RTVV%785411.04.11%20macro.html





Comissió de Radiotelevisió Valenciana i de l'Espai Audiovisual realitzada el dia 11 d'abril de 2018.
Comença la reunió a les 10 hores i 36 minuts.
Presideix el diputat senyor José Francisco Almería Serrano.
Reunió número 22.

(Comença la reunió a les 10 hores i 36 minuts)

(Ocupa la presidència la vicepresidenta, senyora Mercedes Caballero Hueso)

La senyora vicepresidenta:

(Inoïble) … lista para ver si hay cuórum en la comisión.

(El secretari passa llista per tal de comprovar si hi ha quòrum)

El senyor secretari:

Hay cuórum, presidenta.

La senyora vicepresidenta:

Gracias, secretario.

Vamos a pasar al punto número 1 del orden del día: lectura y aprobación, si escau, del acta de la reunión anterior.
¿Si alguien quiere hacer alguna apreciación?
(Veus) Como veo que no, se da por aprobada.

Elecció de president o presidenta de la comissió

La senyora vicepresidenta:

Pasamos al punto 2 del orden del día, que es la elección del presidente o presidenta de la comisión.
Y, como es un voto a persona, se hace voto por papeleta y en urna.
Habrá que hacer un llamamiento uno a uno.

Cuando quiera el señor secretario.

Gracias.

(El secretari crida les diputades i els diputats perquè depositen la papereta en l'urna)

La senyora vicepresidenta:

Vale, pues, si ya han votado todos, vamos a proceder a abrir la urna.
(Veus)

(La vicepresidenta fa l'escrutini)

La senyora vicepresidenta:

Pues, tras el resultado de la votación, el señor don José Francisco Almería queda elegido presidente de esta comisión.

(El diputat que ha sigut elegit ocupa el seu lloc)

El senyor president:

Bon dia a totes i a tots.

De bestreta, vull mostrar el meu agraïment pel nomenament, tant als grups parlamentaris que l'han votat com a aquells que s'han abstingut.

Estic absolutament convençut que comptaré amb la col·laboració de totes les diputades i diputats de la comissió perquè es desenvolupe en la forma que desitgem.

Moltes gràcies.
(Pausa)

Bé, continuem amb el punt 3 de l'ordre del dia: debat del Projecte de llei, de La Generalitat, de creació del consell de l'audiovisual de la Comunitat Valenciana.
(Una diputada diu: Â«President, per a demanar un recés de cinc minuts i aclarim les esmenes que tenim ací transaccionades.
Â»)

Fem un recés de cinc minuts per a aclarir l'ordenació de les esmenes.

(Se suspén la reunió durant uns minuts)

Projecte de llei, de La Generalitat, de creació del consell de l'audiovisual de la Comunitat Valenciana (CACV) (RE número 82.
439, BOC número 230)

El senyor president:

Reprenem l'ordre del dia, el punt 3, per a prosseguir amb el debat d'esmenes.

Els grups parlamentaris intervindran de menor a major per quatre minuts.

Totes les esmenes han estat acceptades per la mesa.

Li done la paraula al senyor Subiela, del Grup Parlamentari Ciudadanos.

El senyor Subiela Chico:

Sí.
Gracias, presidente.

Aprovecharé mi intervención, para no alargar más el tema, para pedir in voce una modificación de una enmienda, una modificación técnica de una enmienda nuestra, la enmienda número 35, que pone Â«en la comisión de ayudas o subvencionesÂ», y debe de poner Â«en la concesión de ayudas o subvencionesÂ».
Un error de escritura.

Bueno, pues estamos aquí debatiendo o vamos a debatir las enmiendas para la creación de un órgano supuestamente independiente que creemos que es necesario para el control y organización del sector audiovisual valenciano.
La duda que tenemos y se nos plantea es realmente si vamos a ser capaces de hacer un órgano independiente como tal.
Es el reto que tenemos.
Creemos que la parte articular -¿está bien, señor secretario?
-, somos capaces, pero no acabamos de tener toda la confianza de que seamos capaces de hacer un órgano como se nos exige, ¿no?
Desde luego que se aleje de ejemplos como los que hay, los poquitos que hay en España, hay muy poquitos, pero desde luego nunca son buenos ejemplos, por lo menos que se aleje desde luego de ejemplos como puede ser el consejo audiovisual catalán.

Y ya que tiene, va a tener funciones ejecutivas, desde luego lo que vamos a pretender o pretendemos con estas enmiendas es que se asegure ese cumplimiento, que asegure el cumplimiento de las obligaciones de las empresas públicas como privadas que estén en el ámbito del audiovisual valenciano.

Igualmente presentamos una enmienda para evitar que sus consejeros pues puedan dar la imagen de que en algún momento han podido dar los consejeros de la corporación de la televisión valenciana, ¿no?
Que se pueda promover su cese en caso de que haya un acuerdo o una incompatibilidad de forma real, no como entendemos que pasa en este momento, que es imposible o se está demostrando que es imposible que haya un cese, aunque las circunstancias así lo aconsejen.

Y desde luego estamos siempre con estas enmiendas defendiendo que haya unos medios sostenibles.
Es una de nuestras principales peticiones desde que se inició este proyecto de los nuevos medios de comunicación públicos valencianos y que ahora siguen con este consejo audiovisual valenciano.

Por eso, exigimos que esa red de TDT locales, que es una de las prioridades en la ley, que es una de las prioridades en el mandato marco, pues que se mantenga, se tenga en cuenta y se cuide que se le dé un presupuesto.
Tenemos claro que esa red de TDT puede reducir el coste de los nuevos medios de comunicación públicos, que pueden ofrecer contenidos, que dan empleo en el sector audiovisual y creemos que, además, debemos, tenemos una deuda con aquellos que aguantaron, han aguantado el tirón en estos años de oscuridad comunicativa en la Comunidad Valenciana.

Por lo tanto, hacemos hincapié en que se apoye de facto ese imperativo que pusimos en la ley en el mandato marco.

Igualmente, presentamos una enmienda para que haya una plantilla sostenible siempre, haya un control, y por lo tanto mantenemos esa mínima económica de que el coste de la plantilla no supere un tercio del presupuesto.

Y -acabo ya, presidente-, simplemente, luego también añadimos una enmienda para lo que creemos que tiene que ser una correcta interpretación de la ley.
Nosotros, en la ley se hablaba de una plantilla…

El senyor president:

Vaja finalitzant.

El senyor Subiela Chico:

…temporal donde se tuviera una especial valoración a los extrabajadores pero no, desde luego, entendíamos que tenía que ser una plantilla completa de extrabajadores.

Gracias.

El senyor president:

Per a la defensa d'esmenes, té la paraula el Grup Parlamentari Podemos-Podem.

Senyor Montiel, per quatre minuts.

El senyor Montiel Márquez:

Moltes gràcies, president, enhorabona pel nomenament.

Com ja diguérem en el plenari on es va debatre l'esmena a la totalitat presentada pel Grup Parlamentari Popular, el 7 de març, nosaltres hem presentat 38 esmenes a este projecte de llei del consell, i sobretot la nostra intenció apunta a crear un òrgan efectivament independent i amb capacitat d'exercir la seua funció exclusivament rendint comptes a les Corts Valencianes.

Pensem que aquest és el model més estés, els consells audiovisuals d'Andalusia, Catalunya i Balears, tots ells, la totalitat dels seus membres, 11, 6, o 9, en el cas d'Andalusia, Catalunya i Balears, són triats pel parlament, i pensem que eixa és la línia a seguir.
Sols n'hi havia un sistema híbrid, que era el sistema de Navarra, en el qual el consell de l'audiovisual es va suprimir per raons pressupostàries en el 2011.

Per tant, nosaltres pensem que cal una autoritat que a més seguisca el criteris d'altres països europeus, que siga a més un consell audiovisual que, encara que haja de tindre una vinculació per raons pressupostàries al Consell de La Generalitat, tinga veritable autonomia funcional i operativa.

A més, pensem també, les nostres esmenes van orientades a rebaixar el presidencialisme, pensem que no sols el consell, el projecte de llei s'enganya a l'hora d'apostar per un sistema de nomenament híbrid del consell audiovisual sinó que també atribuïx excessives competències a la presidència d'eixe consell.
I, per tant, considerem que cal tindre en compte el ple del consell com un òrgan amb màximes competències.

Professionalitzem en les nostres esmenes -i en la transacció feta ara- la idea del funcionari, el funcionari que ha de desenvolupar la tasca de secretari, i també rebutgem que la persona que ostente la presidència del consell de l'audiovisual, del consell assessor, siga també el mateix president del consell audiovisual, és a dir, no entenem, no entenem que ateses les funcions del consell consultiu, o del comité consultiu, haja de presidir aquest comité consultiu el mateix òrgan del consell audiovisual.

I tenim, a més, un precedent molt proper, que és el president del Consell de la Ciutadania; el Consell de la Ciutadania que proposa una persona per a formar part del Consell Rector de la Corporació Valenciana de Mitjans de Comunicació i que també fa unes tasques de suggerències, assessorament, dictàmens, etcètera, etcètera, no és presidit pel president del consell rector de la corporació valenciana de mitjans de comunicació.

Pensem, a més, que n'hi ha una qüestió molt important i és que este consell rector siga veritablement independent per a garantir una competència justa entre els diversos proveïdors de serveis audiovisuals, perquè volem evitar la situació derivada de la posició dominant que pot portar a abusos en el mercat, en el sector audiovisual.

Hem aplegat a una transacció per a ficar un termini al període de temporalitat en les borses actuals de radiotelevisió valenciana i és un termini que s'ajusta a la durada del contracte programa, del primer contracte programa que desenvolupa el mandat marc aprovat per unanimitat per les Corts Valencianes.
Pensem que un termini de tres anys és prou raonable per a ficar en marxa i assentar el funcionament de la radiotelevisió pública valenciana.

Per tant, hem fet un esforç…

El senyor president:

Vaja finalitzant.

El senyor Montiel Márquez:

…en les altres esmenes i en els acords.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Té, ara, la paraula per a la defensa d'esmenes el Grup Parlamentari Compromís, per quatre minuts.

El senyor Ferri Fayos:

Gràcies, senyor president.

Bé, des de Compromís -ja ho vam dir en el ple- donem la benvinguda al consell de l'audiovisual, donem la benvinguda que estiguem hui parlant d'aquesta llei perquè els consells de l'audiovisual no són més que entitats reguladores presents a tot Europa, amb una exempció molt notable que és Espanya.
Espanya -sembla-, a l'estat central no els ha interessat mai crear organismes independents que puguen regular un àmbit tan important i tant influent com és el de l'audiovisual, fins i tot les directives europees marquen la necessitat d'estos organismes.

L'Estatut de 2006 marca la creació del consell de l'audiovisual.
Han passat dotze anys, i ha hagut de ser el govern del botànic després de dotze anys, de molts anys de majoria absoluta del Partit Popular, qui impulse la creació d'un consell de l'audiovisual.
I ¿per què?
¿Per què ha sigut este govern el que ho ha fet?
Doncs perquè és un govern que no busca el poder absolut sinó una democràcia forta, i la clau -com ja vam apuntar en el ple- es troba en l'article 5, l'article que parla de les seues funcions i que, bàsicament, el que fa és traslladar les competències que a dia de hui té el consell a un òrgan independent.

Per tant, amb el vot a esta llei decidirem qui redacta els plecs de condicions per a l'espai audiovisual, ¿ha de fer-ho el govern o ha de fer-ho un òrgan independent?
; decidirem qui atorga les llicències de les TDT, ¿el govern o un òrgan independent?
; ¿qui garantix el compliment de les ràdios i teles valencianes?
, ¿ho ha de fer el govern o ho ha de fer un òrgan independent?

Per això, el nostre interés en què dotze anys després esta llei isca endavant, i per això tota la nostra voluntat d'arribar a acords amb els diferents grups parlamentaris.

Hem treballat més de trenta esmenes transaccionals, o aproximacions, amb els grups que han mostrat amb les seues aportacions la voluntat de crear este consell de l'audiovisual i de dotar-lo efectivament d'eixes funcions que esmentava abans.

Hem transaccionat esmenes de tot tipus, algunes simplement eren correccions d'errades, altres eren de redacció, i altres eren molt més profundes i milloraven substancialment el text.

En eixe sentit, doncs, bé, ja les han comentades des del Grup Ciudadanos i des del Grup Parlamentari Podem, per exemple la que fa referència a horari laboral, la que fa referència al cessament o la separació dels membres del consell de l'audiovisual, mecanismes que per cert no existixen en altres lleis i que, al final, generen problemes doncs com tenim en el Consell Valencià de Cultura amb determinades persones que estan sent processades últimament.

També, hem arribat a acords amb esmenes que modifiquen la Llei 6 de 2006, que creen la Corporació Valenciana de Mitjans de Comunicació, i voldria destacar l'acord en l'esmena que parla precisament de la provisió definitiva dels llocs de treball de la corporació, un acord que hem basat en la proposta transaccional que ens van fer arribar des de la Unió de Periodistes i on hem d'agrair la predisposició d'acord dels grups parlamentaris que hem esmenat en eixe sentit.

Nosaltres -sempre ho hem dit i ho mantenim- volem una televisió i ràdio públiques on puguem cabre tots i totes, aquells que tenen més experiència però també els i les joves que poden aportar noves idees.

Amb esta esmena creiem que podem aconseguir-ho i, a més, blindem la llei davant de possibles recursos.
La nostra prioritat ha de ser generar un marc d'estabilitat i tranquil·litat ara que estem recuperant el nostre dret a la informació.

En definitiva, s'ha fet un treball intens de diàleg i negociació, i esperem que eixe treball ara done els seus fruits en esta comissió i també en el ple que tindrem d'ací poc, perquè va en l'interés de tots enfortir la nostra democràcia, respondre als estàndards europeus i avançar en un sistema audiovisual independent i de qualitat.

El senyor president:

Ara, per a la defensa d'esmenes té la paraula el Grup Socialista per quatre minuts.

La senyora Caballero Hueso:

Gràcies, president.

Bueno, desde el Grupo Socialista -ya lo dijimos en la intervención en el pleno, en el debate de la totalidad- creamos por fin el consell del audiovisual para velar por el respeto de los derechos, las libertades, y los valores constitucionales y estatutarios de los medios audiovisuales en la Comunidad Valenciana que tantos años antes deberíamos haber aprobado.

Respecto a las enmiendas, tanto las presentadas por mi grupo en compañía con otros, o las que se van a aprobar en este debate, desde el punto de vista del Grupo Socialista mejoran la ley, hay algunas enmiendas técnicas o de corrección de erratas, pero, en general, todas las que saldrán adelante, y algunas que no saldrán adelante pero que también tienen el objetivo de mejorar la ley, desde el Grupo Socialista lo que queremos es destacar, así como la composición, los miembros de composición del consell.

Con esta ley vamos a tener un consell del audiovisual cuyos miembros van a ser de reconocido prestigio, con experiencia, y aquello que nosotros perseguíamos de aplicar el modelo francés en el consell del audiovisual, que le recuerdo que el Consejo Superior Audiovisual de Francia está compuesto por 9 miembros, 3 de ellos los elige el presidente de la república, 3 la Asamblea Nacional, y 3 el senado; aquí elegiremos 5 miembros del consell del audiovisual en las Cortes y 2 desde el Consell.

Aquí, no nos tenemos que olvidar que lo que buscamos es darle más poder y control a las Cortes, pero que se está cediendo todo el aparato administrativo a un consell independiente, no supuestamente o presuntamente, sino a un consell independiente, que además tiene también naturaleza para sancionar.
Se elimina la secretaría de comunicación del consell para volcar todo el aparato administrativo, toda la potestad administrativa sobre los medios para transferirlo a una autoridad independiente, insisto.

Respecto a las enmiendas, coincido con algunos de los grupos que me han precedido pero, sobre todo, hay varias que deberíamos, bueno, desde el Grupo Socialista vamos a darle apoyo a algunas de las enmiendas de todos los grupos, todos los grupos van a tener el apoyo de alguna enmienda desde el Grupo Socialista, en otros casos no.

Quiero destacar la enmienda que está consensuada, había tres enmiendas, incluso se presentó por parte de la Unión de Periodistas -como ha dicho mi compañero del Grupo Compromís- una propuesta para modificar parte de la Ley 6/2016.
Ahí hemos acordado una transaccional entre varios grupos que engloba -creo- la visión de cada uno de nosotros, y también la de la Unión de Periodistas, respecto al acceso a los puestos en la nueva corporación de televisión.

Porque desde el Grupo Socialista volvemos a insistir en que debemos facilitar la posibilidad de que todos y todas puedan acceder a esa nueva corporación de medios de comunicación, tanto -como decía mi compañero- las nuevas generaciones como aquellos que con experiencia nunca han tenido la posibilidad de haber trabajado anteriormente en los medios de comunicación públicos valencianos.

Por nuestra parte, ahora, en la votación se verá claramente cuál es la visión de cada uno de los grupos, y desde luego el Grupo Socialista -insisto- pide el respaldo a sus enmiendas…

El senyor president:

Vaja finalitzant.

La senyora Caballero Hueso:

…y dará el respaldo a las que considere oportunas de otros grupos.

Gracias.

El senyor president:

Per a finalitzar el debat, té la paraula per quatre minuts el Grup Popular.

El senyor Bellver Casaña:

Moltes gràcies, senyor president.

Benvingut a esta nova labor dins d'esta comissió.

Deien els experts que han estat participant en les comissions de participació en estes Corts que la independència no es pot legislar.
És més, deien, Â«ustedes pueden legislar todo lo que quieran en sus leyes pero la independencia es una cuestión de voluntad y la voluntad no se puede legislarÂ».
I, efectivament, s'ha demostrat que és aixina.
Mosatros no creguem en la independència d'este consell que s'està creant en estos moments.
Ja sabem com se les gasta el tripartit a l'hora de parlar d'independència i, sobretot, a l'hora de parlar d'independència en els mitjans públics.
Ho hem vist i ho seguirem veent, per desgràcia, en À Punt.

Parlava el senyor Montiel del consell de la ciutadania d'À Punt i ho ficava com un gran exemple.
Home, que quatre dels dos membres del consell de la ciutadania que ha triat la Corporació Valenciana de Mitjans de Comunicació siguen socialistes declarats, jo no sé com ho vorà vosté, senyor Montiel.
Home, llevat que me diga: Â«No, es que los otros dos son militantes de Podemos.
Â» En qualsevol cas ho entendria, però per descomptat mosatros no ho entenem açò com una via d'independència.

Mire, diu l'article.
.
.
, l'Estatut d'autonomia que la missió del consell audiovisual és vetlar pel respecte dels drets, llibertats, valors constitucionals i estatutaris en l'àmbit de la comunicació i els mitjans audiovisuals de la Comunitat Valenciana.
Esta llei va moltíssim més allà i per això n'estem en contra.

Esta llei dóna la capacitat d'atorgar títols habilitants, d'aprovar plecs de condicions.
.
.
-sí, sí, d'aprovar plecs de condicions- i els sancionadors que els van acompanyar, de renovacions i revocacions d'estes, de participar en la direcció i la gestió d'infraestructures de comunicació de la Comunitat Valenciana, d'adoptar mesures provisionals.
.
.
És a dir, va moltíssim més allà i ja els garantisc que açò va a donar molt de si, anem a parlar moltíssim d'estes qüestions.
Perquè els torne a dir, vostés ja han demostrat què entenen per independència.

I respecte al que és consell assessor.
.
.
Home, no és que no fan cas vostés al que diu el Consell Jurídic Consultiu, que qualifica este consell assessor com un òrgan inútil, sinó que van més enllà i encara li fiquen més membres dins d'eixe consell.
.
.
, dins d'eixe consell assessor.
No estan vostés satisfets que n'hi hasquen onze persones i crec que han arribat a una esmena perquè siguen tretze o catorze més.
Bé, dóna el mateix.
Però, en qualsevol cas, estem parlant d'un orgue que el mateix Consell Jurídic Consultiu està diguent que és absolutament inútil i que no fa més que engrossar el que és el sector públic valencià.

I després han fet vostés una cosa que jo considere.
.
.
Bé, han fet vostés una cosa que, per descomptat, mosatros estem totalment en contra, i és utilitzar esta llei del consell audiovisual valencià per a fer unes reformes, unes modificacions del que és la llei de radiotelevisió valenciana.
No han tingut vostés la valentia d'afrontar una reforma d'eixa llei i poder tindre un debat obert i exclusivament d'eixa qüestió i, com els dia, ho han fet vostés per la porta de darrere i vénen amb este consell i amb esta llei de consell audiovisual a modificar una llei tan important com la de la radiotelevisió valenciana.

I ho fan en diverses qüestions.
El PSOE finalment ha aconseguit incorporar l'esmena que va intentar ficar a través de la llei d'acompanyament, però que en aquells moments no sé per què no va tindre el recolzament dels seus socis -hui ja sí que pareix que el va a tindre- i se carreguen una cosa que va proposar el Grup Parlamentari Podemos.
.
.

És que té nassos que haja de ser el Grup Parlamentari Popular qui estiga diguen: Â«Oigan, señores de Podemos, es que ustedes fueron quienes obligaron a poner la figura de un interventor en la ley de la radiotelevisión valenciana y ahora firman una enmienda para cargárselo.
Â» Y por la misma razón, todo aquello que tiene que ver con los extrabajadores.

Deberían haber sido valientes y traer una propuesta de modificación de la ley de radiotelevisión valenciana, modificando la ley de radiotelevisión valenciana abiertamente.

Nada más y gracias.

El senyor president:

Anem a passar a la votació de les esmenes.
Ho farem de la següent forma.
Primer, votarem.
.
.
(Veus) ¿Què?
Val.

Han demanat un torn de rèplica per part del grup.
.
.
(veus) per part del Grup Parlamentari Podemos-Podem.
Té vosté quatre minuts.

El senyor Montiel Márquez:

Moltes gràcies.

Yo quería aclarar dos cuestiones.
Una, que yo creo que es muy relevante, que es el sistema de elección de los miembros del consejo audiovisual.

El sistema de elección de los miembros del consejo audiovisual que nosotros propugnamos ya he dicho que es el sistema más extendido en los consejos audiovisuales existentes, en Andalucía, Cataluña y Baleares.
Es decir, todos los miembros son elegidos por el pleno de las Cortes y, asimismo, su presidente.

Y esta cuestión no es una cuestión puramente nominalista.
Es muy relevante.
Si ustedes van al artículo 11 de la Ley 6/2016, la que regula la radiotelevisión pública valenciana, verán que la capacidad para iniciar el procedimiento, informar sobre los aspirantes y proponer presidente de la Corporación Valenciana de Medios de Comunicación corresponde al consejo audiovisual.
Es decir, un consejo del audiovisual que tenga una.
.
.
, en la que tenga alguna fuerza política o el propio gobierno valenciano una posición de ventaja puede contaminar la elección del futuro presidente o presidenta de la Corporación Valenciana de Medios de Comunicación cuando el actual expire su mandato.

Por tanto, la batalla sobre cuál es el sistema de elección de los miembros del consejo audiovisual es una batalla importante, que tiene además un largo aliento, porque determina cómo se elegirá al futuro presidente o presidenta de la Corporación Valenciana de Medios de Comunicación -por un lado.

Por otro lado.
.
.
, bueno, el modelo francés es un modelo del consejo audiovisual de toda la república francesa.
Es un.
.
.
, -la república francesa- es un modelo jacobino y centralista, no contempla una realidad territorial compleja como la nuestra y, en todo caso, estamos hablando de un ámbito territorial autonómico.

Respecto de lo que dice el señor Bellver, vamos a ver, no hay una desaparición de la figura del interventor.

En primer lugar, la Intervención General de La Generalitat sigue teniendo la capacidad del control y fiscalización en los términos en los que ya hace la ley de la hacienda pública sobre la radiotelevisión valenciana y la corporación valenciana de medios.

En segundo lugar, será un interventor de La Generalitat o un interventor de otros cuerpos de otras administraciones públicas, pero en todo caso un funcionario de carrera, la persona que podrá proveer esa plaza con arreglo a los procedimientos legalmente establecidos.
Y, por tanto (tus) -perdón-, no hay en ese sentido una retirada o un paso atrás a la hora de exigir el control y fiscalización externo e interno, que eso es lo que hace la enmienda pactada.

La enmienda pactada no modifica, sino que añade un nuevo párrafo en el que dice que, además, la corporación tendrá un órgano interno que tendrá que realizar -y además creo que la redacción es suficientemente explícita- una importante labor, no solo de fiscalización puramente contable, sino también de análisis de cumplimiento de objetivos, auditoría de eficiencia, etcétera.
Y, por tanto, creo que la enmienda avanza en una línea en la que ya hemos querido seguir desarrollando mecanismos de control.

Y, por último, lo que hace la enmienda relativa a la situación de los extrabajadores de Radiotelevisión Valenciana, pero no solo los extrabajadores, sino cualesquiera trabajadores que quieran acceder a la televisión pública valenciana, es decir que cuando se tenga que proveer definitivamente las plazas, el sistema será concurso-oposición.
.
.

El senyor president:

Vaja acabant.

El senyor Montiel Márquez:

.
.
.
y desarrolla algunos aspectos de este concurso-oposición y, sobre todo, pone un límite temporal, que es razonable porque está vinculado a la vigencia del primer contrato programa de tres años, para que la situación de temporalidad no se alargue excesivamente en el tiempo, porque todos queremos una televisión pública profesionalizada, definitiva, estable y que esté al nivel de lo que nos merecemos los valencianos y valencianas.

Muchas gracias.

El senyor president:

Per a contestar a la rèplica té per quatre minuts la paraula.
.
.

El senyor Bellver Casaña:

Sí, molt breument.
No vaig a necessitar els quatre minuts.

Vamos a ver, señor Montiel, que esto nos trajo algún que otro momento de debate en el momento de la aprobación de la ley de radiotelevisión valenciana.

Quien planteó que hubiese con independencia.
.
.
, claro que tiene que haber un control de la intervención de La Generalitat.
Eso ya lo sabíamos.
Lo sabía usted y los sabíamos nosotros y, a pesar de eso, usted pidió que hubiese una intervención interna dentro de la radiotelevisión valenciana.

Y lo que yo le estoy diciendo es que usted es el que tendrá que explicar por qué en aquellos momentos entendía que tenía que haber una intervención interna, con independencia de la intervención de La Generalitat, que siempre estará ahí, y ahora usted decide.
.
.
, pues que no, que acepta una enmienda que le presenta el Partido Socialista y usted decide en este momento no apoyar esa enmienda.
No hizo lo mismo en la ley de acompañamiento.

En la ley de acompañamiento ya se la intentaron colar y usted votó en contra.
Bueno, pues usted sabrá qué ha cambiado desde diciembre hasta hoy para que algo que usted propuso, que le pidieron que cambiase en diciembre y no cambió, pues hoy decide cambiar.
Es lo único que estoy diciendo, que estoy despejando o desvelando ese cambio de actitud de Podemos.
Hombre, y no es baladí.
No estamos hablando de ninguna tontería.
Estamos hablando de un cambio desde mi punto de vista trascendental.

Por lo tanto, señor Montiel, usted ha aceptado muchas transacciones con los grupos parlamentarios Socialista y Compromís, cosa que, faltaría más, está en su derecho, pero muchas de ellas van desde nuestro punto de vista -otra cosa es que estemos de acuerdo- en contra de lo que usted estuvo defendiendo cuando estuvo peleando la aprobación de una ley de radiotelevisión valenciana.

Vuelvo a repetirle, es su responsabilidad y usted tendrá que dar las explicaciones.

El senyor president:

Una vegada finalitzat el debat de les esmenes, anem a passar a les votacions.
(Veus) ¿El quadre està.
.
.
?
¿Fem un descans de dos minuts?
(Pausa)

(Se suspén la reunió durant uns minuts)

El senyor president:

(Inoïble) … dir alguna cosa?

El senyor Montiel Márquez:

Sí, volia retirar in voce l'esmena número 60, que és del Grup Podemos.

El senyor president:

Del Grup Ciudadanos també?

El senyor Subiela Chico:

Sí, quería hacer una modificación de una modificación que hemos hecho antes de la enmienda de aproximación, la número 15, que habíamos acordado, que pusiera Â«en el caso de las personas procesadasÂ», volver… (remors) volver a la redacción, que pusiera Â«personas encausadas o acusadas judicialmente por delitosÂ».

El senyor president:

¿Esa es la enmienda número?

El senyor Subiela Chico:

De aproximación número 15, la última.

El senyor president:

Bé, aleshores procedim a la votació.

Votarem primer les transaccionals una a una, després votarem una esmena tècnica i després les esmenes parcials pels blocs que hem passat als grups parlamentaris.

Passem a votar l'esmena transaccional número 1.
Vots a favor?
S'aprova per unanimitat.

Passem a votar l'esmena transaccional número 2.
Vots a favor?
Vots en contra?
Abstencions?

Passem a votar l'esmena transaccional número 3.
Vots a favor?
Vots en contra?
Abstencions?

Passem a votar l'esmena transaccional número 4.
Vots a favor?
Vots en contra?
Abstencions?

Passem ara a votació l'esmena transaccional número 5.
Vots a favor?
Unanimitat.

Passem a votar l'esmena transaccional número 6.
Vots a favor?
(Veus) No, eixa és la tècnica.
(Veus)

Tornem a votar l'esmena transaccional número 5.
Vots a favor?
(Veus) Unanimitat.

Anem a votar l'esmena transaccional número 6.
Vots a favor?
Vots en contra?
Abstencions?

Passem a votar l'esmena transaccional número 7.
Vots a favor?
Vots en contra?
Abstencions?

Passem a votar l'esmena transaccional número 8.
Vots a favor?
Vots en contra?
Abstencions?

Passem a votar l'esmena transaccional número 9.
Vots a favor?
(Veus) Està retirada.

Passem a votar l'esmena transaccional número 10.
Vots a favor?
Vots en contra?
Abstencions?

Passem a votar l'esmena transaccional número 11.
Vots a favor?
Vots en contra?
Abstencions?

Passem a votar l'esmena transaccional número 12.
Vots a favor?
Vots en contra?
Abstencions?

Passem a votar l'esmena transaccional número 13.
Vots a favor?
Vots en contra?
Unanimitat.

Passem a votar l'esmena transaccional número 14.
Vots a favor?
Vots en contra?
Abstencions?

I, finalment, l'esmena transaccional número 15.
Vots a favor?
Unanimitat.

Votem l'esmena tècnica.
Vots a favor?
Vots en contra?
(Veus) Vots a favor?
Unanimitat.

Anem a votar les esmenes parcials.
Començarem pel primer bloc d'esmenes del Grup Parlamentari Podemos-Podem.
Anem a votar l'esmena número 1, 47 i 72.
(Veus) Anem a votar l'esmena número 1 i l'esmena 47.
Vots a favor?
Vots en contra?
Abstencions?

Anem a passar a votar l'esmena número 4 i 39.
Vots a favor?
(Veus)

Anem a votar separadament l'esmena número 72.
Vots a favor?
Vots en contra?
Abstencions?

Votem l'esmena número 4 i número 39.
(Veus)

Votem l'esmena número 4.
Vots a favor?
Vots en contra?
Abstencions?

Votem l'esmena número 39.
Vots a favor?
Vots en contra?
Abstencions?

Anem a votar les esmenes 8, 9, 10, 11, 12, 14, 17, 30, 54 i 55.
(Veus) Votem 8, 9, 10, 11, 12, 14, 17, 54 i 55.
Vots a favor?
Vots en contra?
Abstencions?

Votem les esmenes 24, 36, 63 i 73.
Vots a favor?
Vots en contra?
Abstencions?

Votem les esmenes 38, 43, 44, 45, 53 i 71.
Votem el bloc de les esmenes 38, 43, 44 i 45.
Vots a favor?
Vots en contra?
Abstencions?

Votem l'esmena número 53.
Vots a favor?
Vots en contra?

Votem l'esmena número 71.
Vots a favor?
Vots en contra?

Votem l'esmena número 76.
Vots a favor?
Unanimitat.

Anem a passar al bloc d'esmenes conjuntes dels grups parlamentaris Socialista i Compromís.
Votem les esmenes número 19, 20, 40, 57, 58, 64, 65, 66, 74, 75 i 78.
(Veus) ¡Ah, perdón!
Sí, perdón.
Val, correcte.

Passem a la votació de les esmenes 19, 20, 57, 64, 65, 66 i 74.
Vots a favor?
Unanimitat.

Passem a votar les esmenes 58 i 78.
Vots a favor?
(Veus) No, 58 i 78.
Val.
Passem a votar les esmenes 58 i 78.
Vots a favor?
Vots en contra?
No hi ha abstencions.

Passem a votar l'esmena número 75.
Vots a favor?
Vots en contra?
Abstencions?

Passem a votar ara el bloc d'esmenes del Grup Parlamentari Popular.

Votem les esmenes 5, 13, 16, 46, 59 i 61.
(Veus) La 5?

Anem a votar l'esmena número 5.
Vots a favor?

Passem a votar les esmenes 13, 16, 46, 59 i 61.
Vots a favor?
No, no queda massa clara esta votació.
Anem a repetir la votació.

Repetim la votació.
(Veus) Senyories, atenció.
Repetim la votació de les esmenes 13, 16, 46, 59 i 61.
Vots a favor?
Vots en contra?
Abstencions?

Passem a votar les esmenes 7, 22, 26, 27, 28, 29, 33, 37, 42, 56, 68, 77, 87, 88, 89, 90, 91, 92 i 93.
Vots a favor?
Vots en contra?
Abstencions?

Passem a votar l'esmena número 67.
Vots a favor?
Vots en contra?
Abstencions?

Passem ara a votar el quart bloc d'esmenes del Grup Parlamentari Ciudadanos.
Votem les esmenes 6 i 83.
(Veus) Separades?

Votem l'esmena número 6.
Vots a favor?
Vots en contra?
Abstencions?

Votem l'esmena número 83.
Vots a favor?
Vots en contra?
Abstencions?

Votem les esmenes 15, 48 i 82.
(Se sent una veu que diu: Â«Separades, la 15 i la 82.
Â») 15 i 82 separades?
Separades una per una?

Votem l'esmena número 15.
Vots a favor?
Vots en contra?
(Remors) La 15.
(Remors) No queda clara esta votació.
Repetim la votació.
Votem l'esmena número 15.
Vots a favor?
Vots en contra?
No hi ha abstencions.

Votem l'esmena número 48.
Vots a favor?
Unanimitat.

Votem l'esmena numero 82.
Vots a favor?
Vots en contra?
Abstencions?
(Remors)

Votem les esmenes 25, 35, 41 i 84.
(Remors) Separada.

Votem les esmenes 25, 41 i 84.
(Remors) I ¿la 84?
(Remors)

Votem l'esmena 25.
Vots a favor?
Vots en contra?
Abstencions?
No n'hi ha.

Votem l'esmena número 35.
Vots a favor?
Vots en contra?
(Remors) Tornem a repetir la votació.
Votem l'esmena número… (Remors) Votem l'esmena número 35.
Vots a favor?
Unanimitat.

Votem l'esmena número 41.
Vots a favor?
Vots en contra?
No n'hi han abstencions.

Votem l'esmena número 84.
Vots a favor?
(Remors) Votem l'esmena número 84.
Vots a favor?
Vots en contra?
No hi ha abstencions.

Passem a votar el cinqué bloc d'esmenes, que estan…, han decaigut totes.
Ja està.
(Pausa i veus)

S'ha passat una… (Veus) S'ha passat una agrupació en què es deixa fora l'article número 4 i l'exposició de motius.
(Els diputats i les diputades parlen entre ells) Per aclarir la votació.
Votaríem conjuntament l'articulat, excepte…, l'articulat en les modificacions introduïdes per les esmenes, excepte l'article número 4.
(Els diputats i les diputades parlen entre ells)

Procedim a la votació de l'articulat en conjunt.
Vots a favor?
Vots en contra?
Abstencions?

S'ha passat una agrupació també de totes les disposicions.
¿N'hi ha algun problema que es vote conjuntament?
(Veus) Votaríem conjuntament la disposició addicional primera, segona, transitòria primera i segona, la disposició derogatòria i les finals, de la una a la cinc.
¿N'hi ha algun problema en això?
Votem les disposicions en conjunt.
Vots a favor?
Vots en contra?
Abstencions?
(Veus)

Votem el títol.
Vots a favor?
Vots en contra?
Abstencions?

Votem l'exposició de motius.
Vots a favor?
Vots en contra?
(Veus) Anem a repetir la votació.
(Veus) Votem l'exposició de motius.
Vots a favor?
Vots en contra?
Abstencions?
(Veus i pausa)

Designació del membre de la comissió que ha de presentar davant del ple el dictamen de la comissió sobre el Projecte de llei, de La Generalitat, de creació del consell de l'audiovisual de la Comunitat Valenciana (CACV) (RE número 82.
439, BOC número 230)

El senyor president:

Passem al següent punt de… (Veus)

El senyor Bellver Casaña:

Jo, senyor president, plantejaria que fóra el president de la comissió, que fóra vosté qui llegira el dictamen en el ple.

El senyor president:

Molt agraït per la prosposta.

Si no hi ha cap inconvenient, accepte… (Veus i rialles) Gràcies.

Tenen quaranta-huit hores per a presentar les esmenes que vullguen…, que vagen a ple.

Passem a punt sisé de l'ordre del dia… (Veus) Fem un minut de descans.

(Se suspén la reunió durant uns minuts)

El senyor president:

Senyories, reprenem la comissió.

En la carpeta, saben, tenen ja un escrit en què el candidat que hauria de comparéixer en el punt 5 renuncia a la seua candidatura.

Compareixença de la directora general de la Societat Anònima de Mitjans de Comunicació de la Comunitat Valenciana, senyora Empar Marco Estellés, per a explicar i donar compte de la posició que manté enfront de l'emissió dels bous al carrer, sol·licitada pel Grup Parlamentari Popular (RE número 89.
632)

El senyor president:

Per consegüent, passem eixe punt i anem directament al punt 6 de l'ordre del dia: compareixença de la directora general de la societat valenciana de mitjans de comunicació, la senyora Empar Marco, que ja la tenim ací i a qui donem la benvinguda a esta casa.

La senyora Marco compareixerà per vint minuts, en principi.
Després, els grups parlamentaris intervindran per quatre minuts.
Tornarà a intervindré per deu minuts la senyora Marco.
Els grups que ho desitgen.
.
.
, (veus) si no n'hi ha problema, (veus) la rèplica per dos.
I tancarà la senyora Marco per cinc, (veus) de quatre, val, (veus) si no n'hi ha problema.
(Els diputats parlen entre ells)

Quan vullga, senyora Marco.

La senyora directora general de la Societat Anònima de Mitjans de Comunicació de la Comunitat Valenciana:

Bé, moltes gràcies.

Bon migdia.

Enhorabona, president.

Senyories, primer que res, vull agrair-los que acceptaren ajornar la meua compareixença del dia 14 de març.
Tenia una qüestió de treball, un viatge previst anteriorment, i els ho agraïsc.

El Grup Parlamentari Popular em pregunta la meua posició enfront de l'emissió dels bous.

Senyories, la posició que defensa la direcció d'À Punt i que disposa del suport del consell rector és la següent: la raó de ser d'À Punt és oferir un servei públic de proximitat a tota la ciutadania valenciana.

Tal com diu la llei de creació de l'ens i com s'ha manifestat en reiterades ocasiones, À Punt donarà cobertura a les notícies que es consideren rellevants en la vida dels pobles i ciutats de la Comunitat Valenciana i, per descomptat, no oblidarà ni les tradicions ni les festes de bous; això tenint en compte que a À Punt caben totes les sensibilitats.
Per tant, l'espai públic de comunicació buscarà les fórmules per a fer compatible informar sobre les tradicions d'arrelament popular amb la no-exhibició del maltractament animal.

Esta declaració es va emetre en una nota de premsa del consell rector, consensuada amb la directora general, el 23 de desembre passat.
I eixa és la posició.

Sabem que els espectacles de bous al carrer, en les seues diverses modalitats, estan molt arrelats al nostre territori.
Segons la memòria de bous al carrer de La Generalitat, hi ha vora nou mil festejos de bous al carrer a l'any, repartits en més de tres-cents municipis.
El 70% d'estes festes es produïxen durant els mesos d'estiu.

Informarem, per tant, de les festes populars de bous al carrer i ho farem amb criteris de rellevància informativa i sempre des del respecte a totes les sensibilitats i sense mostrar imatges en què la dignitat animal es veja afectada ni menystinguda, com ara les que els ensenye en estes fotos, (soroll de papers) que considerem que això no s'ha d'ensenyar, val?
Són imatges en què es mostra maltractament, maltractament animal, val?

Insistisc en la separació entre festes amb bous al carrer que no comporten el maltractament animal o festes que són de carrer, però que sí que comporten el maltractament, com ara els bous embolats o les corregudes de bous.

La nostra tasca és fer compatible el servei públic, la informació i la difusió de les festes i tradicions amb el respecte als drets dels animals i a la sensibilitat de les persones espectadores.
El que no farem és la retransmissió de corregudes de bous en la plaça.
I hi han molts motius que sustenten esta decisió, en comentaré uns quants.

Un d'ells és que hem de tindre en compte, com els he dit, totes les sensibilitats de la ciutadania.
Nosaltres som un servei públic i tenim com a paper fonamental cohesionar la societat i no fragmentar-la.
I, justament, el fet que les corregudes acaben amb la mort del bou en la plaça fa que moltíssima gent les interprete com a maltractament animal.
Esta és la base de la divisió sobre els bous.
Tal com entenem el concepte de servei públic, mostrar l'exaltació i sacrifici de l'animal és ensenyar el maltractament i això és contrari a servei públic.

Maltractament i violència contra els animals són, precisament, motius de divisió entre els valencians al voltant de la festa dels bous i són també el motiu del rebuig que provoquen.

Segons l'última enquesta d'hàbits i pràctiques culturals a Espanya, del període 2014-2015, elaborada pel ministeri d'educació i cultura, els bous són del desé espectacle de masses d'Espanya.
Si mirem la Comunitat Valenciana, en aquell període, van a assistir a algun espectacle taurí més de mig milió de persones.
Si ho limitem a una correguda de bous o de jònecs, la xifra baixa a dos-centes mil persones.
I encara, segons esta enquesta del ministeri, el 56% dels valencians i les valencianes manifesta un interés d'entre zero i dos, sobre deu, respecte als bous.
En el rànquing de les comunitats autònomes som la novena de dèsset.
I esta nota tan baixa de zero a dos, sobre deu, és perquè molts dels enquestats donen un zero a este tipus d'espectacles, cosa, per exemple, que no passa amb un espectacle de dansa, que hi ha molta gent que no ha anat mai al teatre, a un espectacle de dansa, però no el qualifiquen amb un zero, li donen una valoració més gran.

Com veuen, senyories, estem parlant tot el temps de sensibilitats i de servei públic i hem de fer compatible les dos coses, com he dit.
I torne a repetir, tradicions i festes, visibilització dels nostres fets culturals i antropològics, sí, s'informarà a À Punt d'estes coses; però no es faran corregudes de bous en À Punt.

Perquè també parlem de drets, de drets fonamentals, com el dret a la protecció de la infància.
I, en este cas, el marc jurídic és ample i variat, però sempre posa en el centre de tot el dret el dret a les persones menors d'edat, el dret a la protecció, el dret dels menors a no ser exposats a espectacles de maltractament, ni de persones ni d'animals.

L'article 5 de la llei de creació de la Corporació Valenciana de Mitjans de Comunicació, en l'apartat a parla de la defensa dels drets dels menors.
Com vostés saben, l'horari de màxima protecció infantil és de cinc a huit de la vesprada, entre setmana, i un marge molt més ample durant els caps de setmana.

D'altra banda, la Llei 7/2010, de 31 de març, general de la comunicació audiovisual, en el seu article 7 diu dels drets dels menors: Â«Està prohibida l'emissió de continguts audiovisuals que puguen perjudicar seriosament el desenvolupament físic, mental o moral dels menors i, en particular, programes que incloguen escenes de pornografia, maltractament, violència de gènere o violència gratuïta.
Aquells altres continguts que puguen resultar perjudicials per al desenvolupament físic, mental o moral dels menors, només podran emetre's en obert entre les deu i les sis del matí i hauran d'anar sempre precedits d'un avís acústic i visual, segons els criteris que fixe l'autoritat audiovisual competent.
L'indicador visual haurà de mantindre's al llarg de tot el programa en el qual s'incloguen estos continguts.
Â»

I una altra cosa més.
En l'avantprojecte de llei, de La Generalitat, d'infància i adolescència, que està en procés de tramitació, diu: Â«No podran emetre imatges d'espectacles que impliquen maltractament animal els mitjans de comunicació de la Corporació Valenciana de Mitjans Audiovisuals ni els que compten amb una llicència d'ús del domini públic radioelèctric valencià en horari infantil.
Â»

Doncs, insistisc, la nostra tasca és fer compatible el servei públic, la informació i la difusió de les festes i tradicions, amb el respecte al dret dels animals i a la sensibilitat de les persones espectadores.
I això és el que he de dir sobre el tema de bous, que és el que preguntaven vostés.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Marco.

Ara, per a les intervencions dels grups parlamentaris, té la paraula el senyor Bellver, del Grup Popular, per quatre minuts.

El senyor Bellver Casaña:

Moltes gràcies, senyor president.

Moltes gràcies, senyora Marco.

La veritat és que les seues compareixences mai defrauden, sempre dóna vosté motius per a la polèmica.

Abans d'entrar en què va motivar la meua petició de compareixença, volguera fer apunts, alguns apunts respecte a allò que vosté ha dit ací.

Vosté ha dit ací que les administracions públiques valencianes estan autoritzant més de nou mil espectacles de maltractament animal, perquè moltíssims d'eixos espectacles que s'estan fent, vosté ha dit més de nou mil espectacles en més de.
.
.
, no sé si ha dit tres-cents municipis, molts d'ells estan tenint bous embolats.
I jo no sé qui li ha dit a vosté que la festa dels bous al carrer és una festa de maltractament animal, m'agradaria que m'ho diguera, on ha pres vosté eixa decisió, quan ha decidit vosté que els bous al carrer.
.
.
No, ja no una llei, una llei ja sé que no ho diu en ningun lloc, però algú li haurà dit a vosté que els bous al carrer són una festa de maltractament animal, que els bous embolats que s'estan fent en els nostres pobles, i que són una tradició, són una festa de maltractament animal.

¿Va vosté a dictar -ja sé que sí; vull dir, esta pregunta, si no vol, no fa falta que me la conteste-.
.
.
, va vosté a dictar el que són les tradicions, els costums i les senyes d'identitat dels valencians?
¿Ho va a dictar vosté, a través de la radiotelevisió que el tripartit ha ficat en les seues mans?
Li dic, no fa falta que me conteste, ja sé que sí.

Me pareix increïble, sincerament, me pareix increïble que vosté tinga la barra de vindre ací i dir que en la radiotelevisió valenciana no es van a vore bous embolats perquè això és maltractament animal.
Home!
, doncs, parle vosté amb els grups que la sustenten i demane que presenten una llei diguent això, precisament, que les nostres tradicions de bous al carrer i de bou embolat, segons el tripartit i segons defén la directora general de radiotelevisió valenciana, és una festa de maltractament animal, una festa de maltractament animal permesa per les administracions públiques, que això ja deu ser.
.
.
, ¡vamos!
, el colmo.
I ve vosté ací i es queda tan ampla.

Clar, ara entenc quan li preguntaven: Â«¿Habrá toros en À Punt?
Â» I deia, Â«no, no habrá toros en À PuntÂ».
Clar, el periodista no es queda satisfet i diu, Â«pero, ¿ni corridas de toros ni bous al carrer?
Â»; i vosté diu, Â«es una decisión absolutamente tomada, no habrá toros y deberían cambiar mucho las cosas en les Corts Valencianes para que nos dijeran lo contrarioÂ».
¿Me vol dir vosté a mi què cal canviar en les Corts Valencianes perquè vosté diga el contrari?
¿En què s'està vosté basant, en quina llei, en quina proposició no de llei?
¿En què s'està vosté basant per a dir que les Corts Valencianes li han dit a vosté que no ha d'haver bous al carrer en la radiotelevisió valenciana?
Perquè, disculpe el desconeixement, jo no conec ninguna norma que li diga a la radiotelevisió valenciana no poden haver-hi bous al carrer en la futura radiotelevisió valenciana.

Mire, eixa és una decisió que pren vosté, que es basa exclusivament en una opinió política, passant-se absolutament per tots els llocs l'opinió dels valencians.
Perquè, clar, inclús té vosté la barra de vindre ací i dir, no, es que al 55% de los valencianos entre el 0 y 2% les interesan los toros.
En eixa mateixa enquesta diu que entre el 0 y 2% a los valencianos les interesa el cultivo del caqui.
¿Va vosté a vetar tota la informació que tinga a vore en el cultiu del caqui en la radiotelevisió valenciana perquè n'hi ha una enquesta que diu que solamente le interesa a un 0 o al 2%?
Però, de què estem parlant?
.
.
.

El senyor president:

Vaja finalitzant.

El senyor Bellver Casaña:

.
.
.
Política pura y dura.
Està vosté ficant la radiotelevisió valenciana al servici dels seus amics, dels amics del tripartit, que no s'atrevixen a dir en Les Corts el que vosté sí que ha tingut el valor d'expressar obertament, encara que després l'han fet callar.
Després li han dit: Â«No, espérate, que vamos a sacar una nota en la que va a aparecer esto dels bous al carrer.
Â»

Mire, em deixaré per a la segona intervenció, però, senyor president, com ha cedit quatre minuts, li demanaria que em deixara trenta segons.
Mire, si ho estem veent, quina és la forma d'utilitzar la informació en la manipulació que estan fent vostés en la radiotelevisió valenciana, abans de mamprendre a emetre.

Ho estem veent en À Punt Notícies, a través del seu Twitter.
No apareix la notícia de la compareixença de la senyora Oltra en el Senat.
Clar, i un diu: Â«Escolta, no passa res, és que haurà decidit el responsable de fer els tuits en À Punt que no n'hi haja informació del Senat.
Â»

Però no, te'n vas a eixe mateix dia, en eixe mateix Twitter, i n'hi ha informació del Senat respecte del que ha dit el president de La Generalitat.
Però bé, pots pensar: Â«És que eixe dia n'hi haurien notícies importantíssimes i que han fet que no n'hi haguera possibilitat de parlar de la compareixença de la senyora Mónica Oltra parlant en la sessió.
.
.

El senyor president:

(Inintel·ligible) .
.
.
vaja finalitzant.

El senyor Bellver Casaña:

.
.
.
-sí, finalitze de seguida-, però tampoc.
Mire, resulta que eixe mateix dia que vosté pren la decisió que no es parle de la compareixença de la senyora Mónica Oltra en la comissió d'investigació dels comptes i finançament del seu partit, vostés parlaven eixe mateix dia de Â«las sandalias de gladiadorÂ» i els colors daurat i roig seran tendència en la temporada primavera-estiu de 2019.

El mateix dia, senyora Marco.
Eixa és la seua forma de fer política.
Eixa és la seua forma d'utilitzar la radiotelevisió valenciana i tot l'entramat que té vosté a la seua disposició a favor del tripartit.
I malauradament aixina sempre mos va a tindre en front.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Té la paraula el senyor Subiela, del Grup Ciudadanos, per quatre minuts.

El senyor Subiela Chico:

Sí, gracias, presidente.

Buenas tardes, señora Marco.

Mire, yo pensaba que, después de sus declaraciones y después de la nota de prensa que se apresuró a sacar el consejo rector, hoy vendría aquí a decir de alguna manera: Â«Me equivoqué, aquello no fueron unas declaraciones correctas y así no será la televisión y la radio públicas.
Â» Pero no, ha venido aquí, se ha reafirmado en aquello que dijo.

Yo no la acabo de entender, y me cuesta asumir.
Yo le preguntaría si hay alguna otra parte de nuestras tradiciones o costumbres que usted o su equipo tampoco compartan y que tampoco vayan a darle cobertura, por no tener más sorpresas.
Preguntarle qué más decisiones han sido absolutamente tomadas ya.

Ya me empiezo a preguntar si también con las noticias van a hacer lo mismo.
Si solamente van a sacar las que ustedes consideren que son provechosas para la mayoría esa que dice.
Porque es que entiendo que es una decisión que ustedes han tomado, esta dels bous al carrer, es una decisión totalmente sectaria, una decisión que para nada es plural, y además mal justificada.

Es que usted se está escudando ahora con el tema del horario infantil, pero usted ha dicho que no van a retransmitir ninguna corrida en ninguna plaza, no ha dicho en horario infantil.
Es que usted está diciendo que es que no van a emitir por la tele maltrato y violencia.

No van a hacer informativos, porque los informativos hoy en día, hasta que llegan los deportes, y tampoco lo tengo claro que no sea violencia… Porque los informativos son en horario infantil también.

Dice que ha intentado explicar aquí o vendernos que los toros, els bous al carrer y las corridas de toros no son masivamente seguidos.
Pero, claro, ¿entonces qué pasa?
¿Que no van a emitir lo que no interese?
¿Solamente van a emitir lo que interesa a la mayoría?
¿Qué vamos a hacer con las minorías?

Entonces, no entiendo para nada esa explicación.
No entiendo para nada esa justificación.
No entiendo para nada sus declaraciones.
Pero no entiendo para nada que usted las mantenga, y mantenga esa postura.
Los que no tenemos los mismos gustos o compartimos los mismos valores o las mismas ideas que ustedes tendremos, entiendo, que volver, como pasaba antes, elegir otra cadena para ver.

Esta será la cadena del botànic, será otro ejemplo, otro triste ejemplo de una radio y televisiones públicas.
Porque por desgracia no tenemos muchos ejemplos, por no decir ninguno en España, que sea un ejemplo de televisión pública y radio pública plurales, independientes y que representen a toda la ciudadanía que las paga.

Espero que pueda contestar a algunas de esas preguntas, pero lo que espero sobre todo es que se cambie de actitud, porque esto no son los medios audiovisuales públicos que desde luego se intentaban abrir cuando se creó esta ley o este proyecto.

Gracias.

El senyor president:

Té la paraula el representant del Grup Parlamentari Podemos-Podem.
Senyor Montiel, per quatre minuts.

El senyor Montiel Márquez:

Moltes gràcies.

Benvinguda, senyora Marco.

Bé, en relació a la seua exposició, hi ha hagut un moment al principi que vosté ha dit que era una decisió presa per la direcció i que estava recolzada per la corporació valenciana.
M'agradaria saber en quina sessió se va produir aquest acord de la corporació.

De tota manera, jo sí que vaig entendre que hi havia matisos en l'exposició que vosté ha fet, que no n'hi ha, entenc jo, una decisió presa per a no emetre celebracions o tradicions en què participen animals.
No sé, l'entrada de bous de Segorbe o la celebració de Sant Antoni del Porquet.

Entenc que vosté ha plantejat un límit que té a vore amb el patiment, amb la mort i l'exercici de la violència respecte dels animals.
I voldria que aclarira, delimitara eixos camps.

Entenc també que una qüestió és no incloure en la graella deliberadament determinats fets o determinades activitats, però una altra cosa és donar informació d'un fet, si un fet es produïx, siga una festa o siga un incident o siga alguna altra situació que siga rellevant per al coneixement de la ciutadania.
També m'agradaria que matisara en eixe sentit.

I després jo voldria també.
.
.
Jo crec que açò fins i tot no sols escapa de la seua competència com a directora, sinó fins i tot de la nostra capacitat en l'exercici de control parlamentari, ni tant d'activitat legislativa, i és allò que alguns identifiquen com a tradicions, perquè va molt lligada a determinades concepcions de la vida o determinades qüestions íntimes, de conviccions i de perspectiva del món.

Però sí que m'agradaria que vosté explicara o intentara traslladar aquesta idea de quan es tracta de donar un servei públic, quins deuen ser els criteris fonamentals de la informació, de la transmissió d'informació objectiva, veraç, imparcial, de qualitat i de proximitat.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Per quatre minuts, té ara el torn de paraula el senyor Nadal, del Grup Parlamentari Compromís.

El senyor Nadal Sendra:

Moltes gràcies, senyor president.

Moltes gràcies, senyora Empar Marco, per vindre a esta que és sa casa.

Jo sobre la compareixença i sobre el motiu pel qual ha vingut vosté ací per a explicar, no vaig a comentar res.
Done per bones totes les explicacions que ha donat, pense que és interessant i que s'ha de confiar en l'autonomia dels mitjans públics, i done per bones totes les explicacions que ha donat.

Jo voldria aprofitar el dia de hui i que estic en estes Corts Valencianes per a commemorar que hui fa vint-i-cinc anys que va ser assassinat Guillem Agulló al poble de Montanejos.
(Remors) Vull fer esta.
.
.
Vull fer este aclariment per a parlar, per a dir.
.
.
(Veus) No, no vaig a callar.

El senyor Bellver Casaña:

Senyor president, (inintel·ligible) .
.
.
però si vol parlar d'estes qüestions que presente una proposta a la ficarem en l'ordre del dia.

El senyor Nadal Sendra:

Vull començar.
.
.
Escolte'm, acabe.
.
.
Deixe'm acabar.

El senyor Bellver Casaña:

És que me pareix una falta de respecte a la meua proposta.

El senyor Nadal Sendra:

I a mi me pareix una falta de respecte que vosté em talle a mi quan estic parlant d'açò.

El senyor president:

Senyor Nadal, vaja a la qüestió, per favor.

El senyor Nadal Sendra:

Vull fer esment que hui fa vint-i-cinc anys que va ser assassinat a Montanejos el jove valencianista i antifeixista.
.
.

El senyor president:

Senyor Nadal, vaja a la qüestió, per favor.

El senyor Nadal Sendra:

.
.
.
Guillem Agulló i, per tant, també vull dir que és un orgull per a molta gent d'este País Valencià que per exemple este matí en À Punt Ràdio s'haja fet un programa sobre el tema i s'haja pogut parlar d'una manera oberta i democràtica sobre quina és la situació històrica i actual de l'extrema dreta al País Valencià i de les amenaces, de la censura i a la llibertat d'expressió.

Per això, també moltes gràcies, senyora Empar Marco, per haver vingut i moltes gràcies per la faena que estan fent en la Corporació Valenciana de Mitjans de Comunicació.

Ja li he dit que no li vaig a parlar sobre el tema de la compareixença, però ja que està ací volia fer-li algunes preguntes que crec que són molt interessants i que interessen la ciutadania.

La primera pregunta és l'evident i és la que mos fan tots, és quan començarà la televisió a emetre.
(Veus) Pense que és interessant.
Vull també preguntar-li quan començaran a haver-hi programes esportius per la ràdio, ja que la ràdio està emetent.
Vull preguntar-li també.
.
.

El senyor Bellver Casaña:

Es increíble lo que estáis consintiendo, pero, bueno.
Es habitual, sobre todo consentírselo.

El senyor Nadal Sendra:

.
.
.
vull preguntar-li quan n'hi hauran programes de debat polític en els mitjans de comunicació.

El senyor Bellver Casaña:

Es increíble, señor presidente.
Es increíble.

El senyor Nadal Sendra:

Anem a vore, vostés estan fent el mateix en totes les compareixences que hem fet ací, eh?
Han parlat del que vostés han volgut.
I els vaig avisar i van dir que vostés parlarien del que voldrien.
I jo també.
Vull continuar explicant-li.
.
.

El senyor Bellver Casaña:

Senyor president, senyor president, quan puga.
.
.

El senyor president:

Senyor Nadal, li recorde que està ací, està responent a la compareixent.

El senyor Nadal Sendra:

No, no, en esta comissió estic preguntant-li a la compareixent.
(Un diputat intervé amb el micròfon desconnectat) Preguntar-li també com està funcionant la relació amb les.
.
.

El senyor Bellver Casaña:

Senyor president.
.
.

El senyor Nadal Sendra:

Estic preguntant a la compareixent.
Escolte'm, deixe'm parlar.

El senyor Bellver Casaña:

Però està vosté preguntant a la compareixent?
Vosté ha vist l'ordre del dia?

El senyor Nadal Sendra:

Vosté.
.
.
Escoltem, però si és que vosté.
.
.
(Remors) Estic en la compareixent.
.
.
Estic en el meu dret de parlar amb la directora.
.
.

El senyor president:

Senyor Bellver, deixe parlar (inintel·ligible) .
.
.

El senyor Bellver Casaña:

Qui li ha de deixar parlar és vosté.
I no deuria.
Si vol que comparega la senyora directora general, que demane la seua compareixença.

El senyor president:

Li he fet dos crides ja a la qüestió.

El senyor Bellver Casaña:

Clar.

El senyor Nadal Sendra:

Em pareix una falta de vergonya, perquè vosaltres parleu del que vos dóna la gana, i vos demane, vos he demanat un milió de voltes que quan vingueu ací vos cenyiu a les compareixences.
I el senyor Bellver és el primer que m'ha dit que parlarà del que li dóna la gana.
Per tant, no sé què fa tallant-me a mi ara que estic.
.
.

El senyor president:

Senyor, senyor, senyor Nadal.

El senyor Nadal Sendra:

Senyor Bellver, si vol li trac el vídeo de la compareixença.

El senyor president:

Centre's en la qüestió, per favor.

El senyor Nadal Sendra:

Sí, em centre en la qüestió.
Vull preguntar-li com està la relació amb les productores externes, quanta gent del món de l'audiovisual valencià està trobant faena gràcies a la posada en marxa d'À Punt.
Que em parle també dels convenis de col·laboració amb entitats públiques i privades, amb els mitjans de comunicació locals i comarcals, i també la relació que puga haver-hi amb altres televisions autonòmiques.

Sobretot volem que mos diga quins problemes s'està trobant.
Que parle davant d'este parlament com podem ajudar-la, perquè nosaltres estem al seu servei, senyora Empar Marco.

En una societat, en un món que pareix que cada volta vaja més cap arrere, on la situació de la llibertat d'expressió cada volta és més difícil, on augmenta la censura i la repressió contra la gent, sempre és un motiu d'alegria que en el nostre xicotet país estiguem a punt d'obrir una televisió que vam perdre.

Per això, des de Compromís, senyora Empar Marco, l'animem, té tota la nostra força per a tirar endavant i també tota la nostra il·lusió.

Moltes gràcies per haver vingut.

El senyor president:

Senyor Bellver.
Té vosté.
.
.
Té un minut.

El senyor Bellver Casaña:

No, no, jo si vosté me dóna la paraula, parlaré ara, perquè me pareix indignant.
Lamente que s'haja estrenat vosté aixina, i lamente que s'haja estrenat vosté en esta comissió consentint el que està consentint.
L'ordre del dia, senyor president, és molt clar.

I la compareixença de la directora general de la societat valenciana de mitjans de comunicació és per a donar compte de la seus posició enfront dels bous al carrer.
(Veus) I que vosté consentixca.
.
.
Demane que em deixen parlar.
Que vosté consentixca (veus) que ací se vote el que se preveu per part de l'ordre del dia parla molt malament de la seua presidència, i ho lamente que açò siga aixina en el primer dia.

I, senyor president, demane que demane vosté a la lletrada d'estes Corts que estes paraules meues consten en l'acta d'esta sessió.

El senyor president:

Bé, li demanem a la lletrada que conste en acta la intervenció del senyor Bellver.

Senyora Peris, pel Grup Parlamentari Socialista té vosté la paraula per quatre minuts.

La senyora Peris Cervera:

Sí, gràcies, president.

Benvinguda, directora.

Espere que siga el president qui decidisca si les meues paraules estan dins del camí que deu esta compareixença i no siga el representant del Partit Popular.

Senyora Empar, nosaltres volem agrair-li les seues explicacions i, sobretot, també com la frase que va ser titular posteriorment i hui ací ha sigut explicada de manera -baix el nostre criteri- més que suficient.
Perquè efectivament a la nostra comunitat hi ha moltíssimes persones que són aficionades als bous al carrer i també hi ha un grup més reduït que els agraden els bous a les places.

Hi ha més de quatre mil penyes que demanen -i crec que és just- el mateix tractament que altres entitats culturals, lúdiques, esportives a la Comunitat Valenciana i estic convençuda que À Punt donarà el mateix tractament cada volta que hi haja una informació que siga noticiable.
A voltes de manera positiva i desgraciadament en el món dels bous, probablement, també en alguns casos la notícia pot ser negativa.

Jo també compartisc i espere que no ens passe res.
.
.
, compartisc la idea que devem anar cap a una televisió que no faça exhibició del maltractament animal.
I crec que és raonable i que representa una evolució positiva de les nostres societats que respecten cada volta més també els animals.

I mire, la informació que jo vaig traure a la premsa diu que el Partit Popular, Â«la senyora Bonig exige a À Punt que ofrezca actos taurinos, actos religiososÂ» i sols faltà afegir-li Â«y actos del Partido Popular como se ha hecho toda la vidaÂ».
(Rialles) Eixa és la part que li faltava.

I mire, sap què passa?
Que si nosaltres fem molt de cas al Partit Popular quant al que ha de ser la graella d'À Punt, de la televisió valenciana, doncs probablement podríem concloure que es carregaren una televisió i pretenen carregar-se'n una altra.
Perquè el que hui ací el Partit Popular està defenent per a À Punt és la tornada de les corregudes de bous o els actes religiosos.
(So d'un telèfon mòbil)

I mire, tenim antecedents.
Això ja està passant en Televisió Espanyola.
(So d'un telèfon mòbil) I potser és bo que coneguem quines són les dades tan positives que tenen, per exemple, que han tornat les corregudes de bous a Televisió Espanyola.
Tendido Cero té 126.
000 seguidors.
Els bous, els espectadors que han anat a les places de bous han passat de 953.
000 a 398.
000.
Han caigut dos terços a les places dels bous.

Per exemple, eixa missa de Jueves Santo que el president de la Corporació de Radiotelevisió Espanyola considerava que no sols era un acte de promoció cultural i turística, sinó que era un referent per a la cristiandad, senyors del Partit Popular, açò és professionalitat o opinió personal?
La missa torna a la Televisió Espanyola por un elemento de fomento de la cristiandad?
De veres?
De veres que estem en el segle XXI?
Doncs això és el que digué el president de la corporació.

Bé, doncs eixa missa que supone un referente para la cristiandad, va ser vista, doncs, ni més ni menys que per 120.
000 espectadors.
Una revolució des del punt de vista de l'audiència.
I la tornada dels bous a la Televisió Espanyola, concretament la gran correguda del regreso del Juli con seis toros, doncs, representa poc més del 9%.

El que vinc a dir, directora, és que encara que el Partit Popular s'ha agafat als bous al carrer, a les senyes d'identitat, a les expressions religioses com un clau ardent, darrere de tot açò només està que una estratègia política.
Però, objectivament, com a mitjà de comunicació de titularitat publica i tenint en compte les audiències.
.
.

El senyor president:

Vaja finalitzant.

La senyora Peris Cervera:

.
.
.
i el cost econòmic d'estos -acabe, president- diré que l'experiència ens diu que no ho veu la gent, que té cost econòmic i que la retornada a Televisió Espanyola d'este model de televisió antiga està duent a la televisió al punt en què està, a la cua de les televisions generalistes.

Gràcies, president.

I gràcies, directora, per les seues explicacions.

El senyor president:

Per contestar les intervencions dels grups parlamentaris.
.
.
(Veus) Sí, ara per contestar a les intervencions dels grups parlamentaris té la paraula, senyora Marco, per deu minuts.

La senyora directora general de la Societat Anònima de Mitjans de Comunicació de la Comunitat Valenciana:

Bé.

Contestant a les preguntes del senyor Bellver i també del senyor Subiela, a vore, no sé si és que vostés no han sentit la meua compareixença i el que he dit.
Jo els he dit: Â«Informarem per tant, de les festes populars de bous al carrer.
Â» Informarem.
Â«I ho farem amb criteris de rellevància informativa i sempre des del respecte a totes les sensibilitats i sense mostrar imatges on la dignitat animal es veja afectada ni menystinguda.
Â»

Vull dir, crec que és clar.
Bous al carrer són festes populars, sí, però.
.
.
No com a retransmissió, però sí com a informació rellevant, que ho és.
Respecte a això.
I els he de dir que Canal 9 va deixar d'emetre corregudes en 2011, val?
, per qüestions econòmiques, com deia la senyora Peris.
I mai va fer retransmissions de bous al carrer.
No ho va fer mai, sinó que n'informava, com farem nosaltres, en els magazins, en els informatius, en els programes en connexió en directe en els pobles que faça falta.
I per descomptat, una festa que té tant de reconeixement perquè és un bé d'interés cultural i immaterial de La Generalitat com és l'entrada de bous a Sogorb, doncs, clar que la donarem perquè és una festa d'interés turístic internacional, efectivament.

Però tinguen vostés en compte que el decret on s'acordà la declaració específica diu: Â«La Generalitat i l'Ajuntament de Sogorb vetllaran per la seguretat dels espectadors i perquè no es maltracte els animals que intervenen a l'entrada de bous i cavalls,Â» que és això el que es va declarar bé d'interés cultural.
Val?

Mirarem de donar una cobertura especial amb criteris de rellevància informativa com he dit i com marca el llibre d'estil d'À Punt de la corporació valenciana de mitjans.

El senyor Montiel m'ha preguntat els límits.
Jo crec que els límits estan clars.
Els límits estan en el maltractament i en totes les normatives que protegixen els menors i que ens protegixen de vore en televisió imatges que puguen afectar -com he dit abans- el seu creixement físic i moral.

I vosté m'ha preguntat també.
.
.
, l'acord de la corporació va ser en data 27 de desembre, val?
Però s'havia parlat abans en el consell rector d'estes coses.
I aleshores la nota que es va emetre, que és una mica en allò que s'ha basat tota la meua contestació, respon perfectament al que jo vaig dir en aquella entrevista al diari El Mundo.
Bé, jo crec que el criteri de servei públic, doncs, bé, entra dins del que jo he contestat.

El senyor Nadal ha fet tota una sèrie de preguntes.
.
.
Per cert, voldria no deixar de contestar al senyor Bellver quan ha parlat de la manipulació informativa.
No sé vosté què és el que va vore, però crec que no.
.
.
Vull dir, poden haver-hi.
.
.
Nosaltres podem cometre errors i, de fet, n'hem comés i s'han rectificat.

Però justament en la notícia que vosté ha parlat de la senyora Oltra, no.
Perquè la senyora Oltra va aparéixer tant en els butlletins informatius en les seues declaracions al Senat i les respostes que va donar el Partit Popular i va aparéixer també en la web i tranquil·lament.
I vosté ho pot comprovar.
Això no vol dir que no tinguem errors en algun moment, però això està allí i pot vosté comprovar-ho.
En aquell moment i ara.

Respecte al que ha preguntat el senyor Nadal, si em permeten, (tus) en totes les meues anteriors compareixences -i crec que esta és la tercera- els he anat descrivint totes les acciones que hem dut a terme per posar en marxa els nous mitjans.
Jo crec que és una pregunta molt global, que n'hi havia moltes coses i -si em permeten- la puc contestar de forma global, perquè pensava que a vostés els interessava també com va allò.
Com va À Punt i com van les emissions.

Doncs el camí -com vostés saben- no està sent fàcil, gens fàcil.
El tràmit dels plecs administratius és molt lent i la incorporació de la plantilla s'està fent amb comptagotes.
Ara en les últimes setmanes una mica més accelerat.
Però hem hagut de demanar una tercera convocatòria de presentació de documentació, perquè amb les dos primeres crides no es cobrien les places necessàries per a posar en marxa tots els mitjans.

A À Punt s'han incorporat ja 229 persones, de les quals una seixantena són periodistes, ENG, experts en web i xarxes socials.
A més, la implantació dels nous sistemes tecnològics i la integració entre ells, que estem en els inicis de la implantació d'eixos sistemes perquè s'integren entre ells, requerix un temps i requerix una estabilització.

Tenim la web treballant a un rendiment òptim, altíssim.
En les darreres hores, ahir mateix, hem renovat completament el lloc web.
La nova solució és el primer pas per a la configuració de la plataforma multimèdia d'À Punt, un dels punts claus de la nostra estratègia transmèdia, com saben.

A esta web seguirà el desplegament d'aplicacions mòbils per als telèfons intel·ligents i les tauletes generalistes i destinades al públic infantil.
Ho farem de forma escalonada, pot ser d'ací deu dies estiga ja l'aplicació per al mòbil i poc a poc aniran establint-se eixes aplicacions.

També tindrem aplicacions per a televisions connectades per poder accedir a la carta de continguts d'À Punt.
És a dir, anirem adaptant les finestres d'À Punt a les noves pautes i al consum que ja està implantat en la ciutadania valenciana, bé, i en tota la ciutadania, no?
Els nous criteris de consum de la gent, de tots nosaltres.

El nou web inclou una organització de la informació més flexible i millores en el rendiment i en la gestió de vídeos i àudios.
(Veus) Permetrà a més.
.
.
No li interessa el que estic dient, senyor Bellver?
(Veus) (Se sent el senyor Bellver que diu: Â«Em pareix increïble el que està passant, senyor president.
És una falta de respecte absolut al treball parlamentari.
Â»)

El senyor president:

Senyor Bellver, no està en ús de la paraula en estos moments.
La compareixent crec que pot respondre, (veus) contextualitzar i argumentar el que considere.
.
.
(Veus)

La senyora directora general de la Societat Anònima de Mitjans de Comunicació de la Comunitat Valenciana:

Bé, jo crec que és la meua obligació informar-los a vostés, que són els representants de la comissió, de com van les emissions i com anem en À Punt.
(Veus) Bé, jo ja he contestat a la seua pregunta i el senyor.
.
.
(Se sent el senyor Bellver que diu: Â«Vamos a ver, si permitimos esto.
.
.
)

El senyor president:

Senyor Bellver, no està vosté en l'ús de la paraula, per favor.

La senyora directora general de la Societat Anònima de Mitjans de Comunicació de la Comunitat Valenciana:

Bé.
El nou disseny de la web és adaptable a tots els dispositius (veus), fa que siga una web preparada per a acollir i optimitzar els diferents continguts que genera À Punt Mèdia ara i en el futur.
(Veus) I en les emissions en directe dels diferents esdeveniments a través d'internet.

Tenim la ràdio amb una primera graella consolidada, amb programes de literatura, de música, de medi ambient, concursos, continguts infantils, un magazín.
I treballem per encetar l'informatiu del matí i treballem també per ampliar la graella de programes.
La redacció també treballa en els butlletins horaris amb què vam començar el passat 5 de març i en les informacions de la web.

A més de la nova plataforma i de la ràdio, À Punt Mèdia manté la seua vocació interactiva.
Tenim molt bona acollida per part del públic en les xarxes socials.
Tot i que portem poc de temps funcionant, hem rebut 125.
000 usuaris únics amb 700.
000 pàgines vistes.
El nostre compte de Twitter que acull pràcticament vint mil seguidors ha generat nou milions d'impactes en esta xarxa social.

Més enllà de l'impacte de les xarxes m'agradaria compartir amb vostés alguna de les accions transmèdia que hem realitzat i que crec que pot ser del seu interès i que per a nosaltres és molt important.
A partir del programa de ràdio Plaerdemavida vam iniciar una acció a Twitter amb l'etiqueta Plaerdepoesia.
I en este projecte efímer vam aconseguir que quaranta escoles valencianes ompliren Twitter de poesia, al mateix temps que s'escoltava en el programa de ràdio i tota l'acció es convertia en trending tòpic.

Este és un dels exemples de com volem que siga À Punt.
Un espai de comunicació amb vocació didàctica i de servei públic que afavorisca la participació ciutadana i on les nostres diferents finestres: la televisió, la ràdio, les xarxes, la web, s'interpel·len constantment.

Hem fet un gran esforç per poder fer una cobertura en Falles i en la Magdalena, s'han fet alguns actes en directe i un parell de partides de pilota en directe, tenim una gran quantitat de material de continguts infantils en la web i els assegure que estan tenint molt d'èxit.

Bé, senyories, estem assajant els fluxos de treball en la redacció única però encara estem en els inicis de la implementació del sistema de producció anomenat Â«DaletÂ».
Els professionals, els periodistes han hagut de conviure amb sistemes antics i ara estan donant-se els primers passos per a adaptar-se a estos nou sistemes de funcionament i a este nou sistema d'edició.

Tota la plantilla, a mesura que va incorporant-se, rep informació, rep formació per a entendre i per a treballar amb els nous sistemes.

Si em permet, ho allargaré una miqueta.

Hem posat les bases de la redacció única, que es vorà reforçada i que tindrà la gran prova de foc quan iniciem els informatius de la televisió.
Això només es podrà fer amb el sistema Dalet -com els deia- en plena producció i amb el nou sistema de documentació.

En les meues anteriors intervencions ací, davant de vostés, em vaig comprometre a obrir les finestres que puguem mantenint-les amb dignitat i amb professionalitat, i amb la qualitat que es mereixen els ciutadans, i això és el que estem fent, el que estem intentant fer.

Si em permeten, senyories, aprofite la presència hui, a les Corts Valencianes, i davant de vostés que representen la ciutadania, per avançar-los que el dia 25 d'abril començarem les emissions en proves de la televisió.
Són proves tècniques, ¿val?
, proves que serviran perquè les valencianes i els valencians es retroben amb la sintonia de la seua televisió.
Serviran perquè tot el món la torne a tindre situada en el comandament a distància, la resintonitze, si és que amb el canvi de capçalera que estem a punt…, estem disposats a fer ara esta setmana, l'han perdut d'entre les freqüències que tenien guardades.
Les emissions en proves ens han de servir per a testar els nous sistemes que estem implantant.

N'hi ha un verb que utilitzen molt…

El senyor president:

Vaja finalitzant, per favor.

La senyora directora general de la Societat Anònima de Mitjans de Comunicació de la Comunitat Valenciana:

…els nostres enginyers, que a cada moment l'utilitzen, que és la paraula estabilitzar.
I per a estabilitzar servirà l'emissió per TDT de part de la programació infantil, que ja tenim a la web i que passarà a vore's per televisió; servirà també per a programar promos de la cadena, i els he de dir que usarem també material reciclat, bon material de l'antiga Canal 9, n'hi haurà algun documental, alguna partida de pilota i algun concert.

Però, torne a repetir que estem parlant d'emissions en proves, que també podrà tindre algun directe perquè també hem de provar l'estabilitat del nostre sistema en este sentit.

Però són proves tècniques, i això vol dir que ha de quedar clar que pot caure el senyal, que pot fallar,…

El senyor president:

Vaja finalitzat, senyora Marco, per favor.

La senyora directora general de la Societat Anònima de Mitjans de Comunicació de la Comunitat Valenciana:

…que es pot vore l'emissió de forma irregular, però és la forma que tindrem per a saber què hem de reparar i on, i els tècnics han d'acabar de fer tots estos ajustos que siguen necessaris per a reparar les estacions de TDT.

Durant estos mesos passats, ja saben vostés que hem fet una renovació tecnològica absoluta, À Punt emetrà en alta definició, canviem la capçalera -com els he dit-, hem canviat el sistema de multicontinuïtat, i tot això també ho hem de provar, i hem d'arribar a este punt d'implementació de tots estos sistemes i els hem de provar emetent continguts.
Per això -com els he dit- i perquè els nous, els usuaris comencen a tindre-ho en el seu comandament a distància, començarem esta emissió en proves.

És molt important remarcar que el que arribarà a les cases dels valencians són continguts infantils nous i programes rescatats, productes de bona factura que els serviran per a equilibrar les emissions però no són la graella d'À Punt, i això vullc que quede molt clar, que no ho és.
N'hi haurà una banda que anunciarà constantment que són emissions en proves.

Des del primer dia, hem dit…

El senyor president:

Senyora Marco, acabe, per favor.

La senyora directora general de la Societat Anònima de Mitjans de Comunicació de la Comunitat Valenciana:

…-sí, un moment i acabe-, des del primer dia hem dit que treballem amb el concepte de finestres i que les anem obrint a mesura que podem assumir-ho tan humanament com tècnicament, i ara provarem en la televisió per a poder iniciar les emissions definitives -com ja he dit en reiterades ocasions- abans de l'estiu.

Si em permet, sé que la pregunta següent d'alguns de vostés pot ser estes proves quin temps tindran.
Bé, no estic en disposició de contestar ara però pensem que abans de l'estiu -com dic-, abans que acabe la primavera.

Per tant, ens agradaria trobar-nos amb totes les menys dificultats que puga ser però intentarem que siga el més ràpid (algú tus) i el més àgil possible intentant -com dic- que tots els valencians puguen vore en esta finestra que obrirem, que puguen veure's representats i que siga digna, tinga bona factura i siga el que tots ens mereixem.

I com que m'he passat el temps doncs ací ho deixe.

El senyor president:

Per a rèplica, el senyor Bellver per quatre minuts.

El senyor Bellver Casaña:

Sé que els pareixerà molt divertit el que estan fent hui ací, és a dir, botar-se a la torera el Reglament de Les Corts.
Ja hem vist una nova fórmula de fer parlamentarisme per part del tripartit i a més consentit pel president de la comissió, que és que quan la mesa de la comissió, la Mesa de Les Corts, la Junta de Portaveus aprova un ordre del dia amb uns punts, doncs, vosté i vostés decidixen que dóna el mateix el que diga l'ordre del dia, que ací es pot vindre a comparéixer i a parlar del que els done la gana a vostés.
Torne a dir, sé que els sembla molt divertit però estan fent-li molt mal, molt mal favor al que és el parlamentarisme valencià.
(Algú tus)

I, després, senyora directora general, doncs, bé, vosté també ha format part, jo no sé si la idea ha sigut de vosté o ha format part d'este joc, ¿no?
, una burla i una falta de respecte als ciutadans als que representa este grup parlamentari que vosté diu que respecta tant.
Bé, doncs, vosté venia ací a una compareixença, bé, venia ací ja fa un mes i va suspendre eixa comissió, i vàrem dir, Â«d'acordÂ», però és que em pareix increïble que vosté vinga ací a no parlar del que l'ordre del dia, esta mesa i la junta de portaveus va acordar.

Mire, vosté, en el poc que ha parlat dels bous al carrer està relacionant, i a més ho fa amb mala fe, el que són els bous al carrer amb el maltractament animal, i ho està fent des del primer moment, ho està fent des del primer moment.
I això és una cosa que no li podem consentir.

Mire, jo no sé si vosté ho sap, ni tan sols sé si li interessa, però ¿vosté sap que n'hi una llei valenciana que regula tot el que ha de vore amb els bous al carrer, també la seua seguretat, també el seu no-maltractament?
¿Vosté ho sap això?
¿Per què es permet vosté vindre ací a dir, Â«els bous al carrer, el maltractamentÂ»; Â«els bous embolats, síÂ»; Â«ja decidiré jo si el tir i arrossegament, noÂ»?
¿De què estem parlant?
Vosté ha d'atendre's al que diu la normativa valenciana, n'hi ha una llei de bous al carrer, i els bous al carrer són una tradició del poble valencià, li agrade a vosté o no li agrade, i vosté no pot prendre les decisions, excepte que ho faça doncs comptant,…

El senyor president:

Silenci en la sala, per favor.

El senyor Bellver Casaña:

…excepte que ho faça atenent només els interessos d'uns pocs, els interessos d'una part.

¡Home!
, m'alegra molt veure que ara li done vosté importància a les audiències.
No passarà molt de temps perquè vostés vinguen ací diguent tot el contrari; Â«¡Hombre!
, que lo importante no son las audiencias, que hay otras cosas que son importantes.
Â» Hui, m'alegra vore que allò important per a vosté són les audiències.

Mire -li torne a dir-, n'hi ha una llei que regula tot el que ha de vore amb els bous al carrer.

I no m'ha contestat a la pregunta: ¿qui en les Corts Valencianes li ha dit a vosté que no es poden retransmetre bous al carrer en la radiotelevisió valenciana, segons deia vosté en eixa entrevista?
Deia, Â«no creo que las Cortes cambien de criterioÂ» (veus), bé, ho deia en l'entrevista.
¿Qui li ho va dir en les Corts Valencianes?

Mire, a banda de la llei, senyora Marco, este grup parlamentari va demanar quants expedients -porta el tripartit tres anys governant-, quants expedients per maltractament animal en les festes de bous al carrer s'han produït a la Comunitat Valenciana, ¡home!
, perquè també mos interessa eixe tema.
¿Sap vosté sota el govern tripartit quants expedients per maltractament animal s'han alçat a la Comunitat Valenciana en les festes dels bous al carrer, en les nostres tradicions, en els nostres pobles?
¿Sap quants?
¡Cap!
¡Ni un!
És a dir, l'administració autonòmica ni la central n'ha obert ni un sol, ni un sol en alguns dels nostres pobles, ni un sols expedient pel maltractament animal en tots els nostres pobles, en eixes 9.
000 festes de bous al carrer que es produïxen en els nostres carrers.
I vostés vénen ací amb tota la mala fe del món a relacionar el que són els bous als carrer amb el maltractament animal.

Mire,…

El senyor president:

Vaja finalitzant, senyor Bellver.

El senyor Bellver Casaña:

Sí, finalitze.

No li puc exigir, senyora Marco, que mire vosté els bous al carrer amb l'admiració que mira vosté doncs processos independentistes catalans o altres qüestions que sí que li interessen, però sí que li exigisc que respecte vosté el que són les tradicions, els costums i la cultura del poble valencià.

No pot vosté utilitzar políticament i partidista el seu càrrec per a atacar el que vosté no compartix.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Ara, per a rèplica, pel Grup Parlamentari Ciudadanos, té la paraula per dos minuts el senyor Subiela.

El senyor Subiela Chico:

Gracias, presidente.

Senyora Marco, sí, sí que la escuchaba, la he escuchado atentamente, y por eso me escandalizo.

Mire, yo sí que quiero decirle que me parece, con todo el respeto, me parece una falta de respeto que usted venga aquí a hablar de su libro, una falta de respeto a esta cámara y a su trabajo también porque usted ha hecho aquí anuncios muy importantes, suficientemente importantes como para haber pedido usted una comparecencia para hacer esas cosas, una comparecencia voluntaria.

Mire, nosotros estamos contentos cada vez que consiguen dar un paso adelante para abrir la televisión, o sea, nosotros apoyamos que haya una información o empiece a haber una información de proximidad, nosotros estamos encantadísimos de que empiece a crearse empleo en el sector audiovisual, pero eso no lo justifica todo, señora Marco.

Aún no se ha abierto la televisión, solamente se ha medio abierto la radio, y estamos aquí discutiendo de contenidos, señora Marco, eso es lo que tiene que plantearse: ¿por qué estamos en esta comisión hablando de contenidos si ni siquiera se está emitiendo?
Ese no es el camino.
Es que aquí no teníamos que estar hablando de esto, es que han cometido un error, usted ha dicho, Â«nosotros cometemos erroresÂ»; han cometido un error y no lo reconocen, porque yo con el principio de su exposición estoy de acuerdo pero con todo lo demás no.
Es que aquí se ha hablado, y es verdad, y yo creo que usted está, pues se está hablando ya de censura, se está hablando de coaccionar la libertad, sí, sí.

Ustedes están dando por hecho, pues tomando ya unas decisiones, ¿en base a qué?
¿Hay un listado ya de actos taurinos que se podrán…?
¿Tendrán que ser todos de interés turístico para poder emitirse?
¿Va a ser ese el criterio que se va a seguir?
Es que no lo entiendo, señora Marco.
(Algú diu: Â«Interés televisivo.
Â») ¿O interés televisivo?
A mí los toros no me gustan, no creo que los vea, tampoco me gustan las películas de terror ni me gusta el Sálvame de luxe, y no voy a pedir que se eliminen, bueno, el Sálvame de luxe, sí, está por ley que no se vaya, que no se emita.

Pero, mire, usted lo ha dicho, es cuestión de cohesionar, no de fragmentar, creo que están haciendo exactamente lo contrario, creo que están fragmentando con este tipo de decisiones.

Gracias.

El senyor president:

Ara, pel Grup Parlamentari Podemos-Podem, dos minuts té, senyor Montiel.

El senyor Montiel Márquez:

Molt bé.

Bé, li agraïm, senyora Marco, els seus aclariments per a deixar clar que n'hi haurà informació de les festes locals, inclosos els bous al carrer, amb criteris de rellevància informativa.

I, en eixe sentit, jo el que volia dir és que crec que seria una errada caure en el joc d'aquells que volen atribuir-se el dret de la defensa en exclusiva de les tradicions, com crec també que cap tradició pot justificar la violència o el patiment.

Crec, a més, que en l'educació dels nostres fills i filles és molt important que tingam les coses molt clares.
Crec que el llibre d'estil és un bon exemple d'un treball ben fet, i crec que a més serà, segurament, un model que s'estudiarà en les universitats de comunicació.

No obstant això, sí que he de dir-li una cosa: jo m'he mossegat la llengua perquè tenia un fum de coses que preguntar i jo pensava que aquesta era una compareixença, que s'havien acumulat dos i que per tant podríem vore, i crec que s'han quedat moltes coses en el tinter.
A mi em preocupa eixa tercera convocatòria -de la qual vosté ha parlat- que es va fer, com va la marxa de les borses i els seus resultats, quina avaluació tenim també dels serveis que s'estan externalitzant, vosté parlava el 15 de novembre de 24 licitacions en diferents fases, i hui ha tornat a dir les dificultats.

I, per tant, jo crec que el millor és -i ja li anuncie- que demanarem una compareixença seua, expressa, per a parlar de l'avaluació fins ara del que és allò que s'ha posat en marxa -la ràdio i la pàgina web-, de les previsions també que n'hi ha d'apertura de la televisió pública i, també, de algunes qüestions que ens preocupen al voltant de la contractació,.
.
.

El senyor president:

Vaja finalitzant, senyor Montiel.

El senyor Montiel Márquez:

.
.
.
l'externalització d'alguns serveis amb la contractació.
.
.
, algunes contractacions.
Per tant, lamente dir-li que ens tornarem a vore prompte.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Ara, per a rèplica, pel Grup Parlamentari Compromís, el senyor Nadal.
Dos minuts.

El senyor Nadal Sendra:

Moltes gràcies, senyor president.

Senyor Empar Marco, felicitar-la per la seua exposició.

Pensem que el tema pel qual vosté ha vingut ací és un tema complicat que pot dividir els valencians i pense que la seua exposició ha intentat buscar l'equilibri, que en este cas és el que es pressuposa i es demana de la directora d'un mitjà públic com és vosté.

Nosaltres, sobre este tema, no volem afegir molt més.
Simplement, dir que quan es parlava del mandat marc, quan es parlava de la llei, estes coses a ningú se li van ocórrer.
Ara se'n recorden molt del poble valencià, però pareix que siga més una qüestió de clavar zitzània i de guerracivilisme contra la nova televisió, d'arrear-li a la nova televisió abans que comence, perquè ja veuen que no serà com l'antiga Canal 9 i, evidentment, això provoca molts nerviosismes.

Jo volia dir que ací s'han presentat molts punts, que han presentat PP i Ciudadanos, per a parlar del tema laboral, i ha sigut.
.
.
, en aquellos maravillosos años en què jo era molt innocent, em preparava el tema laboral i venia ací a parlar del tema laboral i, després, ací venien a parlar.
.
.
, venien a parlar de Catalunya i dels tuits del senyor Rafa Xambó.
Jo la innocència ja l'he perduda.

Per a acabar, simplement dir-li moltes gràcies per haver contestat les meues preguntes, que li he fet.
Vull dir sobretot que és una alegria que m'haja donat la data per al començament de l'emissió en proves.
El 25 d'abril és el dia de les llibertats nacionals valencianes, el dia que a la batalla d'Almansa vam perdre els nostres furs i trobe que és una data simbòlica molt interessant per a obrir eixa finestreta que mos va tallar el Partit Popular, que mos va deixar als valencians sense la nostra televisió valenciana -això sí que és estar al costat del poble valencià- i pense que continuem caminant, despertem de la foscor.
.
.
, de l'apagada informativa que va fer el PP i pensem que és molt important, això sí que és realment important per al poble valencià, per a tots els valencians i valencianes.

Des d'ací fer una crida a la concòrdia: À Punt, la televisió, els mitjans de comunicació, la plataforma ha de ser de tots i de totes.
El guerracivilisme no mos porta a ningun lloc.

Jo voldria fer una crida a tots els partits polítics perquè no comencen a disparar contra el nou mitjà de comunicació abans que aparega, que esperem que siga un espai polític també de debat i on puguem aparéixer tots.

Jo, el que espere és que després, quan vostés hagen aparegut a molts debats d'À Punt, a vore amb quina cara van dient que això és teleoltra quan evidentment és una televisió i una ràdio oberta,.
.
.

El senyor president:

Vaja finalitzant, senyor Nadal.

El senyor Nadal Sendra:

.
.
.
oberta a tot el poble valencià des de tots els sectors polítics.

Moltes gràcies, senyora Empar Marco, per la feina que està fent vosté i tot el seu equip.

El senyor president:

Senyor Bellver, ¿en què considera vosté que.
.
.
?
(Veus)

El senyor Subiela Chico:

Sí, yo quería.
.
.
, intervención por alusiones.

El senyor president:

¿En què considera vosté que ha sigut al·ludit?

El senyor Subiela Chico:

Cuando ha dicho que Ciudadanos ha presentado aquí otras.
.
.
, unas propuestas.
.
.
, o sea, unas intervenciones y se ha hablado de lo que hemos querido también nosotros.

Solamente quería ser muy breve, señor Nadal.
Mire, usted fue el que propuso aquí.
.
.

El senyor president:

Un moment, per favor.
Té vosté dos minuts.

El senyor Subiela Chico:

Sí, y menos, seré muy breve.

Solamente, porque no quiero entrar en polémicas.
Pero fue usted, señor Nadal, el que dijo.
.
.
, el que pidió aquí que nos ciñéramos al tema de los comparecientes, y yo.
.
.
(veus) -no, usted tiene mucha costumbre de incluirnos al Partido Popular y a Ciudadanos en el mismo saco- y yo creo que hoy aquí me he ceñido exactamente al tema que se venía a hablar.
Y ha sido usted el que precisamente se ha ido por peteneras en todas sus intervenciones.

Mire, yo puedo no estar de acuerdo con la actuación de la señora Marco en esta entrevista que tuvo o en esta intervención que ha tenido hoy.
Pero creo que me he ceñido al tema que ha tocado y siento si mis críticas a usted le incomodan, pero me parece a mí que, desde luego, su acusación como que yo he faltado al respeto a esta comisión, saltándome el orden del día o saltándome el tema de la comparecencia, está fuera totalmente de lugar.

Gracias.

El senyor president:

Senyor Bellver, ¿havia demanat vosté també per al·lusions?

¿En què s'ha sentit al·ludit?

El senyor Bellver Casaña:

¿Li he d'explicar a vosté en què m'ha sentit al·ludit?
Doncs no tinc ninguna qüestió que dir, senyor president.

El senyor president:

Moltes gràcies.

Ara, per finalitzar el torn de rèplica, el Grup Socialista.
Per dos minuts, la senyora Peris.

La senyora Peris Cervera:

Gràcies, president.

Abans s'ha dit que en esta comissió estaven fent una espècie de burla als ciutadans i a la comissió.
Jo sempre intente ser respectuosa en nom del meu partit amb els ciutadans i amb esta comissió.
I a la millor el que ocorre és que esta comissió no s'havia d'haver produït mai, perquè el que és absurd és el motiu i la raó d'esta comissió.

Jo crec que n'hi han tres coses que són importants i segur que a la millor podem fins i tot estar d'acord.
Una, que en referència a les corregudes de bous, que cada volta tenim menys espectadors a la televisió i a les places, que una correguda de bous en la televisió costa un milió d'euros i són molts diners.
I que si no.
.
.
(Algú diu: Â«Bous al carrer.
Â») Perdó, jo estic.
.
.
, (veus) estic diguent.
.
.
Bé, president, és que açò és increïble.

El senyor president:

Fagen el favor de no interrompre la compareixent, per favor.
(Algú diu: Â«Parlen del que els dóna la gana.
Â»)

Senyor Ibáñez, és vosté benvingut, però faja el favor de no interrompre.

La senyora Peris Cervera:

Açò és terrible.
.
.
, (veus) terrible, president.

El senyor president:

Continue, senyora Peris.

La senyora Peris Cervera:

Recuperaré el meu temps.
Pel que estic diguent, corregudes de bous.
I si no fossen per les subvencions públiques, no es sostindrien.
Això és aixina.

Maltractament animal.
És de veres que han millorat moltíssim en els últims anys i en part ho hem d'agrair a les penyes, que s'esforcen dia a dia per a mantindre esta tradició i respectar la voluntat del públic d'assistir a un espectacle amb el respecte animal.
Però no hem d'abaixar la guàrdia.
El que estic diguent és que no abaixem la guàrdia i que sempre pensem que els animals mereixen un tracte adequat.

Bous al carrer.
També ha sigut molt interessant el que ens ha dit la directora, que mai s'han retransmés a la televisió valenciana, i per tant.
.
.
(Veus)

El senyor president:

Fagen el favor de no interrompre, per favor.
Deixen parlar la compareixent.

Senyora Peris, pot continuar.

La senyora Peris Cervera:

És de veres que no s'han retransmés i (inintel·ligible) .
.
.
a la televisió, perquè el més bonic dels bous al carrer és vore'ls en el carrer, no a la televisió.

I hi ha una televisió privada, que és la televisió Mediterráneo, que té un programa que se diu Bous i pobles -jo el veig a voltes- que el fiquen a les dotze de la nit.
Anem a vore, senyories, anem a tindre un poc de seny.
Si la televisió privada tinguera una audiència important de Bous i pobles, no ho tindria a les dotze de la nit, el tindria en el temps de les deu de la nit.
No ho fica a les deu de la nit perquè sap l'audiència que té, que és molt poqueta.
I jo, de tant en tant, veig Bous i pobles.

Per tant -acabe, president-, esta compareixença tumultuosa, perquè el Partit Popular està molt xarrador i, també, permeta'm la paraula, un poc maleducats, no té cap sentit i no és.
.
.
, (veus) i el que ve a demostrar-mos hui és com de desorientat i perdut es troba el Partit Popular.

Hui el portaveu del Partit Popular no ha tingut una bona vesprada.
I utilitzant un símil taurí, encara que es cresca davant el castic, seguix sense haver tingut una bona vesprada.

El senyor Bellver Casaña:

Senyor president, per al·lusions.
Ara, sí.

El senyor president:

Senyor Bellver, té dos minuts.

El senyor Bellver Casaña:

Moltes gràcies, senyor president.

És que.
.
.
, no té absolutament ningun sentit el que està passant hui ací.
Però absolutament ningun sentit.
Clar.
És que a mi m'estan acusant de maleducat per demanar que es parle del que s'ha vingut a parlar.

Torne a dir, és que el que hui està passant ací no impedix.
.
.
, no impedix que la setmana que ve, quan haja de tornar la directora, perquè el senyor Montiel diu que va a demanar la seua compareixença perquè explique -jo ja la tinc demanada-, aleshores, la setmana que ve haurà de vindre la senyora Empar Marco a parlar del que hui estava contant ací, perquè el Grup Parlamentari Popular ja la té demanada des de fa més de quinze dies, ¿sap?
Però és que amb esta moda que vostés han agarrat, que és perniciosa per al parlamentarisme, no evitarà res que esta senyora puga vindre ací i parlar del que li done la gana.
Clar.

Ja sé que a vostés els fa molta gràcia, però és que no té sentit.
El control parlamentari, eixe que vostés respecten tan poquet, no permet que es faça el que hui ha passat ací.

N'hi ha un grup parlamentari que ha demanat que la directora general vinga a parlar dels bous al carrer.
I és que ho diu claret: Â«Para explicar y dar cuenta de la posición que mantiene frente a la emisión de bous al carrer, solicitada por el Grupo Parlamentario PopularÂ».

I vostés -que ja és vergonyós- i ella, com a compareixent, s'han fumat un puro.
S'han fumat un puro.
I han vingut ací a parlar del que els ha donat la gana.

Doncs al final, senyor president, no és una qüestió de mala educació.
És una qüestió de respectar el Reglament de Les Corts i respectar el funcionament d'esta comissió.
I desgraciadament ni els grups parlamentaris tripartits, ni la senyora compareixent, ni vosté, com a president de la comissió, ho han fet.
Cosa que lamente molt.

El senyor president:

Ja, per finalitzar la compareixença, i per un temps de cinc minuts, finalitzarà la senyora Empar Marco.

La senyora directora general de la Societat Anònima de Mitjans de Comunicació de la Comunitat Valenciana:

Moltes gràcies.

Disculpen, però jo.
.
.
, vostés m'han despistat a mi ací, perquè jo he vingut ací.
.
.
-esta és la tercera vegada- sempre he vingut arran d'una pregunta d'algú en concret, d'algun grup parlamentari i sempre m'han preguntat vostés de tot, absolutament de tot, tant el Partit Popular com Ciutadans.
I vostés això ho saben, poden mirar altres compareixences.

Sempre s'ha parlat de tot i, aleshores, jo venia pensant.
.
.
, (veus) venia pensant que això seria així, ¿val?
, vull dir.

El senyor president:

Per favor.

La senyora directora general de la Societat Anònima de Mitjans de Comunicació de la Comunitat Valenciana:

I no tinc ningun problema en reconéixer que si no és així, m'he equivocat.
Però vostés si han decidit cenyir-se ara a la pregunta, m'ho havien d'haver dit a mi i a les persones que compareguem, perquè abans no era així, (veus) abans no era així.

El senyor president:

Fagen el favor de no interrompre.

La senyora directora general de la Societat Anònima de Mitjans de Comunicació de la Comunitat Valenciana:

Per a contestar les preguntes que m'han fet.
.
.
Senyor Bellver, jo respecte absolutament la llei, la llei de qualsevol cosa.
La llei, la respecte absolutament.

Però jo em dec, ens devem a la normativa legal que marca el funcionament dels mitjans públics.
I, com saben, la llei de creació de la corporació valenciana de mitjans lliga la prestació del servei públic a promoure i difondre els valors històrics, culturals, educatius; a difondre la identitat, els valors i els interessos de la Comunitat Valenciana.

I ho he dit, bous al carrer, sí, sempre que no emetem maltractament animal.
I crec que ha quedat bastant clar i no vaig a fer una polèmica d'una cosa que no volem que siga en absolut polèmica.

M'ha estranyat molt que vosté, senyor Subiela, i li he de dir que em sap greu que me diga que jo vinc a parlar de mi libro.
Vull dir, jo entenc que vinc a parlar i a retre comptes a esta comissió de la meua faena davant els mitjans públics i de com va la marxa dels mitjans públics.
Del meu llibre.
.
.
, me pareix ofensiu per als ciutadans en general, ¿eh?
Vull dir, jo vinc a parlar ací dels mitjans públics.
No és el meu llibre.
És el llibre de tots.
Li dic que és el llibre de tots.
Els mitjans públics són de tots i em sap greu que em diga això.

I per a acabar, voldria dir, senyories, que À Punt està fent que reviscole el sector audiovisual valencià.
Això és un fet.
Hi ha una trentena de productores fent programes, documentals, animació, entreteniment.
D'ací no res començaran rodatges de ficció, minisèries, websèries.
.
.
Hi ha quasi dos mil persones treballant en diferents oficis, des de guionistes, periodistes, muntadors, càmeres.
.
.
(Remors i rialles)

El senyor president:

Un poquet de respecte, per favor, a la compareixent.

La senyora directora general de la Societat Anònima de Mitjans de Comunicació de la Comunitat Valenciana:

Tindrem 34 continguts per a televisió i alguns més que ho seran per a la ràdio i tots estan treballant.

Un objectiu clau era ressuscitar el sector audiovisual i ja ho estem fent.
Ja estan treballant, ¿val?
I d'això ens hem de sentir orgullosos.

El senyor president:

Un momentet, per favor, senyora Marco.

Les seues opinions són molt valuoses i molt respectables, però, per favor, deixen d'interrompre la compareixent en la seua compareixença.
(Veus)

La compareixent pot vindre a esta cambra com ella crega convenient.
I compareix i dóna la seua opinió i la informació que ella creu convenient.
Fagen el favor de no interrompre.
Crec que és suficient ja per a la sessió de hui.

Continue, per favor.

La senyora directora general de la Societat Anònima de Mitjans de Comunicació de la Comunitat Valenciana:

Continue dient una cosa que crec que és molt important per als valencians i les valencianes, i és que un objectiu clau dels mitjans públics serà ressuscitar el sector audiovisual i ja ho estem fent.
S'està treballant en això.

I, com deia, crec que ens hem de sentir orgullosos tots i totes.
Nosaltres ens sentim orgullosos de poder haver avançat en esta tasca que era la que se'ns havia encomanat.
I estic segura que molts de vostés també se senten orgullosos.
Espere que tots, perquè À Punt està en marxa i continuarem així.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Abans de prosseguir amb l'ordre del dia, anem a fer dos minuts de recés per a despedir la senyora Empar Marco.

(Se suspén la reunió durant uns minuts)

Pronunciament de la comissió sobre la sol·licitud de compareixença del membre del Consell Rector de la Corporació Valenciana de Mitjans de Comunicació, senyor Rafael Xambó Olmos, per a explicar la possible incompatibilitat amb el càrrec per les greus i continuades declaracions contra els estaments públics, grups polítics i sector periodístic, sol·licitada pel Grup Parlamentari Ciudadanos (RE número 89.
820)

El senyor president:

Senyories, una vegada acomiadada la senyora Empar Marco, reprenem la comissió amb el punt set de l'ordre del dia: pronunciament de la comissió sobre la sol·licitud de compareixença del membre del Consell Rector de la Corporació Valenciana de Mitjans de Comunicació.

Si no tenen cap inconvenient, procediment a la votació.
I després, si algun grup sol·licita fer l'explicació de vot tindrà quatre minuts.
¿No n'hi ha problema?
¿Vots a favor?
Per unanimitat.
¿Hi ha algun grup que sol·licite fer l'explicació de vot?
(Pausa) Doncs donem per closa la sessió.

Moltes gràcies.

(S'alça la reunió a les 13 hores i 58 minuts)