Medi%20Ambient%2020221025HTML.html





Comissió de la Comissió de Medi Ambient, Aigua i Ordenació del Territori realitzada el dia 25 d'octubre de 2022.
Comença la reunió a les 10 hores i 39 minuts.
Presideix el diputat senyor Juan Ponce Guardiola.
Reunió número 26.

El senyor president:

Molt bon dia.

Molt bon dia, senyories.

Començarem la sessió de hui, 25 d'octubre.

Passem llista, a vore si tenim quòrum.

Senyor secretari.

(El secretari passa llista, per tal de comprovar si hi ha quòrum)

(Pausa)

Compareixences en la fase de participació ciutadana del procediment d'elaboració del Projecte de llei, de la Generalitat, de creació de l'Agència Valenciana de Canvi Climàtic (RE número 59.
282)

El senyor president:

Bon dia, senyor Tejedo Tormo, don Vicente.
És l'únic compareixent del procés de participació ciutadana de la llei, del projecte de llei de creació de l'agència de canvi climàtic.

Com vosté sap, (inoïble per raons tècniques) … una intervenció d'al voltant de sis minuts per a intentar contestar.
(Inoïble per raons tècniques) …

Compareixença del senyor Vicente Tejedo Tormo

El senyor Tejedo Tormo:

Gràcies, senyor president.

Bon dia a tots.

Hi ha algun problema que parle en valencià?
(Inoïble per raons tècniques) … Val, doncs, moltíssimes gràcies.

Jo vaig a donar-los, bé, estic ací com a participant ciutadà, encara que anteriorment… Bé, soc Vicent Tejedo.
I una cosa molt important és que soc (inintel·ligible per raons tècniques) … I, després, que soc doctor per la Universitat Politècnica de València i vaig ser el responsable de tot el que és la qualitat ambiental que, en aquell moment, en aquella direcció general, incloïa tot el tema del canvi climàtic.
I, per tant, en el tema del canvi climàtic, alguna experiència puc aportar.

Vaig a donar tres punts, tres punts que jo crec que són tres punts de força, en què jo crec que esta llei, d'alguna manera… Bé, al final donaré les conclusions.

La primera és en el tema de personal.
Quan jo vaig ser director general, el tema del canvi climàtic el portava un cap de servei, el cap de servei que hui és subdirector general.
El cap de servei portava el tema de les autoritzacions ambientals integrades i el tema del canvi climàtic.
Dins del que era la part del canvi climàtic, hi havia una cap de secció -tots uns magnífics professionals- i la cap de secció tenia dos tècnics: un tècnic que portava tot el tema de la qualitat de l'aire, totes les estacions que tenim a la Comunitat Valenciana i, sobretot, en la ciutat de València per al tema de la qualitat de l'aire, i teníem també dos furgonetes que…, bé, supose que seguiran estant, dos furgonetes que se menejaven per ahí i, quan hi havia algun problema de contaminació d'aire, acudien i…; i, després, hi havia un altre tècnic -els dos eren enginyers tècnics- que s'encarregava de tot el que era el canvi climàtic, sobretot, sobretot, vostés saben que hi ha emissions difuses, que aproximadament són el 60 %, i les emissions que estan subjectes al tema del mercat d'emissions, que venen a ser el 40 %, que fonamentalment són les taulelleres de la província de Castelló i les empreses de generació d'energia, i ahí hi havia un tècnic que era un poc l'encarregat de… Tot això estava tot digitalitzat i tot centralitzat, a l'igual que allò de les estacions de control de la qualitat de l'aire.
I, aleshores, d'ahí se controlava un poc tot el tema este.

Dir…, és que, clar, quan jo m'he llegit…, jo tinc ací el l'esborrany de la llei, i, després, la memòria econòmica… Home, crida l'atenció que les funcions de l'agència valenciana siguen les mateixes, exactament les mateixes que tenia jo com a director general i el personal, clar, passem de quatre o cinc persones, perquè la part administrativa la compartíem tots, tota la direcció general, clar, a passar a quasi vint-i-quatre o vint-i-cinc persones, que és el que se pretén en l'agència valenciana del canvi climàtic que ara, concretament, té una única direcció general.
O siga, jo portava… Quan jo vaig ser director general, portava canvi climàtic, residus, autoritzacions ambientals integrades, inspecció i sancions i tot el tema de la formació en temes mediambientals.

Per tant, jo ara, com a ciutadà, com a ciutadà, doncs, crec que…, que crec, crec i espere que vostés ja decidiran el que hagen de decidir, que crec que entre quatre o cinc persones portant tot el que era el tema de canvi climàtica, ara més de vint-i-quatre, doncs, a la millor, és un poquet exagerat, un poquet exagerat, baix el meu punt de vista.

El segon punt, el segon punt fort -ui!
, açò he d'anar a pressa- és que, si mirem les emissions mundials de CO2 equivalent, el primer país mundial, amb diferència, és Xina.
Xina emet prop del 30 % de totes les emissions mundials.
Aproximadament venim a emetre en el món, segons del banc mundial de dades, entre quaranta-dos i quaranta-cinc milions de quilotones de CO2 equivalent.
Xina ve a representar entre un 29 % i un 31 %, aproximadament.
Després, està Estats Units, Estats Units, que té al voltant del 14 %.
I, després, apareix la Unió Europea de 28, comptant amb el Regne Unit, que estem al voltant dels quatre milions de quilotones.

Dins de la Unió Europea, evidentment, és Alemanya qui… Bé, si volen seguir, després està Índia, la federació de Rússia, Japó, Brasil i Aràbia Saudita.
Estos són els països que més emeten en el món global.
I, dins de la Unió Europea, evidentment, és Alemanya el país que més contamina, que està per les huit-centes mil quilotones.
I Espanya, el nostre país, apareix en sext lloc; després de Regne Unit, França, Itàlia i Polònia ve Espanya.
I, dins d'Espanya, la Comunitat Valenciana, segons dades de la mateixa conselleria en l'informe que fa anual, es van emetre -estic parlant tot de dades de l'any 2019, que són les últimes que hi ha; ara, a final d'any, eixiran les de 2020, però encara no han eixit-, doncs, la Comunitat Valenciana vam emetre 29.
300 quilotones de CO2 equivalent.
Això vol dir que estem al voltant del 9,5 % del que s'emet a Espanya, un 0,77 % del que s'emet a la Unió Europea i un 0,06 % mundial.
Això vol dir que és com si…, perdonen la comparació, en el pantà, un pantà d'estos de trenta o quaranta hectòmetre cúbics, doncs, anara i tirara un litre de qualsevol contaminant.
Evidentment, és molt poquet.

Aleshores, jo pense, jo pense, com a ciutadà, que muntar tota una agència amb tanta gent, quan realment només suposem el 0,06 % de les emissions mundials, que, evidentment, s'ha de fer faena, això no ho nega ningú, però, a la millor, és un poquet exagerat.

I ja, per últim -perquè veig que me queden dos minuts i açò passa molt a pressa-, jo crec que hi ha un tema que és de coherència.
El tercer punt, per a mi, és el punt de coherència.
Jo els ho vull dir, perquè jo vaig pertànyer a l'últim govern del president Fabra, la meua consellera era Isabel Bonig i, aleshores, se portava en el programa electoral crear l'agència valenciana de residus.
En aquell moment, hi havia una crisi, doncs, poc més o menys com ara, una crisi prou important i jo, quan vaig vore el panorama li vaig dir a la meua consellera: consellera, per a què hem de crear una agència, ficar allí a enxufats -compte, eh?
, que estava parlant del Partit Popular- i, realment, si des de la direcció general se pot fer, per què ens hem de ficar en este embolic?
La dona va entendre el que jo vaig dir i la vam llevar del d'això.

Per tant, per eixa mateixa coherència política, jo crec que, en estos moments, com a ciutadà, crec que crear una agència valenciana del canvi climàtic, doncs, no té raó de ser, quan ja existix una direcció general exclusiva, hi ha una direcció general exclusiva que, segons el projecte de llei, té les mateixes funcions.
I realment, per coherència, crec que…, i després jo pense, com també vaig ser un poc, perdone l'expressió, el «basurilla», jo era el responsable de les basures, que ahí tinc el senyor que en Alacant m'arreava prou.
Sí, però després anava a ensenyar la planta d'Algímia.
Gracias.

No, simplement és dir que eixos diners, que a més segons el que hi fica ací l'informe, els pocs diners són quasi un milió d'euros.
Que eixe milió d'euros es gaste perquè tinguem abocadors zero, que hi ha tecnologies perquè no hi haja abocadors en la nostra Comunitat Valenciana, com al País Basc, o com a Mallorca, en les illes Balears.
Que eixe quasi milió d'euros que ens costaria l'agència de canvi climàtic s'utilitze, per exemple, per a invertir en les plantes de residus, i ja s'ha acabat.

Ah!
, moltes gràcies, senyor president.
És que soc una persona disciplinada.
No, que s'utilitze per a aplicar les últimes tecnologies que n'hi ha, com la planta d'Algímia.
La planta d'Algímia, que és Castelló 3, València 1, és al sud de Castelló, nord de València, pràcticament només arriba entre un 5 i un 10 % dels residus abocadors.
Per tant, eixe milió d'euros que es gaste per a millorar el tema de la gestió dels residus i el del canvi climàtic, crec jo com a ciutadà que no faria falta.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Tejedo.

És el temps dels grups.
Començant per la diputada no adscrita, la senyora Serna, quan vosté vullga.

La senyora Serna Rosell:

Gracias, presidente.
Y buenos días, señor Tejedo, muchas gracias por su intervención.

Y, bueno, prestando atención a los datos que nos estaba dando sobre las emisiones que se generan, pues, en la Comunidad Valenciana respecto a otros países europeos, a nuestro propio país, incluso en el mundo, bueno, entiendo que quizá opina que esta normativa en cuanto a plazos para reducir emisiones o llegar a emisiones cero quizá puede ser un poco ambiciosa o excesivamente optimista.
Quisiera saber su opinión.
Y, en cuanto a toda esta normativa, estos plazos y demás, ¿de qué manera pueden afectar a un sector, por ejemplo, como sea el sector rural, el entorno rural?
Pues, bueno, que quizá puede tener cierta dificultad a la hora de desarrollar, qué sé yo, pues, tecnologías y proyectos que vayan de acuerdo con esta norma.

Y una cosa más sería si usted considera que no hay suficiente coordinación entre lo que es la legislación autonómica y la legislación básica estatal.
Por ejemplo, porque una de las funciones de la agencia era desarrollar nuevas metodologías de cálculo de emisiones de gases.
Y eso, pues, en principio, pues, también viene ya determinado por la legislación estatal.

Y, bueno, pues, esas serían mis cuestiones, si luego es tan amable.
Gracias.

El senyor president:

Gràcies, senyora Serna.

És el temps del Grup Unides Podem.
Senyora Gascó, quan vullga.

La senyora Gascó Verdier:

Gràcies, president.
Bon dia, senyories.
I bon dia, senyor Tejedo.
Gràcies per la seua compareixença, per vindre a aportar la seua experiència.

Deia, per vindre a aportar la seua experiència, que, precisament, està molt bé que haja vingut vosté, perquè el que m'agradaria saber és, malgrat les xifres que vosté dona, en què representa la Comunitat Valenciana com un xicotet emissor, la pregunta que m'agradaria fer-li és si pensa que hem fet els nostres deures en la tendència a l'emissió zero de CO2 i de gasos a efecte hivernacle.
Si hem fet la nostra tasca i si en l'època en què governava el Partit Popular es va fer tot el possible perquè la Comunitat Valenciana fora un exemple en la no emissió de gasos a efecte hivernacle.

Precisament ha parlat de residus, i m'agradaria saber si pensa vosté que la Comunitat Valenciana era un exemple també en la gestió de residus.
Crec que ha deixat vosté vàries perles en la seua intervenció entre les quals, això és, de veres per a fer memes, tuits i tot el que vullga vosté.
Per a què anem a fer una agència total per a col·locar «enxufats»?
Este és el concepte del Partit Popular de què significa l'administració pública i el servei a la ciutadania.
És a dir, crear espais i estructures que ajuden a l'administració a ser eficient és un espai per a col·locar enxufats?
Això és el que vostè diu?
Perquè nosaltres crec que ens allunyem moltíssim d'eixa filosofia i de segur no és l'exemple que nosaltres volem fer.
Però això vol dir que totes les estructures que va crear el PP i en les que va poder clavar gent eren tots enxufats.
M'està dient que tota la gent de VAERSA són tots «enxufats» seus?
Tota la gent dels consorcis de bombers són enxufats seus?
Tota la gent que està en les administracions que no han entrat a partir d'un concurs de funcionariats són enxufats?
Perquè eixa asseveració em sembla greu.

Però, tornant al tema que ens preocupa, ahir escoltava a Greta Thunberg, que estava parlant del greu problema que tenim i de la falta de capacitat dels governants i de les persones polítiques en assumir la seua responsabilitat.
Vosté està tranquil amb la seua consciència perquè hem fet tot el possible per a deixar a la nostra societat en el nostre xicotet espai en el món, que és la Comunitat Valenciana.
Pensa vosté que estem fent tot el possible?

Nosaltres estem convençudes de què necessitem estructures per a reforçar la capacitat de l'administració de dur endavant el seu treball.
I, segurament, amb dos o tres tècnics, per molt bons que siguen, és impossible afrontar el repte tan enorme que tenim davant de nosaltres, que és el més gran que afronta la humanitat, que és el canvi climàtic.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Gràcies, senyora Gascó.

És el temps del Grup Vox Comunidad Valenciana, senyor Aguirre, quan vullga.

El senyor Aguirre Larrauri:

Sí, muchas gracias, señor presidente.
Muchas gracias, señor Tejero, por su intervención.

La verdad es que me ha parecido muy interesante y, sin duda, pues la experiencia que tiene en esa dirección general pues ha servido, de alguna manera.
Yo creo que todos los argumentos que yo traía después de leer la ley y después de ver que había sido usted director general y había estado llevando estos temas pues, de alguna manera, me los ha chafado.
Quiero decir, que lo que yo pretendía hacer como preguntas se han convertido en afirmaciones.

Da la impresión, por su experiencia, usted opina que la agencia valenciana asume unas funciones o pretende asumir unas funciones, que todavía no están establecidas completamente porque hay que desarrollar los estatutos y el reglamento, etc.
, que ya asumía una dirección general, que asume que, además, ahora hay una dirección general específica, no como la que usted llevaba, que era mucho más amplia.
Efectivamente, parece que se va a gastar o se va a proponer una cantidad de dinero, cerca del millón de euros, que estamos completamente de acuerdo.
Se puede utilizar en otras funciones, como el tema de los residuos, por ejemplo, que sí es un tema que está ahí y que habría que llegar, efectivamente, estamos completamente de acuerdo, a ese residuo cero.
Y, en fin, nada más.

Simplemente agradecerle su impresión, que coincidimos con su diagnóstico sobre la agencia, que viene a corroborar, desde nuestro punto de vista, que es una agencia inútil, que, además, de alguna manera, existe otra a nivel nacional que, de alguna manera, podría coordinar esas direcciones generales.

Muchísimas gracias.

El senyor president:

Gràcies, senyor Aguirre.

És el temps del Grup Ciudadanos, senyor del Pozo, quan vullga.

El senyor del Pozo Querol:

Sí, gràcies, president.
Y gracias, señor Tejedo, por su comparecencia hoy aquí y por, en este caso, ilustrarnos con su experiencia como director general de la Generalitat en su día.

La verdad es que me han sorprendido mucho las afirmaciones que ha llegado a realizar, donde considera, en este caso, que la agencia que propone el Botànic es un gasto que no es necesario.
Y usted considera que con los funcionarios que tenemos ahora mismo la Generalitat sería suficiente para cumplir con la ley que pretende sacar adelante el Botànic.

Y, como fundamento, también ha sacado ese hecho del 0,06 % mundial de emisiones de la Comunidad Valenciana.
Pero, claro, eso también podría ser un poquito de trampa porque si cada territorio empieza a decir «yo es que solamente contamino un poquito, un poquito, un poquito», cuidado, porque al final habría que ver si todos no hacen nada, al final el resultado cuál sería, ¿no?
¿Usted cree que con esas cuatro o cinco personas se cumplirían los objetivos de esa ley?

Y después, a mí me gustaría preguntarle, aprovechando la situación, por la ley, en este caso de cambio climático, que quiere sacar adelante una serie de impuestos.
No sé si ha tenido la oportunidad de verlos.
¿Qué opinión tiene al respecto si los ha podido ver?
Porque la verdad es que no solamente estamos hablando de un gasto por parte de la administración en cuanto a luchar contra el cambio climático, sino que estamos hablando de que la administración quiere recaudar una serie de impuestos a las empresas.
Y, entonces, como usted bien dice, estamos en un panorama actual de crisis económica.
Y ojo con esa situación, porque usted dice «estamos en una crisis, no habría que gastar más dinero público», pero, ojo, habrá que plantearse si hay que recaudar más dinero de las empresas privadas.

Nada más.
Muchas gracias.

El senyor president:

Gràcies, senyor del Pozo.

Ara és el temps del Grup Compromís, senyora Ferrer, quan vullga.

La senyora Ferrer Matvieychuc:

Moltes gràcies, president.
Moltes gràcies, senyor Tejedo, per la seua compareixença.

Entendrà que des del nostre grup parlamentari prenguem les seues opinions amb prou cautela.
Entre altres coses perquè, clar, vosté ací ve a parlar prenent com a referència la seua època com a director general, en la qual la Comunitat Valenciana era el «farolillo rojo» respecte als objectius quant a emissions de CO2 que ens corresponien en el repartiment de l'Acord de Kyoto, dels objectius de la Unió Europea.
I, de fet, en lloc de reduir-se les emissions de CO2 respecte a 1990, es varen incrementar.

Respecte a la política de residus del Partit Popular, mire, més que la jerarquia europea de residus, s'aplicava la jerarquia napolitana, què vol que li diga.
I als jutjats em remitisc.
Quant a les agències, que vosté les assumeix com a caus de corrupció, no puc abundar més.
Quant a que no tenim responsabilitat en el canvi climàtic, perquè només és molt poquet les emissions respecte a les emissions de CO2 mundials, mire, la seua actitud o percepció retardista no la compartim.

I quant a la seua opinió de què no cal més personal en l'administració pública per a fer front al canvi climàtic, clar, si la política de canvi climàtic és no fer res, evidentment, li sobra tot el personal.

Per tant, li agraeix la seua compareixença, però comprendrà que la seua opinió la prenguem amb molta cautela.
Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Ferrer.
Ara és el temps del Grup Popular, senyora Díaz, quan vullga.

La senyora Díaz González:

Gracias, president.
Y muchísimas gracias, señor Tejedo, por estar aquí.
Es un placer verle y coincidir de nuevo con usted.

Y, bueno, yo sí que quería recalcar que, evidentemente, somos un ejemplo.
Somos un ejemplo, nuestra gestión es un ejemplo, y así lo está haciendo el Botànic.
El Botànic, que antes montaba plataformas y manifestaciones en contra de nuestras políticas de gestión de residuos, luego llenaba autobuses con gente de la Vega Baja para ir a ver la planta de Algímia y verlo como un referente.
De hecho, aquí se ha reconocido que es un referente y es lo que hay que hacer.
Y eso se hizo en época del Partido Popular y con usted al frente de la dirección general.

Decirle también que sí, o sea, desgraciadamente, consideramos que esta agencia es un chiringuito que se ha tenido que sacar de la Ley de cambio climático porque si no, la ley de cambio climático no salía adelante por el coste de esta agencia, que son 3,5 millones de euros anuales.
Prácticamente un millón en personal, bueno, más de un millón, un millón ciento cincuenta mil en personal y funcionamiento anuales, que, evidentemente, y tal como usted ha dicho, hombre, es que esto se podría destinar a algo realmente para mitigar los gases de efecto invernadero.
Por ejemplo, el metano que se emite en los vertederos y reducir esos gases de efecto invernadero, porque estamos hablando de mucho dinero, tres millones y medio al año.
En concreto, el funcionamiento de la agencia, un millón de euros al año que se podrían llevar a cabo estas…, apostar por la valorización energética, por ejemplo.
Y, bueno, y, además, evidentemente, y usted lo ha citado, cuando hay además una dirección general concreta, que se ha creado también y que nosotros también hemos criticado mucho, porque al final las funciones que lleva a cabo esta dirección general se podrían llevar a cabo por la dirección general de cambio climático.
De hecho, cuando nos leemos el artículo 4 de este proyecto de ley, vemos que esas funciones se llevan a cabo.
Ahora están repartidas entre la de cambio climático y la de calidad ambiental, entonces también se tendrán que poner un poco de acuerdo en el ROF, porque la disposición transitoria única además reconoce este proyecto de ley, que, en tanto en cuanto no esté la agencia en funcionamiento, que estas funciones se lleven a cabo a través de la dirección general.
Entonces, si es posible llevar a cabo estas funciones a través de una dirección general, ¿para qué nos vamos a gastar tres millones y medio anuales mínimo en crear una agencia?
Pues supongo que será, más o menos, para hacer lo que están haciendo con el IVIA, ¿no?
, un poco contratar a los suyos, que es lo que están haciendo.

Esas cosas, al final, teniendo en cuenta más el carnet que el currículum de una persona, es lo que hace que esas políticas, al final, de intentar mitigar el calentamiento global, pues, caen por su propio peso.

Gracias.

El senyor president:

Gràcies, senyora Díaz.

I per concloure el torn dels grups, té la paraula el senyor Calvo, del grup Socialista.

Quan vullga.

El senyor Calvo Alfonso:

Muchas gracias, señor presidente.

Buenos días, senyor Tejedo.

Me ha dejado un poco descolocado.
La verdad es que es el único compareciente que ha solicitado personarse aquí, y eso es indiciario de que únicamente le ha motivado a usted la preocupación de esa creación de la agencia, y esto es positivo, es positivo porque únicamente ha sido usted el preocupado.

Ayer fue el Día Internacional de Cambio Climático y se registraron máximas históricas de cerca de 30 grados a finales del mes de octubre, y recurro a una cita de Einstein que decía algo así parecido, que no pretendamos que las cosas cambien si seguimos haciendo siempre lo mismo.
Le he notado algo nostálgico, creo, y echa de menos una política un tanto trasnochada, porque a los hechos me remito, que no ha funcionado, y es tan sencillo como recurrir un poco a los números.
Soy de ciencias, el presupuesto de la Generalitat en materia de agricultura y medio ambiente, en el año 2015, era de 200 millones de euros, y ahora está en 430.
Obviamente, aumenta la sensibilidad, aumenta la preocupación, y eso se genera en un aumento porcentual de personal.
Eso creo que respondería a su primera cuestión.

Respecto a la segunda cuestión que ha mencionado, el número de misiones.
Le voy a hacer una pregunta con sinceridad, ¿usted está dentro del rango de los negacionistas?
Porque es preocupante aseverar que como porcentualmente a nivel mundial no suponemos un número importante, pues que no tenemos que implementar esa sensibilidad.

Y, después, en el tercer punto ha aclamado a la coherencia, la coherencia.
Creo que ha tenido una borrachera de sensibilidad y le ha traicionado el subconsciente a la hora de aseverar chiringuitos, colocación de personal, y creo que es una aseveración muy grave que se haga aquí en sede parlamentaria.

Decía Maslow, en su típica pirámide de jerarquía de prioridades, que el que está en el piquito de la pirámide demuestra esta preocupación más que el que está debajo, y lo que ha demostrado este Consell es que en el pico de la pirámide está combatir, mitigar y paliar el cambio climático.

Sin duda, el movimiento se manifiesta dando y las voluntades políticas presupuestando.

Nada más.

Muchas gracias.

El senyor president:

Gràcies, senyor Calvo.

Bé, i ara és el temps del senyor Tejedo per a intentar contestar a totes les qüestions plantejades.

Quan vosté vullga.

El senyor Tejedo Tormo:

Gràcies, senyor president.

A ver, en estadística, usted que ha dicho que es de ciencias, en estadística, y esto sirve para todos, mucho, mucho de poco es poco, o sea, si usted tiene un céntimo y lo aumenta un 1.
000 %, se queda en diez céntimos; en cambio, poco de mucho es mucho.
Quiero decir que cuando nosotros somos tan sumamente pequeños, por mucho que hagamos, y eso es ¡ciencia!
, por mucho que hagamos…, vamos a suponer que seamos los valencianos los más ecológicamente, medioambientalmente, desde el punto de vista climático, más sensibles, por mucho que hagamos, el mundo va a seguir, por desgracia, aumentando la temperatura.

Y si ustedes ven las gráficas, desde 1990 solo hace que aumentar, aumentar, aumentar, aumentar, aumentar, no baja.
Y solo es la Unión Europea, solo la Unión Europea, la única que está liderando el tema del cambio climático, bueno, el cambio climático es lo que decimos, pero realmente es el calentamiento global.
Que eso luego lleva a un cambio climático, pues, a lo mejor, en doscientos, quinientos, mil años, no lo sé, porque los cambios climáticos no son de hace cincuenta años, o de veinte años, o del año pasado, y eso se lo puede decir cualquier meteorólogo, pero lo que sí que es evidente es que hay un calentamiento global, y eso es impepinable.
No soy negacionista, en absoluto, a los hechos me remito, a los hechos me remito.
El globo cada vez está más caliente debido, sobre todo, al ser humano, a condiciones antropogénicas.

Y respecto a lo que me había dicho, es que no me acuerdo su nombre, perdone, del no adscrito, solo voy a decirle una cosa, datos de la conselleria: solo en vertederos, solo en vertederos se contamina lo mismo que toda la agricultura valenciana, solo en vertederos.
Depósitos de vertederos, 1.
311 kilotoneladas de CO2 equivalente, toda la agricultura 1.
313, ¡toda la agricultura!
Y eso que, según algunos, los agricultores somos, lo digo porque soy ingeniero agrónomo, los más contaminantes, pues, ¡mentira cochina!
Incluso, los cítricos son capaces de absorber o de retener 25 toneladas, y eso en un artículo que se hizo en su momento por parte del Instituto de Valencia de Investigaciones Agrarias, solo los cítricos pueden fijar 25 toneladas de CO2 por hectárea.
Eso supone que solo las ciento cincuenta y pico mil hectáreas de cítricos son capaces de compensar todas las emisiones de la Comunidad Valenciana y de transporte.
¡Imagínese si la agricultura es importante!
Evidentemente, contaminamos como cualquier otro sector.

Deberes.
Sí que vam fer els deures.
Jo li puc dir que nosaltres vam fer la segona estratègia contra el canvi climàtic, i vaig a dir-li una cosa, jo me considere més tècnic que polític, vaig aprenent, eh!
, perquè en esta vida s'aprén de tot, però, mire, vaig a dir-li una cosa, el que hui és subdirector general, vaig a dir el nom perquè a més és un excel·lent funcionari, José Vicente Miró, se va encarregar de fer tota l'estratègia i va agarrar a gent del CEAM, del centre que és de la Generalitat, de la Universitat de València, i de la Universitat Politècnica, més gent.

Jo li done la meua paraula d'honor ací, davant de tots, i anem a deixar allò de la corrupció, que, si vol, podem tindre el tema de les corrupcions, del fem, amb mi un entente, no vaig ficar ni un sol, ni aixina, tema polític; una i avant!
, una!
Perquè, clar, els científics deien, «tots els autobusos de València han d'anar amb pila d'hidrogen, tots els no sé què…, no sé quants…» Clar, jo només vaig ficar una condició, entre cometes, des del punt de vista polític, i va ser que totes estes mesures d'adaptació i mitigació estaran subjectes que n'hi haja consignació pressupostària.
Perquè, clar, jo puc anar i dir, jo vull que tots els vehicles oficials de la Generalitat, que són una caterva, vagen elèctrics.
Perfecte, amb diners!
I com els endollem?
I jo treballe en l'IVIA que n'hi haurà quaranta o cinquanta cotxes oficials per al treball de normal, hauríem de ficar estacions per tots els llocs per a endollar els cotxes.
O siga que no és sols dir, bé, ho volem tot elèctric, cosa que em pareix molt bé.

Que hem fet els deures; ni nosaltres, ni vostés, ni ningú, ni nosaltres, nis vostés, ni ningú, perquè lluitar contra el canvi climàtic quan Xina, cada dia, cada setmana, obri una central de carbó, perquè són 1.
800 milions de xinesos, és la segona economia mundial; en canvi, la primera economia mundial, que són els Estats Units, no arriba al 15 % de les emissions mundials.
Vol dir que, d'alguna manera, els països lliures fan més els seus deures en el tema de les emissions.
Xina va als COP i ho firma tot, tot!
, i no fa ni punyeter cas de res, ells a la seua, i ningú es fica amb ells.

El que vull dir-li és el que he dit abans, que servix per a tots, molt, molt de poquet és poquet, per desgràcia.
Aleshores, nosaltres som una comunitat autònoma…, que em pareix molt bé…, jo, sap el que li deia a la meua consellera?
Consellera, aprofita't, que allò del canvi climàtic és políticament vendible, i tu pots dir el que et done la gana.
Mire, l'actual consellera, molt espavilada, baix el meu punt de vista com a ciutadà i com a…, molt espavilada, perquè ella ha agarrat la seua política del canvi climàtic, i tu pots dir, dir, dir, dir, dir, i, després, al final, no fas res.
I encara que ho férem, encara que ho férem, encara que fórem incapaços de fer-ho, no solucionàvem res en absolut, res!
Perquè, home!
, Alemanya ha hagut de tornar al carbó, per desgràcia, i són els més ecologistes de tota la Unió Europea.

Vull dir-li en això que, al final, els deures, contestant-li a la senyora de Compromís, doncs, ni els hem fet nosaltres, ni els faran vostés, ni els farà ningú.
No, no, no diga que no, ja parlarem al final de legislatura a veure què han aconseguit; per desgràcia, no-res, crear una agència que no servix per a res.

I, després, una altra cosa, a vore…, el senyor Calvo diu que l'ha descol·locat.
Quan vullga xarrem, no fa falta ací davant, i si vosté és de ciències, doncs, dos tècnics podrem parlar tranquil·lament i s'adonarà que, al final, per desgràcia…

Ah!
, el que havia dit el senyor de Ciudadanos, ¿qué hacemos con lo del cambio climático?
Pues es muy complicado, por desgracia es muy complicado, porque imagínese que somos capaces que de todo lo que hicimos, solo en la estrategia que yo publiqué, que solo puse el papelito ese, la cosita esa de, ¡oiga!
, esto… consignación presupuestaria, y seamos supereficientes, supermagníficos, todos los coches eléctricos, en Valencia no cabría sitios para enchufarlos, que esa es otra, ¿eh?
, esa es otra, ¿por qué se cree que la Volkswagen tiene ahora sus dudas, porque resulta que está diciendo el mundo que el motor diésel es el más eficiente que existe, y el motor diésel no contamina con C02, son los de gasolina los que contaminan con CO2.
El motor diésel tiene dos problemas graves, dos: los óxidos de nitrógeno y las partículas.
Las partículas con filtros se eliminan, y los óxidos de nitrógeno, los Nox, con urea, que todos los coches ahora obligatoriamente, diésel, deben de llevar el depósito de urea, cero emisiones.
Pero, claro, alguien se ha encargado de demonizar el motor diésel, cuando el motor diésel es el más eficiente que existe, más que el de gasolina, más que el eléctrico…

Por cierto, por cierto, solo un dato, señor presidente, la Volvo, la Volvo hace una publicación, que luego la publica en una revista específica en temas de cambio climático, un vehículo eléctrico de la Volvo, cualquier vehículo eléctrico, y además eso es público, lo pueden leer, necesita recorrer 200.
000 kilómetros para compensar las emisiones de la fabricación de ese coche.
O sea, que aquí no hay nada ¡gratis!
Es como la gente que se cree, ¡uy!
, la sanidad es gratis; no, aquí se paga todo, y queramos o no queramos todo el mundo, hasta los seres humanos, perdón, cuando flatulamos tiramos metano, y si somos ocho mil millones de humanos, y si hemos comido fabada, pues imagínese la que podemos armar.
Y nos metemos con las pobres vacas que no hacen nada.

O sea, yo lo que les pido como ciudadano es que tengamos coneixement, coneixement, que gastamos ahora un millón de euros en una agencia que no va a solucionar res.
I que van a ficar als que vostés vullguen, evidentment, no ens enganyem, majories guanyen i minories perden, ja faran vostés el que creguen convenient, però jo com a ciutadà, jo com a ciutadà de la Comunitat Valenciana, com a valencià, jo no vull que es gasten els meus diners en una cosa que no servix per a res.
És millor eixe milió fer-ho en millorar la gestió de residus, en lloc d'anar a l'abocador, que en altres coses, per exemple, per exemple.

I, per tant,…

El senyor president:

Gràcies, senyor president.

Ha deixat molt clara…

El senyor Tejedo Tormo:

Jo és que com em dedique a la formació i a la investigació, doncs, moltes vegades m'enrotlle una miqueta més del normal.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Ha quedat molt clar, jo crec, el missatge que volia donar-nos.

Moltes gràcies per la seua compareixença.

El senyor Tejedo Tormo:

Gràcies, senyor president, i m'alegre de veure'l.

El senyor president:

Igualment, dic.

El senyor Tejedo Tormo:

Tenim molt bones discussions.

El senyor president:

Molt bones, sí que és veritat.

Bé, parem un minutet per a acomiadar al senyor Tejedo i rebre la senyora consellera.

(Se suspén la reunió a les 11 hores i 17 minuts)

Compareixença de la consellera d'Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica per a informar sobre la política de prevenció d'incendis del Consell, sol·licitada a petició pròpia (RE número 61.
689), a la qual s'acumula la sol·licitada pel Grup Parlamentari Compromís per a explicar la política i les actuacions del Consell en matèria de prevenció d'incendis forestals (RE número 51.
281), a la qual s'acumula la sol·licitada pel Grup Parlamentari Popular per a donar compte de les gestions realitzades per la conselleria per a la prevenció d'incendis en les zones que han sigut afectades per grans incendis, com el de Venta del Moro, així com per l'incendi de Caudiel, esdevingut el passat 17 de juny (RE número 57.
231), a la qual s'acumula la sol·licitada pel Grup Parlamentari Vox Comunidad Valenciana per a informar sobre els incendis forestals que han devastat la nostra regió aquest estiu (RE número 59.
624), a la qual s'acumula la sol·licitada pel Grup Parlamentari Ciudadanos per a informar sobre les accions en matèria de prevenció en els incendis forestals que s'han desenvolupat aquest estiu en la Comunitat Valenciana (RE número 59.
643) i a la qual s'acumula la sol·licitada pel Grup Parlamentari Ciudadanos per a donar compte de les accions en matèria de prevenció en els incendis forestals que s'han desenvolupat aquest estiu en la Comunitat Valenciana (RE número 61.
179)

El senyor president:

Molt bé.
Reprenem la comissió amb el tercer punt.

Tenim ja la senyora consellera d'Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica, que compareix, en principi, a petició pròpia, per a informar sobre la política de prevenció d'incendis del Consell.
I esta compareixença s'acumula a diverses peticions que no llegiré, tenen vostés totes en l'ordre del dia, dels grups Compromís, registre 51.
281, del grup Popular, registre 57.
231, del grup Vox, registre 59.
624 i del grup Ciutadans, registres 59.
643 i 61.
179.

Bé, en principi, segons el reglament, la consellera tindrà dues intervencions, una primera i una segona, sense temps.
I els grups haurien de parlar, els que han demanat compareixença, sis minuts, i els que no, tres, començant pels grups de l'oposició i acabant amb els grups que donen suport al govern.

Bé, sense més, té la paraula la senyora consellera per a parlar de política de prevenció d'incendis i del que ha ocorregut aquest estiu.

Quan vosté vulga.

La senyora consellera d'Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica:

Gràcies, president.

Bon dia, senyories.

Com bé ha dit el president, la compareixença té una part, òbviament, específica de les polítiques que es fan en prevenció d'incendis.
I també volíem contextualitzar, a més a més, en els fets ocorreguts este estiu, que han sigut uns incendis amb unes característiques, una singularitat i una gravetat afegida, diguem, que hem d'analitzar.
I, per tant, en les dues coses aniré variant respecte a la política en si de prevenció d'incendis i després concretant específicament sobre els successos.

Hem de retrotraure'ns al 2015 per a fer una anàlisi d'un fet objectiu, i és que no existia la Direcció General de Prevenció d'Incendis Forestals.
El primer Botànic crea específicament la Direcció General de Prevenció d'Incendis Forestals.
Fins a eixe moment, prevenció d'incendis estava en la direcció general d'emergències, d'extinció, i era desigual, anem a dir-li, la participació tant econòmica i de polítiques públiques en el que té a vore amb extinció.
És a dir, estava descompensada la prevenció d'incendis dintre d'eixa direcció general ampla, tenia un paper completament secundari.
El govern del Botànic, en 2015, entra al govern i decideix prioritzar com a tal, i en la conselleria de transició ecològica, una direcció específica de prevenció d'incendis.
I fins ara, òbviament, existeix eixa direcció general, que ha anat desenvolupant una tasca important, rellevant, i que, a més a més, s'ha vist encara més evident en els successos que hi ha hagut aquest any.

Per tant, partim que eixa direcció general podem dir que tenia un pressupost emmascarat, diguem-ne, en una direcció general molt més gran, però, específicament en prevenció d'incendis, podíem atorgar-li entorn de 15 milions d'euros, el que es destinava als governs anteriors per a previndre incendis forestals.
En el transcurs d'estos anys, ha augmentat més d'un 40 % la inversió en la Direcció General de Prevenció d'Incendis Forestals, que saben que ahí no solament està un dels pilars fonamentals, que és el Servei de Vigilància Preventiva, que destinem més de 14 milions d'euros, vora 15 milions d'euros, i que ha augmentat en més d'un 30 %.
Són el personal que està al servei d'eixa vigilància preventiva, durant l'any, i, per tant, els serveis de mitjans humans, escut, enfront dels incendis i, per tant, de desenvolupar tasques de vigilància preventiva.

I també hem fet un salt, ací, molt de qualitat en el manteniment d'infraestructures i noves infraestructures de prevenció d'incendis, qualsevol obra i altres actuacions que es poden fer per a previndre incendis, que s'ha augmentat, en els darrers anys, un 78 %.
En resum, en estos anys de govern del Botànic, precisament en este tipus d'inversió s'han fet més de 32 milions d'euros destinats a poder tindre infraestructures per a poder utilitzar, ja siguen camins, ja siguen manteniments, ja siguen nous tallafocs, manteniment d'aquests, etcètera.
I punts d'aigua, servei també dintre del servei de vigilància.
Sabeu que tenim les torres de vigilància i, òbviament, havien de posar-se més i en millors condicions.
I, per tant, ha sigut una tasca tant de mitjans humans com d'inversions públiques destinades a la prevenció d'incendis.

Malgrat això, òbviament, tenim 1,3 milions d'hectàrees forestals al territori valencià,.
És a dir, més de la meitat del territori de la Comunitat Valenciana és terreny forestal i, per tant, està subjecte a tindre una gestió que previnga els incendis.
La gestió és molt compartida, vostés ho saben.
Dintre d'eixe 1,3 milions d'hectàrees forestals, és un repartiment desigual de la titularitat i, per tant, s'han de fer polítiques que ajuden a poder gestionar en millors condicions la nostra forest.
Estem parlant que dues terceres parts d'eixe 1,3 milions d'hectàrees tenen titularitat privada, i, després, de la part pública, òbviament, el 76 % d'eixe terç que queda és de titularitat municipal, i l'altra part de titularitat de la Generalitat, o un 6 %, que no té una titularitat definida o coneguda.
I, per tant, és complexa la gestió, òbviament, i, a més, complexa quan tens dos terços de titularitat privada on la majoria es tracta de minifundis, normalment vinculats a activitats agràries de fa molt de temps, fins i tot, en alguns casos, plenament abandonades, de l'activitat agrària, que sol ser d'una mitjana d'una hectàrea per titular.
És a dir, damunt, eixe 66-70 % de la titularitat privada es reparteix en una hectàrea.
Imaginem vostés eixe 1,3 milions, les dificultats que es té en tindre tants actors que han de contribuir, en la mesura de les obligacions legals i de la voluntat, òbviament, i de les inversions que es puguen fer, a gestionar la forest per a poder previndre els incendis.

Això és el mapa, diguem, de com és la nostra distribució territorial.
Davant d'això, òbviament, la direcció general es va posar com a objectiu màxim una premissa esta legislatura, que era fer un salt, no de qualitat, és un salt estratosfèric en tindre ordenada la gestió forestal i les actuacions que s'han d'anar fent.
A què em referisc?
Vostés saben que els municipis, des de fa anys, dècades, tenen l'obligació d'aprovar un pla local d'incendis forestals.
Malgrat això, va costar moltíssim que els municipis redactaren i, per tant, poguérem estar en disposició d'aprovar.
Fins i tot al punt que, en 2015, només hi havia 39 plans locals d'incendis forestals aprovats, dels 543 municipis que estan obligats a redactar-lo.
Per tal que vostés entenguen, al final, cada municipi defineix quin és el seu espai local forestal i quines deuen ser les actuacions perquè eixe espai estiga en una gestió adequada.
Fins i tot, es manifesten en eixos plans les actuacions que s'han de realitzar per a previndre els incendis i, si arriben a quantificar-se, quins recursos farien falta per a poder desenvolupar.
Òbviament, poden imaginar que els plans són molt amples perquè les actuacions són molt diverses per a fer una bona gestió, i una bona gestió en previndre incendis és multi factor els que han d'intervindre en eixa forest.
I, per tant, són plans molt concrets.

Recorde: 2015, 39 plans locals de 542.
En 2019, quan entrem, en este cas, jo mateixa i el meu director general, Diego Marín, hi ha 61 plans locals d'incendis forestals aprovats.
Hui en dia, hi ha 406 plans locals d'incendis forestals aprovats.
En no arriba quatre anys, hem aprovat més de tres-cents quaranta plans locals d'incendis forestals.
En tenim 87 en tramitacions en les direccions territorials, i sols 30 municipis dels 542 que no han presentat plans locals d'incendi, amb l'obligació que tenen de realitzar-lo i amb els advertiments per escrit en diverses ocasions reiterades que els hem fet des de la direcció general i des de la conselleria.
És a dir, hem passat, d'un 2015, de només 30 plans a un 2022 on en falten només 30 per presentar.
Així que l'horitzó és arribar pràcticament al 90 % dels plans aprovats esta legislatura.

I els he de dir que els esforços de l'equip humà de la Direcció General de Prevenció d'Incendis Forestals per a aprovar estos plans ha sigut increïble i hauria de ser completament reconegut per tots.
Perquè això és el que fa que tinguem les ferramentes de gestió adequades, planificades, i puguem vore un horitzó on, amb recursos invertits per tots, puguem desenvolupar, precisament, les accions que estan contemplades en eixos plans.
És important tindre-ho en compte perquè, a partir d'ahí, hi ha dos elements que es posen damunt de la taula.
El primer, eixe salt de qualitat no sols ve per la reiteració de la conselleria als municipis de les seues obligacions legals que s'han fet en diverses ocasions, i fins i tot sabem vostés que han hagut advertiments fins i tot de la fiscalia als municipis que havien de complir la norma, sinó que, en el primer Botànic, hi ha un impuls on es trauen línies de subvenció als municipis per a redactar els plans locals d'incendis forestals.
Aixina que hi ha una política d'obviar la norma abans del 2015, de no requerir, de no invertir i de no obligar, i, per tant, de no planificar i no conéixer el nostre territori forestal, a una política d'estímul, en el primer Botànic, on s'agafen recursos públics, precisament, per a poder impulsar esta política.
I, òbviament, esta legislatura, on hi ha oficialització, és a dir, aprovació.
I, per tant, ja podem dir que tenim el nostre forest, quasi l'1,3 milions d'hectàrees, molt definit, molt estudiat i amb una línia estratègica a seguir, gràcies a esta aprovació dels plans locals.

La segona cosa és, precisament, una vegada tens eixos plans locals d'incendis forestal aprovats, com els deia, hi ha una quantitat de actuacions que contemplen que, fins i tot, estan econòmicament pressupostades i que necessiten d'impuls.
Tots sabem de dificultats que poden tindre, sobretot municipis xicotets que tenen gran massa forestal, d'afrontar en els seus propis recursos municipals les actuacions que tenen.
I, per tant, per primera vegada se trau línia específica, també de recursos de la Generalitat, per a les accions contemplades en els plans locals, d'acord?
, i els comentaré al final, a raó d'eixa reflexió que ens ha dut en este estiu, la proposta de la creació del fons de cooperació forestal -que ja els anuncie que existira eixe fons de cooperació forestal- i que els recursos que se'ls atorgarà als municipis, a raó de les hectàrees forestals i dels espais naturals, dels dos elements, se'ls atorgarà directament als municipis i serà condició que executen les mesures contemplades en els seus plans locals.
És a dir, hi haurà recursos perquè necessitem, precisament, que els municipis puguen desenvolupar allò que tenen aprovat en els plans locals.

A més a més, saben que començàrem esta legislatura amb pràcticament…, pràcticament no, tots els plans d'incendis dels parcs naturals amb caducitat, anem a dir-li.
La seua vigència va ser superada en 2016.
Són deu anys.
Quasi tots els plans s'aprovaran en 2006.
En 2016 perdien la seua vigència o quedaven, diguérem, en pròrroga o en standby, perquè no han deixat de tindre les mesures que ahí contemplaven.
I, per tant, esta legislatura, esta, hem aconseguit pràcticament aprovar tots els plans d'incendis dels parcs naturals, a falta de Penyagolosa i Túria, que estan a punt d'aprovar-se.
Així és que també tenim tots els plans d'incendis dels parcs naturals aprovats, vint durant esta legislatura, estos tres anys i mig.

A més a més, com els he dit, no solament invertint en recursos per a poder desenvolupar mesures de prevenció d'incendis, sinó en mitjans humans i no solament en el servei de vigilància preventiva, sinó que hem augmentat més d'un 60 % les ajudes al voluntariat ambiental, que saben que és molt important, al qual s'han acollit noranta ajuntaments i que genera una xarxa de dos mil voluntaris que, durant un espai més crític davant dels incendis, actuen per a fer educació ambiental, per a fer vigilància, per a ajudar en tasques que puguen haver per a controlar els forest davant de possibles incendis forestals i, òbviament, eixa tasca d'alerta, en el cas que poguera haver-hi algun incendi.

Saben que la mà humana també, encara que els rajos és la causa dels incendis concrets que hem tingut i del 47 % dels incendis, almenys, els conats, anem a dir-li, dels milers d'incendis que, diguérem, tenen previsió de succeir -moltes vegades se queden en conats, però passen milers a l'any-, el 47 % tenen a vore amb rajos, però també la mà humana, de vegades, en accidents, imprudències, etcètera, doncs, creen estos riscos.

Saben que una de les qüestions té a vore també amb les cremes.
Portem anys treballant amb els agricultors i agricultores per a ordenar adequadament les autoritzacions de les cremes, com s'han de fer, en els horaris, en els dies, etcètera.
I saben vostés que una de les màximes ara és intentar ajudar-los perquè troben alternatives a la crema.
És a dir, saben que tenim el mecanisme autoritzat i, a més, la conselleria ha solucionat una circumstància que s'ha esdevingut este any sobre les cremes agrícoles, que ha pogut quedar distorsionada, però hem pogut arreglar el mecanisme per a poder autoritzar-se eixes cremes agrícoles, però, òbviament, tant nosaltres com els mateixos agricultors volem aprofundir en les alternatives a les cremes.
I s'ha convocat -de fet, esta és la primera vegada que se convoca- una ajuda per a les alternatives a la crema que té a vore amb compra de trituradores o lloguer de les mateixes, ho poden fer des d'una manera particular, ho poden fer els ajuntaments.
I, per tant, tenim, diguérem, una via… En este cas, han sigut cinc-cents mil euros i el que volem és ampliar-la perquè anem incorporant mètodes alternatius a la crema en la nostra activitat agrària.

He de dir-los que, a més a més, hem tret línies d'ajudes a la ramaderia extensiva, específicament en zones estratègiques, per a previndre incendis.
S'han presentat a la convocatòria sixanta ramaders de la Comunitat Valenciana i està a punt de resoldre's.
Entenem que també la ramaderia extensiva és un dels elements, com els dic, hi ha moltes actuacions a fer, però, entre elles, cal donar-los ajudes perquè la ramaderia extensiva saben vostés que necessita precisament de l'impuls de l'administració i, a més a més, quan l'administració se pot aprofitar, en benefici de la seua pròpia activitat, en este cas, de previndre incendis.

Saben que hem aconseguit fons de recuperació de Next Generation específics per a actuacions en prevenció d'incendis.
Tenen a vore amb la millora i nova construcció d'observatoris forestals.
Tenen a vore amb la millora i nova posada en servei de xarxa d'estacions meteorològiques i de geoposicionament i detecció de llamps, que és molt important tindre intel·ligència artificial i mecanismes de detecció de llamps perquè, d'una manera ja molt freqüent i molt acusada, estan havent llamps que impacten i, per tant, generen conats d'incendis.
Tenen a vore amb adquisició, muntatge i posada en servei d'un sistema de teledetecció d'incendis forestals.
I té a vore amb la nova construcció de dipòsits d'aigua destinats a la prevenció i extinció d'incendis.
En estes quatre línies hem aconseguit quatre milions d'euros, que se sumarien als més de vint-i-set que invertim cada any, de moment -la idea és anar pujant els recursos de la direcció general de prevenció d'incendis.

Però bé, si açò són, diguérem, línies concretes que se desenvolupen i que s'han anat desenvolupant en els darrers anys i que van a incidir en les polítiques públiques, hem de dir que, si fem un balanç i una radiografia del que són els incendis forestals a la Comunitat Valenciana, no és cert que hi hagen més nombre d'incendis, tot el contrari, hi ha menys nombre d'incendis forestals cada any.
De fet, en els darrers anys, quan un veu les comparatives en els anys dos mil o els noranta o si retrocedírem en el temps, hi ha una rebaixa exponencial, una baixada molt considerable, no solament en l'àmbit de la Comunitat Valenciana, en el conjunt d'Espanya se produïxen menys incendis de les característiques de les quals estem parlant.
I, per tant, podem dir que el nostre comportament social…, és a dir, provoquem menys incendis per negligències, per accidents, etcètera; tenim majors controls dels incendis.
És a dir, la quantitat, a nivell quantitatiu, hi ha menys incendis.

Ara bé, a nivell qualitatiu, hi ha factors a tindre en compte.
Una, no és cert que se cremen més hectàrees ara que fa dècades, no és cert; en els anys noranta se van cremar en Espanya quasi cinc-centes mil hectàrees.
Encara així, este any ha sigut un dels anys més crítics de les últimes dècades en la història d'Espanya, quant als incendis forestals, hi ha hagut més de dos-centes noranta mil hectàrees afectades i, per tant, s'ha produït un pic molt important i molt preocupant este any, a nivell estatal.
I, òbviament, quan fragmentes eixes dades a nivell de comunitats autònomes on s'han produït incendis, efectivament, passa igual; els darrers anys hi ha hagut menys incendis en menys superfície en totes les comunitats autònomes, este any s'han produït incendis, no en quantitat major, amb més hectàrees cremades.
Però no és cert que l'evolució, tant de nombre com de quantitat d'hectàrees cremades, siga més important o més greu que en altres dècades.
Se produïen molts més incendis, se produïen moltes més hectàrees cremades.

Ara, el tema és analitzar, sobre els incendis que se produïxen, quins factors estan sent els que provoquen complicacions, tant en extensió com en capacitat d'extingir.
I, per tant, estem en eixos fenòmens, que vostés saben que els experts parlen de nova generació d'incendis, que estan provocant comportaments dels mateixos incendis inusuals per als mateixos tècnics, que s'han d'analitzar i s'han d'estudiar perquè la virulència, les velocitats, etcètera, que arriben a tindre compliquen moltíssim la tasca d'extinció, posant en perill: una, òbviament, les vides humanes que puguen haver-hi en els entorns afectats; i, dos, òbviament, les vides humanes d'aquells que participen en el servei, en l'operatiu de l'extinció.
I com vostés entenen, per a nosaltres les vides humanes són la prioritat.
I, per tant, hem de poder saber el comportament d'estos nous incendis.

Els últims anys, com els deia en la Comunitat Valenciana, havíem tingut una tendència relativament positiva en nombre i en quantitat d'hectàrees.
I este any, a l'igual que està passant en el conjunt d'Espanya, hem tingut quatre incendis forestals d'una magnitud molt considerable, que han sumat, entre els quatre, 30.
000 hectàrees.
Els dic 30.
000 perquè vostés hauran vist en els mitjans que, quan sumen els incendis produïts a Begís i Vall d'Ebo, entre els dos sumen 30.
000, saben que això és el perimetratge al principi que se fa sobre la zona afectada i, després ja, quan se pot fer l'anàlisi i se pot entrar en la zona, quan ja s'ha donat per controlat i, per tant, poden actuar els serveis tècnics, d'ahí se va desgranant, dintre d'eixe perímetres, zones que no s'han cremat.
Així és que, entre els dos, les primeres informacions, en sumaven 31.
000 i, en realitat, oficialment en són 26.
000 entre Begís i Vall d'Ebo.
Però, si li sumem Venta del Moro i Costur, que són entre els quatre els que entenem que són incendis grans, produïts a la Comunitat Valenciana, sumaríem eixes 30.
000 hectàrees.

Òbviament, hi ha una diferència entre Venta del Moro, 1.
300 hectàrees, o Costur, 726, a Vall d'Ebo, 10.
600, i Begís, 16.
000.
I, per tant, hem d'analitzar també els successos que han passat ahí.
Eixos dos incendis se produïxen en un context també climatològic excepcional.
I, per tant, hem de saber com afecta el canvi climàtic i com afecta l'activitat meteorològica alterada que tenim i que anem a tindre en el futur.

A més a més, este any, saben que s'han produït unes pluges molt abundants, que hi ha hagut molt sotabosc i molta vegetació, produïda, precisament, per eixes pluges que, conseqüentment a eixes pluges -i és oficial-, en juny se va produir la primera onada de calor més primerenca de què hem tingut mai.
És a dir, va haver-hi una reducció, anem a dir-li, del temps entre eixes pluges, que han generat molta vegetació, abundant vegetació, a, de sobte, un trencament primerenc i més avançat que en els darrers anys, mai en la història, de les onades de calor; onades de calor que coneguem, però que ara s'avancen i ara s'intensifiquen en el temps.
És a dir, les onades de calor mai havien sigut tan prompte i mai havien sigut tan extenses en dies.
I, per tant, això fa una tensió evident de la nostra massa forestal; complica, clarament, les labors d'extinció i també de prevenció d'incendis.

Els he de dir que és clarament important la gestió i clarament important la inversió.
I jo crec que hem de fer una forta reflexió.
La inversió, diguérem, important o quantiosa en els darrers anys s'ha fet per part d'este govern i s'ha fet en tasques de restauració ambiental.
Saben vostés que este any hem adjudicat 54 milions d'euros per a les àrees cremades en els dos mil, dos mil deu…, dos mil deu, dos mil i noranta, que no s'havien invertit recursos públics en restauracions ambientals i, per tant, s'han invertit 54 milions d'euros en eixes zones cremades.

He de dir-los que, quan tardes vint o trenta anys a invertir recursos en una zona cremada, òbviament, eixa zona està davant d'una restauració ambiental natural, que no hi has intervingut i, per tant, has, molt probablement, deixat un territori en una situació complexa a l'hora de poder fer prevenció d'incendis: ha crescut vegetació inadequada, estan competint les espècies, amb la tensió hídrica que tenim i els sòls que tenim, òbviament, hi ha una degradació de l'estat d'eixa vegetació i de la seua maduresa i capacitat de mantindre's davant del foc.

I, per tant, si tornem a tardar -i no és la intenció, i per això els dic les mesures que anem a posar- vint, trenta anys, o deu anys, en invertir en les zones cremades, serà un error.

Però, també els dic, saben vostés que, en una zona cremada, de moment i almenys durant any, any i mig, només s'han de fer actuacions d'urgència que tinguen a vore amb, sobretot, la permanència i el respecte al sòl, perquè sofrix una degradació important després d'un incendi i pot agreujar-se si intervenim amb maquinària i amb personal.
I, per tant, la degradació del sòl és…, evitar-la és la màxima en una zona afectada per un incendi.
Ara bé, a partir d'eixe segon any, any i mig, segon any, depén de la pluviometria i el comportament natural de la zona, és quan s'han de començar a fer actuacions de restauració perquè el forest que torne a reviure en eixos espais puga estar millor ordenat, puga tindre les espècies adequades, puga tindre les condicions òptimes perquè eixe forest estiga en condicions.

És per això que, en estos incendis, sobretot en els que tenen a vore amb la Vall d'Ebo i amb Bejís, per la seua dimensió…, saben que s'estan fent ara inversions i s'estan executant, en estos moments, inversions de cinc milions d'euros entre l'estat, confederació i la Generalitat Valenciana, sobretot en retirades de massa arbustiva que puga suposar perill, clarianes de zones que hi hagen camins, etcètera, i, per tant, per al pas de les persones puga suposar un perill la caiguda d'eixa massa forestal.
S'està actuant en pendents de més de trenta-i-cinc graus que poden tindre eixes escorrenties, etcètera, que puguen afectar.
Però, diguem-ne, són actuacions que saben que les fem a raó dels informes científics i tècnics que realitza el Centre d'Estudis de la Mediterrània, dels consells…, de les actuacions que s'han de fer post-incendis amb caràcter d'urgència.

Hem demanat també, en el paquet nou Feder, per a poder fer eixes restauracions ambientals de les zones cremades…, saben que estem en l'aprovació del nou paquet de Feder, i la nostra intenció és que s'aprova Feder i es planifica en estos any i mig, dos, la licitació d'eixes restauracions ambientals.
És a dir, actuar en eixes zones als dos anys com a màxim, començar a actuar; i no esperar-nos deu, vint o trenta anys, com ha passat en zones amb incendis molt importants, del triple d'hectàrees d'este any, i que no s'havia actuat, i el fons de cooperació forestal.

I els explique.
El fons de cooperació forestal pretén ser a imatge i semblança del fons de cooperació municipal.
Saben que este govern ha creat el fons de cooperació municipal, està dotat amb 40 milions d'euros de la Generalitat i 40 que han de posar les diputacions, encara que la Diputació de l'Alacant es negue.
En el cas del fons de cooperació forestal, serien 50 milions d'euros de la Generalitat Valenciana i 30 milions d'euros que haurien de posar les diputacions.
Esperem que ninguna falle, perquè la prevenció d'incendis ha de ser prioritària en la despesa pública, i no altres coses.

I el que es farà és, amb eixos criteris objectius i públics a raó d'hectàrees, i també d'hectàrees protegides respecte a hectàrees forestals, és a dir, diversos indicadors, però que són objectius, es repartiran eixos recursos als municipis, fent-los, a més, un avançament d'eixos diners a principi d'any perquè puguen començar a fer les actuacions.
Eixes actuacions, exclusivament i, a més, justificadament, tenen a vore amb les actuacions que tenen aprovades i, per tant, són oficials i que els han donat el vistiplau des de l'àrea de medi ambient i de prevenció d'incendis dintre dels seus plans locals d'incendis forestals.
I, per tant, tindrem una concentració de recursos que farà que, amb la suma dels recursos que té la pròpia direcció general, més els que eixiran d'eixe fons, pugam ser la primera comunitat autònoma d'Espanya que invertix més recursos en prevenció que en extinció d'incendis forestals.

Aixina que esta és la situació.
I jo espere també les seues preguntes, recomanacions i l'interés que tinguen sobre esta qüestió.

Gràcies.

El senyor president:

Moltíssimes gràcies, senyora consellera.

(Veus) Justament…, res, falten cinc minuts per al minut de silenci.
Parem la comissió i tornem quan acabe el minut de silenci.

(Se suspén la reunió a les 11 hores i 54 minuts)

(Es reprén la reunió a les 12 hores i 12 minuts)

El senyor president:

Molt bé, senyories.

Reprenem la comissió.

Farem les intervencions dels grups de l'oposició, de menor a major.

I començant per la diputada no adscrita, senyora Serna, per tres minuts.
(Veus)

Sí, he dit abans de fer de menor a major, primer l'oposició… Voleu parlar abans de la no adscrita que no ha sol·licitat el… (Veus)

Molt bé, senyories, reprenem, de nou, la comissió, amb la intervenció ja de les seues senyories, començant per la diputada no adscrita, senyora Serna.

Quan vosté vullga, disposa de tres minuts.

La senyora Serna Rosell:

Gracias, presidente.

Gracias, consellera, por su intervención, su explicación.

Bueno, yo sí que quería, a ver si pudiera incidir un poquito más en estas ayudas para la ganadería extensiva.
Ha hablado de que hay unas líneas presupuestarias y ayudas a estas explotaciones ganaderas y que, bueno, creo que he dicho que sesenta ganaderos han solicitado esta ayuda.

Bien, hablaba de que esta ganadería se aplicaría en zonas especialmente sensibles.
Si podría decirme qué zonas son esas, y, bueno, de cuántas explotaciones de ganadería extensiva se cuenta en la Comunidad Valenciana y más o menos cuántos animales hay, si tiene los datos, y, si no, pues de manera más o menos aproximada.

Y, bueno, considerando que, quizá, la ganadería extensiva es una herramienta muy interesante para la prevención de incendios, ya que se alimentan de muchas cosas que luego podrían quemarse y, quizá, también, pueden disminuir lo que sería luego inversión en mantenimiento de zonas porque, bueno, ya estos animales se…, y también como herramienta en la lucha contra la despoblación.

Y si le parecería que sería interesante que se trabajara en una estrategia estatal de ganadería extensiva, que de alguna manera pudiese facilitar los trámites burocráticos de pastores que pueden ir de una comunidad a otra, que no tuvieran excesivas complicaciones burocráticas.
Eso por una parte.

Y, luego, cuando nos hablaba de las actuaciones para regenerar las zonas quemadas, como máximo dos años después de que haya sucedido el incendio, pues, concretamente estas actuaciones cuáles serían.

Y, bueno, si hay algún una manera también de apostar, quizá, por estas especies que han formado parte de los bosques mediterráneo, como son alcornoques o encinas, que, aunque, si bien tienen un crecimiento más lento, pero si son más eficientes y más resistentes a los incendios.

Y, bueno, mis preguntas son esas.

Muchas gracias, señora Mollà, por su intervención.

Gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Serna.

Ara és el temps del grup Vox.

Senyor Aguirre, quan vullga.

El senyor Aguirre Larrauri:

Muchas gracias, señor presidente.

Gracias, señora consellera, por venir hoy a arrojar un poco de luz sobre todo este problema importante.

No cabe duda de que en el tema de la prevención de incendios forestales, que entiendo que es por lo que estamos aquí, hay varios frentes.
Por una parte, está la parte de las infraestructuras, los caminos y pistas forestales, los aprovechamientos de los recursos hídricos mediante la construcción de balsas, que nos ha comentado algo, los equipamientos de puntos de vigilancia o las subvenciones para labores de selvicultura preventiva; de otra parte están los derivados de la gestión forestal.

Los primeros dependen de la Dirección General de Prevención, si no me equivoco, que creo que está realizando un trabajo con corrección, gracias a la buena labor de su máximo responsable, entiendo, Diego Marín, y de su equipo; pero, no tanto quizá los segundos, dependientes de la Dirección General de Medio Natural, con la aparente incompetencia de su cabeza, de Julio Gómez, en donde la gestión forestal está prácticamente ausente en beneficio de la protección y donde el ecourbanismo de sus biólogos marca tendencia.

Por otra parte, los espacios agrícolas, que tanto podrían aportar a la prevención, cada vez son más escasos en las zonas de interior de nuestra comunidad, dado que en muchas ocasiones las ideas trasnochadas para su mantenimiento chocan frontalmente con la rentabilidad de las explotaciones que tienen ahí, y el abandono entonces de las tierras agrarias está servido.

Con todo ello, queríamos saber qué acciones concretas y con qué medios se han desarrollado, durante los últimos años, en las zonas donde este año se han producido los incendios.

Y, luego, por otra parte, pensamos, nos ha llegado que ha habido quejas de municipios y pedanías sobre el estado de los montes.
Queríamos saber si en los sitios donde ha habido quejas de los vecinos se han aportado medidas al respecto.

En cuanto a los planes de ordenación, nosotros hemos solicitado alguna información, alguna pregunta escrita, y alguna documentación que estamos pendientes de recibir todavía; entonces, ahí, pues entendemos que nos falta información para poder trabajar.
Queríamos saber cuáles son las razones por las que faltan planes en aquellos municipios donde todavía no están.

Nos ha dicho que los responsables, me ha parecido entender, según su criterio de los incendios, en muchos de los casos han sido los municipios.
Existe un fondo de cooperación forestal, recientemente se ha creado el Fondo de cooperación municipal para dotar de recursos a los entes locales y diputaciones.
No sabemos si el problema es que no se soluciona con la creación de agencias, fondos, etcétera.

Por otra parte, ha comentado que se ha abierto una línea, incluso se han acogido ya un número importante de ganaderos para ganadería extensiva, que nos parece muy bien.
Precisamente, esta medida coincide con las políticas que se llevan a cabo en otras comunidades autónomas, que usted ha criticado en cuanto a sus políticas de prevención.

Y, básicamente, era eso, en general, lo que le quería decir, queríamos saber si van a seguir con la política de construcción de estos depósitos, que es vital la rapidez para la actuación, especialmente posterior de los medios aéreos, pero, bueno, ahora estamos en tema de prevención, pues, la preparación de todas esas infraestructuras, que, ya le digo, que parece que en los últimos años se está trabajando bien en ese aspecto, pero, si se puede mejorar y cómo cree que se puede hacer la gestión de los montes.

También queríamos saber, en cuanto a la ordenación de montes que ha comentado usted, qué hay de la ordenación de los montes de titularidad pública.

Muchas gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Aguirre.

És el temps del grup Ciudadanos.

Quan vullga, senyor Del Pozo.

El senyor Del Pozo Querol:

Gràcies, president.

Gracias, señora consellera, por su comparecencia, pero la verdad es que creemos que no ha dado explicaciones sobre esa prevención que debería de haber hecho la Generalitat en esas zonas en las que ocurrieron esos graves incendios este verano.

Y es que hablamos de que han pasado más de dos meses desde que ocurrieran los peores incendios de la Comunidad Valenciana de la última década y usted viene hoy aquí y, encima, parece ser que no da explicaciones.
Por eso nos preguntamos, ¿por qué?
¿Por qué, señora consellera?
¿Por qué ha tardado tanto y por qué no da explicaciones sobre las tareas?
Porque, si no, pues puede ser que dé a entender que oculta algo o no se han realizado determinadas cuestiones, o ¿qué ha pasado, señora consellera?

Porque desde Ciudadanos sí que le pedimos, desde finales de agosto, su comparecencia urgente junto con la consellera Bravo, de emergencias.
Porque estábamos viviendo los peores incendios de la Comunidad Valenciana en la última década y creíamos que, tanto la persona responsable en el medio ambiente y en la prevención de incendios, como la persona responsable en apagar los incendios, pues tenían que dar explicaciones a todos los valencianos.

Pero no solamente eso, sino que los incendios de este verano generaron numerosos daños en los campos de cultivo y usted, señora consellera, pues como responsable de agricultura…, en más de dos meses, pues no hemos escuchado ningún tipo de explicación sobre esos daños.

Eso sí, lo que vimos es a la señora consellera de justicia, que sí que vino a dar explicaciones sobre cómo se iniciaron los incendios y cómo se estaba luchando para apagarlos.
Sí que vino a dar la cara, aquí, en la Diputación Permanente de las Corts; incluso reconoció que la Generalitat no avisó a Renfe para que no pasara el tren por Bejís.
Aunque también tenemos que decir que de semejante imprudencia, en la que se puso en peligro la vida de cincuenta personas, y también se produjeron más de veinte heridos, pues, a día de hoy, más de dos meses después, pues seguimos sin ver ninguna dimisión en la Generalitat que asuma la responsabilidad de semejante imprudencia.

En cambio, señora Mollá, usted no vino a la Diputación Permanente a dar explicaciones a los valencianos sobre qué daños estaba sufriendo nuestro medio ambiente y sobre qué acciones se habían realizado previamente por parte de la conselleria en prevención de incendios en estas zonas.

Una pasividad, la suya, que también pudimos ver cuando se originaron los incendios y durante las labores de extinción.
Usted no estaba…, usted, señora consellera, no estaba en primera línea de defensa contra los incendios.
No llegamos a entender cómo es posible que la persona responsable en el medio ambiente de la Comunidad Valenciana no estuviera en esos momentos que había que salvar nuestro medio ambiente, cuando el fuego estaba arrasando nuestra naturaleza.
Y usted parece ser que estaba de vacaciones, en pleno agosto.
¿Cómo es posible que la persona responsable en prevención de incendios en la Comunidad Valenciana no estuviera en esas labores de extinción, también?

No entendemos, no entendemos cómo continuaba usted, parece ser, de vacaciones, en lugar de estar en primera línea de batalla, para informar a esos equipos de esa prevención que usted debería haber hecho de incendios y que se debería haber realizado en esas zonas afectadas.
Porque tuvo que ser hasta la prensa la que, criticando su actuación, la que criticaba que usted no estaba en esos momentos, la que le hiciera forzar a que saliera de donde estuviera en esos momentos.

Pues bien, ante esa pasividad…, no la llegamos a entender, como tampoco llegamos a entender esa falta de coordinación entre la conselleria responsable de apagar los incendios y la conselleria responsable en evitarlos, la suya, en la prevención de incendios.
Una prevención que parece ser que no se está haciendo bien en la Comunidad Valenciana, señora consellera.
Porque hemos podido ver en los medios de comunicación cómo el alcalde de Torás le pidió a usted, un año anterior, una limpieza de unos montes, afirmando que eran un auténtico polvorín si se producía un incendio.
Y pudimos ver, a través de esos medios de comunicación, que usted no atendió esa reclamación.
Y son, justamente, los mismos montes de los que estamos hablando.

Como también hemos podido ver cómo los medios de comunicación, cómo los agentes medioambientales, sí, quienes se encargan de cuidar nuestra naturaleza, pues les están pidiendo más recursos personales y más recursos materiales para proteger nuestro medioambiente.
Pero es que, encima, nuestros agentes medioambientales, sí, los agentes medioambientales de la Comunidad Valenciana, están afirmando que, desde la Generalitat, no se está haciendo una gestión forestal adecuada para luchar contra la prevención.
Y no lo decimos nosotros, ¿eh?
, lo dicen los agentes medioambientales; y el alcalde de Torás es el que dijo esas palabras, no lo dice Ciudadanos; lo dicen estas personas.

Por tanto, le preguntamos: ¿qué se ha hecho en estos últimos siete años, señora consellera, desde que gobierna el Botànic, en prevenir incendios?
¿Qué se ha hecho?
Porque creemos que los últimos incendios que han acontecido en este verano han demostrado muchas carencias, han demostrado que las cosas no se están haciendo bien, y que este verano hemos tenido los peores incendios en la Comunidad Valenciana en la última década.

Pero es que las cosas no se estaban haciendo bien, señora consellera.
Porque nosotros hablábamos con agricultores, hablábamos con ganaderos y hablábamos con cazadores, y nos decían que se les trataba como criminales por parte de la Generalitat si ellos hacían alguna cuestión en nuestros montes con tal de ayudar.
Y esto no puede ser, porque desde la Generalitat ni se ha fomentado la agricultura ni la ganadería en la Comunidad Valenciana para luchar contra la prevención de incendios.
Y, ahora, usted sale aquí a vender ese fomento porque ha tenido los peores incendios en la última década en la Comunidad Valenciana, señora consellera, pero ustedes antes criminalizaban a las personas que quieren la naturaleza.
Y ahora tenemos lo que tenemos, que llegamos tarde a prevenir los incendios.

Gracias.

El senyor president:

Gràcies, senyor Del Pozo.

Ara és el temps del grup popular.
Senyora Díaz, quan vullga.

La senyora Díaz González:

Gracias, president.

Y buenas tardes, consellera.

Yo, para empezar, me gustaría que nos aclarara si usted tiene alguna responsabilidad o no en cuanto a emergencias, porque usted ha dicho en radio que no tiene ninguna responsabilidad y que por eso no aparecía, porque no quería ser un estorbo.
Pero, sin embargo, si nos vemos los miembros del Consejo de Dirección de la Agencia Valenciana de Seguridad y Respuesta a las Emergencias, pues usted es una de las vicepresidentas.
La vicepresidenta segunda es la consellera, conseller competente en materia de prevención de incendios.
Y, si no lo sabe, ya queda bastante en ridículo.

Y del Cecopi, que es el comité…, dentro del Cecopi, el comité de dirección que tiene dos miembros de la GVA, del plan de emergencias, pues resulta que usted, como consellera competente en prevención de incendios, es otra de las miembros del Cecopi.
Con lo cual, de verdad que…, no, usted dice que no, pero es que así consta en los diarios oficiales que publican tanto la normativa respecto del plan de emergencias y del Cecopi, como de la Agencia Valenciana de Seguridad y Respuesta a Emergencias.
Me está dejando alucinada, porque ni ella misma lo sabe.

Bueno, pues resulta, (veus) aparte de ello…, sí, ahora se lo paso.
Aparte de ello, usted supongo que es la responsable de los agentes medioambientales, ¿no?
, que estaban también participando allí.
Y, además, creo recordar que a Caudiel, de hecho, usted fue en un helicóptero, que se contrató por VAERSA por encargo del director general de prevención de incendios, que sacaba pecho diciendo que estaba colaborando en las labores de emergencia.
Por lo tanto, alguna responsabilidad tendrá.

Y le digo, vamos a ver, del Consejo de Dirección, el artículo 6 de la agencia de seguridad y respuesta de las emergencias, el artículo 6 dice que usted es uno de los miembros de ese comité de dirección.
Y, dentro del plan de emergencias, si usted mira quién está dentro del Consejo de Dirección, verá que usted también está como vicepresidenta.
Pero, consellera, aparte de eso, lógicamente, ahora entiendo cómo pasa lo que pasa, porque si la propia responsable no sabe ni que lo es, pues evidentemente tenemos un problema.

La masa forestal ha aumentado, evidentemente.
Cada año aumentan 3.
300 hectáreas en masa forestal por el abandono de cultivos, de lo cual también usted es responsable.
Además, hemos podido leer este año cómo ni se ha cumplido con la ley forestal, con ese fondo forestal que no se ha creado y que nada tiene que ver con el Fondo de Cooperación Forestal que ahora anuncian.

Y luego, además, empieza a ejecutar los proyectos que se crearon hace ocho años, es decir, ejecutar el PDR, los fondos Feder y Feader.
Pero es que vemos que las ayudas que ustedes sacan…, por ejemplo, aquí ha sacado pecho de las ayudas a la alternativa de quema y, sin embargo, el 83 % de los ayuntamientos se han quedado fuera.
De 117 ayuntamientos que lo han solicitado, tan solo se les ha otorgado esa ayuda a 20.
97 ayuntamientos se quedan fuera.

Las ayudas de gestión forestal, que también las sacan en septiembre, pues resulta que, para este año, hay 110.
000 euros de los 3.
525.
000 euros que hay en total.
Perdón, hay más, hay 3.
625.
000 euros en total.
Pues, para este año, 110.
000.
Ya veremos en 2023.

Y, por ejemplo, también las ayudas que acaban de sacar la resolución, después de ocho meses, que las convocaron para ejecutar los planes de prevención de incendios, pues ustedes cogen y dicen: tienen un mes -a los ayuntamientos-, les dicen: «Tienen un mes para ejecutar y justificar».
Así, tienen un mes para ejecutar y justificar.
Con lo cual, aquellos que tenían un proyecto interesante, que se les daría una cantidad bastante considerable para llevar a cabo y ejecutar esos planes locales de prevención de incendios, resulta que, como no les da tiempo a licitar, pues tienen que, al final, dejarlo en la mínima actuación, porque no les da tiempo a licitar.
Porque ustedes han estado ocho meses sin hacer nada y, ahora, sacan las ayudas para poder decir que han ejecutado el presupuesto, pero realmente lo que hay es que se queda en aguas de borraja, señora consellera.

Por otro lado, sí, es verdad, hay afirmaciones que podemos ver, del 18 de agosto, que dicen: «No nos dejaban hacer nada».
Y eso lo hemos visto y lo sabemos porque hemos estado allí, hemos estado con ellos, hemos estado antes y después; después de esos temporales de 2017 y de 2020, que al final hicieron que los montes estuvieran y estén en peor estado.
Y puedo enseñarle mil fotos, mil fotos, también de Torás y de ese día en el que el alcalde, después de muchas exigencias por escrito…, también desde estas Cortes le preguntábamos por escrito en 2020 si iban a llevar alguna actuación, y ustedes decían: «No, porque sale demasiado caro».
(Mostra unes fotografies) Así estaba el monte.
No se trata de hacer un jardín en los montes; se trata de actuar, de gestión forestal sostenible.
Esa por la que usted no apuesta en absoluto y que el alcalde decía: «Por favor, si no actúan ustedes, déjenme actuar a mí».
Y también le dijeron que no, convirtiendo el monte en esto.
Esto es como está el monte ahora, totalmente negro, lo han perdido todo.

Y usted saca pecho, ¿de qué?
De ser una consellera que no es responsable de nada, ¿verdad?

El senyor president:

Gràcies, senyora Díaz.

Ara, per part del grup Unides Podem, té la paraula la senyora Gascó.
Quan vullga.

La senyora Gascó Verdier:

Gràcies, president.

Moltes gràcies, consellera, per vindre hui a donar explicacions i a traure pit del treball que s'ha fet des de la Direcció General de Prevenció d'Incendis Forestals, perquè les xifres que ha mostrat hui, són…, com ha dit vosté, si hi hagués un rècord mundial, doncs, probablement, hauríem batut un rècord.
Perquè partir dels 39 que havien aprovat en vint anys el Partit Popular, malgrat que estaven contemplats en la llei forestal, de plans locals de prevenció de incendis forestals, a passar que en queden 30 sols… Hem revertit i en tenim…, queden 87 en tramitació, 30 per presentar, però se n'han aprovat 406 en res, en quatre anys, no arriba.
Aleshores, crec que sí, que podem traure pit del treball que s'ha fet des d'eixa direcció general, amb Diego Marín al cap de la direcció general, però amb tot l'equip, que sense dubte s'han deixat la pell en aconseguir estos resultats.

Estos resultats que venen enfortits també de l'aprovació dels plans de prevenció d'incendis dels espais naturals protegits, que també és una altra de les qüestions que quedava ahí en limbo, i se n'han aprovat 20 de les 22 que teníem pendents.
I, per això, crec que…, bé, efectivament, sí que hi ha coses que cal posar en valor perquè, mentre alguns es dediquen ara a tirar la pedra i a amagar la mà, perquè en realitat no tenen res del que poder traure pit de la seua gestió, ara no fan més que criticar.

Però és que, a més, s'han fet altres coses importants, com vosté deia: la primera vegada que es trau ajudes per a ramaderia extensiva, com a eina molt important en la prevenció d'incendis forestals.
Li volia preguntar si hi ha previst un augment de la quantia que ja s'ha aprovat, que eren 100.
000 euros, si es podrà augmentar eixa quantitat.
Perquè és una sensibilitat que crec que tots els grups tenim ací i, de fet, es va aprovar la resolució durant el debat de política general, es va aprovar diverses vegades i és un tema important.

També s'ha aconseguit una altra cosa de la qual traure pit, i és que s'ha aconseguit una altra eina molt important, una altra ferramenta en la lluita contra els incendis forestals, com són les cremes prescrites, que ahí hi ha hagut un treball, em consta, per part del director general, d'aconseguir la coordinació de totes les administracions implicades perquè es puguen fer les cremes prescrites i és una cosa que s'està fent, per primera vegada també, a la Comunitat Valenciana, una cosa que es fa a Austràlia, es fa a Califòrnia, es fa a molts altres llocs del món, però ací, doncs, es veu que a altres partits els costava més aconseguir-ho.

Però sí que, per a la recuperació del paisatge mosaic, la recuperació dels bancals abandonats, també és important.
Volia saber si tenen pensat posar ajudes també en este sentit, perquè és una altra qüestió que pot ajudar moltíssim, la recuperació de l'agricultura de muntanya.

I volia saber com està la tramitació dels plans d'ordenació dels recursos forestals, perquè no és prevenció d'incendis netament, però sí que és gestió forestal sostenible els consells forestals de demarcació i les eines de la llei forestal, que va ser modificada en 2018, com són el centre de la propietat i el fons forestal valencià, que són totes eines molt necessàries d'implementar i volia saber com està tota esta implementació.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Gràcies, senyora Gascó.

Ara és el temps del grup Compromís.
Un segonet.

Quan vullga, senyora Ferrer.

La senyora Ferrer Matvieychuc:

Moltes gràcies, president.

Moltes gràcies, consellera, per la seua compareixença i les seues explicacions.

Ens ha explicat, d'una manera molt succinta, però també molt efectiva, la comparació entre la foto a 2015 i la foto a 2022, pel que fa a la prevenció dels incendis forestals.

No vaig a repetir-li les dades que vosté ha donat, però és evident que estes dues legislatures de governs del Botànic han estat fonamentals perquè pugam parlar d'una política de prevenció d'incendis al País Valencià, cosa que prèviament no existia: eines de planificació, suport per al desenvolupament d'eixes eines de planificació a nivell local, també per a la seua execució a nivell local perquè, en definitiva, en els ajuntaments és on residix, digam, la governança més propera a la ciutadania i al territori.
D'ahí que valorem positivament, molt positivament, el treball que començà la legislatura passada, en relació amb la planificació local de prevenció d'incendis forestals, i que ha continuat i ha culminat exitosament durant aquesta legislatura.

També ens ha explicat la posada en marxa de mesures que són interessants, des del nostre punt de vista, pel que fa a reduir les pressions o les possibles fonts de generació d'incendis i, a més a més, incendis greus, de sexta generació, de sisena generació, en el nostre territori, amb eixes ajudes que s'han encetat este any a la ramaderia extensiva i també d'alternatives a les cremes agrícoles que, evidentment, són necessàries, no sols per a la prevenció d'incendis, també per a la reducció d'emissions de CO2 i, fonamentalment, per aprofitar eixa massa, eixa matèria orgànica i que torne a la terra per a per a donar-li fertilitat i també millor retenció de la humitat.

En aquesta línia, el que m'agradaria plantejar-li és un parell de…, bé, tres qüestions, bàsicament.
Entenem que -i desitgem i per això li ho preguntem- continuaran reforçant-se les línies d'ajudes a ramaderia extensiva i alternatives a les cremes agrícoles l'any que ve, en el pressupost que prompte arribarà ací, a les Corts.
També, ¿se plantegen altres línies d'ajudes per a activitats que servisquen per a la prevenció d'incendis, al mateix temps que per a la fixació de població en el medi rural?
En la pàgina web de la seua conselleria, en la direcció general de prevenció d'incendis, es planteja…, hi ha un document molt interessant anomenat «estratègia Mosaic», val?
Creguem que és un plantejament de llarg termini, un plantejament de visió integrada que defuig d'eixa visió de túnel que, a vegades, ens cega, no?
, a vore només un indicador, i tracta de donar una resposta estructural i integral a la prevenció d'incendis.
Li preguntem: aquesta estratègia Mosaic, està prevista la seua formalització d'algun tipus?
I, a més a més, ¿com se traduirà en partides pressupostàries o en accions l'any que ve?
O s'està traduint ja?

També qüestions com la gestió forestal sostenible activa, la ramaderia extensiva, l'agricultura de muntanya, la recuperació de bancals, l'agricultura de secà, són totes activitats econòmiques que, òbviament, ajuden a prevenir els incendis, però que necessiten ser rendibles perquè la gent del camp puga viure dignament i, així, ser sostenibles en el temps.
Es tracta de conservar i de potenciar eixe territori i paisatge de mosaic.
¿Quines mesures estructurals s'està plantejant la conselleria en eixe sentit, també a curt termini?

I, per últim, m'agradaria que ens explicara que… Vosté ha estat visitant els llocs afectats pels incendis d'aquest estiu i m'agradaria conéixer quines són les necessitats que vosté ha detectat i quines les mesures que està plantejant des de les seues competències.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Ferrer.

I ja, per concloure, per part del grup Socialista, senyor Blanch.

Quan vullga.

El senyor Blanch Marín:

Sí, moltíssimes gràcies, senyor president.

Doncs, senyora consellera, moltíssimes gràcies per la seua intervenció i el detall del que han sigut les polítiques de prevenció d'incendis globals, eixos diversos sinistres que hem tingut en este inusual estiu, no?
, i que justifiquen la seua presència en aquesta comissió, a petició pròpia.

La veritat és que ens ha cridat molt l'atenció que alguns dels grups que han demanat explicacions sobre els incendis a penes han dedicat uns minuts a parlar dels mateixos i menys a interessar-se de quina és la situació cap a la qual van als municipis afectats i, sobretot, les persones que allí hi viuen.

I, en eixe sentit, al grup Socialista, doncs, ens agrada molt que la consellera fera l'anunci del fons de cooperació forestal i ens agradaria també que aprofundira un poc més en les situacions de l'immediat futur i previsions que ens anem a trobar en eixos municipis afectats de cara a la restauració, després dels incendis, perquè això també és gestió i prevenció dels futurs que puguen vindre.

Per altra banda, i ho he comentat també en la seua intervenció, és evident que el 1994 i voltants va suposar tota una inflexió en matèria de prevenció d'incendis i que el 2022 també suposarà una altra i és evident les mesures que ha anunciat.
¿Què és el que va fer que anys com, per exemple, 2012, que també hi va haver una gran cremada d'hectàrees, no s'arribara a parlar d'inflexió o que ningú notara els canvis en les polítiques de prevenció d'incendis a la Comunitat Valenciana?
Crec que és una reflexió que encara queda pendent.

La consellera ho ha explicat bé.
Espanya ha multiplicat per tres el terreny forestal en la seua superfície en els darrers quaranta anys, en part es deu a l'abandonament de les terres de cultiu i ramat gran part del territori i d'això no n'és alié el camp i la muntanya valenciana.
¿En quina mesura les experiències pilot en torn a la ramaderia extensiva o la recuperació de bancals estan donant mostres de bons resultats, de cara a la prevenció en les futures campanyes?
I, en eixe sentit, ¿quin és el plantejament de la seua conselleria, per tal que la gent puga guanyar-se, de forma eficient, la vida amb la terra -agricultura, ramaderia, forestal-, en la mesura en què l'activitat puga actuar d'agent preventiu dels incendis?

Sincerament, crec que la seua conselleria té molt a dir i a treballar en esta qüestió.
Una forma de vida molt concreta, que donava resultats antany en la prevenció d'incendis, s'està acabant i, des dels departaments de la seua conselleria, es poden articular els mecanismes perquè, sense sensacionalismes i des d'una conscienciació i actuació molt apegada al terreny, com s'està fent, puguem avançar en arrelar eixa manera de viure i evitar al màxim els incendis forestals.

Per això, consellera, li donem les gràcies per endavant al seu equip i a tots els altres implicats en el treball.
I altres que es queden utilitzant el partidisme per a canviar cendres per vots.
Nosaltres ens quedarem, com no pot ser d'altra manera, al costat de les iniciatives i plantejaments que es facen des del govern del Botànic, com és eixe fons de cooperació forestal per als municipis.

Moltíssimes gràcies, senyora consellera.

I moltíssimes gràcies, senyor president.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Blanch.

Bé, ara ja, per a contestar totes les qüestions plantejades, quan vosté vullga.

La senyora consellera d'Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica:

Gràcies, president.

Gràcies, diputats i diputades.

I crec que començaré quasi pel final, perquè, efectivament, hi ha hagut dos punts d'inflexió en la història de la política valenciana.
En el 1994 hi va haver un punt d'inflexió respecte a l'acció de govern d'extinció d'incendis; vull dir, se va incorporar, com a una prioritat màxima del govern, tindre recursos o tindre múscul per a fer front als incendis, des de la vessant de l'extinció d'incendis.
I este 2022 és un punt d'inflexió respecte a la prevenció d'incendis, sense cap dubte.
Però entre el 1994 i el 2022 han passat moltes coses i ha passat tant com que tens un terreny forestal.

La majoria del terreny abandonat que vostés mencionen és terreny abandonat de fa dècades, no és que s'hagen desapuntat del Regepa fa dos dies, és que l'abandonament, l'èxode del món rural, les complicacions que se tenen en eixe àmbit en el sector primari, etcètera, no són noves, són prou estructurals i els canvis no vindran per màgia, sinó per reflexions profundes, per polítiques prioritàries i per fortes inversions que, fins ara, en les últimes dècades s'han destinat prioritàriament per a altres coses i ara hem de fer uns esforços importants, perquè el punt d'inflexió no solament siga sobre la mentalitat, la consciència i els debats polítics, sinó que siga a colp d'inversió i de saber el full de ruta.

I per això el fons és important.
Perquè eixe fons no tindria sentit si no tinguérem els 406 plans locals d'incendis forestals aprovats i acabarem amb 87 més; és a dir, tindrem 500 plans aprovats a final de la legislatura i tindrem el fons de cooperació forestal per a fer les actuacions que estan ahí, que eixes actuacions no són qualsevol cosa, estan pensades, dissenyades, reformulades en alguns casos quan els municipis no han concretat correctament les actuacions, estan alineades amb un pensament tècnic potent, que és l'estratègia Mosaic, que definix quin és el punt de vista i el full de ruta i, per tant, les accions s'emmarquen dintre d'esta estratègia, no tindria sentit si no haguérem fet eixos esforços esta legislatura perquè eixe punt d'inflexió siga real i efectiu.

I, miren, el món rural és complex perquè, clar, estem parlant d'abandonament de terres de secà, d'agricultura de secà, poques de regadiu.
Estem parlant de ramaderia extensiva, no d'intensiva.
Vull dir, el sector primari valencià és potent, però, òbviament, la part de regadiu o la part de ramaderia intensiva és la que té més competitivitat, a dia de hui, en els mercats i facilitat, diguérem, de produir en unes condicions on l'agricultura de secà és molt més complexa i menys competitiva i la ramaderia extensiva és molt més complexa i menys competitiva.
I, per tant, la pregunta és, ¿hem d'ajudar a mantindre eixes activitats, si són alineades i si són aliades, alineades en l'estratègia Mosaic, aliades per a la prevenció d'incendis?
Sí?

Per tant, la reflexió que hem fet i hem posat damunt la taula és que nosaltres creguem que esta comunitat ha d'abordar, de manera decidida, el pagament per serveis ambientals.
I creguem que hem d'introduir pagaments per serveis ambientals per mantindre la teua activitat, no per a ajudar-te a la teua competitivitat ni res.
És a dir, tu, per mantindre una activitat d'agricultura de secà, agricultura de muntanya, tu, per mantindre una activitat de ramaderia extensiva, deuries estar considerat com a un servei públic, com a un bé i com a un servei ambiental.
És com tindre els voluntaris, és com tindre un servei de vigilància preventiva o és com tindre un bombers forestals.
És a dir, te servixen per a un fi.
Doncs, entenem i eixa és la reflexió que fem des de la conselleria.
Perquè estar constantment apel·lant que siga competitiva i, per tant, puga ser pagable, etcètera, les seues produccions, això mai hem d'abandonar-lo i hem de continuar fent-ho.
Però, òbviament, mentres això passa, els problemes que s'afronten o els reptes perquè això s'aconseguisca són molt majors que si fas un esforç per mantindre la seua mateixa activitat de per si, per la seua mateixa existència.
I això és el que posem damunt de la taula.

Perquè després, òbviament, l'èxode rural, anem a dir-li, té moltes vessants i no sempre tenen a vore amb l'activitat agrària.
El món ha canviat molt i hi ha molta gent que voldria poder estar en el món rural, fent les seues activitats professionals, que no tenen a vore amb l'activitat agrària.
I necessiten xarxa de connexió, necessiten comunicacions, transport, necessiten saber que els seus xiquets poden estar escolaritzats en una escoleta rural, necessiten saber que podran ser atesos o traslladats en una ambulància amb facilitat… Vull dir, són moltes altres coses que…, les condicions de vida que volem les persones i que voldrien, fins i tot, en el món rural, estan també al marge, són quasi per condicions de vida més enllà de l'activitat que realitzem, que ha de ser de l'activitat primària, però també d'altres.

Aixina que el debat és molt profund.
Perquè, efectivament, l'abandó és un fet i l'abandó provoca més exposició als incendis, l'extensió dels incendis.
Perquè, efectivament, s'ha trencat el mosaic valencià tradicional, que el mantenia primordialment la ramaderia i l'agricultura, i ara, de manera artificial o pagant per eixos serveis, hem de crear eixe mosaic.
I això és el que diem, artificialment perquè els tallafocs, etcètera, també trenquen mosaic; i pagant serveis per mantindre eixes activitats agràries i ramaderes que mantinguen eixe mosaic forestal que ajuda a previndre incendis.

I, per tant, les preguntes sobre si anem a dotar més recursos a ramaderia extensiva per a previndre incendis, si anem a ajudar al tema de les alternatives a la crema, etcètera… Més recursos?
Efectivament.
És la primera vegada que es posen eixes partides.
Sincerament, que s'estiga criticant este govern, que és la primera vegada que posa eixes partides, per tindre pocs recursos… Doncs, escolta, si és que la voluntat és tindre encara més recursos i anar augmentant-ne any rere any, però, quan no hi havia ni un recurs ni hi havia línia, aleshores què passava aquí?
Què passava aquí?

I els vullc també recordar que no solament hi ha ajudes a la ramaderia extensiva per a previndre incendis, la ramaderia extensiva com a tal també té ajudes en la Política agrària comuna i en el PDR.
O el tema de l'agricultura de muntanya no solament pot tindre ajudes per a mantindre mosaic en les línies que volem del Fons de cooperació forestal, sinó que el mateix PDR i la mateixa PAC té ajudes a l'agricultura de muntanya.
És a dir, que hi ha diverses vies on s'obtenen ingressos per a mantindre eixa activitat agrària i ramadera, però que és complicada.
Per a mi, és la més dèbil de totes, per raó que la seua competitivitat en el mercat és bastant més difícil que la de regadiu o la ramaderia intensiva.

Jo crec que hi ha coses que…, no sé com explicar-ho, sincerament.
Deia la senyora Graciela Ferrer, diu: «Vosté ha fet una foto del 2015 i la foto del 2022».
Doncs eixa és l'única foto que van tindre meua en tot el que té a vore amb incendis, la de la gestió i la política.
No vaig a fer-me una foto en ningun moment, en cap, ni incendis, ni inundacions, ni altres catàstrofes, en un centre de coordinació de les emergències.
Ho dic ja per a tots, eh?
I pel que puga passar.
No em correspon estar en un centre on s'estan coordinant les actuacions d'emergències que el que venen és a protegir vides humanes, béns, etcètera.
No pinte absolutament res, només que una fotografia que és indecent, al meu parer.
I jo no vullc ser una consellera indecent.
No puc donar una ordre perquè no soc el comandament únic.
No dec estar molestant a ningun coordinador ni a ningun servei d'emergències.
No vaig a gastar ningun helicòpter, ni ningun camió, ni res, dels militars per a portar-me a un centre d'emergències en una inundació, etcètera.

De fet, ho he explicat moltes vegades, i jo els vaig a fer una pregunta que m'agradaria que vostés contestaren.
Quan la DANA del 2019, per arribar al centre de coordinació, que estava a la ciutat d'Oriola, en el centre, en l'ajuntament, a mi, per a poder accedir ahí, l'única manera d'arribar era que els militars m'arreplegaren i em portaren allí.
Què hagueren dit vostés si jo haguera utilitzat un mitjà que estava ocupant-se de salvar vides humanes perquè a mi, que no he de donar una ordre en emergències, m'agafe d'un punt per a portar-me sana i salva allí per fer-me la foto?
Què hagueren dit vostés?

Doncs jo no vaig a posar a ningun servei, que ha d'estar vigilant les emergències, preocupant-se, ocupant-se, entretenint-se en mi.
Vaig a estar on he d'estar, que és ajudant on no moleste.
I si vostés hagueren preguntat, per exemple, podrien haver preguntat als ramaders de Begís com pogueren accedir a les granges.
Perquè vaig intercedir i vaig ajudar a això, però no allí, eh?
No allí, no em feia falta estar allí.
No em feia falta estar allí perquè hi haguera un protocol que els ajudara a arribar a les granges per a vore si estaven els seus animals en condicions.
I, si no, pregunten-los als ramaders de la zona si va ser aixina o no.
Aixina que no em van a vore en eixa foto.
I ja ho dic, ni estos incendis, ni la DANA del 2019, ni el que puga passar en el que queda de legislatura, sense cap dubte.
Ho lamente profundament si vostés l'únic que volen és que jo vaja allí a la foto.
Ho lamente profundament, perquè a mi em pareix una política indecent.

Sobre l'alcalde de Toràs.
Miren, no és culpa dels ajuntaments, no és culpa nostra, no és culpa de ningú mentres tinga voluntat de fer les coses bé.
Però tampoc vaig a donar-li cobertura a certes mentides.
En 2021, es van invertir més de huitanta mil euros per a treballar la neteja de la zona de Toràs afectada per la caiguda d'arbres.
Tant és així com que els lots que es van adjudicar contemplaven la trituració d'eixa massa arbustiva.
L'alcalde de Toràs va registrar una petició a la territorial perquè eixa massa arbustiva retirada isquera a subhasta…, no vaig a dir el nom de l'alcalde del PP que té una empresa que es va portar eixos lots.
No els va retirar en els mesos que havien de retirar-se i va demanar una pròrroga, se li va concedir la pròrroga i, encara així, la va incomplir.

I eixa és la història que hi ha hagut ahí.
En 2021, a petició de l'alcalde de Toràs, es van invertir més de huitanta mil euros en la retirada de la massa arbustiva caiguda derivada de la nevada.
I no es va triturar a petició escrita de l'alcalde de Toràs, que volia treure-ho a subhasta i, de fet, la va adjudicar, la subhasta.
S'ho va portar un alcalde del PP que té una empresa de gestió de pèl·lets, etcètera, i no la va retirar en temps i va demanar la pròrroga, i la pròrroga tampoc la va complir.
I, per tant, a data dels incendis, efectivament, eixa massa arbustiva estava allí, sense retirar i sense triturar, que era el que havíem proposat nosaltres al principi i que es va canviar a petició de l'alcalde de Toràs.
Aixina que eixa és la història.
I ahí em vaig a parar.
No vaig a afegir ningun tipus de qualificatiu ni vaig a opinar sobre esta història.
Vostés poden saber el que ha passat, i traguen les seues pròpies conclusions.

He de dir que l'helicòpter és un helicòpter que forma part del servei de vigilància preventiva.
No és un servei d'emergències, és un servei de vigilància preventiva, que es fa amb persones a peu de forest i es fa en l'aire per a poder tindre una mirada més ampla de possibles conats d'incendis i poder alertar en condicions.
No sé quin problema tenen vostés…, a la millor, el problema és que, més d'una dècada després que el Partit Popular retallara el servei de vigilància preventiva aeri, doncs l'hem incorporat.
Però, bé, no sé si tenim queixa d'això i es lo que hay.
El Partit Popular optava per retirar el servei de vigilància preventiva aeri, i Serafín Castellano mentres, com a conseller, fer unes licitacions sobre els serveis d'extinció aeris bastant discutides en la justícia.
Nosaltres hem recuperat el servei de vigilància preventiva aeri.

Sobre el tema de quines són les estratègies a partir d'ara.
Miren, per a nosaltres és important seguir el marc de l'estratègia mosaic, i és important tindre eixe Fons de Cooperació Forestal.
Li diguem aixina per no dir-li fons forestal, perquè aixina s'entén l'equiparació amb el Fons de Cooperació Municipal.
Aixina tot el món entén que hi haurà una assignació directa als municipis, una anticipació dels diners i, òbviament, uns requeriments de per a què van eixos fons.
Aleshores, l'hem volgut equiparar perquè tot el món ho entenga.

Però, a més a més, hi ha altres coses.
Els plans tècnics de gestió forestal sostenible d'utilitat pública, hi ha 2,3 milions d'euros.
Ahí se'ls ha reunit, amb 96 municipis, per a poder desenvolupar-los; amb això tindrem tot el mont d'utilitat pública coberta.
I, per tant, hi ha altres coses, vull dir…, o les cremes prescrites, com s'ha dit per part de la senyora Gascó, demonitzades completament i que este govern ha fet gala que les cremes prescrites…, és a dir, el foc pot ajudar a previndre el foc.
I no hem tingut ningun complex per a poder fer cremes prescrites i se'n faran, i se'n faran encara més.
Perquè estan ben assessorades, ben tècnicament treballades i sense cap tipus de perill.

En actuacions de restauració ambiental, les primeres que es fan, ho he comentat, es fan fagines en el que són pendents que poden tindre erosions; es talla forest de les zones on poden caure arbres que poden causar problemes en la seguretat de les persones o la seguretat de la zona.
Però, a partir d'ahí, diguérem que són les actuacions més d'emergència, què es fa després en una restauració ambiental, que no és deu, vint o trenta anys després?
Normalment, quan arribes trenta anys després, els 54 milions d'euros que hem hagut d'invertir en aquestes zones, la major part se'ls han emportat clarianes que s'han de fer.
Per què?
Doncs perquè ha crescut forest que està competint entre si, no està en condicions, és un problema i es clareja.
Aleshores, has d'invertir una quantitat enorme de diners en clarejar perquè has deixat trenta anys sense tocar eixe forest.
I llavors, de forma natural, s'ha regenerat d'una manera, per a nosaltres, inadequada en la gestió forestal o en la prevenció d'incendis.

El que es vol fer és, dintre de dos anys, òbviament, introduir espècies resilients; les espècies que vagen eixint que no competisquen entre elles.
Poden haver-hi regs d'auxili, perquè hi ha zones on, si la tensió hídrica i el sòl estan en condicions, tu has de fer regs d'auxili perquè agafe força eixa vegetació que sí que vols o eixe forest que sí que vols que es rehabilite, es renaturalitze.
Òbviament, cal intentar que el sòl estiga en les condicions òptimes…, o siga, són les bases pròpies d'una restauració ambiental, però pensada des del principi.
Acompanyar la restauració ambiental, en lloc d'haver de rectificar la mateixa natura el que haja fet, que no t'ajuda en la prevenció d'incendis.
I eixe és el tema.

I crec que, més o menys, a tots els he contestat.
I, si m'he deixat alguna cosa, ara després, en el segon torn…

El senyor president:

Bé, de forma excepcional, podem donar un torn de rèplica per a plantejar preguntes o qüestions que no hagen sigut aclarides.
Ho han demanat pel grup popular, Ciudadanos, Vox…

Tres minuts, com a màxim, començant pel senyor Aguirre.
Quan vullga.

El senyor Aguirre Larrauri:

Sí, muchas gracias, señor presidente.

Gracias, señora consellera, por las aclaraciones que nos está dando.

Yo quería incidir especialmente en el tema de las ZAU, de las zonas de actuación urgente; los cortafuegos, vamos.
Existen muchos proyectos que no se han ejecutado, por ejemplo en la zona del Mijares, que están proyectados, pero que no se han ejecutado.
A ver qué nos puede decir de esto.

El tema de los depósitos de agua, que se tienen que poner más; se han puesto, pero tal… Muy bien, pero hay que continuar con ese trabajo.

Y un poco relacionado con el tema de las ZAU, si se ha pensado ejecutar franjas de seguridad alrededor de las poblaciones y de los núcleos poblados, que puedan incluso, a lo mejor, estar gestionadas por los propios municipios.

Luego, entendemos que la mayoría de los incendios han sido provocados por rayos este año, que el problema no es tanto los descuidos de los agricultores, o lo que sea, que parece que los estamos criminalizando un poco, por lo menos parece que este año han sido más los rayos.

También, pensamos que se debe acometer esa limpieza de zonas forestales y, probablemente, si se permitiera a los vecinos obtener rendimientos del monte, que por otra parte sabemos que sobran árboles por la falta de gestión, por una gestión inapropiada de los mismos, que puedan disponer de madera los propios vecinos de las zonas forestales, bajo supervisión por supuesto de los agentes medioambientales, o la autoridad que se considerará conveniente, que deberían marcar los que se pueden cortar.

Por otra parte, está el tema de los cazadores.
Los cazadores mantienen determinados cultivos en las zonas forestales; hacen cortafuegos y los pueden mantener, que también se pueden mantener con el pastoreo; disponen de maquinaria, y, precisamente, pueden recuperar esos bancales abandonados de los que se estaba hablando; promover la buena gestión de la ganadería autorizando el pastoreo en el monte.
Y para la recuperación de las zonas quemadas, que estaba comentando, hay que intentar eso, pues, como dice que no transcurran esos diez o quince años, a ver si en ese plazo que considera usted prudente de dos años pueden empezarse a hacer las labores necesarias; aunque no sabemos si tendrá esa responsabilidad, entonces, el Botànic.

En definitiva, lo que queremos es que haya un uso racional del monte para que pueda haber un mayor control, una reducción de la masa que se queda en el monte y que, al final, son combustibles y un problema a la hora de que se cree un incendio.

Gracias.

El senyor president:

Gràcies, senyor Aguirre.

Senyor Del Pozo, quan vullga.

El senyor Del Pozo Querol:

Gràcies, senyor president.

Gracias, consellera, por aclararnos el tema del helicóptero que ha salido aquí y por aclarar, en este caso, esas cuestiones del alcalde de Torás, lo que había detrás y esas cuestiones.
Pero, yo echo en falta que se haga un análisis, es decir que se haga un análisis del trabajo de la conselleria en todas estas zonas que ha habido estos graves incendios, en la Comunidad Valenciana, un análisis de qué ha hecho la Generalitat previamente a esos incendios, un análisis, qué se ha hecho en concreto, qué se han hecho, qué tareas se han realizado.
Porque, al final, de lo que se trata es de progresar, es decir, pues hemos hecho esto en prevención de incendios y no ha servido para nada, y ha pasado esto y tal.

Pero es que usted, señora consellera, pues viene aquí, sí, a lanzarnos cosas futuras, que nos parece muy bien, nos parece genial, pero habrá que hablar en concreto de lo que ustedes han hecho en esas zonas en donde se han producido esos incendios.
Por eso, lo que le pido es que nos aclare qué tareas ha hecho la Generalitat en esas zonas, porque nos parece muy bien que en 2015 ustedes pusieran una dirección general de prevención de incendios, pero ahora hemos tenido los peores incendios en la última década.
Nos parece muy bien eso de la dirección general, pero tenemos ese problema.

Y, después, también nos dice que se incrementan los medios materiales y vemos lo que dicen los agentes medioambientales, que les faltan recursos, que les falta personal para proteger nuestra naturaleza, que es de lo que estamos hablando hoy aquí, de prevención, de prevención hacia nuestra naturaleza.
Pero es que, luego, también, ellos afirman lo que he comentado, que no se está haciendo una correcta gestión forestal.

Por eso, hoy es momento para que usted aquí nos aclarara qué está haciendo la Generalitat en concreto en gestión forestal, sobre todo en esas zonas en donde se han producido los graves incendios.
Habrá que ver si se está haciendo bien o se está haciendo mal, si queremos progresar.
Eso es lo que le pedimos desde Ciudadanos.

Porque, claro, sí que hemos visto que usted ahora sí que quiere fomentar la agricultura, la ganadería, para luchar contra los incendios, sí.
¿Siete años después de que llegan aquí, ahora resulta que lo quieren hacer porque se han producido los peores incendios en la última década en la Comunidad Valenciana?
Pues, bien, bienvenido sea, pero hay que decirlo y hay que criticarlo.

Porque también nos parece bien que usted diga, «no quiero ir a hacerme la foto»; vale, de acuerdo, pero venga a les Corts a dar explicaciones, ha tardado más de dos meses en venir a dar explicaciones, y encima no viene a los puntos en concreto.
Vale, si no quiere ir a hacerse la foto al incendio, vale, lo respetamos, pero aquí debería de venir, porque aquí es donde los valencianos se merecen explicaciones, se merecen que se les diga qué cuestiones en concreto se han realizado en esas zonas, qué cuestiones en concreto, qué trabajos ha realizado la Generalitat en concreto en esas zonas de prevención de incendios para saber si lo hemos hecho bien o mal, para saber si tenemos que progresar.
Porque aquí, señora consellera, lo único que importa es proteger nuestro medio ambiente.

Gracias.

El senyor president:

Gràcies, senyor Del Pozo.

Senyora Díaz, quan vullga.

La senyora Díaz González:

Gracias, president.

Siento tener que perder el tiempo en esto, pero es que usted ha mentido y ha mentido descaradamente.
Ningún alcalde del Partido Popular es dueño de ninguna empresa, de la empresa a la que usted se ha referido, es alcalde y como alcalde es una empresa ¡pública!
, pública, municipal, y como alcalde es administrador de todas las empresas públicas que hay.
Con lo cual, no es dueño de ninguna empresa a la que usted se ha referido.

¿Cuál fue el problema?
Pues que la madera, después de cuatro años de que la conselleria no había hecho nada porque los avisos y las peticiones y reivindicaciones del alcalde de Torás fueron desde el 2017, después de los temporales de 2017, enero de 2017, la conselleria no había hecho nada, y cuatro años después esa madera estaba podrida, y, además, no se habían hecho esas labores de limpieza, de silvicultura, que debería de haber hecho la consellera, la conselleria, perdón, al respecto, ¡antes!

Porque usted dice: «Nosotros actuamos en 2021», ¡claro!
, cuatro años después, cuatro años después, ¡hombre!
, y después de que nosotros fuéramos allí y lo denunciábamos con estas imágenes, y con vídeos.
Esto fue en 2021, en junio de 2021.
Y justo después, cuando ya volvimos a reclamarlo, entonces, la conselleria actuó; que luego, además, dejó paralizada esa actuación y no llegó a veinte hectáreas.
¿Me podría de verdad decir en cuántas hectáreas trabajaron al final y cuántas hectáreas se han quemado?
Es que no llegaron a trabajar más que en veinte hectáreas, en veinte hectáreas, señora consellera.

Y yo, sinceramente, no le pedimos…, de verdad, no se lo crea por tanto, no le pedimos una foto, lo que pedimos es que sea usted responsable de sus competencias, que trabaje sobre sus competencias, que haga gestión forestal sostenible, que, como dice Eduardo Rojas, pues es la mejor manera de gestionar, de evitar incendios, gestionando los montes.

Y ustedes aquí, aquí, en estas Cortes, el Partido Popular, en 2020, en febrero de 2020, propusimos la estrategia Mosaico.
No la propusimos nosotros porque sí, trajimos la propuesta porque el sector nos la había trasladado, y nosotros lo trasladamos aquí y se votó en contra, los grupos del Botànic votaron en contra.
Un año después, usted la anunció, y a nosotros el sector nos dice, «¡qué pena que un año y medio después, cuando han sucedido todos estos incendios, un año después de que usted anunciara la estrategia Mosaic, no se ha hecho absoluta mente ¡nada!
, nada.

También me dio, de verdad, mucha pena escuchar a Isabel Irlandés, una de las heridas del tren de Caudiel, que decía que ella es senderista, que cuando bajó del tren se vio rodeada de un polvorín, que estaba todo, todo, todo lleno de masa forestal totalmente descuidada, y que, como senderista, se conocía muy bien la zona y que es una zona en la que no se ha hecho nada después de los temporales de 2017.

Esa es la realidad y usted es la responsable, aunque no quiera verlo.

El senyor president:

Gràcies, senyora Díaz.

I, ara, per a concloure ja breument, disposa de tres minuts, senyora consellera, per a intentar contestar al que s'ha plantejat.

La senyora consellera d'Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica:

Sí, es curioso porque lo que yo he estado viendo, después de los incendios, es que el Partido Popular ha hecho hasta vídeos y tal diciendo que no habíamos actuado en Torás cuando el alcalde lo había pedido, y ahora resulta que sí.
Usted está reconociendo (veus), ¿perdone?
, pero si el problema…, no, yo no era consellera en 2017, entonces, ¿a quién…?
No, no, no, no, perdone, perdone, perdone.
Ustedes han movido un vídeo, pero, ustedes… (Veus)

El senyor president:

Senyora Díaz, por favor.

La senyora consellera d'Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica:

…han movido un vídeo del alcalde de Torás pidiéndome a mí, y habéis creado un vídeo diciendo que a mí…

El senyor president:

Senyora Díaz, por favor.

La senyora consellera d'Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica:

En 2017 es imposible que a mí me pidiera nada el alcalde de Torás…

La senyora Díaz González:

A la conselleria, a la conselleria.

La senyora consellera d'Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica:

No, no, no, no, ustedes…

El senyor president:

Señora Díaz!

Señora Díaz, por favor.

La senyora consellera d'Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica:

…ustedes…

El senyor president:

Por favor, ¿eh?

No, por favor, guarden silencio o habrá que tomar otra medida.

Por favor.
(Veus)

La senyora consellera d'Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica:

Entonces, el vídeo y la autoría de las declaraciones suyas diciendo que el alcalde de Torás me pidió a mí expresamente actuación y se ha hecho, ¿la reconoce, entonces?
¿Reconoce su fake news?
Porque, lo que se ha invertido allí, después de la petición del alcalde de Torás, son los ochenta y pico mil euros precisamente para retirar madera.
(Veus)

Usted dice: «Es que era madera podrida».
¿Y por qué entonces el alcalde de Torás, en vez de lo que propusimos en esos contratos, que era la trituración de esa madera, nos formalizó un escrito pidiendo que esa madera pudiera salir a subasta para aprovechamiento?
Porque es el que pide expresamente que esa madera, supuestamente podrida y que no valía nada, y que entonces… Ese ha sido el problema, que era madera podrida.

No, nosotros lo que ponía en esos contratos, que suman los ochenta y pico mil euros, la propuesta era la trituración, y eso era lo que se había adjudicado en esos contratos.
Pero, a petición expresa y escrita del alcalde de Torás ve que se puede hacer un aprovechamiento forestal, y, entonces, se habla con él y se le asesora del precio que puede tener esa madera, que saca a subasta y que se lleva, efectivamente, una empresa… que usted, ahora, el problema ha sido que es que «no es dueño de la empresa, es que es una empresa pública»(veus), bueno, pero entonces está diciendo que una empresa municipal, de un gobierno donde el alcalde es del PP, se llevó la adjudicación de ese aprovechamiento y no la retiró, esa madera, de esa zona, ¿verdad?
¿O la retiró?
¿Retiró la madera en tiempo y forma esa empresa o la madera… (Veus)

El senyor president:

Señora Díaz, por favor.

Señora Díaz, ¡por favor!

La senyora consellera d'Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica:

…o la madera estaba allí apilada?

El senyor president:

Son preguntas retóricas, señora Díaz.

Por favor, deje de interrumpir.

La senyora consellera d'Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica:

¿La madera estaba apilada en la zona, habiéndose cumplido por dos el plazo para llevarse esa madera?
(Veus)

No, no pasa nada.
Vamos a dejar ya al tema porque yo lo que creo es que seguir con este debate con la señora Díaz es imposible.

Señor Del Pozo, nuestras tareas son pre y posincendio, y el posincendio, hasta que no se declara que el incendio está controlado y medianamente extinguido, no se puede hacer nada.
No, no, lo digo porque usted dice: «¿Por qué no viene aquí?
».
Es que yo vengo aquí con cinco millones que se están ejecutando en este mismo momento, pero no podía haber sido hace tres meses, ni hace un mes, porque para acceder a esa zona tiene que estar la zona segura para los trabajadores, y no sé si usted sabe que un incendio no se extingue solo en apariencia, ¿eh?
, la tierra, también las raíces… Es que esto es mucho más complejo.

Entonces, yo vengo con el posincendio para darle información para algo, no para venir aquí a no explicarle nada.
Le digo lo que estamos haciendo cuando se está haciendo, no cuando no se está haciendo.

Y acabo diciendo alguna cosa sobre lo que ha comentado el señor Aguirre.

Señor Aguirre, estoy a favor del aprovechamiento forestal controlado.
Efectivamente, estoy de acuerdo.
De hecho, hemos tenido conflictos cuando hemos autorizado aprovechamiento forestal, a veces sin motivo, y otras veces porque no han cumplido adecuadamente las empresas y hemos tenido que intervenir, pero estoy de acuerdo con el aprovechamiento forestal y que se promueva.
Tanto es así, como que les vamos a preparar las licitaciones a los ayuntamientos afectados, donde se pueda aprovechar, para que lo saquen y hagan aprovechamiento forestal.
O sea, no tengo ningún problema en eso.

Y con el pastoreo, decirles, saben que una zona cuando se quema se bloquea absolutamente del pastoreo, pues vamos a hacer una autorización expresa en zonas donde se pueda entrar en esos incendios para seguir haciendo pastoreo, si no dañan, efectivamente, a la regeneración natural del espacio, para facilitar que siga habiendo pastoreo en esas zonas y no tengan que emigrar a otras.

Así que, estamos de acuerdo en todo, el pastoreo ayuda, también el aprovechamiento forestal.

Muchas gracias.

El senyor president:

Moltíssimes gràcies, consellera.

Disculpes per les interrupcions que han sigut reiterades i malintencionades, perquè no puc parlar en altres termes.
(Veus) No, s'ha interromput més de deu vegades en una intervenció de tres minuts, que no té cap sentit.

Compareixença de la consellera de d'Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència i Transició Ecològica per a explicar el conjunt de mesures i projectes planificats per a millorar la qualitat ambiental i la resiliència de l'Albufera de València, sol·licitada pel Grup Parlamentari Compromís (RE número 51.
280)

El senyor president:

Bé, passem directament al següent punt de l'ordre del dia, que és la compareixença de la consellera d'Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica, per a explicar el conjunt de les mesures i projectes planificats per a millorar la qualitat ambiental i la resiliència de l'Albufera de València, sol·licitada pel Grup Parlamentari Compromís.

Sense més, senyora consellera, quan vullga.

La senyora consellera d'Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica:

Gràcies.

Gràcies, senyories.

I gràcies al grup Compromís per registrar esta compareixença, sobretot perquè ja hem parlat moltes vegades de quines eren les actuacions prioritàries per part de la conselleria per a recuperar la qualitat ambiental de l'albufera i passaven per diverses fites: una, tindre un cabal d'aigua garantit, és a dir, tindre una assignació d'aigua ambiental, en aquest cas, que hem treballat i hem aconseguit en el planejament hidrològic.

Captar les aigües brutes que arriben, que no han d'arribar a l'albufera, i poder captar-les, poder depurar-les en condicions i, fins i tot, reutilitzar-les per a reg en altres espais que ho necessiten.
I, per tant, netejar d'eixa incorporació d'aigües brutes que li arriben inadequadament a l'albufera.

Òbviament, tindre inversions per a restauracions ambientals, de motes, ullals, etcètera, i també s'està aconseguint.
Arribar a un acord sobre una gestió sostenible en l'albufera, en el que té a vore indissolublement amb l'albufera, que és el cultiu de l'arròs, però, a la vegada, poder ajudar tant els arrossers a poder continuar la seua activitat i que siga completament compatible, també, amb els valors ambientals de la mateixa albufera.
I, per tant, hem assolit acords, des d'eixe treball que volíem arribar, a dia de hui hem assolit acords històrics, per exemple, en la gestió de la palla, que l'hem acordada amb els arrossers i que, òbviament, tots estos acords també passen per junta rectora i, per tant, ha sigut reforçat, també, per tots els membres de la junta rectora.

Saben vostés que hi havia una fita històrica que complir, i que estem en això, que és l'aprovació del PORN i del PRUG, a tenor que eren ferramentes que estaven completament obsoletes.
I, per tant, estem en eixes revisions i estem fent-lo junt amb la junta rectora.

I, clar, li dic que agraïsc, precisament, que ens hagen demanat esta compareixença perquè sempre vam dir que l'aigua era el més important, sense cap dubte.
És l'element per excel·lència que necessitava tindre assegurat l'albufera i que, assegurant-li un cabdal d'aigua que arribara, anava a haver-hi un abans i un després.
I crec que només cal visitar l'albufera, només cal conéixer l'albufera, només cal parlar amb la gent de la zona per a saber que acabem de demostrar…, és a dir, acabem de demostrar que incorporar aigua neta, incorporar aigua de qualitat, incorporar un cabdal ambiental a l'albufera és l'element indiscutible perquè l'albufera recupere el seu benestar ambiental.

I, per tant, l'acord que es tanca i es consolida quan s'aprove el pla hidrològic serà una de les grans fites històriques.
Ara mateix, saben que ho fem a raó de sobrants, etcètera, d'assignacions que fa la confederació.
Per on està entrant l'aigua del riu és per on està havent una explosió evident, visual, indiscutible de vegetació vinculada a la qualitat i al bon estat ambiental de l'albufera.
I, per tant, jo crec que eixa fita, que hem assolit entre l'Ajuntament de València, la Confederació del Xúquer i nosaltres, farà un abans i un després.

Tenim eixa assignació, per tant, d'aigua, que, a més, saben que està en el moment més crític, està assignada dintre del plantejament en el moment amb més necessitat del recurs, val?
I, per tant, primer pilar d'eixe pla estratègic de l'albufera aconseguit.

El segon.
Saben vostés que vam anunciar que, després de negociacions amb el ministeri, hem aconseguit una consignació de 110 milions d'euros per a eixe nou col·lector que capte les aigües brutes i que l'impulse cap a una nova depuradora en Alcàsser…, que, de fet, vam tindre una reunió farà no arriba dos o tres setmanes amb els veïns i veïnes, on poguérem acordar les mesures que han de tindre en eixa depuradora per a no generar ningun tipus de perjudici, i va ser una reunió positiva entre la secretaria autonòmica i els veïns.
I, per tant, es farà eixa infraestructura.
Saben que el positiu d'eixos 110 milions d'euros és que l'execució és de fons de recuperació i, per tant…, és la pressió de complir, veritat?
Si vols els fons, has de complir d'ací a, com a molt, el 2027.
I, per tant, serà una realitat de manera immediata, i hem fet la licitació del redactat del projecte.

Després, tenim d'entrada eixos 60 milions d'euros que hem estat també parlant amb la junta rectora i hem estat explicant les diferents actuacions de restauració ambiental, com els dic, que tenen a vore amb els ullals, amb les motes, amb la vegetació que hi ha en la zona on s'han de fer també neteges… Tenen a vore, òbviament, amb eixe estat ambiental, sense cap dubte.

Saben que, a més, hem presentat, en la palla de l'arròs, apart de l'acord de l'excepcionalitat, diguérem, en l'ús de la crema, sinó que amb caràcter general es faça una gestió de la palla alternativa a la crema, com puguen ser eixos fangueigs, trituracions, acopio per a poder usar-ho en ramaderia… O en el projecte de biogàs, dintre de la Ruta valenciana de biogàs que hem presentat al ministeri, que saben que el Govern d'Espanya ha demanat a les comunitats poder presentar projectes per a una nova remesa de projectes singulars.
Hem presentat, dintre de la Ruta Valenciana de Biogàs, eixe projecte per a poder captar eixa palla i poder introduir-la en el sistema per a generar biogàs, amb un acord que també…, convenit amb les empreses gestores que ho desenvoluparan.

I, per tant, jo, sincerament, crec que l'albufera feia temps que no es trobava tan valorada des dels governs, i he de dir-ho: des dels «governs», en plural.
Des del govern municipal, des del govern de l'estat i des del govern de la Generalitat Valenciana, mai havia estat tan valorada, mai havia tingut tant d'acord.
Feia temps que no es vivien…, o perquè no es produïen els debats, o perquè no hi havia participació, o perquè sempre hi havia qui es portava el gat a l'aigua.
Ara hi ha molts acords, la junta rectora està fent un treball excepcional; l'actitud tant dels arrossers, com dels ecologistes, conservacionistes, com de gestors propis del parc, com de pescadors, etcètera, està sent exemplar, exemplar, amb molts acords.
Això farà que isca un bon PORN i un bon PRUG, sense cap tipus de dubte.
És el marc, el planejament global, complet i integrador de l'albufera, dels diferents actors que participen en aquesta.

Òbviament, l'albufera és un parc excepcional.
Hem tingut complicacions a l'hora de nomenar la direcció, i ho saben, ho hem dit públicament.
Hem hagut de fer algunes mesures, fins i tot normatives, per a poder tenir un nomenament, en este cas, d'una directora, que estic segura que farà un treball fantàstic.
La seua complicació tots sabem quina és: no és un parc qualsevol, és el gran aiguamoll valencià i europeu, per excel·lència.
És un dels tresors ambientals més importants d'Europa.

I l'única cosa que em resta dir és que continuarem en este pla, i tot el que no està ací no són plans per a l'albufera.
Qualsevol tipus de mesura que puga agredir-la, directament o indirectament, trobarà la contundència d'esta consellera i d'esta conselleria.
I, per tant, anem a posar el foco en la vigilància, en el control, en les declaracions d'impacte de qualsevol projecte que puga afectar l'albufera.
I en això jo crec que saben ben bé de què parle, així que no crec que calga insistir molt més.

I, de moment, eixa seria la qüestió.

Gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora consellera.

Torn dels diputats.
Quan vullga, senyora Serna.
(Veus)

Vols fer la primera intervenció?
Ho dic perquè, com sempre, l'oposició, després el govern… (Veus) Com vulguem.
Sí, sí, l'últim, l'única, sí.
(Veus) Vols fer la primera intervenció ara mateix?
Tu el que preferisques.
Val?

Doncs té la paraula la senyora Ferrer.
Quan vullga.

La senyora Ferrer Matvieychuc:

Moltes gràcies, president.

Registràrem fa temps aquesta compareixença, perquè ja des de fa temps que, des de la conselleria, es ve treballant en tot un ventall de mesures per a millorar la qualitat ecològica del parc natural, que és l'obligació que tenim com a posseïdors d'un espai protegit.

I també perquè volíem que ens explicara, amb més detall, les diverses mesures i com s'incardinen en eixe, diguem, pla integral, en eixa visió integral d'una realitat complexa.
L'albufera és una realitat complexa; totes, a poc que les mirem, són complexes, però aquesta ho és encara més, perquè cal compatibilitzar els interessos legítims d'actuacions d'activitats econòmiques amb el bé d'interés superior, que és la biodiversitat que alberga l'albufera i que, durant tant de temps, ha estat abandonada per part de les administracions públiques, en particular, per l'administració autonòmica i també per l'administració propietària del llac.

Afortunadament, estos set anys de govern del Botànic, tant a la ciutat de València com a la Generalitat, ens han tornat a revaloritzar, des del punt de vista de la gestió, no sols el llac, sinó el conjunt del parc.
Hi ha també molts ajuntaments, que tenen el seu terme municipal en l'albufera, estan treballant i remant a favor de la conservació, de la protecció, també de l'ús responsable del territori del parc natural.

I, evidentment, donem la benvinguda a les mesures que s'han estat prenent.
És una satisfacció tornar a vore aigua transparent en l'albufera, això és evident.
I, com des de fa molts anys, molts defensàvem que el problema…, no el problema, però un problema fonamental en l'albufera era justament això, la manca d'aigua de qualitat i en quantitat suficient.

Creiem que l'acord assolit en el marc del Pla hidrològic de la demarcació hidrogràfica del Xúquer és un pas positiu, encara que, com ha manifestat la foto que eixia ahir en premsa, meravellosa, de la transparència de l'albufera per les aportacions directes del Xúquer que es varen donar aquest estiu perquè hi havia aigua romanent a Tous.
Ens diuen que eixe és el camí i que cal garantir encara més cabal ecològic procedent del riu per a l'albufera.
Aigua, qualitat, riu per a l'albufera, no sols entre octubre i maig, que és de veres que és un període crític, sinó per a tot l'any.

En eixa línia, a mi m'agradaria preguntar-li si se planteja algun projecte o alguna iniciativa per a promoure, impulsar, fomentar l'agricultura ecològica en l'entorn de l'albufera.

També una qüestió que és important és l'aprovació del nou PORN i del nou PRUG de l'albufera.
Ens agradaria que ens contara en quina situació de tramitació es troba i, previsiblement, un horitzó temporal per a la seua aprovació.

I també una qüestió que crec que és fonamental per a entendre els sistemes costaners, els ecosistemes costaners, que és la seua vinculació amb la zona marina.
És a dir, el LIC de l'albufera o la ZEPA de l'albufera no és només la zona continental, sinó també la zona marina.
I m'agradaria preguntar-li, en eixe sentit, com s'està integrant eixa protecció, eixa ordenació dels recursos naturals i la gestió d'eixos recursos naturals també en la zona marina de l'albufera, perquè és fonamental per a la biodiversitat, per a la mateixa identitat del parc natural i també per a entendre la connexió, l'interstici que hi ha a través de la restinga de l'albufera.

Moltes gràcies.

Res més.

El senyor president:

Gràcies, senyora Ferrer.

I, ara sí, la resta de grups, començant per l'oposició.

Senyora Serna, quan vullga, disposa de tres minuts.

La senyora Serna Rosell:

Vale.
Gracias, president.

Bueno, muchas gracias, señora Mollà.

Bien, sí quería preguntarle… Bueno, en estos últimos tiempos, donde las aguas de la albufera, pues, (inintel·ligible) … esta poca calidad, pues, evidentemente, toda la diversidad se ha visto afectada.
Pero, bueno, quiero preguntarle, en concreto, por poblaciones de aves, a veces migrantes, porque, desde distintas asociaciones, se alertaba de que se estaban viendo muy afectadas poblaciones de aves que pasan el invierno aquí, en nuestras zonas, y, sobre todo, las que usan los humedales para su reproducción, pues, según algún estudio de ecologistas, pues, a veces, tres de cada diez aves se podían ver afectadas por la calidad del agua de la albufera.

Entonces, bueno, pues, con estas actuaciones que se han tomado desde su conselleria, si puede aportar algún tipo de datos sobre estas poblaciones de aves en concreto; si creen, pues, que se ha visto ya alguna mejora.

Y, luego, bueno, pues, de nuevo, todos estos mecanismos, todas estas medidas que están llevando a cabo, ¿qué plazos maneja la conselleria para que podamos considerar que se han alcanzado objetivos ambientales, que podamos decir que la Albufera de Valencia tiene una calidad ecológica alta?

Pues, eso es todo.

Muchas gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Serna.

Senyor Aguirre, quan vullga.

El senyor Aguirre Larrauri:

Muchas gracias, presidente.

Gracias, señora consellera, de nuevo.

Yo quería preguntarle por la planta de biogás que ha mencionado, si tenemos algún horizonte temporal para la puesta en marcha de esta planta.

Luego, en cuanto a los planes rectores de uso y gestión del Parque Natural de la Albufera, que se acordó en octubre de 2020 su redacción o el inicio del procedimiento de revisión y aprobación, entendemos que estarán avanzados los trabajos de revisión y redacción de este nuevo borrador.
Entonces, queríamos saber, cuál es el estado de los trabajos de revisión del vigente PRUG, de qué premisas técnicas se parte para la revisión del vigente PRUG de la albufera, si existe contratada alguna consultora o asistencia externa que colabore con la redacción de esta norma y cuáles son los objetivos que tiene establecidos la conselleria para la revisión del PRUG de la albufera.
También, cuándo está prevista la presentación de un borrador de este anteproyecto normativo.

Por otra parte, hemos oído, hemos leído en prensa también, que la fórmula para forzar el derribo del Hotel Sidi será -según lo apuntado en los medios de comunicación el alcalde- el plan de usos del Parque Natural de la Devesa-Albufera, de la Generalidad, que en la actualidad está en proceso de revisión.
Entonces, queríamos saber qué fórmula tiene prevista el PRUG, en revisión actualmente, para forzar el derribo del Hotel Sidi Saler y cuál sería el coste económico del derribo y las posibles indemnizaciones a los propietarios por la expropiación.

Por otra parte, otro problema que veíamos es el proceso de colmatación de la albufera, que es un proceso que, si no se adoptan medidas para evitarlo, quizás, sea otro problema que acabe propiciando la desaparición del lago y el ecosistema lacustre.
Algún profesor, hemos leído y oído en algunas jornadas, ha hablado de que la solución a la colmatación del lago de la albufera pasa por el dragado del lago.
Entonces, hemos oído que se han anunciado actuaciones y dragados en los canales y acequias, pero no en el vaso.
¿Existe algún plan de actuación, previsto por la conselleria, para solucionar la colmatación del lago?
Y si consideran, desde la conselleria, el dragado del lago como una medida prioritaria para regenerar las condiciones ambientales de la albufera.

También, la circunstancia de la existencia de metales pesados y otras sustancias tóxicas en los lodos que colmatan el lago.
Queríamos saber si ha calculado la conselleria cuál sería la cantidad de metros cúbicos de lodos que debería retirarse y el coste de gestión de esos lodos como residuo peligroso y las razones económicas que están demorando ese necesario, entendemos, dragado de la albufera.

Por otra parte, hemos visto también en prensa que el año pasado el presidente Puig habló de seiscientos millones en origen y, al final, solo se presupuestaron cinco.
Fue un anuncio en el debate de política general del 2021, en septiembre del 2021.
Tras aquel fiasco de los seiscientos millones de euros anunciados, ¿tiene previsto el gobierno de la Generalidad que la promesa de los seiscientos millones de euros se materialice en los presupuestos de este año?
¿Y cuáles son las previsiones presupuestarias directas previstas para las medidas de corrección de contaminación del lago de la albufera?

Y, en fin, nada más.

Gracias.

El senyor president:

Gràcies, senyor Aguirre.

Senyor Del Pozo, quan vullga.

El senyor Del Pozo Querol:

Sí, gràcies, president.

Y gracias, señora consellera, por su comparecencia aquí para explicarnos esos futuros proyectos que se pueden realizar en el Parque Natural de la Albufera para mejorar su estado medioambiental.
Unos proyectos que, primero, pues, tenemos que ver si se realizan y qué resultados tienen, porque estamos hablando de algo futuro.
Y, además, unos proyectos que dependen, sobre todo, de dinero de Europa y que veremos qué pasa ahí.
Unos proyectos que, si no llega a ser por los fondos europeos, pues, ni la Generalitat ni el Gobierno de España, pues, tras muchos años de gobiernos de izquierda, pues, parece ser que no ponían el dinero de verdad para cambiar, para salvar la situación de la Albufera de Valencia.

Y sí, hablo de salvar la Albufera de Valencia porque así nos lo dicen los expertos, así nos lo dice la sociedad civil valenciana.
Porque, según ellos, la situación de la albufera es crítica.
Y ustedes, pues, PSOE, Compromís y Podemos, siete años gobernando y han sido incapaces de revertir la situación.
Parece ser que opinan todo lo contrario, ¿no?
, que la gente valenciana.
Eso sí, se han dedicado, pues, a vender que hacen políticas verdes a favor del medio ambiente y, luego, pues, a la hora de la verdad, nada, porque han llegado a tener la desfachatez de vender, año tras año, inversiones millonarias en la albufera que, luego, no hacían.
Por tanto, es que, al final, perdone que se lo diga, pero es que han perdido toda credibilidad, porque no puede ser que ustedes vengan a vender en los presupuestos del año pasado unas inversiones de seiscientos millones de euros en el Parque Natural de la Albufera para salvarla y, luego, nada de nada.
Los hechos hablan por sí solos.
la Albufera continúa en estado crítico.

Y es que ustedes, señora consellera, el gobierno del Botànic, pues, no han solucionado ningún problema que tenía la albufera desde el año 2015.
Siguen sin solucionar los problemas de la depuradora de Pinedo.
Seguimos sin tener las principales normas medioambientales para proteger nuestro parque, como son el PORN y el PRUG.
Seguimos con el problema de los tanques de tormenta.
Seguimos con el tema del colector oeste, fundamental para que no entren aguas contaminadas al parque natural.
Como también seguimos esperando esa depuradora de Alcàsser que usted menciona.
Seguimos con los problemas del dragado.
Seguimos con los problemas de limpieza de cañas.
Seguimos con los problemas de dirección en el parque natural.
Se continúa sin dejar participar a la sociedad civil en cuidar el parque.
Se criminaliza a agricultores y pescadores.
Se criminaliza el cultivo de arroz.
Incluso, recientemente, salió en prensa que la junta rectora del parque le está pidiendo más poder de decisión; sí, salió en la prensa, señora consellera, la junta rectora le está pidiendo más poder de decisión.
Continúa el grave problema existente en la albufera, con la gran cantidad de vertederos de residuos ilegales que hay en el parque.

Como ve, señora consellera, pues, han pasado los años y la situación de la albufera continúa igual de mal.
Al final, todo han sido promesas.
Y ustedes llevan ya siete años gobernando y han dejado claro quiénes son ustedes.
De momento, a día de hoy se han dedicado solamente a vender humo en políticas medioambientales.

Esperemos que, ¡ojalá!
, sus promesas se hagan realidad.

Gracias.

El senyor president:

Gràcies, senyor Del Pozo.

Temps de la senyora Díaz.

Quan vullga.

La senyora Díaz González:

Gracias, presidente.

A ver, el 23 de junio de este mismo año, después de unas jornadas que hubo sobre la albufera, se publicaban, pues, distintas declaraciones que habían hecho expertos, aparte de concejales y alcaldes.
Los expertos decían: el parque, en todo caso, se encuentra en la travesía del desierto o en el purgatorio, la albufera está muerta, el lago es ahora una taza de caldo verde con algas.
Soy optimista, pero se está muy lejos para que haya aguas transparentes en la laguna.

Tenemos que escuchar a los agricultores, que son los guardianes del parque.
La voz más importante en el parque tendrían que ser los arroceros y no lo son.
Claro, después de la noticia de ayer, que habla de aguas transparentes en la albufera, he preguntado a los expertos a qué era debido, o sea, qué había hecho esta conselleria; no sé, a lo mejor había tirado pastillas de cloro a la albufera para conseguir esas aguas transparentes, no sería la primera vez, pero no.
Por un lado, me dicen: esta agua limpia es la enviada por las acequias de la Acequia Real del Júcar, gracias al ahorro de la modernización de esta acequia, que está quedando, con ello, demostrado que la modernización de la acequia afecta positivamente a la albufera por la reducción de fertilizantes aplicados y por el agua que se ahorra y se destina al lago.

Demostrado esto, es una obligación del Generalitat acelerar al máximo las obras de modernización pendientes para que se pueda llevar, que son en 23 sectores, si no recuerdo mal, para que se puedan llevar al lago los cuarenta hectómetros cúbicos que se supone que desde la acequia se llevarán, hasta 2027, si se llevan a cabo estas obras que son fundamentales.
Bien.

Y, luego, preguntando a un investigador de la Universidad Politécnica de Valencia, decía: «Las fases claras se presentan periódicamente en la albufera, las fases claras del agua, o sea, no es síntoma de regeneración -me decía-, no es síntoma de regeneración».
Si la última vez que hubo vegetación sumergida en el lago fue en 2018, hasta 2022, ¿qué ha pasado?
Es una vegetación oportunista.
Hasta que no haya chara en el fondo, no será posible la recuperación de la albufera y, sin dragado, no será posible, algunos lo tenemos claro.
Y añadía: «Se clarifica el agua porque el zooplancton se come el fito y puede llegar a verse el fondo, pero, después, se vuelve a la misma situación».

Yo espero que, al final, no sea la mismísima situación que el año pasado, cuando en estas fechas denunciábamos la mortandad que se veía de aves, de peces, incluso de gatos, en la albufera, muertos por la anoxia, etcétera, etcétera.
Esperemos que eso no suceda este año.
Esperemos que, al final, la gestión de la paja del arroz se haga convenientemente.
Y esperemos que esa planta de biogás, que usted anunció hace un año para ponerla en funcionamiento, usted decía en mayo, más o menos, de 2023, al final cumpla con que en 2023, mayo, junio, julio, diciembre, se ponga en funcionamiento, porque, al fin y al cabo, lo que hay ahora encima de la mesa es un convenio para la recogida de 2.
400 toneladas de la paja del arroz, mientras, pues, el resto, que estamos hablando que normalmente se producen entre setenta y cinco mil y noventa mil toneladas de paja de arroz, pues, habría que dejarlo ahí o fanguearlo, etcétera, etcétera, produciendo, probablemente, otra vez la putrefacción de las aguas y la mortandad.

El senyor president:

Gràcies, senyora Díaz.

La senyora Díaz González:

Con lo cual esperemos que, en esta ocasión, se haga responsable y no siga tirando balones fuera, consellera.

El senyor president:

Gràcies, senyora Díaz.

Senyor Calvo.
(Se sent una veu que diu: «No») Ah!
, perdó.
Per part d'Unides Podem, Senyora Gascó, quan vullga.

La senyora Gascó Verdier:

Gràcies, president.

Gràcies, consellera, per la seua compareixença i per la posada en valor, efectivament, com vosté bé ha dit, d'este ecosistema tan valuós, no sols per a la Comunitat Valenciana, sinó per a Europa.

Ahir va eixir, precisament, un article en el Levante sobre com està canviant l'albufera i crec que no podem estar més que contents.
Però la pregunta que ens fem és si estes aportacions que s'estan fent seran continuades en el temps o han sigut puntuals.

I és que sobre el que es va anomenar «acord històric per a l'albufera», al mes d'abril, quan va eixir la versió definitiva del pla hidrològic, com vosté sap, els grups ecologistes presents a la xarxa del Xúquer varen a presentar al·legacions, etcètera, i varen mostrar el seu escepticisme perquè, entre d'altres, deien que el pla no establix objectius ambientals per a l'aiguamoll i espai protegit… albufera, fent cas omís al principi rector de la gestió en matèria d'aigües.
Amb la qual cosa, vull saber què en pensa vosté de l'aprovació del pla, si, segons vosté, sí que es garantixen o no els cabals ambientals per a l'albufera i si hi ha garanties que es compense adequadament la pèrdua de cabals per la modernització de regadius.

Respecte a això, enfront d'algunes afirmacions, en la memòria de l'esquema de temes importants per a l'horitzó 2021-2027, el que s'afirma és «la modernización de los regadíos de la Acequia Real del Júcar producirá una reducción de los aportes, tanto al río Júcar como a la Albufera de Valencia».
Amb la qual cosa, això que la modernització només fa que aportar aigua… Bé, doncs hi ha textos normatius que diuen exactament el contrari, no?
Per això, volia saber si, des de la conselleria, s'ha defensat la petició que hi haja un estudi ambiental estratègic del conjunt de sectors de modernització, que són més de quaranta, quan estaven defensant el pla, i si és una cosa que continuen defensant o no, davant d'allò que s'està fent ara, que és una avaluació ambiental sector a sector.

També m'agradaria preguntar-li respecte a l'estudi de sanejament del col·lector oest, per al qual s'ha previst la construcció de la depuradora d'Alcàsser.
Bé, jo he estat en contacte amb algunes persones del veïnat i, precisament, preguntaven si Pinedo no podia dur avant eixa funció que volen atorgar a Alcàsser, perquè està ja dotada de l'emissari, perquè en realitat no s'està utilitzant tota la potencialitat de Pinedo… I volien, simplement…, que mostren els seus dubtes, no?

És evident que hem de descarregar totes eixes aigües brutes que arriben a l'albufera, i la reutilització de l'aigua recuperada és una bona notícia també, però, com que fins ara molts ho han estat anunciant, m'agradaria saber com pensa la conselleria que això es faça de la manera correcta.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Gràcies, senyora Gascó.

I, ara sí, senyor Calvo, quan vullga.

El senyor Calvo Alfonso:

Muchas gracias, presidente.

Señora consellera, bienvenida y gracias de nuevo por las explicaciones que acaba de dar.

Soy un amante de las obsesiones personales, porque qué seríamos de ellas sin esas obsesiones, pero algunos partidos de la obstrucción» creo que rozan el límite de preocupante.
Incluso tienen una particular cruzada con usted en ese asunto, voy a conocerlo también.
Le sugiero que hagamos oídos sordos y que saquemos provecho a los datos que acaba de anunciar.

Por ejemplo, como ha dicho la compañera de Unides Podem, ayer salió un titular, creo que es muy positivo, que se vislumbran índices de transparencia de hace cincuenta años.
Y creo que es una muestra notable de mejoría de la situación, ya que parece que los aportes del Xúquer, aquellos derivados de las acequias y de canales, están funcionando, ¿no?
Y una de las preguntas que le haríamos: ¿qué les diría a aquellos amantes del dragado como única opción, que defendían y creo que siguen defendiendo, no?

En otro orden de asuntos, como conoce, algunos gobiernos pretéritos dejaron algunos regalos envenenados.
Por ejemplo, los tanques de tormenta, que estaban más o menos estipulada la finalización para el año 2015; obviamente, no fue así.
Y nos gustaría saber en qué situación se encuentran.

Y creemos que no hace falta estar muy versado en materia hídrica para comprender que la construcción de esos tanques lo que hacen es minimizar el vertido o esas descargas que son muy problemáticas y, por tanto, muy contaminantes, y que acababan, de alguna forma u otra, en la albufera.
De hecho, como sabrá, en uno de los estudios de Aquamed se estimaba que, de entre todas las medidas planteadas para la albufera, esas tendrían el impacto más importante sobre su estado ecológico, y nos gustaría si puede hacer una valoración al respecto.

Y si recuperamos el titular que he mencionado al principio, y también ha mencionado Beatriu, pues llámeme romántico si quiere, pero creo que no hay más misterio que el trabajo en equipo, tanto del Consell, a través de su conselleria, de la confederación hidrográfica, de las comunidades de regantes… Creo que es algo o ha sido algo insólito hasta la fecha y ha permitido este renacimiento de ese humedal y de esa joya de la corona que tenemos.

Y nos gustaría también preguntarle qué opinión le merece el Plan hidrológico de la confederación y si considera que consolidará, de alguna forma, el hecho de que tengamos una albufera cada vez en mejores condiciones, ya que por primera vez se estipula y se mandata en un plan hidrológico…, se ordena un caudal ambiental invernal, que creo que ahí radica la clave para que este tipo de imágenes se queden, intentemos que para siempre.

Nada más.
Muchas gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Calvo.

Bé, ara per a respondre a les qüestions plantejades…

La senyora consellera d'Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència i Transició Ecològica:

Gràcies, senyor president.

Partint que el sistema albufera és un sistema complex, jo crec que negar que les actuacions que s'han anat fent, els acords que s'han anat assolint i que s'han materialitzat, en molts casos, han millorat l'estat de l'albufera en els darrers anys, negar-ho és faltar a la veritat.

Açò no és fruto de la casualidad, ni de los fitoplancton, ni de nada.
Açò és fruit d'un treball d'anys per a aconseguir posar l'element aigua en el centre de l'acord.
L'element aigua és el factor diferenciador de tindre una Albufera amb la qualitat ambiental necessària o no.

I hi ha dos qüestions que afecten l'element aigua que hem posat de manifest.
Una, la necessitat de garantir-li un cabdal mínim d'aigua i, en la mesura que és un bon acord, ho hem plasmat en el pla…, ja ens agradaria que fora encara millor.
El pla hidrològic contempla eixa assignació hivernal necessària perquè l'estat ecològic de l'albufera estiga aixina com està ara i es mantinga en el temps.
Sí?
Bon acord.
Efectivament, un pla és…, en este cas, fins al 2027.
Ja em pareixeria increïble que vinguera algun govern, després, a qüestionar, en la següent planificació, el fet que hi haja una assignació que no haja d'anar a sobrants i que es consolide.

Perquè el que ha passat fins ara és que anava a sobrants de la hipòtesi de la modernització.
La modernització s'ha anat fent i s'ha de planificar, i s'ha d'estudiar i s'ha de corregir.
I, a vegades, no ha suposat estalvis, i, quan ha suposat estalvis, s'han posat a disposició del llac i, efectivament, s'ha produït una situació així.
Però tu no pots tindre l'albufera amb un pla hidrològic considerada com a tercera o quarta prioritat.
Tu has de tindre, en el pla hidrològic, l'albufera considerada com s'ha de tindre.
I, per això, cal garantir-li eixe cabdal, al marge de sobrants, modernitzacions, etcètera.

I, per tant, esta és la primera vegada que es conseguix un acord que està a mig camí, perquè té una dotació al marge de les modernitzacions i de sobrants, és a dir, assignada, i una altra que se suma a raó del que se vaja solventant o produint de les modernitzacions.
L'escenari favorable, indiscutible, per a l'albufera el dia de demà en una altra planificació?
És que tinga eixa suma consignada específicament a l'albufera sense haver de passar per modernitzacions ni res.
És a dir, que no estiga sobrant, que l'albufera tinga el protagonisme que ha aconseguit assolir en este pla, però ja indiscutible.

Per tant, què opine del pla?
És positiu i el vam votar a favor com a govern de la Generalitat.
El vam aprovar.
I, per tant, ens agradaria que, amb algunes correccions que podem estar d'acord, puga ser aprovat pel Govern d'Espanya.

És complicat, eh?
Perquè es diu: «Usted viene de proyectos de futuro».
Però és que l'aigua és real, és real el que està passant.
I eixe era el primer punt, ho vam dir des del principi.
Primer punt, aportació assignada a l'albufera; conseguit.

Segon punt, captar les aigües contaminades que li arriba.
Captar-les, impulsar-les, depurar-les, reutilitzar-les en altres sistemes de regadiu que ho necessiten.
Està consignat en el pla també, són 110 milions d'euros.

És que vostés diuen: «Es que en los presupuestos han puesto…».
No, és que tu no has de posar els 110 milions d'euros en el pressupost de la Generalitat Valenciana; és que està en el pressupost del pla hidrològic.
I, a més, indica específicament que són fons de recuperació i que li correspon al ministeri posar-los d'eixos fons europeus.
És que és el mateix pressupost que va en el pla.

Aleshores, hem aconseguit els recursos?
Sí, per captar eixes aigües brutes, per a impulsar-les i depurar-les en Alcàsser, i que eixes aigües reutilitzades puguen utilitzar-se pels regants de les zones, en l'entorn d'Alcàsser, i tindre aigua de bona qualitat, regenerada i a bon preu.
Per tant, el segon element, l'aigua, també.

I, per a nosaltres, la restauració ambiental també estem treballant-la, no solament amb la consignació de 60 milions d'euros en projectes de restauració ambiental, és que aspirem que, any rere any, tant aportacions pròpies, com aportacions ministerials, com aportacions europees caiguen ahí, en el sac de les restauracions ambientals i de les millores ambientals de l'albufera.
Per als ullals, per a la vegetació, per a les motes, etcètera, però no per al dragat.

El dragat, com a concepte general, no estem d'acord.
Ho he dit mil vegades, eh?
No és ninguna sorpresa.
Dragats s'han de fer en algunes zones concretes, però com a concepte general no estem d'acord, perquè creiem que suposa també un perill per a l'albufera.
L'albufera, hui per hui, té un perill i és demostrable, que és la intrusió marina.
De fet, en alguns casos, estem fent estudis de com està afectant-li al cultiu de l'arròs, la intrusió marina.
I, com vostés comprendran, un dels defectes del canvi climàtic, i més a la Mediterrània, és la pujada del nivell de la mar, és evident.

Per tant, si tu fas un dragat de l'albufera, nosaltres, com a caràcter general, creiem que exposes l'albufera a major intrusió marina.
Si damunt es projecten projectes que afavorixen també modificacions, alteracions de la costa, doncs encara més intrusió marina.
Per tant, el dragat, nosaltres no el defensem.
El pot defensar algun tècnic, alguna entitat, però com a conselleria no el defensem.
I no el defensa tampoc el propietari del llac, que l'Ajuntament de València no ho defensa amb caràcter general.

Sobre com està…, l'estat de les aus.
Al final, l'albufera és una…, Xarxa Natura 2000, té totes les normatives i totes les qualificacions d'alta protecció europea, precisament vinculada als seus valors de biodiversitat i ambientals.
I, òbviament, perquè els índexs d'aus estiguen relativament òptims, el primer és que l'ecosistema tinga l'estat òptim ambiental.

Les aus depenen del seu hàbitat.
El hàbitat està millor?
Sí, està millor.
És millorable?
Indiscutiblement.
Esta compareixença no és per a dir que ja ho tenim tot fet.
I millorarà?
Sí.
Però és de veres que, hui en dia, l'estat de les aus està millor que fa uns anys, perquè l'hàbitat està millor que fa uns anys.

L'agricultura ecològica.
És complexa, és de veres, en l'albufera.
Saben que tenen un sistema a nivell d'aigua, de reg, complicat.
És de veres que també tenim alguns casos d'èxit en la Marjal de Pego-Oliva que estem estudiant també com introduir-los amb èxit en l'albufera, i alguna cosa es fa d'agricultura ecològica en l'albufera.
És limitada perquè compartixen, diguérem, el sistema i, per tant, les aigües…, o siga, hi ha molta agricultura convencional que limita l'agricultura ecològica.
Encara així, ho estem parlant per afavorir espais on es puga generar i certificar agricultura ecològica, perquè no solament és generar, sinó que has de poder certificar-ho adequadament.

I acabe amb alguna coseta.
En Pinedo.
Jo, el don del momento…, Abans de vindre ací, estava amb els veïns de Pinedo, precisament per a explicar-los el projecte que va a eixir a licitació.
És una obra de 34 milions d'euros importantíssima per a Pinedo, per als veïns de Pinedo, esperadíssima i que no s'havia fet durant molt de temps.
És que justet, precisament hui, he estat amb els veïns de Pinedo.
I sap l'única cosa que diuen?
És que, després de dècades de polítics amb promeses incomplides, s'espera que efectivament se complisquen.
I jo, en lloc d'una promesa, porte una licitació.
És la diferència.
Simplement això.
Aixina que s'estan fent coses.

I acabe amb el tema de…, perquè em pareix interessant.
Hem aconseguit també…, sabem que l'Ajuntament de València, junt amb altres municipis, estava impulsant la connexió Túria-Albufera.
Vam donar el seu suport fa dos anys a eixe projecte, per part del govern de la Generalitat, fins i tot fins al punt que eixe projecte, si es consolida, poder invertir recursos també públics ahí, de la Generalitat.
I la bona notícia és que, fa una setmana, la confederació ja ha donat el ok també a l'ajuntament, per a eixe projecte de connexió i, per tant, de l'antic llit.
Jo crec que és una boníssima notícia que no solament tingam albufera, sinó que tingam Túria-Albufera, eixe especial corredor que acaba a la mar i que crec que serà, doncs, bé, una molt bona connexió verda, importantíssima, i que ja aconseguix tindre les tres administracions implicades alineades en este projecte.

El senyor president:

Bé, de forma excepcional, els puc donar este torn, un minut per cadascú per a fer les preguntetes que siguen adients.
Anem molt mal de temps i no crec que faça falta més.

Senyor Aguirre, quan vullga.

El senyor Aguirre Larrauri:

Muchas gracias, presidente.

Gracias, señora consellera.

Hoy no me ha tocado a mí que me conteste a muchas de las cosas que le he planteado, pero, bueno.

Quería decirle que nos comenta que el lago está mucho mejor ahora que hace unos años; sin embargo, uno de los aspectos que llama la atención es la reducción de la vegetación palustre que existía en el lago, incluso antes de ser considerado parque.

Entonces, queríamos saber qué medidas ha adoptado la conselleria para la regeneración de la vegetación palustre que circunda el lago de la albufera, si cree que es posible la recuperación de las matas, las islas que han conformado tradicionalmente la vegetación del interior del lago, y si tiene la conselleria algún proyecto destinado para la regeneración de esta vegetación palustre.

En cualquier caso, si ha habido algún proyecto, cuáles han sido los resultados en la regeneración de esta vegetación.
Y si se ha planteado, en cualquier caso, la conselleria volver al sistema tradicional de regeneración de vegetación consistente en la quema selectiva y controlada de aquellos espacios con la vegetación más deteriorada.

Gracias.

El senyor president:

Gràcies, senyor Aguirre.

Senyor Del Pozo, quan vullga.

El senyor Del Pozo Querol:

Gràcies, president.

Gracias, señora consellera, por sus explicaciones.

Nosotros nos alegramos si mejora la situación de la albufera, y lo que hicimos pues es consultar a la sociedad civil y a expertos, sí, y a catedráticos, sobre la noticia referente, y nos dijeron que sí, que puede haber mejoras puntuales pero que la situación sigue siendo la que es.
Por tanto, incluso nos llegaban a decir: «Dígale usted, propóngale a la señora consellera a ver si quiere realizar una visita con nosotros, con catedráticos de universidad, y que nos explique allí in situ todas las mejoras, y así, pues, comprobaremos que no estamos hablando de algo puntual», que es lo que ellos afirman.
Yo simplemente hago de intermediario, porque es lo que ellos nos dicen y, por lo tanto, nos dicen que la situación sigue siendo crítica porque así lo hablan con hechos.

Y, ya, por último, preguntarle, pues que estos expertos valencianos que viven en la albufera, que son catedráticos y tal, a mí me sorprende cuando me dicen que todos esos proyectos, o proyectos que se llevan a cabo en la albufera, no se cuenta con ellos y se cuenta con otros expertos que son de otras universidades de otras partes, o sea, es una cuestión que yo no llego a entender.

Entonces, me gustaría que me explicara por qué no contamos con los expertos valencianos y resulta que son expertos de fuera.

Gracias.

El senyor president:

Gràcies, senyor Del Pozo.

Senyora Díaz, quan vullga.

La senyora Díaz González:

Gracias, president.

Bueno, si no se escucha ni a los arroceros que es a los primeros que se tendría que escuchar, ¿cómo se va a escuchar a los expertos de la zona?

Evidentemente, supongo que no conviene, ¿no?
, porque eso de que saquen ustedes una noticia, bueno, saque un medio de comunicación una noticia diciendo que las aguas de la Albufera están regeneradas, están transparentes, superregeneradas, y, claro, los expertos digan: «No, no, no se trata de regeneración, son fases y además viene debido a la aportación por parte de la Acequia Real del Júcar».

A mí es que hay una cosa que no me ha quedado clara, porque usted habla de que en el Plan de cuenca está el compromiso escrito de la aportación anual de los cuarenta hectómetros cúbicos, bueno, sesenta en total, pero de esos cuarenta… A ver, yo tengo entendido que esos cuarenta hectómetros cúbicos dependerán -y dependen- de la modernización de regadíos.
Me gustaría saber si eso es así o no porque, según la Acequia Real del Júcar, que ahora mismo está aportando 14,5 hectómetros cúbicos, dice que no podrá aportar esos cuarenta hectómetros cúbicos, que no se podrán aportar, en tanto en cuanto no estén realizadas esas obras de modernización.
Me gustaría que lo aclarara.

Por otro lado, decirle que el ayuntamiento -y acabo ya- el Ayuntamiento de Valencia está en contra del dragado mientras licita para dragar en la Albufera.

Y, por otro lado, decirle que la obra que los expertos y los usuarios de la Albufera consideran más importantes es el colector oeste.
¿Para cuándo ese colector oeste?
Que usted dice que esa cantidad de dinero, los 110 millones de euros, sí que está por ahí, bueno, ¿para cuándo ese colector oeste?

Y respecto de los 430 millones de euros que faltan y que usted echa la culpa a Europa, a la Unión Europea, por no invertir, no traer el dinero, me gustaría saber qué proyectos han presentado al respecto para que se hable de 430 millones.

Gracias.

El senyor president:

Gracias, señoría.

Cuando quiera, consellera.

La senyora consellera d'Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica:

Bé, vaig a intentar explicar que l'aigua del riu no és propietat de ningú, val?
, vaig a començar dient una cosa que és evident.
O siga, aquí no és «yo soy propietario, y, mira, te doy, te regalo, o te lo pongo de…, no sé, de regal de Nadal».
M'enteneu?
L'aigua d'un riu no té propietaris.
N'hi ha uns drets d'ús, que de fet es revisen, val?
, i també n'hi ha unes condicions que has de complir sobre els teus drets d'ús.

En este cas, esta conselleria ha deixat meridianament clar que la modernització del regadiu, i la seua aprovació amb els informes ambientals corresponents, sempre, compte!
, qualsevol aprofitament que puga haver-hi de sobrants que es produïxen gràcies a la modernització, obligatòriament han d'estar assignats en dret per a l'albufera, perquè això ací no s'havia fet mai.

Ah!
, doncs és que està molt bé que parlem de coses que no s'havien fet mai, està molt bé!
, està molt bé!
Perquè vindre ací i que a mi se me tira en cara, per exemple, «no se habla con los arroceros», «es que las quemas, no sé qué…», que vinga d'un govern que va prohibir les cremes de la palla, que vinga d'un govern on estava prohibit la crema de la palla de l'arròs, i ara resulta que nosaltres no solament no prohibim, sinó que el que fem és un acord històric perquè siga una cosa molt excepcional, que el concepte i el canvi en la gestió del cultiu de l'arròs, i, per tant, de la gestió del residu, recurs, palla, siga un altre, que tinga aprofitament, que es puga incorporar com a biogàs, etcètera, aconseguim un acord de la gestió, i, òbviament, té també possibilitat de tindre de manera molt excepcional, molt regulada i autoritzada, la crema; però que vinga d'un govern que va prohibir la crema de la palla de l'arròs.
(Veus)

Els episodis d'anòxia, que ha explicat que l'anòxia, doncs, encara als peixos i tal, el tema dels gats… anem a deixar-ho, eh?
, perquè açò ha sigut ja, aquí parlar dels gats, que els gats, en tot cas, venen arrossegats pels barrancs, etcètera, no es moren allí a l'Albufera d'anòxia, d'acord?
, per la palla.
És que els criteris, el debat arriba a un punt, de veres, que un vol ser rigorós tècnicament i ambientalment, però arriba ja…

Aleshores, no poden vostés vindre ací a dir «esto es que los sobrantes de modernización, no sé qué…».
No, mire, jo li he dit que l'escenari perfecte és que l'albufera no depenga absolutament ni un metre cúbic d'aigua que li ha d'arribar del riu, vinga de sobrants, vinga de modernització, etcètera.
A dia de hui, l'acord és que hi ha una assignació fixa de riu i hi ha una assignació que anirà a raó de la modernització.
(Veus) Sí, però si es públic.
Quin problema tenen vostés?
I el que dic és que el futur ha de ser una planificació on ja no tinga res de cabal associat a modernitzacions ni res, assignat completament.
Però, està millor ara que abans?
Sí, és evident.

Segona cosa.
Quan van a fer el nou col·lector i la nova depuradora?
Jo… Ja, però és que això no era un projecte que ni havia somiat el Partit Popular.
Resulta que fem el projecte, resulta que aconseguim els 110 milions d'euros, resulta que estem licitant la redacció d'eixe projecte per a poder fer-lo, i ara resulta que és un problema pensar-lo, discutir-lo, negociar-lo, aconseguir-lo, i posar-se a licitar… Bé, jo al·lucine!
Aquí volen que demà, pin!
, jo faça màgia i n'hi haja un nou col·lector, una nova depuradora, i que tot estiga perfecte.

Vull dir, sigam un poquet seriosos, eh?
, sigam un poquet seriosos.

I acabe dient-li, en les Corts Valencianes, jo, a allò de «los expertos» i no sé què, ja li vaig dir que me posara els noms, porque usted por llamar catedrático, catedrático, catedrático, no es que exista esa persona, se llamará catedrático equis Pepito Pérez.
Pose noms de quins són els catedràtics «que son valencianos, porque usted a estos valencianos no los escucha y escucha a expertos de fuera», home!
, pose noms i cognoms a eixos catedràtics.
Si existeixen, jo ja li ho vaig dir en el Ple de les Corts, pose un llistat de noms, m'ho dona i jo me'n vaig amb ells on faça falta.

Gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora consellera.

I bé, anem molt mal de temps però continuem sense demora.

Compareixença de la consellera d'Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica per a informar de l'estat dels emissaris de la Comunitat Valenciana, sol·licitada pel Grup Parlamentari Popular (RE número 54.
691)

El senyor president:

Passem al cinqué punt, que és la compareixença de la senyora consellera d'Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica, per a informar de l'estat dels emissaris de la Comunitat Valenciana, sol·licitada pel Grup Parlamentari Popular.

Sense més, quan vullga, senyora consellera.

La senyora consellera d'Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica:

Gràcies.

Bé, aniré més ràpida.

Saben tots vostés que els emissaris submarins són les canalitzacions integrals de la xarxa de sanejament que transporten cap a l'interior marí efluents de depuració, estacions de depuració, una vegada les aigües, com dic, ja estan depurades i desinfectades.
Es tracta de punts de desembocadura en la mar de les aigües sanejades, ja dic, a distància de la zona costanera primera, que estan eixes aigües sanejades, d'igual manera que podria realitzar-se a través d'una altra mena de canalitzacions i llits naturals que conflueixen en el domini marítim.

Després de tres dècades de funcionament del sistema de sanejament al territori valencià, sorgit precisament de la llei de 1992, la Llei 2/1992 -per cert, complix trenta anys l'EPSAR, i crec que és un bon aniversari-, els tractaments de depuració, així com els sistemes d'analítica i control, garantixen la salubritat i condicions d'aquestes aigües.
D'igual manera, i de manera secundària, els emissaris poden conduir les aigües torrencials, ja dic, de manera secundària en episodis de pluges, és a dir, aquelles que per raó d'una alta pluviometria han de ser canalitzades amb rapidesa i eficàcia.

És en aquests episodis de greus inclemències meteorològiques sobrevingudes, que són, ja dic, molt inusuals perquè de normal les aigües de pluja s'estan canalitzant per altres vies que no per eixos emissaris, quan poden produir-se trencaments en les canalitzacions, ja siguen en terra o en els mateixos emissaris submarins, en el medi marí.
Per la qual cosa, en aquest cas, es realitzen reparacions a l'empar dels procediments d'urgència, a fi de restablir el funcionament de la infraestructura i continuar amb la fi per a la que han sigut concebudes.

Així, per exemple, va ser el cas dels emissaris afectats pel temporal Glòria, a finals de 2020.
De qualsevol manera, eixa reparació que es va fer d'eixes canalitzacions no afecta, i dic, no afecta la qualitat de les aigües ja depurades i desinfectades, el que vol dir és que l'abocament de les mateixes al medi marí, si està programada a un quilòmetre o dos de distància, doncs, si té algun trencament ix per una distància inferior.
Però, les aigües amb eixos emissaris estan depurades i desinfectades.

I, per tant, no entenem que eixes fissures o trencaments que s'hagen produït i que, efectivament, es reparen per mecanismes d'emergència, puguen generar perjudicis ambientals a conseqüència de contaminació microbiològica.
Els pose un cas, l'exemple de l'emissari que evacua l'aigua depurada procedent de l'EDAR de Xàbia, monitorat amb un sistema de control de fins a onze punts analítics, ha registrat valors microbiològics molt per baix del llindar màxim indicat pel Reial decret de 1998 que estableix les normes de qualitat de les aigües de bany.
És a dir, els valors dels efluents controlats diàriament han sigut majoritàriament nuls en què es classifica la qualitat de les aigües com a excel·lents per a bany.

Gràcies a la labor de sanejament i controls diaris, es constatà en el seu moment que l'origen del episodi de contaminació detectat a la platja de l'Arenal, el passat 27 de juliol, gràcies precisament a eixe programa de control de qualitat de les aigües que realitzem des de la Direcció General d'Aigua, no va poder ser produït en cap cas per les aigües de l'EDAR de Xàbia, ni per la canalització de l'emissari.
És a dir, es comprovà que estava en aquell moment en fase de reparació per obres d'emergència, però les aigües que estaven passant, fins i tot per ahí, tenien l'alta qualitat.
I, per tant, eixe episodi no està associat a l'emissari ni a l'EDAR.

En aquells dies, els valors microbiològics van tornar a ser nuls, passat eixe 27 de juliol, per la qual cosa l'origen de la contaminació d'aquell episodi es va deure a un factor extern puntual i aliè al sistema de depuració.

I així és el que sol passar en tots els episodis on hem d'alertar, i, per tant, tancar una platja per valors microbiològics que superen els establerts.
No solen tindre res a vore els emissaris amb el sistema de depuració.

A més de l'analítica quotidiana de les aigües sanejades, cada emissari submarí està sotmés semestralment a una revisió detallada, dintre del programa de vigilància que gestiona l'EPSAR, la qual cosa origina informes anuals de seguiment i control, i recomanacions.
Eixe inventari i coneixement de l'estat dels emissaris és compartit amb els municipis corresponents, ja que són l'administració titular de la conducció.
Ara bé, després de tres dècades, trenta anys, és evident que cal pensar en una reforma integral de renovació de la majoria d'estes canalitzacions.
I és el motiu pel qual, en el programa d'obres de l'EPSAR, per a este any que ve, s'ha consignat un total de 60 milions d'euros, 20 milions d'euros per província, per a la renovació global dels emissaris submarins del territori valencià.
Aquest programa estarà dirigit, diguem-ne, per la Direcció General de l'Aigua, i, òbviament, executat i pagat per l'EPSAR.
La direcció general ja ha rebut la documentació pertinent, posant-se a escometre la redacció dels projectes de renovació que ho precisen, i establint aixina priorització.
I, en una primera aproximació, els emissaris de Vinaròs, Benicarló, Gandia, Xàbia i Dénia seran els primers en les actuacions del programa integral que els comente.

I açò és el que puc aportar-los sobre emissaris.

El senyor president:

Molt bé.
Moltes gràcies, senyora consellera.

El grup demandant de la compareixença, el senyor Barrachina.

Quan vullga.

El senyor Barrachina Ros:

Muchas gracias, señor presidente.

Y muchas gracias de nuevo, señora consellera.

Bueno, por empezar por el caso específico al que hacía usted referencia de la salida del emisario submarino en Xàbia, en la playa del Arenal.
No fuimos nosotros, fue, como sabe, Ecologistes en Acció de la Marina Alta quienes denunciaron el 11 de agosto, tengo aquí una imagen suya, que el agua era marrón, en la salida del emisario.
Fueron ellos, salida del emisario, agua marrón.
Es decir, no sé si a usted, como dice anteriormente y mi grupo no comparte, el hecho de que haya pérdidas en un punto u en otro le resulta indiferente porque es escasamente contaminante.
Pero, cuando los bañistas en la ciudad de València descubrieron que el agua también contenía vertidos, pues, hombre, sería mejor verterlo, en lugar de en una zona de la playa del Saler por un orificio a 25 metros de la arena, donde está la gente bañándose, que aquella perforación del Saler estuviese reparada y no siete años esperando.
Por tanto, el lugar en el que se produce la emisión submarina del agua, señora consellera, sí es importante.
No es lo mismo que se produzca en un lugar que en otro.
Por tanto, si, como usted dice, en la salida del emisario del Arenal de Xàbia, y, como se publica en un vídeo donde emergía agua de color marrón, no pertenece al emisario submarino de Xàbia, me parece una circunstancia enormemente peculiar.
Pero si usted dice que es por otro motivo, imagino que conocerá el motivo.

No será importante, según usted, que se vierta en un lugar u otro.
Pues el Seprona cree que sí, o lo creía, desconozco la situación de la investigación.
No me dedico a eso, pero el Seprona investiga los vertidos del emisario de Vera junto a la playa de la Malvarrosa.
No es lo mismo.
Es decir, piensen ustedes en los vertidos de todo tipo que se pueden colocar en un sitio o bien en otro.
Por tanto, si lo investiga el Seprona, imagino que no será algo que sea completamente indiferente, como la señora consellera ha dado a entender, que se produzca en un lugar o en otro.
Uno tiene la sensación al final de que nadie se quiere responsabilizar.

Mire, aquí hay una respuesta suya, en concreto, cuando se le pregunta a usted por parte de nuestra síndica, de doña María José Catalá, le pregunta específicamente por el emisario del Saler, usted le responde en dos líneas respecto a los vertidos detectados desde 2016, y que sabe que, efectivamente, esos informes que usted dice y existen, reiteraban, año a año, o semestre a semestre, que se estaba produciendo un vertido en las proximidades de la playa, usted le responde en junio de 2022, le comunica que esa instalación es titularidad del ayuntamiento de València.
Bien, el ayuntamiento de València, dos semanas después, le responde a la misma portavoz municipal que eso es competencia de la EPSAR.
La EPSAR es usted.
Bueno, como usted decía antes, sobre un alcalde del PP, esta empresa de la EPSAR es propiedad de una señora de Compromís.
Es lo que decía usted cuando una empresa pública municipal se quedaba con los desechos del monte.
Es decir, es propiedad de un alcalde del PP, eso es propiedad de una señora de Compromís.
Pero, claro, esto lo dice el señor Ribó.
Ribó dice en el ayuntamiento que esto es culpa de la EPSAR.
Y la EPSAR, es decir, usted y la consellera, eso en el mismo mes, dice que esto es responsabilidad del ayuntamiento.
Y la Guardia Civil investigando a ver quién vierte.
Entonces, aquí han dado un salto cualitativo.
Y es que el Botànic, antes, señora Mollà, se peleaba todos los días, entre ustedes, unos partidos contra otros.
Ahora han dado un salto de calidad y ya se pelean entre ustedes.
Es decir, Compromís contra Compromís.
Es decir, usted, aquí, ha respondido con el cuño suyo, dice la consellera de agricultura que esto es responsabilidad del ayuntamiento de València.
Y el ayuntamiento de València le contesta.
Es decir, su compañero de partido, el señor Ribó: oiga, que esto, desde el 1994, lo lleva la EPSAR.
Es una empresa pública que dirige usted por razón del cargo, no como maliciosamente decía usted en su anterior comparecencia, propiedad de un militante de Compromís o de un alcalde del PP.
No, público, municipal, de todos.

Por tanto, le pregunto.
Y le pregunto también por la situación que estará resuelta, sin duda, por el tiempo que hace, porque las obras se licitaron para un mes y un día en marzo de 2021 del emisario del aliviadero de Vera.
Y que, por tanto, imagino que la situación será de que, en la Malvarrosa, no volveremos a padecer cortes.
Es decir, no volveremos a sufrir desalojos de bañistas por los vertidos de residuos que se produjeron en la playa de la Malvarrosa.
Y me da a mí la impresión de que, contrariamente a lo que usted ha afirmado, no hay nadie de esta comisión que decida, dónde se producen esos vertidos de color marrón, ir a bañarse.
Es decir, elegiríamos un lugar en el que el agua esté de un color más propio del líquido elemento.

El senyor president:

Gràcies.

El senyor Barrachina Ros:

Por tanto, insisto, terminamos con la preocupación de que si a la consellera, concluyo, señor presidente, le resulta indiferente el lugar del vertido.
Ya le digo yo que a los bañistas, a los turistas y a los valencianos no nos resulta indiferente.
Debería ser al final del emisario y no por roturas o por falta de mantenimiento al principio.

El senyor president:

Moltes gràcies.

El senyor Barrachina Ros:

Por tanto, concluyo, sobre el emisario de Vera, sobre el del Saler…

El senyor president:

Gràcies.

El senyor Barrachina Ros:

…sobre el referido al Arenal de Xàbia, me gustaría, si usted pudiese concretar los plazos de finalización en los dos primeros de las actuaciones.

Muchas gracias, presidente.

Muchas gracias, señora consellera.

El senyor president:

Siguem rigorosos amb el temps, que és molt tard.

Senyora Serna, té la paraula.

La senyora Serna Rosell:

Sí, gracias, presidente.

Pero, bueno, respecto a la intervención de la consellera, por mi parte, no tengo ninguna pregunta.

Gracias.

El senyor president:

Moltíssimes gràcies, senyora Serna.

Senyor Aguirre, quan vullga.

El senyor Aguirre Larrauri:

Muchas gracias, señor presidente.

Gracias, señora consellera, por esta nueva comparecencia.

Entendemos que los emisarios submarinos eran la solución en el siglo XX, cuando vivíamos en la economía lineal, y los residuos se consideraban desperdicios que había que eliminar.
Ahora, en pleno siglo XXI, y con el auge de la economía circular, en la que no se da nada por perdido y se busca permanentemente la integración de los subproductos y residuos en el ciclo económico, porque son materias primas con un valor económico y de uso, ¿verdad?
Entonces, a mí me gustaría que nos aclarara si todos y cada uno de los emisarios que existen actualmente en funcionamiento cumplen con la normativa en materia de emisiones, independientemente de accidentes puntuales.
Y en el caso de que no los cumplan, si esto es por razones del propio emisario o por razones del material que se lanza desde el tratamiento primario.
O sea, porque no está bien realizada la depuración de esos residuos o materias primas iniciales, o lo que sea.

Nos ha dicho que hay un plan de mantenimiento de infraestructuras.
Entonces, si nos puede decir cuál es el grado de cumplimiento de ese mantenimiento.
Hay un plan de inversiones, ha dicho, para actualizar emisarios, de, creo que ha dicho 60.
000 euros… (Se sent una veu que diu: «60 millones) 60 millones de euros.
Vale, por eso, es que no me parecía suficiente.

¿Cuál es el estado…?
Bueno, se ha hablado de la playa de Jávea, se ha hablado aquí también de la de València, pero en la zona norte de Castellón, donde periódicamente se ven cerrar playas por contaminación, ¿qué ha hecho la administración para solucionar esta cuestión en los últimos años?

Por otra parte, quería saber si se han estudiado la afección a la pradera de posidonia y, en general, a los distintos ecosistemas marinos de los vertidos de los propios emisarios.
¿Y cuál es la estrategia en la protección de los ecosistemas marinos respecto a las emisiones de fluentes al mar?

Y, por último, las medidas que se han tomado respecto a la generación de economías circulares, como comentábamos antes, de los vertidos desde los tratamientos primarios al mar.

Gracias.

El senyor president:

Gràcies, senyor Aguirre.

És el temps del senyor Del Pozo.

Quan vullga.

El senyor Del Pozo Querol:

Sí.

Gràcies, president.

Desde Ciudadanos, señora consellera, estamos cansados de que pase todos los veranos lo mismo: playas y playas valencianas cerradas por contaminación.
Y, claro, porque se está poniendo en riesgo la salud de las personas, se está poniendo en riesgo nuestro medio ambiente, pero también una actividad económica que es fundamental para la Comunidad Valenciana, y es el turismo, el 15 % del PIB valenciano.
Y es que no puede ser que todos los periodos estivales nuestros turistas tengan que ver cómo, en la Comunidad Valenciana, todos los años, multitud de playas valencianas son cerradas al público por contaminación, como le digo.
Y esto no puede ser, señora consellera.
La Generalitat tiene que invertir más dinero en el tratamiento de aguas residuales, porque hay mucho en juego, como le he dicho: la salud de las personas, nuestro medio ambiente y nuestro turismo.
De hecho, si queremos caminar hacia los Objetivos de desarrollo sostenible de la Agenda 2030 de las Naciones Unidas, pues tenemos que caminar hacia la mejora del saneamiento de las aguas residuales y tener como meta esa circularidad que usted misma mencionaba antes con los usos del agua.
Y más teniendo en cuenta los problemas de escasez que tenemos en la Comunidad Valenciana y los problemas de escasez de agua que tendremos en un futuro también en nuestra tierra.

Por eso, queremos preguntarle por la capacidad de nuestras estaciones de depuradoras EDAR valencianas ante las situaciones de lluvia, en qué situaciones nos encontramos, si tienen suficiente capacidad para el tratamiento y si se han planteado la opción de construir tanques de tormenta EDAR para mejorar el tratamiento de aguas residuales.
Como también nos interesa, desde Ciudadanos, saber en qué situación se encuentran los emisarios submarinos de la Comunidad Valenciana, si existen fugas, en qué periodicidad revisan ustedes, por parte de la Generalitat, cuál es el plan de mantenimiento de esos emisarios y si se encuentran todos los emisarios en las distancias adecuadas para alejar esa carga contaminante de la costa.

Además, también nos gustaría saber cuál es su opinión, la opinión de la conselleria, del gobierno del Botànic, sobre las técnicas de sistemas unitarios de drenaje sostenible, y si la conselleria pretende fomentarlos.

Y, por último, me gustaría preguntar qué plan tiene el Botànic para proteger la costa valenciana frente a estos vertidos contaminantes, y cuándo creen ustedes que dejaremos de ver playas y playas valencianas cerradas por contaminación.

Gracias.

El senyor president:

Gràcies, senyor Del Pozo.

Ara és el temps de la senyora Gascó.

La senyora Gascó Verdier:

Gràcies, president.

I gràcies, de nou, consellera, hui ha sigut un dia intens, per presentar-nos les seues conclusions sobre la situació dels emissaris.

I jo em quedaria amb l'última part de la seua intervenció, en què ens parlava dels 60 milions d'euros, 20 per província, consignats per a obres, de l'EPSAR.
I m'agradaria saber quina és la previsió futura, quin és el balanç que fa de la gestió del Botànic, o de la seua gestió en matèria de millorament dels emissaris, si hem aconseguit millores en els emissaris.
Si estem complint la normativa que, si no m'enganye, preveu que estiguen tots a 500 metres, si els tenim tots a eixa distància.
Si no m'enganye, en tenim 56 a la Comunitat Valenciana, i voldria saber en quin estat estan tots.
Entenc que estan… Precisament, vosté ha donat la bona notícia que s'està invertint en la modificació i l'adequació i la reparació, en els casos en què han estat danyats, però si alguns estan així envellits, si hi ha algun projecte important.

Tots sabem que, de totes maneres, per bé que es facen, els emissaris submarins suposen un problema mediambiental per a les aigües marines.
I, per això, m'agradaria també saber com i quan s'està invertint en les alternatives que, com totes sabem, són la reutilització d'aigües.
Estava llegint…, havia llegit per a la preparació d'esta intervenció el volum total d'Espanya són 4.
800 hectòmetres cúbics d'aigües residuals depurades, de les quals 3.
081 s'aboquen al domini públic hidràulic i 1.
711, per a tota Espanya, van a parar al domini públic marítim terrestre.
Però és que, de totes estes aigües, sols 382 s'estan reutilitzant.
Amb la qual cosa, Espanya, l'estat espanyol, és evident que té un deute pendent amb les polítiques de reutilització.
I, per això, m'agradaria saber què s'està fent a la Comunitat Valenciana en este sentit, així com limitar eixa quantitat d'abocaments al domini públic marítim terrestre, perquè és el que tenim més a prop i el que més impacte ambiental té.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Gascó.

Senyora Ferrer, quan vullga.

La senyora Ferrer Matvieychuc:

Moltes gràcies, president.

Benvinguda una altra vegada, senyora consellera.

Bé, la compareixença s'havia demanat per a parlar dels emissaris i jo crec que, després de la seua intervenció, doncs, ha explicat el funcionament i les mesures que se prenen per al manteniment dels emissaris.

I a mi m'agradaria abundar en per què ens fan falta els emissaris.
Perquè estem desfent-nos d'aigües depurades, aigües residuals depurades, i les tirem directament a la mar.
Mentre els qui defensen que no arribe una gota dels rius a la mar, encara que siguen fonamentals eixes gotes acompanyades de sediment per a mantindre la costa i la platja, no volen que arribe ni una gota del riu a la mar, els sembla el més normal del món, aigua utilitzada, depurada, que se pot tornar a utilitzar, que no té una utilitat ambiental, aleshores, eixa sí que se pot tirar a la mar.
I venim tirant-ne.
Ací, de Pinedo, més de cent hectòmetres; en les d'Alacant, que mira que tenim ahí problema de…, doncs, d'això, de sobreexplotació d'aqüífers, sobreexplotació del riu, demanant el Tajo-Segura, tal, qual, i resulta…, bé, el Xúquer-Vinalopó, tot, les dessaladores, tal, i resulta que, des de fa dècades, s'estan llançant trenta hectòmetres d'aigua tractada, òbviament, regenerada, que per això està la legislació, se pot utilitzar per a usos agrícoles o, depenent de les necessitats que hi haja, doncs, igual per a baldeig i manteniment de jardineria, etcètera, a nivell municipal, i no haver de gastar aigua potable, no?

Aleshores, dius: doncs, igual, el que hauríem d'estar plantejant-nos no és com mantindre i arreglar els emissaris, que, òbviament, a curt termini, a mitjà termini, això és fonamental, sinó com fem per a no estar malbaratant un recurs com l'aigua que, després, ens trenquem les camises perquè resulta que me la porten d'on siga, en lloc de gastar-la com toca.

I, per això, m'agradaria que explicara el projecte que està plantejant la conselleria, en el cas d'Alacant, per a la reutilització integral de l'aigua en la zona de les depuradores de Rincón de León i Monte Orgegia i també la necessitat de corresponsabilitat municipal perquè eixos projectes puguen dur-se a terme.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Gràcies, senyora Ferrer.

I ara el grup Socialista, la senyora Mira.

Quan vullga.

La senyora Mira Rojano:

Gràcies, president.

I bona vesprada ja, consellera.

El fet de parlar l'última, doncs, suposa que els meus predecessors, doncs, evident, ja ho fan dit un poc tot, no?

Però jo sí que voldria comentar que és cert que estos emissors submarins han sigut una alternativa, donada la capacitat de depuració que té l'aigua del mar, i ha sigut una alternativa durant molts anys.
És cert també que hi ha una normativa extensa i molt rigorosa en la regulació dels abocaments d'aigües residuals procedents de les depuradores, a través d'estos emissaris submarins.
Però hem de ser també conscients, tots i totes, dels efectes nocius que poden tindre, tant en el medi ambient com als humans.

I jo, en eixe sentit, sí que volia preguntar-li, des del grup Socialista sí que volem preguntar és si, des de conselleria, són conscients o si saben d'estudis que s'estan fent per a buscar alternatives a estes infraestructures.
Ho dia la companya també de Compromís i ens consta que després ens explicarà, que pareix ser que per a la província d'Alacant sí que hi ha algun projecte.

Per altra banda, sabem que estos emissaris submarins estan sotmesos a revisions també molt rigoroses dins del programa de vigilància de l'EPSAR, però creem, evidentment, en la necessitat que s'ha de millorar i renovar, mentre que no hi haja una alternativa.
Vosté parlava de sixanta milions d'euros per a esta renovació i parlava d'unes prioritats a Vinaròs, a Benicarló, etcètera.
I la pregunta és si hi ha una calendarització ja feta per a estes actuacions.
Eixa és una de les preguntes.

Després, també jo em preguntava, no?
, per desconeixement -i aneu a permetre'm, perquè és la primera comissió en què pregunte-, i sí que em preguntava, molts emissaris submarins hi havia a la Comunitat Valenciana i quants hectòmetres cúbics es poden abocar al mar durant un any amb estes infraestructures.

I moltíssimes gràcies per la seua compareixença.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Mira.

I ara ja, per a contestar, quan vullga, senyora consellera.

La senyora consellera d'Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica:

Gràcies.

A vore, a la Comunitat Valenciana tenim 25 emissaris submarins que estan associats a una depuradora, d'acord?
, d'aigües residuals.
I tots els abocaments que se fan en eixos 25 emissaris, connectats, diguérem, a una depuradora, són aigües depurades i desinfectades, d'entrada.
El tema és que, com vostés saben, i a més, cada vegada augmentem les quotes de reutilització d'aigües, alguns emissaris ja se gasten com a aliviaderos.

Entonces, vamos a hacer aquí sesión Epi y Blas.
Emisario: canalización que sirve para evacuar las aguas residuales hacia una depuradora hacia el mar -aguas residuales-.
Aliviadero: vertedero de aguas sobrantes embalsadas o canalizadas.
Pluja, doncs, alivia agua.
Eixa aigua no passa per una depuradora si no la canalitza correctament el municipi, bla, bla, bla.
Aleshores, s'alivia, no és una aigua depurada, o siga, no és una aigua residual, però s'ha canalitzat per una… Doncs, més o menys açò, ho entenem?
Aleshores, són sistemes que continuaran existint, òbviament, continuarà existint este tipus d'alivios, perquè cada vegada anirem deixant d'utilitzar-los com a emissaris en concepte d'economia circular i reutilització i, per tant, no canalitzarem aigües depurades reutilitzades, anem a dir-li, perquè ja estan depurades i desinfectades per ahí, perquè les voldrem captar per a reincorporar al sistema agrari, com s'ha comentat, per a manteniment, baldeo…, és a dir, municipal, etcètera.
I, per tant, ja aniran transformant-se en aliviaderos, més que emissaris.

Però, torne a dir, els emissaris que estan associats en les depuradores de la Comunitat Valenciana, el que s'aboca ahí és aigua depurada i desinfectada.
El tema està que, quan hi ha una incorporació d'aigües que no són les depurades i utilitzen l'alivio, d'acord?
, eixes aigües no són…, nosaltres no les podem depurar, perquè simplement s'aboquen ahí i, normalment, passa en episodis de pluges, que arrastren.
I, per tant, com que esta comunitat fa el doble… Els vaig a dir una cosa, perquè açò és…, saps?
Açò és com: si no vols enterar-te d'un fet, no faces prova, veritat?
Doncs, el sector turístic.
Què preferim?
Podem optar per les dos vies.
A mi la que estem fent me pareix bé.
Nosaltres som una comunitat que fa el doble de proves analítiques en bany que el que diu la llei i el que fan la resta de comunitats autònomes.
És a dir, estem preocupats per la salut del mar que pot afectar a la salut de les persones.
El doble.
La llei ens indica la mitat del que fem.

Quan fas el doble, doncs, tens més probabilitat que identifiques quan hi ha un problema de contaminat d'E.
coli, etcètera, que pot afectar a la salut de les persones.
Però és que si tens més probabilitat de detectar, tens més probabilitat de tancar una platja, en favor de la salut de les persones.
Això perjudica el sector turístic?
Doncs, pot, en un moment donat, perjudicar-lo o no o beneficia qualsevol banyista, siga veí valencià o siga veí holandés.

Aleshores, nosaltres fem el doble de proves i, segurament, si ens quedàrem com Andalusia o com Galícia o com Múrcia, amb les proves que fan, doncs, a la millor hi hauria algun episodi de tancament de platges en estiu que no se faria, però el dia eixe els qui se banyaren tindrien un problema, veritat?
Aleshores, preferim tancar platja i assegurar millor la salut de les persones.

Però, a més a més, el tancament de les platges no va associat a les depuradores, tenen a vore amb episodis de pluges, moltes vegades pluges que no són grans pluges, però, com que estan les séquies, etcètera, brutes, en res que ploga un poquet corre l'aigua de la séquia…, que on desemboca?
A la mar.
I, aleshores, tens allí mateix, vora platja, un episodi d'E.
coli.
Eixes aigües no són nostres.
Els nostres emissaris evacuen a la distància de la normativa que ho diu.
I jo no he dit que siga indiferent on evacuen, no.
Jo el que dic és que, quan se fa el manteniment i els informes -dos anuals-, els qui fan el manteniment indiquen si hi ha una petita fissura que no li troben transcendència, i a més ho diu: pues, aquí hay una pequeña fisura que habría que reparar; grado de emergencia de la reparación, mínimo.
Per què?
Doncs, perquè, com que l'aigua que va per ahí està depurada i desinfectada, a vegades hi ha petites fissures que no se'ls dona la rellevància com per a dir que tu claves allí -que, per cert, no sé si saben vostés com se fa una reparació d'un emissari, però és un tema complex, d'acord?
-… Aleshores, normalment, el manteniment te diu quan ja la cosa és un poquet més greu.

Què passa?
Que en trenta anys que portem d'emissaris, doncs, entre que Gloria, entre que tal, hi ha hagut reparacions d'emergència, no sé què, fissuretes, no sé quant, tal.
S'ha sobreentès, i així ho hem expressat, que hem de fer una reparació integral dels emissaris, como ponerlo puesta a punto.
I, per això hi ha, en el pla d'obres, inversió de vint milions d'euros per cada província.
Però ja està, no li donem més.

Vera, Vera no és un sistema que està connectat a una depuradora, d'acord?
Vera té un emissari i un aliviadero.
L'emissari és la primera opció, però, si fallara, l'aliviadero, d'acord?
No està connectat a una depuradora.
Per ahí no van aigües de depuradora ni aigües residuals ni res.
Està connectant a una xarxa de séquies, d'acord?
, barrancs, etcètera.
Vera és un aliviadero de séquies, barrancs, etcètera, d'acord?
És de titularitat de l'ajuntament i el que fa és una contractació a EPSAR de manteniment.

Una reparació integral del sistema Vera no es manteniment.
Per tant, quan hi ha un trencament del sistema Vera, el responsable competencial és l'ajuntament, el titular.
Quan hi ha un manteniment, una fissureta, tal, contractat a EPSAR.
Però no està connectat a un sistema d'aigües residuals, és un aliviadero de sèquies, barrancs, etcètera.
Per tant, si per ahí va una aigua que està contaminada, ve d'un altre lloc, o de barrancs o del sistema de reg.
I no sé si vosté està dient que els regants contaminen l'aigua.
A la millor està dient això vosté.

Gràcies.

El senyor president:

Molt bé.

Bé, doncs per a plantejar alguna pregunta puntual, senyor Barrachina…

El senyor Barrachina Ros:

Sí, muy rápidamente.
 (Riu)

Vamos a ver…, claro, es que esta es usted.
Es decir, EPSAR, usted es quien lo preside.
2018, como en todos los informes…, y yo le he preguntado en concreto uno, emisario de El Saler.
Dicen, el informe suyo, esto que estamos tan controlados, que hay que hacer -dicen ustedes-, que se recomienda la construcción de un nuevo emisario.
Eso se lo dice usted a usted misma.

Pero antes le da el golpe este mismo año.
Es decir, hace unos meses, el 21 de junio, usted dice: «Se comunica que esta instalación, el emisario de El Saler, es titularidad del Ayuntamiento de València y está gestionada por el Ayuntamiento de València», por el señor Ribó.
Y entonces, a los pocos días…, este año, ¿eh?
, después de siete años de vertidos.
Y, después, el señor Ribó, la otra facción de Compromís, le devuelve el golpe y dice: «La EPSAR es la responsable del emisario de El Saler».
Si ustedes, si los de Compromís, en su lío constante, se pusiesen de acuerdo con ustedes mismos, nos evitaríamos titulares de este estilo.
Es decir, cuando se afirma: «El emisario de las playas de El Saler cumple siete años con deficiencias».

Si gobernase Rajoy, la culpa sería de Rajoy, eso lo tengo claro.
Pero gobernando Compromís en el ayuntamiento y Compromís en su conselleria, cada vez que ustedes se pelean, los valencianos tienen un problema.
Y da igual que se peleen ahora, con esta contaminación de aguas, como con la ampliación del puerto, la ampliación del baipás o lo que quieran.
Cada vez que tenemos un problema, ustedes, señora consellera, montan una bronca interna.

Gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies.

I, per concloure, senyora consellera.

La senyora consellera d'Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica:

No, és que m'ha paregut que al principi de la intervenció ha parlat… «2018».
No?
Bé, és que jo no era consellera en 2018.
Aixina que si té vosté la mateixa qüestió de…, no sé què m'està dient.
(Veus) Diu: «Usted, 2018.
Usted, usted, presidenta de la EPSAR 2018…».

Mire, (veus) si és tan rigorós, esta intervenció, millor l'acabem aquí i ens n'anem a dinar.

Gràcies.

El senyor president:

Bueno… (Veus) por favor, acabemos en paz.

S'alça la sessió.

Moltes gràcies, consellera.

(S'alça la reunió a les 14 hores i 52 minuts)