Untitled Document


<!--
body {
color:black;
}
.text3 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
font-weight:bold;
text-decoration:none;
color:black;
}
.text5 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
text-decoration:none;
color:black;
}
.text19 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
font-weight:bold;
font-style:italic;
text-decoration:underline;
color:black;
}
.text11 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
font-style:italic;
text-decoration:underline;
color:black;
}
.text7 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
font-style:italic;
text-decoration:none;
color:black;
}
.para1 {
text-align:justify;
}
-->



Comissió d'Obres Públiques i Transports realitzada el dia 3 de desembre de 2009.
Comença la reunió a les 10 hores i 30 minuts.
Presideix el diputat senyor Rafael Ferraro Sebastiá.
Reunió número 22.

Proposició no de llei sobre la creació d'un consorci a la xarxa metropolitana de l'Alacantí, integrat per la Generalitat valenciana i les administracions amb competències en esta zona, presentada pel Grup Parlamentari Esquerra
Unida-Bloc-Verds-IR: Compromís (RE número 41.
775, BOC número 172)

El senyor president:

(Inoïble) .
.
.
d'Obres Públiques i Transports (inintel·ligible) .
.
.
començament el dia 17 de novembre.
I abans de començar amb l'ordre del dia, doncs, (inintel·ligible) .
.
.
, com no és necessari passar llista, si n'hi ha una substitució, que se manifeste per a prendre'n nota, i res més.
(Veus)

Muy bien.
Anotado.

El senyor president:

Passem, doncs, al primer punt, que és el punt número 8: «Toma en consideración de la proposición no de ley sobre la creación de un consorcio de la red metropolitana de L'Alacantí, integrado por la Generalitat valenciana y las administraciones con competencia
en esta zona», presentada pel Grup Parlamentari Esquerra Unida-Bloc: Compromís.
Per a la seua defensa, té la paraula el senyor Morera.
(Veus)

Puc esperar, senyor Morera, sense problemes, prepare's vosté.
.
.
(Veus; pausa) Punt número 8, senyor Morera.
(Veus) Punt número 8, té vosté ahí en la carpeta ja ordenat el tema.
(Veus) No, recorde que foren.
.
.
No, és continuació, senyor Morera.
.
.
Molt bé.
(Veus)

Quan vosté vullga.
.
.
¿Està ja preparat?
(El diputat Morera Català diu sense micròfon: «¡Sí, sí!
») Molt bé.
Doncs, avant.

El senyor Morera Català:

Moltes gràcies, senyor president, i gràcies per la rapidesa en continuar la comissió.
Com que n'hi han molts punts en l'ordre del dia, no vaig a ser exhaustiu i no vaig a esgotar tot el temps que tinc
per a presentar esta proposició no de llei, perquè entenc que les seues senyories hauran tingut el temps d'analitzar-la i d'estudiar-la.

Bé, si vostés coneixen la zona de què estem parlant, és una zona en què se produïx una conglomeració de situacions i una situació de gestió del que és la.
.
.
territorial, molt difícil.
Per una banda ens trobem amb un hospital, un hospital gestionat per la
Generalitat valenciana, que és universitari, al mateix temps ens trobem l'antiga nacional 332, que en estos moments ha esdevingut una via interior en la
ciutat de Sant Joan i que té una dificultat d'accessos des de la població de Sant Joan al que és l'hospital.
(Remors) Ens trobem també en una situació en que tenen competències en esta matèria altres entitats, com és la universitat, com és la diputació, com és l'Ajuntament d'Alacant pel que fa a la necessitat d'articular una xarxa de transport públic que puga donar accés a l'hospital universitari de Sant Joan i, per tant, ens trobem una dispersió normativa per a articular el que és la zona de referència.

En estos moments, l'hospital de Sant Joan té greus dificultats, perquè tot i que va ser inaugurat l'any 1991, està en una zona inundable, el que ens indica que s'haurien de realitzar obres per a evitar les periòdiques inundacions que es produïxen quan la pluja, i no torrencial, inunda la zona inundable on està situat l'hospital de Sant Joan.
I, per altra banda, els accessos són deficients i perillosos.
N'hi han diversos informes de bombers, del consorci de bombers de la zona d'Alacant que indiquen que l'accés a l'hospital és caòtic i insegur.

Això ens indica que s'haurien d'escometre una sèrie d'actuacions per a millorar la situació en la zona, una sèrie d'actuacions que tenen un caràcter plurifuncional i que afecten diverses entitats públiques de la zona.
Afecten la Universitat d'Alacant.
.
.
Bé, perdó, la Universitat d'Elx, perquè l'hospital de Sant Joan està transferit a la Universitat d'Elx, a l'Ajuntament d'Alacant, pel que suposa el transport, al consorci de bombers, a l'Ajuntament de Sant Joan i fins i tot a la Diputació d'Alacant.

I, en eixe sentit, com que des del nostre grup parlamentari entenem que la política ha de servir per a solucionar problemes, entenem que la millor fórmula per a millorar la situació que pateix esta zona, pel que fa als accessos dels vianants, per la connexió (inintel·ligible) .
.
.
transports públics, pel que fa als aparcaments, pel que fa a la deficiència en la inundabilitat de l'hospital de Sant Joan.
.
.
Ara fa poques setmanes s'han inundat els arxius, o els quiròfans de l'hospital, perquè està construït en zona inundable.

És a dir, n'hi ha una situació certament negativa, i entenem que la millor forma per a poder solucionar este
problema que té esta zona en concret, seria un consorci.
Un consorci que articulara les
diferents gestions que han de fer les diferents entitats públiques afectades.
I en eixe sentit, com que un consorci, la creació d'un consorci, no és onerós per a les arques públiques i és la millor forma per a operar en la resolució d'este problema, nosaltres és el que venim a proposar.

Primera, que les Corts Valencianes insten La Generalitat la creació d'un consorci que agrupe les administracions públiques amb competències en esta zona; (veus) que les Corts Valencianes manifesten que aquest consorci ha de respondre d'una manera satisfactòria als greus problemes d'accessos.
.
.
¡És que són gravíssims!
No sé si coneixen vostés els accessos a l'hospital, ¡són gravíssims!
i crec que tots estarem d'acord que és necessari millorar-los.

Al que suposa l'articulació de l'àrea metropolitana d'Alacant, ara que ja s'ha finalitzat l'avinguda de Dénia a l'entrada nord de la ciutat d'Alacant, (veus) i pel que suposa també, ¿eh?
, l'accés i arribada dels estudiants de la Universitat Miguel Hernández, que accedixen a esta zona i que hi han d'accedir sense que els accessos siguen bons, i n'hi ha una certa situació de col·lapse pels aparcaments dels vehicles privats.

Per tant, les Corts Valencianes.
.
.
, el que nosaltres venim a proposar, i que
conste que ho hem parlat amb els responsables de l'hospital, amb els usuaris de l'hospital, amb els responsables de l'Ajuntament de Sant Joan, etcètera, etcètera, el que venim a demanar amb esta proposició no de llei és que el Consell de La Generalitat (remors) inste la creació d'este consorci i també la creació de l'entitat pública de transport metropolità de la ciutat d'Alacant, com per altra banda ja va anunciar fa uns mesos, fa uns quants mesos,
el conseller Mario Flores.

I eixa és la proposició que nosaltres plantegem, perquè creguem que és la millor via per a solucionar un problema que té esta zona concreta del nostre territori situat entre el municipi de Sant Joan,
l'hospital i l'antiga nacional 332.

I això és tot, senyor president.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Morera.

¿Grups que desitgen intervindre?
Pel Grup Parlamentari Socialista, (inintel·ligible) .
.
.
té la paraula el senyor Vilaplana.

El senyor Vilaplana Gironés:

Moltes gràcies, senyor president.

Bon dia a tots.

Bé, doncs, el Grup Parlamentari Socialista, i respecte a este tema, sí que volem fixar posició.
Mosatros entenem que és necessari ordenar tots els temes de mobilitat en la zona, necessari i
convenient.
També entenem que cal incrementar-hi substancialment l'oferta de transport públic i que s'ha de reforçar la seguretat vial en tots els aspectes, que en estos moments deixa molt a
desitjar.
I això es té de fer d'acord amb els municipis afectats.
Entenem que no sols des del municipi d'Alacant i el municipi de Sant Joan, n'hi han altres com puga ser Mutxamel, que els afecta la zona, i ens manifestaríem d'acord amb la proposta de resolució que presenta el senyor Morera, sempre i quan mos admeta, i li faria una esmena
d'afegit
in voce, que seria en el primer punt, que és a partir d'on diu «acord en què és necessari la creació».
.
.
Ahí afegiríem.
.
.
, perquè encara que mos diu que no té un cost econòmic la creació del consorci, evidentment sí que les decisions i els acords que puga prendre el consorci, el tindran.
I com
bé sap el senyor Morera, entre altres, per exemple, l'Ajuntament de Sant Joan, esta mateixa proposició no de llei en forma de moció, hi va votar en contra pels costs econòmics que puga suposar.

Per tant, l'esmena, molt curta, seria simplement, a partir de «la creación», la paraula creació, que siga amb càrrec als pressupostos de La Generalitat, d'un consorci i, literalment, el que queda.
Si admet eixa esmena, mosatros hi
estaríem d'acord, i, en cas contrari, tindríem d'abstindre'ns, perquè, com dic, les decisions tindran un cost econòmic que en estos moments els municipis no estan en condicions d'assumir.
I, per altra banda, com bé estava dient en la seua explicació, (veus) en estos moments la situació, ¿eh?
, de problemes de seguretat vial que n'hi han, dels problemes de circulació, els problemes de transport públic, doncs, té una part important, en este cas, la Generalitat valenciana, de responsabilitat
directa, i si no foren eixes condicions, no estaríem en condicions de donar-li suport.

I poc més (inintel·ligible) .
.
.
.
Crec que en la zona és conegut per tots la problemàtica que n'hi ha i que va in crescendo, (veus) per l'increment de trànsit que n'hi ha en la zona, tant de vianants com de vehicles, ¿eh?
Eixa seria la posició del meu grup parlamentari.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Bé, el senyor Vilaplana ha fet una oferta de fer una xicoteta esmena in voce.
Senyor.
.
.
(Pausa)

Que no s'ha gravat.
Bé, que vosté pot dir si vol parlar amb el Grup Socialista per tal d'arribar a un acord o no, res més.
(Veus)

El senyor Morera Català:

Gràcies, president.

Jo, l'esmena l'entenc.
Anem a vore, jo no tinc cap inconvenient en acceptar esta esmena, però m'agradaria escoltar prèviament el Grup Popular, (veus) perquè si això va a ser motiu per a.
.
.
No conec la seua posició.
El que és lògic és que si es crea un consorci, vagen a parts iguals els integrants del consorci,
però si això va a dificultar la posició del Partit Popular, doncs, m'ho replantejaré, perquè crec que queda suficientment clar que la presència de La Generalitat indicaria que seria La Generalitat, com a entitat
superior, (veus) la que hauria d'assumir eixos costos.
Però a mi no em molesta eixa esmena.
És més, l'acceptaria, però m'agradaria prèviament escoltar el Grup Popular.

El senyor president:

Bé, allò lògic seria que vostés, si feren una proposta, el Grup Popular se manifestara després d'haver arribat eixa proposta.
Perquè, clar, si (inintel·ligible) .
.
.
fixar posició abans, doncs, no és normal.

Sí, senyor .
.
.
, ¿per a què demana la paraula senyor Serra?

El senyor Serra Cervera:

Senyor, per una qüestió d'ordre.

El senyor president:

Diga'm, senyor.
.
.

El senyor Serra Cervera:

Com a portaveu del Grup Parlamentari Popular, encara que no vaig a substanciar
jo el punt, però sí que li demanaria que, com sempre s'ha fet, les fixacions de posicions i les acceptacions se facen en el moment que
se tenen de fer i no (veus) jugant estratègicament a conéixer per endavant quina posició van a tindre la resta de grups parlamentaris.

Per tant, jo demanaria un poquet de rigor parlamentari a l'hora de defensar, acceptar o no i mantindre les propostes de cada grup.

El senyor president:

Sí, senyor Morera, el rigor parlamentari li toca al president que se mantinga en
la comissió, i vosté ja m'ha sentit que li he dit al senyor Morera que caldria conéixer si accepta o no esta esmena, per tal que els grups que tinguen de parlar
després se manifesten sobre el text que té de debatre's.

Senyor Morera, per això li dic que, si vosté vol, jo pare la comissió un minut, dos minuts.
.
.
, vosté.
.
.
, faça falta, per a redactar eixe text d'aproximació.
¿Li pareix bé?

El senyor Morera Català:

Anem a vore, no accepte l'esmena.
(Veus)

El senyor president:

Pues, ¡muy bien!
Entonces.
.
.

El senyor Morera Català:

No l'accepte, perquè.
.
.
, ¿per què ha de pagar La Generalitat?
També hi està implicat el ministeri?
¿Per què (inintel·ligible) .
.
.
?

El senyor president:

Senyor Morera, (inintel·ligible) .
.
.
explicació més.
Hi ha hagut una oferta d'una xicoteta.
.
.
, perquè si hi haguera hagut una modificació total, tampoc havera segut normal.
El que és normal és que (inintel·ligible) .
.
.
in voce, val.
No l'accepta vosté, passem, doncs, continuem.
.
.

El senyor Morera Català:

Jo acceptaria, a càrrec dels pressupostos de La Generalitat i del ministeri d'obres públiques.
.
.

El senyor president:

Mire, senyor Morera, li estic oferint parar la comissió, que parle vosté amb l'esmenant.
.
.
(Veus)

El senyor Morera Català:

Parem un segon, parem un segon.

El senyor president:

¿Val?
Doncs, parem un segon eixa.
.
.
Se suspén per un minut.

(Se suspén la reunió durant uns minuts)

El senyor president:

Mire, no s'accepta l'esmena.
(Veus) Molt bé.
.
.

El senyor Morera Català:

(Inoïble) .
.
.
del ministeri, tenint en compte que hui tenim a Pepiño Blanco ací, en Alcoi, doncs, mire, vaig.
.
.

El senyor president:

De totes formes, s'ha produït una fixació de posició, i ara un intent d'esmena.
Si vol alguna rèplica algú, i, si no, jo passe ja a fixació de posició per banda del Grup Parlamentari Popular.
(Veus)

Sí, diga'm, senyor Signes.

El senyor Signes Núñez:

Simplement recordar-li al senyor Morera que el que està avui ací és don José Blanco, ministre de Foment.
(Veus)

El senyor president:

Molt bé, mot bé.
.
.

El senyor Morera Català:

Sí, doncs, aprofitant l'avinentesa que el senyor ministre està ací, doncs, crec que.
.
.
, que va prometre el oro y el moro, doncs, no crec que n'hi haja ningun problema per a les arques municipals de Sant Joan, de reclamar
des de les Corts Valencianes que siguen les dos administracions públiques les que paguen l'obra.

El senyor president:

Senyor Morera, el que li recorde és que qui dóna la paraula és el president.
(Veus)

Molt bé, per a fixar la posició, té la paraula per banda del Grup Parlamentari Popular el senyor Peral.

Señor Peral, tiene usted la palabra.

El senyor Peral Villar:

Bon dia, president.

Senyories.

La proposición no de ley que nos presenta el señor Morera no es nueva, es la reproducción de otra (veus) que tuvo registro de entrada 35.
904, estuvo también en el orden del día de la comisión del 17 de junio de 2009, aunque no se sustanció, y al concluir el periodo de sesiones, decayó.

Hoy vuelve al orden del día (veus) después de continuarse la sesión y sin perjuicio de lo que le diré a continuación, evidentemente, nuestro grupo no va a respaldar su iniciativa.
Yo añadiría que.
.
.
, además, que no ha debido pasar por allí en últimas fechas, porque aquello, pues, no es para.
.
.
, desde mi punto de vista, no
es un lugar donde exista un conflicto y existen unos servicios bastante adecuados, que
se prestan para que los ciudadanos.
.
.
ahí no hay ahora mismo, con la nueva carretera de acceso a la ciudad de Alicante se
ha solucionado bastante el conflicto, congestión, y ahora los accesos están bastante mejor de lo que quizá cuando usted presentó por primera vez esta proposición no de ley.

Pero nuestro rechazo, además de por esto que le explico, está, se produce por otros asuntos que le paso a explicar.

Proponen ustedes la creación de un consorcio que implicaría la existencia de una nueva estructura administrativa cuya primera y principal
consecuencia sería la de un aumento del gasto público, que, como ya apuntaba nuestro compañero del Grupo Socialista, pues evidentemente el momento no es el adecuado, no sólo para las administraciones municipales, sino para ninguna administración, dado que estamos intentando recortar gastos por todas partes.
En este
sentido, entendemos que una proposición como la suya no es la más adecuada en este momento.

Por otro lado, y sin ánimo de ser exhaustivo, en los impedimentos que hemos encontrado en su realización para el caso de que pudiera considerarse conveniente la creación de un consorcio de estas características para gestionar la red metropolitana de Alicante, entendemos, señoría, que ésta debería incluir también a la del estado, como usted ha apuntado hace un momento, en cuanto que es la
administración titular de la nacional 322, no sólo por una cooperación económica necesaria, sino porque se trata de una administración que tiene competencias directas en la zona en la que usted quiere actuar.

Por otro lado, también quiero añadirle que la Conselleria de Infraestructuras y Transportes tiene en estudio la
implantación de un sistema de transporte de vía reservada hacia San Juan y Muchamiel, que ampliará y mejorará el servicio de la zona en cuestión.

Por otro lado, sobre su pretensión de crear la entidad pública de transporte metropolitano de Alicante, remitirme al Proyecto de ley de
medidas fiscales, de gestión administrativa y financiera y de organización de La Generalitat, que se publicó en el Boletín Oficial de las Cortes el pasado 3 de noviembre.

En este proyecto, en el capítulo 12, en los artículos 71 a 77, se recoge la creación de la Agencia Valenciana de Movilidad Metropolitana, cuyo ámbito se extenderá a toda la Comunitat Valenciana y tendrá como finalidad la coordinación y el transporte en las distintas áreas metropolitanas.
Ahora bien, y sin perjuicio de la creación de dicha nueva entidad, hay que decir también que el área metropolitana de Alicante cuenta con un instrumento que garantiza la
coordinación operativa de las redes de transporte de viajeros, y es conocida como sistema
TAM.

En este sentido, y ya para terminar, decirle que en noviembre de 2008 se firmó un convenio entre el Ayuntamiento de Alicante y La Generalitat que garantiza,
entre otras cuestiones, los parámetros de calidad del material móvil y la coordinación tarifaria hasta el 31 de diciembre de 2010, previendo el convenio su prórroga hasta junio de 2011.

Por todo lo expuesto, y como ya le anticipé al principio de mi intervención, el Grupo Popular va a rechazar su proposición no de ley.

Muchas gracias.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Peral.

Sí, senyor Morera, per a rèplica té vosté la paraula.

El senyor Morera Català:

Sí, senyor president, per a rèplica.

No puc compartir els arguments que assumix el senyor Peral per a oposar-se a
esta proposició no de llei, perquè en cap mesura s'incrementa la despesa pública; al contrari, se racionalitza el que hauria de ser una actuació en la zona en l'operativitat i la coparticipació de les diferents entitats afectades.

La zona és un caos.
I jo la conec molt bé, he passat moltes vegades.
I conec que hi ha problemes de cadascuna de les
entitats que estan situades en esta zona estratègica del nord de la ciutat d'Alacant, i compartix terme amb l'Ajuntament de Sant Joan.
És un caos.
Caos per l'accessibilitat dels ciutadans de Sant Joan a l'hospital.
Caos per l'accés dels estudiants o els usuaris de l'hospital a l'hospital.
Caos perquè està passant per una antiga nacional, però efectivament continua havent competències del ministeri.
Caos perquè ho han denunciat amb diversos informes els bombers.
Caos per les inundacions de
l'hospital, sense anar més lluny fa un mes, en el mes d'octubre es van inundar els quiròfans.
És un caos.
I entenem que la política està per a solucionar les coses.
És millor que siguen les entitats des del ministeri, La Generalitat, la
universitat, l'Ajuntament de Sant Joan, els que s'articulen en un consorci per a d'una tacada articular les necessàries transformacions que aquella zona requereix, i no que cadascuna vaja fent,
agranant la casa de la manera que puga.

Per tant, despesa pública, no.
Es tracta d'harmonitzar, articular de forma coherent el que hauria de ser una intervenció pública substantiva.
I per això mosatros demanem cooperació entre el govern central i el govern valencià en esta important zona, perquè el que tenim en estos moments és una situació certament molt deficient.

I eixe és el sentit de la nostra proposta, efectivament, que entenem que hauria de ser
aprovada per a instar les institucions que cooperen en la resolució dels dèficits estructurals que té la zona.

I això és tot, president, eixe és el sentit de la nostra proposició no de llei.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Morera.

Sí, senyor Peral.

El senyor Peral Villar:

Para reafirmarme en lo expuesto.

El gobierno central no está incluido en su propuesta.
Sí que pensamos que debería estarlo, evidentemente.
Si pensáramos que se debe crear el consorcio, se lo ha explicado nuestro compañero del Grupo Socialista, sí que va a generar más gastos, porque la creación de un consorcio en sí mismo y las consecuencias de la creación de ese consorcio van a generar más gasto.
No puede usted decir que no lo van a generar.
Y además que se están tomando medidas por parte de La Generalitat, como le he explicado, en ese
convenio que firmó con el Ayuntamiento de Alicante, en noviembre de 2008, y que, sin duda, aquello
no es ni parecido al caos que usted está describiendo, porque aquello funciona con bastante corrección.

Y, sin más, reafirmarle nuestro rechazo a su proposición no de ley.

El senyor president:

Muy bien.
Gracias, señor Peral.

Conclòs el debat, passem a votació.
Vots favorables a la proposició no de llei?
1.
Vots en contra?
8.
Abstencions?
6.
Per 8 vots en contra, 6
abstencions i 1 vot a favor, queda desestimada.

Proposició no de llei sobre el soterrament de les vies fèrries d'Adif entre les localitats de Silla i València, presentada pel Grup Parlamentari Esquerra Unida-Bloc-Verds-IR: Compromís (RE número 41.
776, BOC número 172)

El senyor president:

Passem al punt número 9 de l'ordre del dia: presa en consideració de la Proposició no de llei sobre soterrament de les vies fèrries d'Adif entre les localitats de Silla i València, presentada pel Grup Parlamentari Esquerra Unida-Bloc-Verds-IR: Compromís.

Per a la seua defensa, té la paraula el senyor Morera.
Està vosté en disposició, senyor Morera?
Molt bé.

El senyor Morera Català:

Sí.
Moltes gràcies, senyor president.

La iniciativa que hui presentem és una proposta que ja està analitzada, debatuda i aprovada en estes Corts, però que nosaltres entenem que ara hi ha un element de més oportunitat per a reafirmar-mos en el que seria una necessitat històrica que articularia, efectivament, el que és la zona de València en el seu tram cap a Silla.

Per què ho plantegem ara amb més insistència?
Perquè en estos moments ens trobem en plena construcció del soterrament de l'estació del Nord de València, per l'entrada del tren d'ample de via ibèric, i aprofitant esta conjuntura nosaltres considerem que no hem de ser
discriminats per part del govern central.
No hem de ser discriminats perquè entenem que el que tocaria per a una major urbanització i gestió de la nostra ciutat o les nostres ciutats, de nord a sud, és una gran actuació urbanística que suposarà el soterrament de les vies del tren des de Silla fins a València.

És una reivindicació amplament sol·licitada per diversos col·lectius.
Ja vam patir l'engany del que ha suposat la muralla de l'AVE a la seua entrada per l'Horta Sud de València.
I ara nosaltres el que reclamem és el que el govern central, el senyor ministre, l'anterior ministra i l'actual ministre d'Infraestructures ha concedit a altres ciutats d'Espanya.
Concretament hem de recordar que el passat 18 de febrer, i ho
assenyalem en la proposició no de llei, es va aprovar el soterrament de 2,9 quilòmetres de Sant Feliu de Llobregat, amb un pressupost de 97 milions d'euros.
O el soterrament de les vies de tren entre Dolores i Nonduermas en Múrcia, amb un pressupost de 257 milions d'euros.

Clar, veient esta situació, nosaltres entenem que una zona geogràfica tant important per a la nostra ciutat i l'Horta Sud, que afecta més de 200.
000 habitants, hauria de meréixer alguna atenció per qui té la competència.
Ja ens agradaria tindre la competència a nosaltres i tindre recursos, però la competència està en Adif i és a Adif a qui hem de reclamar el que es mamprenguen estes obres de forma ràpida perquè articularia molt bé el que és el nostre urbanisme en esta zona.

I, senyories, oportunitat perquè hem vist en els pressupostos generals de l'estat una nova marginació, per altra banda no nova, sinó, per desgràcia, molt reiterada del govern central cap al poble valencià.
No sabem per què esta sistemàtica marginació econòmica i per què no se complix el principi d'igualtat consagrat en la Constitució.
Si tenim en compte que els pressupostos generals de l'estat, presentats pel senyor Zapatero, dediquen a la nostra comunitat, al nostre
país, un percentatge inferior al que destinen a altres comunitats autònomes, i tenint en compte que la major inversió d'eixos pressupostos minvats és per a la finalització de l'alta velocitat, tenint en compte estos elements, una vegada finalitze esta obra
pública necessitarem assenyalar al ministeri algunes de les obres públiques que des de les Corts Valencianes, com a dipositaris de la sobirania
popular valenciana, considerem com a prioritaris.

I a mi se m'ha ocorregut, creient, recollint el parer de molts ajuntaments, de molts
ciutadans, que seria bo que hi haguera el que s'està produint en altres zones d'Espanya.
És que no demanem res més que això.
I estem demanant que esta àrea geogràfica que agrupa 200.
000 habitants, doncs puga ser soterrada i que s'invertisca el que calga, perquè estem farts de vore com se'ns margina sistemàticament en els pressupostos generals de l'estat.

I per això creiem que hi ha un criteri d'oportunitat, en un moment que s'està construint l'estació soterrada de l'estació del Nord, que se va a produir una entrada de l'alta velocitat a la nostra ciutat.
I, per tant, creiem que este projecte que
nosaltres hui hem presentat és sostenible.

Mira, també és oportú perquè esta setmana hem assistit a la (inintel·ligible) .
.
.
, ahir mateixa el president del govern, el senyor Zapatero, a la Llei de l'economia sostenible, que entre altres mesures tan interessants, sabem que ja
tenim la ministra Sinde que mos planteja una proposta de «sin descargas».
Però, bé, ahí ha anat tot en muntó.

Però no hi ha obra més sostenible que esta.
Com a criteri, com a element per a justificar esta
proposició no de llei, no n'hi hauria cap obra més important que esta, perquè els permetria, si se realitza esta obra, com s'està fent en Múrcia o en altres llocs, ens permetria fer un corredor respectuós amb el medi ambient.
Sí, senyories, tindríem una actuació urbanística que permetria alliberar zones que en estos moments podem dir que estan
degradades perquè la penetració urbana de la nostra ciutat, a la ciutat de València, des del sud crea un tall realment molt negatiu; i podria, en esta proposta
que hui reiterem ací, eliminar un obstacle perillosíssim que provoca, senyories, grapats de morts durant tot l'any.
I, per tant, les vies del tren, i si foren soterrades, doncs evitaríem eixe perill, recuperaríem zones degradades per a fer un corredor respectuós amb el medi ambient, milloraríem moltíssim la qualitat de vida dels ciutadans d'Alfafar, de Catarroja, de la Torre, una zona d'esta ciutat afectada per una actuació urbanística.
I, per tant, crearíem benestar als nostres ciutadans.

Jo crec que és una mesura justa, necessària, sostenible i que reequilibraria d'alguna forma el dèficit inversor de l'estat al nostre país.

I en eixe sentit, crec que esta proposició no de llei és oportuna, reitera posicions d'estes Corts i assenyala al futur Govern d'Espanya una obra necessària per a millorar el nostre medi ambient, la nostra sostenibilitat, l'articulació de la zona sud de la ciutat de València fins a l'Ajuntament de Silla.

I, per tant, considere que és oportuna i reclame el vot favorable de tots els grups polítics.
Crec que seria bo anar junts de cara al ministeri per a reclamar la
inversió i l'actuació en esta important zona del nostre país.

I això és tot, senyor president.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Morera.

A esta proposició no de llei ha sigut presentada una esmena per part del Grup Parlamentari
Popular, registre d'entrada número 46.
316.

Per a la seua defensa, té la paraula el senyor Giner.

El senyor Giner Giner:

Moltes gràcies, senyor president.

Senyories.

Senyor Morera, per a mi, crega-s'ho de tot cor, que constituïx una satisfacció compartir tots i cada u dels arguments que vosté ha utilitzat en la defensa de la seua proposició no de llei.

Ara bé, mosatros hem presentat una esmena que considere que clarifica el plantejament
i que ve a donar-li major racionalitat, ja que hi han aspectes en el que és la mera redacció que serien millorables, i crec que seria convenient que arribàrem a un acord.

I arreplegant el final de la seua intervenció, afegir que en una qüestió com la que el seu grup ha plantejat, deuria haver inequívocament una unanimitat de tots els grups parlamentaris d'estes Corts.
Seria bo.
Per tant, mosatros desitgem eixa unanimitat respecte a
esta proposició no de llei.

Mosatros mos refermem, com ho ha fet vosté, que existix objectivament una necessitat d'afrontar esta reivindicació.
Per tant, compartim eixa necessitat.

Compartim també el plantejament en el fons de la qüestió, que és allò substancial, que és allò important, que és allò necessari, de la seua intervenció, si bé és cert que considerem que la redacció, com li he dit anteriorment, hauria de canviar-se.
I és per eixe motiu pel qual hem presentat esta esmena de modificació.

Mire vosté, també compartim el criteri d'oportunitat de la proposició no de llei, estem d'acord.
Compartim l'anàlisi respecte a la discriminació que patix la nostra comunitat, la Comunitat Valenciana, des del govern central
en tants aspectes que vénen sent més que coneguts, que van des del finançament, en què se mos sotmet a una discriminació, però també passant per les infraestructures, com és el cas, i arribant molt particularment a la política de transvasaments.
Fa ben poquet, hores, dies, que es plantejava un sí a determinants transvasaments en la nostra comunitat veïna, al nord, a Catalunya, i, no obstant, ací mos seguix mantenint.
.
.
(Veus) Perdone'm.
Deixem que continue.
¿El president és vosté o.
.
.
?
(Veus)

El senyor president:

Senyories, per favor, eviten el diàleg.
Moltes gràcies.

Continue, senyor Giner.

El senyor Giner Giner:

Gràcies, senyor president.

Compartim les bondats que tindria este soterrament, sense dubte, respecte a l'urbanisme de la zona que va des de Silla a València, respecte a la qualitat ambiental, a la regeneració d'espais degradats, respecte.
.
.
en definitiva, que és l'important, a la vida de tots els ciutadans de les diferents poblacions que van
en eixe trajecte des de Silla a València.

Per tant, mosatros presentem esta esmena de modificació en la qual, respecte al primer punt, en el qual vostés plantejaven que s'instara el Ministeri de Foment per a soterrar les vies fèrries per part d'Adif en les localitats de Silla a València.
Mosatros, com que esta és una qüestió que s'ha reiterat, vosté mateix en la seua intervenció ho ha manifestat, el que plantegem és substituir eixe punt, que es diga que «Les Corts insten el Consell que sol·licite, una vegada més, al Ministeri de Foment, el soterrament de les vies fèrries d'Adif entre les localitats de Silla a València, en compliment de la Resolució 56/VII de Les Corts».

És a dir, que respecte a esta qüestió ja debatuda, no tan sols es va debatre, sinó que va haver una proposició que es va aprovar i que es va convertir en una resolució.
Refermem-mos en eixa resolució, que és exactament el mateix que férem en el seu dia.

I respecte al segon punt, en el qual vostés instaven el Ministeri de Foment a la construcció de noves estacions, mosatros tan sols diem que Les Corts acorden que el Consell
inste el Ministeri de Foment a la construcció d'eixes noves estacions o baixadors en aquelles poblacions o nuclis que no tinguen
en este moment eixes estacions i en les quals, evidentment, tècnicament siga viable.
Sols amb eixa xicoteta matisació en benefici de la coherència i del sentit comú.

Crec que l'esmena és acceptable.
I de tot cor li dic que independentment del que mos puga separar
en altres qüestions, en esta qüestió al meu grup li agradaria que hi poguera haver una unanimitat.

Moltes gràcies, senyor president.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Giner.

Per a acceptar o no l'esmena, té la paraula el senyor Morera.

El senyor Morera Català:

Moltes gràcies, senyor president.

Com he dit a l'inici de la meua intervenció, m'agradaria que esta fóra una proposta que unira els diferents grups de la cambra.
I en eixe sentit, jo
esta esmena no veig que canvie el sentit dels nostres dos punts, i considerem
que pot ser també objecte d'apreciació per part del Grup Socialista.

I en eixe sentit, jo l'accepte, entenent que és una reivindicació que per damunt de les diferències, efectivament, polítiques i de plantejaments en alguns temes, esta ha de ser una reivindicació que ens ha d'unir.

L'altre dia la política catalana mos va donar una lliçó d'unitat respecte a alguns dels elements fonamentals de la defensa del seu
estatut.
Jo crec que a la política valenciana li falta una gran dosi d'unitat de revindicació d'aquelles qüestions en les quals ens podem unir, que n'hi han moltes; esta és una d'elles.

I m'agradaria poder cooperar amb els diferents grups de la cambra perquè esta reivindicació, amb independència de qui governe en el govern central, puga ser una reivindicació transversal de les Corts Valencianes com a representació de la voluntat popular valenciana per a escometre esta obra necessària.

Per tant, jo accepte l'esmena, entenent que en estos moments de gravíssima crisi econòmica, ahir la desocupació a la nostra comunitat es va incrementar d'una forma gravíssima.
.
.
I crec que és necessari ara obres públiques i que els poders públics tiren del carro per a crear ocupació i riquesa.
I en eixe sentit, jo, com que vull que esta iniciativa isca, accepte
l'esmena plantejada pel Grup Popular.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Morera.

Per a fixar posició, té la paraula el senyor Signes.

El senyor Signes Núñez:

Gràcies, president.

Senyor Morera, jo m'alegre que comence vosté a anar desvelant que compartixen arguments, però no únicament arguments, sinó també estratègia amb el Partit Popular.
(Veus) M'alegre que vaja desvelant que a partir d'ara endavant van a compartir l'estratègia i els discurs de la marginació, el discurs del victimisme amb el Partit Popular.
I, bé, això clarifica moltes coses respecte al posicionament polític del seu grup.

Dit això, el que he de dir és que la plataforma està finalitzada ja en tots els trams entre Xàtiva i València, 59,5 quilòmetres.
Per tant, està finalitzada la plataforma.
És a dir, vosté dia senyor Morera: «És ara l'ocasió quan s'està mirant el soterrament de l'AVE a l'entrada a València».
Però la plataforma que se demana soterrar està ja en els trams Xàtiva-València, 60 quilòmetres, està totalment finalitzada.

En les estacions de Catarroja, Massanassa i Alfafar-Benetússer, a més de Sueca i Xeraco, que no és el cas, també Adif ha invertit 2,7 milions d'euros per a fer-les accessibles.

Tinc de recordar que durant els governs del Partit Popular no es va destinar ni
un sol euro per a la integració del ferrocarril en els municipis afectats del tram a què es referix la PNL del senyor Morera, ni un sols euro.
I va ser només a partir de l'any 2005 quan s'aprovà la primera partida pel govern socialista per als pressupostos de 2006, a instàncies del PSPV precisament, per a posar en marxa un estudi d'integració.

En este moment, en 2007, es va encarregar un estudi informatiu per part d'Adif per a eixe estudi d'integració tècnic, funcional, mediambiental, urbanístic i econòmic, per un import de 662.
000 euros, que en este moment crec que encara no està, digam, conclòs, però que hi han hagut actuacions del Ministeri de Foment per a propiciar el segon
punt de l'esmena que presenta el Partit Popular.
I -insistisc- és només a partir de l'entrada al govern del Partit Socialista quan se comencen a fer coses en esta qüestió.

No obstant, i dit això, el meu grup acceptaria, accepta, perquè ja l'ha acceptat el senyor Morera, accepta l'esmena que presenta el Partit Popular.
Jo pense que en el primer punt,
efectivament, eixa resolució 56 de la setena legislatura és una resolució que va ser aprovada per unanimitat, i en el seu moment va rebre el recolzament
de tots els grups polítics, entre ells del meu, a través del meu company Antonio Godoy.
I, per tant, no veiem raó per la qual ara hauríem de votar en un sentit diferent a què votàrem en el seu moment.

I el segon punt, que Les Corts acorden que el Consell inste el Ministeri de
Foment a la construcció de noves estacions o baixadors en aquelles poblacions o nuclis que no tenen en
este moment i siga tècnicament viable, també mos pareix bé.
És a dir, m'he referit a aquelles actuacions que ja ha fet Adif, en quedaran altres per
resoldre.
Per tant, jo crec que les altres per resoldre, són les que l'esmena del Partit Popular fa referència en el segon punt de la seua esmena.

Per tant, el meu grup acceptaria l'esmena del Partit Popular, i aixina podríem propiciar el que jo crec que sí que és bo, que és que, digam, els valencians ens mostrem units enfront del govern central en la
revindicació dels nostres interessos, al marge de sigles.
Això és molt important.

I jo pense que si hui votem per unanimitat esta qüestió, jo pense que estarem, digam, demostrant que realment, al marge de les sigles,
tots els que estem en estes Corts estem treballant pels interessos dels
valencians i valencianes i no pels interessos estratègics o tàctics dels nostres mateixos grups polítics.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Signes.

¿Per a què vol la paraula, senyor.
.
.
?
(Veus) Anem a vore.
El senyor Signes ha manifestat que accepta la proposició ja amb l'esmena incorporada, lògicament.
És cert, i esta presidència se n'ha adonat, que ha contradit.
.
.
(Veus) ¿Una al·lusió?
I, per cert, li vaig a donar la paraula, però, per favor, centre's en eixe tema, en el que li ha contradit el senyor Signes.
Dos minuts.

El senyor Morera Català:

Moltes gràcies, senyor.
.
.

Estic d'acord amb el que ha dit el senyor Signes al final, que hem d'estar units en la defensa dels nostres interessos, més enllà de les sigles.
I no m'explique per què el Grup Socialista està en contra de defendre els interessos valencians, ja siga en finançament, ja siga en denunciar la marginació dels pressupostos generals de l'estat.
(Veus)

I m'acusa el senyor Signes de compartir una estratègia amb el Partit Popular.
No sé per què m'ho diu això el senyor Signes.
¿M'ho diu perquè hem votat conjuntament amb el Partit Popular l'aprovació d'un estatut de mínims?
O, ¿m'ho ha dit perquè hem compartit una votació sobre la mesa, o l'elecció de la sindicatura, o la comissió de Radiotelevisió Valenciana, o per estar units amb el Partit Popular en transvasar aigua potable
del Xúquer al Vinalopó o per compartir un govern en el País Basc conjuntament amb el Partit Popular?
¿M'ho diu per això, el senyor Signes?
És que no ho entenc, que m'acusen d'una cosa.
.
.
Si alguna cosa he fet de tot açò, la veritat és que estic despistat.
Però crec que això ho ha fet el Partit Socialista, ¿no?

Menys defensar els interessos dels valencians davant un govern com el govern
del senyor Zapatero, ¡escolte!
, en això sí que estarem, els primers.
Perquè allò del senyor Zapatero.
.
.
només mos faltava la marginació de les universitats valencianes en el campus d'excel·lència internacional.
És que és de nota això d'este senyor, ¿eh?
I mentres vostés no alcen la seua veu per defendre els interessos valencians, aixina mos anirà a tots.

El senyor president:

Senyor Signes.

El senyor Giner Giner:

Senyor president, per al·lusions, molt clarament.

El senyor president:

Perdó, perdó.
Un momentet, senyor Giner, perquè estem en un debat i no podem entrar en un altre.

El senyor Morera ha demanat la paraula per a rèplica i té dret a contestar-li, lògicament, el senyor Signes.
Si vosté vol alguna cosa, quan acabe el senyor Signes me demana la paraula.

Moltes gràcies.

Senyor Signes, té vosté la paraula, per dos minuts.

El senyor Signes Núñez:

Gràcies, senyor president.

Anem a vore, el senyor Morera se pregunta per què li ho dic, i se'n va a unes qüestions que res tenen a vore del perquè li ho he dit.

Mire, senyor Morera, li ho dic perquè en la seua intervenció anterior vosté ha fet una intervenció absolutament convergent amb el que és el discurs tradicional i històric del Partit Popular des de.
.
.
, (veus) -no, del Partit Popular, perdó- des de fa uns anys cap ací.
Potser vosté haja comprovat que això du un rèdit polític, i vosté vol sumar-se a eixe discurs, repetisc, del victimisme i a eixe discurs de la
marginació.

Mire, el meu grup, senyor Morera.
.
.
, jo reitere el que he dit al final de la
meua intervenció.
És a dir, sempre que es tracte de defensar els interessos dels valencians, ahí ens trobaran al Grup Socialista i ahí ens trobaran al Partit Socialista i ahí trobaran a este parlamentari, però sempre que siguen reivindicacions justes com la de hui.

La de hui és una reivindicació justa i, per tant, anem a votar-la a favor.
El que no ens trobaran, a este grup
parlamentari, és en reivindicacions i discursos de victimisme demagògics que única i exclusivament pretenen, d'alguna manera, traure rèdit electoral i fer creure a la societat valenciana allò que no és.
Per tant, eixe és el meu posicionament.

Jo li he dit el que li he dit pel discurs que vosté ha fet en la seua intervenció prèvia a la meua.

Res més i, simplement, això.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Signes.

Sí, ara, senyor Giner, vosté que ha demanat la paraula.
.
.
(veus) digam per a què demana la paraula.

El senyor Giner Giner:

Per al·lusions.
.
.

El senyor president:

Anem a vore.

El senyor Giner Giner:

.
.
.
directament al meu grup, en les quals s'han sustentat distintes intervencions i.
.
.

El senyor president:

Al·lusions?

El senyor Giner Giner:

.
.
.
bé, perdone, senyor president, vosté té la paraula.
Vosté sap el que.
.
.

El senyor president:

Vosté pot demanar-me la paraula si vosté vol, però per.
.
.
per a contradir eixos arguments, però per al·lusions personals.
.
.
, no n'hi han hagut.
.
.

El senyor Giner Giner:

Per al·lusions personals, no.

Disculpe, és un error meu en la forma en la qual li ho expressat, però, evidentment, hi ha hagut una contradicció d'alguns arguments en les intervencions.
.
.

El senyor president:

I a qui vol vosté contestar?
Als dos grups?
O, a un grup?

El senyor Giner Giner:

És evident que al Grup Socialista.

El senyor president:

Al Grup Socialista.

Mire, efectivament, sí.
.
.
(Veus) No, jo comprenc que vosté ha segut contradit en alguna.
.
.
, anem a filar molt prim, eh?
, anem a filar molt
prim.
.
.

El senyor Giner Giner:

Jo també filaré prim en.
.
.

El senyor president:

.
.
.
però no, però anem a vore, el que està clar és que en una proposició no de llei, que és propietat -i això ho dic sempre en esta comissió- del grup proposant, que és el Grup Compromís.
Si mosatros comencem a parlar uns contra altres, doncs resulta que.
.
.

El senyor Giner Giner:

Jo no vullc parlar contra ningú.

El senyor president:

.
.
.
el propietari de la proposició no de llei, que ara ja és la comissió perquè s'ha (inintel·ligible) .
.
.
però.
.
.
, (veus) doncs, senyories, no és molt normal.
Jo, si vosté (inintel·ligible) .
.
.
li vaig a donar la paraula dos minutets.
Però, senyor Giner, tinga vosté en compte que, lògicament, hauré de donar-li la paraula al senyor Signes perquè li conteste.

El senyor Giner Giner:

Per descomptat.

El senyor president:

Moltes gràcies.

Té vosté la paraula.

El senyor Giner Giner:

Moltes gràcies, senyor president.

Al fil d'eixa contradicció dels arguments que havien manifestat, jo el que vull dir a ses senyories és el següent: per a mi allò important, i crec que per al meu grup, és la capacitat que hem pogut tindre d'arribar a un acord i que la proposició s'aprove.

Jo, sincerament, crec que moltes voltes no mos n'adonem, però caldria superar vells complexos, però que seguixen ahí i, de tant en tant, afloren, salvant diferències i contradiccions, del que abans haja pogut suposar, en algun moment,
errors de censura freudiana, que els ha portat a plantejaments que, en
definitiva, vénen a demonitzar tots aquells que, en un moment determinat, amb el seu criteri
particular, consideren que deuen defensar aspectes bàsics de la defensa dels interessos de la Comunitat Valenciana.

Però, senyories, el buscar punts que mos puguen unir, punts que mos unisquen amb allò essencial, jo crec que és la part substancial de la vida democràtica.
I, per contra, crec que és molt poc rigorós, des del punt de vista polític i intel·lectual, utilitzar arguments que vénen a recriminar-mos determinades posicions, amb les quals es puga produir
consens.

I acabe, senyor president, diguent, que ningú, al nostre juí, deuria demanar disculpes per la capacitat d'arribar a consens, a acords en aspectes politics i d'interés general.

Moltes gràcies, senyor president.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Giner.

Sí, senyor Signes, té vosté la paraula.

El senyor Signes Núñez:

Jo admet al senyor Giner que puga jutjar el meu rigor intel·lectual.
Li ho admet perquè estem en un debat i, lògicament, ell pensarà d'este parlamentari el que pense, i té tot el dret a dir-ho.
Jo també pensaré del senyor Giner el que pense d'ell, però en este moment vaig a callar-m'ho.

Però, anem a vore, mire, no estem en una carrera de defensa dels interessos
valencians.
No és això al que me referixc jo.
Repetixc, este grup parlamentari és un grup parlamentari que.
.
.
, i este partit -el Partit Socialista del País Valencià- és un partit que sempre ha lluitat i seguirà fent-ho per la defensa dels interessos valencians, enfrontant-se quan calga, al
govern central, fins i tot en temes d'aigua, fins i tot en temes d'aigua.
I si el president ha permés abans que se fera una incidència en temes d'aigua, ahí tenen l'enfrontament actual del meu partit amb el govern central en el tema del
Tajo-Segura.

Però, el que vullc dir-los és que la nostra defensa dels interessos valencians és una defensa franca i en aquelles qüestions que realment són qüestions importants de veritat per als interessos valencians.

Però que és que hem vist tant, hem vist tant en els últims anys, hem vist tantes coses, hem vist tants discursos de victimisme, de
marginació absolutament demagògics que és necessari que diguera el que he dit.
(So per interferència d'un mòbil)

Res més i moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Signes.

Conclòs el debat, senyories, anem a passar a votar la proposició no de llei.
En (inintel·ligible) .
.
.
que figura l'esmena, lògicament, que han acceptat tots els grups.
Vots a favor?
Per unanimitat, queda
aprovada.
(Veus) Sí, sí, queda aprovada.

Proposició no de llei sobre l'agilitació de l'execució de l'obra de millora i condicionament de la CV-81 al seu pas entre les poblacions de
Banyeres de Mariola i Bocairent, presentada pel Grup Parlamentari Esquerra
Unida-Bloc-Verds-IR: Compromís (RE número 41.
778, BOC número 172)

El senyor president:

Senyories, passem al següent punt de l'ordre del dia, que és el número 11: presa en consideració de la Proposició no de llei.
.
.
, -senyor.
.
.
, està vosté ja preparat, senyor Morera- (veus) presa en consideració de la Proposició no de llei sobre l'agilitació de l'execució de l'obra de millora i condicionament de la CV-81 al seu pas entre les poblacions de
Banyeres de Mariola i Bocairent, presentada pel Grup Parlamentari Esquerra
Unida-Verds-Bloc: Compromís.

Per a la seua defensa, té la paraula el senyor Morera.

El senyor Morera Català:

Moltes gràcies, senyor president.

Si ara, fea poc, ens hem posat d'acord a demanar al govern central una actuació en un lloc estratègic del nostre territori, el que demanem ara no és una actuació tan estratègica, però sí que afecta un bon nombre de ciutadans de les poblacions de Bocairent i de
Banyeres de Mariola.
Concretament, em referisc a l'alt índex de sinistralitat viària que té la CV-81 que comunica estes dos poblacions.

En eixe sentit, ha estat anunciat, per part de la Conselleria d'Obres Públiques, Infraestructures i Transport, actuacions per a solucionar esta situació en esta via pública, que és de competència autonòmica, entre els seus quilòmetres 15.
5 i 19, i que en moltes ocasions ha estat anunciada l'actuació i l'adjudicació del projecte en el diari de La Generalitat, sense anar més lluny, ara fa set anys, quasi set anys, senyories, i des d'aquell moment no s'ha fet cap obra.

Aleshores, nosaltres, preocupats pel que ens diuen els ciutadans de la zona,
els nostres regidors -regidors del Bloc de Banyeres i de Bocairent- hem considerat sol·licitar a esta comissió que insten la Conselleria d'Infraestructures i Transport perquè no es retarde ja mai més l'inici d'execució de l'obra de millora i condicionament de la CV-81 al seu pas entre les poblacions de
Banyeres de Mariola i Bocairent, com una finalitat claríssima, que és la millora de la seguretat vial.

Per altra banda, sol·licitem, en el segon punt de la nostra proposta de resolució, als òrgans competents de la Conselleria d'Infraestructures i Transport que es procedisca a l'execució de l'obra amb el mínim impacte ambiental i amb el mínim perjudici possible per als propietaris dels terrenys afectats.

Creiem que és una proposta de resolució sensata, una proposta de resolució que té una transcendència significativa per als ciutadans de la zona; una zona molt bonica, una zona
entranyable, una zona de la serra Mariola, però que, per desgràcia, esta carretera comarcal no té les condicions de seguretat que la fan aconsellable.
I és, per això, que hem proposat esta mesura ací en les Corts Valencianes.

Creiem que és un toc d'atenció.
Ja els anuncie que mosatros hem presentat alguna esmena als pressupostos de La
Generalitat en eixe sentit, però considerem que ajudaria molt un impuls per part de Les Corts al nostre govern,
perquè el nostre govern, que està tan ocupat en tantes coses, com a mínim, reparara amb esta actuació, que per altra banda no és massa elevada.
.
.
, el seu cost.
I entenem que una crida per part de les Corts
Valencianes d'atenció al nostre govern seria molt decisiva perquè no s'ajornara ni un dia més el que ja dura quasi set anys, des que es va anunciar i publicar al diari
oficial de La Generalitat.

I això és tot, senyories, com que n'hi han molts punts a l'ordre del dia no m'estendré més en la reflexió.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Morera.

Per a fixar posició, per banda del Grup Parlamentari Socialista, té la paraula el senyor Vilaplana.

El senyor Vilaplana Gironés:

Moltes gràcies, president.

Referent a la proposició no de llei que mos presenta el portaveu.
.
.
-anava dir del Partit Popular, en què estaria pensant jo?
- el portaveu de Compromís, jo voldria fer referència a la comissió -esta mateixa Comissió d'Obres Públiques- de data 27 del cinc del 2009, a l'acta d'eixe dia, en la qual n'hi ha una intervenció -i que vaig a llegir part- del company i amic José Antonio Godoy, que jo crec que va fer una exposició extensa, clara i molt més documentada d'esta mateixa proposició no de llei.

En ella, el company Godoy dia: «El Grupo Socialista pide a esta cámara que inste el Consell de La Generalitat:

»En primer lugar, a licitar con la máxima prioridad y celeridad la ejecución de la obra de mejora y acondicionamiento de la CV-81 a su paso por Bocairent,
a fin de que se mejore la seguridad vial en esta carretera.

»En segundo lugar, a mantener las previsiones de los presupuestos de La
Generalitat del año 2008 y del protocolo de carreteras de los años 2005-2010, de manera que la obra se concluya en el entorno del año 2010.

»En tercer lugar, pedimos que la obra se ejecute con el mínimo impacto ambiental y con el mínimo perjuicio posible para los vecinos y vecinas de Bocairent que tienen alguna
edificación en los terrenos afectados por el proyecto y que han presentado alegaciones al
mismo.
»

L'exposició continuava, i no vaig a llegir-la tota.
Els recomanaria que la llegiren.
Jo
crec que era una exposició, com les que solia fer Godoy, molt documentada, però sí que faré referència al final (inintel·ligible) .
.
.
que dia: «Nosotros no queremos, señorías, que el Consell nos vuelva a dar largas, que no nos engañe.
En el año 2008, ya saben ustedes lo que sucedió.
En los programas de La Generalitat para el año 2008, programa de infraestructuras de carretera, se habla de la mejora de la
seguridad vial en la CV-81 en este término municipal de Bocairent e, incluso, el Consell consignó unas partidas presupuestarias en la anualidad de 2008, más de medio millón; en la de 2009, casi tres millones, y en la de 2010, casi tres millones más.
Saben ustedes que no se inició.

»Pueden ustedes observar que, en el 2008, el presupuesto que se puso como coste
total estimado se encuentra por debajo del presupuesto real de la obra, que son
9 millones, y sólo constan 6, entonces.
La conselleria no licitó las obras en 2008 y no se iniciaron a pesar de su compromiso.

»Y en el presupuesto de La Generalitat para 2009, en ese mismo programa y con el
mismo código y denominación, se han consignado las siguientes partidas presupuestarias.
.
.
»

Fa referència el company Godoy que este pressupost de 9 milions d'euros ha anat decaient, i després parlarem d'ell en els pressupostos d'enguany, que seguix baixant.
Al final, pareix ser que la millora de la carretera
va a quedar-se en una pista forestal.

Voldria també llegir la intervenció del senyor Morera en aquells moments, que diu: «Como usuario de la carretera CV-81 -i això ja és en valencià- he de dir que la proposició no de llei que presenta el senyor Godoy (remors) és una proposta adequada, sensata, que s'emmarca en la millora de l'actual carretera CV-181, i que, efectivament, com he assenyalat, ha estat
aprovada pels nostres regidors a Bocairent, a Banyeres i a altres municipis.
En
eixe sentit, el nostre grup parlamentari va a prestar suport a esta.
»

I, per últim, llegiré la intervenció del senyor Maluenda, que dia: «Sense perjudici de l'anterior, s'ha dit, la conselleria també té previst actuacions concretes com la millora de la seguretat vial en la CV-81,
entre els punts quilomètrics 15,5 i 19 a Bocairent, objecte d'esta iniciativa.
La millora de la CV-81 entre Bocairent i Banyeres compta amb un
projecte constructiu aprovat, amb un pla d'execució de 18 mesos i amb un pressupost de 9 milions d'euros.
Així mateix, l'actuació està contemplada en els pressupostos de La Generalitat de 2009, sent la intenció de la conselleria licitar les obres en este mateix exercici.
Estem en desembre, a punt de menjar-se els torrons, i
ni se le ve ni se le espera.

Jo, en eixe aspecte, -i com dia abans i per acabar- li demanaria al senyor Morera, tenint en compte la seua capacitat d'influir en el Partit Popular en les decisions, que mire si és capaç de convéncer-los, que l'acord que es va prendre.
.
.
, la proposta que es va fer per a dur endavant esta
carretera i a fi de sumar i per a resoldre realment un problema de seguretat
vial que en la zona.
.
.
, una necessitat clara, perquè, de fet, n'hi ha un projecte aprovat per la mateixa Generalitat, doncs que veja eixos
matrimonis de conveniència, que jo crec que moltes voltes confonen el consens, si en este cas es pot
aplicar i que traguem endavant este tema per a bé i benefici dels veïns d'estes comarques, que estan afectats per l'incompliment sistemàtic de la Generalitat valenciana en la posada en marxa d'estes obres.

I, per últim, dir que en els pressupostos d'enguany tornen a figurar estes partides, tornen a dilatar-se en els períodes de temps, i passem d'un pressupost que hi havia de l'any passat, -millor dit- d'enguany de 3.
200.
000 euros per al 2010 a 100.
000 euros.
Supose que açò serà per a col·locar primer els cartells i seguir buscant la foto fàcil que, desgraciadament, molts membres del govern i d'estes Corts busquen.

Moltes gràcies, senyor president.

El senyor president:

Moltes gràcies, señor Vilaplana.

Per a fixar posició senyor.
.
.
, per part del Grup Parlamentari Popular, té la paraula el senyor Giner.

El senyor Giner Giner:

Moltes gràcies, senyor president.

Senyories, escoltant les intervencions, crec que mos havérem pogut estalviar el debat d'este punt, perquè en haver-mos remés al diari del 27 de maig de 2009, repetixc, 27 de maig del 2009, és a dir, l'altre dia, com qui diu, (veus) mos havérem pogut evitar tot este temps que estem reiterant una cosa que es va debatre
fa molt poquet de temps.
Vosté ho ha patentitzat en la seua intervenció d'una manera palmària.

Però, en tot cas, la primera qüestió a destacar, a criteri del meu grup, sobre la proposició no de llei de Compromís és la coincidència, precisament, dels seus dos punts de la proposta.
.
.
, de les dos propostes
de resolució amb les propostes que van suposar en el punt 1 i 3 de la PNL 33.
206, a la qual
s'ha fet ací referència reiteradament, que en el seu moment va presentar el Grup Parlamentari
Socialista, sobre la millora de la seguretat vial entre Bocairent i Banyeres,
que, torne a reiterar, va ser debatuda i va ser rebutjada en la comissió del dia 27 de maig del 2009.

En este sentit, més il·lustrador que res, ha segut la lectura d'una part important del Diari de Sessions d'eixa comissió, pràcticament en la seua totalitat ha fet referència el portaveu del Grup Socialista a esta.
I ahí, evidentment, ahí ja s'arreplegaven els arguments utilitzats per cada una de les parts i la votació amb el pronunciament favorable del PSOE i del Compromís i, en el seu moment, contrari del Partit Popular.

Per tant, a mosatros, en primer lloc, mos crida l'atenció que Compromís presentara, a penes dos mesos després d'aquell debat, una nova proposició no de llei, exactament sobre el mateix tema.
Tan sols dic això, que mos crida l'atenció.
Donat l'escàs temps que ha transcorregut, hem de dir que els arguments utilitzats en el
moment, per a mosatros seguixen sent exactament igual de vàlids ara, pel que mos remetem, com ha fet vosté en la seua, a la intervenció del Grup Popular.
Però permeta'm que sí que matise algunes qüestions.

En síntesis, cabria dir que la conselleria ha estudiat les necessitats de l'actuació en eixa zona i ha decidit treballar amb una solució global per a eixe eix, de Villena a Muro, de la CV-81 o CV-700, en el qual s'està redactant, com vostés saben, un projecte bàsic, la inversió del qual va més enllà dels 20 milions d'euros que preveia el protocol d'abril del 2005, del qual també es va parlar en aquell debat.

L'actuació busca millorar les comunicacions de la comarca i la connexió de les àrees industrials del Comtat, la Vall d'Albaida, l'Alt Vinalopó.
.
.
Es tracta, com s'ha dit ací ja, d'un corredor d'uns quaranta quilòmetres que aprofita parcialment el traçat actual, i que afecta els termes municipals de Villena, de la Cañada, del Camp de Mirra, de Beneixama, Banyeres, Alfafara, Agres, Muro i
Bocairent, si no m'equivoque.

Amb eixe eix es connectarà directament amb l'autovia A-31, de Madrid a Alacant, i amb l'autovia central de València-Canals-Alcoi-Alacant, però, a més de tot l'anterior, la conselleria també té previstes actuacions concretes, determinades, com puga ser, per exemple, la millora de la seguretat vial de la CV-81 entre els
punts quilomètrics 15,5 i 19 en Bocairent, que també és objecte d'esta proposició no de llei.

En efecte, la millora de la CV-81, entre Bocairent i Banyeres, compta -i cal dir-ho perquè és aixina- amb un projecte constructiu aprovat i amb un pla d'execució de 18 mesos.
(Remors) Això és una realitat.
Així mateix, l'actuació està contemplada en els pressupostos de La Generalitat del 2009.

Quant a la distribució, perquè s'ha fet una referència ací de les anualitats en els pressupostos, el fet és que apareixen previstes en 2009, 2010 i 2011.
Ja ho va explicar el senyor
Maluenda en aquella ocasió.
Això no té per què significar que l'obra va a fer-se eixos anys.
I vostés ho saben perfectíssimament.

Això el que sí que significa és que s'autoritzen uns determinats preus ajornats que no incidixen, en honor a la
claredat, que no incidixen sobre el calendari d'execució de l'obra; però sí -torne a repetir- sobre els compromisos econòmics, pressupostaris i el calendari corresponent de pagaments.

I a este respecte, el pressupost de carreteres de la Conselleria d'Infraestructures i Transport contempla diferents casos d'obres en anualitats en el 2009, però que finalitzaran o estan en servici ja fa anys i, no obstant això, tenen consignacions en el pressupost de 2009, com vostés molt bé saben.

En funció de tot això, i pel que es referix a les concretes propostes de la proposició no de llei, hem de dir-li que el punt primer de la proposició no de llei mos pareix innecessari, ja que la intenció de la Conselleria d'Infraestructures i Transport és licitar l'obra com més prompte millor.
Si bé és cert que la prioritat específica va a dependre del conjunt d'actuacions de carreteres en tota la Comunitat Valenciana que la conselleria
preveu licitar en este exercici.

I en el punt segon de la PNL, resulta, al nostre juí, ociós, ja que és evident que totes, absolutament totes les actuacions que porta a cap la
Conselleria d'Infraestructures i Transport en matèria de carreteres es porten a cap intentant sempre, com no podia ser d'altra forma, minimitzar les afeccions sobre persones i el medi ambient per
motius d'estricte compliment de legalitat, entre altres.

Per això, el nostre grup parlamentari votarà en contra d'esta proposició no de llei.

Moltes gràcies, senyor president.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Giner.

Per a rèplica, senyor Morera, té la paraula.

El senyor Morera Català:

Moltes gràcies, senyor president.

Doncs ja pot constatar que el matrimoni de conveniència que ens atorga.
.
.
, (rient) mos acabem de divorciar, perquè, bé, açò és una cosa increïble.

Però sí, jo he tornat a presentar esta iniciativa, coneguent que s'havia presentat al mes de maig, perquè considere que anem a reiterar constantment una necessitat que tenen els
habitants d'esta zona, perquè és absolutament deplorable que la conselleria no haja actuat ja.
És que portem set anys de retard!
Set anys!
I, per tant, mosatros, si cal tornar
a presentar-la el pròxim.
.
.
la tornarem a presentar!
Perquè també considerem que és un objectiu compartit amb el nostre amic traspassat senyor José Godoy i, per tant, anem a
(inoïble) .
.
.

Mire, ací, l'únic matrimoni de conveniència va ser el del ministeri i el de La Generalitat per a fer un pla d'un protocol d'actuació en matèria de carreteres, PSOE i PP, que, en alguns casos, suposen un atemptat ecològic de primera magnitud al nostre territori.
PP i PSOE!
Això no és un matrimoni.
Això ja és.
.
.

I, concretament, en esta zona, i jo crec que el senyor Godoy va anar canviant
la seua mentalitat desenrotllista i depredatòria del territori en este cas, en el que suposa la destrucció de la zona de la Valleta.
Estem parlant de la zona compresa entre Muro i
Bocairent.
Espere que ahí també poguérem arribar a un acord, perquè ho ha assenyalat el senyor Giner.
Eixe protocol firmat en Madrid sense tindre
en compte el nostre territori.
.
.
, i hui s'inaugura la variant d'Alcoi, és absolutament innecessària, i danyaria una zona important del nostre territori.

Me fa l'efecte que el Partit Socialista està canviant de posició.
Ho he parlat amb alguns dels seus alcaldes.
Perquè assumir les tesis desenrotllistes del PP en este punt és dramàtic.
I jo espere que el Partit Popular també canvie la seua posició de fer una autovia en la zona de la Valleta, d'Alfafara, Agres i Muro.
(Veus) I sé del que parle.
Això sí que va a ser un matrimoni que ha provocat una rebel·lia ciutadana en el que seria un impacte ecològic enorme, quan n'hi han solucions tècniques per a millorar el traçat millor.

Aleshores, eixe matrimoni que té el senyor ministre.
.
.
, l'anterior ministra, en este cas concret, per a destruir el nostre territori,
escolte, jo crec que això vostés haurien de defensar els interessos valencians, com molt bé ha dit el senyor Signes, i alçar la seua veu perquè no se faça això.
I parlar claret, i parlar claret sobre el tema de la Valleta.
Perquè n'hi han altres solucions perquè els ciutadans del centre de la península puguen accedir a les platges sense destrossar la Valleta.
Eixe és el tema.

Aleshores, a mi m'agradaria escoltar quina és la posició del Partit Socialista en eixe punt.
(Veus) M'agradaria escoltar-la, perquè la barbaritat de quatre carrils en la Valleta, entre Bocairent i Muro, seria
dramàtica per al nostre territori.

N'hi han solucions, i hui s'acaba d'inaugurar una.
N'hi ha una solució des de Sax -la senyora alcaldessa és Ana Barceló, una senyora molt fidel a la senyora Pajín.
Jo és que amb vostés com ja no m'aclarisc, no sé qui són.
.
.
, no m'aclarisc- des de Sax.
.
.
, (veus) -clar!
, ací qui dóna, rep- des de Sax, passant per Castalla i pel Maigmó.
I després tenen una altra solució, vorejant Alcoi i anant cap avall.
(Veus)

És a dir, m'agradaria escoltar eixe matrimoni, eixe matrimoni.
.
.
, per a destrossar el nostre
territori que vostés (inintel·ligible) .
.
.
que s'alce una veu clara del Partit Socialista, i esperem que també de Partit Popular, per a evitar esta barbaritat ecològica.
Això sí que m'agradaria escoltar-ho.

Perquè més enllà de les declaracions testimonials estan els fets i les posicions polítiques i estan les dades objectives respecte a tots els capítols d'inversions de l'estat, finançament autonòmic.
.
.
Tot.
Dades objectives.
I, per tant, en este punt estem d'acord.

Lamentablement, la conselleria no actua amb tota la rapidesa i la diligència que cal.
I si cal que li ho recordem el mes que ve, li ho tornarem a
recordar.
I li ho recordarem ara en els pressupostos de La Generalitat, que hem
presentat esmenes.
I li ho recordarem sempre, perquè és un obra necessària.

Afortunadament, ahí estem d'acord el Grup Socialista i el Grup de Compromís.
No sé si això serà matrimoni o què, no ho sé, però en este cas estem d'acord, i mos agradaria que.
.
.
(Veus)

El senyor president:

Senyories, per favor.

El senyor Morera Català:

Mos agradaria que el Grup Popular actuara demanant-li al govern valencià que fera una inversió en esta zona.

I m'agradaria -i ho plantege ací- que hi haguera un consens també, des d'estes Corts, per a evitar el que està plantejant amb el protocol d'abril del 2005, i que en el projecte (inintel·ligible) .
.
.
pot danyar una zona emblemàtica del nostre territori.

Mosatros estem a favor de la millora.
.
.
, -crec que és la CV-80 la que va de Bocairent fins a Muro- de la millora d'eixe traçat.
Però, per favor, una autovia amb quatre carrils, com és el matrimoni o l'acord que va arribar govern central i govern valencià, és un projecte que s'hauria de revisar.
I des de Les Corts m'agradaria que poguérem fomentar algun consens per a evitar esta barbaritat ecològica.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Morera.

Anem a vore, vosté ha introduït, ara sí, una variant.
(Rient i veus) Sí, sí, sí.
.
.

El senyor Giner si vol la paraula per a contestar-li, la rèplica, perquè demanarà rèplica.
I, si no, com ha introduït un altre debat en este moment, el senyor Vilaplana té dret també, si vol, a replicar al senyor Morera i a contestar-li lògicament.

Sí, vol la paraula?

El senyor Vilaplana Gironés:

Sí.

El senyor president:

Molt bé, senyor Vilaplana, té la paraula.

El senyor Vilaplana Gironés:

Breument, li matisaré quatre punts al senyor Morera.

En primer lloc, el tema de la Valleta, li recordaré també.
.
.
, el remetré també al Diari de Sessions, que el llija, s'ha debatut en dos ocasions.
Crec que va ser molt clar i concret, i concisa la
postura del Grup Parlamentari Socialista.
Cosa que la postura que ha defensat
el senyor Morera a mi no m'ha quedat gens clara.
Però, en fi, això crec que quadraria en el que sí que estem d'acord, i és que no s'aclarix.
M'ha dit que no s'aclarix, i, efectivament, no s'aclarix.

En segon lloc, li diria si el tema és de fer números de proposicions no de llei doncs bé, ahí no vaig a entrar ni a eixir, això és l'estratègia de cada grup parlamentari de fer números, però almenys li demanaria que cite qui és l'autor de la proposició no de llei quan la torne a copiar, i si pot ser que respecte l'originalitat de la proposició no de llei perquè esta ha vingut un poc destrossada.

I per últim, mire senyor Morera, al qui li pica (inintel·ligible).
.

Moltes gràcies, senyor president.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Vilaplana.

Diga'm?
Anem a vore, senyor Morera (veus de fons), però és que en rèplica sobre rèplica.
.
.
(rient), vosté ha replicat i li ha contestat el grup.
Un grup no ha volgut contestar i l'altre li ha contestat a vosté, no hi ha més qüestió, senyor Morera, està debatut i anem a votar.

Li pareix bé?
Doncs, votem senyories.

Vots a favor de la proposició no de llei?
7.
En contra?
8.
Per 8 vots en contra i 7 a favor queda rebutjada.

Senyories, suspenem per un minut, no s'alcen i pregue als senyors portaveus que s'acosten un moment a la taula.

(Se suspén la reunió durant uns minuts)

Proposició no de llei sobre l'adopció de mesures per a l'establiment d'un projecte d'itinerari ciclista entre València i Burjassot, presentada per la diputada senyora Marina Albiol Guzmán, de l'Agrupació de Diputats i Diputades No Adscrits, i quatre diputats i diputades més pertanyents a esta agrupació i al Grup Parlamentari Socialista (RE número 42.
417, BOC número 172)

El senyor president:

Punt 11 de l'ordre del dia, presa en consideració de la Proposició no de llei sobre l'adopció de mesures per a l'establiment d'un projecte d'itinerari ciclista entre València i Burjassot, presentada per la diputada Marina Albiol i Guzmán de l'Agrupació de Diputats i Diputades No Adscrits, i quatre diputats i diputades més pertanyents a esta agrupació i al Grup Parlamentari Socialista.

Per a la seua defensa té la paraula la senyora Marina Albiol.

La senyora Albiol Guzmán:

Moltes gràcies.

Bé, doncs vaig a explicar-la.
Un col·lectiu d'estudiants de la Universitat de València, que se diuen Consciència Crítica, va fer un informe sobre l'estat actual del carril bici entre València i Burjassot, i un poc la conclusió va ser que la persona que desitge anar en bici des de València fins a Burjassot o a municipis pròxims, o a la inversa, doncs, la veritat és que ho té realment complicat i a més és realment perillós perquè en realitat no hi ha un itinerari ciclista que siga eficaç i que siga segur.

El carril bici que va des de València cap a Burjassot finalitza només arribar a Burjassot, i d'ahí al que és el campus de la Universitat de València no n'hi ha carril bici.
De fet, n'hi ha un altre tram de carril bici en la zona nord-est però que no està tampoc connectat amb aquest que acaba en la zona est de Burjassot.

Per tant, el resultat és que l'enllaç ciclista amb la capital, entre València i Burjassot no existix en realitat perquè està totalment inconnex.

Nosaltres pensem que aquesta carència d'infraestructures està impedint la mobilitat dels estudiants, i no només dels estudiants sinó de qualsevol ciutadà o ciutadana que vullga desplaçar-se entre estes dos localitats i pensem que açò és degut a una falta de planificació en la previsió dels itineraris ciclistes.

Així mateix, açò, el que demostra és una absència de coordinació, de voluntat política, de pressupostos i d'interés de les distintes administracions implicades en la important tasca de la
connexió de tots els carrils bici.

Tot açò, el que deixa patent és la necessitat d'oferir infraestructura a un mitjà de transport que s'ha de recordar que és un mitjà de transport ecològic, sostenible, econòmic, ràpid, silenciós; a més, és bo per a la salut.

A més, en estos moments estem en un temps tany de crisi econòmica com de crisi mediambiental i, per tant, la bicicleta, doncs, és un alternativa a estes dos, perquè econòmicament, evidentment, és molt més barat que anar en cotxe i quant a la sostenibilitat mediambiental és un mitjà de transport que no contamina.

N'hi ha un informe que manifesta que el 43% de la població de l'àrea metropolitana de València es mou o en bicicleta o a peu, que l'11% es mou en transport públic, i el 46% en cotxe particular.
Per tant, no entenem que si n'hi ha més d'un 50%, un 50% llarg, de gent que no utilitza el cotxe, com és possible que les infraestructures per al cotxe privat estiguen tan ben
desenvolupades i siguen, pràcticament, ho monopolitzen tot i en canvi per a la gent que es mou a peu, en
bici o en transport públic n'hi hagen tantes carències.

Pensem que s'ha de canviar el model d'estructurar l'àrea metropolitana de València.
Pensem que en estos moments el model de mobilitat és insostenible i que evidentment és necessari canviar la mentalitat de la ciutadania però, sobretot, de les administracions, i caldria començar per aquesta Comissió d'Infraestructures i Transports de les Corts Valencianes, que, bé, que deixe palés que sí que està per un transport alternatiu, un transport ecològic i que a més és bo per a la salut.

Pensem que una adequada planificació, inversió i execució d'un projecte itinerari ciclista entre València i Burjassot, si a més s'amplia un poquet a la contornada, el que permetrà és que una sèrie de vies ciclistes entre València i el que és Godella, Benimàmet, Terramelar, Valterna, la Canyada, Paterna, etcètera, farà que estiga tot molt més connectat.
A més, s'ha de tindre en compte que al voltant del 7% de la Universitat de València són estudiants de l'Horta nord i que tot açò fomentaria que aquestos estudiants utilitzaren aquest mitjà de transport.

Per tant, la resolució és molt clara en este sentit, que tant el Consell com la Conselleria d'Infraestructures s'impliquen en oferir una solució als problemes de coordinació i de mitjans de finançaments necessaris per establir un projecte itinerari ciclista entre València i Burjassot que estiga tot ben connectant i que açò acabe amb les mancances actuals i totes les discontinuïtats que té l'actual traçat i, sobretot, que permeta compatibilitzar el dret d'accessibilitat amb una mobilitat sostenible, si és possible, en el menor temps possible.

Res més.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Albiol.

Per a.
.
.
, si algun grup vol intervindre per a expressar posició?

Sí, per part del Grup Parlamentari Esquerra Unida-Bloc: Compromís, té la paraula el senyor Morera.

El senyor Morera Català:

Moltes gràcies, senyor president.

El nostre grup parlamentari ha llegit amb interés la prolífica exposició de motius de la diputada d'Esquerra Unida, Marina Albiol, i considerem que és una proposta molt sensata, molt interessant, que s'emmarca dins del que són les noves tendències de mobilitat i sostenibilitat que haurien d'acompanyar les polítiques públiques.

En eixe sentit, com considerem que la proposició no de llei en la seua proposta és suficientment ampla, que deixa un marge de discrecionalitat gran a la
Conselleria d'Infraestructures i Transports, considerem que esta proposta podrà eixir per unanimitat en estes Corts, i continuar avançant en el que és un model de comunicació ciclista entre les nostres ciutats.

València, Burjassot i tota l'horta de València és una zona perfecta pel clima i per l'orografia per al desenvolupament intensiu del que és el transport en bicicleta.

Jo crec que ahí mos hauríem de dedicar més.
Sé que estan fent-se esforços en alguns àmbits però segurament caldrà intensificar-los perquè el preu de la gasolina, crec que he llegit hui està per 80 dòlars, que és el preu de referència, el barril, i, per tant, anem a un món que les energies fòssils s'esgoten.
En eixe sentit, tot el que siga prioritzar el transport de forma sostenible a través de bicicletes, considerem que és una bona inversió de futur.

En eixe sentit, el nostre grup parlamentari donarà suport a la iniciativa de la diputada d'Esquerra Unida.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Morera.

Per part del Grup Parlamentari Socialista, té la paraula la senyora Sanchordi.

La senyora Sanchordi García:

Moltíssimes gràcies, senyor president.

El Grup Parlamentari Socialista, anuncie ja que anem a recolzar, a votar favorablement, esta proposició no de llei d'Esquerra Unida, i anem a votar a favor per tota una sèrie de raons que vaig a explicar ara.

En primer lloc, perquè el Grup Socialista apostem clarament per afavorir i potenciar mitjans
alternatius al cotxe.
Apostem per afavorir i potenciar una mobilitat
diversificada i sostenible.

En segon lloc, perquè estem parlant d'un tema tan important per a mosatros com és la seguretat vial.
Seguretat vial que ara no existix per a ciclistes per la
falta d'un itinerari connex, eficaç i segur.

En tercer lloc, una altra raó, és perquè existix una demanda social, una demanda ciutadana en favor d'esta actuació.
A data d'avui, ja són més de dos mil les firmes de ciutadans que demanen esta actuació.

En quart lloc, perquè entenem que, a més, esta actuació és exigible també en termes de compliment de compromisos de govern, en este cas, del govern autonòmic valencià.

Senyories, el Grup Socialista entén que la gestió d'un govern té de vindre marcada per una combinació de criteris.
M'explique, per un costat pel que és la pròpia programació, la pròpia planificació i els pròpies compromisos d'un equip de govern, es este cas, l'autonòmic.
I en segon lloc, té de vindre marcada també per les demandes socials, per les demandes dels ciutadans que han de ser
ateses.

Pel que fa al primer criteri, a la programació, assenyalar ja una sèrie d'antecedents, per exemple el segon pla de carreteres de març de 1995, ja se va programar el construir una xarxa ampla de carrils bici a la Comunitat
Valenciana.
Posteriorment, en el PIE 2004-2010, dir que ja a nivell general se
parlava i estic quasi llegint literalment el pla del Partit Popular, se parlava
de fer un projecte de duplicació de la xarxa de carrils bici que travesse la Comunitat Valenciana i n'hi havia l'objectiu de duplicar-los, és a dir, dels 500 quilòmetres que n'hi havien passar a 1.
000 quilòmetres en 2010, -ja quasi estem en 2010-.
Això a nivell general.

A nivell particular, el PIE establia que en l'àrea metropolitana de València anava a fer, i dic literalment, «una malla articuladora del àrea metropolitana para ciclistas y peatones».
Se parla d'una inversió de més de vint milions d'euros, se parla d'un horitzó, també del 2010, per a dur a terme l'execució en l'àrea metropolitana de València de 220 quilòmetres de vies de vianants i ciclistes però, ¡compte!
, no se partix de zero, no se van a construir, no s'han de fer 220 quilòmetres, ja que entre carrils de vianants i ciclistes i àrees de bici ja estan en ús 98 quilòmetres.
N'hi ha 52 quilòmetres programats en actuacions en àmbits urbans, que pot fer l'ajuntament o se pot
conveniar amb La Generalitat.
Per tant, són el 70 quilòmetres restants els que hauria de fer la Conselleria d'Infraestructures i Transports.
Això pel que fa a la programació del govern.

Pel que fa al criteri de les demandes socials, com ja he comentat, més de dos mil firmes avalen el projecte emprés per un col·lectiu d'estudiants de la Universitat de València per a sol·licitar un carril bici integral entre València i Burjassot.
I recalque això d'«integral», perquè això és precisament és el que falta, que siga continu i global.

Estos col·lectius reivindiquen una implicació real de l'administració, una aposta per un model de mobilitat i fomentar un mitjà de transport que com ja s'ha dit i tots coneixem, és més ecològic, sostenible, silenciós, barat i saludable.
A més, cal ressaltar que estes actuacions van dirigides, o beneficiarien no només el ciutadà que vol fer ús de la bicicleta sinó inclús veïns de diferents barris, municipis i urbanitzacions de l'àrea metropolitana, però també indirectament inclús la gent que vol agarrar el cotxe.

El tema és molt fàcil i mol lògic.
Si n'hi ha una via ciclista en condicions, això d'alguna forma comporta una redistribució del tipus de vehicles que circulen.
N'hi ha gent que davant l'opció de poder elegir, considere que és el més important l'opció de triar, davant d'eixa opció pot deixar aparcat el seu cotxe i agarrar la bici.
Això fa que les vies principals tinguen, o no coexistixquen bicicletes i cotxes, i
al mateix temps també està bé i també afecta en termes de seguretat vial, ja que cadascú va pel seu carril i açò també és important.

Després de tot el que he dit pareix que n'hi ha una aparent coincidència entre el que govern ha dit que vol fer, o que va a fer, i el que una part
de la societat està demanant en estos moments.
Quina és, doncs, la situació a hores d'ara d'estos projectes?

El carril bici entre València i Burjassot, sens dubte, integral brilla per la seua absència i esta malla de vianants ciclista queda molt lluny de complir-se.
Els plans
d'unir els carrils bici de Burjassot i València de moment s'ha quedat en això, en plans.

Segons informacions de la mateixa Conselleria d'Infraestructures, segons les seues estimacions, d'esta malla de vianants ciclista només s'ha realitzat una quarta o quinta part de les 52 actuacions previstes, degut,
clar i ras, a la falta de pressupost.

De totes estes actuacions n'hi ha una de les previstes per la conselleria que és precisament l'esmentada connexió del carril bici entre Burjassot i València, que segons diu la mateixa conselleria és una actuació planificada però sine die, és a dir, és un desig o una bona intenció però, almenys, això és el que manifesten.
En estos moments esta xarxa només té trams inconnexes i per tant trams insegurs i no eficaços.

Fins ara teníem el PIE.
.
.
, anem a dir, el PIE I, 2004-2010.
Ara el Partit Popular ja anuncia
el PIE II -ja tenim el parell de sabates.

En qualsevol cas, sí que és cert que el que estem veient i el que podem dir inclús objectivament és que esta actuació és un exemple que el primer PIE no s'ha complit i que el segon PIE serà poc més que una pròrroga llarga, això sí, llarga, perquè és 2010-2020, d'eixe primer pla estratègic.

En qualsevol cas -i acabe ja-, esperem que esta proposició no de llei s'aprove per unanimitat, per un costat perquè se suposa que presumptament hi ha una coincidència entre el que dia el govern que anava a fer, el que demana la societat i el
que estem manifestant el Grup Parlamentari Socialista.
Però és que a més hauria de ser unànime perquè la proposició no de llei d'Esquerra Unida ni tan sols parla de terminis, ni tan sols parla de pressupostos,
sinó que el que està demanant és que el Consell i la conselleria s'impliquen a fons per a oferir una solució i que La Generalitat treballe colze a colze amb altres administracions.
Entenem
que açò, sense dubte, és incontestable.

Així que, finalment, el que esperem és que açò se faça, que se faça este carril bici, que si no s'ha fet a la primera, que se faça a la segona, però que se faça.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Sanchordi.

Per part del Grup Parlamentari Popular, té la paraula la senyora Quinzá.

La senyora Quinzá Alegre:

Gracias, señor presidente.

Señorías.

En primer lugar sí que gustaría dejar constancia, y que vaya por delante y que así conste además en el acta, el apoyo del Grupo Parlamentario Popular, y también del Consell, por las actuaciones que realiza; del apoyo, sin lugar a dudas, de la bicicleta
como medio de transporte ecológico, sostenible, barato, rápido, silencioso y salutífero, como aquí se ha dicho.

Dicho lo cual, y entrando ya en el fondo del asunto, respecto a este punto,
efectivamente, como decía la señora Albiol, se realizó por parte de un colectivo de estudiantes, el colectivo Conciencia Crítica, un estudio sobre el estado del itinerario entre el campus de la
universidad de Burjasot y la ciudad de Valencia.
Y se denuncia en dicho informe
la falta de trazado por el núcleo urbano de Burjasot.
Y, fundamentalmente, esto, y además así obra en el propio informe, la deficiencia se produce dentro del propio casco
urbano.
Leo el informe en el que dice «esta carencia de infraestructuras, hablamos del carril bici, es posible desde la
consecución de una falta de planificación en la urbanización o previsión de las necesidades de itinerarios ciclistas».

Señorías, competencia estrictamente municipal.
Es el ayuntamiento, es el gobierno
municipal, quien decide la urbanización de su término y cómo debe formular y realizar estos itinerarios.

Como también manifestar aquí que es falso, por lo que a esta diputada que les habla le consta, que la conselleria haya incluido esta actuación en el PIE 2004-2010, como aquí se ha dicho.

No obstante lo anterior, lo recoge este informe tal cual la señora Albiol y lo presenta aquí en forma de la proposición no de ley.
Bueno, pues bien.
Señalar al respecto que la conselleria está promoviendo una malla peatonal y ciclista en el área metropolitana de Valencia con la finalidad de conseguir una plataforma
ciclista-peatonal separada del tráfico rodado y además agradable para el usuario, con un tratamiento integral que se complemente con
zonas verdes, alumbrado, bancos, papeleras, señalización y todo el mobiliario necesario.
De esta manera, cuando dicha malla esté construida, una persona situada en cualquier municipio del área metropolitana va a poder trasladarse a pie o en bicicleta a la ciudad de
Valencia o a cualquier otro punto de la misma.

Se trata, por tanto, de un programa que incide en la competencia de diversas
administraciones: de Generalitat, diputación, ayuntamientos.
Por esta razón se contemplan acuerdos con ayuntamientos con el fin de que éstos desarrollen en sus municipios las actuaciones necesarias para dar
continuidad de los proyectos interurbanos o internúcleos, consiguiendo así el cierre de la malla.

Dentro de este programa, y partiendo de los itinerarios ya existentes, que son
carril bicis, sendas peatonales o aceras de sección, con independencia de la administración titular de los mismos, la malla persigue dos acciones fundamentales: la
primera, unas actuaciones urbanas que, señorías, son competencias de los respectivos ayuntamientos, como en el caso de los
itinerarios dentro del núcleo urbano de Burjasot; y, segundo, los itinerarios de conexión interurbana o internúcleos, que son los que está impulsando la
conselleria, porque son lo que entraría dentro de sus competencias, sin perjuicio de la participación de otras administraciones supramunicipales, como pudiera ser la diputación u organismos dependientes de la administración del estado, con el fin de crear el efecto malla.
Este último bloque supone en estos momentos 52 itinerarios con una longitud superior a
los 90 kilómetros.
Y el objetivo final del programa es poder disponer de una red de tramos
de titularidad pública enlazados entre sí a lo largo de más de 220 kilómetros.

Del mismo modo, desde la conselleria también se otorgan subvenciones concretas para promover el transporte alternativo,
porque se cree en esto del transporte alternativo y sostenible.

Y, por ejemplo, el pasado junio se concedieron 5.
000 euros al ayuntamiento de
Burjasot para la semana del transporte sostenible y para promover la utilización de este tipo de transporte.

Por lo que se refiere a la ciudad de Valencia, como se indica en la propia
proposición, se está mejorando en la red del carril bici que discurre por el núcleo urbano de la misma, tanto con la financiación procedente del fondo estatal de inversión local como del Plan especial de apoyo a la inversión productiva en municipios de la Comunidad Valenciana.

En el municipio de Burjasot, al que concretamente se refiere esta proposición no de ley, la conselleria ha desarrollado hasta el momento tres rutas internúcleos de conexión: la cicloruta que va de Artista Fallero-Burjasot, la cicloruta Burjasot-A-7 y
la cicloruta Terramelar-Valterna-Burjasot.

Por su parte, el Ayuntamiento de Burjasot aprobó en el año 2002 un plan de movilidad urbana que preveía la realización de un carril bici por el núcleo urbano, que nunca se ha llevado a cabo, según declaraciones del ayuntamiento, por falta de presupuesto.

Luego si alguien está incumpliendo y si alguien debe tomar conciencia del apoyo y de la importancia
de este medio de transporte es quien debiera de haber hecho esto y no lo ha
hecho, que es el partido que está gobernando en el ayuntamiento de Burjasot y que les garantizo que no es el
Partido Popular.
Así que háganselo mirar.

Como indica la propia proposición no de ley, el carril bici procedente de Valencia finaliza al llegar al término municipal de Burjasot, por lo que la red queda interrumpida en esta zona.
Es decir, la actuación le corresponde realizar al ayuntamiento en su propio núcleo urbano.
No obstante, la conexión Valencia-Burjasot la Conselleria de Infraestructuras y Transportes la ha
ejecutado.

El paso superior del acceso sur a la población de Burjasot, con ocasión de la supresión del paso a nivel, y dicho paso superior cuenta con un amplio carril bici.
O el
carril bici asociado a la ronda norte de Valencia.
Estas actuaciones permiten
la conexión de la zona del parque de Benicalap y avenida Juan XXIII, de Valencia, por la
ronda norte de Valencia hasta llegar a la calle Joanot Martorell.

De otro lado, señorías, decirles que este año, en el año 2009, al Ayuntamiento de Burjasot se le han concedido más de catorce millones en trasferencias de otras administraciones para la
realización de inversiones en su término: 7,6 millones del plan Confianza y 6,6 millones del plan E.

Entre las diferentes actuaciones objeto de subvención por parte de otras administraciones, La Generalitat ha aprobado una ayuda de
3,5 millones del plan Confianza destinados al municipio de Burjasot para la
mejora de accesibilidad en su término y otros servicios al ciudadano.
Y el gobierno central, por su parte, ha
concedido al Ayuntamiento de Burjasot un importe de 1,5 millones para la
supresión de las barreras arquitectónicas.

Dado que se trata, y la competencia para hacer este itinerario que aquí se reclama en esta proposición no de ley, es una acción dentro de su núcleo urbano, sería un buen momento para que el ayuntamiento acometiera, como están haciendo otros ayuntamientos con estas mismas inversiones, por ejemplo el de
Valencia, pues acometiera con las subvenciones concedidas por estas
administraciones, como ya digo, como lo hacen otros ayuntamientos, ya que tiene
un plan de movilidad urbana, que lo aprobó en el 2002, que no lo ha llevado a cabo, según dice el propio ayuntamiento por falta de presupuesto, y ahora tiene las ayudas
necesarias para poderlo llevar a cabo.
Luego, que se deje de excusas, y ya que
tiene el dinero que acometa las obras.

Por todo esto, nosotros entendemos que vamos a rechazar la proposición no de ley.
Sería lo contrario una ingerencia municipal, que no creo que además el resto de los grupos esté de acuerdo.
Y además entendemos que es innecesaria porque las ayudas y el dinero lo tiene, y es
cuestión de que el ayuntamiento priorice las obras y de verdad sí cree el carril bici.

Nada más y muchas gracias.

El senyor president:

Muchas gracias, señora Quinzá.

Sí, para réplica, señora Albiol.

La senyora Albiol Guzmán:

Sí, gràcies.

Bé, en primer lloc agrair al Partit Socialista i al Bloc el recolzament i la
informació que ha servit per ampliar la proposició no de llei.

I bé, jo sí crec que la senyora diputada del Partit Popular no ha entés la proposició no de llei o no se l'ha llegida.
Perquè del que estem parlant és d'un carril, d'un itinerari ciclista integral entre València i Burjassot, i que a més comunica amb el campus de la Universitat de València a Burjassot.
No estem parlant d'una competència únicament municipal, ¿val?
Jo no estic parlant de fer un trosset de carril bici a Burjassot, perquè això, nosaltres, Esquerra Unida ho presentem en l'ajuntament, no ho presentem a Les Corts.

Ací el que estem presentant és un carril bici entre València i Burjassot, integral, amb condicions, sense discontinuïtat, val?
Això és el que estem presentant ací.
Per tant, li recomane que primer es llisca les proposicions no de llei amb
cura, val?

I a més és que vosté mateixa s'està contradient, perquè m'està dient que el Consell recolza moltíssim el transport amb bici perquè va a fer el carril bici Terramelar-Valterna-Burjassot.
Açò sí que era competència del Consell?
I en canvi València-Burjassot no és competència del Consell?
Per què Paterna-Valterna-Burjassot sí i València-Burjassot no?
M'ho pot explicar, perquè jo no ho entenc.
Val?
Estem parlant de la connexió València-Burjassot integral.

I a més és que la proposició no de llei és molt simple, perquè el que estem demanant és que la conselleria s'implique a oferir una solució i que la conselleria treballe colze a colze amb totes les administracions que
estiguen implicades.
És veritat que segurament l'Ajuntament de Burjassot també està implicat.
Que la conselleria propose un conveni que done una solució.
Val?
No estem dient que ho haja de fer únicament la conselleria, sinó que treballe amb totes les administracions que estiguen allí implicades.
Però sobretot que la conselleria siga la que un poc oferisca la solució, i res més.
O siga, no estem demanant absolutament res més, ni un compromís en temps i en pressupostos, absolutament res.
I ja ho vam presentar així perquè poguera eixir per unanimitat en aquesta comissió.

No entenc el seu rebuig a aquesta proposició no de llei.
Crec que no té absolutament ningun trellat, no?
I menys trellat tindrà ara després quan se n'anem a crear la comissió esta contra el canvi climàtic.
Val?
Molta comissió, molta foto, però després, a l'hora de la realitat, quan vénen les propostes (veus) que van a ajudar a lluitar contra eixe canvi climàtic, vostés voten en contra, vostés voten en contra.
Perquè açò sí que ajuda a lluitar contra el canvi climàtic, val?
Açò sí que ajuda.

De totes maneres, vaja, entenc que simplement voten en contra per votar en
contra, sense ningun tipus de.
.
.
, vaja, açò no té ningun trellat que vostés s'oposen perquè l'únic que demanem és que s'impliquen i que treballen.

Res més.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Albiol.

Sí, señora Quinzá, tiene usted la palabra.

La senyora Quinzá Alegre:

Muchas gracias, señor presidente.

Señora Albiol, la verdad es que me preocupa, porque usted dice que o yo no entiendo
o no he leído su proposición no de ley.

Su proposición no de ley no es nueva.
Quiero decir, lo único que hace usted es recoger el famoso informe del movimiento estudiantil.
La
que creo que no se ha leído el informe, que lo convierte usted en PNL, es usted.

Quiero decir, yo le estoy leyendo el informe.
Se lo voy a leer literal, además dice (veus).
.
.
la propuesta de resolución lo único que hace es recoger un informe que realizan unos estudiantes, no aporta
ninguna novedad.
En el referido informe, insisto, se dice: «El carril bici procedente de Valencia finaliza al llegar al término municipal de Burjasot».
¿Qué significa esto, señora Albiol?
Se lo voy a explicar.
Que existe carril bici de Valencia, y cuando
llega a Burjasot, como el propio informe dice, es cuando dentro de Burjasot se
carece de ese servicio.

Es más, el propio informe, dos párrafos más abajo, dice: «Esta carencia de infraestructura -que usted aquí reclama- es posiblemente la consecuencia de una falta de planificación en la urbanización».
¿Quién es el competente para planificar la urbanización de los núcleos urbanos?
Se lo digo yo: el ayuntamiento.
¿Quién gobierna en el Ayuntamiento de Burjasot?
Partido Socialista, creo además que en coalición que con su propio partido.

Dice usted «no entiendo el rechazo a esta proposición no de ley».
Pues mire, el rechazo, pese a que ustedes van con la bandera de que son los
ecologistas, los que defienden la bici, mire, jamás ha tenido esta comunidad tanto carril bici y con unas sendas tan
extraordinarias como en estos momentos.

Pero usted lo que dice en su proposición no de ley es, porque además no concreta nada, usted dice: «Que el Consell y la conselleria se impliquen a fondo en ofrecer una solución a los problemas de coordinación».
Mire, no se tienen que implicar a fondo porque a fondo están implicados desde hace mucho tiempo.
Lo único que no van a hacer es tener una injerencia en un término municipal cuando no le corresponde.

En segundo lugar, respecto de los fondos, ya le digo que el Ayuntamiento de
Burjasot, como el resto de los ayuntamientos, disponen ahora de unas ayudas que
pueden acometer esas obras si de verdad lo consideran prioritario.
Como están haciendo otros ayuntamientos, por ejemplo el de Valencia, eh.
Y carril bici
que está hecho.

Así que, señora Albiol, yo no digo que usted no esté acertada con esta proposición no de ley.
Lo está, pero desde luego no en el lugar adecuado.
A quien debe pedirle usted está responsabilidad y que ejecute ese plan que tiene hecho desde el año 2002 es a quien tiene que hacerlo, que es el equipo de gobierno del
Ayuntamiento de Burjasot, en el que además creo que ustedes son parte.

Nada más y muchas gracias.

El senyor president:

Muchas gracias, señora Quinzá.

Señorías, pasamos a votación.
(Veus)   ¿Votos a favor de la proposición no de ley?
6.
¿Votos en contra?
8.
Por 8 votos en contra y 6 a favor, queda rechazada.

Proposició no de llei sobre la revisió del projecte de la variant ferroviària de la finca Adoc del tramvia d'Alacant per tal d'evitar la construcció d'un túnel a través de la serra Grossa, presentada per la diputada representant de l'Agrupació de Diputats i Diputades No Adscrits, i quatre diputats i diputades més pertanyents a esta agrupació i al Grup Parlamentari Socialista (RE número 42.
428, BOC número 172)

El senyor president:

Pasamos al siguiente punto del orden del día, que es el punto número 14: «Presa en consideració de la Proposició no de llei sobre la revisió del projecte de la variant ferroviària de la finca Adoc del tramvia d'Alacant per tal d'evitar la construcció d'un túnel a través de la serra Grossa, presentada per la diputada representant de l'Agrupació de Diputats i Diputades No Adscrits i quatre diputats i diputades més pertanyents a aquesta agrupació i al Grup Parlamentari Socialista.
»

Per a la seua defensa, té la paraula la senyora Albiol.

La senyora Albiol Guzmán:

Gràcies.

Bé, el 28 d'abril de 2008, la conselleria va adjudicar a una unió d'empreses temporals tant la redacció del projecte de construcció com l'execució de les obres de la variant ferroviària de la finca Adoc del tramvia d'Alacant per un import de 32 milions d'euros i un termini de vint-i-quatre mesos.
El mes d'abril passat la conselleria va exposar al públic aquest projecte després d'haver transcorregut aproximadament la meitat del termini establert.

És a dir, que primer s'adjudicà el projecte i l'execució de l'obra, es donen vint-i-quatre mesos de termini, i quan ja han passat tretze
mesos, aleshores es posen a informació pública.
Lògicament, el que és normal és el contrari, ¿no?
Vull dir, no ho pots exposar a informació pública quan ja han passat tretze mesos d'un termini de vint-i-quatre, perquè, a més, el que està és donant la sensació és que açò només és un tràmit, que no van a canviar res, perquè si l'obra ja està adjudicada i tot, doncs, és un poquet rar, ¿no?
Això ja ho vam presentar nosaltres també en les al·legacions.

Per una altra part, bé, el projecte contempla l'obertura d'un túnel de quilòmetre i mig a través de la serra Grossa, que suposa objectivament una greu agressió a un paratge protegit d'un elevat valor ambiental i paisatgístic, i nosaltres pensem que és per açò, per aquest atac al paisatge i al medi ambient que seria molt raonable cercar
una alternativa viable que evitara aquestes indesitjables afeccions, ¿no?

Una possible alternativa consistiria en remodelar la carretera de la Cantera,
perquè el tramvia discórrega en superfície sobre part dels actuals carrils de trànsit, evitant la construcció d'aquest túnel, ¿no?
Considerem que l'obertura del túnel, doncs, bé, és una agressió als valors protegibles, paisatgístics, naturals, geològics, de la serra Grossa, i, a més, pensem que és un malbaratament de diners, ¿no?
, perquè estem parlant d'un elevat cost econòmic de 32 milions d'euros enfront de, doncs, una inversió de menys de deu milions d'euros, que suposaria l'alternativa que nosaltres estem plantejant ací, ¿no?

Per altra part, les obres de tunelació, el que podem fer és agreujar notablement els actuals despreniments de roques que s'estan produint en esta zona, ¿no?
, i, per tant, doncs, seria també un perill tant per a la seguretat, ¿no?
, perquè podria afectar la seguretat, com també la flora i la fauna que estan lligades a la serra Grossa, ¿no?

Per tant, jo crec que n'hi han dos arguments fonamentals, un és l'atac a una zona mediambientalment que caldria protegir, i l'altre, el tema de cost econòmic, ¿no?
, 32 milions enfront de 2 milions.
Jo cerc que és prou evident.

A més, doncs, mira, amb estos diners que ens sobren si fem l'alternativa més sostenible, bé, podríem dedicar-los, per exemple, a.
.
.
, doncs, bé, a finançar les obres de la línia 2 del Tram, que Mario Flores va dir que calia privatitzar, perquè no n'hi havien recursos, doncs, mira, ja tenim ahí una part dels recursos, ¿no?
, per exemple.

I, bé, el que és ja la proposició no de llei, és molt clara, ¿no?
Que, bé, Les Corts insten el Consell a aprofitar el període d'al·legacions en què es troba el projecte de la variant ferroviària.
.
.
, evidentment, aquesta proposar va ser presentada fa molts mesos, el que
passa és que, doncs, bé, ací arriben a la comissió quan arriben, ¿no?
, però.
.
.
Bé, que.
.
.
, sobretot, que s'estudien les alternatives per a no tindre de fer eixe túnel,
(remors) i valorar l'alternativa que proposem, encara que nosaltres en proposem una, però el que volem realment és que es revise el projecte perquè s'evite el túnel.
Si la proposta és una altra alternativa, doncs, una altra, ¿val?
, però.
.
.
Simplement això.

(Ocupa la presidència la vicepresidenta, senyora Asunción Quinzá Alegre)

La senyora vicepresidenta:

Muchas gracias, señora Albiol.

Tiene la palabra para fijar posición el señor Morera.

El senyor Morera Català:

Moltes gràcies, senyora presidenta.

La veritat és que nosaltres no tenim una posició feta sobre el que se demana des del grup.
.
.
, des d'Esquerra Unida.
No conec amb detall esta qüestió, ho he de reconéixer, però no entenc per què un túnel d'estes característiques pot crear este impacte en la serra Grossa.
En definitiva, un túnel, el que evita, el que podia evitar, és l'afectació del tram per superfície.
Desconeguem amb detall la qüestió, hem assistit amb interés als arguments de la diputada, però, en tot cas, li he de dir que desconeixem el que podia suposar el túnel que està plantejat en el projecte.

En eixe sentit, com que no tenim una posició molt clar, mantindrem una posició d'abstenció respecte d'esta proposició.

La senyora vicepresidenta:

Muy bien, señor Morera, muchas gracias, por la fijación de posición.

El señor Vilaplana tiene la palabra por diez minutos.

El senyor Vilaplana Gironés:

Moltes gràcies, presidenta.

Bé, no vaig a utilitzar el temps perquè realment el tema jo crec que és breu i clar.
Mosatros sí que anem a recolzar (veus) la proposició.
Aixina i tot, tenint en compte que està fora de termini, entenem que sí que deuria i seria convenient que es revisara el projecte, perquè l'afecció que pot tindre la serra Grossa.
.
.
, és un paratge protegit, i sí que pot ser important.
Sobretot tenint en compte, i amb açò no volem fer el paper dels tècnics, que sí que n'hi han altres tipus de solucions, i vaig a apuntar-ne dos que hem pogut
contrastar, possiblement n'hi haigguen més i que deuria fer-se una valoració tècnica, perquè poden ser més econòmiques i menys agressives, ¿no?

Entre elles estaria la possibilitat d'utilitzar la mateixa carretera, fer un fals túnel per baix i que discorreguera per allí el tramvia.
Eixa seria una de les possibilitats.
O, altra, seria aprofitant.
.
.
,
la via en estos moments discorre en via única i l'altra possibilitat, per exemple, seria la de, aprofitant el traçat de la via, fer un desdoblament per baix de l'actual via, ¿no?
Per tant, ahí n'hi han dos més.
Mosatros, no diguem que siguen les millors, però
(remors) sí són dos alternatives que poden millorar substancialment el que és l'impacte en la zona, que poden evitar el fer el túnel, que poden ser més econòmics i que poden funcionar perfectament.

Per tant, sí que anem a donar-hi recolzament.
Entenem que deuria fer-se ahí un tema que crec que no compromet a res i que és revisar el projecte i que realment els tècnics siguen els que estudien, valoren i, si al final s'arriba a eixa conclusió, apliquen solucions tècniques diferents.

Moltes gràcies.

(Ocupa la presidència el president, senyor Rafael Ferraro Sebastiá)

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Vilaplana.

Per part del (inintel·ligible) .
.
.
Popular té la paraula el senyor Peral.

El senyor Peral Villar:

(Inoïble) .
.
.
presidente.

Señorías.

El grupo de no adscritos que representa la señora Albiol nos trae una proposición no de ley que, a mi entender, es extemporánea, porque en su propuesta de resolución habla de.
.
.
, de que el Consell.
.
.
, de que las Cortes insten al Consell que
aprovechando el periodo de alegaciones realice determinada cosa que ya ese
periodo de alegaciones se ha terminado y están contestadas las alegaciones que.
.
.
, en base a las cuales usted presenta esta
proposición no de ley.

Eso yo creo que, o bien revisa la propuesta de resolución o bien retira la proposición no de ley.
Pero entendemos por su exposición que no van a retirarla y voy a darle la explicación que, ajustándome a los informes técnicos, pues, hace a todas luces yo creo que necesario rechazar por parte de
nuestro grupo su iniciativa.

Por un lado, habla usted de que esta construcción del túnel en la serra Grossa va a suponer una grave agresión a un paraje de elevado valor ambiental y paisajístico, por lo que plantea como alternativa remodelar la carretera de la Cantera.
Por un lado, yo creo que no se le escapa que el órgano competente en la materia medioambiental es la Conselleria de Medio
Ambiente, Agua y Urbanismo, pero sin perjuicio de que esto sea así, y haciendo referencia a las alegaciones que ustedes han presentado al proyecto
técnico, han presentado dos, exactamente,
(veus) y.
.
.
a esa propuesta de resolución del concurso de redacción del proyecto y ejecución de obra de la variante ferroviaria de la línea 1 del Tram, (veus) estas alegaciones rezaban de la siguiente forma.

Una de ellas, la primera, rechazamos el túnel que afecta al hito protegido de la serra Grossa, por su negativo impacto ambiental y paisajístico y por agravar el riesgo de desprendimiento de rocas.
La gerencia de
transportes y puertos, como le he anticipado, desestima la alegación, ya que la afección al paisaje de la serra Grossa se acotará exclusivamente al periodo de obras y durante las mismas se van a incluir, y se
incluyen de hecho, medidas de corrección ambiental e integración paisajística.

Además, en estas zonas afectadas por la traza durante la ejecución del túnel, se van a realizar labores de control, vigilancia y auscultación de las obras para evitar estos movimientos o desprendimientos que a ustedes
les preocupan y que, evidentemente, preocupan a cualquiera que tenga interés por mantener este paisaje y este entorno lo más protegido posible.

Asimismo, en las zonas de emboquille se procederá al saneo y restitución (veus) del perfil natural.
Eso está contemplado dentro del proyecto técnico de la línea 1 del Tram de Alacant del que estamos hablando en este momento.

Por otro lado, la segunda alegación que ustedes presentan, que también se corresponde con esta proposición no de ley, es aquella en la que proponen que el trazado de la variante
discurra en superficie sobre una plataforma de transporte público estructurada sobre parte de la calzada de la actual carretera de la
cantera.
De la misma forma, la gerencia de transportes y puertos desestima su
alegación, porque la alternativa de remodelación de la carretera de la Cantera para que el tranvía discurra en superficie no es viable de ninguna forma,
(veus) teniendo en cuenta los parámetros geométricos exigidos por la vía del Tram para su explotación, (veus) ya que la gran diferencia de cotas entre la carretera y la parada de La Isleta
hacen inviable la conexión tranviaria.

Efectivamente, creemos desde el Grupo Parlamentario Popular que se respetan y
se realizan con los máximos cuidados para proteges este entorno paisajístico y para poder realizar una obra pública de tantísima importancia, un recurso público que va a dar servicio a tantos ciudadanos y que, evidentemente, pues,
debe.
.
.
, es una obra importante que debe realizarse con las condiciones técnicas más adecuadas para salvar este entorno tan importante de Alacant.

Por tanto, y dicho lo cual, y dado el rechazo de estas alegaciones en la fase de
información pública entendemos -como le decía al principio- que deberían ustedes retirar la proposición no de ley o modificar la propuesta de resolución, como a usted le parezca más conveniente.

También, por último, quisiera añadirle que esta obra de integración paisajística de la infraestructura del Tram a su paso por la serra Grossa ha sido galardonada recientemente con el premio FAD, Fomento de las Artes
y del Diseño, de opinión, en la categoría de ciudad y paisaje.
Se trata de unos premios concedidos por votación de los socios de Arquinfad, que son importantísimos arquitectos y técnicos del área en cuestión, gente de demostrada solvencia en la defensa del medio ambiente, y se trata de
una organización donde se traslada la opinión, el criterio y, en este caso, el galardón, hacia obras de gran singularidad realizadas en España y Portugal.

En función de todo esto, y, en caso de que ustedes no decidan retirar la proposición no de ley, debo decirle que desde el Grupo Popular vamos a rechazar esta
iniciativa.

Nada más y muchas gracias.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Peral.

Per a réplica, senyora Albiol, té vosté la paraula.

La senyora Albiol Guzmán:

Gràcies.

Evidentment, quan Esquerra Unida va presentar esta proposició no de llei no era extemporània.
I, evidentment, amb el que ens consta que arribe a debatre's una proposició no de llei en una comissió.
.
.
, no vaig a retirar-la, clar.
Des que la presentem passen mogolló de mesos fins que se debaten, com perquè damunt quan arribe la retire.
Doncs, mire, no.
Perdone, però no.

Nosaltres no tenim la culpa d'aquesta manera de funcionar que tenen les Corts Valencianes amb un reglament
que, evidentment, nosaltres discrepem prou perquè la lentitud des que es presente alguna cosa, que es tramita, que arriba a una
comissió, que després es posposà, que no sé què, fins que al final aconseguixes debatre alguna cosa.
.
.
Clar, és que totes acaben sent extemporànies!
I eixe és el problema, que vosaltres ja vos ho heu arreglat ben bé perquè les nostres proposicions no de llei acaben sent extemporànies habitualment.

Doncs, mire, de totes maneres crec que no haurien d'excusar-se en qüestions formals quan el que n'hi ha són discrepàncies de fons -com després vosté mateix ha explicat-.
Em sembla que no pot vosté justificar-se dient: «Bé, és que pensem que formalment està presentada fora de temps», quan en realitat el que passa és que vostés no tenen cap intenció de revisar el projecte que afecta greument el medi ambient, el nostre patrimoni
paisatgístic en la serra Grossa.
Eixe és el problema.
No crec que el problema siga que s'ha acabat el termini de les al·legacions, sinó que el problema és que realment vostés no volen revisar eixe projecte.

Igual que quan diu que açò li correspon a la Conselleria de Medi Ambient.
Evidentment que li correspon.
De
fet, la nostra proposició no de llei el que diu és que «Les Corts insten el Consell».
Res més!
No està parlant de la Conselleria d'Infraestructures i Transport!
És més, nosaltres no decidim que la proposició no de llei vinga a esta comissió.
Això ho decidix la mesa.
Per tant, no em diga que és que açò li correspon a Medi Ambient.
Bé, però és que jo no dic el contrari, val?
I si la mesa ho du a esta comissió, doncs, és el que n'hi ha.
A més, en la proposició no de llei no diu allò «d'infraestructures», diu «al Consell».
Per tant, estes qüestions tan formals no tenen cap sentit que les al·leguen vostés.

Quant a les alternatives, el que es vota és la proposició no de llei que parla de revisar el projecte.
Nosaltres hem plantejat una
alternativa, igual que el company del Partit Socialista ha presentat altres dos
alternatives.
Però, nosaltres el que estem votant no és eixa alternativa, sinó simplement que revise el projecte.

Per tant, si la nostra alternativa no li sembla bé, dons, agafe una de les altres dos, o proposen vostés una altra, o que el Consell en propose una altra, però no em diga que la voten en contra perquè la nostra alternativa és inviable.
Doncs, bé, plantegen-ne altres.
Nosaltres pensem que no ho és, evidentment, si no, ho haguérem dit.

Però, crec que no tenen vostés massa arguments ni en la qüestió formal ni en la qüestió de les alternatives.
Simplement és que quan vostés s'encaboten a fer alguna cosa d'una manera determinada, encara que açò afecte negativament el medi ambient, encara que açò afecte negativament el patrimoni paisatgístic, en este cas de la serra Grossa, vostés no donen el seu braç a tòrcer, no canvien d'opinió, perquè quan han pres una decisió, doncs, ja van cap allà sense mirar res més, i menys si els que plantegem que es revise el projecte som Esquerra Unida,
clar!
Aleshores, ja, doncs, bé, la cosa està claríssima.

Jo crec que és una llàstima perquè, al final, tenim pocs.
.
.
Bé, no en tenim pocs, la veritat és que tenim molts paisatges que valorar, però a este pas cada volta en tindrem menys, i, al final, seran pocs perquè aquesta política de no respectar el medi ambient afectarà greument el País Valencià.
Una llàstima.

Res més.

El senyor president:

Gràcies, senyora Albiol.

Vull fer una matisació abans de donar-li la paraula al senyor Peral pel que afecta a esta comissió, a la mesa d'esta comissió, per a dir-li a la senyora Albiol que la seua proposició no de llei estava en disposició de ser debatuda a partir del 18 de setembre d'enguany, que a octubre ja estava convocada la comissió, i, a novembre, estava en l'ordre del dia.
No s'acabà la comissió perquè hi havia molts temes i ha entrat en la primera comissió.
Per a il·lustrar-la, només pel que concernix a esta mesa de la comissió.

Senyor Peral, té vosté la paraula per a rèplica.
(So d'un telèfon mòbil)

El senyor Peral Villar:

Para cuando se celebró la primera sesión de esta comisión ya había transcurrido el plazo de informe público y ya se habían contestado las alegaciones.

Pero, bueno, sin perjuicio de que este argumento es más técnico que sustancioso desde la base de la propuesta y de la intervención que usted acaba de realizar, yo le diría que más claros que los dos informes técnicos en los cuales rechazan sus alegaciones, donde además le consta que.
.
.
porque si han estudiado el proyecto de ejecución de la obra de la variante ferroviaria de la línea 1 del Tram, está más que correctamente protegido el medio ambiente y garantizados los posibles daños, y más por tratarse de este entorno, por parte de los técnicos, donde, como ya le he explicado y esa es la base de nuestro rechazo a su proposición no de ley, la gerencia de transportes y puertos ha desestimado sus dos alegaciones porque,
tanto en un caso como en otro, se están realizando correctamente los trabajos, porque técnicamente resulta inviable realizar un trazado alternativo, pues si lo que
ustedes pretenden es que no se realice la línea del Tram, evidentemente.
.
.
Claro, es la única solución que nos queda; o se hace el túnel por donde los técnicos han dicho que es la solución más económica y la más adecuada para represtar este servicio, o el servicio no se puede realizar.

De tal forma, entendemos, y por eso el Grupo Popular rechaza su propuesta,
porque no se ajusta técnicamente a las necesidades de la ciudad, en este caso, o porque técnicamente es absolutamente contrario a lo que los técnicos aseguran.
O sea, no es una posición política.
Nosotros por supuesto que estamos en la defensa de los paisajes y de las
obras singulares que tiene nuestra comunidad, pero lo que no podemos es estar
contra las resoluciones de unos técnicos, de acuerdo con las alegaciones que ustedes ya presentaron en su momento.
O sea, eso es absolutamente incontestable.

Por otro lado, decirle que cuando este trabajo ha sido premiado -como también le he explicado- por una asociación de gran prestigio en la categoría de ciudad y paisaje por su integración paisajística, de esta infraestructura del Tram, pues tampoco tenemos por qué dudar de la correctísima aplicación y realización del trabajo, del proyecto.

Es solo por eso, y no es una opinión subjetiva del Grupo Popular, por lo que entendemos que debemos rechazar su
proposición no de ley.

Nada más y muchas gracias.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Peral.

Pasamos, pues, a votación, señorías.
Vots a favor de la proposició no de llei?
7.
Vots en contra?
8.
Per 8 vots en contra i 7 a favor queda
rebutjada.

Proposició no de llei sobre la presentació d'un projecte de llei de ports de la Comunitat Valenciana, presentada pel Grup
Parlamentari Socialista (RE número 42.
974, BOC número 172)

El senyor president:

Per acabar, senyories, passem al punt 15 de l'ordre del dia.

El senyor Signes Núñez:

Gràcies, president.

El senyor president:

Li done la paraula?
Me permet que l'anuncie?
Moltes gràcies.

Punt 15: Presa en consideració de la Proposició no de llei sobre la presentació d'un projecte de llei de ports de la Comunitat Valenciana, presentada pel Grup
Parlamentari Socialista.

Per a la seua defensa, té la paraula el senyor Signes.

Ara sí, senyor Signes.

El senyor Signes Núñez:

Gràcies, senyor president.
Disculpe.

El 17 de juliol de 2003, l'aleshores conseller d'Infraestructures i Transports del primer govern de Camps, es va comprometre
solemnement a presentar una llei de ports de la Comunitat Valenciana que
definira les bases de gestió i organització del sistema de ports autonòmics, incloent la creació d'un necessari ens gestor autònom.
I ho va fer en seu parlamentària davant el Ple de Les Corts.

En la Comissió d'Obres Públiques, de 4 de desembre de 2007 -demà farà, per tant, dos anys-, en el debat d'una proposició no de llei presentada pel meu grup, fou aprovada per unanimitat una esmena
transaccional amb el següent text:

«Les Corts valencianes insten el Consell a presentar a estes Corts en l'any 2008 un projecte de llei de ports de la Comunitat Valenciana.
Del grau de
compliment de la present resolució es donarà compte al Ple de les Corts Valencianes en el primer semestre de 2008.
»

Senyories, un any després que el Consell hauria d'haver complir este mandat de Les Corts i haver presentat este projecte de llei
de ports de la Comunitat Valenciana, a dia d'avui encara no ho ha fet, mostrant així el seu menyspreu a esta institució.
Açò, senyories, mereix la reprovació d'estes Corts al comportament del Consell, que esperem que recolzen tots els
grups, o, almenys, aquells que creuen que esta institució servix per a alguna cosa.

Senyories, la nostra és la comunitat amb un major litoral, 476 quilòmetres de costa, hi ha 41 ports: 5 d'interés general, Alacant, Gandia, València, Sagunt i Castelló; i 36 de la xarxa de ports de la Generalitat valenciana transferits des de l'any 1982.
Una llei de ports que donaria resposta a les necessitats reals que
demanden els destinataris del servei portuari, ja siguen usuaris dels ports
gestionats per la pròpia administració, ja siguen usuaris de ports que gestionen els titulars de concessions
administratives.
Una llei de ports, senyories, que ens podria permetre crear un
ens de ports de La Generalitat, de la qual ja gaudeixen altres comunitats autònomes.

Respecte als ports de promoció privada i destinats de forma singular a les embarcacions esportives i d'oci, la llei que exigim regularia no solament l'obra pública, sinó també la prestació del servei que l'obra serveix de suport.
La llei regularia la coordinació entre les diferents administracions públiques amb competències concurrents en estos ports autonòmics, una llei que -segons es recull a l'estratègia valenciana per la gestió integrada de la costa de La Generalitat- haurà de conciliar la promoció de les instal·lacions portuàries de la nostra comunitat amb la cohesió social, l'equilibri territorial i la conservació mediambiental de la nostra costa.

Senyories, altres comunitats autònomes costaneres ja tenen la seua pròpia llei de ports: Andalusia la té des de l'any 1988; Múrcia, des de l'any 1996; o Catalunya, des de 1998, entre altres.

Nosaltres, hui, per tot el que he dit, per la necessitat d'esta llei, no solament demanem la reprovació del Consell per l'incompliment de l'acord de Les Corts de presentar el seu projecte en l'any 2008, sinó que tornem a reiterar que instem al Consell perquè la presente en el que queda de 2009.
No és pot argumentar, senyories, que d'este any a penes queda un mes.

Miren, en la Comissió d'Obres Públiques, de 4 de desembre de 2007, la senyora Gema Amor afirmava que els
treballs de l'avantprojecte de la llei de ports, fruit d'una assistència tècnica, hi havien estat entregats a la Conselleria d'Infraestructures i Transport a final de 2006.
Fa justament ara dos anys.
Crec,
senyories, que dos anys és temps més que suficient per haver presentat el projecte.

El desinterés del Consell pels nostres ports no es plasma només amb el que està passant amb la llei.
Mentre que els ports d'Alacant, Gandia, València, Sagunt i Castelló rebran 165 milions d'euros per a 2010, els altres 36 ports de la xarxa de La Generalitat rebran menys
de 2 milions d'euros per a 2010.

Per tant, senyors del Partit Popular, els demane coherència amb els seus fets i que voten a favor d'esta PNL.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Signes.

Grups que desitgen participar?

Senyor Morera, pel Grup Parlamentari Esquerra Unida-Bloc: Compromís, té la paraula, per a fixar posició.

El senyor Morera Català:

Moltes gràcies, senyor president.

Efectivament, des que es va produir la sessió i la competència en matèria dels nostres ports estratègics amb les autoritats portuàries, els nostres ports, els cinc ports més.
.
.
, de major dimensió han tingut una evolució molt positiva.
És un element estratègic de la nostra economia.

Algun tractadista ha dit que els nostres ports poden ser el petroli del segle
XXI.
I no van mal encaminats perquè estan situats estratègicament en la Mediterrània occidental.

En eixe sentit, mosatros sempre hem considerat que és convenient i positiu la gestió, no només dels ports, sinó també dels aeroports.
(Remors) I seria convenient en un pròxim futur que poguérem articular una iniciativa parlamentària per a reclamar la gestió dels nostres aeroports, davant l'obsoleta articulació d'una entitat antiquada com és AENA.

Però en el cas que ens ocupa, el nostre grup parlamentari donarà suport a esta iniciativa perquè considerem que és útil per a una major cooperació i disseny d'estratègies competitives en els nostres ports, no només en els de titularitat autonòmica plena, sinó en les autoritats portuàries que n'hi ha en el nostre territori.

Veiem amb preocupació un govern valencià paralitzat i que no atén les demandes dels grups parlamentaris de la societat perquè actuen amb eficàcia en molts dels àmbits de la nostra economia i de la nostra societat.
I este és un punt estratègic, l'articulació de plans estratègics en el que és el nostre front marítim portuari.

I, en eixe sentit, el nostre grup parlamentari donarà suport a esta iniciativa perquè considerem que, en este cas, i en molts altres, per desgràcia, el govern valencià no està fent bé els deures.
I necessitem actuar perquè les xifres de desocupació són gravíssimes, la falta de dinamisme de la nostra economia ja és preocupant, i un sector que podia donar i generar més riquesa de la que crea, doncs per una paràlisi governamental d'articulació d'eixe pla d'infraestructures estratègiques i eixa actuació
(so d'un telèfon mòbil) en matèria de redacció d'un pla d'acció territorial, veiem que s'està minvant la capacitat de potenciació dels nostres ports.

Per tant, el nostre grup parlamentari donarà suport a la iniciativa que presenta el Grup Socialista, sense que això implique que ens puguen qualificar que estem en matrimoni amb el Grup
Socialista.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Morera.

Per a fixar posició, per banda del Grup Parlamentari Popular, té la paraula el senyor Serra.

El senyor Serra Cervera:

Moltes gràcies, senyor president.

No seré jo el que qualifique si la situació de maridatge entre els grups de l'oposició existix o no existix, perquè poc interessa això per a la societat valenciana, si d'ahí no ixen conclusions, acords i propostes coherents que se puguen dur endavant.

I, hui, hem de reconéixer que, gràcies a l'actitud del Grup Parlamentari Popular, hem pogut arribar a un consens i un acord
fora dels maridatges estratègics que l'esquerra parlamentària, de tant en tant, mos sol donar en estes Corts.
(Rialles)

I jo, respecte a la proposició no de llei que hui presenta el Grup Parlamentari Socialista, li he de dir que
ni en el fons ni en la forma podem estar d'acord.

Si som capaços d'arribar ací.
.
.
, i voler reprovar a un govern perquè diem que no ha complit amb un compromís, podíem tindre grans vies de debat parlamentari al voltant dels incompliments
constants i continus que té el govern socialista en la Comunitat Valenciana en matèries estratègiques i d'infraestructures que corresponen a esta comissió.

I li dic més, senyor Signes, no estem d'acord a reprovar el govern, i no estem d'acord, i mire si li dic, vosté ha donat un calendari d'antecedents legislatius i comparatius amb altres comunitats autònomes, que molt bé podríem dir que esta mateixa proposició no de llei podria reprovar els antics governs socialistes que hi hagueren en la
Comunitat Valenciana, que no foren capaços de desenvolupar legislativament res al voltant del mateix.

Però li dic, cinc grans ports té la Comunitat Valenciana; n'hi han 41 xicotets ports al voltant de tota la comunitat, i la gran incoherència que vostés han tingut, la gran denúncia constant sobre els ports, que han estat nugant-los i han estat volent-los
vincular sempre a les polítiques urbanístiques i a les polítiques tan conceptuals que han tingut vostés, des de l'esquerra, del que significaven els esports nàutics, l'activitat d'oci marítim i una important font de dinamització del nostre sector turístic.

I li he de dir, el govern valencià complirà.
I en l'any 2008, l'avantprojecte d'esta llei estava acabat.
En l'any 2008 estava acabat l'avantprojecte.
I la realitat socioeconòmica que tenim ens ha obligat.
I jo crec que el Consell ho ha fet molt bé en revisar eixe avantprojecte per a quan vinga a Les Corts que puguem tindre un
instrument legislatiu al servici dels ciutadans de la Comunitat Valenciana i,
en este cas, dels sectors econòmics i turístics que fan possible el que això vaja endavant.

Mire si li dic, si hui parlàrem de ports o parlàrem d'amarratges, gràcies a eixa gran política econòmica i de visió que vostés han tingut sobre la nostra terra i el conjunt d'Espanya, li puc dir que no en faria ningú, que en sobrarien en els que n'hi han.

Però això no és el que volem des del Grup Parlamentari Popular.
Mosatros volem que n'hi hagen amarratges, volem que n'hi hasca una activitat nàutica, empresarial i industrial al voltant dels mateixos i volem que n'hi hasca una gran activitat esportiva i formativa.

I eixa coherència que ha de vore amb moltes coses de les que han passat en la Comunitat
Valenciana en els últims anys no han tingut ni el suport ni el recolzament de vostés ni del Govern d'Espanya.

Vostés han estat denunciant un model urbanístic que molt tenia a vore, moltes vegades, per part de vostés, amb el desenvolupament de les infraestructures portuàries.
Vostés han estat fent moltíssima demagògia política al voltant d'això.
I el conjunt de l'esquerra valenciana no ha segut capaç mai de plantejar una alternativa sòlida al voltant d'això.

Per tant, estant com estem, pràcticament en les últimes setmanes de l'any, vosté vorà improbable que arribe eixe text normatiu ací.
Però sí que li dic que, en l'any 2010, anem a tindre l'oportunitat de debatre eixe projecte de llei.
I m'agradarà vore quina posició té el Grup Parlamentari Socialista, si està al voltant i al costat dels ports, si té una visió de futur dels ports esportius.
I si el que diuen els socialistes andalusos és bo per a Andalusia, de tindre macroports i microports i de tindre tots els
amarratges que facen falta, a vore si vostés ací són coherents i mantenen una actitud similar, o tornen a les velles concepcions
que tenien dels ports, que única i exclusivament anaven als ports els rics, els que tenien barcos, els que
tenien la possibilitat de navegar o no és aixina.

I, ¡com són les casualitats de la vida!
Els que anaven en el Samaruc, i vosté els coneix, els que anaven en el Samaruc I i en el Samaruc II, que estava
ancorat en el penyal d'Ifac, eren companys seus de partit i no tenien cap interés a promoure una legislació al voltant dels ports valencians, que s'haguera pogut fer i s'haguera pogut començar.

Jo li dic, hui, a vosté, que mosatros durem una llei, que esperem que vostés estiguen a l'altura de les circumstàncies.
I que el debat siga un debat de veritat, d'altura de mires, d'altura de mires, i que puguen fer-se moltes coses al voltant dels ports
valencians.
I que eixa gran llei, eixe gran projecte estratègic haja de ser per a molts anys i que mos done a tots servici.

Però sí que li dic una cosa, deuen acabar-se els vells debats que hi han al voltant de
la legislació portuària.
Els ports, hui, són uns instruments de creiximent econòmic, de creiximent turístic i són un complement a la primera indústria que té la Comunitat Valenciana, que és la indústria turística, agrade més o agrade menys, i això va nugat a conceptes de sol i platja que a uns els sona mal perquè.
.
.
, bé, entenen i tenen una concepció del model turístic que tenen.
I molt han de dir els ports d'eixe model turístic.

I aprofitant que hui, jo crec que, el senyor Morera ja està exercint, jo crec que, estratègicament, de síndic ja del seu grup de facto, li he de dir que, bé, els aeroports no era el que mos tocava.
(So d'un telèfon mòbil) Però no pot dir vosté que existix una paràlisi dels projectes estratègics i del PIE, perquè això és una realitat.
I és una realitat que ha funcionat i que funcionarà.

I en esta comunitat hem segut, som i continuarem sent capaços, des dels governs del Partit Popular, d'anar definint estratègicament quines són les necessitats per a les nostres infraestructures, quines són les necessitats per a la nostra comunitat.

I quan estem parlant d'un pla d'infraestructures estratègiques que abrace fins al 2020, estem parlant del que fa qualsevol regió europea moderna de voler tindre previst a mig termini quines van a ser les
necessitats que tenim.
I els ports en la Comunitat Valenciana són molt importants.
I els ports menudets i esportius donen un gran servici a la
Comunitat Valenciana.
I totes eixes realitats van a estar plasmades en l'avantprojecte de llei que, en estos moments, té acabat la conselleria, que està retocant i està adequant a la nova realitat socioeconòmica que tenim en estos moments.

I haver dut amb presses, al llarg de l'any 2009, un avantprojecte ací, mos haguera dut a fer, possiblement, una revisió més important de la mateixa llei que la que mos vorem obligats a fer els grups
parlamentaris, quan al llarg de l'any 2010 tindrem l'ocasió i l'oportunitat per a debatre en estes Corts Valencianes una llei que és un compromís dels governs del Partit Popular i que va a donar una solució a un sector important, i comptant amb ell i dialogant amb el sector, com se
deuen fer este tipus d'iniciatives legislatives.

Moltes gràcies, senyor president.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor president.

Sí, per què demana la paraula, senyor Morera?
(Veus)

Bé.
Aleshores, senyor Morera, com resulta que la proposta de resolució és del Grup Parlamentari Socialista, en primer lloc, el senyor Signes té dret de rèplica, que li vaig a concedir.

Senyor Signes, té la paraula per a rèplica.

El senyor Signes Núñez:

Gràcies, senyor president.

Senyor Serra, ha fet un discurs magnífic de jocs florals o de presentació de fallera major, del que vosté vullga.
Ha fet un discurs buit, antiquat.
Un discurs de deu minuts per a no dir
res: que si l'organisme, que si els amarratges, que si els seus companys en el penyal d'Ifac.

Mire, ací el que jo els plantege és el següent.
Reitere, el dia 4 de desembre de 2007, -demà farà dos anys- Les Corts prengueren un acord per unanimitat, que era instar el Consell a
presentar en estes Corts, en l'any 2008, un projecte de llei de ports de la Comunitat Valenciana.
I això no s'ha fet.
I ha passat un any, i això no s'ha fet.
I això el que demostra -repetisc- és un clar menyspreu del Consell de La Generalitat a estes Corts i a allò que estes Corts li manen.
I he de recordar-li que estes Corts són la sobirania popular, la seu de la sobirania popular.

I vosté parlava que si el govern atén les demandes dels ciutadans o no les atén.
El govern el que ha d'atendre és allò que els ciutadans li demanden, a través dels seus representants que som els que estem ací.
I els seus representants, que estem ací, li vàrem demanar, vàrem instar -el Consell- que presentara en 2008 una llei de ports que no ha presentat.
I, per tant, crec
que això és motiu suficient per a reprovar l'actuació del Consell.
Primer punt.
Es motiu suficient per a reprovar l'actuació del Consell.

I, segon punt.
En 2009 -li ho reitere-, en 2009 n'hi ha temps suficient encara perquè el Consell presente este projecte de llei de ports, l'aprove i el presente a Les Corts.
Perquè -repetisc- ací se va dir en una comissió que eixe avantprojecte, eixe estudi d'avantprojecte havia estat entregat a la conselleria en el mes de desembre de
2006.
Han passat tres anys i ha hagut temps suficient per a fer totes les
consultes que s'hagen volgut, per a consultar a conselleries, organismes, institucions, a tots,
i presentar la llei de ports.

Jo, senyor Serra, per què m'he de creure el que vosté m'ha dit que eixa llei entrarà ací en 2010?
Per què m'ho he de creure?
Si, ací, Les Corts instaren el Consell que entraren en el 2008 i no ha entrat!
Vosté ara diu: «Entrarà en 2010».
I jo per què m'ho he de creure i no he de pensar que entrarà en 2011, en 2012 o que no entrarà mai?
És que no és això, senyor Serra.
No és això.
El que vosté diu no me val, ni el que vosté diu val a ningú d'esta comissió, en absolut.
És a dir, si vostés no fan cas d'acords unànimes d'estes Corts, quin valor té la seua paraula?
Cap.

Per tant, estan incomplint un tema que és molt greu i un tema que és vital per a l'economia de la Comunitat Valenciana.
Vostés estan regint-se, el Consell està regint-se per la Llei estatal de ports, la llei 27 de l'any 1992, del govern socialista, estan regint-se encara per eixa llei.
I el
Consell ha substituït, per la seua ineficàcia o la seua falta de voluntat d'aprovar una llei que té l'obligació d'aprovar-la per mandat parlamentari, i estan substituint-la per l'ens gestor de la xarxa de transports i ports de La Generalitat, que he de
recordar-li que únicament té competències per a fer les obres, però no té competències en l'explotació dels ports.
I, per tant, estem en una situació molt difícil i molt complicada.
És un clamor la petició del sector implicat en l'aprovació d'esta llei de ports.

Per tant, li repetisc, és a dir, vosté ara en la rèplica dirà el que voldrà, però jo m'imagine que tornarà a fer una cosa que, al final.
.
.
Mire, vosté el que ha de dir-me és per què el Consell no ha complit un mandat parlamentari.
I el que ha de dir-me és per què vosté està en contra perquè, no havent complint el Consell un mandat parlamentari, el reprovem.
Això és el que ha de dir-me.
I no se'n vaja a l'urbanisme, a Europa, a la rajola, a no sé què, al seu company.
.
.
No, no, això és el que ha de contestar-me ara en el període de rèplica que té.
Per què el Consell no ha complit el mandat parlamentari i per què vostés, Grup Popular, en estes Corts, no volen reprovar eixe incompliment del
Consell.
Vostés no se creuen estes Corts, igual que el Consell se la creu?
És a dir, això és el que ha de contestar-me i no anar-se'n per
peteneres, que diuen en el meu poble.
I vosté és molt hàbil per anar-se'n per peteneres.
Però, no, jo vull fixar-lo en la posició que vosté ha de defendre ací i fixar-lo en la posició en què vosté ha de donar la cara ací.

I són les dos preguntes que li acabe de fer.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Signes.

Per a contestació, té la paraula el senyor Serra.

El senyor Serra Cervera:

Moltes gràcies, senyor president.

En primer lloc, jo no vaig a qualificar si és buit i si són jocs florals el que vosté aporta ací perquè, bé, cada grup parlamentari argumenta i defensa les seues postures; i unes seran
millors, altres pitjors, unes tindran més crèdit o altres menys.
Però, sí que li puc dir que la posició del Grup Parlamentari Popular en esta comissió val, i a la majoria d'esta comissió li val.
I tant de bo li valguera a la unanimitat d'esta.

I li puc dir que podríem reprovar els governs socialistes que no legislaren ni regularen en la
Comunitat Valenciana sobre esta matèria.
Clar que ho podríem fer!
Però, no és eixa la nostra missió en estos moments, vindre a reprovar els governs del senyor Lerma per no haver
legislat i no haver regulat.
Jo l'únic que li he dit -i li torne a dir, i vosté no s'ho voldrà creure perquè no li convé- que quan vinga ací el projecte de llei -i li he dit que l'avantprojecte de llei ,el govern ja el té acabat-, quan vinga ací al llarg del pròxim any tindrem l'ocasió de debatre'l.

El Grup Parlamentari Popular no va a reprovar el govern del Partit Popular.
El
Grup Parlamentari Popular està cansant d'aprovar resolucions en este parlament demanant i instant que vinguen
infraestructures estratègiques, que arribe l'aigua que necessita esta comunitat, que estem parlant de les realitats de finançament que té i necessita esta terra, i veiem com vostés li donen l'esquena de manera contínua a cada una d'eixes propostes.
I no per això estem dient-li que no se creuen la Comunitat Valenciana i que no se creuen la
defensa de les necessitats que tenim.
Perquè vostés ho fan des de la discrepància ideològica i des del seguiment i seguidisme a l'acció d'un govern central que ens dóna l'esquena de manera contínua.
I hi ha hagut moltíssimes declaracions d'estes Corts, n'hi ha hagut moltíssimes al llarg dels últims anys, que vostés li han donat l'esquena i això no ha sigut necessari utilitzar-ho per a reprovar el Govern d'Espanya de manera contínua i sistemàtica.

Per tant, li he de dir, senyor Signes, que vostés van a tindre ocasió de debatre eixa llei en estes Corts i tindrem l'ocasió de vore quina actitud tenen, quina actitud i quin compromís, i quina visió tenen dels ports valencians.
I ahí és on voldríem vore si continuen ancorats en les velles teories del passat, al voltant dels
ports, dient que no fan falta ni més amarratges, ni més ports, ni que es creixca en eixe sentit, o ho veuen com un element instrument
al servei del sector turístic de forma estratègica, senyor Signes.
Eixa és la gran realitat, eixe és el debat, no el debat que vosté vol de reprovar el Consell de La Generalitat si tarda uns mesos més o uns mesos menys en dur ací un projecte de llei.

I vosté demana que en els 15 dies que queden que se duga.
.
.
I jo li dic que per a estes Corts, almenys, i per al Grup Parlamentari Popular -que és majoritari en estes-, quan abans vinga, millor, i ho aplaudirem.
I esperem que tinguem ocasió en el primer període de sessions del pròxim any de parlar d'esta llei.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Serra.

Anem a vore, senyor Morera.
Jo li done dos minuts, dos minuts, perquè vosté conteste concisament les contradiccions que el senyor Serra ha formulat en el
seu discurs.

Té vosté la paraula.

El senyor Morera Català:

Moltes gràcies, senyor president.

És que el senyor Serra m'atorga una responsabilitat que no és la meua.
Jo estic ací com a portaveu adjunt del grup Compromís.
I recolzarem la proposta que ha presentat el senyor Signes perquè considerem que els acords són per a complir-se, pacta sunt servanda.
I si ja s'ha decidit una cosa i el govern l'ha incomplida, doncs, li hem de.
.
.

El senyor Serra ha dit que ha sigut la realitat socioeconòmica la que ha ajornat esta presentació.
Efectivament, és la ruïna d'un model econòmic esgotat, que té la seua imatge més clara en eixe model esgotat -que ens ha dut a ser líders d'atur- en la dàrsena interior de la Copa de l'America.
És que està buida!
És que eixe port nàutic està buit i l'edifici per als esdeveniments es cau a trossos!
Eixe és el símbol del model esgotat.
Jo crec que farien molt bé de posar-nos les piles, un govern esgotat, per a articular el que és un sector estratègic com és el sector dels nostres ports.

Per això, donarem suport a esta iniciativa, perquè veiem que hi ha un govern que no governa i que ens ha dut a una situació de catàstrofe econòmica i social.
I, per tant, nosaltres considerem que les coses van malament i el
que no podem fer, efectivament, són els jocs forals que ha parlat el senyor David Serra.
Posem-nos en la realitat
i no en el desideràtum.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Morera.

Senyor Serra.

El senyor Serra Cervera:

Si la seua presidència té a bé donar-me el mateix temps que al portaveu del grup Compromís.
Moltes gràcies.

Senyor Morera, perdone si l'he reubicat.
Jo, com vosté ací actua, en esta comissió, com a portaveu del seu grup, he parlat en eixa condició, no en altra condició imaginària que algú poguera tindre, he parlat en la condició real i objectiva que tenim.
Vosté està ací com a portaveu del grup Compromís.

Però, a banda d'això, li he de dir que, home!
, que vosté mos diga a mosatros i s'erigisca com autoritat moral que els acords s'han de complir.
.
.
Doncs, home!
, què vol que li diga!
Val!
Els pactes són pactes !
Vosté sap el que són els pactes i el compliment dels pactes.
Jo no seré el que li faça reflexions sobre eixos pactes, els compromisos, fins a on arriben i quant
duren.

Però, sí que li dic que el model socioeconòmic que vol el poble valencià està molt clar, ho ha dit moltíssimes voltes -i hui continua dient-ho-, i el que no vol també ho ha dit molt clar.
I no vol un model de destrucció d'ocupació, no vol un model econòmic com el que hui tenim a Espanya, no volen un model econòmic que és el que l'esquerra representa, que hui és el de la desil·lusió, hui és el del passat i hui és el d'estar retrocedint contínuament.
I continuem retrocedint en tot, en polítiques socials, en polítiques econòmiques, i, el que és pitjor, en una desil·lusió col·lectiva que hui l'esquerra, en general, des que està governant a Espanya, ens ha dut a tots.

Per tant, senyories, crec que hem d'apostar per una matèria que és estratègica per a la nostra terra, com són els ports, és importantíssim que tinguem una oferta portuària digna, anivellada i que done resposta a les necessitats del sector i de la
demanda que n'hi ha.
I espere que l'esquerra valenciana, l'esquerra parlamentària que tenim en estes Corts, al llarg dels pròxims mesos aporte alguna cosa positiva a eixe projecte de llei que debatrem en
esta casa.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Serra.

Senyories, ha conclòs el debat.
Passem a votació.
Vots a favor de la proposta de resolució?
7.
Vots en contra?
8.
Per 8 vots en contra i 7 a favor queda rebutjada.

Senyories, havent arribat al punt 15, que havíem fixat com a meta per al dia de hui amb la mesa i amb els portaveus.
Vull
agrair-los, abans de concloure la comissió, la seva col·laboració com sempre.
Desitjar-los un bon debat de pressupostos.

Senyories, s'alça la sessió.

(S'alça la reunió a les 13 hores i 25 minuts)