de la Autovía Madrid-Valencia.
Bien, no hace falta que les diga que este problema ya fue solucionado con la puesta en servicio de los últimos tramos de la autovía en 1998.

Otra de las actuaciones a que se refiere el Plan es al progresivo acondicionamiento de la Nacional-330 como vía de conexión entre las autovías de Madrid-Alicante, Madrid-Valencia y Sagunto-Somport, contribuyendo al progreso de comarcas como La Plana de Requena-Utiel y El Valle de Cofrentes-Ayora.
Ya he mencionado las actuaciones del ministerio en esta carretera en la zona de Ademuz.
Además, el propio ministerio ha realizado la mejora del tramo Almansa-Ayora, está ejecutando la variante de Utiel y tiene programadas otras actuaciones, por lo que se está trabajando en ese sentido de manera importante.

Siguiendo en este sentido norte-sur en el que estamos recorriendo la Comunidad, la siguiente situación problemática señalada en el Plan es el Área Metropolitana de Valencia, su estructura viaria, la progresiva pérdida de servicio del tramo norte del by-pass, y la situación del Parque de La Albufera.

No les voy a mencionar todas las actuaciones que hemos realizado en este ámbito, porque son muchas y sus señorías sin duda las conocen.
Saben que hemos venido desarrollando con el ministerio las rondas urbanas de Valencia, cuyos últimos tramos pendientes tienen partidas en el presupuesto del Estado para el 2002.
Precisamente ayer se adjudicó un tramo importante de la Ronda Norte por el Ministerio de Fomento.

Por parte de la Generalitat, estamos haciendo un esfuerzo extraordinario para completar el distribuidor comarcal de l'Horta.
El Distribuidor Sur lo tendremos ya prácticamente completado con la segunda fase del tramo Alaquàs-by pass que tenemos ahora en licitación, y que además no figuraba en el II plan de director de carreteras, pero que hemos considerado importante esta actuación y otras, añadirlas, completar el II plan, porque entendíamos que mejoraba la situación que se preveía en ese plan.
Y si bien en el caso del Distribuidor Norte la situación no está tan avanzada es por la dificultad que estamos teniendo para acordar una solución conjunta con algunos ayuntamientos.

También se está resolviendo la problemática del by-pass con el tercer carril que está ejecutando el ministerio, estamos ampliando la Autovía de Llíria entre la Televisión Valenciana y el by-pass, y hay otras muchas actuaciones que podría mencionar, como la Ronda de Massamagrell-Pobla de Farnals, el desdoblamiento de la carretera de la Gombalda, los accesos a Foios, Vinalesa y Albalat dels Sorells, etcétera.

Las problemáticas de La Ribera Alta y la Ribera Baixa son a las que a continuación se refiere el Plan.
Concretamente los accesos a Alzira, Carcaixent y Sueca, el tramo Silla-Xàtiva y las travesías de la Nacional-332.
También aquí tenemos un conjunto muy importante de actuaciones ya realizadas o en ejecución.
Entre las realizadas por la Generalitat, por ejemplo, está la ronda Norte de Sueca, Sueca-Albalat, el enlace de la autovía de Levante con Alberic, el acceso norte a Alzira, la mejora de seguridad vial Algemesí-Benifaió, el acceso norte a Almussafes y otras más.
También tenemos en ejecución la mejora de la seguridad vial Perelló-les Palmeres, la variante de Algemesí, la variante de La Pobla Llarga, la variante de Corbera en convenio con la Diputación, y el Ministerio de Fomento ha puesto en servicio el tercer carril Silla-Xàtiva y las variantes de Sollana y el Romaní.

También me gustaría destacar que hemos licitado el tramo Turís-Chiva de CV-50, que junto con actuaciones ya en servicio, como la variante de Guadassuar, la travesía Llombai-Catadau, los accesos a Tavernes y Simat de Valldig-na, y actuaciones programadas como la variante norte de Benaguasil, Vilamarxant y Cheste, Turís-Montroy, las variantes de Carlet y l'Alcudia, y la conexión entre las variantes de Guadassuar y Carcaixent, constituirá la base de un proyecto estratégico que estamos diseñando a largo plazo, que sería la segunda corona metropolitana de Valencia.

Sin duda el gran tema todavía pendiente en esta zona es la variante de Sueca en la Nacional-332.
También aquí se está avanzando: en estos momentos, el estudio informativo tiene declaración de impacto ambiental desde hace algunas semanas y, en cuanto esté redactado el proyecto de construcción, se iniciarán las obras por el Ministerio de Fomento.

Continuando hacia el sur, la siguiente zona problemática que identificaba el Plan de Carreteras es la de las comarcas centrales: las relaciones entre la Costera, Vall d'Albaida, la Safor, l'Alcoià, el Comtat, el deterioro que el creciente tráfico conllevaría en sus comunicaciones.
Aquí, la actuación fundamental es sin duda la Autovía Central, otra de las grandes propuestas estratégicas del Plan, que estamos desarrollando en colaboración con el ministerio y que está ya en una situación muy avanzada.
Por parte de la Generalitat, tenemos ya en servicio los tramos Alicante-Rambla de Rambutjar y Aielo de Malferit-Agullent, la variante de Aielo, la mejora del acceso a Xàtiva, en ejecución Canals-Aielo y ya licitada la Autovía Sax-Castalla, que esperamos adjudicar pronto.

Por parte del ministerio está en servicio el tramo rambla de Rambutjar-Ibi, en ejecución la variante de Ibi-Castalla y la variante de Concentaina, y licitada L'Olleria-Bélgida.
Para cerrar la Autovía Central, sólo quedan la variante de Albaida y la variante de Montaverner, que el Ministerio tiene ahora en expropiaciones, y la variante de Alcoy y barranco de La Batalla, ya con estudio informativo y declaración de impacto ambiental y con el inicio de los proyectos de construcción de estas dos actuaciones.

La Autovía Central se complementa con otras muchas actuaciones que hemos ido poniendo en marcha y en servicio estos años, como la carretera Ontinyent-Bocairent, la variante de Castelló de Rugat-Montichelvo, la ronda de Novetlé, la ronda Oeste de Ontinyent, los accesos a Tavernes y Simat de Valldigna, etcétera.
Y en estrecha relación con el tema de la Autovía Central y su conexión con el litoral se encuentra el siguiente punto problemático que señala el Plan de Carreteras: el corredor litoral entre Gandía y Alicante y su conexión con las comarcas del interior.
En este sentido les puedo destacar el tramo Palma-Rótova de la autovía Gandía-el Morquí, que la Conselleria tiene ya licitado, pendiente de adjudicar, el desdoblamiento Benidorm-Guadalest, o la variante de Polop y la Nucía que tenemos en ejecución.
Y el Ministerio ha puesto en servicio en estos años las variantes de Gandía y de Xixona, además de la variante de Villajoyosa ya licitada y creo que adjudicada también.

Está claro que el principal problema pendiente en esa área son las variantes de la Nacional-332 aún sin resolver.
Ustedes saben que hay dificultades serias, pero estamos trabajando para resolverlas, y vamos avanzando en esa dirección.
Por ejemplo, la variante de Xeraco se pondrá en marcha el año que viene, y para ello el Ministerio tiene ya prevista una partida en sus presupuestos.
Vamos a seguir trabajando con el ministerio y con los ayuntamientos, como lo hemos venido haciendo estos años, para resolver todos estos problemas y poner en marcha cuanto antes las actuaciones previstas en el protocolo que firmamos con el Ministerio de Fomento.

Otra de las situaciones que el Plan de Carreteras proponía resolver era la necesidad de buscar alternativas a la Autovía Alicante-Almansa ante el progresivo empeoramiento de su nivel de servicio.
Yo creo que esas alternativas estarán ya solucionadas cuando hayamos puesto en servicio el tramo Sax-Castalla, que conectará la Autovía de Madrid con la autovía Central y permitirá un nuevo acceso al área de Alicante, y por otra parte con las actuaciones que estamos realizando en el eje del Vinalopó.
Yo, en esa comunicación Área Metropolitana de Valencia-Área Metropolitana de Alicante, creo que, por vías de una extraordinaria importancia, desde laz Autopista A-7, desde el corredor de la carretera nacional 332, desde la autovía Alicante-Almansa, también hasta Alicante, y la que está en muy avanzada ejecución de la Autovía Central.
Vamos a disponer de cuatro vías de larga distancia, creo que con una capacidad importante para tener no sólo tráficos alternativos sino una estrategia de vertebración cde la Comunidad como no estaba prevista.

Continuando con los problemas identificados en el Plan, se señalan también las conexiones entre las Autovías de Valencia-Almansa y Alicante-Almansa, y entre ésta y la Autovía Alicante-Murcia.
Les puedo mencionar también que el presupuesto del Ministerio de Fomento para 2002 recoge una partida para iniciar las obras de la variante de la Font de la Figuera, fundamental para mejorar la conexión entre las autovías de Alicante y Valencia con Almansa, y la conselleria está redactando el proyecto de conversión en autovía del Camino de Castilla entre Monforte y Elche, que conectará las autovías Alicante-Almansa y Alicante-Murcia.
Esos proyectos están prácticamente finalizados.

También estamos realizando, como acabo de decir, un conjunto de actuaciones importante en el eje del Vinalopó, otra de las áreas con problemas a las que el Plan de Carreteras presta atención, y en particular los accesos a Elda, Monóvar y otras poblaciones de la comarca.
En este sentido, la Conselleria ha puesto en servicio el acceso sur a Elda y tenemos en ejecución la ronda sur de Elda, la variante de Monóvar, y estamos desdoblando la carretera Aspe-Elche, a las que hay que añadir la ronda de Aspe que está realizando la Diputación mediante convenio con la Generalitat.
Estas actuaciones y otras que tenemos programadas, como la Ronda de Novelda, constituyen la base del futuro eje del Vinalopó como nueva alternativa a la Autovía Alicante-Almansa.

Continuando con las situaciones de déficit viario a las que el Plan de Carreteras pretende dar solución, tenemos el área Alicante-Elche.
Ésta es una zona a la que desde la Conselleria estamos prestando una atención muy especial, y hemos puesto en marcha un proceso de planificación territorial de ámbito metropolitano, dentro del cual el sistema viario ocupa un lugar fundamental para la consolidación del entorno metropolitano.
Y para su desarrollo tenemos un acuerdo de colaboración con el Ministerio de Fomento.

En este ámbito hemos realizado un conjunto muy importante de actuaciones urbanas, tanto en Alicante ­Gran Vía, Alfonso X, Bulevar del Pla­ como en Elche ­puente sobre el Vinalopó, la Ronda Norte­.
El ministerio tiene presupuesto para iniciar el año próximo el primer tramo de la Vía Parque Alicante-Elche y el acceso norte a Alicante, y en los últimos años ha puesto en servicio las variantes de La Marina y de El Altet.
Por parte de la conselleria les puedo destacar que hemos realizado los nuevos accesos a La Albufereta, la ronda Norte de Santa Pola, tenemos en ejecución la Ronda de San Vicente-San Juan, estamos redactando proyectos para la carretera Elche-Santa Pola.
Y de cara al futuro, la actuación estratégica más importante es la segunda circunvalación de Alicante, que en estos momentos tiene en estudio y yo creo que ya en información pública el estudio informativo el propio ministerio.

Y llegando ya al extremo sur de la Comunidad, también en La Vega Baja se identificaban en el Plan de Carreteras situaciones problemáticas importantes.
Y también aquí he-mos ido realizando una serie de actuaciones fundamentales para resolver estos problemas.
Por ejemplo, hemos puesto en servicio la nueva carretera Rojales-Guardamar, la variante de Almoradí, la ronda de San Fulgencio, la Ronda norte de Benejúzar, hemos mejorado la travesía de San Bartolomé, estamos construyendo la Ronda de Granja de Rocamora-Cox-Callosa y tenemos también en ejecución el desdoblamiento Benijófar-Torrevieja; hemos licitado a punto de adjudicar y de empezar las obras el desdoblamiento Elche-San Fulgencio, y vamos a licitar el año próximo la Ronda de Rafal.
Yo creo que estamos consiguiendo en esta zona una vertebración y una jerarquización de los ejes de carreteras muy importante, que van a ordenar el tráfico, que están vertebrando la zona y están, sobre todo, jerarquizando la importancia de cada una de estas vías con el fin de que el tráfico se pueda seleccionar y pueda configurar un entorno metropolitano en toda aquella zona.

Y por último, otro de los objetivos que planteaba el plan de Carreteras es la necesidad de integrar el tráfico ciclista en condiciones de seguridad en el conjunto de la red.
En concreto, el Plan preveía un total de 51 actuaciones de carril-bici en toda la Comunidad.
Pues bien, en estos momentos, tenemos ya en servicio, en ejecución o licitadas y a punto de empezar 49 actuaciones que suponen en total más de 400 kilómetros.

En definitiva, como pueden ver, creo que hemos llegado a un grado de ejecución muy avanzado del II Plan de Carreteras, tanto a través de las actuaciones propias de la conselleria como mediante la colaboración, en aquellos casos en que era necesario, con el ministerio y con las entidades locales.
Y quizá para facilitar una comparación más concreta entre las propuestas del Plan y la situación de las actuaciones realizadas, podríamos fijarnos en el programa de vías de gran capacidad, en el que se recogen las actuaciones más significativas a ejecutar por la Generalitat.

La situación es la siguiente: Castellón-Pobla Tornesa tiene tres tramos: dos en servicio y uno en ejecución.
Nules-Burriana-Almassora-Castellón, cuatro tramos, uno en servicio, otro en ejecución que pondremos en funcionamiento yo creo que en este mismo mes, otro que licitaremos a principios de año que viene y un cuarto tramo en redacción de proyecto.
Castellón-Sant Joan de Moró, en servicio.
La Variante de la Vall d'Uixó, en servicio.
Llíria-Casinos, a licitar en 2002.
Sueca-Les Palmeres, también el año próximo licitamos la Ronda Nordeste de Sueca.
Gandía-El Morquí, tres tramos: uno licitado y los otros dos a licitar el año próximo.
Canals-Agullent, dos tramos: uno en servicio y otro en ejecución.
Distribuidor Sur de Valencia, cuatro tramos: uno en servicio, dos en ejecución y el cuarto en licitación.
Avenida del sur en Valencia, en servicio.
Distribuidor Norte de Valencia, en proyecto.
Ronda Massamagrell-Pobla de Farnals, en servicio.
Carretera de la Gombalda, en servicio.
Sax-Castalla, en licitación.
Alicante-Rambla de Rambutjar, en servicio.
Beni-dorm-la Nucía, en ejecución.
Aspe-Elche, en ejecución.
Ronda Norte de Elche, el puente y un tramo en servicio y otro tramo a licitar en 2002.

Por tanto, del programa de vías de gran capacidad diseñado en el Plan de 1995 para ejecutar por la Generalitat, sólo un tramo, el Distribuidor Norte, se encuentra aún sin iniciar por el problema de falta de acuerdo con los ayuntamientos que antes mencionaba.
Todos los demás están en servicio, están en ejecución o están en un periodo de licitación de forma inmediata.

Y también puede ser significativo hacer un recuento de los municipios en los que, de acuerdo con las previsiones del Plan, se suprimirían o mejorarían las travesías con la ejecución de las actuaciones propuestas.
Según las cifras del Plan, sería un total de 76 poblaciones.
Pues bien, de esas 76 poblaciones, 39 cuentan ya con las actuaciones correspondientes terminadas y en servicio, 12 las tienen en ejecución y 9 cuentan con actuaciones licitadas o pendientes de licitar a principios de este año 2002.
En total, 60 sobre un total de 76 municipios, prácticamente un 80%.

Y además, no hay que olvidar que en estos seis años, desde 1995, el Gobierno del Partido Popular no se ha limitado a ejecutar actuaciones previstas en el II Plan de Carreteras.
Por un lado, había actuaciones aún pendientes del primer Plan, supuestamente concluido en 1993, algunas iniciadas, otras aún sin iniciar, que hemos tenido que ejecutar en estos años.
Concretamente, entre 1996 y 1999 hemos puesto en servicio actuaciones como la Ronda de Orihuela, la Variante de Carcaixent, la supresión de intersecciones en el eje Borriol-Betxí, el acceso oeste a Castellón, el acondicionamiento de Castelló de Rugat-Otos.

Y por otra parte, también hemos ido abordando actuaciones que no estaban previstas en el Plan, porque, lógicamente, un Plan a largo plazo no puede pretender preverlo todo y abarcarlo todo.
Por ejemplo, hemos hecho actuaciones en municipios de cierta importancia para mejorar su estructura viaria o la reda prevista en el plan general cuando no disponen de medios suficientes económicos para llevarlo a cabo.
Por ejemplo, en el Ayuntamiento de Santa Pola con la ronda Norte, acondicionando la carretera entre Orihuela y el límite de la provincia de Murcia, hemos realizado la variante de Corbera en colaboración con la Diputación, vamos a empezar en breve otras actuaciones como la travesía de Salzadella, actuaciones que hemos incluido en el convenio con la Diputación de Castellón, como Forcall-La Mata, variante de Catí, etcétera.
Igualmente, otras muchas actuaciones también conveniadas con la Diputación Provincial de Alicante.

Tampoco quisiera dejar de mencionar que durante este tiempo no sólo hemos ejecutado las nuevas infraestructuras previstas en el Plan, más algunas que, como digo, no estaban previstas en él, sino que también hemos hecho un esfuerzo muy considerable por invertir en la conservación y mejora de nuestras carreteras.
Así, desde 1996 hemos destinado cerca de 29.
000 millones al mantenimiento y la seguridad de la red autonómica, lo que supone un gasto medio anual de unos 4.
800 millones de pesetas.

En definitiva, y concluyo, creo que el II Plan de Carreteras de la Comunidad Valenciana ha sido un buen instrumento para orientar la política de infraestructuras del Gobierno del Partido Popular en estos últimos seis años.
Hemos hecho y seguimos haciendo un esfuerzo económico y político muy importante para desarrollar las propuestas del Plan y por orientar en ese sentido los proyectos de la Administración del Estado y también de las corporaciones locales.
Y eso nos permite que les haya podido ofrecer yo creo que este balance, que consideramos francamente positivo del estado de ejecución del II Plan de Carreteras.

Nada más.
Muchas gracias.

 

*(Ocupa la presidència el vicepresident primer, senyor José Cholbi Diego)*

 

**El senyor vicepresident primer:**

 

Moltes gràcies, senyor conseller.

Intervenció del grup sol·licitant, per a fixar la seua posició.
Té la paraula l'ilustre diputada Mercedes Sanchordi.

 

**La senyora Sanchordi García:**

 

Moltes gràcies, senyor president.

Senyories.

Senyor conseller, després de sentir, que no he escoltat, sincerament, després de sentir, que no he escoltat masa bé, esta primera intervenció seua en la compareixença, la veritat és que m'he preocupat un poco, m'ha preocupat el to, el to, perquè no sé si és que està un poc decaigut, un poc nerviós; si és així espere que tindrà motius, més que res perquè no hi ha res pitjor que estar malament i no saber per què està un malament.

En qualsevol cas, del que he pogut sentir de la seua intervenció, més que res perquè parlava en un to molt baix, en un tarannà difícil d'entendre, sí que crec que "nada nuevo bajo el sol".
És a dir, vosté ha vingut ací i, com cada compareixença que li demanem que parla de carreteres, aplega i solta tota una retafila d'autovies, trams d'autovies, carreteres i carreteretes; entrant en una casuística, jo entenc que en una compareixença d'estes característiques, innecessària; innecessària perquè ací a la millor el que interessa és parlar dels grans eixos vertebradors o del que seria una concepció global del país en matèria de carreteres.

També li he de dir que, bo, sí que he escoltat perfectament una frase que ha dit, que jo crec que sí que podria definir quina és la forma de treballar o la situació de la conselleria.
Vosté ha parlat d'una cosa així com "esfuerzo constante de la conselleria", quan diu allò de constant ho diu pels pressupostos, no?
Per constants, congelats, ni pugen ni baixen, són els mateixos els pressupostos de la Conselleria d'Obres Púbiques.
I jo entenc que ve ací i parla de 532 obres, perquè parlar de model de país per això cal tindre un model del país, és a dir, una concepció global del que són les carreteres, la política general de carreteres, que fins ara la que tenen és almenys la que tenim nosaltres, donant que estan executant el nostre pla.

A partir d'ahí, senyor conseller, la inversió en matèria de carreteres en els últims sis anys, en els últims sis anys, ha disminuït significativament, fonamentalment en la xarxa de carreteres de l'Estat; xarxa de carreteres que és on es concentren, a més a més, els majors problemes de capacitat de congestió i de seguretat vial al País Valencià.
Donat que esta situació es repeteix fa sis anys podríem parlar de suma y sigue, però seria més apropiat parlar de resta y sigue, resta y sigue, senyor conseller.

La disminució en la inversió de carreteres s'ha produït en tot l'estat espanyol, cert és, però no de manera homogènia.
Mentre la Comunitat Valenciana ha sigut molt afectada des de fa sis anys pels records d'inversions, no es pot dir el mateix d'altres comunitats, concretament de quasi totes les demés comunitats autònomes, com algunes, per exemple a Castella-Lleó els seus representants polítics s'encarreguen de dir públicament tots els dies i vanagloriar-se, ells que poden, d'això.

Notori és l'incompliment dels objectius i dels calendaris enunciats en cadascú dels pressupostos anuals d'inversions del Pressupost General de l'Estat i de la Generalitat i molt especialment aquelles actuacions conveniades Generalitat-Estat, és a dir, conveniades pel govern socialista a Madrid amb el govern socialista de la comunitat autònoma.
Perquè vostés els convenis que van firmar no els compleixen i convenis no fan, fan protocols, fan protocols que després cal que vinga el conveni, després el finançament i l'execució de l'obra; vostés fan protocols, protocols que alguna cosa queda, però fer poquet.

Els plans del govern respecte de l'autopista A7 sap perfectament quins són, continuen basant-se en alternatives allunyades de l'alliberament total, però també de l'abaratiment substancial de les tarifes o de la reversió de la concessió.

Hi ha un llistat, jo també vull passar-li un llistat, senyor conseller, però no un llistat de 533 obres ó 484 sinó d'eixos vertebradors, de temes fonamentals per a la comunicació de la nostra Comunitat.
Qüestions importants en què s'ha avançat molt poc.
I li farà més o menys gràcia, però crec que és difícil negar-lo i "a las pruebas y a los hechos me remito".
S'ha avançat molt poc, s'ha avançat molt poc en les alternatives i estic parlant de fets, no estic parlant de promesesm ni de "estudios de soluciones, ni de estudios informativos".

S'ha avançat poc en el tema d'alternatives a la nacional-340 entre Nules i Castelló, s'ha avançat molt poc estos últims sis i cinc anys.
En els accessos al port de Castelló s'ha avançat poc, s'ha avançat molt poc, de moment tenim l'adjudicació i ni tan sols definitiva, provisional, i unes manifestacions seues del mes de maig on va dir que en dos mesos començarien les obres, ja vorem si comencen a principis de l'any que ve.
S'ha avançat molt poc en l'autovia Segorbe-Barracas, a vostés els han pillat bocaparlant de l'autovia Sagunt-Somport que, bo, en este cas a nosaltres ens interessaria Sagunt-Aragó.
I què han fet?
Què han fet?
Licitar 3,5 quilòmetres de la variant de Segorbe, Altura-Geldo?
Però Altura-Barracas, què?
El que estan fent és tot el contrari, retardar el projecte.
Perquè en l'any 1998 es va publicar al BOE l'adjudicació del projecte Altura-Barracas; era un projecte que una vegada redactat tindria una licitació, una adjudicació i una execució d'obra.

No obstant això, ara què tenim?
Tenim tres trams, han dividit eixe tram únic en tres trams, concretament Segorbe-río Palància, río Palància-Viver i Viver-límite de província Castellón-Teruel.
Això què vol dir?
Que tindrem, quan el projecte estiga, una licitació, una adjudicació i una obra.
I, tanmateix, fins que no s'acabe eixe primer tram, dubte jo molt que el ministeri comence un altre tram.
Això què vol dir?
Que entre una cosa i una altra dos legislatures fàcilment poden passar en l'autovia Sagunt-Somport, que segons el senyor Zaplana en el debat d'investidura "iba a ser una realidad, cómo no, la presente legislatura".

També s'ha avançat molt poc en el distribuidor nord de València, en el finançament del viari metropolità de València, en la majoria de les variants de poblacions del corredor coster, entre Sueca i Alacant, tan necessàries i focus de continues retencions, sobretot en l'època estival.
S'ha avançat poc en el finançament del viari metropolità d'Alacant-Elx i s'ha avançat res en l'alliberament total del peatge A7.
Ni s'avançarà.

Per un altre costat, vosté ha parlat que el II Pla de carreteres "los objetivos están cumplidos, previsiones a acabar en dos años".
Val, a partir d'ahí, quina va ser la política general de la conselleria en matèria de carreteres?
Si hem acabat el II Pla, a partir d'ahí hauran de plantejar-se: va a redactar-se un III pla?
Fins ara estan treballant amb uns criteris i unes directrius en matèria de carreteres del govern anterior, què van a fer?
Perquè la realitat, la realitat també és que vostés estan redactant projectes i cometent una sèrie d'obres que no estan en el II Pla i en el tercer tampoc no, perquè tercer no hi ha.
A partir d'ahí, eixa va ser la política, el modus operandi de la conselleria?
Anar a salto de mata?
No.
En volta de fer una planificació a llarg termini, tenint clar què volem per a la nostra Comunitat, anirem "a salto de mata", per qüestió de necessitat o, tal volta, algun altre criteri anirem solucionant situacions concretes.
Jo crec que això no és una política seriosa.

El Partit Socialista entén que això no és una política seriosa.
Nosaltres hem manifestat vàries vegades que li demanem, que li exigim, que al llarg de la present legislatura presente un III Pla de carreteres, el presente ací, davant el Ple de les Corts, per a què es puga discutir i debatre i, si és possible, ja que tantes vegades ofereixen el consens, si és possible, consensuar, si és possible.
Un pla en el que, a banda de fer una planificació global de carreteres, es parle de cohesionar país i sobretot de corregir desequilibris entre l'interior i la costa, que per molt que diuen que ho estan fent és com tot, ho estant fent però realment no s'avança, no és una realitat.

Jo lamente també que en la seua intervenció, bo, des que està en el Partit Popular ha perdut un poc el que era una cosa habitual en vosté i que a mi en particular m'agradava, que era la capacitat d'autocrítica, la capacitat d'autocrítica.
Però en este procés de transformació, clar, va seguir tots els rasgos característics i ahí entra: "España va bien; la Comunidad Valenciana va bien i nosaltres assumir cap tipus de crítica ni cap tipus de responsabilitat".
A la millor el nerviosisme li ve d'ahí amb solidaritat amb el seu company Rodrigo Rato, o a la millor és un altre tema, no ho sé.
En qualsevol cas, espere que en la seua segona intervenció ens parle una miqueta més del que seria la política global de la conselleria i no es dedique a pujar i si s'ha deixat 50 obres soltar la retafila.

Moltes gràcies.

 

**El senyor vicepresident primer:**

Moltes gràcies, senyora diputada.

Intervenció dels altres grups per a fixar la seua posició.
El Grup d'Esquerra Unida del País Valencià.

 

**El senyor Oltra i Soler:**

Gràcies, senyor president.

Bo, senyor conseller, efectivament, com era de preveure, ha aprofitat per a llegir-nos el llibre gros de Petete de tota la sèrie eixa de carreteres i d'actuacions fetes, promeses, licitacions i tota eixa llista que cada parell de mesos trau ací.

El II Pla de carreteres, efectivament, és un document molt ample, és un document que va obrir moltes expectatives, succeïa al I Pla que venia a intentar cobrir un dèficit crònic a este nivell d'infrastructures al nostre país i plantejava unes inversions certament molt fortes, al voltant de 250.
000 milions de pessetes; el primer, crec recordar, eren 115.
000 milions.
O siga, és una aposta pel tema de carreteres molt forta.
Una aposta que nosaltres inclús consideràvem en alguns casos excessiva, excessiva, perquè si bé és cert que determinades actuacions eren absolutament necessàries i que haurien de corregir dèficits crònics quan a comunicació dins el nostre territori, la veritat és també hi havien moltes que eren molt conflictives i inclús algunes d'elles inclús desaconsellables.

Inclús s'hauria de parlar del per què es plantejaven algunes d'estes actuacions.
Ahí, per exemple, el tema del peatge de la famosa A7 té molt a vore, i açò no estem parlant d'un pla que van fer vostés, correspon al pla anterior.
Inclús aquest pla recorde que va rebre al·legacions per part del propi Partit Popular, també nostres per cert; o siga, que en eixe aspecte no ens va agradar del tot.
Però és cert que la situació que hi havia en aquella època també del peatge en l'A7, un peatge també molt més car que l'actual, provocava la necessitat d'introduir tota una sèrie d'actuacions, algunes d'elles molt costoses ambiental i econòmicament que nosaltres consideràvem i continuem considerant agressives i, per tant, no justificades.
La situació no s'ha arreglat, vostés entraren al govern i en volta d'arreglar el tema han allargat el problema.
Per tant, el problema continua estant ahí, algunes d'estes actuacions s'han dut a efecte i altres encara està el tema com està.

També cal dir que aquest model d'actuació en l'aspecte de carreteres respon també a un altre model i és l'abandó tradicional d'un tema que abans hem fet referència, que és el tema del ferrocarril.
O siga, l'aposta descarada per potenciar les carreteres ha coincidit en el temps de manera voluntària en un abandó d'eixe mitjà de transport tradicional, tant a efectes de mercaderies, que pràcticament per via fèrria ja no s'utilitza, com fonamentalment també per a vehicles particulars.
I eixa aposta, diguem, agreuja el problema que tenim al nostre territori.

També hi ha un element que contribueix a dificultar l'execució de determinades actuacions previstes en aquest II Pla, que estan promeses des d'anys inclús del propi II Pla, que han aparegut promeses en diferents plans d'actuació; jo recorde, per exemple, el Pla Felipe, en els últims anys del mandat de l'anterior president del govern, que ja venien com actuacions prioritàries i urgents que s'havien d'executar.
No es van executar ahí, figuren ací, figuren en diferents protocols en el ministeri i figuren en qualsevol pla que es diga i continuaran figurant, perquè pareix que això no té el límit en el temps.
El pla s'acaba teòricament en l'any 2002, el II Pla, i no sabem si hi a perspectives de fer un altre o no.

Però, per exemple, sí que ens crida l'atenció que el fet d'eixa situació de marginació, a banda de la propaganda, la realitat és una situació de marginació del País Valencià en els pressupostos del Ministeri de Foment, cosa que es repeteix en els pressupostos de l'any que ve, que a pesar d'eixa pujada del 13% que es diu, es una pujada 10 punts per baix de la pujada mitjana de la resta de les comunitats autònomes.
I els números estan ahí i a la premsa ha eixit de tot tipus, en la premsa de tot tipus ha eixit una crítica unànime, i jo crec que absolutament justificada, davant el que es considera una discriminació negativa per al nostre país, tant a nivell global com a nivell d'inversió per habitant.
O siga, si la mitjana nacional és de 37.
000 pessetes d'inversió per habitant, la mitjana nacional al País Valencià és de 18.
882 pessetes.
Pressupostos oficials del Ministeri de Foment per a l'any 2002.

Si a això li ajuntem una cosa que és crònica a la seua conselleria, que és que no solament no és la que menys pujada sol tindre -per a l'any 2001 la pujada va ser simplement simbòlica, o siga res de res-, si a això li ajuntem a més que és una conselleria de la qual els seus companys -que avui, bo, no hi ha cap ací, podem dir-lo encara més- li acostumen el llevar diners de diferents partides, i això que vosté em consta que intenta gastar el més apresa que puga en tal que això passe, però sempre passa, sempre es reprodueixen retalls que afecten també a diferents actuacions que hi ha previstes i que mai es fan.

Tot això va formant un conglomerat que al final es tradueix en què hi ha tota una sèrie d'actuacions que ja quan es va presentar el II Pla de carreteres, i vosté ha fet alguna referència, en part quasi ha llegit, hi ha un capítol, efectivament d'eixe Pla que diu: principals problemes de la xarxa.
I jo tinc una altra versió.
Vosté que les ha llegit, donant-li l'enfoque lògicament positiu per a vostés, però vosté haurà de reconéixer que no és tot bonic i està poc justificat quan estem a punt ja d'acabar eixe pla que era de set anys.

Es diu ací, per exemple el tema.
.
.
, bé, tota una sèrie de referències que ha fet a millorar, que era un tema fonamental del pla, millorar la comunicació de les diferents comarques nostres que es troben mal connectades.
El tema dels Ports és una d'elles.

Vosté sap que en estos moments part de les necessitats està duent-se a efecte, part d'eixes necessitats, ara, quan falta menys d'un any perquè s'acabe eixe II Pla de carreteres.

Si anem a llocs tan importants, per exemple, com l'àrea metropolitana de València, amb els problemes crònics que s'han agreujat d'una manera impressionant en estos últims anys, sense donar una solució correcta i que ambientalment siga admissible.
Ja era un problema, i aixina consta en la documentació, i en estos moments crec que no fa falta ser alarmista per a dir que continua sent un problema molt greu.

Si baixem un poquet més, a la part del les comarques del sud, què vol que li diga?
Si allí qualsevol actuació està promesa, qualsevol actuació està ficada en qualsevol pla, en qualsevol protocol, en qualsevol cosa per a dur-se a efecte, però les comunicacions entre la segona ciutat del país i la tercera ciutat del país és simplement tercermundista.
Està tot promés, tot promés.
La nacional 340 està absolutament col·lapsada.
La famosa ronda nord ­vosté ha citat alguna cosa­, hi ha un trosset, un trosset, fet, però falta, lògicament, la comunicació amb la resta.
La circumval·lació sud.
.
.

Estem parlant de projectes de molt ans que vosté fóra conseller, molt ans inclús que fóra conseller el que estava ans que vosté.
O siga, projectes molt antics de comunicació en una zona molt important.
Quan fan alguna cosa, per exemple, com la famosa autovia Alacant-Cartagena, se fa de peatge, a pesar que vosté mateix i altra gent del seu partit negava mesos abans que hi hagueren trams de peatge en eixa autopista.
Doncs hi ha trams de peatge.
El que passa és que solament estan en el territori valencià.
I damunt ens han bloquejat iniciatives per a poder debatre ací propostes d'alliberament d'eixe peatge.
I això està passant.
Eixa autopista té trams de peatge, a més a un preu d'or, solament en el tram valencià.

Ací en este document de fa ja set anys pràcticament es reconeixia la deficient comunicació entre Alacant i Villena, per no eixir-nos ja inclús de la província mateixa; que eixa autovia, mal feta en el seu dia, és un punt permanent de conflicte, és un punt de perillositat.
I això, basta passar per ella per a vore-ho.
S'ha millorat un poc eixa autovia, entre cometes, que hi ha ahí?
S'ha millorat un poc?
No s'ha millorar gens.

Quina alternativa se planteja?
La de l'autopista de peatge, que pareix que no està tan descartada.
Ací ja hem tingut uns quants debats sobre eixe tema, però de quan en quan apareix.
Pareix que ara de nou el ministeri vol fer algun estudi sobre eixe tema.
Eixes no són eixides.
Això no són apostes alternatives per a millorar les comunicacions.
Per què no se plantegen actuacions que no vagen a càrrec de l'usuari?
, que necessàriament han d'anar a càrrec de l'usuari.
Estem parlant de vies que en molts casos són molt perilloses.

Igual que, per exemple, tota la necessitat de comunicació que tenen comarques con l'Alcoià-Comtat.
Va això excessivament lent, i excessivament lent fins que s'ha arribat al punt de conflicte, que ja és en passar d'Ibi cap a Alcoi, Cocentaina, el Barranc de la Batalla, etcètera.
Què està passant ahí?
Són actuacions que deurien estar fetes fa molts anys, fa més de deu anys que està ja previst fer tot eixe tipus d'actuacions.
No vaig a dir-li els diners que se pressuposten, crec que està per 90 milions de pessetes per a l'any que ve en actuacions.
.
.

**El senyor vicepresident primer:**

 

Vaja acabant, senyor diputat.

 

**El senyor Oltra i Soler:**

 

Això no és manera de resoldre-ho.
Que s'han fet coses?
Evidentment que s'han fet coses.
Això faltava.
A més, si hi han hagut un muntó de diners en això, se suposa que s'han gastat bé, perquè si no, ja seria una altra cosa.

Però jo crec que gran part de les actuacions que ja eren peremptòries llavors, que eren molt urgents, desgraciadament continuen pendents.
I algunes que possiblement no eren tan peremptòries, que han sorgit sobre la marxa i inclús algunes que no estaven ni tan sols en eixe II pla, són a les que vostés han donat prioritat.

Per tant, considerem necessari clarificar quan més prompte quin és el nivell d'acompliment, especialment en eixos punts a què he fet referència i que per falta de temps no puc continuar.
I crec que és hora també d'anar plantejant-se eixa necessitat de trobar un tercer pla que done, digam, configuració al voltant d'una ordenació territorial més adequada.

Gràcies.

 

**El senyor vicepresident primer:**

 

Moltes gràcies, senyor Oltra.

Senyor Maluenda, pel Grup Parlamentari Popular, té la paraula.

 

**El senyor Maluenda Verdú:**

 

Molt excel·lent senyora presidenta.

Senyories.

El senyor conseller ha comparegut per a informar del grau d'execució del II Pla de carreteres, tal com se sol·licitava per part del Grup Parlamentari Socialista.
Però clar, l'oposició sempre aprofita la intervenció per a parlar d'altres qüestions que res tenen a vore amb el tema plantejat.
Ja estem acostumats a això.

El Grup Parlamentari Popular va a fixar la posició precisament al que és el motiu de la compareixença: el grau d'acompliment del II Pla de carreteres.

Hem de fer memòria i recordar que és un pla que va aprovar l'últim Consell socialista a principis de 1995, crec recordar que va ser en el mes de febrer.
I faig esta matisació perquè és una data quan s'aprova en què ja sabia perfectament el Govern de la Generalitat que anaven a perdre les pròximes eleccions i anava a guanyar-les el Partit Popular.

De partida, era un bon document de treball, no cap dubte, perquè es feen uns plantejaments bàsics, adequats, que perseguien la millora de les carreteres de la nostra comunitat, i per allò dit anteriorment, està clar que el Partit Socialista no va poder executar res d'este pla, i va ser el Govern del Partit Popular el que el va desenrotllar i el que el va millorar i l'ha executat.

Quin és el grau d'acompliment, que és el motiu de la compareixença?
Bé, el grau d'acompliment.
Quant a inversions, de 235.
000 milions de pessetes, que era la previsió inicial, se n'han invertit fins a hui 182.
000, cosa que significa un 80%.
En execució hi han 43.
500 milions de pessetes.
En licitació i adjudicació, 36.
000 milions, i ha dit el conseller que abans que finalitze l'any hi hauran en licitació també uns 3.
000 milions de pessetes més.
Des de 1995 hi ha hagut una inversió mitjana anual de 26.
000 milions de pessetes, que en els dos últims anys s'aproxima als 29.
000, fets que mos fan catalogar el grau d'acompliment quant a inversions satisfactori.

En actuacions, en allò referit a la quantitat d'actuacions, s'han realitzat i estan en servici 135 actuacions, tres quartes parts, el 73% de les actuacions previstes.
Per tant, també és satisfactori el grau d'acompliment quant a actuacions.

Però crec que cal referir-se també a la qualitat de les actuacions, i la qualitat de les actuacions s'ha de valorar en funció dels problemes que solucionen i dels objectius que s'aconseguixen.
Les activitats de la Coput, de les diputacions distintes i l'Administració de l'Estat es poden comprovar fàcilment al llarg i a l'ample de tota la geografia valenciana.
Per tant, enumerar les 135 actuacions que s'han fet i a què el conseller s'ha referit en gran part seria una intervenció massa llarga.
Però sí que podem deixar constància clarament que la qualitat també és satisfactòria, perquè ha vingut a resoldre fins aquells que se perseguirien en l'execució dels projectes.

Per tant, senyories, quant al tema que mos ocupa, hem de concloure dient que el balanç d'execució del II Pla de carreteres, gràcies a l'esforç inversor del Govern del Partit Popular al front de la Generalitat, és altament satisfactori, en les inversions, la quantitat i la qualitat de les actuacions.

La Generalitat governada pel Partit Popular, partint d'un instrument fet pel Govern socialista, que no va iniciar ni tan sols la seua execució, el modificà, el millorà i el posà en pràctica, de forma que en estos moments és una realitat, i eixe balanç mos dóna la satisfacció d'haver complit amb el que eren les previsions inicials en la millora que al llarg dels anys s'ha pogut fer.

Per tant, només resta que felicitar la seua actuació, senyor conseller, i la del Govern de què vosté forma part, i instar-lo que prosseguisca amb eixe nivell d'actuació que ha demostrat no solament en esta qüestió sinó en altres temes que són competència de la seua conselleria.

Per tant, senyor conseller, endavant.
Ah!
I, senyor conseller, estem amb vosté i amb els seus.

Res més i moltes gràcies.

 

**La senyora presidenta:**

 

Moltes gràcies, senyor Maluenda.

Té la paraula el senyor conseller, per a donar resposta conjunta.

 

**El senyor conseller d'Obres Públiques, Urbanisme i Transports:**

 

Muchas gracias, presidenta.

Señoras y señores diputados.

Si explicas el trazado del AVE entre Xàtiva y Valencia y lo haces corto, vas a velocidad de AVE y es rapidísimo.
Si intentas explicar el balance de la situación del Plan de carreteras eres aburrido, das demasiado detalle, dices todas las carreteras o algunas de las que estás haciendo.
.
.
*(s'interromp la gravació)* .
.
.
lo que queríamos.
Yo sé que *(rient-se)* nunca estarán ustedes conformes.
Pero la realidad es la que es.

Desde hace tiempo ustedes están diciendo: baja la inversión en carreteras, baja la inversión de la conselleria, baja.
.
.
Bueno.
El año pasado licitamos 73.
000 millones de pesetas desde la Conselleria de Obras Públicas, más que nunca.
Este año, a fecha de finales de septiembre, llevábamos licitados ya unos 75 o 76.
000 millones de pesetas, más que el año pasado, que había sido el año récord.
Entonces digo: bueno, pues no debe de ir tan mal esto, ni la conselleria está tan mal económicamente ni la inversión que se está realizando está tan mal económicamente.

Pero es que preguntas a los que trabajan, las empresas, la mano de obra, el empleo, y resulta que hay más empleo en la construcción que nunca, está creciendo, y que a pesar de que en la iniciativa privada hay una cierta desaceleración ­desaceleración, que no menor construcción­ en lo que es la construcción de viviendas, es la construcción pública, es la obra pública, la obra de la conselleria y la del ministerio, o de las consellerias y de los ministerios, la que está y va a continuar dinamizando esa aceleración de esta economía.
Entonces, los números no cuadran.
Alguien no dice toda la verdad.

También es cierto que el anteproyecto de presupuestos del Ministerio de Fomento que tenemos para el año que viene crece un 13%.
Ese 13% es superior a la media de lo que crecen todas las comunidades, superior a la media de lo que crecen todas las comunidades, todas las comunidades.

Además, la inversión entre el Ministerio de Fomento y el Ministerio de Medio Ambiente en lo que va a ser la comunidad autónoma es del orden de los 130 y tantos mil millones de pesetas, más de 130.
000 millones de pesetas.

Si sólo a eso le añadimos, a esas infraestructuras, la inversión nuestra, de la Conselleria de Obras Públicas, 80.
000 millones aproximadamente por no decir más, estaríamos hablando del orden de casi los 220.
000 millones de pesetas en infraestructuras en cada año en la Comunidad Valenciana.

Pero es que si es importante la cantidad económica, que lo es y mucho, yo creo que la calidad ­las inversiones o las infraestructuras que se han buscado para incidir en esa inversión­ es todavía más importante.
Se ha acudido a los ejes más importantes de carreteras.

La Sagunto-Somport en la comunidad tiene una inversión relativamente importante, pero es que la Sagunto-Somport en la comunidad está muy avanzada, está prácticamente terminada, faltan dos o tres tramos.
Sin embargo, donde nos encontramos.
.
.
Eso es verdad.
Donde nos encontramos con problemas es cuando salimos de la Comunidad Valenciana y nos metemos en la provincia de Teruel.
Y eso es tan importante para nosotros porque la comunicación, si termina sólo en Segorbe, si termina solo en el límite de la provincia, bueno, es importante, pero no está ejerciendo la función de vía fundamental para la exportación, para la comunicación de nuestra comunidad.
Hay una inversión también importante en esta comunidad para continuar con la autovía Sagunto-Somport.

Pero es que es más importante que esto todavía.
Había una problemática en Sagunto con la travesía de Sagunto, la carretera nacional que atravesaba Sagunto.
Nadie lo había resuelto hasta ahora.
Una cantidad de camiones tremendos pasando por dentro de la ciudad, unas intensidades de tráfico tremendas, estudiándose variantes alternativas distintas.

Bueno, pues nosotros hemos conseguido lo que otros no.
Hablan mucho de liberalización de la A-7, pero no han conseguido nada.
Nosotros hemos conseguido un tramo de la A-7 en Sagunto, que el peaje se esté trasladando, para que ese tramo, en Sagunto, lo que era autopista figure y vaya a funcionar como circunvalación de Sagunto, haciéndole un carril nuevo, conforme se está haciendo.
Y un nuevo enlace para comunicar perfectamente ese corredor del Mediterráneo con la autovía Sagunto - Somport.
Entonces, se está trabajando mucho en esa dirección, y en los ejes fundamentales, aunque yo sé que a ustedes les duele.

Pero es que hablan de la liberalización de la A-7.
Bueno, yo no quiero hablar del pasado, ni del presente, ni del futuro, pero ¿cómo se habla de la liberalización de la A-7?
, ¿cómo ustedes son capaces de decir eso?
¿Qué hicieron durante los catorce años?
Subir la autopista continuamente, modificar hasta la fórmula de revisión, y seguir subiendo la autopista continuamente.

Ahora la autopista se ha rebajado, aproximadamente, un cuarenta y tantos por ciento, pero además con la última rebaja para los usuarios de la autopista, para los que vivimos y trabajamos aquí y la usamos de forma continuada, la rebaja sobre eso puede llegar hasta un 30 % más.

Por lo tanto, ha aumentado la intensidad en el uso de la autopista, y ustedes saben que ese tipo de infraestructuras es fundamental utilizarlas, que es muy difícil el poderlas recuperar totalmente, porque la inversión que se necesita es superextraordinaria y se dejarían de hacer otras cosas, y entonces hay que utilizar ese tipo de fórmulas, les guste o no les guste.

Por lo tanto, yo creo que hay una actuación en carreteras muy positiva, una actuación seria, una actuación que va dirigida a los ejes fundamentales, y no entiendo a veces algunas posturas que van en la dirección contraria.

Pero, como decían antes, en definitiva la comparecencia se refería fundamentalmente a lo que es el grado de cumplimiento o el balance sobre el plan de carreteras.
Les hemos ofrecido el balance, yo creo que el balance es muy positivo, y estamos trabajando en esa dirección para al final tener una buena gestión de carreteras, unos ejes vertebradores que favorezcan el desarrollo, el crecimiento de todas las ciudades, y además de este sistema de ciudades ­yo creo­ tan enriquecedor para la Comunidad Valenciana, vertebrándolas y comunicándolas perfectamente, no sólo los grandes ejes de la costa, sino los ejes del interior y la comunicación y vertebración del interior con la costa.

Muchas gracias.

 

**La senyora presidenta:**

 

Moltes gràcies, senyor conseller.

Per a rèplica, té la paraula la senyora Sanchordi.

 

**La senyora Sanchordi García:**

 

Senyories.

Senyor conseller, per favor, li demanaria una cosa: no faja hipòtesis sobre el que faríem mosatros si estiguérem governant o no.
Vostés fa sis anys que estan governant, i mosatros sabem el que estan fent vostés, vostés no saben el que mosatros faríem si estiguérem en el seu lloc, però segur que més i millor que vostés, això segur, això no tinga ningun dubte.
*(Remors)*

 

**La senyora presidenta:**

 

Silenci, per favor.

 

**La senyora Sanchordi García:**

 

A vore.
Autopista A-7.
Tinc un dubte: qui ha prorrogat la concessió de l'autopista?
Qui l'ha prorrogat?
Home, vostés mos tiren en cara alguna cosa quan vostés han tingut l'oportunitat d'acabar amb la pròrroga.
Qui l'ha prorrogat tretze anys més fins al 2019?
, cosa molt típica de vostés perquè són hipoteca, hipoteca, hipoteca, que el que vindrà ja s'apanyarà.
Ni més ni menys.

Que hem de fer una obra donant diners?
No passa res, mètode alemany.
I quan comencem a pagar, d'ací deu anys, qui estiga governant, que arree.
I si vol fer inversions, farà el que podrà, perquè s'estarà pagant una obra que farà cinc anys que estarà feta, i açò, igual.
De moment, fins al 2019, Aumar té negoci, Aumar té negoci, aixina que per favor no mos parle vosté a mosatros de la A-7, de la A-7, per favor.

Bé, que a tot açò, si està tan content del tram de Sagunt ­que mosatros mos alegrem que per fi estiga en marxa­, n'hi han altres trams, eh?
, n'hi han altres trams, com per exemple el tema d'Oliva.
N'hi han més exemples, n'hi han molts exemples que podria fer el mateix i no ho fan, i la situació a la millor és clavada.
Allí, sí, en un altre lloc, no.

Perquè a la millor és que resultarà que segons el pla de carreteres les Valls - Sagunt, ahí anava una actuació, i a la millor els ix més barat alliberar peatge.
Una qüestió d'utilitat, però d'utilitat per a vostés, no d'utilitat per a la gent, que és molt, molt diferent.

Anem a parlar d'un tema que jo sé que a vosté li agrada: les inversions de Foment.
Les inversions de Foment: des de l'any 1996 han anat baixant any darrere any les inversions de Foment en matèria d'infraestructures en esta comunitat, i vosté ho sap, i jo entenc que ha d'aguantar, perquè ha d'aguantar i n'hi ha disciplina de partit, etcètera.

Però, anem a vore, l'any passat, en el resultat de les inversions, ja se veia clarament que estan un 28 % per davall de la mitjana; que en termes percentuals, teníem unes inversions d'un 7,3 % del global de l'Estat.
Bé, les que vénen per a l'any que ve són decepcionants com a mínim, però decepcionants no, són una burla, perquè són.
.
.
Bé, jo he arribat a pensar que a algú se li ha traspaperat el pressupost de l'any passat i ha tornat a enviar el mateix i l'ha publicat.
Ni més ni menys.

Perquè és repetir partides: l'autovia Sagunt - Somport, sí, vénen els mateixos diners que venien per a expropiacions per al tram Altura - Geldo.
Si vénen diners fins al límit de la província, però ja venien l'any passat.
I com eixa, moltíssimes partides.
Per no parlar de.
.
.
A mi me fa gràcia el *modus operandi* del Partit Popular, en el meu ajuntament, en l'Ajuntament de Borriana: cosa típica del Partit Popular, obri 50 partides amb 1.
000 pessetes.
No, és que després farem una modificació de crèdit i la suplirem.
I sí, n'hi han 50 partides, amb 1.
000 pessetes que no se modifiquen, i no se fa res, ho venen quan ho han de vendre i queden molt bé, i després, com sempre, *las promesas se las lleva el viento*.
*Las promesas se las lleva el viento*, senyor conseller.

Doncs, això és el que passa amb els pressupostos que fa el Partit Popular en ajuntaments, en la Generalitat i en Foment.
Cosa que jo entenc perquè és el mínim, és una coherència política i una coherència, doncs, de pràctica i de mode d'operar i de treballar.

Però és que li diré més: si fins ara queda clar el que era la inversió a curt termini, és a dir, pressupostos any darrere d'any, pitjor és si te'n vas al Pla d'infraestructures 2000/2007.
És pitjor.

Perquè el meu grup parlamentari, el meu grup, el meu partit, que segons vosté no fa anàlisis seriosos i rigorosos, s'ha molestat a fer açò ­li ho explique de seguida­: açò és el Pla d'infraestructures comunitat per comunitat, els diners que vénen per a autopistes, per a ferrocarril, per a aeroports i per a ports.
El total, el percentatge per comunitats i el percentatge per habitants, i el resultat és el que vostés esperen, el mateix, el que vostés esperen, sí senyor, perquè resulta que en termes percentuals, del total de diners del Pla d'infraestructures ­sí senyor, i quan vullga ho parlem­ ve el 7,4.
Mira, damunt és que han encertat, perquè 7,3, 7,4.
.
.
, igual.

Quan vosté diu que en els pressupostos de l'any que ve puja un 13 %.
.
.
Home, clar, puja un 13 %, però done la informació completa, senyor conseller, done la informació completa, perquè la mitjana espanyola puja un 25 % (*veus*).
Puja un 25 %.
I n'hi han comunitats, com Aragó, Castella-Lleó, Catalunya, Madrid i Andalusia, que augmenten un 30 %.
Arran de tota eixa informació, tu puges un 13 %, però resulta que eixe 13 %.
.
.

 

**La senyora presidenta:**

 

Senyora Sanchordi, vaja finalitzant.

 

**La senyora Sanchordi García:**

 

­Sí, acabe.
­ .
.
.
que puges està 12 punts per baix de la mitjana percentual.

A tot açò, s'ha de dir que, bé, el fet que estos últims anys, l'any passat, enguany, estiguérem conforme estàvem de discriminats en matèria d'infraestructures, nosaltres enteníem que era una qüestió certament lògica, atés que el partit del senyor Zaplana.
.
.
no el partit, el govern del senyor Zaplana era un govern sota sospita, i que sent un govern sota sospita, doncs, a la millor no tenia totes les lloes i alabances i el beneplàcit per part de Madrid.
Ara, tot s'ha de dir, al final tot s'apega i resulta que el que era un govern sota sospita ha passat ací i se n'ha anat a *los madriles* i ara és tot un Estat i sobretot tot un govern de tota la nació sota sospita.

Moltes gràcies.

 

**La senyora presidenta:**

 

Moltes gràcies, senyora Sanchordi.

Té la paraula, per a rèplica, el senyor Oltra.

 

**El senyor Oltra i Soler:**

 

Senyor conseller, jo crec que quan se parla s'ha de dir tot, no se pot dir solament una part de la pel·lícula, perquè al contrari s'està enganyant la gent.

Vosté s'apunta la medalla que són vostés els que han baixat part del peatge de la A-7, cosa que és certa, i que això segurament s'ha traduït en un augment de la utilització, cosa que també segurament és certa.
Però, clar, això és mitja pel·lícula, falta l'altra mitja, a més, el final, que sol ser el més interessant: gràcies a vostés els valencians i valencianes, en compte d'acabar de pagar el peatge en el 2006, acabarem de pagar peatge en el 2019.
Això és molt important.

Gràcies a vostés l'empresa continua tenint la utilització d'eixa autopista, i mos farà pagar a tots tretze anys més.
O siga que, per tant, ni ha segut una rebaixa graciosa, altruista, sinó que va a càrrec nostre i durant un xorro d'anys.

Perquè en eixe aspecte, a esta empresa, a l'igual que altres, Iberdrola i tot això, el seu govern els cuida molt, els cuida molt.
Això de Sagunt tampoc és gratuït.
O siga, des d'un descompte que hi havia de peatge, que s'amortitza íntegrament en eixa liberalització, fins i tot no hi havia prou, no hi havia prou, i se li donen quatre mil i escaig milions de pessetes en acord del Consell de Ministres encara no fa ni quinze dies.
O siga, se li paga ben pagat, després d'estar anys i anys patint eixe problema, resolucions aprovades inclús per unanimitat en aquestes Corts i de les quals vostés han anat passant olímpicament, fins que ha arribat a una situació en què pareix que ja és inaguantable, perquè inclús la pròpia gent seua d'allí, de Sagunt, és que ja no pot.
.
.
, s'han quedat sense excuses, ja no hi ha excuses per a continuar això.

Però és que eixe problema continuem tenint-lo.
Clar que el rescat de la A-7 és un tema costós!
Evidentment, ningú va a plantejar que això siga gratuït, però què val econòmica i ambientalment tota una sèrie d'infraestructures, de variants, que s'han hagut de fer i que s'han de fer encara en moltes de les nostres poblacions de la franja costanera?
És que això no se valora?

Si hi ha llocs que vosté sap perfectament, per la Vila, per la zona de les Marines, en què no se cap, a no ser que siga amb un cost ambiental impressionant, i econòmic.
I això, no se podria haver fet els números?
, números que no interessen a Aumar o a Aura, que es diu ara, però que jo crec que a la millor al col·lectiu social sí que li hagueren interessant d'haver alliberat eixa autopista.
No se va fer aixina.

Se va optar per la fórmula que millor podria agradar a l'empresa, i l'empresa ho ha agraït, té uns beneficis espectaculars any rere any.
Jo crec que eixa no era la funció d'un govern com el seu.

Però és que a mi m'agradaria també que em contestara.
.
.
En la primera intervenció, jo li he llegit part de la mateixa memòria del II Pla de carreteres a on dia tota una sèrie de punts conflictius i de grans necessitats, que eixe segon pla de carreteres havia de resoldre, i la veritat és que crec que no n'ha contestat cap.
Jo sé el que s'ha fet, perquè això, si no ho sabia, a més ho he sentit en eixa intervenció, que a més segurament sentirem en més d'una ocasió, i bé, però el que no he sentit és què se planteja fer de coses que deurien estar resoltes.

Quan ahí se plantejava, per exemple, però textualment: "la tendència a empitjorar del nivell de servici de l'autovia Alacant - Almansa requereix una alternativa a curt termini".
Encara no està.
Quina és l'alternativa?
És la de l'autopista de peatge?
La famosa proposta.
.
.
, eixa és l'autopista de peatge?
O és desviar la gent, que se'n vaja per Sax i tot allò?
Deu ser l'altra, no?

Això no està ben resolt.
El plantejament de millorar l'accessibilitat a la zona de l'Alcoià, un poble tan important i que peca tant d'estar aïllat, com està això?
Si vostés, quan van aconseguir l'alcaldia d'Alcoi, fa quatre dies, gràcies a més a un trànsfuga que va permetre això ­que molt parlar d'antitransfuguisme i mira el que passa per ahí­, van prometre que això se resolia de seguida.
Com està això?
Esta molt mal.
Les promeses no estan funcionant, va a continuar, va a continuar aïllat.

Quin és el nivell de comunicació, per exemple, amb la Font de la Figuera?
Era un dels problemes que, textualment, fa set anys, figuren en este document.
Està exactament igual, la gent, manifestant-se allí cada dos per tres davant del perill, les molèsties, la inseguretat que això crea.
Què passa amb això?

O siga, això és un problema, això no és demagògia ni és alarmisme, això són problemes que ni tan sols són denunciats per mosatros com una novetat, són problemes que ja estaven enunciats aleshores.
Quan van a resoldre això?
Segurament me dirà que ara figura una partida en els pressupostos de l'any 2002 ­no sé si m'ho dirà, en tot cas, m'avance­ que crec que contempla això.
El problema és que eixa partida també estava en els pressupostos de l'any 2001, en els del 2000 i en els del no sé què.

Perquè eixe és un altre problema que tenen vostés: saben ja com funciona astò, van posant partides.
.
.
Perquè està quasi tot promés en esta vida, quasi tot està promés.
Tot està en marxa, tot està en projectes, però després no es veu que això se transforme en realitats.
Passen els anys, passen els pressupostos, passen inclús els governs, perquè gran part d'astò és una herència que tenien vostés, però me dóna la impressió que van a deixar-la també com a herència no resolta.

I, clar, si damunt l'únic que sentim ací és un conformisme, quan no una complicitat del conseller, que no.
.
.
Bé, jo entenc que no se queixe, perquè, clar, queixar-se vosté que té poc diners o que té la seua conselleria marginada, li quedarien quatre dies.
Ni tan sols quatre dies, menys.
Però, home, d'ahí a dir que és que està molt bé i que no paren de vindre milions i milions i que som no sé què.
.
.
Home!
Astò no és un col·legi de xiquets.
Els números estan ahí, es publiquen en premsa de tot tipus, més amiga i menys amiga.
I jo crec que és evident.
Que se puja un 13%, pots estar molt bé si se diu això sols, però quan la mitjana resulta que és del 26, resulta que està pujant la mitat de la mitjana nacional per habitant.
.
.

 

**La senyora presidenta:**

 

Senyor Oltra, vaja finalitzant.

 

**El senyor Oltra i Soler:**

 

.
.
se mos dóna la mitat ­acabe de seguida, senyora presidenta­ que reben la resta de la gent del país, dius: "però que passa amb mosatros".
I això que mosatros érem líders i érem els qui millor estàvem.
Sort que no era una altra cosa!

Per tant, jo crec que no és bo tant d'autobombo, tanta autosatisfacció, que cal ser un poquet més crítics i, més que tot, més exigent també inclús davant dels seus companys de gabinet i, fonamentalment, davant de Madrid.

Gràcies.

 

**La senyora presidenta:**

 

Moltes gràcies, senyor Oltra.

Té la paraula, per a rèplica, l'honorable senyor conseller.

 

**El senyor conseller d'Obres Públiques, Urbanisme i Transports:**

 

Gracias, señora presidenta.

Señoras y señores diputados.

Cuando se hablaba.
.
.
Porque del balance al final hemos hablado poco.
Nos hemos ido a otros temas: autopista, peaje, no peaje, pero no tengo ningún miedo en entrar al tema.
Es cierto que se ha rebajado la autopista y es cierto que para rebajar la autopista tiene que haber una prórroga.
No es menos cierto que cuando llegamos en 1995 aquí, el secretario de estado de Fomento del Gobierno socialista había ya firmado un convenio para prorrogar el peaje de la autopista, bajando la autopista mucho menos de lo que se baja ahora.
Se paralizó, se modificó y se hicieron las cosas de otra manera.
Por lo tanto, eso también hay que recordarlo.

Yo sigo insistiendo en que la gestión en carreteras, igual que en otras cosas pero la gestión en carreteras, ha sido una gestión yo creo que extraordinaria.
Para mí, para dentro, me hubiera gustado posiblemente que fuera mejor, pero dentro de las posibilidades que hay y dentro de la situación en la que nos encontramos, la situación es extraordinaria.

Usted habla de alternativas a la autovía Alicante-Almansa.
Bueno, yo sé que usted ha estado en Alcoy más de una vez.
No lo entiendo.
Usted sabe que lo que figura en el Plan de carreteras como alternativa es otra autovía, autovía central, que comunique las dos áreas metropolitanas fundamentales, Elche-Alicante, con la zona de Valencia; que esa autovía comunique esas dos áreas metropolitanas fundamentales, pero además vertebra, da acceso, comunica toda la zona de la comarca de l'Alcoià, del Comtat, de la zona de Xàtiva.
Está vertebrando y comunicando todo eso.

Pero es que encima esa autovía central la estamos ahora, con una obra licitada y que se empieza ya.
.
.
Y no son promesas.
Está licitada, se han presentado no sé cuántas empresas, hay una baja de un tanto por cien, la adjudicaremos el mes que viene o el otro y empezarán al año siguiente las obras Sax-Castalla.
¿Qué hace Sax-Castalla?
Usted lo sabe perfectamente porque es de la zona.
Comunica además la autovía de Madrid-Alicante con la autovía central, y por lo tanto, es un acceso más a la zona de Alicante de la autovía de Madrid.
Con lo cual viene a mejorar notablemente los problemas de la autovía desde Villena o desde Sax hasta Alicante, y hay una alternativa distinta.
Eso lo estamos haciendo nosotros, señor Oltra, lo estamos haciendo nosotros.
Y eso está mejorando notablemente las comunicaciones en aquella zona.
Y nada más hay que ir por allí y preguntar a la gente que está viviendo y que está utilizando aquello.

Pero es que luego te vas por el otro lado, y nosotros estamos terminando el desdoblamiento de los túneles de la Olleria, de la Olleria-Bèlgida; es que se está trabajando en la variante de Cocentaina; es que el ministerio acaba de adjudicar la Olleria-Bèlgida; es que nosotros vamos a adjudicar Gandia-El Morquí, y estamos vertebrando el interior con la costa con eso, con una actuación yo creo que superimportante.
Y a ustedes les parece que no se esté haciendo nada.

Te vas más hacia abajo y el interior, que les preocupa tanto, lo estamos comunicando con la costa.
Ayer me hacían una pregunta sobre la carretera Guadalest-Benidorm, que si se retrasaba o no se retrasaba.
Bueno, hay una parte importante de esa carretera, con cuatro carriles, que está funcionando.
Faltará algo de jardinería, pero está funcionando ya desde hace algún tiempo.
La parte de montaña desde la zona de Polop a Benimantell está muy avanzada y en dos o tres meses, antes de que termine el año, estará totalmente finalizada.
Eso se ha hecho.
Pregunte por allí a la gente que vive en aquellas zonas a ver si se ha hecho o no.

Es que hemos hecho totalmente el eje del Segura, ejes fundamentales y vertebradores.
Pregunte por allí a ver si ha mejorado aquello o no.
Es que en la autovía de la Plana estamos haciendo una de las inversiones más importantes de la comunidad, entre nosotros y el ministerio.
Más de 40.
000 millones de pesetas entre unos y otros estamos invirtiendo entre la autovía de la Plana y las transversales.
Pregunte a los azulejeros si utilizan eso, pregunten, porque yo creo que no preguntan a nadie.
Sólo vienen a criticar, pero no construyen nada.

La inversión en carreteras es extraordinaria, y la suma de la inversión del ministerio y nuestra, como nunca.
Y seguimos invirtiendo.
Y lo siento.
Este año 2001, licitación superior al 2000, y en el 2000 licitamos más obra que nunca.
Por lo tanto, en el 2001 más que nunca otra vez, seguimos haciendo más obra que nunca.

Muchas gracias.

 

**La senyora presidenta:**

 

Moltes gràcies, senyor conseller.

Senyories, s'alça la sessió.

 

*(S'alça la sessió a les 13 hores i 22 minuts)*