Untitled Document


<!--
body {
color:#272526;
}
.text4 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
font-weight:bold;
text-decoration:none;
color:#272526;
}
.text1 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
text-decoration:none;
color:#272526;
}
.text2 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
font-weight:bold;
font-style:italic;
text-decoration:underline;
color:#272526;
}
.text7 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
text-decoration:none;
font-variantsmall-caps;
color:#272526;
}
.text13 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
font-weight:bold;
text-decoration:none;
font-variantsmall-caps;
color:#272526;
}
.text11 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
font-style:italic;
text-decoration:none;
color:#272526;
}
.text15 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
font-style:italic;
text-decoration:underline;
color:#272526;
}
.para1 {
text-align:justify;
}
-->



Ple de les Corts Valencianes realitzat el dia 6 de maig de 2010.
Comença la sessió a les 10 hores i 4 minuts.
Presideix la presidenta de les Corts Valencianes,
senyora María Milagrosa Martínez Navarro.
Sessió plenària número 69.
Segona i darrera reunió.

Pregunta d'interés general per a la Comunitat Valenciana, formulada pel Grup Parlamentari Popular
sobre la política d'inversió en infraestructures del Consell (RE número 58.
442)

La senyora presidenta:

(Inoïble) .
.
.
los medios de comunicación, si son ustedes tan amables para poder reanudar esta sesión plenaria.

Es reprén la sessió.

La senyora presidenta:

Compareixença del president del Consell per a respondre les preguntes d'interés general per a la Comunitat Valenciana formulades pels grups parlamentaris.
Té la paraula el síndic del Grup Parlamentari Popular.

El senyor Blasco Castany:

Moltes gràcies, senyora presidenta.

Molt honorable president de La Generalitat.

Honorables consellers.

Senyores i senyors diputats.

Bon dia a tots.

El Grup Parlamentari Popular, per la seua responsabilitat política, vol hui formular-li una pregunta al senyor president de La Generalitat
relacionada amb qüestions vitals per a la nostra autonomia i per al nostre territori, una pregunta
vinculada a les qüestions de les infraestructures en la nostra comunitat.

I apel·lem a la responsabilitat política amb estes preguntes perquè entenem que la societat valenciana espera de les seues institucions més representatives abordar qüestions com les de l'aigua, les del dèficit d'infraestructures estatals a la nostra comunitat, temes com el model de finançament, qüestions relacionades amb la població concreta que tenim als efectes del cofinançament dels servicis públics bàsics i totes aquelles qüestions que estan directament relacionades amb els interessos dels valencians.

Una posició que és una posició que se correspon a la d'un grup que vol portar ací a Les Corts qüestions constructives, debats sobre temes d'interés general que afecten la nostra autonomia i la nostra societat i abandonar,
igual que fan els altres, aquells monotemes que porten precisament a orientar l'opinió pública en un sentit completament contrari.

Els valencians el que volen és tindre debats que aborden les qüestions crucials per al nostre present i per al nostre futur.
I el Grup
Parlamentari Popular va a continuar en esta mateixa línia, tant hui fent-li a vosté una pregunta sobre les infraestructures, com al llarg d'esta legislatura continuarem preguntant per aquelles qüestions que realment afecten els interessos dels valencians.

I volem fer-ho des de la convicció que estem per a representar els interessos dels nostres conciutadans, estem per
a abordar qüestions que puguen ser assolides d'una forma constructiva i esperant també que les aportacions d'uns i dels altres milloren les polítiques actives al servici dels valencians.

Nosaltres no estem per entrar en diatribes que ens allunyen dels interessos
reals dels valencians.
En eixe sentit, el Grup Parlamentari Popular va a
preguntar ara, va a preguntar en totes les sessions de control que tinga el seu
govern i anem a continuar parlant d'aquelles qüestions que realment els interessen als valencians.

En el tema de les infraestructures el seu govern ha fet un esforç inversor com mai en la història de la comunitat autònoma se coneix.
Mai en la història de la nostra autonomia hi ha hagut un govern tan preocupat per desenrotllar
polítiques actives en favor de l'aigua, en favor d'infraestructures bàsiques per al nostre creiximent, en infraestructures que milloren la qualitat de
vida dels nostres conciutadans i, especialment, un esforç inversor que a més ha tingut la planificació estratègica adequada en els successius plans d'inversions estratègiques sobre este particular.
Inversions que s'han fet en ports, en aeroports, en carreteres, en depuradores, en energies de
tot tipus, i al mateix temps també complementant-ho amb un esforç inversor al servici dels municipis, com en estos moments s'està desenrotllant amb el pla Confiança, que és el pla d'inversió major que ningun govern autonòmic d'Espanya ha destinat als municipis de la nostra comunitat.

En eixe sentit, el que volem preguntar-li al senyor president és precisament la planificació que s'ha fet fins ara i les propostes que tenim de cara al futur.
Estem parlant de qüestions essencials que expressen la necessitat de mantindre l'estabilitat i la cohesió social en la nostra comunitat, que permeten una sostenibilitat no solament des
del punt de vista mediambiental, sinó també des del punt de vista social, i que permeten afrontar el futur com ha segut
esta terra, una terra d'oportunitats, una terra de confiança i una terra que permeta continuar per la senda del progrés.

I, per tant, senyor president, la pregunta concreta que li fem és: com valora el seu govern les inversions que està fent en matèria d'infraestructures.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

La senyora presidenta:

Té la paraula el molt honorable president del Consell.

El senyor president del Consell:

Buenos días.

Muchísimas gracias, señora presidenta.

Señorías.

Portavoz del Grupo Parlamentario Popular.

Efectivamente, en el 2003 quisimos presentar un proyecto de planificación de inversiones en infraestructuras, que entendíamos estratégicas por lo que significa de movilización de inversión y, sobre todo, por lo significa también de adecuar nuestro territorio para añadirle el valor de calidad de vida a nuestros conciudadanos y añadir el valor también suficiente para que nuestros sectores productivos tengan los mejores sistemas
de comunicación en todo nuestro territorio.

Planificar es una de las grandes tareas de la política, planificar a medio y largo plazo, planificar en los ayuntamientos, en las
comarcas, en las provincias y planificar también en nuestro territorio autonómico.
Planificar desde el punto de vista de lo que tienen que ser las
inversiones de todas las administraciones públicas, muy importante también, para que no hayan solapamientos y para que todo tenga además una coherencia específica en relación al encauzamiento del esfuerzo que se hace por cada una de las instancias
administrativas hacia las inversiones en el territorio.
Y planificar significa,
también, dar confianza suficiente al inversor privado para enganchar sus inversiones
con la inversión que se hace desde la administración pública.

Por eso, ese plan de infraestructuras estratégicas era tan importante, no sólo por cantidad de recursos que iba a movilizar, sino también por las inversiones en concreto que se tenían que realizar.
Fueron unos 15.
000 millones de euros la apuesta que se hizo en
el año 2003, inversiones de infraestructuras de todo tipo: de comunicación, en transporte público, medioambientales, en relación también con el sistema de agua en nuestra comunidad.
.
.
Y en la práctica totalidad, en estos momentos, podemos decir que, o está ejecutado, o está en un proceso muy avanzado de proyecto y de puesta en marcha.

Hemos conseguido, por lo tanto, hacer lo que pretendíamos: invertir, invertir en carreteras, invertir en transporte público, invertir también en materia energética, medioambiental y de agua.

Más de doscientos kilómetros de carreteras se han ejecutado durante estos años en su mejora, o en su desdoblamiento, o en su nueva ejecución.
Sólo con este dato podemos darnos cuenta cómo la fisonomía de la comunicación y la movilidad de nuestro territorio ha cambiado de manera sustancial durante
estos años.

Se ha hecho la mayor inversión que jamás se ha hecho en nuestra comunidad en materia de transporte público.
Y hay un dato, además de la inversión, 3.
000 millones de euros en las tres áreas metropolitanas de nuestra comunidad, hay un dato que me parece fundamental,
porque el objetivo en este caso no sólo era invertir en transporte público, sino también darle movilidad y rebajar los impactos de la contaminación medioambiental del uso del vehículo o del transporte privado.

De hecho, en el 2003, todo el sistema de transporte metropolitano de nuestra
comunidad desplazaba 50 millones de viajeros al año; en estos momentos, desplaza a más de 75 millones de viajeros al año.
(Aplaudiments)

Eso significa que la apuesta por el medioambiente y la apuesta por la movilidad
y la apuesta por la estructuración de las áreas metropolitanas está dando su resultado, y se engancha, como decía anteriormente, con las inversiones que vienen desde la inversión de las diputaciones provinciales en las carreteras y en todo el sistema también de comunicación, como con las inversiones a través de los acuerdos que hemos convenido durante estos años con el Gobierno de España en materia de inversión en carreteras y, también, como el otro día, en materia de inversión de trenes de cercanías.
Al final, un
mallado de carretera y un mallado ferroviario que dé calidad a todo nuestro territorio.

Se han hecho las inversiones correspondientes también en política energética, y así podemos decir que en estos momentos la Comunidad Valenciana ha aumentado siete
puntos la energía eléctrica de origen renovable, siguiendo además todos los proyectos y objetivos del protocolo de Kioto para una sociedad que
permita un desarrollo sostenible desde el punto de vista medioambiental.

Y hemos hecho un esfuerzo impresionante en materia de agua, (so d'un telèfon mòbil) nosotros hemos venido exigiendo durante estos años, y continuaremos haciéndolo, el trasvase el agua del Ebro, el mantenimiento del trasvase del Tajo al
Segura, la ejecución del trasvase del Júcar al Vinalopó.
Pero quisimos en este plan de infraestructuras estratégicas, cosa que no hacen otros territorios, incluir las inversiones en materia
de agua.
Pues bien, somos la comunidad autónoma de España que más agua depura, que más agua reutiliza, que más agua recicla.

Hemos puesto en funcionamiento una estación depuradora al mes desde el año 2003 hasta ese momento.
Todo este aval, junto con otro tipo de inversiones que
tienen que ver con el plan de inversiones en infraestructuras estratégicas, es el que nos permite en la mañana de hoy presentar otro ambicioso plan para los próximos años.
Cumpliendo con lo planificado, podemos prometer y desarrollar todo aquello
que pretendemos sea el mejor futuro posible para nuestra comunidad.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

Pregunta d'interés general per a la Comunitat Valenciana, formulada pel Grup Parlamentari
Socialista sobre el cost de la visita del papa (RE número 58.
434)

La senyora presidenta:

Té la paraula el síndic del Grup Parlamentari Socialista.

El senyor Luna González:

Muchas gracias, señora presidenta.

Hay quienes hablan de planes que nunca se ejecutan; nosotros preferimos hablar
de realidades.
Por ejemplo, la realidad de la deuda, de las actividades que la
han generado y de cómo vamos a salir de ella.
Y por eso preguntamos si tiene algún dato actualizado sobre el coste de la visita de su santidad y alguna valoración sobre la gestión del Consell sobre la misma.

Muchas gracias.

La senyora presidenta:

Té la paraula el molt honorable president del Consell.

El senyor president del Consell:

Tengo un nuevo dato, señor Luna, que he conocido en el día de ayer, que son los 8.
000 euros que se gastó el Gobierno de España en un local que no utilizó el presidente del gobierno.
(Remors)

Volver a repetir lo que ya dije en su momento a una contestación que nos hizo desde el Grupo Parlamentario Socialista, y recordarle que usted
sigue sin contestarnos.
¿De dónde le vino el informe?

No nos ha contestado por qué trabajó para una empresa a la que le dio la cuarta parte de las adjudicaciones cuando
era alcalde.
No nos ha contestado por qué hizo fraccionamientos, parece ser, en contrataciones en el Ayuntamiento de
Alicante cuando usted era alcalde.
No nos contesta absolutamente a nada.

Yo le pediría, por favor, que aunque sea en privado al señor Blasco, de una vez por todas, le conteste, porque el señor Blasco se lo merece.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

La senyora presidenta:

Té la paraula el síndic del Grup Parlamentari Socialista.

El senyor Luna González:

Muchas gracias.

Una nueva representación del mundo al revés.
La oposición viene a dar datos que debería de dar el gobierno, y el gobierno viene a pedirle cuentas a la oposición, como siempre en esta cámara.
(Aplaudiments)

Mire, hace cuatro años.
.
.
, cuatro años que vino su santidad y todo sigue siendo un misterio.
Hace dos meses pedimos
la comparecencia al director general de Radiotelevisión Valenciana, vino y nos dijo que no podía dar datos porque era secreto del sumario.
Cuando se levanta el secreto del
sumario, pedimos la comparecencia y, entonces, el Grupo Popular impide que
comparezca el señor López Jaraba.
Algo tendrán que ocultar.

Bueno, nosotros hemos hecho un ejercicio de sumar lo que hasta ahora hay en el
sumario del procedimiento en marcha, el procedimiento Gürtel, en relación a la visita del papa.
Hay un total de 289 facturas, de las cuales aparecen 50
del mismo proveedor, 30 iguales y 2 que superan los 40.
000 euros.
Hay un
alquiler de unidades móviles por 944.
000 euros, procedimiento negociado sin publicidad; hay un alquiler
de centro de prensa por 3.
200.
000, procedimiento negociado sin publicidad y
urgente, señalado por el
síndic; está el famoso contrato de Teconsa, 7 millones y medio.

Pero del contrato de Teconsa, que ya hemos hablado mucho en esta cámara, y que sale lo que sale de ese contrato, cuelgan algunas cosas más, por ejemplo, un contrato que tiene que garantizar el funcionamiento de las
pantallas y de la sonorización necesita seguridad de las pantallas, 240.
000 euros; técnicos que las pongan en marcha, 98.
000 euros; receptores para poder recibir la
señal, 20.
500 euros más; grupos electrógenos para que funcionen, 53.
000 euros más, es decir, 414.
000 euros más colgando de ese contrato.

Y, finalmente, 183 contratos temporales de personal colgando también de ese contrato de Teconsa.
Es decir, Radiotelevisión Valenciana, 14 millones.
.
.
-he dicho bien- 14.
500.
000 euros.
Ni un solo contrato por concurso público, ¡ni uno!
¿Cuántos chanchullos hay hay debajo de estas contrataciones, cuántos señor Camps?
(Aplaudiments)

Porque yo creo que la trama Gürtel no tenía el monopolio de aprovecharse de los contratos ilegales de la Generalitat
valenciana en esta comunidad.
Creo que algún otro más tenía algo que ver con contratos ilegales.

Segundo elemento de la visita del papa: la fundación y el trabajo de la fundación.
Mire, la fundación, solamente están depositadas las cuentas del año 2006, el último año, con reparos, incluso de su propia administración.
Sin memoria de actividades, sin detalle de ingresos ni gastos, sin auditoría externa, pero es que, además, últimamente hemos conocido que la fundación no solamente tiene deudas, además, miente.
Y miente por escrito.
Y dice en un escrito que también está en el sumario, el 31 de enero de 2008, que «se han atendido todos los compromisos de pago y ha contado con total apoyo
financiero y económico, tanto institucional como de la ciudadanía y de empresas privadas».
Pocos folios más atrás -en ese mismo sumario-, por no sé cuántas veces ya, hay una carta de Zenith Media reclamando una deuda de 850.
000
euros desde el principio.
¿Cómo se puede decir, el 31 de enero de 2008, que está todo liquidado cuando hay una deuda de al menos.
.
.
ésta que sepamos, ésta que sepamos y que está en el sumario.

Mire, ¿por qué no hay auditoría?
¿Por qué no se liquida esta fundación?
¿Qué va a pasar con esa fundación?
¿Nos puede usted debe decir algo al respecto?
Ahora aparecen en el sumario también denuncias de las actividades y del funcionamiento durante la visita de su
santidad.
Todo esto son dudas.
Lo que sí que hay son certezas, que la trama anduvo por ahí, que su amigo Alvarito se jactaba de tener influencia y, además, hay certeza de que se llevaron bastante dinero de todo esto.
Claro, que usted
puede terminar diciendo, como siempre, que esto no es lo que parece.

Pero, en fin, nosotros no sabemos qué pensar, no sabemos cuánto ha costado, no sabemos qué han hecho, no sabemos quién se ha beneficiado, no sabemos nada de esto.
Lo que pasa es que, señor Camps, yo no sé si vale la pena ya que usted dé explicaciones, sinceramente, no sé si vale la pena.
Los ciudadanos ya tienen muy claro que hay una certeza y es
que usted nunca responde a nada, nunca responde a nada.
Sí, sí, mañana, mañana o el fin de semana, me da igual, si quiere, sus compañeros pueden sacar cuatrocientos comunicados de apoyo, y si quieren le pueden
sacar otra encuesta donde usted gane todos los escaños de esta cámara y parte de los de Murcia, porque algo le tendrá que tocar de Murcia con todo lo que se la trabaja, ¿no?
(Aplaudiments) Parte de eso también.

Mire, yo no sé de verdad, yo creo que eso no sirve para nada, pero igual nos estamos
equivocando, igual nos estamos equivocando y usted está peor de lo que pensamos.
Igual estas cosas le sirven de alivio, estas cosas,
estos apoyos, estas encuestas, estas cosas que no son más que, pues, una forma patética y patente de demostrar su debilidad.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

La senyora presidenta:

Té la paraula el molt honorable president del Consell.

El senyor president del Consell:

Patética es su actuación jueves tras jueves.
Es un espectáculo digno de encomio, de cómo se puede malbaratar la representación política de tantos centenares de miles de valencianos que les votaron a ustedes para
hacer gestión política y no dedicarse aquí a traer informes de dudosa procedencia (aplaudiments) y a intentar, también, malbaratar la imagen de una comunidad que entre todos, cada día, hacemos más grande, más fuerte y más próspera.

Por lo tanto, lo mismo que le he dicho al principio en mi primera contestación.
Ahora, resulta curioso que usted hable de una empresa que tantas
contrataciones ha recibido del gobierno socialista, antes y después de saberse esa relación con esa trama de la que usted habla.
Antes y después.
También podría usted preguntarles a sus compañeros de partido en el Gobierno de España, cómo es posible que usted esté hablando de esa empresa, que no conozco de nada, y en cambio sus compañeros
(veus) han llenado de adjudicaciones constantemente, antes y después, y, sobre todo, y sobre todo, señor Luna, sigue sin contestar, y es muy importante que usted lo haga, porque para
la credibilidad de cualquier persona en su intervención política es necesario que se explique con qué herramientas trabaja, cuáles son las posibilidades que el sistema le propone y qué mecanismos utiliza, oscuros, para defender su posición política en esta cámara.

Por eso es tan importante que usted conteste, de una vez por todas, cómo le llegan a usted papeles que tienen un valor importante en sí mismo y que nadie sabe cómo llega hasta sus manos, y hasta que usted no nos diga exactamente cómo recibió ese papel, cualquier intervención suya será, por un lado, patética, y por otro, absurda.

Muchas gracias.
(Aplaudiments) (S'interromp la gravació)

La senyora presidenta:

Señor Luna.

El senyor Luna González:

Gracias, señora presidenta.

En el sumario hay una denuncia de un ciudadano llamado don José Selva, al que usted nombró coordinador, y en esa denuncia se dice lo siguiente: «Se vio en la obligación de dimitir en su cargo al poco tiempo de su designación, a la vista de todos los hechos que hoy aparecen en al prensa, por considerar
que dichas graves corruptelas en las adjudicaciones correspondientes podrían afectar al propio papa, caso de salir a la luz pública como ahora ha sucedido.
» El señor Selva reconoció al periódico
El Mundo que esta denuncia, que él no había hecho, se ajustaba bastante a la realidad.

Nadie ha desmentido esta noticia que está publicada en un periódico, en la edición local de este periódico.
Señor Camps, ¿conocía usted la denuncia del señor Selva?
¿O se la ocultaron sus colaboradores, fundamentalmente, el señor Cotino?
Si la conocía, ¿qué hizo al respecto?
¿Hizo algo para impedir lo que denuncia este ciudadano que está, supongo, más próximo a su acera que a la mía, de las corruptelas que se estaban produciendo entorno a la visita de su
santidad?

Muchas gracias.

El senyor president del Consell:

Señora presidenta.

Me gustaría saber exactamente a qué aceras se refiere usted, porque para mí lo único importante es las calles abiertas de la libertad y el trabajo diario por la
Comunidad Valenciana.
(Aplaudiments)

Y para mí todas las aceras son igual de importantes, señor Luna, posiblemente para usted sí que el mundo esté dividido entre una acera y otra.
Para mí somos todos exactamente iguales, mujeres y hombres, y personas de cualquier
circunstancia o condición.
(Aplaudiments)

Mire, su mundo es un mundo de denuncias anónimas, su mundo es un mundo de informes que no sabemos de dónde vienen, y su mundo es un mundo de informes que, además, el Tribunal Supremo y el propio juzgado el otro día, dicen que no tienen ningún tipo de valor respecto de lo que dicen en cada uno de ellos.
Yo pido el
informe real, en cuanto se produce cualquier tipo de denuncia y, de momento, a
día de hoy, todas infundadas.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

La senyora presidenta:

Señor Luna.

El senyor Luna González:

Muchas gracias, señora presidenta.

No me contesta y créame que lo lamento, porque la pregunta era muy personal y muy concreta.
Y yo ya
sé lo que pasa cuando usted no contesta.
Cuando usted no contesta es porque no
puede hacerlo, es porque en el fondo se le está diciendo algo que no quiere reconocer.
Sin duda, usted debía conocer esa situación.
No me explico, de otra manera, que sus colaboradores no le advirtieran de
ella.

Por tanto, sabiendo que usted conocía esa situación, no tengo más remedio que preguntarle, ¿es posible que su conciencia le permitiera anteponer los intereses de la trama
al riesgo de contaminar la imagen del santo padre?
(Remors i aplaudiments)

El senyor president del Consell:

Yo creo que.
.
.
(Remors)

Señora presidenta, señora presidenta, yo creo que este espectáculo, este espectáculo realmente es impagable.
Le agradezco muchísimo estos jueves por la mañana.
Son inenarrables.
Ahora, ahora, alguien ha tenido que decirle.
.
.
Por
cierto, se lo he contestado, le he dicho que cada denuncia he preguntado y, ¡todas!
, infundadas, e informe por informe, ¡todos!
, infundados.
Y además tengo los informes que lo demuestran.

Pero, en cualquier caso, se ha dado cuenta usted, por fin, de que estamos
hablando del santo padre.
Por fin se le trata con respeto a quien representa a
la inmensa mayoría de la tradición, la cultura y la religión de nuestro país.
(Aplaudiments) Por primera vez.

Mire, si estos meses han servido para que el señor Luna se dirija al papa como el santo padre, vale la pena estos jueves.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

Pregunta d'interés general per a la Comunitat Valenciana, formulada pel Grup Parlamentari
Esquerra Unida-Bloc-Verds-IR: Compromís sobre els contractes firmats amb empreses de la trama Gürtel (RE número 58.
440)

La senyora presidenta:

Té la paraula el síndic del Grup Parlamentari Esquerra Unida- Bloc-Verds-IR: Compromís.

El senyor Morera Català:

Moltes gràcies, senyora presidenta.

Senyor president.

Si vosté mira tots els informes i tots els contractes, ens podrà informar qui va ser el màxim responsable de La Generalitat que va firmar els 85 contractes de les
empreses de la trama Gürtel.

La senyora presidenta:

Té la paraula el molt honorable president del Consell.

El senyor president del Consell:

Gracias, señora presidenta.

Como he dicho antes, en cuanto supe de la existencia, señor portavoz del Grupo Compromís, del informe, pedí un informe a la abogacía general de La Generalitat.
Usted, que además representa un partido pretendidamente nacionalista, espero que crea más en los funcionarios de la Comunidad Valenciana que en un funcionario de una
oficina de la administración central al servicio del Gobierno de España.
(Aplaudiments)

Y lo digo para su siguiente intervención, no vaya usted a extralimitarse -como nos tiene acostumbrados- sabiendo antes, porque yo creo que es bueno que se lo diga yo a usted, porque
si no estaría jugando con malas artes-, primero, que el informe de la Generalitat valenciana desmonta punto por punto
el informe del que usted habla y, en segundo lugar, tengo que decirle -cosa que tampoco sabía- que según el Tribunal Supremo tales funcionarios, los que hicieron el informe que el
otro día esgrimió con tanta alegría el señor Luna y que usted se ha cogido rápidamente, porque forman parte del mismo equipo, dice: «Tales funcionarios quedan insertos en la línea de la acusación del ministerio público, con evidente interés en que la misma prospere, por lo que asumen la doble posición procesal de denunciante y perito.
Y en aras a la imparcialidad con que debe
intervenir el que es ajeno al proceso, que los indicados funcionarios de este
tipo de oficinas por integrar un órgano de auxilio al acusador público no puede tener la consideración de perito, ya que su imparcialidad objetiva queda totalmente contaminada.
»

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

La senyora presidenta:

Señor Morera.

El senyor Morera Català:

Senyor president.

Jo crec en la justícia i la justícia és universal i la justícia ha d'obrir-se camí.
El que vosté mos acaba de llegir és un delicte fiscal, i ací el que estem parlant és una cosa molt greu, perquè el «ratito» que vosté mos va dir que duraria açò ja dura més d'un any, i mentrestant, l'atur, a la nostra comunitat, s'ha incrementat moltíssim, moltíssim, som els líders en atur.
Vosté va dir que seriem els primer en eixir de la crisi i l'atur s'ha incrementat este mes d'abril en 3.
200 persones.

Ahir mateixa, Zapatero i Rajoy van pactar, entre altres coses, l'absorció de la CAM per Caja Madrid, i l'economia valenciana pot perdre, com està perdent per falta d'un mal govern, d'un desgovern, els seus interessos estratègics.
Jo crec que la qüestió que afecta els interessos dels valencians és la democràcia, la justícia, i la informació.

Ja que vosté no contesta, ja que vosté no contesta i, fins i tot, el diputat tan valencià com el senyor Trillo està intentant parar l'actuació de la justícia, li he de dir que el jutge Pedreira els ha demanat, a vostés, que identifiquen els responsables del govern valencià en el moment que una trama corrupta saquejava les arques públiques de La Generalitat.

I jo li vaig a dir qui són eixos responsables, perquè ho tinc ací, per ajudar el jutge Pedreira, els responsables dels departaments de governació de La Generalitat, ja que vostés no volen informar.
No cal que alcen la mà.

President de La Generalitat, Francisco Camps.
Vicepresident, Vicente Rambla.
Vicepresidència, en un primer moment, Victor Campos.
Conselleria de Justícia, Fernando de Rosa Torner.
Conselleria de Justícia, doña Paula Sánchez de León.
Conselleria de Turisme, Milagrosa Martínez.
Presente.
(Rialles) Conselleria de Benestar Social, Juan Cotino; Conselleria de Sanitat, Vicente
Rambla.
.
.
Ací estan tots.

Ja que vosté no vol contestar, ja que vosté no vol contestar al jutge d'instrucció, que li demana qui són els responsables d'eixos departaments administratius, simplement això!
, jo crec que és convenient que estes Corts indiquen i sàpiguen qui eren els responsables.
No per res, perquè és que volem saber qui va contractar de forma sistemàtica amb estes empreses que han tingut la gran habilitat d'aconseguir 85 contractes sense publicitat, sense cap procediment correcte dels
diners públics.
Estem parlant de més de cent milions i mig, i estem parlant d'un informe seriós.

I, per tant, si vosté no vol contestar a estes Corts Valencianes, el mínim que pot fer és contestar davant la justícia, donar explicacions.
Perquè el que no podem suportar els valencians i les valencianes és la falta de govern i el desgovern.
Perquè, president, the party is over, la festa s'ha acabat.

M'enrecorde que vosté va dir en una ocasió, el 9 d'octubre, que ací la festa no s'acaba mai, i fins i tot mos porten els cavallets, que este cap de setmana
vindran els cavallets amb els diners de tots els valencians.
.
.
La festa s'ha d'acabar.

I necessitem un bon govern que governe amb els interessos públics per a tots els ciutadans, que governe d'una forma correcta, responsable i que els diners públics vagen a una finalitat pública, perquè si no passa el que està passant: líders en atur, líders en desocupació, en deute i amb el risc evident per falta d'un govern dèbil que una de les principals entitats financeres valencianes siga absorbida per
la CAM.

Per això, jo li faig una pregunta molt clara i molt directa, i vullc una contestació clara i directa per part del president de La Generalitat.
Senyor Camps, és vosté el responsable de la firma dels contractes del govern valencià amb la trama corrupta Gürtel?
És vosté el responsable?

President, vosté va ordenar la contracció sistemàtica amb la trama corrupta Gürtel?
Vosté va fer possible que el senyor Bigotes saquejara.
.
.
(remors) -Álvaro Pérez, àlies el Bigotes- saquejara les arques públiques de La Generalitat, senyor president?
Vosté pot contestar a estes preguntes, pot col·laborar amb la justícia i podem encetar un camí per a aclarir de veritat?
, després d'este «ratito» que s'està fent etern, per a alguns més, però sobretot per a l'economia valenciana, per a la societat valenciana i per a la necessitat que té el poble valencià d'un bon govern.

La senyora presidenta:

Té la paraula el president del Consell.

El senyor president del Consell:

Muchas gracias, señora presidenta.

Señorías.

El informe que dice punto por punto que no es verdad.
.
.
, el informe del que usted hace gala que es de un funcionario del gobierno
central, (veus) y este informe es de un funcionario del gobierno autonómico, ya se lo digo porque usted tanto apela a su pretendido nacionalismo,
termina diciendo más o menos lo que usted acaba de hacer.

«Y no queremos finalizar este informe sin poner también de manifiesto la falta de rigor observada en el informe, que carece de forma
constante de una remisión a preceptos legales concretos que se consideran vulnerados o que prohíban de forma clara las actuaciones llevadas a cabo por esta administración.
» Lo cual entendemos y es aplicable a usted, señoría, que da cuenta del alto de grado de subjetividad y ausencia de rigor que
denota todo el informe, lo cual resulta intolerable desde la seriedad con la se
supone debiera de abordarse una tarea tan delicada.
Si usted me permite, políticamente le digo exactamente lo mismo a usted.
(Aplaudiments)

Respecto de los fondos públicos y del «ratito», el «ratito» es el que llevan ustedes intentando, durante toda la legislatura, saber quién manda en el grupo, qué grupo son, a quién representan, cuáles son sus siglas, se han ido a los tribunales, se habla de los fondos públicos de las Cortes Valencianas y su reparto entre ustedes, y en aras de la
libertad de expresión de que tanto hacen gala, expulsan a los fotógrafos de la sala donde se les estaba juzgando.
(Aplaudiments)

Y, además, me dice que hay que tener un buen gobierno.
¡Oiga!
, si no se gobiernan entre cuatro, ¿de qué está hablando usted?
(Rialles) Si no saben gobernarse, y llegan tarde además, llegan tarde, que nosotros llevamos ya años trabajando por el presente y el futuro de la Comunidad Valenciana, y
trabajando para intentar que esta comunidad salga cuanto antes de la crisis, y
trabajando para hacer las inversiones que corresponde en sanidad y educación y en infraestructuras estratégicas.
Aquí se trabaja; ahí se hace otra cosa que no voy a denominar lo que es, me lo guardo.
<
span class="text11">(Aplaudiments) ¡Pero aquí se trabaja, y mucho!
Se trabaja, y mucho.

Mire, ha sido una legislatura -y se lo he dicho en más de una ocasión y me duele decirlo, de verdad- fallida para el nacionalismo valenciano, fallida.
Ustedes entraron con mucha
ilusión de la mano de Izquierda Unida, compañeros del Partido Comunista en la Comunidad Valenciana, Partido Comunista,
Compromís, el Bloc.
.
.
en fin, todo este grupo que ustedes conformaron, que es la izquierda más radical y, en casos, a veces también, en actitudes públicas con grupos antisistema, antisistema, que es lo que a ustedes les va, les
va la marcha ir con los antisistema, intentaron hacer un proyecto.
.
.
-usted me imagino que de buena fe- un proyecto de nacionalismo moderado, fallido, una catástrofe.

Yo siento muchísimo que usted tenga en estos momentos ese dolor de corazón y de conciencia por no haber sabido liderar un discurso que existe en nuestra
comunidad.
Pero no insulte al gobierno de su comunidad por los fallos políticos que usted de manera reiterada ha puesto en marcha y en evidencia durante
toda esta legislatura.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

La senyora presidenta:

Senyora Oltra.

La senyora Oltra Jarque:

Gràcies, senyora presidenta.

Mire, senyor president, vosté pot vindre hui ací de club de la comedia, però el ben cert és que cada vegada està més a soles.
Molt d'aplaudiment, però la bancada blava cada vegada fa més aigües, i li falten a vosté dos vicepresidents, li falten un grapat de consellers, que el que supose és que no volen estar amb vosté en la foto.
(Remors)

I ara que ja ha injuriat els funcionaris valencians de l'administració central en una ostentació de nacionalisme que no s'entén molt bé, jo li pregunte, mire, com no només de Gürtel viu la corrupció al seu govern, li pregunte per Emosa.
Vosté està al corrent d'Emosa i del jutjat número 7 de Torrent, d'una querella que es veu ahí i del frau de l'IVA?
Vosté està al corrent que la família Cotino en els últims anys s'ha endut 800 milions d'euros en contractacions de l'administració?
És vosté el màxim responsable d'això?
, o és el senyor Cotino el responsable que eixa trama d'empreses, d'Emosa, Sedesa, Secopsa i «se roba», hagen també saquejat les arques per a fer més rica una família que s'assenta ahí i que hui no està?
Si és vosté tan amable de respondre a esta.
.
.

La senyora presidenta:

(Inoïble) .
.
.
Oltra.

El senyor president del Consell:

No iba a contestarle, pero la verdad es que.
.
.
(remors) ya puestos.
.
.
(rient) ya puestos, esto está bien, señora presidenta.
Me apetecía, la verdad es que me apetecía.
(Remors)

¡Oiga!
Oiga.
.
.
(Algú diu: «Sí que es El club de la comedia.
») Sí, sí, es El club de la comedia esto, han convertido esto en un club de la comedia, ellos.
Lo que pasa es que
luego de la comedia viene la tragedia y los lloros cuando no estén en esos escaños.
(Aplaudiments)

La verdad es que he de reconocer que mis compañeros de gobierno están siempre intentando estar en estas sesiones.
Lo que pasa es que algunos de
ellos me preguntaron, «tenemos tareas que hacer en otros lugares de España y fuera de España», y les dije, «pues puestos a escuchar lo que tenemos que escuchar es casi mejor que se vayan a
trabajar por el futuro de la Comunidad Valenciana».
(Aplaudiments) Que para eso estoy aquí, que para eso vengo yo aquí, ya tenemos bastante.

Oiga, ¿se va a manifestar usted contra sí misma por la falta de libertad de expresión del otro día?
, ¿por expulsar a un fotógrafo de una sala donde usted estaba en un juzgado?
(Veus) ¿Va a coger una pancarta?
¿Se va a poner una camiseta con su fotografía diciendo «se busca»?
(Aplaudiments)

La senyora presidenta:

Senyora Mollà.

La senyora Mollà Herrera:

Gràcies, presidenta.

No sé si se riurà vosté molt quan, a la millor, se'n vaja vosté abans que nosaltres d'esta cambra; potser aleshores ens riguem tots, perquè d'ahí n'hi han molts que estan esperant això de vosté, veritat?
(Remors) Ho sap de sobra!

Però, clar, diu «dolor de corazón y de conciencia» el que posa en boca de tothom a la seva pròpia família, senyor Camps.
Això és «dolor de corazón» i de consciència, i això és el que ha aconseguit vosté, vosté, obrint les portes de l'administració pública als corruptes, que el que fan és xuclar sang i el que fan és denigrar les pròpies famílies dels que se deixen presumptament corrompre.

Vosté diu que hi han informes que parlen d'estos 85 contractes, que, clar, que uns els elabora el govern central per al seu
propi gust i altres, l'administració valenciana.
Deixem-nos d'informes.
Vosté va a vindre a esta cambra i va a donar els 85 contractes?
Tindrà el gust de contestar-me a esta pregunta?

Gràcies.
(S'interromp la gravació)

El senyor president del Consell:

Sí, perquè és un govern d'absoluta transparència i, a més.
.
.
(veus) -sí, ho és- i, a més, absolutament fiscalitzat en els nivells que correspon, tant en la instància autonòmica com en el Tribunal de Comptes.

He de dir que, des que governa el Partit Socialista al Govern d'Espanya, és la comunitat autònoma que més vegades ha segut reclamada pel Tribunal de Comptes, casualment.
Perquè el Tribunal de Comptes en mans dels socialistes i de l'esquerra estan constantment a vore si n'hi ha algun problema en la Comunitat Valenciana, i mai, absolutament mai, troben
cap problema.

Hem començat parlant del pla d'infraestructures estratègiques.
Este és el futur de la nostra comunitat.
La Comunitat Valenciana és fa a colp de treball, i intentant com més prompte eixir d'esta crisi, i serem els primers en eixir d'esta crisi.

I jo com a president de La Generalitat, també, com he fet defensa dels interessos valencians «sempre» i, fonamentalment, del tema de l'aigua, també faré defensa de tot el nostre sistema financer, que és fonamental per al nostre territori, el nostre futur i, també, el futur de les xicotetes i mitjanes empreses i, també, de les llars i de les famílies de la Comunitat Valenciana, sempre.
Perquè este president, este govern i este grup sempre treballen a favor de la
Comunitat Valenciana.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

Moció subsegüent a la interpel·lació, pel procediment especial d'urgència, al conseller de Medi Ambient, Aigua, Urbanisme i Habitatge, senyor Juan Gabriel
Cotino Ferrer, sobre la política general de la conselleria en matèria d'ordenació del territori a les grans àrees metropolitanes de la Comunitat Valenciana, presentada pel Grup Parlamentari
Socialista (RE número 57.
039, BOC número 228)

La senyora presidenta:

Señorías, continuamos con el pleno: moción subsiguiente a la interpelación por el procedimiento especial de urgencia al conseller de Medio Ambiente, Agua, Urbanismo y Vivienda sobre la política general de la conselleria en materia de ordenación del territorio en las grandes áreas metropolitanas, presentada por el Grupo Parlamentario Socialista.

Para su presentación y defensa, tiene la palabra el señor Sanmartín.
(Pausa) Cuando quiera, señor Sanmartín.

El senyor Sanmartín Besalduch:

Gràcies, presidenta.

Senyories.

Déiem l'altre dia, quan presentàvem la interpel·lació sobre les àrees metropolitanes aquí a la Comunitat Valenciana, que una assignatura pendent, un dels incompliments més flagrants del govern valencià ha estat la planificació i ordenació del territori.
De fet, la major part dels plans d'acció territorial han quedat inconclusos.

És cert que han estat exposats a exposició pública, és cert que els ciutadans varen presentar en el seu moment les pertinents al·legacions, però també és cert que cap d'elles ha estat contestada i que, en definitiva, cap pla d'acció territorial ha estat aprovat.

Tenim com a exemple el Pla d'acció territorial del litoral, el Pla d'acció territorial de l'horta o altres plans d'accions territorials, com pot ser el de la Vega, el Patemae o el Patecas, és dir, els plans d'acció territorial de l'entorn metropolità de Castelló, per una banda, o d'Elx i Alacant, per una altra.

En definitiva, jo pense que, després de quinze anys de la presentació de tots aquells plans d'acció territorial, la conclusió que s'imposa és que aquella aposta per ordenar de forma consensuada el nostre territori ha estat un
fracàs, tant des d'un punt de vista de desenvolupament sostenible, tant des d'un punt de vista de cohesió territorial com de participació ciutadana o de transparència jo diria que informativa.

El fort, el més greu, i és el que anem a exposar avui, és que el darrer dia la contestació del conseller a l'incompliment de l'aprovació d'aquests plans d'acció territorial era que feia poc, feia dos mesos, s'havia presentat l'estratègia territorial de la Comunitat Valenciana.
Una estratègia que el que feia era, des d'un punt de vist sectorial, compensar, compensar aquests plans d'acció territorial o, almenys, justificar per què no s'havien aprovat.

Clar, això és absolutament.
.
.
és rotundament fals.
És rotundament fals, en primer lloc, en primer lloc, perquè aquesta estratègia territorial de la Comunitat Valenciana que ens han presentat a penes fa dos
mesos, estem convençuts, per la trajectòria, per l'experiència en la resta de programes d'actuació o, en este cas concret, d'ordenació territorial, que no va a aprovar-se.
Estem segurs que passarà el temps i ens quedarem en l'exposició al públic, en les al·legacions dels ciutadans, però difícilment algun dia s'aprovarà aquesta estratègia territorial.

Però, sobretot, dir que no compartim, com a socialistes, part important d'aquesta estratègia territorial de la Comunitat Valenciana.
I no la compartim, en primer lloc,
per tota una sèrie de criteris que exposa o que concreta esta estratègia territorial.
En primer lloc, es diu: «Limitarem el creixement urbanístic al creixement demogràfic.
» Evidentment, estem d'acord com a socialistes i com a grup parlamentari.
El que no pot acceptar-se, el
que no pot acceptar-se és que s'utilitze com a taxa de creixement poblacional unes xifres totalment, totalment
allunyades de la realitat valenciana.
L'estratègia territorial estableix una taxa de creixement de l'1,25% acumulatiu anual, quan aquest creixement no s'ha produït ni en el període de màxima immigració a la Comunitat Valenciana, que va ser el període 1990-2000.

Per tant, parlen de creixement demogràfic, però és impossible acotar-lo a una taxa de creixement tan desorbitant com la que vostés posen, perquè això suposa, suposa, en definitiva, reproduir un model desenrotllista típic dels anys sixanta, amb unes taxes que aquí ja no se tornaran a aconseguir més i que ens ha portat al que ens ha portat.

Però no coincidim tampoc amb l'estratègia territorial de la Comunitat Valenciana perquè, perquè mentre en un lloc s'assenyala que és necessari deixar els entorns de les àrees protegides sense urbanitzar, en la pràctica el que fa el Consell és justament el contrari.
I com a exemple, els poso els més de cinquanta milions de metres quadrats que el Consell a hores d'ara està requalificant en entorns protegits, com per exemple pot ser el tema de la serra
d'Escalona a la Vega Baixa.

Mentre en l'estratègia -un altre exemple- territorial de la Comunitat Valenciana se'ns diu que s'ha de preservar l'horta, el que s'està fent paral·lelament és tot el contrari: s'ha aprovat el pla parcial Nou Mil·leni a Catarroja, amb dos milions de metres quadrats requalificats al marge del
pla general d'ordenació urbana i amb una previsió de més de dotze mil vivendes.

És a dir, tot el que diuen els plans d'acció territorial justament s'executa el contrari, i ho dia l'altre dia.
Tenim com a exemple el pla Rabassa, el pla parcial de Rabassa, al
nord de la ciutat d'Alacant, amb una previsió de més de 3,6 milions de metres quadrats de reclassificació, amb una previsió de més de catorze mil vivendes.
I sobretot executant tot el contrari al que diu el
pla d'acció territorial de l'entorn metropolità d'Alacant i Elx.
Justament el contrari, perquè per a esta zona nord d'Alacant, tant en àrees com en nivells de protecció, com en classificació i usos de sòl no es permetria el que s'està fent.

En definitiva, està fent el govern valencià, les comissions territorials d'urbanisme justament el contrari que el que determinen estos plans d'acció territorial.

Però, clar, el més greu de tot, el més de greu de tot és que en esta estratègia territorial de la Comunitat valenciana, que segons el conseller hauria de
solucionar estos plans d'acció territorial inconclusos, és que parlen vostés durant setanta-vuit vegades de sostenibilitat o desenvolupament sostenible.
I,
clar, vostés parlen, incorporen el concepte sostenibilitat en les lleis, en els projectes i en els programes, però després no el traslladen a la realitat, no tenen mai una aplicació pràctica.

De fet, jo els recorde aquí, els recorde aquí on estan aquelles famosos quotes de sostenibilitat o la famosa cessió de sòl protegit metre per metre que fa quatre o cinc anys ens va anunciar el senyor
Blasco a través d'una llei d'ordenació del territori.
On s'ha quedat aquell paradigma de la bona gestió urbanística, territorial i mediambiental que ens volia vendre el Consell i que ens
volia vendre Blasco?
Doncs, s'ha quedat en no res absolutament.

Vostés se'n recordaran que les quotes de sostenibilitat no era més que una compensació econòmica que havien de pagar els ajuntaments a La Generalitat per a dur a terme tota
una sèrie d'actuacions en matèria de sostenibilitat territorial a canvi de consumir sòl.
S'ha quedat absolutament en res, ni s'ha executat.
I avanço que l'avantprojecte de llei de reforma de la llei urbanística valenciana que ha presentat el Partit Popular el que fa és carregar-se estes quotes de sostenibilitat.

On està el famós metre per metre que tant ens anunciaven aquí per part del Consell?
Recorde que dien per cada metre de sòl reclassificat -recordeu- es reservarà un metre quadrat de sòl protegit.
Res de res hi ha hagut d'això.
L'avantprojecte de llei de reforma de la Llei urbanística valenciana se carrega també el famós metre per metre que ens anunciava el senyor Blasco fa a penes quatre anys.

Clar, la pregunta que jo els faig: per què no volen posar vostés, tant que defenen l'aigua, una quota de sostenibilitat per al consum d'un recurs limitat com és l'aigua?
Si l'han posat, l'han posat en un consum limitat com és el sòl, per què no volen posar vostés una quota, un límit de sostenibilitat en el tema de l'aigua?
No volen posar-ho perquè vostés saben que bona part dels programes d'actuació integrada, aprovats per les comissions territorials d'urbanisme de cada una de les províncies, mai s'hagués aprovat si vostés hagueren posat en el reglament d'ordenament i gestió territorial i urbanística, aprovat el 2006, una quota de sostenibilitat en el tema de l'aigua, igual que van posar els 6 euros per metre quatre en el tema del sòl.

Perquè vostés aquí diuen defendre més que ningú l'aigua i no volen crear l'agència valenciana de l'aigua.
Vostés diuen que volen salvaguardar les conques internes, des d'un punt de vista hidrogràfic, de la nostra comunitat i no s'atrevixen a agafar les competències.
Vostés diuen que defenen un ús racional de l'aigua en el tema del territori i el que fan què és?
Que les comissions territorials d'urbanisme.
.
.
o, millor dit, la subdelegació del govern, a través de l'advocacia de l'estat, té més de 140 contenciosos administratius contra programes d'actuació integrades aprovades per les comissions territorials d'urbanisme per falta, per no disponibilitat de recursos hídrics.

I acabe, i finalitze.
Si a tot aquest desgavell, si a tota aquesta falta de
planificació en l'ordenació del territori li afegim l'última guinda, li afegim l'última guinda damunt del patís, se n'adonaran vostés quina és la situació.
I l'ultima guinda quina és?
La legislació urbanística a la Comunitat Valenciana, una legislació dispersa, una legislació confusa, una legislació contradictòria, però, sobretot, una legislació que genera inseguretat jurídica per a tots els ciutadans.

Jo els recorde que a hores d'ara, avui mateix, tenim tres lleis urbanístiques pel que afecta el territori.
Tenim ja la Llei urbanística valenciana, la Llei d'ordenació del territori i protecció del paisatge, la Llei de sòl no urbanitzable.
Tenim dos reglaments que les desenvolupen: el famós reglament de l'any 2006, el «totxasso» del reglament d'ordenació i gestió territorial i urbanística i el reglament del paisatge.
Tenim un reial decret també en referència al territori, el més recent, pel que fa a mesures urgents per al territori i la vivenda.
Adone's quin
totum revolutum tenim.

Però, a més a més, ens anuncien fa un mes, en un avantprojecte de llei de reforma de la Llei
urbanística valenciana, que el que van a fer ara és derogar 48 articles de la Llei urbanística valenciana, suprimir 300 articles del reglament que la va desenvolupar i,
a més, en el període d'un any, ens diuen que faran, o anuncien, un text refós i un reglament.
Imagine's vosté el totum revolutum que existix en legislació urbanística.
Dispersió, confusió, contradiccions i sobretot, i sobretot inseguretat jurídica.

Per això, i concloc, la proposta de resolució que jo els presentava avui, ara i aquí és molt concreta.
Reformulen, en primer lloc, d'una vegada per totes, aquells plans d'acció territorial dels entorns metropolitans més importants de la Comunitat Valenciana, siga Elx, Alacant, siga Castelló, siga l'àrea metropolitana de València, siga la Vega Baixa, siga del nostre litoral o siga de la nostra horta.
És una vergonya que ni tan sols hagen estat contestades les al·legacions per part dels ciutadans.

Quan jo dic que han quedat inconclusos estos plans d'acció territorial, els acuse de forma concreta que vostés no tenen voluntat política per a ordenar, per a planificar de forma consensuada el nostre territori.
I, en conseqüència, el que ens trobem ara, el que ens trobem avui a la Comunitat Valenciana, a
part d'uns desgavells en la planificació territorial, ens trobem amb una falta brutal de desenvolupament sostenible, una
falta brutal de cohesió territorial, una falta brutal de participació ciutadana, però, sobretot, una falta brutal de transparència informativa.

Gràcies.
(Aplaudiments)

(Ocupa la presidència el vicepresident primer, senyor Rafael Maluenda Verdú)

El senyor vicepresident primer:

Gràcies a vosté, senyor Sanmartín.

Per a fixar la posició de l'Agrupació de Diputats No Adscrits, l'il·lustre diputat senyor Lluís Torró té la paraula.

El senyor Torró Gil:

Gràcies, senyor president.

Bé.
Nosaltres anem a donar un vot de confiança a les concrecions de la moció.
Un vot de confiança, ja dic, una confiança justeta, eh?
, sense massa entusiasme.
I vaig a explicar per què.

Bé.
En primer lloc, compartim la tremenda necessitat que s'expressa de planificació territorial, una necessitat que no ve d'ara, ni tan sols de la Llei d'ordenació del territori, sinó que podríem allargar fins i tot des dels inicis de la democràcia o inclús més enllà, perquè no caldria parlar del que passava en l'època del franquisme.

La norma, una norma que a més s'ha accentuat durant el període de govern del Partit Popular, ha estat el que jo he anomenat en alguna ocasió desplanificació o una espècie de planificació sobrevinguda.
És a dir, hi han projectes de planificació inexistents o endarrerits i les accions urbanístiques van desenvolupant-se al marge del planejament, de tal manera que al
final el planejament, si arriba, quan arriba, està tremendament condicionant per eixes accions urbanístiques que s'han produït al marge d'ell.

Hi ha, per tant, un disbarat, una enorme quantitat d'incoherències i una enorme irresponsabilitat en tota esta qüestió que fa que, en definitiva, qualsevol acció de planejament siga ja de per se positiva.

I la prevenció que nosaltres volem expressar és du sobretot en la concreció i en la definició dels conceptes, especialment en el concepte de sostenibilitat, per exemple, que
és un dels conceptes més sofrits que té açò.
És incompatible la sostenibilitat, per exemple, amb donar resposta a tota demanda
i potenciar la mobilitat del transport privat.
O, per exemple, en el tema del
concepte de grans àrees metropolitanes.
Nosaltres pensem que les àrees metropolitanes estan ahí, cal gestionar-les, però en cap moment caldria potenciar-les.

Bé.
La desplanificació el que perseguix són propostes de planejament que normalment -hi ha excepcions- parlen de desequilibri territorial i de la necessitat de corregir-lo, però en la pràctica no es fa absolutament res.
S'evita aprovar els plans, el desequilibri s'agreuja, les noves propostes carreguen amb realitats cada vegada més dolentes.
I, per tant, la planificació no sols d'alguna forma hauria d'estabilitzar i racionalitzar, que és el que nosaltres entenem que es pretén amb la proposta que es planteja ací, sinó sobretot caldria revertir situacions de caràcter insostenibles.

La gestió urbanística del PP ha estat nefasta per al nostre territori, un territori que jo crec
que cada vegada hauríem de qualificar menys com a nostre.
La demagògia i els incompliments han estat clamorosos.
Les aberracions urbanístiques, de jutjat de guàrdia.
I si els poders públics no planifiquen protegint els interessos de tots i de totes, els interessos
dels valencians d'ara i dels valencians del futur, el que estan fent és cedir la potestat a l'interés especulatiu privat.

Nosaltres compartim la llista de greuges des de Rabassa al fondó, encara que n'afegiríem alguns altres, com, per exemple, el pla urbanístic de Sant Joan.
I també compartim les limitacions de la participació que ciutadana que es denuncien en la proposta, una participació ciutadana que és absolutament una caricatura del que hauria de ser.
El conveni d'Aarhus ja parlava que la participació no és una consulta sobre propostes ja tancades, sinó que hauria de ser prèvia a tindre propostes, és a dir, a definir criteris abans de fer propostes, i a partir d'ahí.
.
.
, perquè, si no, l'única cosa que es fa és, diguérem legalitzar, diguérem, o donar aparences de participació al que no és més que un procediment administratiu de concreció d'al·legacions, ¿no?

Compartim la literalitat dels punts, però n'afegiríem alguns més, que, evidentment, no podem fer, ¿no?
Afegiríem, per exemple, la prioritat de regenerar i rehabilitar, sense destruir, els
nuclis urbans, concentrant només la nova construcció a solars urbans consolidats, la pacificació del trànsit, la priorització del transport públic, i, per últim, i abans d'acabar, una petita reflexió, ¿no?
Quan es parla en el punt 1.
c de la proposta de la redistribució de les rendes derivades del planejament, evidentment, això és millor que el que hi ha, ¿eh?
, ¡a on anirem a parar, per suposat!
, ¿no?
, però estan molt llunt de la racionalitat que caldria imperar, estan molt llunt d'acabar amb l'excepcionalitat ibèrica que les plusvàlues, que són derivades d'un acte públic.
.
.
, i això, el Partit Socialista podia haver-ho corregir en la llei del sòl i no ho va fer, ¿eh?
, que eixe plusvàlues no siguen privades, sinó que siguen exclusivament públiques, como ho són a la major part del món civilitzat, insistixc, tret d'Espanya i Portugal.

Com va dir el meu paisà Ovidi Montllor, ja no ens alimenten molles, ens agradaria el pa sencer.
De
totes maneres, pensem que la proposta, tal com està formulada i a pesar d'algunes limitacions, que he insistit en elles, ens sembla que si s'aprovara es donaria un pas important en una direcció correcta i, per tant, anem a recolzar-la.

El senyor vicepresident primer:

Moltes gràcies, senyor Torró.

Per a fixar la posició del Grup Parlamentari Esquerra Unida-Bloc-Verds-IR: Compromís, la il·lustre senyora diputada Mireia Mollà té la paraula.

La senyora Mollà Herrera:

Gràcies, senyor president.

El Grup Parlamentari Compromís va a recolzar aquesta proposta.
Jo crec que les argumentacions que s'han fet, anterior.
.
.
, ja definixen molt bé la necessitat d'aprovar aquesta moció.

Nosaltres, de totes formes, i molt breument, voldríem, doncs, donar una miqueta unes pinzellades del que opinem sobre aquesta moció.
Creguem que sí que és cert que es deixa ben concreta la necessitat de plantejar uns nous plans d'acció territorial, i el que trobem és, doncs, una declaració també de bones intencions que som conscients que el Partit Popular, en cas d'aprovar aquesta moció, els pervertirà, com ha fet sempre en les polítiques que practica a l'hora d'ordenar el territori valencià.

Nosaltres voldríem que no fóra així, perquè sí que és de veres que aquesta declaració d'intencions, que.
.
.
, doncs, se deixa plasmada en els punts que hi ha en el punt
1, doncs, són prou necessaris.
Sobretot jo crec que és prou necessari el punt a, quan se parla de la participació, la responsabilitat, l'eficàcia i la coherència com a eixos fonamentals.
Jo crec que això és una de les coses que sempre ha de primar en qualsevol iniciativa que es pose
en marxa pel govern de torn, ja siga, en aquest cas, els governs municipals, o
fins i tot el govern de La Generalitat.

Això no sol passar en cap iniciativa que el Partit Popular posa en marxa, ja siga,
dic, en els ajuntaments, en les diputacions o fins i tot en el govern valencià, i és una llàstima, perquè fa que a dia d'avui estem parlant d'una situació, doncs, prou preocupant quant a l'ordenació del territori, no solament per les dinàmiques destructives del territori, sinó també, doncs, d'aquesta vulneració dels drets jurídics reconeguts cap als ciutadans.
No és de sorpresa, i s'ha fet el comentari com és increïble que nosaltres estem sustentant la nostra política urbanística en aquesta comunitat en unes lleis que estan recorregudes fins i tot per
la Unió Europea per aquesta falta de seguretat jurídica dels mateixos ciutadans i, per tant, com que no s'entén, com que encara estem esperant fins i tot aquest compromís que en aquesta legislatura anàvem a reformar i anàvem a fer una nova llei urbanística, no una modificació de l'existent, que, la dic, ja està recorreguda per la Unió Europea, doncs, nosaltres creguem que això és prou necessari i és prou preocupant.

Creguem que això és una de les primeres coses que s'haurien de fer, perquè, clar, d'això, pense que ha de basar després els plans d'acció territorial, tenen molt a veure, com comprendran i, per tant, doncs, fem esta
demanda.

Nosaltres creguem que aquesta estratègia d'acció territorial, que també se feia menció, doncs, incomplix de nou els objectius que se plasmen en aquesta moció, i altres, que s'han fet referència, i altres, que ja saben vostés que des de compromís presentem a base d'iniciatives o a base d'interpel·lacions que fem al conseller.

I també s'ha dit, doncs, que hi han molts reglaments, normatives, lleis, modificacions de
les lleis, plans i estratègies, i, al final, tot això queda en un no-res.
¿Per què?
Perquè no hi ha voluntat política ni tan sols de.
.
.
, si ja de per si no estem d'acord amb aquestes normatives, etcètera, doncs, fins i tot el mateix Partit Popular incomplix moltes de les coses
que se posen i que deurien.
.
.
, són avanços, ¿no?

S'ha fet referència també com l'únic pas endavant que nosaltres consideràvem positiu, que contempla la Llei urbanística valenciana, el metre per metre, ara queda en l'oblit en la nova estratègia.
.
.
És a dir, crec que anem cap endarrere.
Jo crec que és evident l'errada en la planificació urbanística, en els plantejaments que se fan, d'acció de territori, i, per tant, el que no podem és mirar cap a un altre costat quan ja les coses se fan mal i, damunt, el que
anem és a pitjor, donant passes cap enrere, ¿no?

Per tant, nosaltres, la nostra voluntat, és que aquesta proposició, aquesta moció es duga endavant i, sobretot, instant les coses que manquen i, sobretot, la
no-perversió de les bones voluntats que a través de mocions plantegem l'oposició.

Gràcies.

El senyor vicepresident primer:

Moltes gràcies, senyora Mollà.

Per a fixar la posició del Grup Parlamentari Popular, l'il·lustre diputat senyor César Sánchez té la paraula.

El senyor Sánchez Pérez:

Muchas gracias, señor presidente.

Señor Sanmartín, se atreve usted en esta tribuna a hablar de suelo protegido cuando en la
Comunidad Valenciana tenemos el 40% del suelo protegido, que somos la comunidad
autónoma de España con más suelo protegido.

Se atreve usted a hablar de suelo edificado, cuando en la Comunidad Valenciana
tan solo tenemos, y además es un dato del Gobierno de España, el 3% edificado o con infraestructuras.
Se atreve usted a hablar de
planificación y, además, se atreve usted a hablar de planificación y de agua, al mismo tiempo, cuando la única planificación que se ha puesto en marcha en España en materia de agua la ha hecho el Partido Popular, concretamente el gobierno
de José María Aznar, con el Plan hidrológico nacional, un plan consensuado y dialogado por todos los españoles y que ustedes
desplanificaron, es decir, derogaron.

Se atreve usted a hablar de una agencia valenciana del agua, cuando lo que
pretende el gobierno socialista es intentar que la Comunidad Valenciana y que
el gobierno valenciano se haga cargo de las cuencas internas de la Comunidad
Valenciana, cuando la división y demarcaciones que plantea el Gobierno de España son agresivas para los intereses de la Comunidad Valenciana, quiere usted
empezar la casa por el tejado.
Ahí estamos.

Primero tendremos que planificar bien la demarcaciones, defender bien la
participación en los órganos de participación de esas demarcaciones, defendiendo los intereses de la Comunidad Valenciana y,
después, a lo mejor, la agencia valenciana no necesariamente tiene que ser la agencia
valenciana del agua, no porque haya una agencia catalana del agua tiene que
haber una agencia valenciana del agua, puede ser cualquier otra institución, cualquier otra organización, pero una vez hayamos empezado la casa por los cimientos y no por el tejado,
señor Sanmartín.

En relación a la moción que presenta su grupo, efectivamente, en 2005 se elaboró y se sometió a información pública los planes de acción territorial de Castellón y de Alicante-Elche, pero no ha dicho usted que después se produjeron cambios, cambios en el ámbito autonómico y también en el ámbito estatal.
Concretamente, a nivel autonómico, la Ley urbanística valenciana y el Reglamento de ordenación y gestión urbanística, y, a nivel estatal, la Ley 9/2006, de 28 de abril, que conocen
perfectamente sus señorías, sobre evaluación de los efectos de determinados planes y programas en el medio ambiente.

Y, además, conoce su señoría perfectamente que estos cambios tuvieron, como consecuencia, que los
procedimientos seguidos en la tramitación de estos planes que hace usted mención en su moción y sus mecanismos de participación pública resultasen insuficientes.
Y, en particular y muy concretamente, la ley
estatal a la que me he referido, que establece un enfoque totalmente nuevo
sobre cómo deben evaluarse los efectos ambientales y territoriales de instrumentos como
los planes de acción territorial que estamos tratando en la moción que ha presentado su grupo político.

Y este hecho obligó a adecuar estos planes al nuevo marco normativo.
Y, además, es un hecho ineludible que conoce perfectamente su señoría y su grupo político, y no deberían olvidar sus señorías que este hecho lo provoca una ley estatal, y no es que yo con mis palabras
quiera decir que estoy en contra de esa ley estatal o que el Grupo
Parlamentario Popular sanciona esa legislación estatal, concretamente en el debate que nos ocupa, pero sí que es cierto que es un hecho que no podemos obviar y que, sin embargo, su señoría, en el debate sí que ha obviado.

Además, sabe su señoría que desde que se inició la legislatura del 2007 el objetivo claro del gobierno valenciano fue poner en
marcha la estrategia territorial valenciana, una estrategia que tenía que ser consensuada, como está siendo, dialogada, como está siendo, con todos los grupos políticos, los agentes sociales, los ciudadanos en general.
Una estrategia que se
basaba y se basa en la participación social, institucional, de todas las administraciones, la local, la provincial,
la autonómica y la estatal, una estrategia que, como decía, se basa en el diálogo y en el consenso.
Una estrategia que, espero, al menos, los documentos
iniciales y también el borrador del documento final, que ya es público, se haya podido leer su señoría o alguien de su grupo político, porque parece, a tenor de sus palabras, no se lo ha leído.

Una estrategia que, además, afecta especialmente a los planes de acción territorial en su conjunto, y especialmente a los planes de acción territorial que ha mencionado en su moción, porque propone directrices y objetivos directamente relacionados, además de acciones concretas, a los planes de acción territorial que ha mencionado.

Como bien sabe, la estrategia territorial valenciana contiene un conjunto de
criterios y principios para la ordenación de las tres áreas que menciona en su moción, participación, corresponsabilidad, eficiencia, un urbanismo sostenible como base esencial
para el futuro, políticas activas de vivienda, prioridad al trasporte público o protección y mejora del paisaje.

Por tanto, el posicionamiento del Partido Popular en esta materia, y
concretamente en la moción que ha presentado su grupo político, es la necesidad, primero, de aprobar la estrategia territorial valenciana
antes de seguir con las acciones en las áreas metropolitanas que usted ha mencionado.
Pero, no obstante, no significa
esto que esos planes de acción se hayan quedado en el olvido, porque han influido decisivamente en el
planeamiento urbanístico de los municipios a los que hacen referencia los planes de acción territorial de su moción.
Y, además, han influido decisivamente en infraestructuras e inversiones que ha ejecutado
el gobierno valenciano.

En estos momentos, son muchos los proyectos y actuaciones previstos en estos
estudios de ordenación territorial de Castellón y Alicante.
Por poner un ejemplo, en el área de Alicante, por ejemplo, se ha ejecutado la segunda circunvalación de Alicante, las rondas de circunvalación de Elche, la red tranvía Tram Alicante-Altea, que sabe usted que es una realidad.
En el área de Castellón, el tram de Castellón, el aeropuerto de Castellón, el parque científico de la UJI, como pequeños ejemplos, que son importantes, de lo que ha llevado a cabo el gobierno
valenciano en materia de infraestructuras y que afectan a estas áreas que usted menciona y que también han influido decisivamente en los planes de acción territorial de los que usted hace referencia en su moción.

Por tanto, señoría, el objetivo de la estrategia territorial valenciana es conseguir el máximo grado de consenso, el máximo grado de participación pública en su elaboración.
Lo que le pedimos a su señoría es que en la elaboración del documento final colabore, de mismo modo que ha tenido la oportunidad de
colaborar en el desarrollo del documento inicial de la estrategia territorial
valenciana.

Liderar una comunidad tiene dos premisas importantes.
Una es liderarla y marcar
los objetivos, que es lo que hace el gobierno del Partido Popular y es lo que
hace la estrategia territorial valenciana en materia de ordenación al territorio; y, otra, ordenar el territorio, administrar el territorio,
administrar los instrumentos de los que se dispone para conseguir los
objetivos, que es lo que estamos haciendo en la Comunidad Valenciana y que es
lo que está haciendo el Partido Popular en la Comunidad Valenciana, intentar ordenar el
territorio contando con la participación de todos, con la participación, también, porque la estrategia territorial valenciana les permite a ustedes participar,
con la participación de los grupos políticos, con la participación de los agentes sociales y con la participación de la ciudadanía en general que, a través de los mecanismos de participación pública ha tenido la ocasión y la oportunidad de contribuir a que esta estrategia territorial valenciana sea la base para la
ordenación de nuestro territorio desde un punto de vista sostenible y garantizando la
riqueza medioambiental y las infraestructuras para nuestra comunidad, señor Sanmartín.

Por tanto, le pedimos que arrimen el hombro, que se pongan a colaborar en al
estrategia territorial valenciana, que son los hitos, los objetivos base para
el futuro de nuestra comunidad.
Es más, le tengo que decir que la estrategia territorial valenciana no está concebida para que sea un plan, un proyecto del Partido Popular.
Lo está para que sea un proyecto de toda la Comunidad Valenciana, también de ustedes, de la oposición, un proyecto de los ciudadanos, un proyecto de los agentes sociales.
Los
mecanismos de participación pública así lo han permitido, porque el Partido Popular quiere que la Comunidad Valenciana
la construyamos entre todos.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

(Ocupa la presidència la presidenta, senyora María Milagrosa Martínez Navarro)

La senyora presidenta:

Tiene la palabra el señor Sanmartín para el turno de réplica.

El senyor Sanmartín Besalduch:

Gràcies, presidenta.

A vore.
Ens acusa al Grup Parlamentari Socialista i ens diu: «Com s'atreveix a parlar vosté de sòl protegit?
».
A vore, el que li dic jo és que l'estratègica territorial de la Comunitat Valenciana, el que diu esta estratègia, vostés fan justament el contrari.
I el que faig és il·lustrar-ho amb exemples significatius.
Ja està!
Parlen vostés de sostenibilitat en la part teòrica, però, després, no s'atrevixen a aplicar el concepte de sostenibilitat.
Sobretot, si per si
sostenibilitat entenem -que és el que hauríem d'entendre tots- el desenvolupament que satisfà les necessitats del present, però, alerta!
, sense comprometre.
.
.
el què?
Les necessitats del futur.
I, per tant, el que no pot és queixar-se.

Jo li dic: l'estratègia territorial de la Comunitat Valenciana diu: «Els entorns de les zones protegides estaran lliures d'edificació.
» Això és el que diu l'estratègia territorial.
I vostés el que fan és, en l'entorn de les zones protegides edificar.
I li posava l'exemple dels 45 milions de metres quadrats -que ja és alguna cosa- que el Consell ha aprovat fragmentats en nou programes d'actuació integrada en l'entorn d'un espai protegit, com és la serra d'Escalona a la Vega Baixa.
Punt!
El que jo li dic: el Pla d'acció territorial diu: «Es preservarà la zona d'horta de creixements urbanístics.
» I vostés el que fan és justament el contrari, per exemple, el pla parcial Nou Mil·lenni a Catarroja, on se reclassifiquen més de dos milions de metres quadrats al marge del Pla general d'ordenació urbana i amb una previsió d'al voltant de 14.
000 vivendes!
Això és el que li dic jo!
Que l'estratègia territorial de la Comunitat Valenciana diu una cosa i, vostés, n'executen una altra.

Segona acusació: «Se atreven ustedes a hablar de agua.
» Evidentment que hem de parlar de l'aigua!
Evidentment!
El que jo li proposo és una cosa que vostés ja van aprovar, però que no volen executar.
L'annex 1, l'annex 1, del reglament que desenvolupa la Llei urbanística valenciana, posa unes quotes de sostenibilitat per a consum de recursos
que són limitats, com és el del sòl.
Jo, el que els dic a vostés és que, d'acord amb la LOT, estableixen igual una quota de sostenibilitat amb un recurs
limitat com és l'aigua.
Però, vostés no ho fan perquè tenen un doble discurs en el tema de l'aigua!
Ja els ho he dit!
Diuen defendre l'aigua i el que fa és no voler aprovar l'Agència Valenciana de l'Aigua!
Diuen que volen salvaguardar les conques intracomunitàries de la Comunitat Valenciana i el que no fan és desenvolupar estes competències que els dóna l'Estatut i el seu programa electoral!
Diuen que vostés utilitzen de forma racional un recurs limitat, com és l'aigua, i li dic que hi han 140 contenciosos administratius per part de la
Delegació del Govern, impugnant aprovacions de plans parcials per part de la Comissió Territorial d'Urbanisme per falta de recursos hídrics.
Per tant, vostés diuen una cosa, però en fan una altra.

I, lúnic és que he acabat dient-li: si a tot este desgavell territorial li afegim el
desgavell legislatiu, aquí no s'aclarix ningú!
A vosté li pareix lògic que a l'any 2010 els valencians tinguem tres lleis en tema urbanístic pel que afecta a l'ordenació del territori?
Tenim la Llei urbanística valenciana, la Llei de sòl no urbanitzable, la Llei d'ordenació del territori, tenim dos reglaments, ara mos anuncien que modificaran la LUV i
suprimiran 30 articles de la LUV, suprimiran 300 articles del reglament, i que,
a més, faran un altre reglament.
Clar!
Si a això no li diu maremàgnum, si a això no li diu desgavell, ja no sé què li dirà!

En definitiva, jo entenc que vostés, entenc que vostés no tinguen voluntat política per a ordenar el territori de forma consensuada.
Ho entenc!
Però, el que no poden fer és dir-ho teòricament, i, després, no posar-ho a la pràctica, perquè vostés no ho volen posar a la pràctica.
I vostés saben que l'estratègia territorial de la Comunitat Valenciana no és més que una excusa més per a no aprovar els plans d'acció territorial que a vostés no els importa.
Perquè, en cas contrari, en cas contrari, el desgavell urbanístic que es produïx a la Comunitat Valenciana mai s'haguera dut a terme.

I, per això, jo els faig una proposta molt concreta.
I la proposta concreta és que refem estos plans d'acció territorial dels entorns metropolitans de les grans ciutats de la Comunitat
Valenciana: Alacant i Elx, per una part; Castelló, per una altra; l'àrea metropolitana per una altra.
.
.
D'acord amb què?
Amb principis de: primer, cohesió territorial; segon, desenvolupament sostenible; tercer, participació ciutadana; i, quart, transparència ¡informativa!
Si el que jo demano no és la lluna!
El que jo demano està ratificat en qualsevol directiva marc de la Unió Europea!
El problema és que vostés no tenen voluntat política per a ordenar el territori de la nostra comunitat.

Gràcies.
(Aplaudiments)

La senyora presidenta:

Tiene la palabra el ilustre diputado, señor Sánchez.

Cuando quiera.

El senyor Sánchez Pérez:

Muchas gracias, señora presidenta.

Señor Sanmartín, en materia de agua: un solo discurso, un solo discurso, el del Partido
Popular, un solo discurso.
Señora Moreno, se lo voy a explicar.
(Veus) Un solo discurso, pero no de ahora, desde hace muchísimos años, que es cosa que no tiene el Partido Socialista, un solo discurso.
(Aplaudiments) El Tajo-Segura conforme está, no como lo han votado ustedes.
El trasvase del Ebro, como lo votó el Partido Popular, no como lo derogó el Partido Socialista.
Y, el Júcar-Vinalopó que, al final, hemos tenido que acabar con el proyecto del Partido Socialista y
no con el proyecto del Partido Popular que defendía un agua de mucha más calidad para el conjunto de los ciudadanos de la Comunidad Valenciana.
Un solo
discurso, el del Plan hidrológico nacional para la Comunidad Valenciana y para el conjunto de España.
Y un solo discurso en materia de agua tiene el Partido Socialista, que es el
agua del mar para los valencianos.
Esa es la realidad: un solo discurso.
El
agua del mar para la Comunidad Valenciana, el discurso del Partido Socialista.
Y un solo discurso: el agua del Ebro, del Tajo y del Júcar para los valencianos.
(Veus)

Pero, claro, aquí nos atrevemos a hablar de planificación en materia hídrica, cuando el presidente del gobierno y el gobierno socialista es incapaz de
reunir a las comunidades autónomas para hablar de agua porque está, literal y sencillamente, hipotecado, hipotecado por sus socios independistas.
Sí, ¡hombre!
¡Sí!
¡Es que hay que decirlo, aunque haya que repetirlo cada vez que subimos al atril!
¡Hay que repetirlo!
Incapaz de planificar a nivel nacional.
Y vienen aquí a hablar de una agencia valenciana.
.
.
¿Del qué?
¿Del agua?
No, ¡lo que tienen que hacer es respetar el agua para la Comunidad Valenciana!
(Veus) Porque, bien sabe usted que la legislación estatal así lo dice, que la planificación en materia hídrica en el conjunto de España le corresponde al presidente del gobierno y al Gobierno de España.
¡Y no lo está haciendo!
Y quiere que nos hagamos cargo de unas demarcaciones internas en
donde los intereses de los valencianos, precisamente, no se defienden muy bien,
señor Sanmartín.

Un solo discurso en materia de medio ambiente, el del Partido Popular.
Un solo
discurso, el de tener el 40% del territorio protegido, el 40%.
¡La comunidad de España con más territorio protegido!
Solo el 3% del territorio valenciano tiene
edificaciones, o infraestructuras ferroviarias, o de carreteras.
Y sabe
perfectamente bien lo que digo, porque, además, es el resultado de un estudio del Gobierno de España.
Un solo discurso, el del Partido Popular: defender el territorio protegido de
nuestra comunidad.
Y un solo discurso en materia de medio ambiente y de
urbanismo el del Partido Socialista, que es llevar a la Comunidad Valenciana a
Europa a denunciarnos, a generarnos mala imagen en el conjunto internacional de
Europea.
(Aplaudiments) Un solo discurso.
Sí.

Y todo lo que han hecho tiene un resultado, un resultado tiene lo que ha hecho
el Partido Socialista en materia de urbanismo, llevándonos a Europea, denunciando la imagen de la Comunidad Valenciana, que, ahora,
el Partido Popular y el conjunto de la ciudadanía de la Comunidad Valenciana tenemos que seguir esforzándonos para recuperar la confianza -alguna de las confianzas- que han perdido algunos turistas inversores en nuestra comunidad, fruto de su
actuación, fruto de su actuación.

Y, señor Sanmartín, un solo discurso para el futuro tiene el Partido Popular en materia de
ordenación del territorio de agua, de medio ambiente y de urbanismo, que es la estrategia
territorial valenciana que, como usted bien sabe, se basa en la participación, en la corresponsabilidad, en la eficiencia, en un urbanismo sostenible, como
base esencial para el futuro de nuestra comunidad; con políticas activas de vivienda, como las está ejecutando el gobierno valenciano; con una prioridad por el transporte público -y se lo he dicho en mi anterior intervención-, por ejemplo, con el
tram de Castellón, o el Tram Alicante-Altea, que ya está en funcionamiento y que pueden disfrutar los ciudadanos de la Comunidad
Valenciana; con un discurso de protección y mejora de nuestro paisaje, aumentando ese 40% de territorio protegido que,
hoy, hay en nuestra comunidad, porque queremos más.

Un solo discurso, el de la estrategia territorial valenciana, el del Partido
Popular y el del gobierno valenciano, y, además, en ese solo discurso están ustedes invitados.
¡Y lo saben!
Depende de ustedes contribuir a que esta comunidad siga mejorando.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

La senyora presidenta:

Muy bien.

Señorías, vamos a proceder a la votación.
Comienza la votación.
Votos a favor, 39; votos en contra, 47.
Queda desestimada la moción.

És closa la sessió.

(És closa la sessió a les 11 hores i 34 minuts)