Untitled Document

<!--
body {
background-color:white;
color:black;
}
.text4 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
font-weight:bold;
text-decoration:none;
color:black;
}
.text2 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
text-decoration:none;
color:black;
}
.text1 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
font-weight:bold;
font-style:italic;
text-decoration:underline;
color:black;
}
.text3 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
font-style:italic;
text-decoration:none;
color:black;
}
.para1 {
text-align:justify;
}
-->



Comissió de Desenrotllament de l'Estatut
d'Autonomia de la Comunitat Valenciana realitzada el dia 25 de maig
de 2009.
Comença la reunió a les 11 hores i 35 minuts.
Presideix el diputat senyor Rafael Maluenda Verdú.
Reunió
número 3.

Compareixença del conseller de
Governació, senyor Serafín Castellano Gómez, per a
informar sobre els objectius i les línies d'actuació
del Consell en matèria de desenrotllament estatutari,
sol·licitada a petició pròpia (RE número
28.
129)

El senyor president:

Senyories, bon dia.

S'obri la sessió.

Pregue a la senyora secretària que comprove el
quòrum

(La senyora secretària passa llista per tal de
comprovar si hi ha quòrum)

Moltes gràcies, senyora secretària.

Bé.
En la carpeta tenen les seues senyories,
quant al punt primer es referix, l'esborrany de l'acta.
És el moment que manifesten el seu criteri, si han de fer alguna
observació.
Del contrari, entendrem que s'aprova.
(Pausa) Moltes
gràcies.
Per assentiment queda aprovada.

El senyor president:

El segon punt és la compareixença del
conseller de Governació per a informar sobre els objectius i les
línies d'actuació del Consell en matèria de
desenrotllament estatutari, que sol·licita a petició
pròpia.

En primer lloc, abans de donar-li la paraula, volem
agrair-li la seua presència a esta comissió.
Volem pregar-li
que continue presentant iniciatives a esta mateixa comissió per a
donar-li el contingut que mereix, donat que està en el Reglament de
Les Corts.
És una comissió molt important, que fins ara
només ha tingut com a iniciativa les pròpies peticions del
senyor conseller, però en el successiu esperem que tant el senyor
conseller com els grups parlamentaris, presenten iniciatives que li donen
vida i que mos permeten el debat democràtic i l'adopció
dels acords pertinents.

Per tant, senyor conseller, benvingut, i quan vullga
pot començar la seua intervenció.
Té la paraula.

El senyor conseller de Governació:

Moltíssimes gràcies, senyor president.

Senyories.

Com molt bé dia el president de la
comissió, el passat mes d'octubre sol·licití
comparéixer davant esta comissió, a petició
pròpia, petició que reiterí en el mes de gener, per a
informar dels objectius i de les línies d'actuació del
Consell en matèria de desenrotllament de l'Estatut
d'autonomia de la comunitat.

Per tant, és una satisfacció poder
dirigir-me a les seues senyories per a tractar i, posteriorment, debatre
sobre qüestions de tanta transcendència, com és esta,
per a la nostra comunitat.

Senyories, la història de la nostra autonomia
és la història d'un èxit compartit per tots els
valencians.
Els ciutadans de la comunitat mos sentim legítimament
orgullosos del camí recorregut des de l'aprovació en
1982 del nostre Estatut d'autonomia.

Han sigut 27 anys d'autonomia, durant els quals
el poble valencià ha ficat en marxa institucions d'autogovern,
ha desenrotllat un ordenament jurídic propi i ha firmat la seua
identitat en el si de l'Espanya constitucional.

No obstant, ha sigut en l'any 2006 quan a
través de la reforma de l'Estatut, s'ha fet
justícia amb la Comunitat Valenciana, situant-la en el lloc que
sempre li havia correspost.

Com les seues senyories saben, en la passada
legislatura el Consell del president Camps i els grups parlamentaris de les
Corts Valencianes se ficaren d'acord per a donar un nou impuls a
l'autogovern de la Comunitat Valenciana, i iniciaren un procés
de reforma estatutària.

Després de diversos anys de treball, en la
Comissió especial per a l'estudi d'una possible reforma
de l'Estatut d'autonomia i la consolidació de
l'autogovern, creada per estes Corts en l'any 1996.

Fou un procés caracteritzat per
l'ambició, la lleialtat constitucional i la voluntat de
consens abastat tant en les Corts com en les Corts Generals.

En la reforma de l'Estatut en l'any 2006
mos equiparàrem a tots els efectes a les comunitats que havien
accedit a l'autonomia per la via de l'article 151 de la
Constitució -en la meua opinió, les mal denominades
«comunitats històriques»-, aconseguint el
reconeixement del que sempre havíem sigut, una nacionalitat
històrica, amb tot el que suposa des del punt de vista
polític, institucional i competencial.

S'ha plasmat ací el que ja era un
sentiment molt arrelat en la nostra societat i que ara es ve reconeixent en
la norma fonamental dels valencians.

En la reforma aprofundim en el nostre autogovern,
apostem pel consens polític, per l'estabilitat institucional,
per la solidaritat interterritorial, per les relacions amb la Unió
Europea i amb l'exterior, per la defensa del valencianisme
polític i pel compromís social.

Aconseguim l'ampliació del nivell
d'autogovern, reflectida en el coneixement de la capacitat de
dissolució anticipada de Les Corts per part del president de La
Generalitat, en la incorporació del referèndum de
ratificació per a qualsevol reforma ulterior de l'Estatut, en
l'atribució de la plena competència legislativa per al
desenrotllament del nostre dret foral i en la consecució del
màxim sostre competencial.

Aprovem un estatut reivindicatiu, però no
rupturista, que proclama la solidaritat territorial i la igualtat i la no
discriminació entre comunitats autònomes, a través de
la disposició addicional segona, denominada «clàusula
Camps».

Un estatut que demostra que és possible
avançar en l'autogovern, en la descentralització i en
l'autonomia sense necessitat de vulnerar el marc constitucional.
Un
estatut que ha sigut escrit no sols en clau valenciana, sinó
també en clau nacional, perquè entenem que ambdues són
complementàries i compatibles i, a més, fonamentals per a
donar resposta a les necessitats dels valencians.

Ha sigut fet per i per als valencians, pensant en les
nostres necessitats i en el nostre futur, que és la
manifestació de la voluntat dels valencians que se reconega el
nostre fet diferencial com a poble i l'expressió de la defensa
del nostre idioma, la nostra cultura i la nostra història,
però, al mateix temps, un estatut que reflectix la lleialtat i
solidaritat del poble valenciana amb tots els espanyols.

Senyories, l'aprovació de la reforma fou
el punt de partida d'una nova etapa, que ha estat i estarà
marcada per un major impuls a les nostres institucions i al nostre model
d'autogovern i pel reconeixement, reforç i divulgació
de les nostres senyes d'identitat pròpies i diferenciades, que
mos unixen i mos identifiquen com a valencians, i de les quals mos sentim
plenament orgullosos.

Mos hem proporcionat el marc jurídic
eficaç per a fiançar l'avanç i el progrés
de la Comunitat Valenciana.
Mos correspon ara realitzar les actuacions
necessàries per a consolidar una societat moderna, pròspera i
en continu desenrotllament, per adoptar compromisos socials amb els
col·lectius més desfavorits i fer front als nous desafiaments
tecnològics i a les demandes del nostre teixit productiu, dels
nostres agricultors, dels consumidors i, en definitiva, de tots els
valencians i valencianes perquè la finalitat última i
principal del desenrotllament del nostra Estatut és oferir als
valencians millor qualitat de vida i majors quotes de benestar.

El desenrotllament va a ser, i està sent ja, la
plasmació definitiva del valencianisme polític que mos
portà a la modificació del nostre Estatut, un valencianisme
pragmàtic, útil i intel·ligent, que perseguix la
prosperitat de la nostra terra, reclamant el que mos correspon, però
amb respecte al marc de solidaritat i els principis que deuen regir les
relacions de l'estat amb les altres comunitats autònomes.

Es tracta d'una reivindicació que
és sinònim d'ambició, però no de xantatge
ni discriminació o egoisme.
Un valencianisme que constituïx, a
més d'un sentiment, una forma d'entendre la
política i d'exercir l'autogovern en la Comunitat
Valenciana.

I amb eixe mateix esperit que presidí el
procés de reforma estatutària i la seua aprovació,
és el que el Consell del president Camps vol mantindre viu per
afrontar el desenrotllament de la nostra norma fonamental.

Responent a l'aposta del Consell pel
desenrotllament estatutari, des d'abril de l'any 2006 fins a la
data, hem dut a cap un important treball legislatiu, dirigit a oferir als
valencians un marc jurídic adequat a les necessitats d'una
societat amb les seus pròpies peculiaritats i
característiques, complint les disposicions estatutàries.

Des de la reforma, s'han aprovat 48 lleis per
Les Corts, inclòs el Reglament de Les Corts.
El 40% d'este
lleis, és a dir, 19, estan directament relacionades amb la reforma
de l'Estatut, i d'elles, 11, entre les quals vull destacar,
fetes per exprés mandat estatutari.
.
.

Com dia, vull destacar lleis tan importants com la
Llei de renda garantida de ciutadania, la Llei de règim
econòmic matrimonial valenciana, la Llei del sector audiovisual, la
Llei de modificació de la llei d'ajudes a les víctimes
del terrorisme, la Llei de cooperació al desenrotllament, la Llei de
comunitats de valencians en l'exterior, la Llei de modificació
del govern valencià, la Llei del reial monestir de Santa Maria de la
Valldigna, la Llei de participació ciutadana, la Llei de
protecció integral de la infància i
l'adolescència o la Llei de coordinació del sistema
valencià d'investigació científica i
desenrotllament tecnològic.

A més, vull destacar el Reglament de Les Corts,
norma amb rang de llei, aprovada per acord del Ple de Les Corts en desembre
de l'any 2006, que suposà l'adaptació en els
procediments parlamentaris a les exigències del nou text estatutari.

També és important destacar la Llei
5/2005, de 4 d'agost, de La Generalitat, de reforma de la llei de
creació del Consell Jurídic Consultiu de la Comunitat
Valenciana, que fou fruit d'un pacte institucional durant el
procés de reforma estatutària i que arreplegà alguns
aspectes que foren claus, com és l'impuls a
l'estabilitat institucional.

Aixina mateix, gràcies a la nova capacitat
legislativa atorgada per l'Estatut, s'han aprovat dos decrets
lleis.
És la primera vegada en la història que s'ha fet
ús de la citada facultat en l'aprovació del Decret llei
1/2008, de 27 de juny, de mesures urgents per al foment de la vivenda i el
sòl.
I, posteriorment, el passat 20 de febrer de l'any 2009, a
l'aprovar el Decret llei 1/2009, pel qual s'establixen mesures
destinades a estimular l'economia valenciana mitjançant tres
plans destinats a l'impuls dels sectors productius, de
l'ocupació i de la inversió productiva, amb la
finalitat de pal·liar els efectes d'una crisi que està
afectant de forma real i intensa el nostre teixit productiu.

A més, des de l'aprovació
també de l'Estatut, s'han dictat 741 decrets, dels quals
93 estan directament vinculats amb la reforma de l'Estatut, regulant
drets dels ciutadans, aspectes relacionats amb la cultura i tradicions i
festes de la nostra comunitat, així com institucions i òrgans
necessaris per al ple exercici de les competències de La
Generalitat.

En definitiva, fins a la data s'ha dut a cap una
intensa activitat legislativa i normativa que seguix projectant-se cap al
futur, sense interrupcions, mitjançant les iniciatives, activitats i
projectes que permeten arribar al ple desenrotllament estatutari.

Vull destacar que la Conselleria de Governació,
tenint present que el desenrotllament de l'Estatut constituïx
una matèria transversal que afecta a tots els àmbits de La
Generalitat, promogué la creació de la comissió
interdepartamental per a l'estratègia del desenrotllament de
l'Estatut d'autonomia i la promoció de
l'autogovern.

Esta comissió se constituí el dia 2 de
juliol de l'any 2008, i en la qual estan representades totes les
conselleries.
És l'encarregada d'impulsar i programar un
desenrotllament estatutari coordinat, que permeta unir l'exercici de
cada conselleria dins de les seues respectives competències i la
consecució harmonitzada del màxim nivell d'autogovern.

La comissió interdepartamental està
treballant en tres grans àrees.
La primera està dedicada al
desenrotllament legislatiu, en la qual s'estan promovent noves
iniciatives que estan en procés d'elaboració o
tramitació.

Aixina, he d'informar-los a les seues senyories
que actualment hi han al voltant de cinquanta projectes legislatius en
elaboració, que estan en diferents fases de la seua
tramitació, i entre els quals hi han diversos directament vinculats
amb la reforma estatutària i als qual me referiré
posteriorment.

La segona gran àrea és la dedicada a les
institucions i organismes de La Generalitat, impulsant la seua
creació i posada en marxa.
I la tercera àrea, i
última, és l'encarregada del desenrotllament
competencial i de les transferència de l'estat a la comunitat.

Per a l'adequat funcionament d'esta
comissió, el passat mes de novembre se constituí també
la comissió tècnica, i un mes després, la
comissió executiva, que acordà la creació dins de la
comissió tècnica dels grups de treball, una sobre
tècnica normativa i l'altra sobre legislació comparada.

En conclusió, amb la constitució de la
comissió interdepartamental se crea un organització
administrativa que permeta abordar el desenrotllament estatutari com un
projecte integral, transversal, tant des del punt de vista normatiu com
organitzatiu, garantint la necessària coordinació i
continuïtat temporal que exigix este procés; un procés
que ja porta una gran activitat i que ens dóna l'oportunitat i
ens oferix el repte d'impulsar-lo escrivint noves pàgines de
la nostra història en què tots els que vivim en esta terra
mos sentim partícips.
Tenim la responsabilitat d'assolir un
desenrotllament estatutari basat en les necessitats, en els anhels dels
valencians, que són els verdaders protagonistes i, a la vegada,
destinataris d'este gran treball.

Per això, hem dissenyat un full de ruta del
desenvolupament estatutari assentat a la seua vegada en tres pilars, que
van en paral·lel a les grans polítiques del Consell i que
són: el pilar de la política social, el pilar de la
consolidació de l'autogovern, i, per últim, el pilar
del finançament.
Pilars fonamentals per a millorar la qualitat de
vida dels més dels cinc milions dels valencians i valencianes i
garantir el creixement i el desenrotllament de la nostra comunitat.

Senyories, l'Estatut d'autonomia de
l'any 2006 suposà un punt d'inflexió per als
valencians, una nova etapa de benestar i de progrés que ha de
construir-se sobre la base d'una adequada política social.
Per
això, el primer pilar del full de ruta del desenrotllament
estatutari és el pilar de la política social, doncs
constituïx una prioritat d'este govern seguir aprofundint en
aquelles actuacions i mesures centrades en el benestar social de tots,
però prestant especial atenció als més desfavorits i
 a aquells que necessiten de major protecció.

El nostre Estatut aposta pel benestar social a
través del nou títol II, dedicat als drets dels valencians i
valencianes entre els que destaca la defensa integral de la família,
la protecció específica i tutela social del menor, la
no-discriminació i els drets de les persones amb discapacitat i les
seues famílies, el dret a la participació, a la joventut, la
protecció de les persones majors i dels dependents,
l'assistència social a les persones que patixen
marginació, pobresa, exclusió i discriminació social,
la igualtat entre hòmens i dones en tots els seus àmbits, la
protecció social contra la violència de gènere i actes
terroristes i els drets dels immigrants residents en la comunitat.
Tot
això -com vostés saben- plasmat en
l'article 10, paràgraf tercer, del nostre Estatut
d'autonomia.

Amb l'objectiu d'assolir eixe benestar
social, el Consell ja ha adoptat nombroses iniciatives legislatives que
desenrotllen este títol II i que han donat lloc a la Llei dels
drets, de la salut de xiquets i adolescents, a la Llei de protecció
integral de la infància i adolescència, a la Llei
d'integració de les persones immigrants en la Comunitat
Valenciana, a la Llei reguladora dels punts d'encontre familiar i a
la Llei per la qual es regulen les empreses d'inserció per a
fomentar la inclusió social.

Així mateix, s'ha aprovat la Llei de
renda garantida de ciutadania que dóna també compliment al
mandat que s'expressa en l'article 15 de l'Estatut, que
garantix l'adopció per llei de mesures per a combatre la
pobresa i facilitar la inserció social.

En este punt, també vull fer menció
especial a la llei impulsada des de la Conselleria de Governació, la
Llei de modificació d'ajuda de víctimes del terrorisme,
que foren aprovades el passat mes d'abril per les Corts, fruit del
diàleg i de l'acord, una llei que dóna compliment a la
ferma aposta estatutària per les polítiques socials en
mesures i ajudes econòmiques dirigides a protegir les persones
víctimes de la violència terrorista, en especial
atenció a aquelles que han quedat en situació de
dependència, així com ajudes dirigides a facilitar
l'accés a una vivenda protegida, una llei de marcat
caràcter social que desenrotlla diversos preceptes estatutaris
continguts en el títol II, conjugant entre si la protecció
social contra la violència d'actes terroristes de
l'article 10.
3, la protecció als dependents i el dret
d'accés a un habitatge digne, dret que per mandat estatutari
de l'article 16 de l'Estatut ha de garantir la llei a favor de
les persones necessitades.

Senyories, vull també destacar la
creació del Comissionat del Menor, Pare d'Òrfens, en la
Llei de protecció integral de la infància i
l'adolescència, figura pròpia i singular del dret foral
valencià relacionada amb la defensa i protecció dels drets i
interessos del menor.
Afrontem així el desenrotllament de les
polítiques socials potenciant les figures pròpies de la
nostra història, conjugant d'eixa manera el desenrotllament
dels drets socials amb el dret foral valencià i donant compliment a
l'article 7 de l'Estatut que disposa que: «El
desenrotllament legislatiu de les competències de La Generalitat
procurarà la recuperació dels continguts corresponents en
esforç de l'històric Regne de
València.
»

En els pròxims mesos de legislatura, el Consell
va a continuar en este intens treball legislatiu i va a dur endavant nous
projectes, com són, entre altres, la llei de serveis socials, la
llei de joventut, la llei de mediació familiar de la Comunitat
Valenciana, la llei de protecció a la maternitat i la llei de
ciutadania corporativa i acció social, una llei que impulsa el
voluntariat social dels professionals i empreses a favor dels més
necessitats; així mateix, la llei d'accessibilitat universal
al sistema de transports de la Comunitat Valenciana, llei que garantix les
condicions necessàries perquè aquest sistema siga accessible
a tots els ciutadans donant compliment a l'article 13,
paràgraf segon, de l'Estatut.

Cal destacar en este àmbit el compromís
també de l'elaboració de la carta de drets socials de
la Comunitat Valenciana que tindrà el conjunt de principis, drets i
directius que informen l'actuació pública de La
Generalitat en matèria de política social, donant compliment
a l'article 10 en el seu paràgraf segon.

Junt a estos drets de caràcter social el
títol II de l'Estatut en recull altres igualment nous, com
són els referits a la participació ciutadana, a la
protecció i defensa dels consumidors i usuaris, així com als
drets de l'associacionisme, article 9 de l'Estatut.
En eixe
àmbit, s'ha aprovat la Llei de participació ciutadana i
està en marxa un projecte de llei reguladora de l'estatut del
consumidor.
També se reconeix en l'Estatut el dret
d'accés a les noves tecnologies en el seu article 19, i, en el
seu desenrotllament, el Consell ja ha aprovat l'avantprojecte de llei
d'administració electrònica de la Comunitat Valenciana
que garantix el dret de la ciutadania d'accedir per via
electrònica als procediments i serveis de les seues administracions
públiques contribuint a garantir el dret a una bona
administració, que també està prevista en
l'article 10 de l'Estatut.

Així mateix, l'Estatut consagra el dret
del desenrotllament sostenible en el seu article 19, i la protecció
del medi ambient, en el seu article 17, drets que s'han desenrotllat
en diverses lleis, com són la Llei de prevenció de la
contaminació i qualitat ambiental i la Llei del patrimoni arbori
monumental.

Durant la resta de legislatura, el Consell va a seguir
fent realitat el seu compromís en este terreny en
l'aprovació de lleis, com la Llei de responsabilitat ambiental
de la Comunitat Valenciana, la nova Llei de conservació dels espais
naturals, la Llei de vies pecuàries, així com la
revisió de la legislació urbanística valenciana per a
introduir millores puntuals que permeten simplificar i agilitar la
gestió urbanística i la protecció del paisatge.

El desenrotllament de l'article 18 de
l'Estatut mereix una referència especial, senyories.
D'acord amb el mateix, La Generalitat ha d'adoptar les mesures
que garantisquen els drets del sector agrari valencià, des del seu
reconeixement social i cultural, i del seu important treball en
l'activitat productiva i en el manteniment de les tradicions i
costums més definitòries de la identitat valenciana.

En este sentit, vull destacar que l'objectiu i
el compromís del Consell és aprovar dos projectes legislatius
de gran incidència en l'àmbit rural i agrari, com
és la Llei de desenrotllament rural i la Llei del dret patrimonial
valencià.
La Conselleria de Governació està elaborant
esta última llei en matèria de contractes agraris que va a
permetre recuperar les formes contractuals del nostre dret foral que
més s'adapten a la realitat del sector agrari valencià.

Senyories, el dret a disposar de l'abastiment
suficient d'aigua de qualitat reconegut en l'article 17 de
l'Estatut requerix també la nostra atenció.
El Consell
va a seguir defenent el dret a l'aigua dels valencians i no
deixarà de lluitar perquè els ciutadans de la Comunitat
Valenciana puguen gaudir dels excedents, de les conques
excedentàries per a garantir així el progrés de la
nostra comunitat.

En eixe sentit, senyories, es troba en estudi la
creació de la nova administració hidràulica valenciana
per a exercir les competències assumides sobre les conques
hidrològiques  intracomunitàries.
La seua
delimitació està en estos moments negociant-se entre La
Generalitat i l'estat.

Cal destacar, així mateix, que la conselleria
de Governació està elaborant una norma que preveu mesures per
a facilitar la concessió d'ajudes per La Generalitat a aquells
que hagen patit danys causats per catàstrofes naturals i
sobrevingudes, donant compliment a l'article 14 de l'Estatut
que obliga els poders públics a vetllar pels drets i necessitats
d'estes persones.

Encara que després me referiré a elles
en tractar el dret foral, he d'al·ludir a dos lleis forals: la
Llei de règim econòmic matrimonial valencià i la
futura llei de successions, ambdues d'un gran contingut social que
desenvolupen drets recollits expressament en el títol II del nostre
Estatut.

En primer lloc, la Llei de règim
econòmic matrimonial valencià, una llei que aposta per la
igualtat dels cònjuges, la protecció integral de la
família i dels més desfavorits en el nucli familiar,
incorporant disposicions noves de marcat caràcter social, com
són les relatives a la lluita contra la violència de
gènere, la remuneració del treball domèstic, el
reconeixement de l'atenció prestada als fills discapacitats i
als ascendents en règim de dependència econòmica i
assistencial i la protecció de la vivenda habitual de la
família.

I, en segon lloc, la futura llei de successions que
destaca per la seua gran transcendència per a tota la societat.
Una
llei que tindrà una indubtable influència foral i que
apostarà per una major protecció de la família,
previndrà mesures per als membres del nucli familiar més
necessitats de protecció, com els discapacitats, i també
contindrà solucions pensades per a la pervivència de
l'empresa familiar, qüestió de gran importància
des del punt de vista econòmic, especialment en estos moments de
crisi.
És la meua voluntat que este projecte inicie la seua
tramitació parlamentària en el pròxim període
de sessions en esta cambra.

En conclusió, el caràcter social que
caracteritza l'Estatut, després de la reforma, està
donant els seus fruits en tots els àmbits d'actuació de
La Generalitat, doncs el benestar dels ciutadans constituïx una
prioritat per al Consell, que precisament declarà l'any 2009
com Any de la Solidaritat en què s'estan aprovant nombroses
mesures de caràcter social.

El propòsit del Consell per a la resta de
legislatura és no sols continuar en eixa línia de treball,
seguida fins a la data, sinó incrementar-la, duent a efecte, junt a
les 20 noves iniciatives a què m'he referit en parlar
d'este primer pilar, altres que inicien ampliant les oportunitats i
el benestar ciutadà.

El segon pilar del full de ruta que seguix el
desenrotllament de l'Estatut d'autonomia és -com
els dia- la consolidació de l'autogovern.
Com ja he dit,
la reforma de l'Estatut situà la Comunitat Valenciana al
màxim nivell des del punt de vista polític, institucional i
competencial sent ja una comunitat autònoma del 151 de la nostra
Constitució.

Però, la meua opinió, i com sempre he
manifestat, la reforma estatutària no fou un punt d'arribada o
simplement el final d'un procés important i necessari,
sinó que calia entendre-la com un punt de partida, com l'inici
d'un procés adreçat a consolidar l'autogovern a
través del desenrotllament de la norma institucional bàsica.
Este compromís del Consell per l'autogovern se traduïx en
l'exercici ple de totes les competències de La Generalitat i
en el seu desenrotllament legislatiu, procurant especialment la
recuperació del dret foral en l'assumpció de noves
competències, en la consolidació i creació de les
institucions necessàries per al seu exercici, en la protecció
i defensa de les senyes d'identitat i del patrimoni cultural dels
valencians i en la promoció i difusió de l'Estatut i de
l'autogovern.

En primer lloc, considerem fonamental per a la
consolidació de l'autogovern, la sol·licitud de noves
competències o de transferències pendents, que permetran a la
Comunitat Valenciana gaudir d'un nivell competencial constantment
actualitzat.

En eixe sentit, el Consell està estudiant i
realitzant gestions pertinents amb l'estat per a sol·licitar
del Ministeri de Foment la transferència en els mitjans relacionats
amb la competència de serveis ferroviaris en matèria de
rodalies.

També informe les seues senyories que, per part
de La Generalitat se va a sol·licitar la convocatòria de les
comissions mixtes de transferència de l'estat en les
comunitats autònomes en diverses matèries.

En primer lloc, el Consell va sol·licitar la
convocatòria de la comissió mixta per a materialitzar la
transferència de competències, reclamant la
participació directa de La Generalitat en els aeroports de
l'Altet i Manises, d'acord amb els articles 49.
1, en el seu
paràgraf, 15, i, el 51.
2, del nostre Estatut.
Hui en dia, els
aeroports són de vital importància des del punt de vista
econòmic i social.
Per això, la Comunitat Valenciana ha
d'estar present en la seua gestió per a millorar la
gestió d'estes infraestructures i realitzar una
planificació acord amb les necessitats de la societat i realitzar
una política d'inversions adequades.

Segons alguns estudis, en les últimes
dècades, Madrid, per exemple, ha rebut el 52% de la inversió,
però sols ha generat el 22% del trànsit.
Mentrestant, les
comunitats autònomes que compten almenys amb un gran aeroport en
trànsit turístic, com són la Comunitat Valenciana,
Andalusia, Balears o Canàries, han rebut menys de la meitat de les
inversions que els correspondria obtindre a partir dels seus nivells de
tràfic.
Una bona connectivitat aeroportuària és vital
per a sostindre i propulsar l'aparell productiu valencià en el
sector turístic, l'acció comercial de la seua nodrida
base d'empreses exportadores i la captació de noves activitats
de demanda, mitjana i alta, a nivell internacional.

L'estimació de l'impacte
econòmic regional dels aeroports de Manises i de l'Altet
és important.
Els aeroports de l'Altet i de Manises poden
generar directament o indirectament més del 7 i del 3%,
respectivament, de l'ocupació, i més del 9% i del 4% de
la producció de les seues respectives províncies.
Per tant,
esta és una de les convocatòries que anem a
sol·licitar de comissió mixta.

També una segona convocatòria va a ser
que el Consell reclamarà a l'estat l'augment de les
competències en matèria de demarcació i planta
judicial per a poder desenrotllar una política més
eficaç en esta matèria.
Donat que en l'actualitat se
sufraga un alt percentatge dels costos, estos haurien d'anar
acompanyats de la capacitat, per part de La Generalitat, de la
creació de jutjats i de seccions que permeten donar més
agilitat i millor gestió a la justícia.

Quan se fica en marxa un jutjat o una secció,
el 80% de tots els seus costos d'infraestructura, de mitjans
tecnològics, de mobiliari, de personal, correspon a La Generalitat.

Per tant, entenem que les comunitats autònomes,
en funció de la seua proximitat al ciutadà, dades i
política autonòmica poden configurar millor els partits
judicials dins del seu territori.

També se va a demanar una nova
convocatòria de la comissió mixta, per altra part, per a
demanar la gestió dels permisos de treball i residència per
arrelament dels estrangers en la nostra comunitat.

Saben les seues senyories que el nombre de persones
estrangeres residents en la Comunitat Valenciana s'ha incrementat un
77% des de l'any 2003 i més d'un 369% des de l'any
2000.
En estos moments, el 16% de la població de la Comunitat
Valenciana és estrangera, sis punts per damunt de la mitjana
nacional.

La comunitat, no obstant això, és la
segona autonomia espanyola que menys augment té este any en els
recursos assignats pel Govern d'Espanya en les ajudes a la
immigració.
L'aportació de l'estat no aplega al
31% per immigrant resident en la Comunitat Valenciana.

Igual que altres comunitats autònomes assumixen
competències en la tramitació i resolució
d'autoritzacions inicials de treball, la Comunitat Valenciana
entén que l'atribució de la competència en
matèria laboral li permet també sol·licitar el
traspàs de competències.
Sobre esta base, la Comunitat
Valenciana assumirà, a més de la tramitació i
resolució de les autoritzacions de treball, la gestió de la
contractació de la mà d'obra en origen.

Per tant, senyories, com dia, a part de seguir
augmentant les nostres competències en noves transferències,
i altres més que estan en estos moments en estudi, hi ha una aposta
molt ferma i decidida del Consell per consolidar l'autogovern, i
requerix també el refermament de les institucions existents i la
creació d'aquelles noves que preveu el mateix Estatut o que
són necessàries per l'exercici de les
competències assumides per La Generalitat.

Així, en compliment de l'article 64.
4 de
l'Estatut, s'ha creat per decret del Consell la Comissió
mixta de cooperació entre La Generalitat i la Federació
Valenciana de Municipis i Províncies, comissió que ja
està treballant en la Llei de règim local de la Comunitat
Valenciana, llei que ja aprovat també el seu avantprojecte el
Consell de La Generalitat, i que ha d'escometre la segona
descentralització i que va a enfortir l'autonomia local i la
capacitat financera dels municipis en la creació del Fons de
Cooperació Municipal de la Comunitat Valenciana, també en
compliment de l'article 64 en el seu paràgraf tercer.

Actualment, per a donar compliment a allò
previst en l'article 61.
5 de l'Estatut, s'ha elaborat la
Llei de creació del comité valencià per als afers
europeus.
El projecte fon aprovat pel Consell el passat divendres 22 de
maig.
Se tracta d'un òrgan de caràcter consultiu que
millorarà la participació de la nostra comunitat en el marc
europeu i que permetrà plantejar accions estratègiques de la
comunitat en el si de les institucions europees.
Esta llei crearà
també l'observatori de polítiques europees.

Altre organisme a destacar és el Consell
Valencià de Cooperació al Desenrotllament, òrgan de
participació social en matèria de cooperació
internacional al desenrotllament sostenible, que constituïx
l'expressió de la solidaritat del nostre poble en els
països més desafavorits, i la creació està
prevista en la llei de cooperació al desenrotllament de la Comunitat
Valenciana, llei dictada en desenrotllament de l'article 62,
paràgraf tres, de l'Estatut.

Adquirix també especial rellevància la
creació de l'oficina electoral de La Generalitat, en la qual
està treballant la Conselleria de Governació.
L'oficina
s'encarregarà d'organitzar les eleccions
autonòmiques que, després de la reforma de l'Estatut
d'autonomia, poden celebrar-se de forma independent a les altres
comunitats autònomes, en haver-se introduït la capacitat de
dissolució anticipada de Les Corts per part del president de La
Generalitat.

També eixa oficina electoral tindrà
també encomanat el seguiment de la resta de processos electorals, la
seua anàlisi i estudi, així com el desenrotllament de les
consultes populars que puguen celebrar-se en l'àmbit de la
Comunitat Valenciana sobre qüestions d'interés general en
matèries autonòmiques o locals.
En este sentit vull destacar
que està en elaboració la llei de consultes populars, en
compliment del que disposa l'article 28.
5 i 50.
8 del nostre Estatut.

Des de l'aprovació de l'Estatut ja
s'han ficat en marxa a més altres institucions i organismes,
com les que hem mencionat anteriorment, com el Comissionat del Menor o Pare
d'Òrfens, l'Institut Superior d'Ensenyaments
Artístics, el Consell Assessor de Ramaderia, o el Consell de
Ciutadania o l'Observatori de la Justícia en la Comunitat
Valenciana.

Entre d'altres, senyories, que estan estudi o en
procés d'elaboració cal mencionar els següents:

En matèria de ports, l'entitat
pública de ports de la Comunitat Valenciana.
En relació amb
l'administració electrònica de la Comunitat Valenciana,
se preveu la creació d'un consell, un observatori i el
defensor de l'usuari.
En matèria de transport, també
l'Agència Valenciana de Seguretat en el Transport.
En
matèria d'urbanisme, el Consell Superior de Territori i
Urbanisme i l'Institut del Paisatge.
I, en matèria
socioeconòmica, el Consell Valencià del Treball
Autònom.
A més de l'Observatori del Consum, la
Conferència General de Ciència i Tecnologia, el Consell
Assessor de Ciutadania Corporativa.

Per últim, en relació amb la
protecció civil i la gestió d'emergència,
l'oficina única postemergències i la taula social de
protecció civil i les emergències.
I, en matèria de
seguretat pública, també el Consell de Seguretat Local i la
Comissió d'Assumptes Interns.

En relació amb l'àmbit
econòmic i financer, posteriorment me referiré al servici
tributari valencià.

En allò relatiu a l'administració
local, el Consell Tècnic de Delimitació Territorial i la
Cimera de Cohesió Territorial de la Comunitat Valenciana, que estan
incloses dins del projecte de llei de règim local, aprovat ja pel
govern.

En definitiva, una sèrie d'organismes i
institucions de caràcter consultiu, assessor o gestor, i la seua
projecció respon a la voluntat d'exercir al màxim les
competències pròpies de La Generalitat.

Vull reiterar ací, i recordar la
Comissió Interdepartamental de l'Estratègia de
Desenrotllament de l'Estatut d'Autonomia i de Promoció
de l'Autogovern que ve treballant des del mes de juliol de
l'any 2008.

Senyories, seguint amb el pilar de la
consolidació de l'autogovern, resulta necessari incidir en la
competència de La Generalitat per la conservació,
desenrotllament i modificació del dret foral valencià.
Gràcies a la reforma de l'Estatut ha quedat aclarit qualsevol
dubte sobre la legitimació, l'abast i el mode d'exercici
d'esta competència, una cosa que és de vital
importància per a la comunitat, perquè constituïx una de
les senyes d'identitat més preades que mos distingix com a
nacionalitat històrica.

La recuperació del dret foral no respon sols a
la convicció sobre la seua bondat, sinó que se tracta a
més de donar compliment a l'Estatut d'autonomia
d'una obligació que mos ve exigida en la nostra norma
institucional bàsica.

Si hui és possible parlar de dret foral civil
valencià és gràcies a una constant
reivindicació per la seua recuperació i sobretot per corregir
una greu injustícia històrica que, des de
l'abolició en 1707, se cometé amb els valencians.

Vull destacar en l'època foral
fórem els ciutadans més lliures perquè teníem
el dret civil que reconeixia les tres llibertats civils més
importants: la llibertat contractual, la de capitular el matrimoni i la
llibertat de testar.

Estes són les llibertats que estem recuperant,
adaptant-les, lògicament, a la realitat social de hui en dia, sense
oblidar, per això, les mesures proteccionistes que el nostre context
social mos exigix.

El primer pas en la recuperació del nostre dret
foral se donà amb l'aprovació en Les Corts, en
març de 2007, en la Llei de règim econòmic matrimonial
valencià.
Voldria ressaltar la importància que suposà
l'aprovació d'esta norma foral que ratificà el
sentit i transcendència de la reforma estatutària
després de l'estrangulament que significà per al
desenrotllament del nostre dret foral la sentència del Tribunal
Constitucional 121/1992.

Com saben, esta llei fou objecte d'un recurs
d'inconstitucionalitat, promogut pel president del govern, que
qüestionava esta competència estatutària.
Això
provocà el retard de la seua entrada en vigor, que finalment se
produí l'1 de juliol de l'any 2008, després de la
decisió del Tribunal Constitucional d'alçar la
suspensió de la seua aplicació derivada del recurs.

El passat 22 d'abril, finalment, i
després de la reiterada exigència del govern per part del
Consell perquè retirara el recurs, el president de La Generalitat,
Francesc Camps, i el vicepresident tercer del govern, Manuel Chaves,
aplegaren a un acord en eixe sentit: la retirada del recurs a què
s'ha compromés el govern de la nació elimina per tant,
senyories, tots els dubtes que ell mateix havia sembrat sobre la
competència de La Generalitat per a legislar sobre dret foral civil.

Estem davant una notícia molt positiva ja que
la solució a la qual s'ha aplegat és la que hem estat
treballant des de fa mesos en les reunions tècniques celebrades amb
el govern central.

La modificació de la llei que s'ha pactat
no ha afectat ninguna qüestió essencial d'estat, com
és la separació de béns, com puga ser la germania, la
violència de gènere, etcètera, sinó que
són canvis tècnics que sols afectarien uns articles, ja que
suposaria la modificació de la redacció de set d'ells i
la supressió d'altres quatre.

Se tracta, per tant, d'una eixida
política, com sempre ha entés La Generalitat, per a
solucionar un problema polític.

Els he d'anunciar també que este mateix
dimecres mantindré una reunió en Madrid amb el secretari
d'estat de Cohesió Territorial per a concretar ja
l'execució de l'esmentat acord.

La Llei de règim econòmic matrimonial
és una llei pensada per a una societat dinàmica i moderna,
una llei que partix dels nostres furs, però que s'adapta a la
realitat dins del marc constitucional.
No sols aposta per la llibertat de
capitular i recupera el règim de separació de béns com
a règim aplicable amb caràcter general d'efecte de
pacte, aixina com la germania, institució típicament
valenciana, en virtut de la qual els cònjuges poden ficar en
comú un o diversos béns i alhora tindre règim de
separació de béns.

L'entrada en vigor de la Llei de règim
econòmic matrimonial ha ficat de manifest la plena sintonia entre la
norma aprovada, la realitat social del moment i el que els ciutadans
volien, ja que les dades demostren que els matrimonis valencians que
capitulen han descendit notablement, perquè des d'aleshores,
des de l'entrada en vigor, sols un 2,9% dels matrimonis han
capitulat, el que implica que el restant 97,1% no han volgut modificar el
règim de separació de béns establert en la nova llei.
Anteriorment anava el 75% de tots els matrimonis a capitular a les
notaries.

Per tant, estem davant un exemple clar de com el
desenrotllament del dret foral permet als valencians comptar amb un
ordenament jurídic més flexible, que atorga més
llibertat d'oportunitats i més qualitat als ciutadans.

El següent pas que estem fent en matèria
de dret foral ho constituïx la llei de successions.
Hem fet una ronda
de consultes molt important en estos dos últims anys en tota la
societat civil, els sectors implicats, fonamentalment col·legis
professionals, universitats, notaris, registradors, advocats, associacions
d'empresaris, d'autònoms, etcètera.
Participació que anem a donar igualment a la resta de projectes
normatius que desenrotllem.

En la nova llei de successions apostem per la
llibertat i la responsabilitat, protegint tant la família com
l'empresa i vetllant per la cohesió familiar i el
desenrotllament econòmic de la Comunitat Valenciana.

La llei suavitza i flexibilitza el règim de
legítimes atorgant una major llibertat i confiança al
testador perquè augmenta el patrimoni de lliure disposició;
diferencia entre el patrimoni empresarial i no empresarial a l'hora
de testar, el que afavorix la continuïtat de l'empresa familiar;
amplia les causes de desheretament al contemplar com a tal
l'absència de relació derivada de vincles familiars per
causa exclusivament imputable a la voluntat de legitimar-hi; se modifica
l'ordre de crida quan no hi ha testament, és a dir, en la
successió intestada, prioritzant el cònjuge sobre els pares i
ascendents, i, en cas de no haver hereus, l'herència passaria
a La Generalitat, donant compliment a l'article 71 de l'Estatut
d'autonomia.

La llei contempla també mesures de
protecció concretes per a determinats legitimaris.
Aixina, els
descendents discapacitats tindran dret a una pensió
alimentària o al pagament d'un capital.
Se contempla la
reserva de béns a favor dels fills d'un anterior matrimoni i
recuperen figures forals com, per exemple, per al cònjuge viudo com
la cambra o l'any de plor.

A més se regula una novetat com és la
successió contractual.
S'establixen noves modalitats
testamentàries, com és el testament de paraula o nuncupatiu,
aixina com també se permet expressament el testament mancomunat.

Sota a este projecte immediat, actualment estem
treballant també en la llei de custòdia compartida -que
ja tenim molt avançat l'avantprojecte- i en la llei
patrimonial valencià.

La llei de custòdia compartida respon tant al
compromís electoral d'este govern com a una gran demanda
social d'establir la custòdia compartida com a norma general i
no com a una simple excepció o en els supòsit d'acord
entre els cònjuges.

Esta llei s'enquadra en el marc de la defensa
dels drets dels fills de pares separats a mantindre's units als seus
progenitors, amb independència de la crisi matrimonial o de la
ruptura en la relació.

La nova regulació foral de la custòdia
compartida respondrà, entre d'altres qüestions, a la
necessitat de donar solució a situacions no suficientment resoltes
en casos de custòdia compartida en l'actual regulació,
en especial sobre l'ús de l'habitatge i sobre el
pagament de la pensió alimentària.

Pel que fa a la llei de dret patrimonial
valencià, a què m'he referit anteriorment, dec destacar
que se tracta d'una norma en l'àmbit de les obligacions
i dels contractes, que és necessària i acorde a les
peculiaritats pròpies de la societat valenciana i, en particular, al
nostre sector agrari.

Aixina, esta llei dedicarà especial
atenció als contractes agraris i buscarà regular i rescatar
aquells contractes i institucions forals típicament valencianes que
seguixen tenint arrelament a la nostra societat, entre les quals
s'hauria de citar: «l'engany a mitges», la
«venda a l'ull», la «venda a pes» o
«per aprovat», per ficar alguns exemples.

En definitiva, la intenció és recuperar
allò que puga adaptar-se als nostres temps i que tinga una
vigència actual, no de tornar al passat ni de retrocedir 300 anys,
sinó beneficiar-se d'allò que siga útil per
afrontar el present i el futur amb més garanties d'èxit
i de progrés.

També vull destacar que se reformaren els
decrets, se modificaren els decrets de la Comissió de
Codificació Civil Valenciana.
Se li ha donat una important
missió a la nova codificació d'elaborar propostes de
creació modificant i desenrotllant les disposicions normatives
relacionades amb el dret civil valencià, com també al seu
òrgan assessor, l'Observatori de Dret Valencià.

S'han fet més operatius i més
participatius.
A més, s'han creat en el si de la
Comissió de Codificació Civil Valenciana sis comissions de
treball, de les quals formen part eminents juristes: la de dret comparat,
la de dret foral civil del Regne de València, la de dret de
família, la de dret de successions, la de comissió de dret
patrimonial i agrari i, per últim, la comissió de
tècnica normativa i codificació.

En compliment d'estos objectius, la
Comissió de codificació civil valenciana suposarà la
reintegració als valencians del que fóra el seu dret civil
foral, degudament actualitzat i ajustat als valors i principis
constitucionals, permetent que mos reencontrem amb bona part de la nostra
identitat perduda, recuperant la nostra autoestima i el nostre autogovern.

Per últim, dins d'este segon pilar,
volguera referir-me, senyories, a la consolidació de
l'autogovern, que també exigix una política de
promoció i difusió de l'Estatut i de
l'autogovern.
Per això, des de la Conselleria de
Governació, s'ha dut a terme un important treball divulgatiu
en diferents àmbits.

Se féu una campanya institucional en els
mitjans de comunicació sobre la Llei de règim econòmic
matrimonial valencià i s'organitzaren conferències i
cursos per a difondre el seu contingut, com també se va fer i
s'està fent ja també en la llei de successions.

S'han subscrit convenis de
col·laboració amb les universitats valencianes que preveuen,
a més, l'atorgament de beques d'estudi i
investigació sobre l'Estatut d'autonomia.

Per últim, també vull assenyalar que
s'està gestionant la creació d'una càtedra
de dret foral valencià amb la Universitat Internacional Valenciana,
que començarà el pròxim curs, que se convertirà
en un referent acadèmic internacional en la matèria; aixina
com també la celebració d'un congrés
internacional sobre els drets civils en Espanya, que tindrà lloc a
València el pròxim mes de setembre d'este any 2009.

La nostra voluntat és contribuir a la
promoció de l'autogovern, a la difusió del nostre
Estatut i de les institucions pròpies de la Comunitat Valenciana.

En eixe sentit, s'han convocat ajudes dirigides
a col·legis professionals, entitats locals, associacions, fundacions
i altres organitzacions sense ànim de lucre.
I s'han
organitzat diverses activitats culturals i lúdiques, tant en obres
de teatre, exposicions i altres esdeveniments similars.
En total,
s'han destinat més de 744.
000 euros en l'any 2008 i 2009
en ajudes a este àmbit.

A més, estan previstes diverses activitats de
caràcter cultural com exposicions, obres de teatre i publicacions.

Vull destacar la inauguració d'una
exposició sobre tots els furs que en estos moments existixen, que se
celebrarà en octubre d'este 2009, o la realització
d'una obra teatral de l'Estatut d'autonomia o
també l'organització de l'exposició
general del facsímil del Llibre del
Repartiment per distints municipis de la
Comunitat Valenciana o la publicació d'un llibre
monogràfic sobre el Tribunal de les Aigües de la Vega
Valenciana, institució mil·lenària que recolzem, a
més, mitjançant l'atorgament de subvencions anuals.

Per a finalitzar amb allò relatiu a la
difusió i promoció de l'Estatut de l'autogovern,
vull referir-me a la nota etapa de la Revista
valenciana d'estudis autonòmics que
ha tingut un important impuls en esta nova etapa.
S'han publicat ja
dos nous volums de la revista que han abordat qüestions com
l'Estatut, el dret foral, l'autogovern, el plurilingüisme,
la immigració, el finançament o la crisi econòmica.

La nostra voluntat és que la revista se
consolide com un referent en l'àmbit de reflexió, de
l'estudi i la investigació i la divulgació en tot
allò relacionat amb el nostre autogovern perquè compte amb la
col·laboració de prestigiosos juristes, professors,
acadèmics, representants de col·leges professionals i
experts.

Una gran novetat també com a complement a la Revista valenciana d'estudis autonòmics és la que ficà en marxa la Conselleria de
Governació en la creació del fòrum de debat per a
fomentar la participació social, denominat Fòrum Obert.
Una
iniciativa que pretén convertir-se en un nou llaç interactiu
entre La Generalitat i la societat i imprimir en la revista un
caràcter dinàmic, viu i obert.
Fòrum Obert se
desenrotlla periòdicament coincidint en l'edició de
cada número de les revistes en el mes de febrer i en el mes
d'octubre.
Ja celebràrem tres fòrums el passat mes de
febrer.

I, per últim, dins del pilar de
consolidació d'autogovern són objecte de la nostra
preocupació, la protecció i defensa de la identitat dels
valors, interessos i tradicions del poble valencià, així com
el respecte al patrimoni històric i cultural de la comunitat en
compliment de l'article 12 de l'Estatut.

En eixe sentit, no puc deixar de referir-me a
l'ambiciós programa cultural que el Consell ha desenrotllat
amb motiu de la declaració de l'Any Jaume I en
commemoració del 800 aniversari del naixement del rei fundador del
Regne de València.
S'han realitzat activitats
acadèmiques, musicals, exposicions, publicacions i altres actes que
han contribuït a difondre en tots els racons de la nostra comunitat la
figura d'este gran monarca que mos llegà una herència
política, jurídica i cultural de la qual el poble
valencià se sent molt orgullós.

Per altra banda, vull destacar que la Conselleria de
Governació està impulsant mesures de defensa de diferents
aspectes de la cultura i tradicions valencianes.
Aixina prengué la
iniciativa, ja des de fa mesos, en relació amb la cultura del foc i
de l'ús dels articles pirotècnics, perquè la
transposició de la directiva europea que ha de fer el govern de la
nació s'atenga a la realitat de les tradicions valencianes i,
per tant, se garantisca la pervivència d'estes festes i que
les limitacions i prohibicions contingudes en la norma europea no ens
afecten negativament.

A tal fi, se creà una comissió
tècnica amb participació de La Generalitat, del sector
pirotècnic dels municipis i de les entitats afectades que
elaborà un informe amb propostes concretes que ja han segut remeses
al Govern d'Espanya.

Altra de les qüestions que són objecte de
l'atenció del Consell són els espectacles i festejos
taurins en el nou reglament d'assumptes taurins que està
elaborant la Conselleria de Governació, el primer en la Comunitat
Valenciana que atendrà les particularitats de les classes de bous
tradicionals amb característiques especials, amb el fi de garantir
la seguretat de les persones, respectant i fomentant al mateix temps les
tradicions.
Amb esta mateixa finalitat, també va a aprovar-se
l'ordre de voluntaris de bous al carrer.

Per altra part, davant la petició per part del
món faller d'una regulació més específica
i concreta dels casals, la Conselleria de Governació constituïx
una comissió tècnica amb el fi d'estudiar una normativa
que ha de ser fruit de consens i que ha de compatibilitzar el dret a
l'oci amb el dret al descans.

Totes estes són iniciatives que busquen donar
solucions a través del diàleg, la participació i el
consens amb la finalitat de protegir les nostres festes i tradicions i el
nostre valuós patrimoni cultural.

I, senyories, per últim, el tercer pilar
és el del finançament.
El tercer pilar en el full de ruta que
s'ha explicat hui del desenrotllament estatutari és el
finançament.
Per a la nostra comunitat és fonamental disposar
de suficiència financera per al desenrotllament i execució de
les competències assumides per La Generalitat, garantint, en tot
cas, la solidaritat interterritorial per a evitar crear desigualtats entre
les diverses comunitats autònomes.

L'article 67 de l'Estatut
d'autonomia disposa que el finançament de La Generalitat se
basa en els principis d'autonomia, suficiència i solidaritat.
Per tant, el nostre Estatut garantix la suficiència financera,
però al mateix temps respecta la solidaritat.
Açò
és precisament el que el Consell defén i el que sempre hem
defés.

El Consell està reclamant en els últims
anys el finançament que amb justícia correspon a la
comunitat, aixina com una revisió del model perquè se
reconega la nova realitat demogràfica de la Comunitat Valenciana que
ja sobrepassa els cinc milions d'habitants.
La reforma del model del
finançament ha de contemplar la població com a criteri
principal sense excloure a altres, com també aixina expressa el
nostre Estatut.

Per altre costat, la postura del Consell és
necessàriament reivindicativa, però totalment respectuosa amb
la Constitució i amb la llei orgànica de finançament
de les comunitats autònomes, que establix que el sistema se basa en
la multilateralitat i en els acords que han d'adoptar-se entre les
comunitats autònomes i l'estat en el si del Consell de
política fiscal i financera.

A este respecte cal recordar que la reforma de
l'Estatut d'autonomia de la Comunitat Valenciana respecta
escrupolosament totes les limitacions imposades pel bloc de
constitucionalitat.
Hem sigut reivindicatius, però lleials i
respectuosos en tot moment amb la legalitat vigent i amb el model
d'estat que consagra la Constitució espanyola.

No és admissible, ni acceptable
constitucionalment que normes com els estatuts d'autonomia imposen a
l'estat la bilateralitat o establisquen disposicions que
constituïsquen un trencament dels principis d'igualtat, de
multilateralitat i de solidaritat interterritorial a l'obligar a
l'estat a realitzar un determinat nivell d'inversió en
una comunitat o a l'introduir elements de distorsió del model
financer establert en la Constitució.
Este tipus de disposicions, el
que pretenen és induir a la discriminació financera entre
comunitats autònomes i, en definitiva, aconseguir privilegis, el que
resulta absolutament intolerable.

Per tant, un sistema de finançament basat en el
principi de bilateralitat que permeta a una comunitat autònoma
establir les seues condicions enfront de l'estat en perjuí de
la resta de les autonomies no és, senyories, admissible.
La
solidaritat no admet privilegis, ni condicions o requisits, i, a
més, limitar-la o restringir-la és al nostre entendre
inconstitucional.

D'acord amb l'article 67 de
l'Estatut, el sistema d'ingressos de la Comunitat Valenciana,
regulat en la LOFCA, deu garantir els recursos financers que asseguren,
atenent necessitats de gasto de la comunitat, el finançament
suficient de la prestació del conjunt dels servicis públics
assumits, preservant, en tot cas, la realització efectiva del
principi de solidaritat en tot el territori nacional, garantit en
l'article 138 de la Constitució.

Per això, des del Consell anem a ser
reivindicatius fins al màxim perquè se complisquen estos
principis de solidaritat i igualtat interterritorial i que no
s'escatimen recursos per als valencians en benefici d'altres
comunitats que han trencat les regles del joc.

Volguera referir-me a continuació al servici
tributari valencià, d'acord amb el que establix
l'article 69 introduït en la reforma estatutària.
Este
servici, respectant els principis de multilateralitat, autonomia,
suficiència financera i solidaritat, serà l'encarregat
de l'aplicació dels tributs propis de La Generalitat, aixina
com de gestionar de la forma més eficaç els tributs cedits
dins del marc de la LOFCA i la llei de cessions de tributs de
l'estat.

El servici tributari valencià, a
diferència d'altres agències tributàries
d'altres comunitats autònomes, és un instrument
més per a complir l'Estatut d'autonomia amb
responsabilitat i coherència i no un instrument per a ficar en
pràctica discriminacions ni privilegis.

En este punt cal recordar que altres agències
tributàries que creen altres estatuts d'autonomia apliquen un
sistema de finançament insolidari que genera privilegis respecte a
la resta de comunitats autònomes, sistemes de finançament
basats en la bilateralitat de les relacions en l'estat que permeten
unes condicions enfront de l'estat en perjuí de la resta de
les comunitats autònomes i que, a més, se caracteritzen
perquè en la pràctica desaparega dels seus territoris
l'agència estatal tributària.

Pel contrari, l'article 69 del nostre Estatut
d'autonomia establix clarament que ha de ser una llei estatal la que
marque l'abast de la gestió, liquidació,
inspecció i revisió dels tributs cedits, perquè si
cada comunitat autònoma establix el seu propi sistema de
finançament segons els seus interessos, se generen privilegis i
discriminacions en contra de la Constitució.

Senyories, en l'àmbit financer, el nostre
Estatut arreplega a més mesures que permeten assegurar els recursos
necessaris tant a La Generalitat com a administracions locals.
En este
sentit, l'article 51 paràgraf 7 ha permés a La
Generalitat l'autorització de l'endeutament als ens
locals dins dels límits permesos per legislació estatal, el
que representa una novetat molt important de l'Estatut que ja se ve
aplicant i que, a més, ha comportat que la Conselleria
d'Economia i Hisenda adaptara els seus servicis per a donar
compliment, com ho està fent, a este mandat estatutari.

De la mateixa manera, l'article 70 del nostre
Estatut garantix la compensació per als ajuntaments quan se
suprimisca o se modifique qualsevol tribut municipal que implique
reducció dels seus recursos, el que també se preveu en
l'article 68 per a La Generalitat respecte de l'estat.

En definitiva, se poden aplicar moltes mesures
beneficioses per a les comunitats autònomes o per a les entitats
locals sense trencar el sistema ni el principi de solidaritat i sense
restringir o lesionar principis i drets dels altres.
I en esta línia
el Consell va a continuar treballant la resta de legislatura.

Considere important destacar la llei de mesures
fiscals, de gestió administrativa i financera i
d'organització de La Generalitat per a l'any 2009 en la
qual s'inclogueren una sèrie de mesures que permeteren que la
Comunitat Valenciana siga, junt a la Comunitat de Madrid, una de les
autonomies amb menor pressió fiscal i que faran possible la
creació d'un clima propici per a l'estalvi,
l'activitat econòmica i el benestar de les famílies.

Aixina, esta llei conté una modificació
de la llei de taxes i una nova regulació del tram autonòmic
de l'IRPF i dels restants tributs cedits, establint majors deduccions
que beneficien les famílies i els treballadors amb l'objectiu
d'intentar pal·liar els efectes de la crisi econòmica.

En definitiva, en matèria de finançament
hem de ser contundents a l'hora de reivindicar davant del govern de
la nació l'actualització del model de
finançament autonòmic vigent, l'aplicació actual
del qual és perjudicial per als interessos dels valencians, ja que
és necessari i imprescindible que se reconega l'índex
de població realment existent en la comunitat per a poder rebre les
quantitats que per dret mos corresponen, a l'objecte
d'aconseguir el benestar social i prestar-los els servicis que es
mereixen.

Espere que el govern complisca el seu compromís
i prompte s'aconseguisca, com aixina ha promés en reiterades
ocasions, però fins a la data ha incomplit, una solució
satisfactòria per a tots, garantint la solidaritat i la
multilateralitat.

Senyor president, senyories, si per al Consell
és fonamental el respecte als principis -als quals m'he
referit- consagrats en la Constitució, no ho és menys
incidir en un aspecte en el qual cal aprofundir i pel qual apostem
fermament, com és la cooperació entre les comunitats
autònomes.

A eixe respecte, permeten-me que faja
referència als encontres que en estos últims dos anys estem
realitzant algunes comunitats autònomes per al desenrotllament dels
estatuts d'autonomia en els quals he tingut l'ocasió de
participar.
Sempre he considerat que els estatuts d'autonomia no
deuen ser instruments generadors de conflictes interterritorials,
sinó ferramentes per a avançar en l'autogovern, el
benestar, la cohesió i el futur de les comunitats autònomes i
que permeten progressar de manera conjunta en totes elles.

Dins de l'estat d'autonomia dissenyat per
la Constitució és molt important el foment de la solidaritat
i la cooperació entre les comunitats autònomes.
Amb este
propòsit s'han realitzat tres encontres entre comunitats
autònomes per al desenrotllament dels estatuts amb representants de
Castella i Lleó, Andalusia, Aragó, Catalunya, Illes Balears i
Comunitat Valenciana.

He de destacar que els encontres d'estes
comunitats han propiciat un avanç en la cooperació
horitzontal entre comunitats i ja s'han firmat acords de
col·laboració per a la protecció de dones maltractades
o reconeiximent recíproc de llicències de caça i
pesca.

En estos encontres he sol·licitat la
creació d'un consell interterritorial per a abordar de manera
horitzontal els eixos pels quals han d'encaminar-se el
desenrotllament dels estatuts d'autonomia i he defés els drets
dels valencians a la redistribució dels sobrants d'aigua de
conques excedentàries de conformitat amb la Constitució;
aixina mateixa, he ressaltat i he reiterat hui ací la
importància que existisca la suficiència financera per a
poder desenrotllar al màxim l'Estatut, avançar en
autogovern i assumir noves competències.

El pròxim mes de juny organitzarem en la nostra
comunitat, en València, el quart encontre d'estes comunitats
autònomes per al desenrotllament dels estatuts.

En conclusió, -i acabe-, senyories,
la voluntat del Consell és aconseguir un desenrotllament
d'Estatut d'autonomia fins a l'última coma i fins
a les últimes conseqüències com ha reiterat el president
Camps.

Considere que el balanç és satisfactori,
atenent les dades objectives.
S'han aprovat 19 lleis, 93 decrets
vinculats a la reforma de l'Estatut des de la seua aprovació;
s'han ficat en marxa 8 organismes i institucions; ja estan en marxa
per a ser aprovats, durant la resta de legislatura, 22 nous projectes de
llei.

El desenrotllament de l'Estatut és una
obligació i un compromís del Consell del president Camps.
Amb
ell mos sentim implicats tots i cada un dels departaments de La Generalitat
i amb ell estem treballant amb responsabilitat i amb orgull, amb entrega i
amb plena dedicació, convençuts que tot este treball va a
redundar en majors quotes de benestar social per als valencians i
valencianes del segle XXI.

Tenim el ferm propòsit i el compromís
que este desenrotllament se realitze des del màxim consens amb totes
les forces polítiques de la comunitat.
Considerem imprescindible que
el desenrotllament de la nostra norma fonamental, aixina com la
recuperació del nostre dret foral siga fruit del treball conjunt i
de les aportacions de tots.

Fa tres anys, els valencians fórem
capaços d'abordar la reforma de la nostra norma institucional
bàsica i dur-la a bon port, amb èxit, amb un alt grau de
consens i amb el suport de més del 90% de representants dels
valencians, tant en Les Corts com en les Corts Generals.

En este moment, crec que tenim de seguir demostrant
l'altura de mires i ficar-mos d'acord per a donar
l'impuls a l'autogovern de la Comunitat Valenciana i el
desenrotllament de l'Estatut.
Segons la meua opinió, és
necessari reprendre este esperit, perquè estem parlant de reptes
il·lusionants i ambicions compartides.

Avançar en polítiques socials, assolir
major autogovern, aconseguir suficiència financera
necessària, és un repte que mos implica a tots.
Per
això, és la meua intenció aconseguir un
compromís per part de tots els grups polítics per a
aconseguir un desenrotllament estatutari sobre estos tres pilars en
benefici de tots els valencians.
El Consell té la mà estesa a
totes les forces polítiques i a la societat civil valenciana per a
assolir, entre altres, el desenrotllament complet del nostre Estatut
d'autonomia.
Seria desitjable comptar amb el màxim grau
d'acords dels grups parlamentaris per a abordar totes les iniciatives
que ja estan ficant-se en marxa.
Hem de crear noves institucions, tramitar
nombrosos projectes legislatius, assumir noves competències i
reclamar el finançament adequat.

Estic convençut, senyories, que comptem amb la
màxim lleialtat i bona predisposició de tots els partits
polítics perquè, igual que siguérem capaços
d'aplegar a un gran acord en la reforma del nostre Estatut
d'autonomia, el seu desenrotllament compte també amb un gran
diàleg i amb un gran consens.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies a vosté, senyor
conseller.

La presidència vol agrair al senyor conseller
la important i àmplia informació que ha donat a la
comissió respecte del tema que era el motiu de la
compareixença, el desenrotllament estatutari, la legislació
derivada del propi Estatut d'autonomia.

Estem parlant d'una cosa molt important,
senyories, estem parlant de l'Estatut d'autonomia i del seu
desenrotllament legislatiu.
Per tant, la mesa ha acordat que donada
l'extensió del debat, anem a aplicar l'article 168.
4 i
les seues senyories tindran.
.
.
, sense perjuí de la resta de normes
que regula el reglament per als debats, tindran l'oportunitat
d'un segon torn també pel mateix temps de cinc minuts.

Ara té la paraula, en representació de
l'Agrupació de Diputats No Adscrits, el senyor Torró.

El senyor Torró Gil:

Moltes gràcies, senyor president.

Anem a vore.
Lamente no coincidir en absolut amb
l'apreciació que el senyor president acaba de fer respecte a
la intervenció del conseller.
En tot cas, la coincidència
seria per la prolixitat de la intervenció, però no pel seu
contingut, ¿no?
, perquè si analitzem el contingut de la
llarguíssima intervenció del conseller, ha estat més
d'una hora parlant-mos, (veus) a banda de fer alguna sèrie de matisacions que,
bé, crec que tampoc caldrà massa, sobre les preteses bondats
o no de l'Estatut, i jo no vaig a entrar ahí, perquè
dispose, evidentment, de molt poc temps.
Ha estat barrejant una enorme
quantitat de coses, algunes de les quals només de forma molt dubtosa
poden considerar-se com desenvolupament estatutari, ¿no?

Hem parlat ací de qüestions com el tema
del programa cultural de l'Any Jaume I o de l'escultura del foc
o manifestacions pirotècniques, que, home, tot té a vore amb
l'Estatut, i si es mira des d'eixe punt de vista, doncs,
lògicament, això també, però no sé a
què venia a tomb açò si no era a tractar
d'inflar una intervenció en la qual realment ens poden aportar
massa poca cosa respecte al que seria el desenvolupament de l'Estatut
després de tres anys de la seua entrada en vigor, ¿no?

Pel que fa a temes de lleis, bé, se n'han
desenvolupat algunes i algunes hi han en cartera també, moltes menys
de les que seria aconsellable.
La major part de les lleis no tenen
implicacions pressupostàries, la qual cosa també diu molt de
quina manera està desenvolupant-se l'Estatut, tret
d'una, que està aprovada, però que en la
pràctica no s'aplica, que és la llei de renda garantida
de ciutadania, perquè ni n'hi ha pressupost suficient per a
aplicar-la, (veus) ni
tampoc està aplicant-se en la pràctica, al respecte.

I, per tant, això també es pot vore amb
el tema de les noves competències o transferències pendents,
en la qual la llista és extremadament minsa, ¿no?
(Remors) N'hi han
moltes, però ací a penes se n'han citat quatre o cinc
de les que toquen.
O també es pot vore el tema este pressupostari en
la poca voluntat que hi ha de treballar en una de les competències
de l'Estatut i a on més tindria d'avançar-se, que
és en la segona descentralització administrativa i el tema
dels municipis, que jo crec que és un dels elements centrals per al
futur del nostre país.

Bé, i com.
.
.
, insistixc, dispose de molt poc,
acabar amb l'última cosa, ¿no?
, amb el tema del servei
tributari valencià i tot el tema fiscal.
Bé, ¿quan van
a posar en marxa eixe servei tributari?
, perquè ho ha dit,
¿eh?
, ens ha tornat a explicar què és eixe servei
tributari i quines competències té, cosa que és
absolutament innecessària, perquè tots duem ací
l'exemplar de l'Estatut d'autonomia i podem vore-ho
perfectament ahí.
El que interessa és que vosté
explique ací com van a desenvolupar-lo o quan van a posar-lo en
marxa, amb quins recursos el posaran en marxa (remors) i de quina manera van a fer-ho, perquè
això és el que interessa de deveres.

I parlar-nos de discriminacions, de privilegis i
clavar-se amb altres comunitats, doncs, realment, parlar de solidaritat,
quan vosté mateix ací està dient-nos que ací
apliquem menys pressió fiscal que la resta de l'estat, (veus) doncs, jo no sé
això quin tipus de solidaritat significa això.
Jo crec que
són vostés, en eixe sentit, tan insolidaris com la resta de
les comunitats autònomes que no tenen eixes agències
tributàries.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Torró.

Senyor Morera, per Compromís.

El senyor Morera Català:

Moltes gràcies, senyor president.

En primer lloc, agrair la presència del senyor
conseller a petició pròpia, i lamentar que des del passat mes
d'octubre ja s'havia sol·licitat a petició
pròpia esta compareixença, i ha tingut de ser al mes de maig
quan el conseller haja pogut.
.
.
, ha pogut acudir a la comissió
parlamentària.

Però, en tot cas, benvingut, i un retard de
compareixença que s'emmarca dins del retard que tenim en el
que suposa el desenvolupament de l'Estatut, de la reforma de
l'Estatut, com molt bé ha dit el conseller, i que
s'emmarca en unes assignatures pendents que tenim per al que el
conseller ha dit d'equiparar-nos a les autonomies de millor nivell.
Afirmació que nosaltres compartim, però que de la vista dels
fets que el conseller ha exposat ací, ens torna a donar la
sensació, i ara ens explicarem, que n'hi ha poca
ambició per l'autogovern per part del Consell valencià.
Més bé creiem que n'hi ha una voluntat de
descafeïnar el que seria una reivindicació d'autogovern a
l'altura del que necessita el poble valencià.

I vosté ho ha dit, vosté ha dit que la
reforma estatutària del 2006 ens equipara, perquè ens
considerem nacionalitat històrica.
Senyor conseller, si altres
comunitats autònomes, amb el seu vot favorable, han reconegut la
realitat nacional, per exemple, d'Andalusia, ¡vostés
s'han quedat curts!
Si vostés mateixa, en altres comunitats
autònomes, reconeixen Andalusia com una realitat nacional, (remors) ¿per
què vosté ens equipara en el que altres ja han superat?

És a dir, eixa ambició, no la veiem per
cap costat.
Vosté ens ha assenyalat una sèrie de lleis, huit,
(remors) i
d'organismes que s'han constituït, però, escolte,
¿no seria ja el moment d'acomplir la paraula donada amb el
Grup Socialista, amb el Partit Socialista, amb el qual van pactar
vostés la reforma, que no un nou estatut, la reforma de
l'Estatut, i aprovar la llei de l'audiovisual valencià?
(Veus) Si vostés van quedar
amb el Grup Socialista que això seria prioritari i intentar situar
la nostra (remors)
Televisió Valenciana en els nivells que altres televisions europees
tenen de no partidista, independent i complir l'acompliment del que
assenyala la llei de constitució dels tercers canals.
.
.
Crec que
seria un bon pas que, vosté, per desgràcia, no ha fet una
especial menció.
Com una de les prioritats sobre el que
després vosté ha dit, dels contractes de dret foral, doncs,
la paraula donada, l'acord donat, s'han de complir, i
vosté no els ha portat ací ni ha assenyalat com una de les
seues prioritats.
(Remors)

Per altra banda, ens assenyala ¡cinquanta
projectes legislatius!
¿Cinquanta?
, ¿en dos anys que queden
de legislatura?
, doncs, s'hauran de posar vostés les piles,
perquè estem veient des del nostre partit, des del Bloc, des del
nostre grup parlamentari, un Consell, un govern valencià paralitzat,
sense idees, sense impuls i sens ambició d'autogovern.

Mos diu que en el full de ruta que planteja el govern
valencià parla del tema social.
(Veus) I, bé, jo crec que l'exemple més
clar de la falta d'ambició és que tenim en marxa una
llei de renda de ciutadania que, per falta de reglament, no s'aplica.
¿És eixa l'ambició que vosté té
quant al nostre autogovern?
Una llei de les huit que s'han creat, que
per falta de reglament, no s'aplica.
I, és més, ho
portem al ple de les Corts Valencianes este últim ple ¡i hi
voten en contra!
Jo crec que indica claríssimament quin nivell
d'autogovern té el Partit Popular.

Per altra banda, i per.
.
.
, tinc moltes coses a dir,
però.
.
.
Diu d'una creació d'una nova
administració hidràulica valenciana.
.
.
Però, senyor
conseller, ¡si s'han negat vostés a tindre la
competència.
.
.
, (remors) a sol·licitar la competència en aigües
internes!
Li recorde que comunitats autònomes (veus) com Andalusia ¡ja la
tenen!
Si és que, senyor conseller, des que vostés governen,
i amb la reforma de l'Estatut, ¡no hem aconseguit ni una sola
competència nova!

Podré parlar del dret foral valencià,
estic d'acord amb el full de ruta que vosté ha dissenyat, em
sembla oportú i necessari, però, escolte, en el tema de
finançament, però, senyor conseller, se posa ací a
dir-mos de la injustícia d'altres comunitats autònomes,
dels privilegis, no sé què.
.
.
, ¡però si
vostés van votar en Andalusia, a l'estatut d'Andalusia,
una clàusula que atorga a Andalusia unes inversions per part del
govern central ajustades a l'estatut sobre la base de la seua
població.
¿El que fan en Andalusia és bo per a
ací?
¡Si vostés ho han votat!

Inversió territorialitzada del govern central
en Andalusia, ara no recorde l'article de l'estatut
d'Andalusia, que el Grup Popular, sembla que són més
vius que vostés, que saben fer (ininte­l·ligible) .
.
.
, que defensen millor Andalusia, ¿i ve
ací a posar-mos a caldo, a comunitat autònomes que no
sé què dels privilegis?
¡Però si vostés
van votar per Andalusia!

El que passa és que després ploren, se
queixen i ploren.
I jo ja els ho he dit en estes Corts: me fa la
impressió que el Partit Popular és el partit per a plorar,
perquè no saben reivindicar ni aconseguir i defensar els interessos
valencians, perquè els seus homòlegs en Andalusia fan,
vostés són incapaços de fer-ho ací.
I, si tinc
més temps, després m'explicaré amb més
detalls, perquè trobe que és una falta d'ambició
tal la que el Consell valencià planteja a estes Corts Valencianes,
que és motiu, des del nostre punt de vista, de gravíssima
preocupació.

El senyor president:

Moltes gràcies.

En representació del Grup Parlamentari
Socialista, el senyor Such té la paraula.

El senyor Such Botella:

Moltes gràcies, senyor president.
I donat el
temps, anem a intentar centrar un poc la discussió

Fa tres anys que aprovàrem l'Estatut
d'autonomia, és cert, i nosaltres seguim compartint que
és un bon text.
Ací el problema és que tenim un bon
estatut, però un mal govern, un mal Consell.
El Consell de La
Generalitat no ha tingut la més mínima preocupació per
desenvolupament el que eren els aspectes essencials que li donaven un valor
afegit al text estatutari, ¡no ho ha tingut!

És a dir, moltes de les lleis que el senyor
conseller planteja, s'haveren pogut aprovar perfectament amb
l'antic estatut d'autonomia, i no passava absolutament res.
El
govern valencià no té ambició per a desenvolupar este
estatut.
Hi han elements claus, coses que són
importantíssimes que calia haver abordat, i estem dos anys des de
les últimes eleccions sense abordar els aspectes que li donaven el
valor afegit d'autogovern de consolidació i de gran comunitat
autònoma.
Tanmateix, este govern no ha tingut cap interés en
tirar endavant.

I vaig a començar pel final, el tema
econòmic, que és un element essencial.
Nosaltres.
.
.
, i el
Grup Socialista va plantejar que el tema de la població era
l'element essencial, i ací apareix «como
elemento».
.
.
, «la población, como otros»,
perquè vostés ho posaren així.
¡Vostés no
volien posar la població en l'Estatut d'autonomia!
, i
seguim compartint i creguem que el tema de la població és
essencial i és fonamental, però com també és
essencial i fonamental ser «coresponsables», i no
«irresponsables» com són vostés en el tema
econòmic.
¡Vostés són irresponsables!
I fan la
següent equació: nosaltres no recaptem, nosaltres gastem, i
l'excés li'l demanem a Madrid.
¡Vostés
són irresponsables econòmicament!

I si una cosa tenia bona la reforma estatutària
era que fórem «responsables»,
«coresponsables», en la gestió, en la recaptació
i en la despesa dels recursos públics.
Però vostés han
fet l'equació al contrari, i es queixen, no recapten, gasten i
exigixen.
¡Això és de nota!
, ¡això
és de nota!

Jo crec que si una cosa bona tenia l'acord del
servei tributari valencià és que anàvem a assumir la
coresponsabilitat (remors) fiscal i financera i econòmica que una autonomia de
primera es mereix, ¡i no tot el contrari!
És que pareguem
nosaltres els que permanentment estem fent les coses i no assumim cap
responsabilitat.
I, això, una comunitat de primera no s'ho pot
permetre.
Per això dic que tenim un bon Estatut, però un mal
govern.

Mire, senyor conseller, hi han coses que cauen de
caixó.
Vosté ha avançat ací una sèrie de
projectes legislatius.
.
.
¡que estem escoltant fa no sé quants
anys!
Ens ha parlat del règim local valencià.
.
.
¿Quants anys portem parlant d'això, de la segona
descentralització?
Des de l'any 1999, senyor Castellano,
portem ja deu anys sense avançar res.
Del finançament
local.
.
.
¿Per a quan això?
Presentàrem una
proposició de llei, demanàvem 300 milions d'euros, i
encara mos dien que mos havíem curts, però és que
vostés no en posen ni un, ¡zero!
, ¡zero!
(Veus) És que ja no
els 300 que vostés dien que eren 500: ¡zero!
¿Per a
quan?
, ¿per a quan anem a aclarir la situació
econòmica dels ajuntaments i la coresponsabilitat d'este mal
govern en els ajuntaments valencians en la despesa impròpia?
,
¿per a quan?
¡M'agradaria saber-ho!
I jo crec que
ací, a Les Corts, també els agradaria saber-ho.

¿Vostés estan parlant de consolidar
l'autogovern, senyor Castellano?
¿Què han fet
vostés per consolidar l'autogovern?
Ara ha anunciat que van a
reclamar les comissions mixtes, ¡però és que porten dos
anys de govern!
¿Quantes comissions mixtes per a tractar noves
transferències han celebrat?
¡Diga-m'ho!
Jo crec que els
valencians es mereixen saber-ho, què han fet vostés en dos
anys en l'apartat de la seua conselleria que es diu desenvolupament
estatutari.
¿Quantes reunions de les comissions?
¿Sobre quins
temes i quines són les exigències de noves
competències?
Ens agradaria saber-ho.

Compartim amb vosté.
.
.
, i, a més, estem
contents de l'acord que ha arribat amb el vicepresident del govern,
el senyor Chaves, respecte al tema de dret civil foral.
(Veus) N'estem contents, i, a
més, anem a recolzar-ho.
(Veus) I, a més, anem a estar en el que hem
d'estar, fent la modificació.
Però també li dic:
¿quan va a portar la modificació de la llei de règim
econòmic ací, a estes Corts, perquè això es
puga plasmar i ser una realitat?
M'agradaria també que
vosté ho explicara.

I, bé, de política social, senyor
conseller, més val que no en parlem, que no em parlem, perquè
en política social vostés han donat la nota.
Molta llei,
molta llei, però ni un euro per a aplicar la llei.
I
l'única cosa que generen és desesperança en la
gent.
¡Estan enganyant la gent de forma reiterada en política
social!
, ¡en la renda garantida!
¡Estan enganyant la gent!
, no
estan en disposició de posar diners a les llei socials.
I jo crec
que avui en dia es mereixen molt els nostres ciutadans que vostés
apliquen alguns recursos econòmics per a això.

Mire, en matèria de transferències, no
han pegat un pas endavant.
En matèria de seguretat pública,
no han pegat un pas endavant.
En política local, no han pegat un pas
endavant.
En economia, l'única cosa que han fet ha segut
reclamar a Madrid.
.
.
, i gastar, i gastar.
.
.
, i reclamar.
Més val que
es posaren a treballar.
En matèria de justícia, no han pegat
un pas endavant.
.
.
Sí, perdó, l'única cosa que
han fet vostés ha segut no crear l'ens que diu l'Estatut
del consell valencià de justícia i crear un observatori a on
no té cabuda i a on no entra ningú, només els que
vostés designen per decret.
Això sí que ho han fet,
amb càrrec de director general.
¡Això sí que ho
han fet vostés!
, però no en desenvolupament estatutari.

Bé, i si parlem ja dels drets dels valencians,
la veritat és que són paraules, paraules, paraules, i vol
fer-mos creure que el polp és animal de companyia.
(Remors) Jo crec que cal
posar-se a la faena, les dos actes que hui hem aprovat són per a
aprovar la mesa i per a nomenar el nou president, les dos actes, des de
l'any 2007.
.
.
Cal posar-se a la faena.

I si ens posem a la faena en el mateix camí,
nosaltres estarem ahí, però creguem que els elements
essencials de valor afegit que esta reforma va a aportar a la
consolidació de l'autogovern, als nous drets dels valencians,
a les noves institucions i al futur millor i de progrés d'esta
comunitat, és mereix realment un esforç que fins ara no
l'hem vist per cap costat.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Such.

En representació del Grup Parlamentari Popular,
el senyor David Serra té la paraula.

El senyor Serra Cervera:

Moltes gràcies, president.

Senyories.

Honorable conseller, agrair-li
l'explicació que ha fet i la compareixença, que ha
demostrat una vegada més el compromís del govern Camps amb
esta terra, i és un compromís que se va manifestar en una
clara i manifestada voluntat política que hi haguera un gran acord
de reforma estatutària.
Un gran acord i una gran compromís
que va ser recolzat per la majoria de la societat valenciana.
Crec que els
ciutadans d'Alacant, de València i de Castelló hui
poden estar satisfets de tindre un instrument legal que recolza, empara i
dignifica esta terra com no s'havia tingut mai.

Si pensem que després de vint-i-sis anys
d'autonomia, d'autogovern, si molts dels valencians que van
lluitar perquè tinguérem la capacitat estatutària que
hui tenim, pugueren vore que en l'any 2009 tenim reconeguts els drets
que tenim i les capacitats com a poble, se sentirien orgullosos de la gent
que va aconseguir eixe acord i de la gent que va aconseguir eixe consens i
de la gent que va tindre molt clar quin era el futur per al nostre poble.

Però està molt clar, vosté ha
parlat de tres pilars, ha parlat d'un pilar social bàsic
necessari, fonamental, que és nostre; ha parlat d'un altre
pilar que és la consolidació de l'autogovern; i ha
parlat d'un altre element que és peça angular en
qualsevol autonomia política o social, i és el
finançament, l'arribar a tindre una suficiència
financera.
I ahí vull destacar l'actitud i el compromís
del govern del president Camps i de tot el seu consens en aconseguir eixa
suficiència financera.
I si això suposa estar reivindicant
tots els dies els drets dels valencians, les necessitats econòmiques
i financeres dels valencians davant d'un govern socialista en Madrid
que ens ha donat i ens dóna l'esquena de manera
contínua, crec que estarem complint amb el manament que els
valencians ens han donat, en este cas, al Grup Parlamentari Popular i, de
manera directa, al president del govern de la Comunitat Valenciana.

Senyories, tenim un bon estatut i tenim un bon govern,
perquè tenim un estatut fruit del govern, del consens i de
l'acord dels partits i dels grups majoritaris, i tenim una comunitat
de primera i tenim un govern de primera, i ens sentim orgullosos des del
Grup Parlamentari Popular de vore com el compromís amb la
política social, l'activitat legislativa que hi hagut, com, al
final, ningú pot dir que no s'estan fent les coses, com la
voluntat, en este cas, del govern valencià va de la mà de la
voluntat que.
.
.
, en este cas, els legisladors feren fa tres anys quan
inspiraren una reforma importantíssima i una reforma d'altura.

Hui ningú discutix que som una nacionalitat
històrica, hui ningú discutix que hem arribat a uns
límits d'autogovern amplíssims i que anem a continuar
desenrotllant-los, com molt bé ha manifestat ací el conseller
de Governació, i que eixe compromís que es va plasmar en el
discurs d'investidura del molt honorable president de La Generalitat
continuarà al llarg d'ella desplegant totes les possibilitats
que ens atorga el nostre Estatut.

Des del Grup Parlamentari Popular tenim un clar
compromís: la capacitat i l'autonomia política
aconseguida amb l'Estatut ha de tindre un compromís
econòmic que li done realitats i que ho puga garantir, el seu
desenrotllament.
I mentres el govern socialista de Madrid continua impedint
el desenrotllament estatutari d'esta terra, mosatros, mosatros
defensarem de manera contínua quines són les necessitats i
quines són les realitats socials de la Comunitat Valenciana.

El fet estatutari és una realitat objectiva,
ningú ho pot negar.
A uns els agradarà més i a altres
els agradarà menys, però el fet estatutari és una
realitat, i és una realitat que tingué un camí de
l'any 1982 a l'any 1996, un camí bo i amb els seus
resultats, i en l'any 1996 tinguérem la capacitat de
mamprendre en una direcció molt clara, en una direcció
única, amb un gran consens, amb un gran acord i amb una
ambició importantíssima, el poder continuar creixent.

Jo estic convençut que els nivells de consensos
i les ambicions hui estan més fortes que mai, i la lleialtat del
poble valencià, la lleialtat de l'Estatut en el marc
constitucional i haver segut capaços de marcar-mos objectius com els
que ens hem marcat, senyor conseller, per part del Grup Parlamentari
Popular, haver-lo escoltat amb la profunditat, haver escoltat quins van a
ser els desenrotllaments que durant els pròxims anys anem a tindre
la capacitat, en esta seu, en estes Corts Valencianes, a on deposita la
sobirania del poble valencià, de poder donar i col·laborar i
espentar en eixe desenrotllament, crec que és una cosa que als grups
parlamentaris que representem als valencians deurem de sentir-mos
orgullosos de la labor que puguem fer ací, però en este cas,
reconéixer quina ha segut la voluntat del govern valencià,
del govern del president Camps al llarg dels últims anys per a,
primer, que donara fruit eixe acord i eixe consens, i, després, que
tinguem la capacitat al llarg d'esta i de les següents
legislatures, de desplegar la voluntat, en este cas, i el manament que els
legisladors van donar fa tres anys.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies a vostés, senyor Serra.

Senyor conseller, té la paraula.

El senyor conseller de Governació:

Moltes gràcies, senyor president.

Senyor Torró, jo sé que vosté no
creu en l'Estatut i tampoc, en eixe sentit, tenim molta
confiança que vullga treballar i creure en el seu desenrotllament.
Per tant, jo el que li diria molt sincerament és que se sumara al
diàleg i al consens del desenrotllament estatutari.

A vostés pareix que els moleste (ininte­l·ligible) .
.
.
del Consell.
Mosatros hem fet l'any de Jaume I, que és de
promoció de l'autogovern i se sentim orgullosos
d'haver-ho fet, i ho tornarem a fer, sempre que n'hi hasquen
efemèrides i dates d'eixes característiques,
perquè és qüestió de l'autoestima i de
l'orgull de la nostra història, de la nostra cultura, les
nostres tradicions.
Vostés, a la millor, volen les d'altres;
mosatros volem les d'ací, i, per tant, ho anem a seguir fent,
li pese a qui li pese.

Dia vosté que no se desenrotlla
l'Estatut, vosté i la resta de portaveus.
Bé, jo crec
que des de l'aprovació, dèneu lleis ja en estos moments
en execució i desenrotllades, vint-i-dos en elaboració i la
majoria d'elles ja aprovades, amb projectes per part del Consell a
punt de remetre's a Les Corts, crec que és una.
.
.
,
creació de huit institucions per mandat estatutari.
.
.
Bé, jo
crec que és un treball important.

Segurament els molesta i vostés diuen que el
que s'ha aprovat, doncs, són lleis sense importància.
Bé, doncs, mire, seran lleis sense importància: el que
és curiós és que ho diguen formacions que se
consideren d'esquerres i diguen que són lleis sense
importància la llei de renda garantida de ciutadania, la llei de
règim econòmic matrimonial, la llei de protecció
integral a la infància i a l'adolescència, o la llei de
coordinació del sistema valencià de la investigació
científica i desenrotllament tecnològic, o la llei de
valencians en l'exterior.
.
.

Molt bé, si per a vostés no tenen
importància, allà vostés.
Per a mosatros la tenen,
¡i molta!
, per compliment de mandat estatutari i, a més,
perquè ens ho creguem, perquè en política i en la
vida, un, per a fer alguna cosa, s'ho ha de creure.
Si no s'ho
creu, és molt difícil que puga participar de manera
eficaç.

Parla vosté de la segona
descentralització.
Bé, la llei de règim local
l'aprovàrem fa poques setmanes, el projecte ja de llei,
dictaminat i etcètera, per a poder remetre ja a les Corts
Valencianes.
I dia, «i el servei tributari valencià».
.
.
Sí, el servici tributari valencià, estem treballant en ell,
fonamentalment des de la Conselleria d'Economia i Hisenda i des de la
Conselleria de Governació per a vore si el pròxim any podem
ficar-lo en marxa.
I, per tant, el ficarem com un instrument eficaç
per al que són els imposts propis i els tributs cedits.
Evidentment,
evidentment que sí.
(Remors)

Senyor Morera, vostés tampoc votaren
l'Estatut.
Sí que confie en la seua predisposició, que,
a vegades, a este conseller almenys, li han mostrat, en què
sí que vullguen treballar de manera sincera en el seu
desenrotllament.

Mire, mosatros, almenys des del Consell de La
Generalitat i des del Partit Popular tornaríem a negociar
l'Estatut d'autonomia, ¡i més!
, vistes les
ulteriors reformes que s'han fet, de la mateixa (ininte­l·ligible) .
.
.
i amb
els mateixos principis que s'han fet.
(Remors) I li ho dic amb convicció de vore les reformes
que s'han fet.
I que no són altres principis que la
solidaritat entre les comunitats autònomes, que la lleialtat
constitucional i que la igualtat de drets de tots els ciutadans i
ciutadanes en Espanya i que buscar el màxim consens polític i
parlamentari ací i en Madrid.

Perquè deurien alegrar-se que per primera
vegada, en l'any 2006, l'Estatut d'autonomia no se
modificara substancialment en les Corts Generals, com sí
passà en l'any 1982, perquè hi hagué un gran
consens entre les forces polítiques per a poder-lo fer.

Però ací tot el que pareix que puguen
ser èxits que estiguen relacionats amb el Consell i amb el Partit
Popular cal criticar-ho per criticar-ho, perquè és el que
toca i és el guió que tenen alguns.

Dia: «Que se faça la llei del sector
audiovisual».
Senyor Morera, molt difícil fer la llei del
sector audiovisual perquè ja està feta.
Llavors, fer una cosa
que ja està és complicat.

La Llei del sector audiovisual és de l'1
de 2006, de 19 d'abril, en desenrotllament de l'article 56.
3.
És que s'han de vore les coses, llegir-se les coses,
estudiar-se les coses, treballar-se les coses i saber de què estem
parlant.

Mire, l'única paralització,
l'única paralització que hi ha a esta comunitat
és la que desitja l'oposició.
És la que desitja
l'oposició.
No n'hi ha altra.
(Veus) No n'hi ha altra.

Vosté diu: «És que vostés
s'han negat a les competències de la conca
intracomunitària».
No té bona informació, senyor
Morera.
No té bona informació.

Mosatros estem negociant i parlant amb l'estat
per a allò que ha de ser la gestió de conques
intracomunitàries, però en condicions de dignitat.
Mos hem
negat.
Si li ho he dit.
S'està estudiant una nova
administració hidrològica valenciana -li ho he
dit- per a les conques intracomunitàries.
No diga el que no
és.
No diga el que no és.
S'està parlant
actualment, des de la Conselleria de Medi Ambient amb l'estat, eixa
qüestió.

I mire, sí tenim una diferència molt
clara.
.
.
(veus),
sí tenim una diferència molt clara entre vostés i
mosatros, i és que mosatros reivindiquem a l'estat des de la
lleialtat i no des de la ruptura.
Eixa és la gran diferència
que tenim.

I perquè altres vullguen fer-ho des de la
ruptura, des del privilegi i des de les discriminacions d'uns sobre
altres, mosatros no anem a entrar en eixe joc, perquè la
coherència i la solidaritat i la igualtat de drets està per
damunt dels titulars de premsa, per damunt de la busca de tensions entre
comunitats autònomes.

Mire, és una gran diferència que tenim i
no anem a variar, per molt que vosté vullga criticar eixes
qüestions.

Senyor Such, diu que l'Estatut és bo.
Encara sort, que ho diu vosté, que fou un dels ponents, el
negocià, el votà i, per tant, l'aprovà.
Ja
és un èxit.
És un èxit.
Ja és un
èxit.

Però mire, diu: «És que no
s'ha fet res».
Home, ja li ho he dit al senyor Torró: 19
lleis, 22 institucions.
.
.
Però és igual que
n'haguérem fet 19 que les haguérem fet totes.
A
vosté li era exactament igual.
El guió és el mateix.
La coletilla es la misma.
La coletilla es la misma.
Es el guión a
seguir.
El argumentario del guión a seguir.

Mire, s'han fet fins i tot dos decrets llei, que
no s'havien fet perquè no n'hi havia possibilitat, sobre
temes tan importants com l'habitatge.
Sí, com el tema de la
vivenda.
Jo sé que a vostés els interessa molt per a
criticar, però no per a donar, de forment, ni un gra.
Sí, per
a la vivenda.
Mesures per a promocionar el nostre sector productiu i
l'ocupació, com fou l'altre decret llei on
s'aprovaren tres plans.

És que és importantíssim, mire
vosté.
Jo sé que a vostés això els és
igual, que estan en altres coses, que estan en altres coses, però
això de la vivenda, de la promoció del sector productiu.
.
.
«Bah, eso, bien, bien.
A lo nuestro».

No, mire.
«Lo nuestro» és
allò dels ciutadans, de les persones i les preocupacions dels
valencians i valencianes, i vostés a lo
suyo, a lo suyo, perquè aixina, també de pas, mos ve bé
a mosatros.

Home, és curiós, senyor Such, que
vosté haja començat per la part del finançament.
I
és que ha tatxat d'irresponsable el Consell de La Generalitat
en matèria de finançament.

Home, jo crec que, en tot cas, l'únic
irresponsable en este cas és el Govern d'Espanya per no
finançar més d'un milió de valencians i
valencianes que no mos està finançant.
.
.
(Veus)

El senyor president:

Senyories, per favor.

El senyor conseller de Governació:

.
.
.
mantenint.
.
.
(veus)

El senyor president:

Per favor, guarden silenci.

El senyor conseller de Governació:

Jo sé que quan se diuen les veritats dolen i,
per tant, un protesta.
(Veus)

El senyor president:

Señora Espí, por favor, guarde silencio.
No me obligue a llamarla al orden.
(Se sent una
veu que diu: «Sí, señor.
»)

Haga el favor, compórtese.

Perdone, senyor conseller, pot continuar.

El senyor conseller de Governació:

Gràcies, president.

O irresponsabilitat mantenint a la cua del
finançament per immigrant o també en l'aplicació
de la llei de la dependència.

I diu: «I vostés ficaren allò del
criteri de la població».
Home, faltaria més.
Vostés i vostés, que pactàrem, negociàrem,
votàrem i aprovàrem, i mosatros, el que pactem, votem i
aprovem, ho duem endavant.

Si vostés, «donde dije digo, digo
Diego» i «ni sí ni no, sino todo lo contrario»,
aixina, aixina anem.

No, mire vosté.
El criteri de població,
efectivament.
En l'article 67, paràgraf tercer, el final,
«entre otros, pero atendiendo principalmente el criterio de
población».
Sí, doncs clar que sí.
Així
ho llig, el que està en el paràgraf tercer.
Evidentment que
sí.
Evidentment que sí.

Vosté diu: «És que és
projecte legislatiu de la segona descentralització.
.
.
Más de
lo mismo».
Home, jo no sé si és «más de lo
mismo» haver aprovat ja amb el govern la llei de règim local.

No sé si és «más de lo
mismo» haver complit el mandat estatutari de fer la comissió
mixta entre La Generalitat i la Federació Valenciana de Municipis i
Províncies, que ha mantingut ja diverses reunions i que ha treballat
el text de la llei de règim local.

No sé si és «más de lo
mismo» que exactament també ha treballat en la llei de fons
locals.
És igual, encara que haguera estat aprovada, diríem:
«És igual, però no val o no s'aplica.
»

Què més dóna?
A vostés,
què més els dóna?
Jo he de vindre ací «al
mismo argumento».

Bé, jo he vingut ací a donar un full de
ruta seriós, amb tres pilars que creguem que són importants i
que poden desenrotllar, d'una manera molt important
d'ací al final de la legislatura, a part de tot el que ja
s'ha fet.

Després critiquen per criticar o per
desconeixement -ja no ho sé- perquè diuen:
«És que la Comunitat Valenciana.
.
.
» (Veus)  Però quines
transferències?
Si vostés no volen transferències.
Si
vostés no volen, no volen res.

Doncs mire, li ho vaig a dir amb dades del seu
ministeri, perquè normalment, si diem dades mosatros, mos diuen que
mentim.
No, dades del ministeri, que no mentix mai.
Estarem d'acord
amb això, no?
Molt bé.

Doncs mire, dades del ministeri.
«Año
2009, comisiones mixtas celebradas entre el estado y comunidades
autónomas: 2 en lo que va de este año.
» Quines
comunitats?
Catalunya i la Comunitat Valenciana, que no fa mai comissions
mixtes.
Dos, de les dos que n'hi ha, una de Catalunya i una de la
Comunitat Valenciana.
Per a què, que m'ho preguntava?
Per al
traspàs del personal de l'hospital de defensa.

De dos, una la Comunitat Valenciana.
Ara, cal
criticar.
Què més dóna?
Doncs sí dóna
més.

I li vaig a donar més dades, més dades.
(Veus) Clar que és
increïble!
Clar que és increïble!

Més dades.
Mire, des de l'any 1978 a
l'any 2009, a data de hui: traspassaments aprovats per les comunitats
autònomes i les ciutats -també- autònomes
de Ceuta i Melilla.
Vosté ho sabrà perfectament, les quatre
comunitats autònomes que més traspassaments tenen: Catalunya,
Andalusia, Galícia i Comunitat Valenciana.
Són les que
més traspassaments tenim amb prou diferència d'altres
com Canàries, País Basc, Navarra, Aragó,
etcètera, etcètera.
Per tant, cal saber de què parlem.

I estic donant dades del ministeri.
Déu me
lliure de donar dades de La Generalitat!
Clar, perquè.
.
.
faltaria.
No, no, dades del ministeri.
Per tant, jo crec que hi ha.
.
.

Per altra banda, senyor Such, m'alegre que hagen
rectificat en el tema de la Llei de règim econòmic
matrimonial.
M'alegre que hagen rectificat, tant vostés com el
Govern d'Espanya.

Ja li he dit.
.
.
Diu: «Concrete
més.
» Ja li dic que el dimecres, el dimecres jo tindré,
amb el secretari d'estat, amb Gaspar Zarrías, una
reunió en Madrid per a concretar i ficar en marxa i vore
l'escenari i els temps en què se va a dur endavant el que
és l'acord que aplegaren el president de La Generalitat i el
vicepresident del govern.

Per tant, el que siga, per respecte amb el seu propi
ministeri, i immediatament donarem compte de la concreció,
lògicament, de com se va a dur l'acord.

I vostés me diuen: «És que, en
política social, vostés no poden parlar.
» Anem a
parlar.
I tant, i tant i més que anem a parlar.
Perquè,
miren, mosatros, en política social, els hem passat a vostés
per l'esquerra, i això és el que a vostés els
dol.
(Veus)

El senyor president:

Senyor Such, per favor.

El senyor conseller de Governació:

Els hem passat a vostés per l'esquerra.
.
.

El senyor president:

Guarden silenci.

El senyor conseller de Governació:

.
.
.
en política social.
(Veus)

I mire, en política social, sap els
únics que enganyen qui són?
Són aquells que fan lleis
per a que paguen els altres.

Yo hago la ley para hacerme la foto i els altres que
paguen i que s'apanyen.

No, mire, això sí que no és
responsable.
Això sí que no és responsable i
això sí que no és parlar de política social,
senyor Such.

Diu vosté.
.
.
Bé, 19 lleis, no sé
què.
Això no és.
.
.
I també critica que esta
comissió, que fou una comissió que.
.
.
que esta
comissió, que fou una comissió que se pactà i
vosté ho sap també perquè, en aquell moment, crec
recordar que era portaveu adjunt i tinguérem ocasió -jo
estava de portaveu del grup parlamentari- de poder parlar
d'estes qüestions en més d'una ocasió.
Sap
vosté que se pactà com una comissió de les importants
en la reforma del Reglament de Les Corts i estàvem tots
d'acord.
No n'hi havia cap grup.
.
.
inclús els que no
votaren l'Estatut, que també estaven d'acord
-sí- amb eixa qüestió, com vosté
podrà recordar.

I estava vosté criticant que no s'havia
reunit: sols per a canviar presidències o vicepresidències o
per a aprovar actes o el que siga.

Mire, si estem debatent per primera vegada en esta
comissió, és per una iniciativa de La Generalitat.
És
per una iniciativa del govern valencià i, generalment, les
iniciatives, les comissions deuen ser dels grups parlamentaris
fonamentalment en l'oposició.
Per tant, alguna responsabilitat
tindran vostés.
Però mosatros, responsabilitat, res de res.
Criticar, però treballar, res.

Per tant, mire vosté, jo vindré
ací totes les vegades, totes les compareixences, totes les
iniciatives que se presenten per al desenvolupament estatutari i
estaré absolutament encantat.

Home, però no vinga a criticar quan.
.
.
si estem
debatent en esta comissió és perquè ha sigut el
govern, quan vostés, en tot eixe temps, no han presentat ni una sola
iniciativa per a desenvolupar l'Estatut.

Moltes gràcies, president.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor conseller.

Com he dit abans, per acord de la mesa, aplicarem
excepcionalment l'article 168.
4, i tenen un nou torn per a preguntar,
per a demanar aclaracions.

Té la paraula el senyor Torró.

El senyor Torró Gil:

Bé, no entraré en el tema este de
creença o no creença en l'Estatut, perquè
això crec que, en estos moments, no és el que estem discutint
ací, val?

I si jo li he fet, si jo li he fet referència a
això ha sigut fonamentalment perquè vosté ha
començat -en comptes de parlar de com estava desenvolupant-se
l'Estatut- a cantar les lloances de l'Estatut, i per
això ha sigut.

I mire, a mi no em molesten els èxits del
Consell, quan els èxits són beneficiosos per a tot el
món.

Jo, si li he eixit al tema de l'any Jaume I
és perquè no sé què té a vore amb el
desenvolupament estatutari.
I li pot pegar moltes voltes, perquè
ací pot contar-mos missa, però això no té res a
vore amb el desenvolupament estatutari.
Ja m'explicarà
vosté.

Després, allò del tema de les lleis
sense importància.
Jo no li he dit això.
És una
interpretació que vosté fa de les paraules meues.

El que li he dit és que les lleis que aproven
vostés són lleis que no tenen o no impliquen diners i
ahí, tot el que vulguen.
Mentre siga qüestió que no
coste diners, van avant i tiren moltes lleis arrere.
Les lleis que tenen
implicació de despesa pressupostària, eixes lleis no les
tiren avant, perquè una que n'han tirat avant, que és
el tema de la Llei de renda garantida de ciutadania, no està
aplicant-se.
Això li ho he dit jo i li ho han dit els altres
companys de l'oposició i d'això sí que ha
fugit vosté d'estudi.
Ací no ha tornat a parlar
d'eixe tema.

Parle d'això.
Per què no apliquen
eixa llei?

Bé, coses importants.
El tema de les conques
intracomunitàries, bé, d'això també
podríem parlar.

Una qüestió que no puc estar-me de dir-li:
home, no vinga ací a fardar -perdone l'expressió-
perquè han fet dos decrets llei, com si això fóra
el.
.
.

Bé, anem a vore, si han fet dos decrets llei
és perquè ara es poden fer decrets lleis, vull dir.
«Només dos?
», diria jo.

Però això que té a vore amb el
desenvolupament estatutari, per favor?
Què té a vore?
Explique-m'ho això.
Què té a vore això?
Això no és desenvolupar l'Estatut.
Això
és fer una cosa que ara l'Estatut permet fer.
No és
desenvolupar l'Estatut, perdone.

La Llei del règim local, que també li
l'hem citat ací, diu que ja té un projecte.
Quan han
aprovat eixe projecte?
I el que és més important, quan pensa
dur-lo a la seua tramitació a Corts?

I el mateix li dic del sistema tributari
valencià.
I que em vénen amb el «estamos trabajando en
ello», que és una frase molt gastada.
Vull dir, val, imagine
que estaran treballant en ell.
Per a quan?
(Remors)
 No, no, no, no, no, no, no.
No, no, no ha dit
quan.
Ha dit: «Estamos trabajando en ello; estamos viéndolo.
Ja ho farem.
»

Quan?
Quin contingut tindrà aproximadament i
quan pensen iniciar la seua tramitació?
Perquè està
molt bé això de reclamar diners fora.
Cal reclamar diners
perquè, efectivament, tenim un problema de finançament molt
greu.

El que no podem fer vostés és estar
permanentment reclamants diners fora mentres ací estan rebaixant
impostos i, damunt, estan vanagloriant-se d'això.

La seua rebaixa d'impostos té com a
resultat el que la crisi, entre altres coses, el que la crisi ací en
este país siga més greu que al conjunt de l'estat.
Sí, senyor.
I en la seua rebaixa d'impostos té molt a
veure no només el finançament, sinó que ací la
Generalitat valenciana tinga els pressupostos més baixos de totes
les comunitats autònomes.
I no només el fet que estiguem mal
finançats, també que vostés renuncien a recaptar
impostos als quals tenen dret.
I ara que es tracta de responsabilitzar-se,
com diu l'Estatut, d'això, ja duen tres anys i encara no
han mogut un paper.

Així és que, per favor, ¿com
pensen treballar en eixa qüestió i quan pensen tindre en marxa
l'agència tributària valenciana?

El senyor president:

Gràcies, senyor Torró.

Senyor Morera.

El senyor Morera Català:

Gràcies, senyor president.

Li agraïsc la seua benevolència en
l'aplicació del reglament, perquè tenim cinc minuts i
cinc minuts més, i ens agradaria escoltar encara més al
conseller, que ha tingut una hora i les rèpliques oportunes.

Però, en tot cas, dir que l'Estatut i la
reforma de l'Estatut és llei, i mosatros acatem les lleis.
Es
va reformar un estatut, però a diferència del que ha dit el
portaveu del Grup Popular, no conec, no conec, senyor conseller -i si
vosté me pot informar.
.
.
- que el poble valencià haja
votat esta reforma de l'Estatut.
¿Per què no va votar
la reforma de l'Estatut?
Altres comunitats autònomes, que
feren uns nous estatuts, sí que els van poder votar.
Per
això, jo no sé d'on es trau estes afirmacions, per part
del Grup Popular, que la majoria de la societat valenciana vol esta reforma
de l'Estatut.
¿Es va votar l'Estatut?

¡Home!
, després vosté m'ha
dit la llei de l'audiovisual.
És que jo li he preguntat pels
reglaments que desenvolupen la llei de l'audiovisual -no, no,
llegim-, el reglament del consell de l'audiovisual
valencià.
Perquè és que vostés fan el mateix
que amb la renda de la ciutadania, fan la llei i no la desenvolupen i la
doten econòmicament, senyor conseller, no la doten
econòmicament.
Per tant, ¿què podríem dir, feta
la llei feta.
.
.
?
I no es desenvolupa, doncs no es pot aplicar.

Sí.
L'Estatut és llei i, per tant,
ens obliga a tots.
Però jo crec que -li ho torne a dir-
se podia haver anat més lluny i es podia haver fet millor, des del
respecte constitucional.
Perquè van ser vostés els qui van
votar l'estatut d'Andalusia.
¿Vol dir que el Partit
Popular, el senyor Arenas, no és un president que dins del marc de
la Constitució, no ha fet el que considera millor per a Andalusia?
Vostés s'han quedat molt curts.

I és més, ¿ens podria explicar el
contingut de les reunions de les comissiones mixtes?
, perquè de
competències, ni una, zero.
Vosté va pactar amb el govern
central fer quarters per a millorar la policia, la situació de la
policia, i ho va dotar en els pressupostos.
Però per què nega
al poble valencià tindre una policia autonòmica i
desenvolupar l'Estatut amb una policia, com estan fent altres
comunitats autònomes, entre elles, la BESCAM de Madrid, que
és un pas en la bona direcció respecte a no voler
desenvolupar un dels aspectes de l'Estatut?
(Veus) Sí, sí.
La
policia de Madrid va més enllà del que tenim mosatros.
Però no sé per què no vol vosté desenvolupar el
que seria la policia autonòmica i ens nega a tindre una unitat
adscrita.

Per altra banda, altres comunitats autònomes
sí que han aconseguit competències, per exemple, la
gestió del litoral.
Vostés encara no.
Gestió del
litoral.
Li podria fer ara ací una llista enorme de
competències que han aconseguit altres i mosatros no.
¿Va
vosté -i li pregunte- a aplicar la clàusula
Camps, eixa clàusula Camps que va marcar una fita important en el
constitucionalisme espanyol i que revela una voluntat de no quedar-se
endarrerits?
Ens estem quedant endarrerits.

Però, per altra banda, en el tema del
finançament, efectivament, sense autonomia financera no hi ha
autonomia política.
I no tenim un duro, perquè el model ens
perjudica.
Per cert, el model Zaplana.
El model de la LOFCA que tenim en
estos moments és el model Zaplana, és el model que
vostés van aprovar i no van tindre la previsió
d'entendre els canvis que s'anaven a produir.

I ¿som cinc milions més de valencians i
valencianes?
Efectivament.
La pregunta és: ¿per què no
fan res per reivindicar en eixe consell econòmic de política
fiscal i tindre una oposició valenciana?
Si fins al president Camps,
en la visita amb el senyor Chaves, va parlar d'una xifra de 1.
100
milions d'euros, i al dia següent el ministre Chaves, antic
president d'Andalusia, el va rebatre i digué: «Se ha
quedado corto, si son 1.
200 millones».
Però ¿per
què?
¡Quina falta d'ambició!
Això
està ahí en les hemeroteques.

Però, senyor conseller, si el 6,7% del PIB
valencià, 6,7%, que és una barbaritat, és el que
perdem anualment respecte a un model insolidari, perquè el que
alguns consideren solidaritat és el manteniment dels seus
privilegis.
I tenim un govern valencià que no fa res per defendre
una bona política de finançament que no ens perjudique.
Senyor conseller, si paguem.
.
.
i des que vostés governen hem passat
a un nivell de renda mitjana espanyola del 92%, quan estàvem al
100%, estàvem equilibrats amb la mitjana espanyola.
Des que
vostés governen ens han portat a la ruïna, estem per davall de
la mitjana espanyola i paguem.
.
.
Però ¡quina broma és
esta!

I me parla de no se què.
.
.
Si els seus
homòlegs en Andalusia han incorporat als seus estatuts
clàusules per a blindar la inversió territorial del govern
central, amb els seus vots.
¿Qui parla de ruptura?
¿M'està dient que el senyor Arenas planteja ruptures?
El que passa és que vostés no fan bé la faena, i les
coses es poden fer millor.
Van ser els primers en arribar a no res, i ho
hauran de reconéixer, els primers en arribar a no res.
I si
vosté ve ací i declara que tornaria a fer el que ha fet,
estem realment en una situació molt preocupant.

Li donarem suport i mirarem el desenvolupament del
dret foral, però per a mirar les coses substantives, estem en mans
d'un govern sense idees, sense claredat, sense ambició i que
va molt per darrere del que ja han demanat i han concretat en els estatuts
els seus homòlegs d'altres comunitats autònomes.
Aixina
ens va el pèl, que som líders en fracàs escolar,
líders en desocupació i líders en deute.
I eixa
és l'herència del seu govern, senyor conseller.
I
¿diu vosté que va a continuar fent el mateix?
Jo esperava que
vosté haguera vingut ací a entonar un mea culpa i una
rectificació, perquè estem en una situació molt
difícil, un govern paralitzat, sense idees i sense ambició.

El senyor president:

Moltes gràcies.

Senyor Such.

El senyor Such Botella:

Moltes gràcies, senyor president.

Senyor conseller, de les seues paraules es
deduïxen jo crec que, i ratifiquen les meues paraules inicials,
és que tenim un bon text, però un mal govern.

Mire vosté, si vosté està content
realment que ha fet una comissió mixta perquè es transferisca
el personal i l'hospital militar de Mislata, si vosté
d'això és el que més content està,
bé, me ratifica el que he dit abans, que tenim un mal govern.
Per
què?
Perquè tenim moltes possibilitats en el nostre Estatut
que caldria.
.
.
, i a vostés no els ha preocupat res.
I vosté
està tremendament satisfet que s'ha fet una comissió
mixta per al tema de l'hospital.
M'alegre, m'alegre que
estiga tremendament satisfet, però el que denota clarament és
que vostés no han fet la faena que havien de fer, clarament, no
l'han feta.

Està pendent el tema dels port, el tema dels
aeroports, el tema de les rodalies, hem de parlar del tema seguretat, hem
de parlar de tantes i tantes coses, per a incrementar el nostre nivell
competencial, que vostés el que han fet ha sigut no fer res en eixa
matèria.
Ara, si vosté està satisfet, escolte, mire,
cada u es complau amb el que considera.

Mire, vosté ha anunciat també que va a
rectificar la Llei de règim econòmic matrimonial per a
adaptar, per a adaptar a uns principis constitucionals que el Govern
d'Espanya li ha recomanat.
Vosté ho ha dit clarament, 11
articles, ho ha dit en la seua intervenció.
M'alegre que haja
rectificat el govern de La Generalitat en esta matèria i que
s'adapte plenament a la Constitució espanyola.
Jo
estaré content i tots satisfets.
Però que vostés han
rectificat, bé, ho ha anunciat vosté rectificant 11 articles.

Mire, parlava vosté de per què no
s'havien portat ací iniciatives dels grups parlamentaris.
Mire, presentàrem una proposició de llei sobre el tema del
fons autonòmics de cooperació municipal, no sé si
és de desenvolupament estatutari.
Era un dels elements que li donava
valor afegit a l'Estatut, que no estava en l'anterior Estatut.
Bé, ho tramitàrem en la Comissió de Coordinació
i Règim de les Institucions, i no va vindre ací.

Però es que també hem presentat la
proposició de llei de coneixement dels contractes i contractes
menors i la contractació amb la Generalitat valenciana.
Segurament,
senyor Castellano, vindrà ací.
Haguera estat bé i
aixina vosté mos haguera pogut explicar els contractes amb
Taroncher, este embolic que tenien ahí muntant, mos ho haguera pogut explicar.
Però no va vore's ací, però no va vore's
ací, no va vore's ací.
Esperem que es veja en la
Comissió de Coordinació i de Règim de les Institucions
també.

El que vull dir-li és que si cal fer front al
desenvolupament de l'Estatut, si cal fer front a això, estaria
bé que esta comissió tinguera major capacitat per a poder
parlar d'estes coses, i no que dos anys després sols hem
aprovat dos actes per a constituir la mesa.
Això estaria bé.

I vosté li tira en cara al Grup Socialista que
no ha presentat ací iniciatives iguals que les de vostés.
Totes les iniciatives que ha anunciat no han vingut a esta comissió
i han anat a altres comissions.
Clar, si quedem d'acord que hi ha
elements que han de vindre ací, nosaltres estarem completament
satisfets i tranquils que vinguen ací.

Mire, vostés realment no es creuen
l'autogovern, no se'l creuen.
Tenen un concepte
d'autogovern un poc especial, el tenen un poc especial, que és
molt propi d'aquells que no saben si van avant o van arrere, si
realment reivindicar major autogovern posa en dubte l'estat espanyol
o la nació espanyola i tal.
No, no.
És que el que hem de fer,
i és la nostra obligació, és defensar els interessos
dels valencians i el nostre autogovern, i assumir el màxim nivell
competencial i anar fins al final, i anar fins al final.
No ser plorons,
ser coresponsables i treballar com un govern seriós, que és
el que vostés no són.

Vostés, en el tema de l'Estatut, no
són un govern seriós, perquè se'ls unfla la boca
d'un valencianisme que no avança i totes les accions que fan
no són per a avançar, sinó per a retrocedir.
I ja li
ho he dit abans, nosaltres volem arribar fins al final, al màxim
nivell competencial, aconseguir el major nivell d'autogovern, amb
visions distintes, evidentment: vostés de caire conservador i de
dreta valenciana i nosaltres de caire progressista.
Amb dos visions
distintes.

Però el que és la reivindicació
del màxim nivell competencial, nosaltres els primers, ¿eh?
,
però espere que vostés, almenys, siguen conseqüents i
també pensen que cal avançar en això, cosa que fins
ara, dos anys després d'este govern, tres anys des de
l'aprovació de l'Estatut, no han sigut capaços
vostés de fer.

I espere, espere, que es puga donar un nou impuls,
espere que es puga donar un nou impuls al desenvolupament de
l'Estatut, ho desitge, i ho desitja el meu grup, perquè fins
ara l'únic que s'ha estat fent ha sigut parar i estar en
altres coses, en altres coses, les coses del seu govern, del seu Consell
i.
.
.
totes estes coses que fan vostés, però res de treballar
per avançar en el desenvolupament de l'Estatut
d'autonomia.

Quan estiguen vostés disposats a això,
ens ho fan saber i nosaltres estarem també al costat, perquè
el nostre Estatut siga realment de primera.

El senyor Serra Cervera:

Moltes gràcies, senyor president.

Senyor conseller, torne a agrair-li la seua iniciativa
d'estar hui ací.
La iniciativa i la voluntat del govern
valencià fa que hui estiguem en esta comissió debatent.
I
estic convençut que si eixa iniciativa per part del govern no
s'haguera produït, possiblement hagueren passat mesos o anys
sense que vosté vinguera ací.
I hem vingut, una vegada
més, des del Grup Parlamentari Popular, a agrair i reconéixer
voler vindre a comparéixer on cal.
¡Tant de bo!
altres
tingueren la mateixa actitud, la mateixa iniciativa, la mateixa voluntat i
el mateix compromís en la matèria estatutària.

Jo estic convençut del que pensa la majoria del
poble valencià, i este grup parlamentari és el reflex.
I
és que tenim un govern molt bo, un govern de primera.
I en
democràcia, i en democràcia, quan u té un bon govern,
proporcionalment té una oposició raonable o bona.
Jo no vaig
a qualificar l'oposició; ja se qualifica ella quan diu que hi
ha un mal govern.
Això vol dir que hi ha una molt mala
oposició.
Però això és un criteri que ni
compartim ni anem a seguir.
Creem que tenim un molt bon govern i que les
valencianes i els valencians ho han reflectit i han aprovat el treball que
se va fer en la reforma de l'Estatut i han continuat recolzant el seu
desplegament.

Des del Grup Parlamentari Popular estem satisfets de
les gestions, de les negociacions i dels resultats i que hui ja puguem
parlar que se pot legislar el dret foral valencià, que hui és
una realitat que els impediments que els governs socialistes havien posat
durant tants anys s'han alçat, que les traves que han hagut
durant tant de temps per al nostre dret d'autogovern que avui ja no
existisquen.

I això no és fruit de la casualitat,
això no sols és fruit d'haver arribat a un acord o a un
consens, això és fruit d'una coherència
política d'un govern, del govern del Partit Popular, del
govern del president Camps, que ha estat reivindicant des del primer dia
quines eren les necessitats i quina era la voluntat al voltant de
l'autogovern del nostre poble.

I quan vosté ve i parla de compromisos socials
i de política social, el Grup Parlamentari Popular ho aplaudix,
perquè sabem que eixe és el compromís que vam assumir
en la societat valenciana.
I quan parlem de consolidar l'autogovern
estem parlant del que mos hem compromés en este poble.
I quan venim
i diem que el finançament, i que la suficiència financera i
que les necessitats econòmiques de finançament per a la
nostra societat, que hi ha un milió, un milió de nouvinguts,
de valencianes i de valencians que el govern central, que el govern
socialista està donant-los l'esquena econòmicament,
crec que tenim l'obligació, com a mandataris, com a
representants públics de les valencianes i dels valencians, de
reivindicar-ho contínuament.
I no de vindre ací a dir-li al
govern si està més o menys actiu en el desplegament de
l'Estatut, perquè l'Estatut al final te'l creus o
no te'l creus.

Ací, senyories, mos trobem amb gent que creu
que amb el que va fer l'any 1982 ja se viu de rendes.
I l'any
1982 començàrem un camí que s'ha de reivindicar
i reforçar tots els dies.
L'autogovern i l'autoestima al
nostre poble s'ha de reivindicar tots els dies en cada acte
polític.
I volem agrair i reconéixer l'actitud del
conseller i l'actitud del govern valencià reivindicant tots
els dies el que ha de ser un procés d'autogovern
modèlic, un procés basat en l'ambició, en
l'energia, en la confiança, en el nostre poble, en la
confiança en les nostres institucions, en les nostres capacitats, en
les nostres possibilitats.

Senyories, per part nostra sabem i, hui des del Grup
Parlamentari Popular, reconeixem l'esforç que està fent
el Consell de La Generalitat, l'esforç i el compromís
del president Camps i de tot el seu Consell en el procés
d'autogovern.
Està sent modèlic, estem sent exemple per
a altres comunitats.

I hui tenim un Estatut que fa molt pocs anys era
inimaginable.
Hui tenim un estatut amb absolutes garanties per al futur del
nostre poble.
I hui el Grup Parlamentari Popular ho diu molt clar i molt
fort: tenim un govern més sòlid que mai, més fort que
mai i en un procés i en un programa de govern que al llarg de dos
anys anem a tindre un desenrotllament social, econòmic i
polític en esta comunitat que acabarem arribant on mos
marcàrem davant dels ciutadans fa dos anys: una millor comunitat, un
millor govern per a esta comunitat i que al final els valencians i les
valencianes cada dia estiguem més orgullosos del nostre poble.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies,
senyor Serra.

Senyor conseller, per a contestar.

El senyor conseller de Governació:

Gràcies, senyor
president.

En primer lloc, agrair-li al senyor Serra la forma, el
fons i la coincidència de la seua intervenció i dels seus
plantejaments.

Senyor Torró, mire, vaig a llegir sols un
precepte, l'article 12.
Diu: «La Generalitat vetlarà per
la protecció i defensa de la identitat i els valors i interessos del
poble valencià i el respecte a la diversitat cultural de la
Comunitat Valenciana i el seu patrimoni històric.
La Generalitat
procurarà, així mateix, la protecció i defensa de la
creativitat artística, científica i tècnica en la
forma que determine la llei competent.
»

Segurament, si mosatros quan hi ha efemèrides o
quan hi ha esdeveniments històrics -que mosatros sí que
estem orgullosos d'ells- no férem res, posarien el crit
en el cel i dirien és que no desenrotllen, és que no
complixen l'article 12 i concordants de l'Estatut.

A vostés fem el que fem els dóna igual.
Si ho fem, perquè ho fem i, si no ho fem, perquè no ho fem.
Si és que dóna exactament igual.
No mos lleva la son
això, no se preocupe, senyor Torró.
De veres, no mos lleva.
.
.
Li llig l'article 12 perquè aixina també el coneix.

Les lleis que aprova este govern tenen les seues
memòries econòmiques i la seua expressió en els
pressupostos de La Generalitat, i les lleis les aprovem per a complir-les.

A més, si vosté haguera votat i estudiat
l'Estatut d'autonomia sabria que jo he fet unes
referències, i he ficat com a exemple dos decrets lleis,
-també li val per al senyor Such-, li he ficat com a
exemple dos decrets lleis, perquè vosté sap que abans en
l'Estatut de l'any 1982 eixa figura no la tenien com a
capacitat normativa la Generalitat valenciana, i ara sí que la
tenim.

I he ficat com a exemple eixos dos decrets lleis per
una cosa molt sensible i les principals preocupacions que tenen els
valencians i les valencianes.
I les torne a reiterar perquè
són tremendament importants tant l'u com l'altre.

Vosté diu: «Vosté no m'ha
dit allò del servici tributari valencià».
Jo li he dit
anteriorment i, com està en el Diari de
Sessions vosté podrà
escoltar-ho perfectament, perfectament, li he dit anteriorment que venim
treballant des de fa molts mesos en la Conselleria d'Economia i
Hisenda el desenrotllament del servici tributari valencià.
I que
estem treballant per a.
.
.
, a ser possible, ficar-lo en marxa el
pròxim any.
Li he dit que el pròxim any tenim la
intenció de ficar-lo en marxa.
Li ho he dit abans i li ho torne a
repetir.

Mire, i m'alegra que parle vosté del tema
dels impostos.
Tampoc feia falta.
Però jo crec que és bo que
els ciutadans sàpien que hi ha grans diferències en el
sistema fiscal, en el sistema tributari entre vostés i mosatros.
Sí senyor.
Mosatros apostem per la rebaixa dels impostos,
perquè creguem que estimula l'economia i creguem que estimula
la tasca, creguem que estimula la inversió, creguem que ajuda els
empresaris, creguem que ajuda a crear nous llocs de treball.
Ja sabem, i
és bo que ho sàpien els ciutadans i les ciutadanes, que
l'única política que tenen vostés, i més
en situacions de crisi, és ofegar els contribuents amb pujades
d'impostos.
Doncs molt bé, mire, esta és la
diferència, molt clara, i que mosatros anem a seguir aplicant sense
cap dubte, no tinga vosté cap dubte en eixe sentit.

Senyor Morera, me sorprén, me sorprén
que vosté pregunte que per què els valencians no han
ratificat en referèndum la reforma de l'Estatut.
Bé, jo
crec que en eixos debats, és cert que vosté no estava com a
diputat en la cambra aleshores, però bé, jo crec que
és un tema prou clar.

Mosatros injustament entràrem per la via del
143 de la Constitució.
En acabant tinguérem, als pocs mesos,
la Lotrava, que mos equiparava constitucionalment, i era un híbrid
entre l'article 143 i 151 de la Constitució.
Però en la
seua forma d'aprovació érem de l'article 143 de
la Constitució.
Per la qual cosa, constitucional i legalment era
impossible que mosatros referendàrem la reforma de l'Estatut
d'autonomia.

I precisament una de les bondats, una de les
equiparacions institucionals polítiques que no teníem, era la
capacitat (inintel·ligible) .
.
.
president de La Generalitat, i precisament el
referendar, el referèndum.

Quan se modifique este estatut, esperem que siga
d'ací molts anys, quan se modifique este estatut haurà
de referendar-se per referèndum, perquè aixina ho han decidit
i aixina vosté havia de reconéixer que és la (inintel·ligible) .
.
.

I de totes maneres, dir que perquè no
està referendat este estatut la seua validesa és dubtable.
.
.
Mire vosté, vosté és tan representant del poble
valencià com ho sóc jo.
En això sí que
coincidirem, un dels principis bàsics de la democràcia, de
l'estat de dret.
I damunt una llei orgànica com un Estatut
d'autonomia té el doble referendo: de les Corts Valencianes i de les Corts Generals.
Dir
això és un pelín perillós.
Convindrà vosté amb mi
que és un poquet perillós i no vull profunditzar en eixa
qüestió.

Vosté dia que competències ni una.
Ja li
ho he dit.
A vosté li podrà paréixer que assumir un
hospital, com és el (inintel·ligible) .
.
.
en el tema de defensa a la xarxa de La Generalitat
per a donar l'assistència sanitària a milers, a desenes
de milers de valencians, que això no té ninguna
importància.
Escolte, molt bé, per a mosatros la té i
molta.

I li he ficat com exemple, i li ho reitere, senyor
Such, que de les dos úniques transferències de
competència que s'han fet en este primer trimestre, una ha
sigut per a Catalunya i una ha sigut per a la Comunitat Valenciana.
I li he
dit que des de l'any 1978 a l'any 2009, perquè parlen
amb objectivitat, perquè parlen amb objectivitat, perquè
parlen amb objectivitat, li he dit que som de les quatre primeres
comunitats autònomes que més transferències de
competències tenim.

Per tant, mire, senyor Morera, me diu no sé
què de la policia de Madrid, de desenrotllament de la policia
autonòmica a Madrid.
Jo crec que el desconeixement és total i
absolut.
I amb tota pau, amb tota tranquil·litat li he dir: primer,
que ni té competències estatutàries per a tindre un
cos únic de la policia autonòmica i, segon, que les BESCAM
-que no vosté no sabia el nom, però li'l dic
jo-, les BESCAM, que les té, són simplement policies
locals.

Per tant, bé, parlem amb propietat, parlem amb
propietat.
Perquè clar, precisament me diu d'una comunitat
autònoma que no té ni competència estatutària
per a tindre policia autonòmica.
(Veus) És molt difícil fer un debat, és
molt difícil fer un debat quan l'abecé no es coneix.
Mire, de veres, és molt difícil.

Parla vosté -clar, és que
és aixina-, parla vosté dels quarters i de les
comissaries, i diu «és que vostés ho han
demanat».
Sí, però és que estem un any i no mos
han contestat.
I el senyor Such se riu perquè sap que és de
veres.
I jo li reiterí fa quinze dies una carta al ministre, senyor
Rubalcaba, i al senyor secretari d'estat, Antonio Camacho, per a
reiterar-li per favor que mos contesten en sí o en no, en sí
o en no, però que mos contesten, que mos diguen alguna cosa.
Perquè un any negro sobre blanco les propostes, crec que és temps suficient per a
fer-ho.

Com portem cinc mesos, també per escrit
reiterat, perquè convoquen la comissió mixta de seguretat,
però no és important parlar de la seguretat i, per tant, no
és important tampoc fer la comissió mixta.

Per tant, parlem des del coneixement que és el
més important quan hem d'estar debatent temes seriosos en esta
comunitat.

I no vull defugir el tema de la competència de
la policia autonòmica.
Jo he explicat ja en estes Corts quina
és la nostra posició.
Si vostés, el seu model
és el de crear mossos d'esquadra o l'ertzaintza, ja li ho he dit en altres
ocasions, mosatros ni creguem, ni creguem que és el model adequat de
policia autonòmica, perquè no dóna els resultats que
ha de donar.

I estem demanant una modificació de Llei
orgànica de cossos i forces de seguretat de l'estat de
l'any 1986, perquè se tanque realment i definitivament el
model de seguretat nacional.
On n'hi hagen, on no existisquen
diferències ni privilegis ni competencials ni de finançament
en un tema tan important com és la seguretat ciutadana.
I el model
concret que seria motiu de parlar durant molt de temps s'ha explicat
també en el Ministeri de l'Interior en diverses ocasions.

Per tant, crec que és un tema molt clar quant a
la claredat d'idees i objectius que té este govern respecte a
eixa qüestió.

Vostés diuen: «És que altres
comunitats autònomes tenen algunes competències que
vostés no tenen.
» Per suposat que sí.
A mosatros mos
donaren institucions penitenciàries i no les volguérem.
Perquè creguem, perquè creguem que no aporta res a un
funcionament de servicis públics.
És més, creguem que
dificulta el bon funcionament de les institucions penitenciàries.
Com anem a acceptar una cosa que creguem que dificulta i perjudica el
sistema penitenciari en el nostre país!

Clar, i vostés podran buscar la
transferència de no sé què en no sé quin lloc o
comarca que mosatros no tenim, ni la tenim ni la volem a la millor.
Li he
dit que som de les quatre comunitats autònomes que més
competències tenim transferides a Espanya amb dades del ministeri.

Després parla de finançament.
Diu:
«I què ha fet este govern en el tema de
finançament?
».
Home!
mire vosté, fer propostes tots els
sants dies a través del conseller d'Economia i Hisenda dins
del Consell de Política Fiscal i Financera, fins i tot demanar el
mateix president de La Generalitat una conferència de presidents per
a tractar esta tema.
Però, el temes que preocupen els
ciutadans.
.
.
, no cal tractar-los.
Per a què?
És a dir,
que la crisi econòmica i l'atur siguen les dos primeres
preocupacions dels ciutadans i ciutadanes.
.
.
, això que quede en séptimo u octavo.
.
.
Lío, lío,
lío, eso de la crisis económica y el paro, ¿eso
qué es?
No, mire vosté, fins i tot
una conferencia de presidents han demanat.

I, mire, vosté dia: «És que el
president de La Generalitat digué una quantitat, en la reunió
amb el senyor Chaves, i el senyor Chaves digué que anaven a ser uns
milions més.
» L'haguera multiplicat, fins i tot, per
cinc!
Què més li dóna, si li ix debades, le sale de gratis total.
Si estem
molts anys demanant-li simplement que financen el milió més
d'habitants, una cosa que jo crec que cau pel seu propi pes, que
és objectiu i que no havia de ser motiu ni un minut de
discussió, amb el més mínim sentit comú, que
més dóna que diga uno que veinte!
Si dóna igual!
Si el cost és el mateix per a
ells!
Si, al final, no mos financen el milió més que tenim!
Per l'amor de Déu, senyor Morera!

Per tant, jo crec que el que tinguen altres estatuts,
altres qüestions -com vosté feia
referència-, mentre no s'ajusten a la Constitució
no se podran aplicar, no se podran aplicar.
I mentre no es canvia la
Constitució en certs aspectes, encara que u diga que pot tindre les
autopistes pintades de blau, no se podrà aplicar.
I
s'haurà d'aplicar el bloc de constitucionalitat!
I
s'haurà d'aplicar la Llei orgànica de
finançament de les comunitats autònomes, la LOFCA!
Perquè, si no, açò seria un cachondeo.

I està molt bé buscar el titular, la
foto i l'embolic, però de forment, ni un gra.
I ací el
que cal fer és revisar el model de finançament i el que cal
fer és solucionar les coses, i no crear coses noves que, al final,
no valen absolutament per a res.

I, mire, el mea culpa.
.
.
Jo crec que.
.
.
Dia: «N'hi ha culpa
però no serà en l'Estatut.
» No ho vaig a
reiterar.
He estat una hora en la intervenció, i, també, en
la meua primera intervenció.
Jo crec que, segurament, el mea culpa hauria
d'entonar-lo vosté per no boicotejar certes parts del
desenrotllament estatutari.

Senyor Such, jo crec, i de veres, sincerament,
perquè sap que, a més, li tinc una gran estima personal, que
a part de l'argumentari de: «critica que algo queda, y si digas
lo que digas es un mal gobierno y hay que criticarlo y tal.
.
.
», que
me pareix molt bé, me pareix molt bé, res de res.
Ni una
valoració a tot el que s'ha dit.
Ni una aportació a tot
el que s'ha dit!
Ni una proposta a tot el que s'ha dit!

Me parla del tema de seguretat.
Mire, del tema de
seguretat, jo, per prudència, estant assegut vosté en els
bancs del Grup Parlamentari Socialista, ni l'haguera tret, per
prudència, per prudència.
Perquè el que no es pot fer
és menysprear una comunitat autònoma que, almenys, el
mínim, encara que siga per educació i per respecte o per
diplomàcia, diga-ho vosté com vullga dir-ho, és
contestar un govern i no tindre'l més d'un any llarg
sense voler contestar, i, damunt, sense fer absolutament res.
Per tant,
parlem de seguretat tot el que vosté vullga i més.

I jo li dia que m'alegre molt que hagen
rectificat.
I li ho reitere, que hi hagen rectificat en el recurs
d'inconstitucional de la Llei de règim econòmic
matrimonial.
Li ho reitere.
Nosaltres el que hem fet és ser
coherents amb el que diguem des del primer dia, que estàvem davant
un problema més polític que jurídic, que és el
que ha reconegut ara el Govern d'Espanya, i que era un tema
fonamentalment polític i que ara, després d'haver
mantingut el recurs d'inconstitucionalitat, cal donar una eixida
política.
I el que s'ha fet és donar una eixida
política.

Això és l'única cosa que
s'ha fet, no afectant absolutament en res a la llei.
I no
perquè considerem que siga constitucional, sinó
perquè, al final, un consens és un consens i un consens
és cedir uns a favor d'altres, i, altres, a favor d'uns,
senyor Such.
I això, en este cas, el ministeri ho ha entés
perfectament i me sorprén que vostés no ho entenguen.

Jo simplement li havia dit que si estem debatent
és perquè el Consell de La Generalitat ha presentat una
iniciativa.
Des que està creada està comissió,
l'oposició no ha presentat cap iniciativa.
Simplement, he dit
això, he relatat un fet objectiu, un fet objectiu.
Mire, diu:
«No, és que ací havíem preparat una iniciativa,
una proposta».
Està bé, en tres anys està
bé, senyor Such!
En tres anys està molt bé que
n'hagen presentat una.
.
.
!
(El senyor
Such parla sense micròfon) Que li estic
reconeguent que està molt bé que el seu grup en tres anys
haja presentat una iniciativa!

El senyor president:

Senyor Such, guarde silenci.
Vosté,
després, ja tindrà ocasió.
Respecte la
intervenció del senyor conseller.

Perdone, senyor conseller.

El senyor conseller de Governació:

Mire si estarem desenrotllant l'Estatut -i
fent les coses bé- que vostés han de traure, quan se
veuen sense arguments, han de recórrer a altres qüestions, com
no sé què de contractes.
Mire, jo, ahí, de veres
sí que no vaig a entrar perquè jo he vingut ací a
parlar de la reforma de l'Estatut d'autonomia.

Mire, nosaltres creguem que l'autogovern
és això.
Estem, no sols desenrotllant-lo, sinó fent-ho
des de la convicció.
I li he de recordar que si alguna part molt
important del nostre diferencial, com ha sigut el dret foral, si
s'han presentat dos recursos d'inconstitucionalitat en tota la
història ha sigut el govern socialista; los
que creen en el autogobierno.
Dos!
Una vegada,
la presidència de Felipe González, i, una altra, sota la
presidència de Rodríguez Zapatero, perquè no ha hagut
més presidents.
I vosté bé ací a donar
lliçons d'autogovern?
La veritat, de veres, senyor Such,
s'ho han de fer vore de veres, de veres.

I no sols dos recursos d'inconstitucionalitat,
sinó que damunt ens neguen el pa i la sal!
I els sap malament que
parlem de finançament!
Clar que els sap malament que parlem de
finançament!
Però, és que, miren vostés,
és que no estan fent els seus deures, és que no estan fent
els seus deures a la Comunitat Valenciana.
Jo ho sent molt, jo ho sent
molt.

I, mire, el progressisme no és el sectarisme,
senyor Such.
Jo crec que vosté això ho entén
perfectament, que el progressisme no és el sectarisme que
està practicant el seu govern.
I li vaig a dir quines són les
nostres coses.
Les nostres coses són: els ciutadans i esta
comunitat, perquè els embolics i el circ mediàtic els els
deixem a vostés.

Gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies.

Bé, senyories, no havent més torns de
paraula, agraïm al senyor conseller la seua presència i la
informació que ens ha facilitat.
I la presidència, abans
d'alçar la sessió, vol fer una observació.

L'observació és la següent:
esta és una comissió important, que té un contingut
-ja ho hem vist-, hem estat discutint i debatent sobre
l'estatut.
No hi ha ningun precepte reglamentari, ningun, que
impedisca que vinguen a esta comissió proposicions de llei, ningun.
El que sí que diu el reglament és que perquè una
proposició de llei vaja a qualsevol comissió,
prèviament ha de ser presa en consideració pel ple.
Si no hi
ha presa en consideració, doncs, ja no es tramita, ahí acaba
la tramitació i no va a ninguna comissió.

No obstant això, com volem donar-li el
màxim contingut a esta comissió, la mesa -ja ho vaig
parlar jo amb la senyora secretària-, tindrem reunions amb el
lletrat per a fer propostes per al funcionament d'esta
comissió i que tinga el desenrotllament que el reglament li permet,
que l'activitat siga constant i que les seues senyories, els grups
parlamentaris -com molt bé ha dit el senyor conseller-
puguen fer propostes a la comissió i que puguen ser debatudes.

Per tant, senyories, crec que la conclusió
és molt clara: hem pogut parlar de l'Estatut, esta
comissió té un contingut molt important i, fins que hi hagen
noves iniciatives, s'alça la sessió després
d'agrair la compareixença i la col·laboració per
totes les seues senyories.

(S'alça la reunió a les 14 hores)