Obres%20P%C3%BAbliques%142782.05.27%20macro.html





Comissió d'Obres Públiques, Infraestructures i Transports realitzada el dia 27 de maig de 2014.
Comença la reunió a les 10 hores i 38 minuts.
Presideix el diputat senyor Rafael Ferraro Sebastiá.
Reunió número 14.

El senyor president:

Bon dia, senyores i senyors diputats.

Anem a començar la comissió d'infraestructures i transports convocada per al dia de hui.

En primer lloc, la senyora secretària passarà llista per tal de confirmar si hi ha quòrum.

Senyora secretària.

(La secretària passa llista per tal de comprovar si hi ha quòrum)

Moltes gràcies, senyora secretària.

Senyories, abans de començar amb l'ordre del dia, anem a vore les incidències que hi ha per al dia de hui.

En primer lloc, el punt número 5 que se vorà després del número 2.
Per altra banda, encara que ha sigut verbalment, per part del Grup Parlamentari Socialista s'ha retirat la petició de compareixença del número 10 de l'ordre del dia; per tant queda també retirada la petició del secretari autonòmic.
I després dir que la comissió se farà tota este matí, és a dir, el secretari autonòmic, al voltant de la una o per ahí estarà per ací, i quan li toque donarà resposta a les dos preguntes que n'hi ha pendents i la compareixença.
Si els pareix a tots bé, donem per aprovades estes alteracions.

Moltes gràcies.

Passem a l'ordre del dia.
Lectura i aprovació, si procedix, de l'acta de la reunió anterior.
Les seues senyories tenen en les seues carpetes l'acta; si n'hi ha alguna observació que fer i, si no, l'aprovem per unanimitat.
Moltes gràcies, queda aprovada.

Punt 2 de l'ordre del dia… També he d'advertir que, donat que hem d'acabar a migdia, donarem un poquet menys de temps, (inintel·ligible) .
.
.
minutets i 3 de rèplica.

Proposició no de llei sobre la col·locació de senyalització acústica i visual per al pas de vianants de l'estació de metro de la línia 1 de Carlet, presentada pel Grup Parlamentari Compromís (RE número 73.
235, BOC número 219)

El senyor president:

Presa en consideració de la Proposició no de llei sobre col·locació de senyalització acústica i visual al pas dels vianants en l'estació de metro de la línia 1 de Carlet, presentada pel Grup Parlamentari Compromís.
Per a la seua defensa té la paraula el senyor Ponce.

El senyor Ponce Guardiola:

Gracias, señor presidente.

Buenos días a todos y todas.

La estación de metro de la línea 1 de Carlet está en un lugar geográfico estratégico, porque separa urbanísticamente el municipio de Carlet.
La misma estación tiene un paso de peatones utilizado por cientos de ciudadanos que cruzan las vías, bien en dirección hacia la zona del Vidre como hacia la zona de la avenida de Blasco Ibáñez.
También es utilizado por escolares del CEIP Juan Vicente Mora, que está a unos 50 metros de allí, y usuarios del Espai Jove de la Fundació Caixa Carlet.
Y, además, también al estar muy cercanos los edificios donde ensayan las bandas de música municipales y la Unión Musical y Artística, pues también están usados estos pasos a nivel por cientos de jóvenes que van a ensayar y a estudiar a esta zona.

El paso de viandantes descrito en la actualidad no tiene ninguna señalización acústica ni visual que alerte de la llegada o el paso del tren, coincidiendo, además, con una curva previa que dificulta mucho más la visibilidad.

Por tanto, lo que instábamos era que las Cortes instaran al Consell y a la conselleria de infraestructuras y transportes a la colocación de la señalización acústica y visual al paso de peatones de la estación del metro de la línea 1 de Carlet.

Bien, resulta que esto es un problema que en los últimos tiempos se ha ido agravando dado el uso de las nuevas tecnologías, sobre todo por los más jóvenes, que han generado ya más de un desagradable accidente con víctimas mortales incluso en otras zonas de nuestro territorio.

Yo hacía hincapié en el tema de las nuevas tecnologías, porque en muchos casos podemos ver peatones que cruzan calles y vías de tren con cascos, oyendo la música, radio, consultando el móvil.
Y de alguna forma se hace necesaria e imperiosa la ubicación de señales acústicas y visuales en esta zona para advertir a los viandantes que hay un peligro, que están a punto de cruzar unas vías.

Parece que, fruto de presión e insistencia por parte de Compromís y me consta que por otros colectivos y también del propio ayuntamiento, pues parece ser que hay un protocolo de actuación en marcha y que se está redactando el proyecto correspondiente para poder realizar e instalar esta señalética.

Esto parece que es así.
Nosotros estuvimos reunidos con el secretario autonómico y nos comentó que estaban trabajando en este sentido y nos consta que se está avanzando.
La cuestión es que es un punto negro.
También es cierto que parece ser que hasta septiembre no podrán empezar a instalarse estas medidas.
Sería fundamental que esto tuviera la mayor brevedad posible.

Pero, en cualquier caso, intuyo, me consta que la proposición no de ley va a salir aprobada, puesto que, bueno, es de cajón que hay que ubicar estas señales y que hay que hacerlo a la mayor brevedad posible.
Lo que instaría es desde aquí al Consell a que, si puede ser, antes de esa fecha prevista estén ya instaladas las señales para intentar evitar una desgracia, que es el objetivo primero y último de esta PNL.

Por tanto, espero que salga aprobada por unanimidad.

Nada más.
Gracias.

El senyor president:

Gracias, señor Ponce.

Pel Grup Parlamentari d'Esquerra Unida, té la paraula la senyora Albiol per a fixar posició.

La senyora Albiol Guzmán:

Des d'Esquerra Unida anem a recolzar aquesta proposició no de llei, perquè és de caixó, perquè és una qüestió de trellat, de tindre sentit comú i si fa falta una millor senyalització cal posar-la.

El que no acabe d'entendre és que aquestes coses hagen d'arribar fins a una comissió d'obres públiques de les Corts Valencianes, és a dir, no s'hauria de permetre que passara tant de temps des de la primera petició que fa una associació de veïns, que fa un ajuntament, que fa un grup de persones o qualsevol entitat.
S'hauria d'actuar d'una manera molt més ràpida i no deixar que aquestes coses passe tant de temps i que hagen d'arribar fins a les Corts Valencianes per a senyalitzar un pas en una determinada població.

Però, bé, anem a recolzar-la i entenem que seria il·lògic que algun grup s'oposara.
Allò normal és que tots ho aprovem per unanimitat.

Gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Albiol.

Senyor Signes, per part del Grup Parlamentari Socialista.

El senyor Signes Núñez:

Gràcies, president.

Nosaltres també anem a aprovar-la.
Jo visc al costat de Carlet i conec el tema i, efectivament, el pas de vianants és continu pel que la mateixa exposició de motius de la PNL de Compromís explica.
I, efectivament, és una necessitat absoluta.
I coincidisc també amb Esquerra Unida que este tipus d'actuacions tan menors, tan menors i amb tan poca necessitat de consignació pressupostària per a executar-les, hagen d'arribar fins a estes Corts.

El poble de Carlet està en este tema recolzant la solució immediata, l'ajuntament també.
Tots els partits polítics presents en l'ajuntament també, també el Partit Socialista i associacions de veïns.
Perquè Carlet, efectivament, està partit en dos nuclis urbans, igual que Alcúdia, està partit el nucli urbà per la línia 1 que la travessa.
I, per tant, això és obvi que això ha de fer-se i fer-se el més ràpidament possible.
Per tant, votarem a favor.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Signes.

Per part del Grup Parlamentari Popular, té la paraula la senyora García.

La senyora García Santos:

Gracias, señor presidente.

Nosotros ante todo decir que para el Partido Popular lo más importante es la seguridad, como no puede ser de otra manera.

Y como el uso y costumbre ha sido y es utilizar este paso, a pesar de que es un paso de uso ferroviario, es decir para trabajadores y técnicos, pero es el uso que está dando la ciudadanía de Carlet, pues, efectivamente, como decía mi compañero el señor Ponce, la conselleria, consciente de este uso y preocupada por la seguridad, ya ha iniciado las gestiones con el ayuntamiento para dar solución a este hecho, que efectivamente será a la mayor brevedad posible.

Por ello, y porque para el Grupo Parlamentario Popular y para este gobierno lo más importante son los ciudadanos y en estos temas la verdad es que no se conoce ideología, vamos a votar a favor de la propuesta.

Muchas gracias.

El senyor president:

Muchas gracias, señor García.

Señorías, no hay más réplicas evidentemente, pasamos a votación.
¿Votos a favor de la proposición no de ley?
Por unanimidad queda aprobada.

Vamos a suspender dos minutos para que el señor Ferri pueda pasar para el punto cinco.

(Se suspén la reunió durant uns minuts)

El senyor president:

Senyories, reprenem la comissió.

Proposició no de llei sobre la creació d'un grup de treball per a l'estudi de la situació del sector de la construcció i l'elaboració d'un dictamen per a la revitalització del sector, presentada pel Grup Parlamentari Compromís (RE número 81.
701, BOC 232)

El senyor president:

Passem ara, doncs, al punt número 5, que és la presa en consideració de la Proposició no de llei sobre la creació d'un grup de treball per a l'estudi de la situació del sector de la construcció i l'elaboració d'un dictamen per a la revitalització del sector, presentada pel Grup Parlamentari Compromís.

Per a la seua defensa, té la paraula el senyor Ferri.

El senyor Ferri Fayos:

Moltes gràcies, senyor president.

Bon dia, senyories.

Vinc ací per a defensar una proposició no de llei sobre la rehabilitació energètica d'edificis, en la qual nosaltres ja havíem presentat una comissió especial d'estudi parlamentària i se'ns havia negat la tramitació, per això l'hem transformat en una PNL, perquè creiem que és una proposta que ha d'eixir endavant i és necessària, tant per al sector de la construcció com per a l'economia en general, la rehabilitació energètica d'edificis.

Miren.
.
.
I, en primer lloc, també m'agradaria saludar Fina, que ens acompanya, del sindicat Comissions Obreres, i que precisament treballa en aquest sector.

Mentre a Europa l'eficiència energètica es considera innovació tecnològica i factor de competitivitat, a Espanya es prescindix d'ella i es penalitza, perquè representa menys ingressos per al sistema elèctric.

El PP, com a garant dels interessos econòmics de l'oligopoli elèctric, obstaculitza l'aplicació de polítiques d'estalvi i eficiència perquè signifiquen pèrdua de negoci per a les elèctriques, de la mateixa manera que obstaculitza l'autoconsum i privatitza el sol.

No volen perdre cap parcel·la de mercat, encara que això tinga efecte devastador sobre l'economia del país, sobre el futur i el present, els seus sectors productius, l'economia de les famílies i empreses, tot renunciant a la creació de mig milió de llocs de treball.

El Tribunal de Justícia de la Unió Europea ha condemnat Espanya per no haver fet la transposició completa de la Directiva 2002/91 -ara refosa en la Directiva 2010/31, de la UE-, d'eficiència energètica d'edificis, després d'onze anys de governs del Partit Socialista i del Partit Popular.
La sentència dóna la raó a la Comissió Europea, que va demandar el regne d'Espanya per haver incomplit els terminis per a incorporar en l'ordenament jurídic les mesures d'eficiència energètica per a edificis, obligatòries des de gener de 2006.

Per exemple, també podem parlar de la Directiva 2009/28, de la Comunitat Europea, d'energies renovables, amb l'inici d'un expedient sancionador per part de la Unió Europea.
O quan l'estat espanyol no va adoptar la normativa de certificació energètica d'edificis fins al 5 d'abril de 2013.

Des de l'any 2013, s'ha començat a desenvolupar un nou marc normatiu per a aplicar, encara que solament de forma parcial i com a conseqüència de l'obligació marcada per les directives europees, els criteris de les normes europees.
El mateix govern va votar en contra de la directiva d'eficiència energètica a l'octubre de 2012.
Este mateix govern ha començat a traslladar-la a través de la Llei 8/2013, de rehabilitació, regeneració i renovacions urbanes, i un projecte de decret sobre auditories energètiques per a grans empreses i promoció de sistemes urbans centralitzats de calefacció i refrigeració.
També s'ha actualitzat el codi tècnic de l'edificació per a millorar la qualificació energètica dels edificis i avançar cap a l'objectiu d'edificis de consum d'energia quasi nul.

Aquestes primeres normes representen un avanç per a encarar la rehabilitació energètica -això és cert- i un concepte més racional de l'ús de l'energia, mitjançant la generació descentralitzada a nivell d'edifici i de barri.

L'objectiu és la rehabilitació energètica de sis milions d'edificis amb més de cinquanta anys d'antiguitat i el parc d'edificis construït amb anterioritat a 1980, que suposa la meitat del total, de vint-i-cinc milions.

I si parlem d'aspectes econòmics, la factura europea de les importacions de petroli, gas i carbó és de 460.
000 milions d'euros a l'any, equivalent al 3,2% del PIB de tota la Unió Europea.
El cost de les importacions energètiques de petroli, gas i carbó en 2013 a l'estat espanyol va representar 57.
000 milions d'euros, i aquesta quantitat suposa més del 5% del nostre PIB.
En el cas valencià som més dependents d'aquestes energies i arriba fins al 6%.

El potencial de l'estalvi de la factura de les importacions energètiques, dedicat a la recuperació econòmica, tindria un considerable efecte multiplicador.

El pla d'estalvi i eficiència, per exemple, que va presentar l'IDAE, s'estima que el compliment dels objectius d'eficiència energètica marcats per la Unió Europea suposaria triplicar la facturació a l'any dels sectors dels serveis energètics fins a 136.
000 milions d'euros i la creació de cinc-cents mil llocs de treball arreu de l'estat.

La rehabilitació integral suposa una excel·lent oportunitat per a reactivar el sector de l'edificació i convertir l'eficiència energètica en una nova especialització productiva que incorpore la innovació energètica de la generació descentralitzada i estalvi de tots els processos productius.

El sector de l'edificació representa el 40% del consum final d'energia.
I el potencial estalvi entre la major i menor qualificació energètica arriba a ser d'un 80%.
Aquest potencial estalvi representa, a l'hora, un gran potencial de nova activitat econòmica i creació d'ocupació de qualitat, mitjançant la integració de l'energia com a l'element fonamental en l'edificació i l'ordenació urbanística.

Hi ha altres aspectes també del procés productiu en els quals al nostre territori se li obvia el ventall d'unes expectatives.
.
.
, un ventall d'expectatives de la passada dècada, les expectatives sorgides sobretot de les directives europees que feien possible -fins que des dels successius governs centrals deixaren d'aplicar el seu manament, no transposant-les, no legislant o legislant clarament en contra- el coneixement de la tecnologia, l'eficiència en l'ús de recursos i la innovació en tots els processos de producció.
Aquestes expectatives es mantenen intactes i sols hi ha manca de voluntat política per impulsar-les.

L'eficiència energètica i les energies renovables impulsades per una aposta per la innovació tecnològica representen, tots plegats, un potent factor de competitivitat bàsic per a una estratègia de reindustrialització fonamentada en tecnologies pròpies, gratuïtat i estalvi de combustibles, i, per tant, amb una important reducció dels costos energètics i de producció de béns i serveis amb un baix nivell d'emissions contaminants a l'atmosfera.

És urgent posar en marxa mecanismes legislatius i financers per a aprofitar aquesta enorme oportunitat.
I, per això, en la nostra proposició no de llei el que demanem és que la conselleria cree un grup de treball adscrit a ella mateixa i que valore tots els aspectes lligats a la situació del sector de la construcció i concloga en un dictamen que oferisca llum a les mesures a adoptar per a treballar en el sentit que els parlava abans.
En eixa comissió hi haurien funcionaris de carrera, representants del Consell i també persones representants de l'administració, persones representants dels agents econòmics i socials del sector, representants de les associacions professionals de l'àmbit de la construcció, així com entitats representatives d'aquest, així també persones expertes en la matèria, tant des del punt de vista econòmic com tècnic com des del punt de vista de la sostenibilitat ambiental i l'eficiència energètica, que exposaran la seua opinió o de l'entitat a què representen.
Finalitzats els treballs, se'ns enviaria un informe a les Corts Valencianes i el govern també podria prendre mesures per a treballar en este sector, que creguem que ja no és necessari, és imprescindible.

Res més i moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Ferri.

Per a fixar posició, per part del Grup Parlamentari d'Esquerra Unida té la paraula la senyora Albiol.

La senyora Albiol Guzmán:

Gràcies.

Bé, durant tots els anys del boom immobiliari de construcció, des d'Esquerra Unida ja insistíem que calia prioritzar la rehabilitació dels centres urbans abans que la nova construcció, i déiem que calia prioritzar la rehabilitació perquè generava molta més ocupació que la nova construcció.
Déiem que no s'havia de crear nou sòl, sinó que s'havia de gastar el sòl urbà consolidat, planificar segons el model mediterrani de ciutats compactes, amb les activitats de treball, d'habitatge, de serveis i d'oci compartint espais per a reduir les necessitats de mobilitat i que tot fóra més accessible i menys consumidor d'infraestructures i recursos.

Evidentment això no va ser així.
I, per tant, ens trobem en estos moments amb dispersió en els nostres pobles, ciutats i comarques, la qual cosa ens suposa un major cost d'infraestructures i de recursos i d'energia per a desplaçar-nos.
I també resulta que tampoc no es va rehabilitar, sinó que es va fer construcció d'obra nova i, a més, eixa construcció no es va fer amb els criteris energètics en què calia fer-la, no?
I, per tant, ara tenim un parc d'habitatge, en molts casos, construïdes sense lluminositat natural, mal orientades, alienes a les condicions climàtiques i lumíniques de l'entorn, sense dissenys bioclimàtics, amb materials inadequats i allunyats dels recursos del territori en què s'ubiquen.
I això, evidentment, causa malbaratament energètic perquè s'han dissenyat i s'han construït habitatges i edificis absolutament aliens a les condicions climàtiques i lumíniques de l'entorn, i això es paga amb major consum i costos i amb uns edificis moltes voltes insalubres i amb excessiva contaminació lumínica.

És més, és que hem renovat el parc d'habitatges.
Tenim la mitjana més jove d'Europa, per tant, per tot el que s'ha construït en el País Valencià.
I, malgrat això, encara som insuficients energèticament i malbaratadors de tots els recursos no renovables, començant pel sòl, pel nostre territori, i acabant per l'energia.

És cert que se va fer un codi tècnic d'edificació.
Però això es va fer quan ja no es construïen habitatges, és a dir, se va arribar absolutament tard.

Nosaltres recolzem aquesta proposta perquè entenem que adequar avui en dia els habitatges que tenim a eixe codi tècnic d'edificació o aplicar el reial decret que es va aprovar de certificació de l'eficiència energètica dels edificis, adaptar els nostres edificis a eixa normativa, efectivament, poden generar un niu de llocs de feina.
L'única qüestió, l'únic però és com finançar tot açò, no?
, amb quins criteris.

Nosaltres estaríem d'acord que cal rehabilitar, que cal adequar energèticament els nostres edificis, els nostres habitatges, però també entenem que açò no pot servir únicament per a generar negoci en el sector de la construcció i en el sector financer.
Nosaltres entenem que ha de ser per a generar ocupació i que tot això necessita un finançament, entenem que hauria de ser un finançament públic per a poder fer tot açò.
El problema és que tenim la situació que tenim, que el Partit Popular es va carregar els instruments financers del País Valencià; però entenem que eixa seria una qüestió important d'aquesta comissió, no?
, que caldria tractar també en aquest grup de treball, no sols que s'han de generar llocs de treball, sinó que açò no pot servir només perquè quatre facen diners, perquè facen diners els empresaris de la construcció novament o perquè facen diners els bancs privats, sinó que ha de ser per a generar llocs de treball amb finançament públic.

Nosaltres estem absolutament d'acord amb que se genere eixe grup de treball.
I, evidentment, amb eixe objectiu, no?
, que s'estudien totes les possibilitats del sector i amb aquestos criteris.
I, per això, la votem a favor.

Gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Albiol.

Per banda del Grup Parlamentari Socialista, té la paraula la senyora Salvador.

Senyora Salvador, té la paraula.

La senyora Salvador Rubert:

Gràcies, senyor president.

Vaja per davant el recolzament del Grup Socialista a la proposta que se presenta per part del Grup Compromís, sobretot perquè consideren també la línia que planteja la proposició no de llei, la necessitat de reorientar el model de construcció, especialment en la Comunitat Valenciana, cap a la rehabilitació sostenible, cap a l'eficiència energètica, tant en el compliment en la directiva europea com també pel mateix codi tècnic d'edificació que està vigent en esta autonomia.

Considerem interessant la configuració d'una comissió i quantes eines calguen per tal d'analitzar quina és la situació del sector de la construcció i s'apliquen mesures per a impulsar i generar ocupació, tant en el sector de la construcció com en els subsectors dependents, i que eixos, d'alguna manera, siguen els principis rectors del pla de rehabilitació -inexistent en la Comunitat Valenciana, a més- i la reconversió ecològica del parc d'habitatge.

El Grup Socialista també té una proposició no de llei presentada en què demanem un pla de rehabilitació.
I, per tant, en la mateixa línia, recolzem aquesta proposta.

Hem de tindre en compte, com s'ha apuntat abans, la dificultat econòmica no sobrevinguda, sinó, d'alguna manera també, creada per part del govern del Partit Popular i del Consell; que, en estos moments, doncs, hi ha un deute d'ajudes de rehabilitació de 77 milions d'euros.
I, per tant, s'haurà d'estudiar com podem impulsar un pla de rehabilitació, que considerem essencial, quan, a més, doncs, mos hem quedat en a penes cinc milions d'euros per al pressupost de 2014 en matèria del pla vivenda.
Per tant, tenim un encotillament econòmic provocat pel malbaratament i la desviació de prioritats del Partit Popular i del Consell, que no ha prioritzat la política de vivenda.

Nosaltres també, igual que planteja la Unió Europea, doncs, considerem que hi han objectius en l'àmbit de la Unió Europea que van cap a la reducció del consum d'energia; que el sector de l'edificació, tal com s'ha apuntat també en la proposició no de llei, representa el 40% del consum energètic total de la Unió Europea i, per tant, està dins del que són les prioritats en el marc dels objectius 20-20-20 en matèria d'eficiència energètica europeus.
Per tant, considerem important la proposta des del punt de vista de complir la normativa comunitària.
A més, es tracta de complir objectius en matèria energètica, i sobretot és una ocasió per reactivar el sector i canviar el model, en este cas, en l'àmbit del que és el desenvolupament de noves polítiques de vivenda que necessàriament han d'anar reorientades tant cap a la rehabilitació com cap al lloguer, configurant ciutats més sostenibles i eficients energèticament.
Per tant, recolzem la proposta.

El senyor president:

Moltíssimes gràcies, senyora Salvador.

Pel Grup Parlamentari Popular té la paraula el senyor Serra.

El senyor Serra Cervera:

Moltes gràcies.

Senyor Ferri, en primer lloc, agrair-li la proposta i.
.
.
que puguem tindre d'este debat, i que el propicie en l'àmbit d'esta comissió.
I que siga de les primeres voltes on des de grups de l'oposició, i concretament des del Grup Compromís, se presente una proposta al voltant del sector de la construcció, sense la idea de demonitzar el sector, sense la idea de donar una mala imatge del sector, sense vincular-lo ni a l'especulació, ni a la bombolla immobiliària, ni tots eixos debats que hi han hagut durant estos anys, i que lògicament vinga en caràcter propositiu.
Parlem d'un sector que en l'any 2013 en la Comunitat Valenciana representaven 105.
100 llocs de treball, la qual cosa significa un 5,9 del total de l'ocupació en l'àmbit de la Comunitat Valenciana, o un sector que aporta el 8,8% del PIB regional.

Cal pensar que en estos moments existixen 43.
872 empreses del sector de la construcció en la Comunitat Valenciana, de les quals una part important té a vore amb l'eficiència energètica, amb la rehabilitació d'estes i, per tant, estem parlant d'una cosa molt important i sòlid, i lògicament té un efecte arrossegament i un efecte multiplicador tot el que siga el creiximent del sector.
Vosté mos fa un plantejament que se faça un grup de treball en l'àmbit del govern, perquè elabore un estudi, i jo crec que és una proposta respectable, és una proposta que lògicament si no s'haguera fet res, des del Grup Parlamentari Popular podríem compartir-la.
Però sí que crec que la directiva de l'any 2010, en la qual vosté basa una part molt important i sòlida de la seua argumentació, queda realment superada per les decisions i els acords i els estudis que s'han fet en el mateix àmbit de la Unió Europea, com és en la Comissió Europea, quan el dia 31 de juliol de l'any 2012 s'aprovà i ja se féu pública l'estratègia per una competitivitat sostenible del sector de la construcció i de les seues empreses, on està l'estudi amb les conclusions per a tot l'àmbit de la Unió Europea, amb una solidesa -jo crec- i amb una voluntat que el que vosté vol que ixca d'eixa comissió és molt possible que en este document -que li faré arribar, quan acabem la comissió perquè el tinga i el conega- ja apareixen especificades i molt superades la mateixa directiva que vosté està plantejant-mos com a instrument de treball, i que lògicament Espanya, el «reino de España» -com vosté ha dit- deu incorporar-la a la seua normativa.

Mire, és una estratègia rigorosa, és completa, fa un diagnòstic molt detallat, on parla del paper de la construcció en la Unió Europea i les seues regions, la incidència de la construcció en la qualitat de vida de les persones i l'ocupació, el repte de la formació qualificada del sector, el repte de l'eficiència energètica, que és on vosté fa vertaderament un pes important de la seua proposta, i l'aposta per les infraestructures del transport, així com el paper del sector en l'estratègia 2020 per al creiximent intel·ligent en el si de la Unió Europea i les seues regions, i el full de ruta per a l'energia 2050.
Per tant, jo crec que la proposta que vosté fa ja ve molt superada.
El que són els treballs d'estudi estan molt desenvolupats, i en el si de la mateixa Comunitat Valenciana també s'han fet.
L'estratègia de la comissió planteja cinc grans objectius: propiciar condicions d'inversió favorables, reforçar el paper i la base del capital humà en el sector de la construcció, millorar l'ús eficient dels recursos, els resultats mediambientals i totes les oportunitats tecnològiques i comercials que hui existixen, fer més fort el que és el mercat intern de la construcció en Europa i després, bé, defensar una posició competitiva global del que són les empreses del sector en la mateixa Unió Europea.

En la Comunitat Valenciana li dic que tant la Conselleria d'Economia, Indústria i Turisme en el pla estratègic de l'economia 2020, conjunt amb l'estratègia de política industrial i la Direcció General d'Obres Públiques en l'àmbit de l'estratègia de vivenda en la Comunitat Valenciana 2014-2020, eixos criteris que vosté vol que s'estudien ja s'han estudiat i estan posant-se damunt de la taula.
I som coneixedors ja en estes Corts de la nova proposta de llei urbanística valenciana, en la refosa de cinc lleis i dos reglaments, on pràcticament el que vosté vol que s'estudie ja arriba treballat i estudiat per la part de la societat civil.
.
.

El senyor president:

Senyor Serra.
.
.

El senyor Serra Cervera:

.
.
.
dels actors implicats en este.

Moltes gràcies, senyor president.

El senyor president:

A vosté, senyor Serra.

Per a rèplica, senyor Ferri, té vosté la paraula.

El senyor Ferri Fayos:

Moltes gràcies, senyor president.

Mire, n'hi ha una frase de Carmel Gradolí, que m'agrada molt, que diu que València no necessita créixer, necessita rehabilitar-se.
I en eixe sentit és en el que va aquesta proposta.
Necessitem un pla elaborat a través, primer, d'un estudi, que ens porte a unes polítiques determinades, perquè els edificis, tant públics com privats, arriben a rehabilitar-se.

I vosté em parla de la directiva, que no és suficient, i em parla d'aquest informe que ha fet la Comissió Europea, però vosté també sabrà -perquè jo estic segur que vosté ho sap- que en la Unió Europea n'hi ha un principi que es diu el principi de la subsidiarietat, i que en eixe principi de la subsidiarietat, igual que les directives s'han de transposar, aplicant el principi de subsidiarietat, els informes, els plans, els estudis, també, seguint eixe criteri, s'haurien d'aplicar subsidiàriament als territoris on van a tindre's en compte.
Per tant, en el que vosté em parla, eixe principi de subsidiarietat no s'aplica.

Estem parlant d'un informe que ve de la Comissió Europea, anem a fer un informe també ací, que no ens costaria més i, com diguem els valencians, com més sucre, més dolç.
I per tant, no estaria de sobra que experts d'universitat, del sector, dels sindicats, partits polítics, treballaren en una comissió conjunta, on tots estagueren representats, i que d'eixa comissió eixiren realment quines necessitats tenim, d'on van a eixir els recursos -com bé ha dit la senyora Albiol-, i també quines van a ser les mesures a aplicar perquè l'aplicació de la directiva siga efectiva.
Perquè, per exemple, l'altre dia en una reunió amb el Col·legi d'Administradors de Finques, en ho contaven, que la llei que s'havia fet en aplicació d'aquesta directiva era totalment insuficient.
Que no se'ls havia consultat, que si se'ls haguera consultat, hagueren fet grans aportacions perquè fóra realment efectiva, perquè ells coneixen molt bé el sector.
Estan treballant a peu de carrer, estan treballant a peu de finca, com si diguérem, a peu de vivendes que necessiten eixa rehabilitació.
I ens deien: «No se'ns ha tingut en compte.
Si se'ns haguera tingut en compte, segurament les normatives estarien millor elaborades.
»

I bàsicament és això el que demanem des de Compromís, que el govern, que els partits polítics, que els sindicats, que les patronals, que els experts ens asseguem en una taula i parlem, debatem, coneixem tot el tema de primera mà, amb els especialistes i arribem a conclusions polítiques que ens servixquen al nostre territori perquè la rehabilitació d'edificis siga efectiva.
Perquè, miren, que un 40% de l'energia que consumim siga precisament per la falta d'eficiència energètica dels edificis és una barbaritat.
I, si podem reduir això fins a un 80%, doncs seria un gran pas endavant per a no tindre eixa dependència externa de combustibles fòssils i de petroli.
Així que demane que reconsideren la nostra proposició no de llei, i que l'accepten.

Res més i moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Ferri.

Senyor Serra, té vosté la paraula.

El senyor Serra Cervera:

Moltes gràcies, senyor president, per ser tan benèvol en l'aplicació del reglament.

Senyor Ferri, amb tot el carinyo, amb tota l'estima del món, li he de dir que, mire, me pareix molt bé que vosté se reunixca amb un col·legi professional, amb els administradors de finques i parlen de la problemàtica real que tenen els administracions de finques i les comunitats de propietaris, que són moltes i molt complicades i molt complexes, però també li he de dir amb tota l'estima que vosté deu conéixer tots els treballs que se fan molt més enllà d'esta casa, que n'hi ha moltíssima gent que participa de manera directa en tot el que s'està fent.
I que participa en les estratègies que se desenvolupen des del govern valencià de manera sectorial, i unes vegades se tindran més en compte les seues opinions, i altres vegades menys, com és la democràcia participativa en tots els països i en totes les societats modernes que mos envolten.

I li he de dir, doncs, mire, si vosté ve perquè se faça un document que ja està fet, jo li'l facilite, i que veja el desenvolupament que té.
Si vosté creu que el sector de la construcció en la Comunitat Valenciana no té problemes singulars, els té.
Però que té problemes generals de sector, que els compartix pràcticament en tot l'arc mediterrani, els té.
I molt idèntics.
Per tant, el que vosté està proposant-mos ací és que és una pràctica habitual.
O vosté se creu que quan ací ha arribat la llei urbanística no s'ha parlat amb ningú?
Mire, doncs han participat els sindicats i han participat directament i indirecta.
És que han participat tots els sectors implicats, els col·legis professionals.
I clar que n'hi ha gent que diu: «És que no han arreplegat totes les meues propostes.
» Perquè al final els textos, quan se desenvolupen, no arrepleguen totes les propostes.

Mire, jo entenc que vosté vinga amb molt bona voluntat, que me crec que la proposta ho reflectix aixina.
Vosté demana una complicitat institucional i social al voltant de coses que se fan i són pràctiques habituals en l'administració valenciana.
I si vosté participara dels òrgans de representació que moltes vegades se fan per a poder canalitzar apostes i propostes, s'adonaria.
Mire, li pose un exemple: en el CES, on els sindicats i la patronal tenen un paper fonamental, de manera contínua, contínua, estan emetent dictàmens, opinions.
Són les opinions del CES, però al final representen organitzacions sindicals i organitzacions empresarials, per dir alguna cosa.
Però és que moltes vegades me consta que pels mateixos sindicats i les organitzacions sectorials qui va a parlar allí en representació és gent que coneix la problemàtica de cada una de les opinions que s'han de manifestar.
Per tant, li ho dic amb tot el carinyo del món: no creguem que aporte res la seua proposta, no creguem que millore res perquè és una pràctica habitual.
I hui, doncs bé, jo entenc que des del desconeiximent de l'acció de govern vosté faça esta proposta.
Però, li dic, ben encaminada, bones idees, però és una cosa que està fent-se de manera contínua en l'administració valenciana, que és donar participació a tot el món.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Serra.

Conclòs el debat, passem a votació.
Senyories, vots a favor de la proposició no de llei?
7 vots en contra.
.
.
8.
Per 8 vots en contra i 7 a favor, queda rebutjada.

Senyories, reprenem ara l'ordre del dia en el punt número tres.
.
.

El senyor Serra Cervera:

Perdone, senyor president.

El senyor president:

Diga.
Per a què demana la paraula, senyor Serra?

El senyor Serra Cervera:

Per una qüestió que no m'ha quedat clara.
Podria repetir la votació?
És que no me quadren els números que vosté ha dit.

El senyor president:

Doncs, 7, 8, no?
Perdó, senyor Serra, té vosté raó.
Com vosté té la raó, jo li la done sempre, ja bé ho sap vosté.
Quan no la té, doncs lamentablement no li la puc donar.

El senyor Serra Cervera:

Vosté entenga que si vosté presidix.
.
.

El senyor president:

En este cas té vosté la raó.

El senyor Serra Cervera:

.
.
.
deu controlar eixes coses.

El senyor president:

En comptes de 7, són 6.
6 a favor i 8 en contra.
M'ha confós la senyora secretària que se n'ha baixat.
Segurament ha d'intervindre ara.
Jo creia que estava ahí.
(Rient)

El senyor Serra Cervera:

Lògicament entenc que vosté no s'ha confós.
És la senyora secretària, lògicament.

El senyor president:

No, no s'ha confós la senyora secretària.

El senyor Serra Cervera:

S'ha confós vosté, senyor president.

El senyor president:

M'ha confós jo.

El senyor Serra Cervera:

Doncs no diga que és la senyora.
.
.

El senyor president:

Dic que m'ha confós (remors) vore la senyora secretària.
.
.
Vol que continuem parlant o se dóna vosté per satisfet?

El senyor Serra Cervera:

Senyor president, el portaveu del grup majoritari no té cap problema en continuar parlant i posant algun punt sobre alguna i.

El senyor president:

Esta presidència no té ningun problema en rectificar quan toca.

Moltes gràcies.

Proposició no de llei sobre el suport i l'impuls a la modernització de la línia 9 del Tram d'Alacant, presentada pel Grup Parlamentari Popular (RE número 80.
099, BOC 228)

El senyor president:

Senyories, passem al punt (rient i remors) número 3: presa en consideració de la Proposició no de llei sobre el suport, l'impuls a la modernització de la línia 9 del Tram d'Alacant, presentada pel Grup Parlamentari Popular.

Per a la seua defensa, té la paraula el senyor Peral.

Quan vosté vullga, senyor Peral.

El senyor Peral Villar:

Buenos días, presidente.

Señorías, como dice la exposición de motivos de nuestra proposición no de ley, las ventajas que proporciona la implantación de una amplia red de transporte ferroviario en nuestro territorio son incuestionables: consumo energético, seguridad, capacidad, servicio, economía, son sin duda razones más que suficientes para justificar el importantísimo esfuerzo inversor que ha realizado La Generalitat durante los últimos diez años, con actuaciones muy relevantes en nuestra red de transporte en toda la Comunidad Valenciana.

En la provincia de Alicante destaca la implantación del sistema Tram, con una inversión superior a los 800 millones de euros, tanto en infraestructuras, como en material móvil, cuya llegada a Benidorm se produjo en el año 2008 y supuso la denominación como «línea 9» el tramo que se encuentra entre Benidorm y Denia, una línea de 51 kilómetros de longitud en la que se sitúan siete estaciones y once apeaderos con una evolución positiva de su demanda desde entonces.
Se trata de una línea que requiere una adecuada conservación, máxime teniendo en cuenta su antigüedad y la orografía del terreno.

En este sentido, esta comisión, el pasado 14 de mayo de 2013 adoptó la resolución de instar al Consell a seguir realizando las actuaciones oportunas y las obras de acondicionamiento en esta línea.
En total sintonía con esto, y dando -yo creo- magnífico cumplimiento al acuerdo que aquí adoptamos el pasado 1 de abril, que se presentó el plan de modernización de esta infraestructura, que abarca desde el 2014 hasta el 2020, con un presupuesto de 43 millones de euros y cuya primera fase terminará en 2017…

En el consejo de administración -decía-, que se celebró el pasado 1 de abril, además se informó a los consejeros del estado de las actuaciones que se están desarrollando en la primera fase del plan.
En concreto -y para ser más preciso-, estas actuaciones, que van a suponer un importe superior a 15 millones de euros, ya tienen los pliegos de condiciones redactados y las condiciones técnicas de licitación.

De acuerdo con este presupuesto, de las cuatro o cinco obras que les puedo detallar, si tienen curiosidad: suministro e instalación de los sistemas de señalización, energía y comunicaciones para la línea 9, que son ocho millones de euros y se va a realizar en treinta meses; el suministro de instalación de los sistemas de protección automática de trenes, ATP, para la línea 9, 3.
900.
000 euros, también en un plazo de realización de treinta meses; redacción de proyectos de renovación de vía y acondicionamiento de infraestructura de la línea 9, esto se va a realizar en el plazo de seis meses e incluye la renovación y acondicionamiento de la infraestructura entre Altea y Calpe, el acondicionamiento y rehabilitación de puentes metálicos, la renovación y acondicionamiento de infraestructuras de las estaciones de Benidorm, Teulada, Gata y Denia, y mejora de la línea de comunicaciones entre Altea y Denia, más la renovación y acondicionamiento de la infraestructura entre Calpe y Teulada.

Además, este plan, en esta primera fase, incluye la actuación y mejoras a realizar en las unidades de la serie 2.
500 para la línea 9 por importe de 2.
095.
000 euros.
Desde entonces, se han sometido a licitación todos los expedientes referenciados, excepto el correspondiente a las actuaciones de mejora a realizar en las unidades de la serie 2.
500 y, además, es importante señalar que la obra en el tramo Benidorm-Disco Benidorm está ya a punto de finalizar.

Quería añadirles que, bueno, la primera fase de este plan de modernización abarca hasta el 2017 y que estas primeras actuaciones -como he dicho- ya incluyen el tramo Benidorm-Disco Benidorm a punto de finalizar; la renovación del actual material móvil; la renovación de la vía en el tramo de L'Olla Altea-Calp; la revisión y acondicionamiento de los puentes metálicos; así como la instalación de una moderna red de telecomunicación; un sistema de protección automática de trenes; un sistema de gestión de tráfico centralizado y un sistema de bloqueo automático.

Por todo ello, y considerando la importancia de conservar y modernizar esta línea ferroviaria para que pueda alcanzar los estándares de calidad y seguridad del resto de la red FGV en Alicante, el Grupo Parlamentario Popular presenta esta proposición no de ley, que no consiste en otra cosa que demos el respaldo al Plan de modernización de la línea 9 del Tram, presentado en enero de 2014, y manifestar nuestro apoyo a las actuaciones que está desarrollando el Consell al objeto de mantener esta línea como una opción de movilidad sostenible.

Nada más y muchas gracias.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Peral.

Per a fixar posició, senyora Albiol, per banda del Grup Parlamentari d'Esquerra Unida.

Té vosté la paraula.

La senyora Albiol Guzmán:

Bé, jo, de vegades, quan estic ací en la comissió tinc la sensació d'estar com -no sé-, com en una obra de teatre, i avui el senyor Peral, doncs, bé, ha sigut un actor magnífic; de fet, al principi, em semblava que, fins i tot, vosté s'estava creient això que són importants les infraestructures viàries i el transport públic…, ¿no?
, semblava que és que s'ho estava creient.

Bé, jo crec que el primer que hauria de fer el senyor Peral quan ha començat la seua intervenció és explicar per què avui presenta açò el Partit Popular després d'haver votat ¡en contra!
cada volta que Esquerra Unida o que l'oposició hem presentat demanant millores per a la línia 9, perquè ho hem presentat en forma de PNL, en forma de moció, en forma d'esmenes als pressupostos.
.
.
Bé, jo demane un poquet més de rigor i de ser seriosos; jo no m'atrevisc a votar una cosa cinquanta vegades en contra i, després, vindre i presentar-ho jo, ¿no?
-vullc dir-, no, és que les coses no funcionen així, no es pot votar en contra una cosa cada vegada que ho presentem els altres i, després, vindre vostés i presentar-la i esperar que nosaltres votem a favor.
És que ací -vullc dir- jo demane un poquet més de respecte a aquesta comissió i a aquestes Corts, és que açò no funciona així; si jo estic en contra d'alguna cosa vote en contra però, després, no ho presente jo.

I em sembla una proposta poc seriosa, pense que no es pot vindre ací, el grup que està recolzant el govern, un govern que no ha fet absolutament res en infraestructures viàries els últims anys més que carregar-se-les, més que fer un ERO en Ferrocarrils de la Generalitat Valenciana, ¡clar!
, ¡clar!
, més que deixar morir sense actuar en la línia Xàtiva-Alcoi, sense fer la línia Gandia-Dénia, tindre parat dos anys, dos anys, el Tram d'Alacant, tindre el Tram de Castelló que des del 2009 havia d'haver arribat ja al Grau i a Benicàssim, i estem en el 2014, i damunt ¿vénen per a què recolzem la seua política d'infraestructures?
(Veus) ¡Clar!
, no és que, a vore.
.
.
, per favor, senyor president, que no m'interrompen en el torn de la meua paraula…

El senyor president:

Sí, por favor, pido silencio, por favor.

La senyora Albiol Guzmán:

No, no, jo no he interromput a ningú en esta comissió.

El senyor president:

Señor Peral, señor Peral,…

La senyora Albiol Guzmán:

No l'he interromput, ¿eh?

El senyor president:

…por favor, señor Peral, usted ha tenido la oportunidad de hablar y, ahora, deje usted a la señora Albiol que se manifieste y, después, usted en la réplica puede añadir lo que crea oportuno.

Señora Albiol.

La senyora Albiol Guzmán:

Gràcies, senyor president.

Bé, tenim un Consell que ha abandonat les nostres infraestructures perquè ho ha dedicat tot a l'AVE, perquè l'aposta única era l'AVE, perquè tots els recursos i tots els diners se'ls ha menjat l'AVE, perquè han permés que qualsevol recurs que vinguera de l'estat per a infraestructures se'l dedicara a l'AVE, tot ha anat per a l'AVE i, ara, ¿vénen a demanar açò, a demanar recolzament per a açò?

Bé, l'AVE se l'ha menjat tot.
.
.
, una infraestructura que, evidentment, és insostenible mediambientalment, que és insostenible econòmicament i que no vertebra el nostre territori, quan nosaltres ja estàvem demanant que eixos diners de l'AVE s'havien d'haver invertit en regionals, en rodalies, en el Tram, en tot açò que, evidentment, no s'ha fet perquè no n'hi havia recursos perquè els van dedicar a l'AVE.

I, després, clar, no és seriosa perquè nosaltres no sabem a qui creure, ¿a qui creiem, al Partit Popular, ací, a Les Corts, que diu que cal donar suport al Pla de modernització de la línia 9 del Tram d'Alacant o a la senyora Bonig quan diu que no se li cauran els anells si ha de tancar la línia 9 del Tram d'Alacant?
, ¿a qui creiem, al PP o a la senyora consellera?
¡Clar!
, és que tenim l'informe del pla de sanejament de FGV.
Informe del pla de sanejament de FGV, punt 1: ERO, ja està fet; punt 2: reducció de freqüències, ja està fet; punt 3, tancament de dos línies, la línia 9 del Tram d'Alacant i la 4L d'Alacant, que no sabem si es farà o no es farà, però això és el que diu el pla de sanejament de FGV que vostés estan aplicant fil per randa.
Per tant, ¿a qui creiem, a FGV?
, a la senyora Bonig o al Partit Popular en Les Corts?
Hauran d'aclarir-se vostés primer.

I, després -ja ho he dit en moltes ocasiones-, és que no estem ací per a aplaudir el govern, si volen vostés aplaudir la consellera doncs se'n van vostés a conselleria, li munten una festa i li fan quatre aplaudiments, però no estem ací per a aplaudir.

I és més, i no anem a votar en contra perquè som seriosos, i com volem que es millore la línia 9 anem a abstindre'ns perquè estem d'acord que es millore la línia 9; amb el que no estem a favor és de com fan vosté les coses, que no s'haja fet abans i de com presenten ací, a Les Corts, aquestes proposicions no de llei.

Gràcies.

El senyor president:

Senyora Albiol, gràcies.

Per a fixar posició, senyor Ponce, per banda del Grup Parlamentari Compromís.

El senyor Ponce Guardiola:

Gracias, señor presidente.

Bien, nosotros no entendemos tampoco este tipo de propuestas, este plan de modernización lo ha aprobado el Consell, contiene una serie de mejoras que, obviamente, pues celebramos, nos preguntamos si todas estas medidas de seguridad que se están implantando ahora no deberían estar implantadas ya hace mucho tiempo.

Y, bueno, al final, la propuesta de resolución no tiene demasiado sentido ya que, por un lado, dar el respaldo a un plan de modernización que está aprobado, que se supone que está en marcha y se supose que se va a ejecutar -se supone-, que hay dos plazos, dos tramos, 2014-2017, y del 2017 al 2020, y, bueno, pues, vale, se supone que va a ir hacia adelante; y, por otro lado, manifestar el apoyo a las actuaciones que está desarrollando el Consell al objeto de mantener esta línea como opción de movilidad sostenible.
Y, bueno, precisamente esta línea, referida a la sostenibilidad, pues es la menos sostenible de Ferrocarrils porque va toda con vehículos diésel.
No entendemos cómo se realiza un plan de modernización a seis años vista y no se incluye esta necesidad de electrificar esta línea que la haría realmente sostenible porque, claro, hablar de sostenibilidad cuando se está funcionando con gasoil (rient), generando gases de efecto invernadero y tal, pues, bueno… Es clara la apuesta de Compromís desde siempre y a todos los niveles por el ferrocarril pero también, obviamente, apostamos por un ferrocarril electrificado cuya energía puede venir de fuentes renovables y sostenibles; sin embargo, no es la realidad.

O sea que esta línea se puede calificar de muchas maneras pero no de movilidad sostenible, ¿eh?
, que prefiramos esto respecto a un transporte por carretera, pues siempre es mejor, sería un equivalente a un autobús grande, ¿eh?
, respecto al impacto ambiental que genera.

Y respecto a las medidas de seguridad y de mejora, pues es algo que desde Compromís hemos estado reclamando durante muchísimo tiempo y tampoco se entiende que, por un lado, se nos haya dicho que no constantemente a estas propuestas de mejora y, de pronto, bueno, pues si motu proprio el Consell elabora el plan y lo quiere llevar hacia adelante pues nos parece muy bien, pero ya digo que nos parece insuficiente respecto a ese aspecto que para nosotros es básico.

Por tanto, bueno, no podemos votar en contra puesto que hay que seguir modernizando las líneas de ferrocarril, pero no podemos votar a favor tal y como está planteada la PNL por los motivos que he argumentado, ¿eh?
, y porque nos parece insuficiente ese plan de modernización, que podía ser más sostenible y podía ser mucho mejor y haber incluido estas mejoras, que no sé por qué por parte del Consell o no se han tenido en cuenta o se ha priorizado a otro nivel.

Por tanto, desde Compromís nos abstendremos.

Nada más.
Gracias.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Ponce.

Sí, senyor Signes, per part del Grup Parlamentari Socialista.

El senyor Signes Núñez:

Gràcies, president.

Bé, esta PNL del Partit Popular és una PNL fruit de la precampanya electoral, s'aprova l'1 d'abril, prop de les europees, i és un brindis al sol; és un brindis al sol com va ser en el seu moment el Pla d'infraestructures estratègiques 2004-2010, que no es va executar en absolut, i com el Pla d'infraestructures estratègiques de la Comunitat Valenciana 2009-2020, que està absolutament desfasat i en una absoluta impossibilitat econòmica per part del govern de l'estat i del govern de La Generalitat per a aportar els fons que requerix eixe pla.
Açò és el mateix, o siga, açò és un brindis al sol prop d'unes eleccions europees i per a donar peu a la consellera a anar allí i fer l'anunci, i ¡res més!

És a dir, jo no entenc com es planifica en la línia 9 un pla de modernització que aplegarà fins a l'any 2017 i no es contempla l'electrificació (rient) de la línia, que és el principal problema que té i que, en este moment, encara a Benidorm cal fer un transbord per a passar de material dièsel a trens elèctrics.
És a dir, això no es contempla en este pla de modernització, no es contempla, i això és la mare del corder del que hauria de fer-se en este tema, i no ho contemplen; vostés fan actuacions puntuals que milloren lleugerament determinats punts del traçat i que nosaltres, doncs, bé, com n'hi ha alguna cosa licitada, efectivament, alguna cosa licitada, doncs no anem a votar en contra, però anem a abstindre-mos.
No anem a entrar al seu joc d'uns focs d'artifici que sabem que no van a complir-los.

Mire, sense anar més llunt, anem a 2008, a la comissió de l'11 de març de 2008.
Bé, si hem de fiar-mos de vostés, en 2008, la portaveu aleshores era la senyora Amor, davant d'una petició que jo pense que també és important i hauria de reflectir-se en este pla, i no se reflectix, que és la duplicació de vies de la línia 9 que va fer el Grup Socialista, la senyora Amor plantejava que «se están ejecutando las obras de modernización y electrificación -s'estaven executant ja en 2008- del tramo Benidorm-Altea».
¿On?
¿On?
¿Benidorm-Altea està electrificat?
En 2008 dia que «se está electrificando», és a dir.
.
.
bé, la presa de pèl és que.
.
.
, la presa de pèl és increïble, ¿no?

Seguix ella: «Durante este año se van a contratar las obras de integración urbana en Benidorm y hace pocas semanas el conseller de infraestructuras -aleshores era Flores-, las obras optimización de la vía Benidorm y Alfaz del Pi, que se están desarrollando y entre la población… -punts suspensius- en esta población entre Alfaz del Pi y Altea.
» Mire, encara està el rètol posat allí, encara està el rètol posat allí per 18 milions d'euros i no s'ha fet absolutament res.
Absolutament res.
Com passarà amb este pla, absolutament res.

Més coses que en 2008 estaven fent-se.
«En concreto, decirle que está previsto contratar este año -en 2008- la duplicación de vías del tramo Costera Pastor, entre La Vila Joiosa y Benidorm, con un presupuesto de 20 millones de euros.
» ¿On està eixa duplicació?
¿Mos hem de creure el que.
.
.
?
Bé, ¿per què mos hem de creure açò si la senyora Amor afirmava ací en seu parlamentària tot el que està afirmant i era tot absolutament mentira?
¿Per què mos hem de creure açò?

Després, parlava de les places d'aparcament.
No han creat cap plaça d'aparcament en les estacions de la línia 9.
Parlaven de 25.
000 en tota la xarxa.

Després, també, en el tema de les rodalies, dia que el tren de la costa.
.
.
El tren de la costa està com està: parat, com s'ha dit també com en Xàtiva-Alcoi i com la línia 2 de Metrovalencia, com està en Castelló també el bus guiat de Castelló.
És a dir, vostés, en este tema, no han fet absolutament res.
Açò és única i exclusivament una proposta.
.
.

El senyor president:

Senyor Signes, acabe ja.

El senyor Signes Núñez:

.
.
.
de cara les eleccions europees que no val per a res.
És un brindis al sol i, per tant, nosaltres no anem a votar en contra, perquè per les mínimes accions que es facen.
.
.
, benvingudes siguen, però no anem a entrar en l'engany d'un pla més que no val per a res i que no va a executar-se.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Signes.

Señor Peral, tiene usted derecho a réplica a pesar de que.
.
.

El senyor Peral Villar:

Gracias, presidente.

Sí, sí quiero utilizar mi derecho a réplica, a pesar de que los grupos de la oposición ya han manifestado que se van a abstener, lo cual viniendo de ellos es prácticamente un recolzament.

Y yo, pues sí, quería decir que… particularmente la señora Albiol, que marcha ahora como eurodiputada en los próximos días…, pues yo quería decirle que vive en otro país, porque en este, en la Comunidad Valenciana en particular, se han invertido 2.
200 millones de euros en los últimos diez años en infraestructuras, quizá no en donde a ella le hubiera gustado, porque, por suerte para todos los valencianos, ella no gobernaba, pero sí para todos los valencianos de bien, y eso son números que están ya invertidos.

Y 2.
200 millones de euros, pues yo creo que no es ningún despilfarro.
Es una inversión importante que ha realizado La Generalitat y que el Partido Popular, que es el que da apoyo al gobierno, sí, tiene que venir aquí a dar respaldo al gobierno, porque es el Partido Popular el que ha elegido este gobierno.
No somos la oposición, señoría.
Y no venimos aquí a hacer lo que hacen ustedes.
No venimos aquí a criticar a la Comunidad Valenciana.
No venimos aquí a criticar cualquier cosa buena que se hace, que es lo que han hecho ustedes tres durante esta mañana en la presentación de este plan de modernización, que no viene más que a cumplir una resolución que ha partido de esta misma comisión.
Esta misma comisión, el año pasado, hizo una resolución para apoyar precisamente esta infraestructura.
Y yo les estoy diciendo todos los proyectos que…, todos los pliegos que ya están licitados.
O sea, no el plan en su conjunto, que son 43 millones de euros para esta línea, que es un compromiso público, ¿eh?
Está grabándose y lo están guardando los señores de los registros de la cámara.

Yo, si esto no se cumpliera, pues, evidentemente, es documento público de La Generalitat y, evidentemente, serán ellos los responsables, y yo también, de haber apoyado el que este plan de modernización ya esté presentado públicamente, como he dicho, el 1 de abril, al consejo de administración de Ferrocarrils de la Generalitat.

Y una parte de ese plan, la primera fase, que ustedes están poniendo en cuestión, porque es su trabajo electoral, o no electoral, porque ya han pasado las elecciones, le recuerdo al señor Signes.
Y, bueno, para ustedes es todo electoral, está muy claro y, bien, vienen ustedes aquí con el piloto, porque no les gusta que el Partido Popular apueste por esta línea.
No les gusta que el Partido Popular haya invertido 800 millones de euros, porque, según la señora Albiol, ¡no se ha hecho nada!
¡Si es que nos lo hemos gastado todo en grandes proyectos!

Y estas infraestructuras, 800 millones de euros en la provincia de Alicante en infraestructuras, negro sobre blanco, pues no le parecen importantes a la señora Albiol.
Pues igual ella va a hacer mucho más, o su partido hará mucho más con el Partido Socialista en Andalucía.
No lo sabemos.
Algún día nos lo tendrán que demostrar.

Pero lo que sí ha hecho la Generalitat valenciana ha sido invertir 800 millones de euros en infraestructuras ferroviarias en la provincia de Alicante.
Se lo digo muy altito para que no se le olvide.

Y, además, ya hay licitados 15 millones de euros, que el señor Signes cree que no se va a hacer.
Muy bien, pues por eso se ha licitado, para hacer avioncitos con los pliegos.

Pues de todos ellos ya están terminadas las obras, prácticamente terminadas las obras de la línea Benidorm-Disco Benidorm, como les he dicho en mi primera intervención.
Pero para ustedes, eso, ¿qué importancia tiene?
No tiene ninguna, porque nosotros aquí venimos solo a apoyar al gobierno, y a decir mentiras, y a decir lo que a nuestro derecho conviene, que no es precisamente el suyo, porque el suyo es intoxicar, criticar y decir que no se están haciendo las cosas que se están haciendo.

Pues sí, el nuestro es el contrario, decir que las cosas se están haciendo y se están haciendo muy bien.
Y hay un plan de modernización, de acuerdo con la resolución que aprobó el pasado 14 de mayo de 2013, y se está cumpliendo a rajatabla.
Si a ustedes no les viene bien reconocerlo es su problema.
El nuestro es apoyar al Consell de la primera a la última línea.

Muchas gracias.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Peral.

Señora Albiol, tiene usted la palabra.

La senyora Albiol Guzmán:

Bé, el primer és dir que em sap mal haver alterat el senyor Peral d'aquesta manera, i això que hem anunciat una abstenció.
No sé jo si açò és molt normal, però supose que estarà nerviós no sé per què.
No sé, estarà nerviós perquè el diumenge va ser un dia dur per al Partit Popular.
Jo ho entenc.
Però bé, cal tranquil·litzar-se, cal tranquil·litzar-se, senyor Peral.

Diu el senyor Peral que no sap en quin país visc jo.
Bé, jo visc en el País Valencià, però sobretot.
.
.
sobretot visc en un poble.
Visc en el Grau de Castelló.

Visc en un poble en el qual per a anar a la universitat, els alumnes necessiten més d'una hora.
Més d'una hora per a anar del Grau de Castelló a l'UJI i han d'agarrar dos autobusos i fer un canvi i anar caminant des de Borrull fins al Parc Ribalta, ¿eh?
, quinze minuts per a agafar un altre autobús per a anar a l'UJI.
Més d'una hora per a anar del Grau a l'UJI, perquè, clar, és que encara estem esperant el Tram.
Encara estem esperant el Tram que havia d'estar en 2009.

Jo visc en el Grau de Castelló també, en un Grau de Castelló que per a anar a l'estació de trens, també he d'agafar dos autobusos -un autobús fins a la plaça Borrull, un altre fins a l'estació de trens-, dos autobusos per a anar a l'estació, però després resulta que no puc anar a Vinaròs, perquè només n'hi han dos regionals al dia, perquè no n'hi han rodalies per a anar a Vinaròs des de Castelló.

I visc en el Grau i per a anar a Madrid, ara, m'he de gastar 150 euros.
Abans, per 60, podia anar a Madrid.
Ara, 150, gràcies al seu Alvia.
.
.
No assenyale, senyor Serra, que és cosa dels dos.
¿O és que vosté no volia l'AVE a Castelló i l'AVE a València i l'AVE a Alacant?
(Algú diu: «Por supuesto.
») Por supuesto, clar que sí.
És culpa dels dos, 150 per a anar ara.

Per tant, jo visc en el Grau de Castelló i a mi no cal que ningú em conte com estan les infraestructures al nostre país.
Perquè a més de viure en el Grau de Castelló, vaig molt a Alcoi, a Villena, a Alacant, a Elda, a Petrer, a Elx, i per València, i sé que a Riba-roja no arriba el metro.
Clar que ho sé que no arriba el metro.
I sé que en el mercat central n'hi ha una estació de metro, però que no n'hi ha metro en el mercat central.
Clar que ho sé.

Per tant, no vinguen ací a dir com de bé ho està fent el Consell i que som la resta els que no ens enterem de res, quan la resta.
.
.
, o almenys jo utilitze el transport públic i sé com està el transport públic en el nostre país.

I ho lamente, i ho torne a dir, lamente haver-lo posat tan nerviós, senyor Peral, ho lamente.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Albiol.

No n'hi ha més rèpliques.
Senyories, passem, doncs, a la votació.
¿Vots a favor de la proposició no de llei?
8.
¿Vots en contra?
Cap.
¿Abstencions?
6.
Per 6 abstencions i 8 vots a favor, queda aprovada.

Proposició no de llei sobre la formalització d'una línia regular de transport que comunique les comarques del Comtat, l'Alcoià i la Foia de Castalla amb l'estació de l'AVE de Villena, presentada pel Grup Parlamentari Socialista (RE número 80.
418, BOC número 232)

El senyor president:

Passem, senyories, al punt número 4 de l'ordre del dia: presa en consideració de la Proposició no de llei sobre la formalització d'una línia regular de transport que comunique les comarques del Comtat, l'Alcoià i la Foia de Castalla amb l'estació de l'AVE de Villena, presentada pel Grup Parlamentari Socialista.

Per a la seua defensa té la paraula el senyor.
.
.
-¿com?
- (veus) Jordi Valentín.
Té vosté la paraula, senyor Valentín.

El senyor Martínez Juan:

Gràcies, president.
Senyor Martínez, és el cognom.

A l'any passat va quedar oberta definitivament la línia d'alta velocitat entre Alacant i Madrid i una nova estació d'AVE en Villena que completava una infraestructura ferroviària en la nostra província.

L'alta velocitat, pel que diuen les dades que Renfe i el ministeri faciliten, és una necessitat per a totes les ciutats, sobretot les que tenen un potencial econòmic a desenvolupar.

En el cas de la línia Madrid-Alacant, també s'ha de tindre en compte que les distintes parades durant el recorregut -i en este cas estem parlant concretament de l'estació de Villena- aprofiten per a estructurar una sèrie de comarques, una sèrie de poblacions i, sobretot, apropar el transport de viatgers d'alta velocitat a les comarques d'interior que hui per hui tenen dificultats en accedir a les xarxes de transport tant de tren.
.
.
, i que fins fa quatre dies -estem parlant de l'any 2009- inclús en algun cas no tenien ni una autovia que unira amb la xarxa de transport del país.

Bé, una volta vista la necessitat que tenen les comarques d'interior i el benefici econòmic que pot representar, que pot tindre per al desenvolupament d'estes comarques, com puguen ser la Foia de Castalla, l'Alcoià i el Comtat, un transport de viatgers pot aportar turisme a les comarques estes, però també permet que les activitats econòmiques estiguen connectades amb la capital del país i podem afirmar que és un servei bàsic per a totes estes poblacions, per a totes estes comarques.

La conselleria, ara fa un any, anunciava a bombo i platerets durant una inauguració de l'estació de l'AVE de Villena que anava a acordar-se immediatament amb l'empresa concessionària de la línia Alcoi-Villena una sèrie d'expedicions que permetera apropar als valencians d'estes comarques que també tenien dret a disfrutar d'este servei.

La consellera Bonig havia acordat, pel que manifestava en esta ocasió, que es prolongaria la línia regular fins l'estació de l'AVE de Villena i que esta iniciativa es traduïa que Alcoi anava a estar a menys d'un hora d'una estació en autobús de l'AVE.
Però, també, ciutats com Onil, com Castalla, com Cocentaina, com Muro, totes les ciutats d'estes tres comarques, ciutats molt industrials, estarien encara més prop d'una estació de l'AVE.

Havia arribat, per tant, segons dia la mateixa consellera, l'alta velocitat a totes estes comarques.
Havia arribat el progrés i el transport públic a unes comarques abandonades, i abandonades en el cas de les xarxes ferroviàries des de ja fa molts anys.

Mai es va saber ni quins horaris anava a tindre eixa línia, ni quina línia anava a ser i, en efecte, no es va produir ninguna alteració dels horaris i no els van fer mai.

Si consulten vostés els propis continguts de la pàgina web de Subús, mai, durant este any -pràcticament un any-, no es va anunciar ningun canvi.
.
.
, que anaven a suposar que l'alta velocitat arribaria a estes comarques.
Mai es va saber res més d'estes expedicions.

Això sí, les portades dels diaris, dels mitjans de comunicació d'eixos dies anunciaven a tota plana que per fi, d'una vegada, l'AVE havia arribat a Alcoi, l'AVE havia arribat a Onil, a Castalla, a Cocentaina, a Muro i a tots els pobles de la comarca.
Un èxit de la consellera Bonig i un èxit del Partit Popular.

Bé, preguntada la consellera ja fa mesos per este diputat sobre quan es faria efectiu eixe anunci tan important per a les comarques, se'ns contesta curiosament que s'havia estudiat fer una línia Villena-Villena AVE, però que com no havia donat resultats, s'havia suspès eixa línia que s'havia implementat entre Villena ciutat i Villena AVE.

Ni era això el que li havíem preguntat, perquè el que li havíem preguntat és quan anaven a fer les expedicions promeses, però el que ens va contestar és que s'havia suspès, ja no això, sinó inclús més, la línia Villena-Villena AVE.

Per tant, i per la importància que la mateixa consellera li va donar a este apropament de l'AVE als valencians, d'estes comarques que estan molt necessitades, demanem en esta proposició no de llei que aprovem la instal·lació d'una línia de bus, d'una línia de transport públic entre poblacions molt necessitades, entre poblacions que en estes comarques una línia d'autobús que els apropara a la línia d'AVE, permetria que molts negocis que estan fent-se, que el transport que ara hui per hui s'ha de fer en alguns casos inclús en avió des d'altres ciutats, es poguera apropar al que són les comarques d'interior de la ciutat, en una simple línia regular del transport entre totes estes ciutats i l'estació d'AVE de Villena.

Vostés han presentat una esmena al text en la qual parlen que, bé, que en compte del text plantejat, que s'incloguera que es faria un estudi de viabilitat.
Si.
.
.

El senyor president:

Perdone, senyor Valentín, l'esmena encara no és coneguda, l'ha de presentar, com vosté comprendrà.
Gràcies.

Continue vosté.

El senyor Martínez Juan:

Després li contestaré sobre el tema de l'esmena, però anunciar-li.
.
.

El senyor president:

Tindrà vosté ocasió de contestar perquè n'hi haurà un torn d'admissió o no de l'esmena.

El senyor Martínez Juan:

Li contestaré.

De totes formes, dir-li també que l'altre dia la senyora consellera mos va, diríem, que amenaçar a tots els.
.
.
, en el bon sentit de la paraula, a tots els socialistes, que no mos ocorreguera anar a ninguna inauguració, la del Tram d'Alacant, sense demanar perdó a tots els valencians perquè els havíem dit que ens havíem oposat a açò, que no confiàvem en la seua paraula.
I jo pregunte, d'acord amb això, què ha de fer la consellera Bonig quan torne a alguna d'estes poblacions on va prometre una sèrie de línies d'autobús i una sèrie d'expedicions a una estació de l'AVE que, per allò que ens ha contestat ja, mai es farà, com va contestar en la seua contestació.

I jo, per una altra part, només dir-li una qüestió: sempre han sigut les comarques d'interior les que paguen el pato en el tema del transport ferroviari, mai han tingut dret les comarques d'interior a tindre infraestructures decents i estem en el segle XXI i fins al segle XXI no hem tingut en algunes poblacions ni autovia que passara per les nostres poblacions.

Jo crec que ara, després també crec que es parlarà sobre el tema de l'accés a eixa estació, però poc favor farem si sobretot no connectem el transport públic entre ciutats com les que hem parlat d'estes tres comarques i la pròpia estació de l'AVE.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Valentín.

Com efectivament (veus) .
.
.
Ah!
Martínez, perdó, sí, val.
Senyor Martínez.

S'ha presentat una esmena, registre d'entrada número 87.
504.
Per a la seua defensa té la paraula el senyor Moratal.

Té vosté la paraula, senyor Moratal.

El senyor Moratal Cloquell:

Moltes gràcies, senyor president.

La nostra esmena no va molt desenfocada amb el que ha presentat en este cas el senyor Martínez, el seu grup.
En aquest cas, nosaltres el que proposem és que el Consell inste en este cas el govern de la nació a realitzar un estudi de viabilitat per a impulsar eixa línia entre Alcoi-Villena, i que done servici, com bé explicava en este cas el senyor Martínez, a les comarques d'interior del Comptat, de l'Alcoià i la Foia de Castalla.

Bé, dit açò, comentar que em sembla un poc en este cas fora de lloc dir que la consellera està amenaçant el Grup Socialista.
No crec que en l'ànim de la consellera estiga amenaçar a ningú, ninguna inauguració ni ninguna estació de l'AVE o d'alguna infraestructura que estiga fent-se en la nostra comunitat.

Dir també que per part de.
.
.
, com és coneixedor el senyor Martínez, sap que pràcticament hi ha la mateixa distància des de l'estació d'Alacant que des de l'estació de Villena.
I comentar en aquest cas que des de l'estació d'Alacant tots.
.
.
el nombre d'expedicions diàries que ixen des d'Alcoi a Alacant en són nou, i en els dos sentits, des de les sis i quart del matí fins les nou i quart de la nit.

Per tant, eixe servici que hi ha en aquest cas per a eixa estació és molt voluminós quant a personal que es trasllada, precisament perquè l'equidistància que existix entre Alcoi i Alacant i Alcoi i Villena és pràcticament la mateixa.

Si fem referència al servici que es presta actualment entre d'Alcoi i Villena, estem parlant d'una única expedició en un únic sentit diària, per a connectar en aquest cas Alcoi en Villena.

Per tant, dir també que ja es va fer en el seu moment per part de la conselleria una prova, en aquest cas una llançadora, que unia el que eren les comarques del Vinalopó amb esta estació, en una població de 135.
000 habitants i que va unir des del 18 de juny fins al 20 de setembre de 2013 el que seria en aquest cas estes poblacions amb l'estació de Villena.
El servici que es prestava eren cinc expedicions d'anada i sis de tornada, de dilluns a divendres, dos per sentit el dissabte i tres el diumenge i festius també per sentit.
Tot açò coordinat, evidentment, amb l'estació de l'AVE de Villena perquè en aquest cas els viatgers pogueren arribar a l'hora.

Comentant en aquest cas quines són les dades, parlar que el servici s'ha prestat durant 95 dies i la línia va realitzar en este cas 884 expedicions de transports, duent 1.
155 viatgers, el que suposa una mitjana d'1,31 viatgers per expedició.
Degut a la baixa ocupació, evidentment, i a la rendibilitat, es va suprimir el servici.

Per tant, el que proposem en este cas, i per això l'esmena que presentem el Grup Popular, és, evidentment, que es reduïsca.
.
.
, que es plantege un estudi de viabilitat.
Qui millor que fer el servici de viabilitat que el govern central en este cas?
, perquè és el que té les dades de quin seria en este cas la pujada de viatgers, d'on procedixen els viatgers perquè fan les enquestes de forma contínua i diària a les estacions.
I de fet també comentar-li en aquest cas com la rellevància de l'estació d'Alacant, que, com vosté sabrà també, ha augmentat en este cas, ha ampliat els seus servicis diaris per la gran quantitat de viatgers del que disposa.

Per tant, creguem que la connexió, no descartem eixa possibilitat perquè no estem descartant eixa possibilitat, simplement i planament el que plantegem en aquest cas és que es faça eixe estudi de viabilitat.
Tots sabem com estem en aquest cas en el sector públic i el que estem esperant, evidentment, i el que busquem tots és la rendibilitat d'eixes línies; no anem a instal·lar una línia que després tinga una ocupació d'1 o 2 viatgers per línia, i per tant evidentment no es faça rendible i als dos mesos hàgem de suprimir-la, i després ens acusaran que estem malbarat les despeses públiques.

I, per tant, el que pensem és que cal fer eixe estudi previ per a poder comprovar si això podria ser viable o no, dit del que he comentat abans, és a dir, perquè pràcticament la distància des de les comarques de l'interior, i en aquest cas des de la capitalitat que té Alcoi, bàsicament la distància és la mateixa, hi han 55 quilòmetres a Villena, hi han 60 quilòmetres a Alacant.
Per tant, haurien de valorar també en eixe sentit quina és eixa connexió ja acabada com està en este cas el desviament per Alcoi.

Gràcies.

El senyor president:

Sí.
Moltes gràcies, senyor Moratal.

Per acceptar o no l'esmena, té la paraula el senyor Martínez Juan.
És aixina?
Val, ara l'he encertat.

Té vosté la paraula.

El senyor Martínez Juan:

Moltes gràcies, president.

Comentava allò de l'estudi de viabilitat i dir-li que no acceptem l'esmena però perquè si el meu company Francesc Signes, en l'anterior intervenció, estava parlant d'un gerundi que va dir la consellera, que era «electrificando» un tram de via i encara no s'ha fet, si vosté està parlant-me del previ a un gerundi que seria en este cas l'estudi de viabilitat del que puga passar en eixa línia, ací ens plantem en deu anys i encara no hem acabat ni l'estudi ni la viabilitat.

Per tant, no puc acceptar-li l'esmena perquè considerem que amb la mateixa pressa que inaugurant-se hui l'estació d'AVE de Villena la consellera va anunciar eixa línia, jo crec que sense ninguna negociació amb ninguna administració superior, es podria fer igual sense haver de passar per un tràmit tan important com un estudi de viabilitat.

I jo també, per allò que vosté estava comentant de les línies, jo crec que també ahí s'ha de ser un poc prudent.
Perquè, clar, si parlem de la línia actual, perquè ara existix una línia actual d'Alcoi-Villena, en la qual les expedicions són una al dia, a les sis del matí que arriba a les 7:40, si tenim una expedició mai podrà ser, segur que mai podrà ser ni viable ni rentable.
Si posem una expedició al dia mai podrà ser viable una línia Alcoi-Villena a l'estació de l'AVE.

Jo crec que el més important seria.
.
.
I mosatros creguem que la consellera va en el bon camí d'estudiar una sèrie de freqüències, una sèrie d'expedicions que coincidiren en els interessos de les persones que estan en estes comarques, que jo també entenc que vosté que em diga que Alcoi està a la mateixa distància, però n'hi han ciutats com puguen ser Onil o com puga ser Biar que estan molt més prop, com puga ser Banyeres de Mariola que està molt més prop del que és l'estació de l'AVE de Villena i que tenen una activitat industrial importantíssima.
Si no acoblem tampoc les necessitats d'estes poblacions al que són els serveis del transport, i en este cas de l'AVE, difícilment, si no donem oferta, difícilment tindran demanda.
Una oferta com és l'eixida d'Alcoi-Villena, que tarda quasi una hora en arribar a Villena i que la primera eixida de Villena és a les 6:23 del matí de l'AVE i el segon és a les 9:23, i només n'hi ha una expedició, la persona que agarra l'autobús en Alcoi o en qualsevol de les poblacions arriba abans de les set i ha d'estar fins a les nou i mitja esperant el tren.

Aleshores tampoc podem dir-li a la gent que crega en el transport públic si no l'acoblem a les necessitats que té.

I després li he dit que no li acceptava l'esmena bàsicament per això.
Perquè un estudi de viabilitat encara és previ al que la consellera va decidir.
Vull dir, jo crec que per a què ho van anunciar.
Per a què van anunciar que havia arribat l'AVE a totes estes comarques.

Jo per això no li puc acceptar l'esmena i el que voldríem és que hi haguera un compromís directe ja que eixa línia s'estudiara en la línia que existix actualment, que tampoc s'ha de fer ningun trasbals, és la línia que existix actualment.
I per això no li podem aprovar l'esmena.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Martínez.

Per a rèplica, té la paraula el senyor Moratal.

El senyor Moratal Cloquell:

Gràcies, senyor president.

Com vosté molt bé dia, estem en una situació en què evidentment ens fa mirar molt on ens gastem els diners i com ens gastem els diners.
I, per tant, en este cas el que mosatros plantegem, vista la situació en què ens trobem totes les administracions públiques, és fer eixe pas previ que estàvem comentant d'estudi de viabilitat, perquè el posar la línia en aquest cas i als dos mesos o, en aquest cas als tres mesos, com va passar en el cas de les comarques del Vinalopó per a llevar-les, doncs veiem que tampoc seria una solució en este cas.

Vosté em parla també de terminis.
Evidentment els terminis, per això estem ací, mosatros també farem perquè eixos terminis en aquest cas, perquè estem interessats que es faça eixe estudi i si és viable doncs que es connecten en aquest cas en Alcoi, doncs nosaltres també seríem partidaris d'avançar eixos terminis de què parla vosté.

Dir-li que ens ha parlat d'algunes poblacions que vosté coneix millor que jo, que són el cas d'Onil, Biar, Banyeres, que formen part d'una altra carretera, que no és l'autovia que circumval·la Alcoi, i que, per tant, disposen del seu propi servici.
Si parlem del servici de posar-ho des d'Alcoi, vosté és coneixedor que el 95% del població d'Alcoi va directament a Alacant precisament perquè és molt més ràpid accedir a Alacant que accedir en este cas a Villena.

Ara, si anem a entrar en pobles de la comarca del Vinapoló, com ha assenyalat vosté, molt industrials, cas d'Onil, que pràcticament té l'autovia al costat i bàsicament també té una comunicació molt ràpida, menys el cas de Banyeres i de Biar, però, parlant d'eixos dos casos, sap que no es dirigixen a Alcoi per anar a Villena, sinó que haurien de tindre el seu propi transport perquè evidentment el transport des de Banyeres o des de Biar-Alcoi no té cap sentit.
Per tant, haurien de plantejar en este cas, no una eixida des d'Alcoi, sinó una eixida des de municipis del Vinalopó, com podria ser Castalla, des de Castalla fins a Villena, però seria un altre plantejament diferent al que vosté ha proposat ací.

Per tant, jo el que li plantege és, com he dit, ja que estem en una situació molt crítica, doncs plantejar eixe estudi de viabilitat i vore si és realment rentable o no és rentable la posada en marxa d'eixa línia.

Gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Moratal.

Sí, senyor Martínez, té vosté la paraula si.
.
.

El senyor Martínez Juan:

Molt breu, president.

Clar, açò no substituïx la línia Alcoi-Villena per una línia de tren; açò és l'Alcoi-Villena que passa perquè hi ha ciutadans de Muro de Cocentaina que viatgen a Villena, que viatgen a Onil, i no és canviar-la perquè vagen per Alacant.

I no estem parlant únicament el servei com a l'estació d'AVE.
El servei d'Alcoi-Villena és un servei necessari per a totes les poblacions de la comarca.
El que voldríem era que s'ampliara fins a l'estació de l'AVE perquè és un servei que a estes poblacions, a estos viatgers els pot donar un bon servei.

I jo el que li dic és que per què ara s'ha de fer un estudi de viabilitat quan fa un any mos va dir la consellera que en breu.
.
.
, la setmana que ve, bàsicament, ho havia acordat aixina, comença.
Jo em vaig posar en contacte amb l'empresa concessionària.
Quan comença?
Anunciem-ho, fem una bona campanya perquè és una bona decisió.
I aixina s'han quedat esperant.
Es va fer un anunci molt grandiós el dia de la.
.
.
aixó, era Bienvenido, Mister Marshall, arriba l'AVE a estes zones.
I després es va quedar en el que s'ha quedat.

I només per acabar…, vosté crec que es va incorporar en l'últim plenari, però la consellera sí que mos ha dit que no anàrem a ninguna inauguració del Tram d'Alacant sense demanar perdó abans i que no posàrem un peu allí, que és una forma de parlar.
De la mateixa forma de parlar li dic jo que la consellera Bonig ho tindrà complicat, o tindria de tindre-ho complicat, quan vinga a dir-mos a una població, com les que va prometre que n'hi hauria una línia directament a l'estació de l'AVE, que no va a fer-se.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Gràcies, senyor Martínez.

Pels grups que no han fixat posició.
Sí, senyora Albiol, d'Esquerra Unida, té la paraula.

La senyora Albiol Guzmán:

Jo crec que de sobra és coneguda la posició d'Esquerra Unida del País Valencià respecte a l'AVE, l'hem manifestada en múltiples ocasions.
Nosaltres sempre hem considerat que l'AVE no era la infraestructura que necessitava el nostre país, perquè suposa una agressió mediambiental, perquè suposa…, a més insostenible econòmicament, perquè a més no vertebra el nostre territori.
Per tant, jo crec que eixa posició queda clara.

Ara bé, vull dir, és que l'AVE ja està fet, (rient) l'estació a Villena ja està feta.
I açò és un poc com allò de l'aeroport de Castelló.
Nosaltres també ens vam oposar a l'aeroport de Castelló, però ara que ja està fet volem que això servisca per a alguna cosa.
Doncs el mateix passa amb l'AVE i amb l'estació de Villena.
Ja que està fet, ja que s'han gastat els diners -diners que no teníem, però que se'ls han gastat-, i ja està fet, doncs que funcione.
Eixa és la nostra posició.

No volem que l'estació de l'AVE de Villena continue sent una estació pràcticament deserta i pràcticament perduda.
Quan dic «deserta», ho dic amb xifres en la mà.
Al primer aniversari, l'havien utilitzat 60.
000 persones, quan els estudis previs parlaven d'un milió i mig.
És a dir, no està funcionant com es va preveure que funcionaria.

I ahí jo crec que n'hi han dos factors: en primer lloc, una…, bé, una mal anàlisi en eixos estudis previs de la situació; i en segon lloc, evidentment, la falta de connexions amb les poblacions properes de l'estació de Villena.
No n'hi ha un transport públic com cal des de les diferents poblacions per a poder…, perquè els passatgers puguen acudir a l'estació de l'AVE.

Per tant, nosaltres recolzarem la proposició no de llei perquè n'hi haja un transport des de l'Alcoià, des d'altres comarques, des d'altres pobles perquè se puga connectar bé amb l'estació de Villena, amb transport públic.
Entenem que eixe és el camí.
Ja que l'AVE està fet i l'estació està feta, doncs que tinga una bona connexió perquè se puga utilitzar per part d'aquelles persones que la necessiten i que se puga utilitzar, evidentment, amb transport públic, que sempre és l'aposta d'Esquerra Unida que s'utilitze el transport públic.

Gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Albiol.

Senyor Ponce, del Grup Parlamentari Compromís, té vosté la paraula.

El senyor Ponce Guardiola:

Sí.
Desde Compromís vamos a apoyar la propuesta para, bueno, de alguna forma intentar dar servicio a una comarca con mucha población, intentar acercarla a un transporte que nosotros hemos cuestionado, pero que una vez realizado, hay que buscarle la máxima rentabilidad económica y social que dé servicio a una buena parte de la provincia.
Y eso solamente puede hacerse con una apuesta pública sobre el transporte.

Lo ideal hubiera sido mantener aquella línea -el tren chicharra- que conectaba Villena con Yecla y con Alcoy, que, bueno, todo ese proceso de desvertebración territorial y de eliminación de la red pública de -y, bueno, en este caso era privado-.
.
.
, pero la red de ferrocarril, nos ha llevado, por un lado, a una potenciación desmesurada de carreteras, sobre todo autopistas, y también de líneas de alta velocidad, dejándose de lado todas las líneas que sí que vertebraban realmente el territorio y que además eran mucho más sostenibles que.
.
.
, pero, bueno, que es lo que hay ahora mismo.

La cuestión es que este proceso ya se completó durante finales del siglo pasado y ya es irreversible.
Pero, bien, la cuestión es que ahora mismo tenemos esto encima de la mesa.
Sí que consideramos que es adecuado intentar hacer esa apuesta.
Si era algo que se iba a iniciar hace mucho tiempo, no entendemos por qué ahora el Partido Popular plantea un plan de viabilidad.
Se supone que tenía que estar hecho entonces cuando ellos lo proponían o cuando decían que se iba a poner en marcha este servicio.
Y la realidad es que no se ha hecho nada de nada.

Pero, bueno, en cualquier caso, pues como la consideramos interesante, y que debería de intentar implementarse, si el Partido Popular dice que esa es su apuesta, su propuesta, pues que realicen el plan de viabilidad -no hace falta que salga de aquí esa propuesta- y que después pongan en marcha la línea.

Por tanto, nosotros apoyaremos la propuesta.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Ponce.

Passem a votació.
¿Vots a favor de la proposició no de llei?
¿A favor?
6.
¿Vots en contra?
7.
Per 7 vots en contra i 6 a favor queda desestimada.

Proposició no de llei sobre la desviació del trànsit de vehicles pesants de la nacional 340 a l'autopista AP-7 en el tram comprés entre Nules i Torreblanca, presentada pel Grup Parlamentari Socialista (RE número 81.
788, BOC número 233)

El senyor president:

Senyories, passem al següent punt de l'ordre del dia, que és el número 6: presa en consideració de la Proposició no de llei sobre la desviació del trànsit de vehicles pesants de la nacional 340 a l'autopista AP-7 en el tram comprés entre Nules i Torreblanca, presentada pel Grup Parlamentari Socialista.

Per a la seua defensa, té la paraula la senyora Besalduch.

La senyora Besalduch Besalduch:

Gràcies, senyor president.

Bé, doncs ja s'ha debatut i s'han dit moltes coses sobre la 340 al seu pas per la província de Castelló.
És un punt negre, és una carretera que és un punt negre no només en la província de Castelló, que també, en la Comunitat Valenciana, sinó un punt negre en el conjunt de les carreteres de l'estat espanyol, sobretot en dos trams.
Un és el que circula entre Nules i Torreblanca, però també és un punt negre el tros d'esta carretera, o el traçat, que circula entre Alcalà i el límit de la província de Tarragona.

És una carretera que està sobresaturada de trànsit, sobretot de trànsit de llarg de recorregut, i a més de trànsit pesant, que a la vegada ha de conviure este tipus de transit amb un trànsit de curta distància.
És una carretera, a més, que travessa zones agrícoles, on conviu este trànsit de llarg recorregut i pesant amb vehicles agrícoles i, per tant, vehicles on la velocitat que utilitzen és molt baixa.
És una carretera que suporta una mitjana de 30.
000 vehicles al dia, que ha arribat en algun moment inclús a 40.
000 i que porta massa temps amb esta problemàtica.

Sabem que s'ha desviat el trànsit del tram entre Nules i Orpesa per la CV-10, inclús per l'AP-7, però esta és una solució que és un pegat a un problema que necessita una solució global i definitiva.
És un pegat perquè desviar per la CV-10 i per la CV-13 el trànsit de la 340 és saturar ja no tant la CV-10, que sí que és una carretera amb doble carril en cada sentit de circulació, però sí la CV-13, que és la que va des de Vilanova a Torreblanca, perquè estos vehicles pesants que s'han desviat per ací puguen tornar a agafar la nacional.

Sabem que no és una solució que se pot portar a terme d'avui per a demà, però sí que n'hi han solucions que són molt millors que la que s'ha plantejat per part del govern.

Per això, la primera proposta de la PNL és l'alliberament de l'AP-7, l'alliberament de l'AP-7 per al trànsit de vehicles pesants.
És a dir, en el tram entre Nules i Orpesa, els vehicles pesants haurien de poder circular per l'AP-7 de forma gratuïta, per a no traslladar el problema de la 340 a la CV-10 i a la CV-13.

Però en esta proposició, en este punt primer de la proposició només arreglaríem una part del problema, perquè desviaríem per l'AP-7 -és veritat- el trànsit pesant en este tram en concret, però seguiria existint el problema en altres trams, com és en els trams des de l'Alcalà a Vinaròs.

I per això, el que proposem és una alliberació, en el punt segon, una alliberació de l'AP-7 en el seu pas per la província de Castelló, que s'estudie esta possible liberalització, perquè sabem que les obres de desdoblament de la 340 en algun lloc, com és en el pas per Castelló i Benicàssim, estan absolutament paralitzades, però paralitzats inclús els projectes, i en el seu pas…, en el desviament de Peníscola a Vinaròs, les obres estan avançant a un pas que no se pot tolerar, perquè van molt lentes.
Fa en este moment quasi quatre anys que estem en obres en este tram.
És un tram que deu tindre uns 14 quilòmetres, més o menys, o 15, i que no entenem… Bé, sí que entenem per què se paralitza o per què van tan lentes, perquè per part del Govern d'Espanya no se pressuposten quantitats suficients per a, d'una vegada per totes, estalviar…, donar-li viabilitat a este desdoblament.

Per tant, la segona part de la PNL, la segona proposta és la liberalització d'esta…, de l'AP-7 en tota la província de Castelló.

Perquè, bé, els titulars de premsa que hem tingut són terrorífics.
«La Nacional 340 copa las víctimas de tráfico en Castellón.
» En 2013, dos víctimes mortals més en esta carretera que en el 2012.
I de totes les víctimes mortals que s'han produït a la província de Castelló, més de la meitat en el 2013 han segut d'esta carretera.

Per tant, s'ha de promoure l'alliberament de l'AP-7 sense cap dubte.
És una autopista que ja tindria de ser lliure, si no fos perquè el senyor Zaplana i Aznar van decidir l'any 1997 que els valencians teníem de continuar pagant peatge a l'AP-7.
Va ser una decisió del Partit Popular, van decidir que els valencians, que els castellonencs tindrien de seguir pagant l'autopista.

I a més, tenim de ficar de rellevància també que la província de Castelló és la gran castigada en els pressupostos generals de l'estat per part del govern de Rajoy i per part del govern de Fabra, que no fa res absolutament per a reivindicar a Madrid que tinguéssem en la província de Castelló un pes important quant a inversions en infraestructures.

Tinc de dir-los que vaig tindre jo una reunió amb el subdelegat del govern a la província de Castelló, on específicament ens va dir que a banda del desdoblament de la nacional entre Peníscola i Vinaròs, no s'anava emprendre per part del govern en esta legislatura cap carretera de les que necessita Castelló.
Cap.
Suposo que el Partit Popular o el Grup Popular també tindrà esta informació, perquè si me la dóna a mi el subdelegat, evidentment és que vostés també la tenen.
Cap de les obres se van a ficar en marxa, ni la CV-10, ni la 232, ni el desdoblament de la 340 en Castelló.
I, bé, acabarem, això sí, el desdoblament de Peníscola-Vinaròs, perquè és una obra que estava en marxa quan van arribar al govern i que no s'han atrevit a paralitzar igual que la resta.

Per tant, doncs demanar als grups que recolzen esta proposició no de llei que ve a intentar solucionar i disminuir, fins arribar a zero, les víctimes, sobretot mortals, en la nacional 340 al seu pas per la província de Castelló.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Besalduch.

A esta proposició no de llei n'hi ha presentada una esmena pel Grup Parlamentari Popular, registre d'entrada 87.
308.

Per a la seua defensa té la paraula el senyor Castejón.

El senyor Castejón Chaler:

Gràcies, senyor president.

Evidentment, hem presentat aquesta esmena….
Com dia la diputada del Grup Socialista, es tracta d'una problemàtica realment que mos preocupa molt en aquestes…, en la zona nord de la província de Castelló.
i tant ella com jo som de la zona, som plenament coneixedors.
.
.
I jo penso que és una preocupació compartida per tots.

Aquestes notícies a què feia referència…, jo diria que no n'hi ha setmana que a la província de Castelló…, és estrany la setmana que no es produïsca algun sinistre, per tant, en este tram especial que dia entre Nules i Alcalà.

I per això, la primera demanda d'aquesta PNL, del trànsit, és que se realitze la…, de forma gratuïta la liberalització de tota l'AP-7.
Això seria encetar de nou este debat que hem portat ja en estos darrers plens de Les Corts i se n'han agafat alguns acords.
I saben que per unanimitat, podíem dir, tots els grups polítics hem arribat a la conclusió que…, s'ha arribat a la conclusió que, almenys, no se perllongue l'aplicació del que fins ara tenim, que és des de pràcticament l'eixida de València fins al límit de la província de Castelló, que encara és de pagament.
I quan s'acabe el temps que tenen no se puga prolongar.

Però jo penso que en la seua PNL el text que tenim, el text que mos han passat, jo penso que hi ha una contradicció o almenys un error.
Està clar que vostés han ficat de manifest una sèrie de problemàtica, que és la problemàtica real que existix, que és una carretera, la 340, que precisament és de les que té els índex de saturació de vehicles pesats més alta i sobretot superiors a la mitjana estatal.
Jo aquí tinc els percentatges de trànsit i realment és.
.
.

Inclús des del punt de vista de sinistralitat, també cal vore que també s'haurien d'agafar algunes mesures.
Si bé és veritat que des de l'any 2001 a 2012 ha hagut un descens del número d'accidents amb difunts, cosa que mos hem d'alegrar, que han passat, per exemple, de 105 a 31.
Però que això no és suficient, cal agafar mesures i baixar aquest índex de vehicles pesats en la nacional 340.

I el govern ha actuat.
Des de la Direcció General de Trànsit s'ha actuat.
Saben perfectament que des d'abril de 2014 s'ha agafat esta resolució per part de la direcció general de la restricció de circulació.

I deia que en la seua proposta pareix que hi haja un contrasentit, perquè el que s'obliga des de la Direcció General de Trànsit és que no puga haver-hi trànsit pesat entre Nules i Orpesa i es reduïx, evidentment, amb caràcter temporal fins que no es porten a terme una sèrie d'actuacions específiques que puguen garantir aquesta seguretat viària, la que féiem referència.

Però també jo he d'anar amb contradicció al que acaba de dir la diputada socialista, açò que per part del govern del Partit Popular que no s'ha fet.
Mire, jo diria que la culpa que en estos moment no hi haja una autovia gratuïta al llarg de la Comunitat Valenciana no cal mirar cap al Partit Popular.
El Partit Popular al front de les institucions, com era la Comunitat Valenciana, de la Generalitat valenciana, sí que va fer els deures i va fer l'autovia que era el conveni entre l'estat central i la comunitat i va fer els deures fent l'autovia fins a Vilanova d'Alcolea.
I quan l'altra part, fins al límit de la província de Castelló amb Catalunya, l'havia de fer el govern central, encara és ara i sabem que no s'ha portat a terme.

Per tant, no mire només al Partit Popular, mire els governs del Partit Socialista que sí que la van tindre totalment oblidada.
I recorde les preguntes parlamentàries del senador socialista, del senyor Ortiz, una i altra vegada, sense que per part del govern central socialista, se li donés ni dates, ni terminis, ni estudis informatius, ni res.
Per exemple, la reivindicació que fa ara també l'hagués pogut fer abans.

El que està clar és que avui per avui s'està donant una solució per a que este índex que deia de saturació de vehicles pesats no se produïsca.
I precisament les solucions que se donen, perquè se donen solucions, s'han fet per aquells itineraris gratuïts que sí que han sigut sufragats per part del govern de La Generalitat.

Per tant, jo penso que la proposta que mosatros en esta esmena li presentem és molt més ambiciosa que no la seua, perquè sí que n'hi ha una cosa que estem totalment d'acord i aquí.
.
.
és a dir, que s'agilitzen les obres iniciades en la nacional 340, com a variant des de Peníscola a Vinaròs, totalment d'acord.
Allò fa quatre anys que sembla que per la nit fan una cosa i al dia següent la desfan, perquè allò no avança, no avança, no avança, estem totalment d'acord.

I, per altra banda, jo penso que el que estem fent és donar una solució molt concreta en els dos punts, en el punt 2 i en el punt 3 de la nostra proposta, que si bé en el punt 3 diu que s'agilitze el projecte i les actuacions i el tancament de la (inintel·ligible) .
.
.
entre la Jana i el Perelló i sembla a simple vista que puga haver-hi una errada, perquè el que realment encara mos fa falta l'autovia des de Vilanova, des de l'aeroport, fins a la Jana i fins al Perelló, jo sense cap problema afegiria entre Vilanova d'Alcolea i el límit de la província de Castelló o fins al Perelló.
Sense cap problema podríem afegir això.

Per tant, jo penso que l'esperit que compartim és el mateix, de donar solució a este problema i que les obres de la variant s'agilitzen el més prompte possible.
Però pense que des que està el govern popular a Madrid en tots els pressupostos ja portem dos anys en què s'ha dotat de la quantitat suficient perquè les obres continuen.
I sí que en estos darrers mesos estem veient que almenys allò tira endavant.
I ho fiquem molt clarament, que s'acabe, sobretot abans del 2015.

Per tant, jo penso que, com l'esperit és el mateix, podem arribar perfectament a un acord i que se puga aprovar aquesta esmena que presentem.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Castejón.

Senyora Besalduch, té vosté la paraula per admetre o no l'esmena.

La senyora Besalduch Besalduch:

Gràcies, president.

No demanen vostés que s'acabe abans de 2015, demanen que s'acabe en 2015 i això és un any més d'obres en eixa variant.

Però vaig a dir-li una cosa, senyor Castejón, esta esmena que vosté proposa ací no és més que el que fan vostés sempre, ficar les coses fàcils al govern central i mostrar al govern que faran el que ells diran i no el que necessiten els valencians i en este cas els castellonencs.

El Grup Popular avant posa els interessos partidistes una altra vegada més als interessos dels valencians.
I això se veu perfectament en esta esmena que vostés proposen.
Perquè és curiós que vosté rectifique ara quan diu ahí que s'agilitzen els projectes i les actuacions per al tancament de la CV-10 entre la Jana i el Perelló.

Però en esta esmena vostés s'obliden absolutament del tram entre Vilanova d'Alcolea i la Jana, s'obliden absolutament, perquè eixa reflexió, li l'he feta jo abans, per a poder arribar a un acord.
Però vostés estan d'acord en incloure-ho, però no en que se demane al Govern d'Espanya, presidit pel senyor Rajoy, que hi haja consignació pressupostària, ja no per a fer la carretera, perquè primer s'han de redactar els projectes constructius d'eixa carretera.
I és pel que s'ha de consignar als pressupostos la quantitat adient, per a fer els projectes i les expropiacions.

I vostés, que recorren sempre a tirar la culpa als altres, que ja fa tres anys que estan en el govern, que ja els ho han dit a vostés en les eleccions, senyor Castejón, al Partit Popular, que ja no val només tirar-li la culpa als altres, que un governa ha de buscar solucions.
Jo li he de recordar a vostés que arriben en el govern en novembre de 2011 a Madrid i en abril, en abril, el govern de Zapatero publica en el Butlletí Oficial de l'Estat, que el tinc ací, el tinc ací, l'anunci d'adjudicació de la redacció d'estos tres subprojectes en els quals està dividit la carretera entre Vilanova i la Jana.

I vostés van arribar en el mes de novembre al govern i això ho han deixat a un calaix i no pensen fer res.
Perquè a més la que li parla, la que li parla, li he dit abans en la meua intervenció que ha tingut fa un mes i mig una reunió amb el subdelegat del govern, perquè no sé si és que vostés no parlen amb els representants del govern, perquè a la millor és el que està passat, per a tractar concretament el tema de la CV-10 i d'estos tres subprojectes.

I el senyor subdelegat, a mi i a l'alcalde de Santa Magdalena, mos va dir textualment i expressament que estes obres no s'anaven a reprendre i que no hi havia previsió per part del govern de tirar endavant estos tres subtrams de la CV-10, que li he de recordar, que li he de recordar que és el tram que va des de l'aeroport de Castelló, eixe que hem d'aconseguir que funcione, eixe que tots hem d'aconseguir que funcione, fins a la província de Tarragona.

I, per tant, jo crec que la consellera Bonig i el senyor Fabra haurien de reivindicar esta infraestructura, eixa, més no, senyor Castejón.
Diga'm què ha fet la senyora consellera i Fabra per a que el Govern d'Espanya pressuposte la redacció dels projectes?
No han fet res, senyor Castejón.
I els diputats del Partit Popular a Madrid, quan els socialistes presentem les esmenes als pressupostos, voten en contra.

I la prova de que vostés, el PP de la Comunitat Valenciana, han renunciat a este tram d'autovia, la té que vosté s'ha oblidat absolutament en la seua esmena.
I això que vosté ve d'una comarca que és l'afectada per eixos tres subtrams des de Vilanova fins a la Jana, senyor Castejón.
Això és una realitat.

Tres anys en el govern i no han tingut valor ni de pressupostar els sis milions d'euros que fan falta per a la redacció dels projectes i les expropiacions.
I no ho van a fer.
I no val a dir que «cuando el Gobierno de España agilice y pueda».
No, perquè per a això no estem ací; estem per a defensar els interessos de la gent de Castelló, de la gent de València i la gent d'Alacant.

I, en este cas, plantejar estes esmenes en este sentit és rendir-se a Madrid absolutament i no defensar els interessos de qui els hem de defensar.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Besalduch.

Per a rèplica té vosté la paraula, senyor Castejón.

El senyor Castejón Chaler:

Moltes gràcies, senyor president.

Jo, el que no li puc admetre de cap manera és que vosté diga una i altra vegada que el Partit Popular primer defensa els interessos del partit i després els interessos dels castellonencs.
I li vaig a demostrar que no.

Vosté ha insistit que aquí mos hem oblidat.
No mos oblidem de res.
Si vosté ho ha dit perfectament, des de Vilanova fins a la Jana això ja estava d'alguna manera redactar.
Vosté ha dit que hi ha tres trams.
Però si no hi ha cap problema, ho posem, si vosté considera que cal posar-ho ho posem, ho posem.
Perquè aquí fica «agilitze d'acord als projectes d'actuacions»… Projectes d'actuacions que ja estaven determinats i assumits per part del govern, per això no ho hem ficat.
Que vol ficar-ho?
Ho fiquem sense cap problema.

I que vosté me diga que mosatros mos rendim.
De què mos rendim?
Si estem ací precisament reivindicant la zona nord de la província de Castelló, ho hem fet durant molts anys, però molts anys.
I jo no els sentia a vostés, perquè hem anat quaranta i cinquanta vegades amb preguntes parlamentàries.
Ho sap perfectament.
.
.
Un senador, concretament de la província de Castelló, com era Juanjo Ortiz, se n'ha fet un fart de presentar propostes i propostes per a que allò tirara endavant.

I en estos moments, quina casualitat, quan hi havien fons per a poder-ho portar a terme estàvem oblidats.
I en el moment que no hi havia fons és quan el Partit Socialista ho demanda.
Quina casualitat, com ho solen fer.
Allí on vostés governen no actuen i quan no governen demanen allò que s'han oblidat de fer.
Sempre ho fan igual!
I en este cas jo no li ho puc permetre.

És que vostés no demanen que hi haja consignació pressupostària.
És que, anem a vore, més claret, en què demanem que s'agilitze, que se faça tot, si se demana això al govern és perquè ho fique als pressupostos de l'any que ve.
Si a vosté li pareix que hem de ficar la paraula i «que hi haja consignació pressupostària», mosatros ja ho donem per entés això.
Però si a vosté això li convenç, no n'hi ha cap problema, si no n'hi ha cap problema, ho posem.
Si ha d'aparéixer esta parauleta on vosté vullga també «que hi haja consignació pressupostària».
(inintel·ligible) .
.
.
que s'agilitze la línia, que s'augmenten els projectes i les actuacions, que es contribuïsca.
.
.
Tot el que aquí fica ja se dóna per suposat que és una petició que se fa al govern central, que ho precisament un grup parlamentari del mateix color, exigint i demanant una actuació història que governant el Partit Socialista se va deixar de mare, és a dir, no es va portar a terme.
I vosté, que és de la comarca, ho sap perfectament.
No mos diga ara que no ho sap, ho sap perfectament.

Per tant, tot allò que vosté vullga col·locar ahí per a que esta reivindicació tire endavant, el recolzament del Partit Popular el té.
És que més claret no li ho puc dir!
Ara, que vosté me diga, «i anem a exigir-li que mos fique una dotació pressupostària dotada amb una quantitat concreta».
Això mosatros no ho podem supeditar.
Però que hi haja dotació pressupostària per a fer front a les nostres demandes, mosatros considerem que esta intrínsec ja.
 Però si vol que aparega, apareix i ho aprovem per unanimitat.
Si li ho he dit moltes vegades!

En la zona nord de la província de Castelló amb mi no trobarà a algú que vaja en contra, primer, dels interessos de la meua terra i després… Però si ho té claríssim.
Primer la meua terra i després el meu partit, avui i sempre ha sigut igual.

Per tant, si per això, per ficar una parauleta més o ficar una parauleta menys no hem de recolzar una cosa per unanimitat i reivindicar a l'estat central que se tire endavant aquesta infraestructura, que és molt necessària per a les comarques del nord, sense cap problema acceptaríem el fer una transaccional en estos termes que diu la diputada socialista.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Castejón.

Senyora Besalduch, té vosté la paraula.

La senyora Besalduch Besalduch:

Mire, senyor Castejón, ací no se dóna per suposat absolutament res perquè ja mos han venut la burra, que diuen en el meu poble, massa vegades; res s'ha de donar per suposat.

Perquè a vegades estant escrit tampoc se fa cas, perquè és que esta carretera, la CV-10, i estos trams estan des de l'any 2005 en el protocol.
Vostés, La Generalitat, l'informe d'impacte ambiental el van guardar al calaix d'eixos trams més de dos anys i mig, i no el traïen perquè no volien que els socialistes férem esta carretera, senyor Castejón.

I vaig a dir-li una cosa, perquè pareix que, vosté diu que és molt del terreny, però que no s'entera, i és que no estan redactats els projectes, que no ho estan!
, senyor Castejón.
Pregunte-li vosté al senyor subdelegat del govern, que no ho estan, que s'han de redactar.
I que el pressupost no mos l'inventem els socialistes és que ja està, està en el butlletí oficial que li he ensenyat del 18 d'abril del 2011, on estan els tres subtrams fica quina quantitat se necessita per a redactar els projectes i pagar les expropiacions.

I, si no tenim el compromís els socialistes de que estos tres subtrams s'inclouran en els pressupostos de l'any 2015, no estem disposats a transaccionar amb vostés.
Perquè no estem disposats a deixar la gent de l'interior de la província de Castelló sense esta artèria, que és fonamental.
I no val a dir que «ja ho passarem», que «ho faran», que «se fique al pressupost».
No, no.
Però és que si la quantitat està i la volem per a l'any que ve, per al 2015, senyor Castejón.
O és que vosté no la vol per a 2015?
Perquè li costa?
Per què li costa?
En això evitaríem, evidentment, un problema que és el problema de la 340, clar que l'evitaríem.

Però és que vosté, en la seua esmena, elimina la nostra proposta que per l'AP-7 puguen passar els camions de gran tonatge i gratis, perquè no volem traslladar el problema a la CV-13, perquè no el volem traslladar, perquè és la carretera, a més, que el tràfic normal de vehicles ha d'anar a l'aeroport de Castelló.
¿Anem a traslladar el problema d'una carretera a una altra o busquem una solució?
És que vosté en la seua esmena tampoc parla d'esta solució, senyor Castejón.

I recorde-se'n: 18 d'abril de 2011, adjudicació de la redacció dels projectes de Vilanova a la Jana, que els tenen guardats a un calaix i que el govern no té cap previsió de traure'ls i de tirar endavant esta infraestructura.
No s'enganye, senyor Castejón, no té cap intenció el Partit Popular de portar-ho a terme i per això vosté no vol ni dates ni pressupost.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Besalduch.

Senyories, conclòs.
.
.

El senyor Castejón Chaler:

Senyor president.
.
.

El senyor president:

Sí, per a què demana vosté la paraula?

El senyor Castejón Chaler:

No, és que li he fet la proposta.
O siga, dedueixo que no assumix una transaccional.
.
.

El senyor president:

Jo entenc que la senyora Besalduch no accepta les seues propostes.
.
.

El senyor Castejón Chaler:

Ni la transaccional, assumint les propostes que ella fa.

El senyor president:

.
.
.
excepte que ella ho diga d'altra.
.
.

Això és el que jo he entés.
Però, vinga, que me rectifique.

Està clar.

La senyora Besalduch Besalduch:

La nostra proposició,.
.
.

El senyor president:

La proposta era parlar.

La senyora Besalduch Besalduch:

.
.
.
la nostra proposició de llei diu coses que no se poden eliminar en la proposta d'esmena ni en la proposta transaccional que se fa.
Perquè volem l'alliberament del tràfic pesat per l'AP-7.
I, per tant, si això no ho vol incloure, ja no podem transaccionar.

El senyor president:

Si no m'ha de dir vosté res més.
El que passa és que el senyor Castejón ha parlat, segons entenc jo, que vostés parlaren per fer una proposta conjunta.
Però si vosté me diu.
.
.

La senyora Besalduch Besalduch:

Si està disposat a incloure això també, podem parlar.

El senyor president:

Per a això hauríem de parar la comissió un minut o dos, per si n'hi ha acord.
Si no hi ha acord, passem als grups que no han intervingut.
(Veus) Vostés me diran.
Doncs, continuem, senyories?

Senyora Albiol, pel Grup Parlamentari d'Esquerra Unida, per a fixar posició.

La senyora Albiol Guzmán:

Sí.

Bé, nosaltres, des d'Esquerra Unida, apostem per l'alliberament total de l'AP-7, sense condicions i des de ja mateix, que no se pague per circular per eixa autovia.

Entenem que la proposta que fa el Partit Socialista seria una solució com més immediata, no?
, mentres arriba l'altra cosa, l'alliberament per al tràfic pesat per al tram de Nules i Torreblanca.
I en això estaríem d'acord, no?

Però ens anem a abstindre perquè també entenem que n'hi ha una aposta en aquesta proposició no de llei per fer infraestructures paral·leles, pel desdoblament de la 340 en algunes zones que nosaltres no hem recolzat mai perquè entenem que no cal desdoblar la 340 en Castelló, sinó que el que cal és l'alliberament de l'AP-7 i pensem que, si s'aconseguix l'alliberament de l'AP-7, no cal el desdoblament.

Per tant, com que compartim part de la proposició no de llei, sobretot tota la part de l'alliberament de l'AP-7, però no compartim, en certa manera, el tema de les infraestructures de les altres vies, de les carreteres paral·leles, ens anem a abstindre.

I jo crec que queda clara la nostra posició.
I l'explicarem després, en la propera proposició no de llei sobre l'AP-7.

Gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Albiol.

Senyor Ponce, Grupo Parlamentari Compromís, té vosté la paraula.

El senyor Ponce Guardiola:

Sí.

Bien, bueno, se ha hablado mucho de lo que es la situación actual, cuál es la problemática.
La problemática de fondo, para Compromís, es algo que, pues, no se ha impulsado nunca, nunca en nuestro territorio, que es una movilidad sostenible, sobre todo para mercancías.
Porque hay que tener claro que la mayor parte de los vehículos pesados que utilizan estos tramos con esta precariedad de posibilidades, ¿no?
, porque en muchos casos han de pasar por poblaciones y porque no hay una continuidad en las carreteras, se debe básicamente a que no se ha impulsado un transporte de mercancías por ferrocarril como tocaba.

Desde hace dos años no hemos dejado de oír que, bueno, las obras del corredor mediterráneo se van a impulsar… Bien, se están haciendo cosas.
Es algo que tenía que haberse impulsado ya hace un par de décadas, lo que es el tercer carril, que es lo que ahora mismo está en marcha, y que no es más que un paso previo a los grandes anuncios que se hicieron de un corredor mediterráneo, doble vía de arriba abajo… Bien.

La triste realidad es que no se está impulsando el transporte por ferrocarril; que del puerto de Valencia el noventa y mucho por ciento de las mercancías siguen saliendo por carretera; y donde no hay una buena red de comunicación, como es el caso de la provincia de Castellón en determinados tramos, pues, tenemos estos problemas.

Desde siempre hemos apostado decididamente por la liberación del peaje de l'AP-7, porque es de cajón que está ya esa infraestructura más que amortizada.
Pero, bueno, los señores Zaplana y Aznar ya se lo arreglaron en su día para seguir dando beneficios a los adjudicatarios hasta el año 2019, y estamos pagando aquellos acuerdos.

Bien, nosotros, pues, por un poco coincidir más o menos en la filosofía de la propuesta y porque en otras circunstancias sí hemos pedido el desdoblamiento de algún tramo, completar alguna otra circunvalación que no estaba realizada, pues, vamos a dar apoyo a esta propuesta.

Nada más.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Ponce.

Senyories, acabat el debat passem a votar.
Vots a favor de la proposició no de llei?
5.
Vots en contra?
8.
Abstencions?
1.
Per 8 vots en contra, 1 abstenció i 5 vots a favor, queda desestimada.

Proposició no de llei sobre la realització pel Consell d'un estudi que incloga la possibilitat d'alliberar, amb despesa zero, el peatge de l'AP-7 com alternativa a la N-340, presentada pel Grup Parlamentari Esquerra Unida (RE número 81.
879, BOC número 233)

El senyor president:

Senyories, passem al número 7 de l'ordre del dia: presa en consideració de la proposició no de llei sobre la realització pel Consell d'un estudi que incloga la possibilitat d'alliberar, en despesa zero, el peatge de l'AP-7 com alternativa a la N-340, presentada pel Grup Parlamentari Esquerra Unida.

Per a la seua defensa, té la paraula la senyora Albiol.

La senyora Albiol Guzmán:

Bé, és cert que aquesta proposició no de llei no és nova, sinó que és un tema que hem tractat ja en altres ocasions en aquesta comissió i en el Ple de les Corts Valencianes.
Però també és cert que les tragèdies que han tingut lloc en les últimes setmanes, els últims mesos, en la 340, en Castelló, feien necessari tornar a obrir el debat en aquesta comissió que no pot estar al marge del que succeïx en els nostres pobles i en les nostres comarques.

Les recents tragèdies de la N-340 demanen una implicació seriosa del nostre govern i la urgència de trobar alternatives a una N-340 completament saturada; estic parlant sobretot de les comarques del nord.

Esquerra Unida del País Valencià sempre hem apostat per l'eliminació del peatge de l'AP-7 com a solució, donat que considerem que si l'AP-7 és una via gratuïta disminuirà molt el tràfic en la N-340 i, com a conseqüència també de disminuir el tràfic en la 340, baixarà també el nombre d'accidents.

La perillositat de la 340 és un dels problemes més greus de comunicació que tenen les comarques de Castelló, i no ens trobem davant d'una situació que s'ha generat l'últim any, sinó d'una problemàtica que ve arrossegada des de fa més de dues dècades i que cap govern ha solucionat en ningun moment.

Nosaltres fa molts anys que venim reclamant eixe alliberament de l'AP-7.
Recordem que en 1986, amb el govern del Partit Socialista, es va prorrogar la concessió fins 2006; i que en 1997, Zaplana i Aznar van decidir prorrogar la concessió fins 2019.
És a dir, n'hi ha una responsabilitat per part dels dos partits que han sigut govern a l'estat espanyol.
Els dos partits de l'estat han optat per prorrogar la concessió de l'AP-7.
Els dos partits del govern, quan han sigut govern, han optat per no rescatar l'AP-7.
I, per tant, com dic, n'hi ha una responsabilitat compartida.

Nosaltres continuem insistint que cal l'alliberament de l'AP-7 perquè, a més, el balanç és dramàtic: 7 persones mortes, 19 ferits greus i 131 lleus és el balanç de sinistralitat de la 340 durant 2013 a les nostres comarques del nord; només en el que portem d'any al voltant de sis persones han mort ja en la 340.
Per tant, és necessària una solució.

El pegat que el tràfic pesat se'n vaja per la CV-10 és un pegat, no és la solució definitiva; és una petita millora, però no és la solució definitiva, ni molt menys.
L'única solució nosaltres entenem que és que l'AP-7 siga una via lliure de peatge i, només així, es disminuirà realment la massificació de la 340 i baixaran el número d'accidents.

Jo crec que arguments per a eliminar el peatge de l'AP-7 se n'han donat i se n'han donat moltíssims: que l'empresa ja ha guanyat suficients diners durant tot este temps, que està suficientment amortitzada eixa inversió que van fer, que és un greuge comparatiu amb altres zones de l'estat espanyol que tenen vies similars i que no han de pagar.
.
.
Jo crec que n'hi han arguments, moltíssims arguments.
Però jo crec que l'argument fonamental és el de salvar vides humanes.
És que si l'AP-7 no té peatge disminuirà el tràfic de la 340 i baixarà el número de morts.
Per tant.
.
.
Vull dir, jo ja no vull parlar ni dels altres arguments; parlem de l'argument que cal salvar vides, que no podem continuar amb els punts negres de la 340, que no podem continuar amb totes eixes morts a les nostres carreteres.

Per tant, la nostra proposta és que pensem que s'ha d'eliminar el peatge de l'AP-7 i que això s'ha de fer amb despesa zero per a les arques públiques, que no mos pot costar diners per a les arques públiques.

Per tant, el que proposem és que els serveis jurídics de La Generalitat facen un estudi, que contemplen totes les possibilitats, que s'estudie bé per a vore com se trenca el contracte, com es rescata l'AP-7 a cost zero, que s'estudien totes les fórmules, que es faça eixe estudi, perquè jo crec que no es pot continuar amb aquest número d'accidents fins 2019.
Mantindre el peatge fins 2019 suposa que es mantindrà eixe alt nivell de sinistralitat en la 340.
Per tant, no podem arribar fins 2019, ha de ser ja, s'ha de rescindir ja el contracte, s'ha de rescatar ja l'AP-7 i se necessita eixe estudi dels serveis jurídics per a vore de quina manera i com es fa eixe rescat de l'AP-7.

Res més i moltes gràcies.

(Ocupa la presidència el vicepresident, senyor Antonio Vicente Peral Villar)

El senyor vicepresident:

Gracias, señora Albiol.

Tiene la palabra el señor Ponce, por tiempo de cuatro minutos.

El senyor Ponce Guardiola:

Gracias, señor presidente.

Bien, desde Compromís vamos a apoyar esta propuesta, como no puede ser de otra forma.
Siempre hemos pedido que se produzca la liberación de este peaje.

Y, bueno, es un buen paso en este sentido, ya que, pues, por lo menos, también alegando al coste cero del estudio, ¿no?
, que se realice por los propios servicios de La Generalitat, pues, bueno, que se estudie la posibilidad de liberar este tramo, que es algo que debería hacerse a nivel de todo el País Valenciano.
Pero, bueno, en este caso concreto hay un motivo fundamental que se ha puesto encima de la mesa, y es que la siniestralidad va en aumento y es un problema ya, pues, muy serio y que hay que acotar de la forma que sea.

Poco más que decir.
La cuestión es que si no va hacia adelante esta propuesta, pues, bueno, parecerá que al Partido Popular no le va a interesar el tema, lo cual no se podría entender, ¿no?

E insisto en que la propuesta sólo propone hacer un estudio por parte de los servicios de la propia Generalitat.
Por tanto, es algo que quizás, quizás, esté elaborado, quizás esté en marcha; pero, si no, pues, debería de ponerse en marcha de todas todas y ver de qué forma se puede conseguir esta liberación lo más pronto posible.

Y nada más.
Desde Compromís apoyamos la propuesta.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias, señor Ponce.

A continuación, tiene la palabra, por el Grupo Parlamentario Socialista, la diputada Besalduch.

La senyora Besalduch Besalduch:

Gràcies, senyor president.

Bé, doncs, que vaja per davant que, evidentment, anem a recolzar la proposició no de llei.
Els arguments jo crec que no cal repetir-los, perquè en la proposició de llei anterior ja hem parlat sobre el tema de la sinistralitat de la 340, les morts en esta carretera i com podria ajudar l'alliberament de l'AP-7.

Ens sembla bé que per part dels serveis jurídics propis de la casa, i sense que supose una despesa per a les arques de La Generalitat, doncs, se puga fer un informe per a contemplar esta possibilitat.

Ja sé que hagués pogut ficar una esmena, però no ho he fet.
Però sí que vull dir que en el cas que avui s'aprovara esta proposició, tal vegada a la millor haguérem hagut d'incloure un termini per a fer l'informe, perquè mos podem trobar en la situació que s'aprove la proposició no de llei i que este informe (rient) se dilate, se dilate en el temps, i arribem al 2019 que és quan s'haja d'alliberar, i encara no tinguem l'informe fet.
És un suggeriment a Marina, que és la diputada, la senyora Albiol, que ha aportat esta PNL, que no estaria de sobra, no sé si encara ho podem fer o no, com una transaccional, o el termini que ella vullga, però bé, ho llance perquè se tinga en compte i si s'acaba recolzant per tots els grups i aprovant esta proposició de llei, jo sí que crec que és una cosa que hauríem de tindre en compte.
Pel que fa a la resta, no vaig a repetir -com he dit al principi- els arguments, i anem a donar recolzament a la proposta.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies, senyora Besalduch.

Ara, per temps de quatre minuts té la paraula el representant del Grup Parlamentari Popular, senyor Serra.

El senyor Serra Cervera:

Senyor president, li agraïxc els quatre minuts o el que vosté crega que mos mereixem per a defensar la nostra postura.

En primer lloc, sí que vullc que conste en acta, en nom del Grup Parlamentari Popular, la felicitació a la senyora Albiol per l'escó en el Parlament Europeu, que jo crec que Europa guanya una gran eurodiputada, i estes Corts perden també una gran parlamentària.
En nom del grup majoritari, donar-li les gràcies.

En segon lloc, mire, compartim totalment i absoluta, totalment i absoluta -ja ho ha dit el meu company en la proposició anterior- la part que té a vore amb els problemes de sinistralitat que estan generant-se en la nacional 340, els punts negres, i tots el problemes que estem arrossegant durant tant de temps en les obres, en les infraestructures, i tota eixa problemàtica.
Entenent tot això i compartint-ho, sí que n'hi ha una qüestió que jo crec que és de difícil cassació.
Perquè vostés, al final el que volen és que de manera gratuïta se puga rescatar l'autopista, és el que proposen ací.
Clar, que Esquerra Unida, des del seu posicionament ideològic ho faça, ho puc entendre.
A altres me grinyola.
Perquè, clar, la manera de fer això té una fórmula.
El chavisme sap arreglar això molt ràpidament.
Com rescates una concessió, i ja està.
I se pot fer, i és un model que vostés defensen allà a on van.
El que m'estranya és que al «retrotero» estan duguent a tots els altres.
Perquè jo pense que al final vivim on la seguretat jurídica deu imperar, on cal saber que la Generalitat valenciana, si hi haguera la mínima oportunitat que a cost zero, no sols el tram de la província de Castelló, tota l'AP-7 s'haguera pogut recuperar, doncs fenomenal per als valencians.
Això seria una meravella.
Però és que ni els governs socialistes, ni els governs populars saben que això és viable, senyora Albiol.
No hi ha viabilitat en eixe àmbit.
I els partits seriosos o que han tingut la responsabilitat de governar quan han hagut d'estar en eixes coses sabem de què estem parlant.

Mire, és impossible el que vosté diu des del punt de vista jurídic.
No és que vosté demana ara un informe jurídic, és que l'estat ja s'ha pronunciat sobre este, qui té la competència d'això.
Vosté sap que obrir -i jo ho he dit en estes Corts- negociacions bilaterals en els concessionaris és molt perillós, i mosatros no estem d'acord.
Mosatros volem que queden cinc anys, que s'acabe la concessió i que no se prorrogue.
El mateix que els socialistes normals i raonables plantegen en tots els llocs, no és que siga açò nostre una cosa de bogeria.
El que passa en qualsevol comunitat.
Li puc dir que n'hi han comunitats autònomes amb la mateixa concessionària que en esta part del mediterrani gestiona, també té concessions, i el govern autonòmic no se planteja per a res rescats ni històries en eixe sentit, eh?
Per a res.
Li puc dir que existixen en estos moments trams de la mateixa concessionària en altres comunitats autònomes i ningú diu res.
I ací se planteja que vostés volen que s'allibere el tram en una part de la província de Castelló.
Lògicament això va a suposar, si això fóra veritat i anara en la línia que vosté diu, quan no és viable poder pagar un rescat, seria a canvi d'altres coses.
Seria a canvi d'allargar la concessió en altres parts de la Comunitat Valenciana, una cosa que mosatros no anem a recolzar.

Per tant, el que vosté hui està plantejant queda molt bé de cara a la galeria, però vosté sap que això no és viable i no se pot fer.
I mosatros, el model chavista no el volem, li ho dic de veritat.
No el compartim.
Per tant, amb tot el respecte creguem que de cara a la galeria queda molt bé «de gratis vamos a rescatar la autopista», però, mire, des de la seriositat i la responsabilitat del govern li dic que mosatros estem en contra.
I jo li dic: mire si m'atrevixc, que els socialistes en el fons de la qüestió també estan d'acord en el que mosatros diguem.

(Ocupa la presidència el vicepresident, senyor Rafael Ferraro Sebastiá)

El senyor president:

Senyor Serra, gràcies.

Sí, per a rèplica, senyora Albiol, té vosté la paraula.

La senyora Albiol Guzmán:

Sí, gràcies.

Bé evidentment amb les meues regles del joc, amb les regles del joc de l'esquerra és possible rescatar l'autopista, perquè entenem que no van a governar més les empreses que el poble, i que no van a governar més les empreses que el parlament o que el govern.
Si n'hi haguera una majoria d'aquestes Corts que vullguera rescatar-la, no entenc per què això ha de tindre menys valor que el que vol una empresa.
Aleshores, segons les nostres regles del joc, sí es pot.

Però és que vullc anar més enllà, és que fins i tot segons les seues regles del joc també es pot.
Clar que sí.
Jo pensava que no, eh?
Jo al principi pensava que no.
Quan vaig arribar a Les Corts pensava que no, perquè jo vaig presentar una proposició no de llei una vegada per a dir que es rescindira el contracte amb Concesiones Aeroportuarias per l'aeroport de Castelló.
I llavors vosté -crec que va ser vosté, a més- em va dir que no se podia rescindir el contracte amb Concesiones Aeroportuarias, que no se podien rescindir els contractes, que no se podia.
I amb el mateix argument que m'ha fet avui.
La seguretat jurídica, que si no això després costa molts diners, que tal, el mateix argument.
I va ser presentar jo això, que vostés van votar en contra, i als tres o quatre mesos es va rescindir el contracte.
El que jo demanava ho va fer al final el govern.

Per tant, amb les vostres regles del joc, també.
Amb les regles del joc del Partit Popular també es poden rescindir els contractes, i ho han demostrat.
És que van rescindir el contracte amb Concesiones Aeroportuarias, un contracte que tenien signat per a gestionar l'aeroport de Castelló.
I, com no els venia bé, el van rescindir.
Que jo estic d'acord, eh?
, que es rescindixca, que jo estic d'acord.
És més, més que d'acord que es rescindixca, haguera estat més d'acord que no se signara.
Però, bé, que ho van fer.
Vostés van rescindir un contracte que ja estava donat per a una gestió d'un aeroport.
A mi em van dir que no es podia, i després vostés ho van fer.

I crec que ací és exactament el mateix.
És exactament el mateix.
Es pot fer, clar que es pot fer, el que passa és que no volen.
I no volen perquè el Partit Popular està posant els interessos de l'empresa que gestiona l'autopista, d'Aumar, de La Caixa, d'Abertis, per damunt dels interessos del poble valencià, i eixe és el problema.
No és una qüestió de si es pot o no es pot.
Clar que es pot.
Es pot amb les regles de joc de l'esquerra i es pot també amb les seues regles del joc perquè ho han fet, i perquè han rescindit contractes quan els havien de rescindir.
Per tant, clar que es pot!
El que passa és que no es vol, que no els dóna la gana, que no volen, que no volen, perquè volen que Abertis, que Aumar continuen tenint els beneficis que tenen, eixe és el problema.
Que tenim un govern, que tenim un Partit Popular que està supeditat als interessos de les grans empreses, i que no s'atrevix.
I que no s'atrevix a trencar eixe contracte.
Clar que no.
I és un contracte que només beneficia les empreses, que perjudica a tot el poble, que està causant morts.
Que el fet que l'autopista siga de peatge fa que la nacional 340 estiga massificada i fa que siga una de les vies de més sinistralitat de tot l'estat espanyol.
Si és que el seu encabotament està provocant morts fins i tot.
És que és molt dur, és que no entenc per què l'encabotament en no voler alliberar el peatge de l'AP-7.
És que és un encabotament molt dur.

Jo continue dient que es pot, que és possible i que el problema és que no volen.
I que n'hi han vides en joc.
És que tenim molts accidents en la nacional 340, i si estiguera l'AP-7 alliberada no tindríem tots eixos accidents.
Jo els demane un poquet de reflexió, per favor.
No continuen posant els interessos de les grans empreses per sobre dels interessos de la majoria.
I dels interessos de Castelló, també, i del País Valencià, perquè a més la proposta no és només per a Castelló.
Si lligen bé la resolució, la proposta és per a tot el País Valencià.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Albiol.

Sí, senyor Serra, té vosté la paraula.

El senyor Serra Cervera:

Moltes gràcies, senyor president.

Mire, senyora Albiol, vosté el dia 23 d'abril de l'any 2013 en esta comissió va votar perquè no es prorrogara en l'AP-7 la continuïtat d'esta quan en el 2019 acabe.
Una proposta de Compromís que vosté la va recolzar.
El que hui està vosté proposant no té res a vore i és absolutament incoherent en el que va dir en eixe moment.
Si vosté tinguera credibilitat, vosté vindria hui i diria: «Mire, com Esquerra Unida ací demana el mateix, on governa ho fa.
» És que vostés en Andalusia a la mateixa concessionària no li han demanat per a res la Sevilla-Cadis.
Per a res, eh?
La mateixa concessionària, que té la mateixa concessió.
I no ha dit ni pruna allí Esquerra Unida.
Allí governen calentets i allí no hi ha problema.
Que pague la gent.
Però ací, el distint.
Mire, això és inviable.
El model chavista a mosatros no mos agrada.
M'estranya que altres grups que en teoria són responsables estiguen d'acord en esta història, a no ser que siga una altra comparsa a la qual acompanyen.

I li dic: mosatros no anem a recolzar-ho.
Creguem que això no és presentable en estos moments.
I que a cost zero és impossible, i ho ha dit vosté: no sols és Castelló, tota l'AP-7.
Tant de bo això puguera ser veritat.
És que no s'ho creu ningú.
Pregunte vosté als seus companys del Partit Socialista que han governat en Madrid i li diran que això és impossible.
Gratuït és impossible.
I dir això és enganyar la gent.
Mosatros no podem jugar a això, senyora Albiol.
Mosatros no.
A mi me pareix molt bé que vosté ixca i faça eixa proposta.
I estratègicament vosté se situa com a icona de l'esquerra.
«No, no, la gran empresa fuera, que aquí.
.
.
» Tot eixe discurs queda molt bé, però al final ve la realitat del govern.
I jo li dic: el Partit Popular sap que això no és possible, com ho sabia el Partit Socialista quan governava.
Això no se pot fer.
No és viable.
Per tant, no anem a recolzar-ho.

I mire, vosté diu: «És que contractes.
.
.
».
Mire, contractes públics clar que se poden trencar.
Però, mire, ací ja s'ha vist i ja s'ha valorat el que costa rescatar l'autopista.
I el govern de l'estat ho sap.
I el govern socialista va fer un estudi del que costava rescatar l'AP-7, i és inviable.

I això li ho dic des de la responsabilitat de qui governa, i altres la deurien també tindre.
Perquè, bé, queda molt bé, pujar-mos, i que ara tots vinguérem ací a dir: «Anem a fer tot el que diga Esquerra Unida, perquè quedem de cine.
» No, mire, ací està la responsabilitat del govern, i li ho dic, i vosté ha posat uns altres exemples.
Doncs, mire, li ho dic amb tot el carinyo del món.
El dia que vosté agarre en Castelló un avió per anar a Brussel·les, quan s'enlaire, recorde que eixa infraestructura que vosté disfrutarà milers de persones la podran disfrutar.
I, al final, això sí que es socialitzar les infraestructures.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Serra.

Senyories, conclòs el debat, passem a votació.
Vots a favor de la proposició no de llei?
6.
Vots en contra?
8.
Per 8 vots en contra i 6 a favor, queda rebutjada.

Pronunciament de la comissió sobre la compareixença de la síndica de Greuges per a retre compte del contingut i les recomanacions de l'informe de la sindicatura en relació amb les ajudes a l'habitatge, sol·licitada pel Grup Parlamentari Socialista (RE número 83.
637)

El senyor president:

Passem al segon punt de l'ordre del dia, que és el número 8: pronunciament de la comissió sobre la compareixença de la síndica de Greuges per a retre compte del contingut i les recomanacions de l'informe de la sindicatura en relació amb les ajudes a l'habitatge, sol·licitada pel Grup Parlamentari Socialista.
Per a exercir el torn a favor té la paraula la senyora Salvador.

La senyora Salvador Rubert:

Gràcies, senyor president.

Hem presentat aquesta proposta, ja que la compareixença del síndic de Greuges -bé, de la síndica de Greuges en estos moments- està vinculada a la problemàtica que, en matèria d'habitatge patim en la Comunitat Valenciana, vinculada al deute dels 250 milions d'euros a 50.
000 famílies valencianes, que és una problemàtica que en estos moments encara no té ninguna solució.
Fa molt de temps que denunciem, fa molt de temps que calla el Consell.
Primer ens van dir que devien aquestes quantitats, que no sabien vostés ni de què estàvem parlant.
Els vam demanar reconeiximent de deute i un calendari de pagaments i vostés seguien sense fer res.

Es va constituir una plataforma d'afectats pels impagaments que van presentar les seues queixes al Síndic de Greuges, també els van adreçar al síndic de Comptes.
S'han adreçat també a la Defensora del Poble a Madrid.
I concretament en el seu informe 2012 el Síndic de Greuges en la Comunitat Valenciana va fer referència i va quedar reflectida aquesta problemàtica dels impagaments que el Consell mantenia en un caixó i en el silenci més absolut.
El Síndic de Greuges, en l'informe de 2012 va fer referència al retard en el pagament de les diferents ajudes reconegudes a particulars, ajudes creades i concedides, per facilitar l'accés dels ciutadans a la vivenda digna.
El Síndic de Greuges feia referència que havia rebut nombrosos escrits, que anaven augmentant les persones que acudien al Síndic de Greuges reclamant el pagament, i instava l'administració -concretament i literalment, el que diu el Síndic de Greuges és- «al pronto pago».

També el síndic de Comptes es va pronunciar en el seu informe anual sobre aquesta qüestió, i va fer referència que hi havia des de 2008 un deute que sumava 250 milions d'euros, que n'hi havia 51.
000 peticions pendents de tramitació i que no es podien fiscalitzar, que tècnicament tal i com estaven no es podien comptabilitzar.

Davant d'aquesta situació, a més dels impagaments de les ajudes a l'habitatge, n'hi havia una altra qüestió, que són les ajudes de subsidiació de préstecs hipotecaris que van ser eliminades de manera retroactiva per part del Govern d'Espanya, per part del senyor Rajoy en la llei del lloguer i que, a més, ho va fer de manera retroactiva -hem presentat un recurs d'inconstitucionalitat-, i, en eixe sentit, la plataforma d'afectats va presentar, de nou, una queixa a la síndica de Greuges que va emetre una resolució -concretament aquesta- específica sobre els impagaments de les ajudes a la vivenda de març de 2014.

En aquesta resolució…, que se dirigix la síndica de Greuges a la consellera Bonig, relativa doncs a una sèrie de qüestions, tant relacionades amb els impagaments de les ajudes a l'habitatge com el tema de les ajudes de subsidiació dels préstecs hipotecaris.

La plataforma demanava en la seua queixa a la sindicatura de Greuges que s'aplicaren les recomanacions que feia la defensora del poble i la síndica de Greuges demanava a la conselleria que s'aportara documentació per contrastar la informació.

En esta resolució, la sindicatura de Greuges indica que ha requerit la conselleria d'infraestructures diverses vegades: el 22 de novembre de 2013, el 2 de gener de 2014, el 3 de febrer de 2014, perquè informen al respecten i informara de les actuacions dutes a terme per la conselleria.

L'informe i esta resolució de la sindicatura de Greuges fa referència que n'hi ha silenci per part de la conselleria d'infraestructures a les recomanacions i a les peticions de documentació que fa la sindicatura de Greuges.
Recomana, també, a la conselleria que se procedisca a l'abonament de les ajudes atorgades en matèria d'accés al dret a la vivenda i posa a la conselleria un termini d'un mes perquè informe la sindicatura de Greuges si accepta o no les recomanacions i que explique les raons.

Demanem la compareixença de la síndica de Greuges en esta comissió, sobretot perquè considerem que és un tema prioritari i que afecta a 51 famílies a la Comunitat Valenciana, que la plataforma ha presentat una queixa que la síndica de Greuges ha contestat en una resolució i n'hi ha silenci, en estos moments, per part de la conselleria.

Considerem que és una qüestió de transparència, d'informació en seu parlamentària, és un exercici democràtic el fet que comparega la síndica de Greuges en esta comissió, sobretot perquè és l'encarregada de vetlar pels drets dels ciutadans valencians.

Ací, n'hi ha una sèrie de recomanacions que es fan per part de la sindicatura i pensem que és una qüestió que té una dimensió complexa, que té una dimensió greu per a les 51 famílies a la Comunitat Valencianes afectades pels impagaments, tant de l'impagament de les ajudes a la vivenda com el tema de les subsidiacions de préstecs hipotecaris, que n'hi ha una sèrie de recomanacions que es fan ací i que no sabem si n'hi ha resposta -pel que sembla- per part de conselleria.

I, per tant, considerem que seria important la compareixença de la síndica, d'esta figura de la institució, de la síndica de Greuges, en esta comissió per tal de donar les explicacions pertinents, concretament, sobre este informe del 14 de març de 2014.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Salvador.

Torn en contra, té la paraula el senyor Serra per part del Grup Parlamentari Popular.

El senyor Serra Cervera:

Moltes gràcies, senyor president.

Molt breument, senyora Salvador.

Mire, estem absolutament d'acord que comparega la síndica de Greuges en les Corts Valencianes i que done els comptes que haja de fer, on li correspon i on està previst reglamentàriament, en estes Corts, com fa anualment i es pot fer de manera extraordinària en la mateixa comissió, i es parle i presente l'informe.

Per tant, mosatros no tenim cap problema, com es fa tots els anys, en la memòria anual on els grups parlamentaris de manera il·limitada pregunten i qüestionen per totes les qüestions d'eixe informe.
Per tant, creiem que aquí és el marc on s'ha de fer.

Si vosté el que vol saber és què ha contestat el govern a qualsevol dels informes, o a qualsevol dels requeriments que fa la sindicatura, ho té molt fàcil; demane la compareixença de la senyora Bonig, utilitze qualsevol dels mecanismes parlamentaris perquè li diguen el que el govern fa respecte a eixa qüestió concreta, però vosté té l'oportunitat o, si no és vosté, el representant del seu grup, quan interpel·len la síndica o el síndic quan compareguen en estes Corts, de parlar sobre cada una de les qüestions que emeten en eixe informe anual que es presenta en estes Corts amb llums i taquígrafs i on cap de les qüestions que interessen es queden damunt de la taula.

Per tant, a mosatros mos pareix molt bé que comparega la síndica on corresponga i, lògicament, si la síndica haguera d'eixir en les qüestions que cada grup puga entendre que són d'interés per a cada una de les comissions parlamentàries, possiblement desvirtuaríem la mateixa missió de la sindicatura, la figura de la mateixa persona i l'informe que té la memòria anual, l'obligació de presentar davant d'estes Corts i donar compte d'esta.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Serra.

Per a rèplica, té vosté la paraula, senyora Salvador.

La senyora Salvador Rubert:

Gràcies, senyor president.

La veritat, senyor Serra, que em sorprén i entenc que el seu posicionament és no permetre que la síndica de Greuges comparega en esta comissió.

Concretament, no estem parlant de l'informe anual de la sindicatura de Greuges, estem parlant d'una resolució molt concreta relacionada amb els impagaments de les ajudes a habitatge que -convindrà vosté amb mi- és una de les qüestions més greus, que afecta a moltíssima gent, a moltíssims valencians a la Comunitat Valenciana, que és una situació extraordinària.

I, per tant, no entenem per què el Grup Parlamentari Popular veta la compareixença, en este cas, de la sindicatura de Greuges, tal i com demana el Grup Parlamentari Socialista per una qüestió molt concreta i per una resolució molt concreta relacionada amb els impagaments de les ajudes a l'habitatge i, concretament, pel tema de les ajudes relacionades amb les subsidiacions dels préstecs hipotecaris.

N'hi ha dèficit democràtic en este parlament, no n'hi ha transparència, no sabem per què, perquè vosté no ha donat cap raó, fa referència a l'informe anual però no dóna cap raó de per què neguen la possibilitat que comparega la síndica de Greuges per una qüestió molt concreta, que no és una qüestió menor, és una qüestió molt important: la gent està esperant el pagament d'estes ajudes.

Vostés en la llei de ports han presentat una esmena per a reconéixer el deute en el dèficit del 2012, que, bé, ja, també, demanarem explicacions al respecte a vore açò què és el que significa i quan vostés van a pagar.
La gent vol respostes.

Nosaltres tenim la possibilitat com a grup parlamentari de fer aquesta sol·licitud, pensem que hauria de ser dins del que és el raonable (rient) funcionament democràtic d'aquesta cambra que poguera comparéixer la síndica de Greuges; vosté fa referència que ve a presentar el seu informe anual, això ja ho sabem, però nosaltres li estem demanant la compareixença per una qüestió molt específica i concreta i una resolució molt específica i concreta que vostés, de nou, bloquegen, vostés fan un bloqueig sistemàtic de compareixences en les comissions, a la compareixença de la senyora Bonig… No estem demanant la compareixença de la consellera Bonig perquè, entre altres coses, la consellera Bonig, a hores d'ara, encara no ha donat cap explicació raonable ni ha pres cap mesura ni acció concreta en aquesta qüestió, no volem la compareixença de la consellera Bonig, volem la compareixença de la síndica de Greuges perquè ens explique les recomanacions que ha fet, en quina línia s'han fet eixes recomanacions i quines són les respostes que espera per part de conselleria.

Jo pense que els ciutadans es mereixen explicacions ací, en esta comissió, que és la competent en matèria d'habitatge, que seria on hauria de comparéixer, ho demanem per una resolució molt concreta i lamentem que, una vegada més, el Partit Popular diga que no a una compareixença d'aquestes característiques que pensem que estaria dins del funcionament democràtic d'aquesta cambra.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Salvador.

Sí, senyor Serra, té vosté la paraula.

El senyora Serra Cervera:

Moltes gràcies, senyor president.

Senyora Salvador, ¡menuda empanada té vosté mental!
Mire, no vetem a ningú, ja li he dit que pot vindre la síndica a respondre i a donar les respostes i les explicacions on corresponga.

La memòria, quan vosté diu «no volem parlar de la memòria, volem parlar d'una resolució concreta», perdone, la memòria és una suma de resolucions (rient) concretes durant un exercici.
Per tant, no té cap sentit el que està dient.

I vosté parla amb una alegria del dèficit democràtic i de la falta de transparència quan vosté té (rient) una resolució, que vosté la té, que vosté coneix la resolució, i, mire, la falta de transparència i de dèficit democràtic que vostés volen que vinguen a contar-li el que vosté té en paper, i vosté vol que vinga a dir-los que és per a la síndica i que li diga a la conselleria.

Vosté té una empanada mental del que és el paper de control democràtic total i absolut, confonen les xurres amb les merines, i, al final, això, ¿sap en què reporta?
, en este tipus de propostes, perquè és que ¡no l'havien feta mai!
, perquè podria haver-la feta l'any passat, la podria haver fet fa dos anys, ¡i no l'han feta!
(Veus) I vosté agarra i diu, «mire, és que tinc una resolució concreta, i en base a eixa resolució…», però ¡escolte!
, que es fan moltíssimes resolucions i de molta importància per part de la sindicatura de Greuges, no se'n fa una, ¿eh?
, se'n fan moltíssimes tots els dies, i no els veig a vostés massa preocupats.

Mire, quan arribe la memòria tenen l'oportunitat de fer-ho, i demane que comparega on corresponga, no al seu gust i plaer, no al seu gust i plaer que, al final, som representants dels ciutadans però tenim un reglament per a funcionar, tenim un sistema democràtic per a funcionar, i no mos l'acoblem ni mos l'ajustem conforme mos vinga en gana, senyora Salvador.

Per tant, no vetem a ningú, que vinga la síndica quan haja de vindre i, si no, ho demanen vostés on toca, i, si tant d'interés té el seu grup, doncs tindrem oportunitat de vore si ho demanen o es queda en un simple debat de comissió, perquè el que és important no és el que vosté està hui fent ací, el que és important és la resolució, el que és important és la tasca que fa la sindicatura.

I en base a eixa resolució -que vosté té- parlant de dèficits democràtics i de transparència, en base a això, vosté es permet el luxe de dir que no existix possibilitat de confrontar.
Mire, vosté pot parlar amb la síndica esta vesprada si té ganes, esta vesprada, ¿eh?
, li ho dic jo que la pot rebre, si està en la sindicatura, i, si no, demà pel matí, i, si no, el divendres, que quan un parlamentari té ganes de parlar amb el síndic de Greuges parla sense massa problemes; i si vosté vol que vinguen ací, vénen molt fàcilment, on corresponga, però no adeqüe vosté el reglament i els interessos de partit única i exclusivament als seus interessos.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Serra.

Per a fixar posició, pel Grup Parlamentari d'Esquerra Unida té la paraula la senyora Albiol.

La senyora Albiol Guzmán:

Nosaltres anem a votar a favor de la petició que comparega la síndica de Greuges en aquesta comissió, en les Corts Valencianes, per a donar compte de l'informe de la resolució sobre les ajudes a l'habitatge, i anem a votar a favor perquè nosaltres volem unes Corts obertes, unes Corts transparents, unes Corts que donen explicacions, unes Corts que donen resposta a les necessitats de la ciutadania, i no unes Corts tancades i d'esquenes a la ciutadania, com són les que tenim en aquests moments, que és el model del Partit Popular; el model del Partit Popular és això, unes Corts tancades, unes Corts que tenen falta de democràcia, tenen un dèficit democràtic molt fort, que tenen falta de transparència i que, a més, no li permeten la veu a la ciutadania, ni a les plataformes, ni a les associacions però, ara, ja, ni tan sols a la síndica de Greuges.

Ens hem fartat ja de presentar ací peticions perquè compareguen plataformes, associacions que puguen exposar ací les seues reivindicacions, les seues idees, i sempre s'han votat que no, i, ara, a més, també ens voten que no a la síndica de Greuges, igual que ens han votat que no a totes les peticions que hem fet que compareguen determinats càrrecs de l'administració, i sempre es neguen, una vegada i una altra.

Per tant, eixe és el model del Partit Popular, eixa és la concepció de la democràcia que té el Partit Popular, ¿no?
, només Les Corts estan obertes per als diputats i les diputades, i els consellers, i algun (rient) secretari autonòmic, i poc més, ¿no?
, no es dóna la veu al poble, ni tan sols se li dóna veu a una institució com és la sindicatura de Greuges quan es demana per part dels grups, ¿no?
Bé, és evident que això és el que vol el Partit Popular, ¿no?
, per al Partit Popular com menys explicacions es donen en Les Corts, com menys transparència, com menys tasca d'oposició pugam fer perquè vostés posen entrebancs que nosaltres puguem fer eixa tasca d'oposició, sembla que és millor per al Partit Popular, és així.

És trist, ¿no?
, és trist tindre aquestes Corts Valencianes tan tancades i tan obscurantistes, que no donen explicacions i que no donen resposta.
És trist però no tinc cap dubte que ho anem a canviar.

Gràcies.

El senyor president:

Gràcies, senyora Albiol.

Per part del Grup Parlamentari Compromís té la paraula el senyor Ponce.

El senyor Ponce Guardiola:

Gracias, señor presidente.

Bien, nosotros también vamos a apoyar esta propuesta en aras de la transparencia y de que en las Cortes puedan debatirse cuestiones que afectan directamente a la ciudadanía.
Claro, al Partido Popular no le interesa que este debate se produzca aquí porque, claro, habría luz y taquígrafos y se pondrían los puntos sobre las íes y se dejaría claro cuál ha sido la gestión en estos cinco últimos años respecto a estas ayudas.

Han de reconocer que han dejado abandonadas a 50.
000 familias de una forma que es absolutamente incomprensible porque, bueno, recordemos que en 2012 se destinaron 7 millones de euros que tenían que ir a este tipo de ayudas para el ERE del IVVSA, o sea, para desmantelar una empresa pública dedicada a los temas relacionados con vivienda se dedica dinero que ya estaba destinado para las ayudas, pero es que, bueno, el año pasado se realizó una promesa por parte de la consellera que se ha incumplido porque iban a haber 10 millones de ayudas que se iban a pagar este año, y resulta que la mitad van para cuatro empresas promotoras.
Bueno, pues prioriza a las promotoras frente al resto de familias que…, bueno, hay que ponerse en el lugar de la gente, de la calle.

¿Cuánta gente pidió una ayuda y años después, poco después, se ha quedado en el paro…, dificultades económicas?
Y, bueno, la ayuda está concedida.
Tenía que haberse pagado en un plazo y esas familias están absolutamente desamparadas, muchas están desesperadas.
Y el gobierno del Partido Popular no tiene en cuenta todo esto.

Entonces, claro, para tapar estas cuestiones que se volvían a poner encima de la mesa, pues ustedes dicen que sí, que están de acuerdo que comparezca la síndica, pero para hablar de esto no.
Para hablar de esto no, porque, claro, «nos van a sacar los colores».

Los afectados han exigido un calendario de pago.
Porque, claro, visto que ya tenían que pasar a la vía judicial para intentar tener seguridad de que iban a cobrar las ayudas, ustedes utilizan la ley de puertos para asegurar que esos pagos se vayan a realizar.
Y eso se hace en el momento en el que ya la plataforma de afectados dice: «No, hasta aquí hemos llegado.
Hay que pasar a la vía judicial.
» ¿Por qué?
Porque muchos de ellos seguro que están ahogados económicamente.
Y eso parece que al Consell no le importa.
Y que el Partido Popular -el grupo parlamentario- tiene que tapar estas circunstancias, ¿no?
Para nosotros es perverso.

Y ustedes no deberían de hacer de tapadera de…, no tendrían que proteger tan sistemáticamente al Consell.
Ustedes están aquí y han puesto a un gobierno para que gobierne.
Y si su gobierno se compromete a una serie de cosas, deberían de exigirle que se cumpliera.
Y si no, pues por lo menos dar luz y taquígrafo a la situación y ya que…, bueno, hay que saber y conocer en profundidad cuál es la situación, cuál es la…, bueno, que esta persona que ha estado en contacto con muchos de estos afectados, que conoce la problemática de muchos de ellos, que es a lo que yo me remito, pues que tenga la oportunidad de contarnos para que, también, entre todos, quizás, podamos proponer algún tipo de solución o intentar reconducir algunas de las situaciones.

Lo único que hay es cierto compromiso de pagar a las familias más necesitadas, pero el drama está en 50.
000 familias.
Que todos tenemos que entender que si contamos con una ayuda pública, uno se hace sus números y dice: «Yo puedo llegar hasta aquí.
» Claro, la ayuda pública no llega y uno se ve ahogado.

Eso le ha pasado tristemente también a muchas empresas por impagos de los ayuntamientos, que en muchos casos esos impagos se han producido por impago de la Generalitat valenciana y, al final, ustedes se han cargado buena parte del tejido productivo y han dejado a mucha gente al borde de la pobreza.

Por tanto, claro que es importante que venga la síndic a contar aquí todas estas cosas para que tengamos, por lo menos, conocimiento de cuál es la situación, porque ya se ha estado en contacto con todos los afectados.

Nada más, gracias.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Ponce.

Pasamos a votación.
¿Vots a favor de la proposta?
6.
¿Vots en contra?
8.
Per 6 vots a favor i 8 en contra.
.
.
, (veus) 5 -perdó-, 5 a favor i 8 en contra, queda rebutjada.

Senyories, acabat el torn de proposicions no de llei, passem a la continuació, que estava prevista per a esta vesprada, i suspenem per un minut per a rebre al secretari autonòmic de la conselleria.

(Se suspén la reunió durant uns minuts)

El senyor president:

Senyories, reprenem la comissió.

En primer lloc, agraïm al senyor secretari d'infraestructures i transports la seua compareixença este matí, corresponia a esta vesprada.

Preguntes

El senyor president:

I passem al punt número 9, que és: preguntes que formularà el diputat Enric Xavier Morera i Català.
Són dos preguntes que anem a fer-les conjuntament, senyor Morera, si a vosté li pareix bé.

Per a formular les preguntes té vosté la paraula.

El senyor Morera Català:

Moltes gràcies, senyor president.

I donar la benvinguda al secretari d'infraestructures i transports del Consell de la Generalitat valenciana.

És una pregunta que jo ja he formulat, però és que el tema és especialment important per al nostre grup parlamentari, per moltes qüestions; una, perquè fa quaranta anys que se va suprimir la línia fèrria Gandia-Oliva-Dénia, i se va dir que se restauraria prompte.
Això, estem parlant de l'any 1974 i fins estos moments no hem vist.
.
.
, hem vist moltes declaracions, però no hem vist res en efectiu.

I, en eixe sentit, agafem una qüestió bàsica, perquè entenem que.
.
.
, on l'obra pública, en este moment, seria clau per a poder anar superant els dramàtics nivells de desocupació i seria molt important per a crear riquesa.

I, en eixe sentit, com que veiem el maltractament que fa el govern central a la nostra terra amb la minva.
.
.
, o amb la poca inversió que tenim a casa nostra, doncs hem decidit reiterar molt estes qüestions: per una banda, la línia Gandia-Oliva-Dénia i, per altra banda, el que ens van prometre, el que van presentar en el 2010, molt bonic, este pla, esta proposta d'inversió en rodalies, en la xarxa de rodalies.

¿N'hi ha alguna novetat en esta qüestió?
¿La Generalitat, el Consell ha fet alguna gestió davant el ministeri per a millorar la inversió territorial a casa nostra?
¿Sabem allò de la.
.
.
, que s'ha adjudicat, que s'ha adjudicat l'estudi informatiu?

A banda d'això, ¿quan calcula vosté que se pot posar en marxa esta línia seguint tots els procediments?
¿Quina previsió fa la conselleria?
Si n'hi ha alguna novetat respecte a l'últim que ha dit la consellera d'infraestructures, transports i.
.
.
comunicació.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Morera.

Per a respondre té la paraula el senyor Sánchez-Barcáitztegui.
Tiene la palabra.

El senyor secretari autonòmic d'Infraestructures, Territori i Medi Ambient:

Vamos a ver, respecto al tren Gandía-Denia, como usted sabe, efectivamente se suprimió como todos los trenes, como la mayor parte de los trenes de vía estrecha, algunos de ellos eran de Feve -por ejemplo, este- y, a partir de ahí, se empezaron a hacer estudios de transformación en vía ancha, que en el caso de Carcagente-Gandía, pues ya está evidentemente, pero en el caso de Gandía-Denia, no.

Por parte de La Generalitat, como su señoría sabe, se hizo un proyecto de Gandía-Oliva y otro de Oliva hasta… un poco más para allá, no llegaba a Denia, hasta Ondara.

Y, luego, en el protocolo de cercanías, en el protocolo que se firmó…, vamos, que se presentó de cercanías, perdón, porque no se llegó a firmar, pues se incluyó el tren de la costa, que incluía el Gandía-Denia.

Ese tren de la costa tenía varias fases.
El objetivo final era unir Valencia-Alicante por la costa y, digamos, la primera fase… o una de las primeras fases era precisamente Gandía-Denia, con las etapas Gandía-Oliva, Oliva-Ondara y Ondara-Denia; la segunda etapa era Benidorm-Alicante, y la tercera, que se deja para el último lugar porque era la que menos viajeros, según los estudios, va a llevar, es la Denia-Benidorm, evidentemente.

Eso está así.
Se ha hecho el estudio de viabilidad.
El ministerio ha adjudicado el estudio informativo.
Y, en estos momentos, la novedad que yo le puedo contar es que se está en diálogo con el ministerio para…, con el ministerio y con la empresa que ha ajustado el estudio informativo, para darle los datos y ajustar…, que ellos ajusten, mejor dicho, los datos a nuestro estudio de viabilidad, que sí dice, digamos, en primera etapa que, efectivamente, puede ser rentable el tren de la costa y, desde luego, en la parte de Gandía a Denia.
Ese es el estado en el que está.
Las cosas llevan su trámite.
Las líneas ferroviarias son trámites muy lentos y esta es la situación en que está en estos momentos.

Muchas gracias.

El senyor president:

Muchas gracias, señor secretario autonómico.

Senyor Morera, té vosté la paraula.

El senyor Morera Català:

Moltes gràcies, senyor president.

Jo crec que este és un objectiu que compartim tots els que estem ací.
De fet, en el territori.
.
.
, en Oliva, en Gandia, en Dénia s'han succeït les manifestacions ciutadanes i declaracions institucionals de tots els partits polítics.

Si això ho acompanyem amb un estudi de viabilitat per part de la mateixa conselleria, ¿quin problema n'hi ha?
Si estem parlant que és una obra que no és costosa, no és costosa.

Si acabem de vore com el ministeri acaba de tapiar un túnel en la zona d'Andalusia que ens ha costat 750 milions d'euros i obres rentables necessàries per a la nostra economia, no només per l'impacte que suposa positiu d'obra pública per a creació de llocs de treball, sinó impacte directe en un dels elements que és la mobilitat i evitar la gravíssima desconnexió i aïllament que tenen aquelles comarques, la Safor i, bàsicament, la Marina Alta, que les infraestructures que tenen són de peatge; les altres, per carretera, són absolutament deficients.
Recorde que s'ha de travessar pel meu poble, per Oliva.
Això.
.
.
això, crec que és inassumible per tots.

I la pregunta és: ¿no estarà faltant falta de pes i de reivindicació per part de la conselleria al gobierno central?
Perquè sabem que la inversió pública territorialitzada del Gobierno de España en els últims dos anys, i en els anteriors, ha segut absolutament insuficient, absolutament insuficient.
I, ara, no estem veient que d'aquella magnífica presentació que es va fer en el palau de La Generalitat d'este projecte, este protocol, que després se va fer un (inintel·ligible) .
.
.
en tots els diaris, doncs no estem veient pràcticament cap execució.

I el que ens preocupa, senyor Sánchez, i a mi m'agradaria una diligència, vosté ho ha passat un poquet per damunt, que «están en diálogo con el ministerio», doncs diga'ls que no pot ser que l'estudi informatiu.
.
.
, en l'adjudicació que es va fer ara en desembre, se dóna a l'empresa dos anys per a fer l'estudi informatiu.
¿No són massa anys?
¿Dos anys per a fer un estudi informatiu?
, quan n'hi havia informació ja prèvia i s'havien fet alguns estudis previs en eixe tros tan reduït, una connexió, un estudi que en principi no planteja dificultats i les xicotetes al·legacions que se van presentar per l'Ajuntament de Gandia en aquell moment, que n'hi ha consens en el territori.
¿Dos anys per a fer l'estudi no és massa temps?

Per això jo demane seriosament.
.
.
, demane de la conselleria, i especialment de vosté, que s'acurten els terminis i que pugam incorporar alguna actuació en el pròxim pressupost general de l'estat.

És que si representem el 10% del PIB o el 10% de la població en el conjunt de l'estat, la inversió que ha fet el govern del PP de Mariano Rajoy no arriba en els pressupostos ni al 4%.
La inversió en obra pública territorialitzada és baixíssima.

Si se va invertir poc.
.
.
, sí, estem en una crisi i tal, però eixa crisi ja la sabíem en el 2010, ¿eh?
En 2010 ja estàvem en plena crisi i se va presentar açò.
Jo no sé si açò se pot considerar com un engany a la ciutadania.
Perquè si se sabia que se presenta una cosa en vespra d'eleccions per a no fer res.
.
.

Però, en tot cas, en els pressupostos generals de l'estat, ¿què tenim, una inversió de 320 milions de tota la que ha fet el ministeri?
, de 12.
000 milions?
, que és poc, una inversió baixa.
Ara tocaria fer altres polítiques d'inversió pública per a generar ingressos a l'administració, i ens ha tocat.
.
.
, mos tocarien 1.
200 milions.
És que la diferència és esta línia fèrria; o altres, o la de Vinaròs, la de Torrevieja, altres.

Però, clar, eixe «diálogo permanente», jo crec, i li ho dic, crec que és sumisión permanente, és falta de defensa dels interessos valencians, és no plantar-se i dir, escolte, jo no vaig a deixar ser contínuament marginat en les decisions de l'estat.
Ho necessitem, perquè esta és una infraestructura necessària, rendible, útil per a la mobilitat i per al sector turístic, i per a moltes més coses.
Però, clar, eixe «diálogo permanente» se traduïx en sumisión permanente.
I a mi m'agradaria un compromís ferm.
Perquè, torne a repetir, açò és una qüestió que ens ha d'unir a tots i estem units en el territori, en els ajuntaments, en la societat civil, en els empresaris.
I unes comarques que si volen desplaçar-se a Alacant, o a Castelló, o a Barcelona o a Múrcia, o van per autopista cara i de peatge o no tenen una mobilitat resolta, han d'agarrar el cotxe, i les carreteres nacionals són prou, o molt o enormement deficients.
Aleshores, clar, estem en una situació que jo crec que l'eixida a la crisi també passa per exigir al Gobierno de España que invertisca allà on hi ha necessitats objectives i són necessàries per a fomentar l'economia i per a fomentar la mobilitat i el turisme.

Però eixe «diálogo permanente» en el Boletín Oficial del Estado suposa que estarem dos anys en el estudio informativo.
Jo crec que això no és just i jo demane una actitud més exigent per part de la conselleria, i l'escoltaré amb atenció el que ens puga dir.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Morera.

Senyor Sánchez, té vosté la paraula.

El senyor secretari autonòmic d'Infraestructures, Territori i Medi Ambient:

Pues mire, señoría, sí que estamos haciendo gestiones.
Y lo que yo le he contado de ir al ministerio…, y con el ministerio y con la empresa que ha sido la adjudicataria del estudio, para que utilice, compruebe y utilice nuestros datos del estudio de viabilidad, tienen precisamente por objeto acortar ese estudio.

Lo que ocurre es que los estudios de redes de infraestructuras, y más los ferroviarios, son complejos y caros.
Y yo me permito recordar a sus señorías que hemos sacado el estudio de reserva de suelo de un trazado primero que hicimos nosotros en su momento.
Porque los que siempre hemos pedido el tren de la costa ha sido La Generalitat.

Pues sacamos el estudio de reserva de suelo, bueno, ha tenido oposiciones las que su señoría quiera y un poquito más.
¿Por qué?
Pues porque estamos trabajando en una zona donde, digamos, la densidad de población ahora es elevada y las expectativas urbanísticas pues más elevadas todavía.

Y entonces, claro, ¿qué pasa con estas infraestructuras?
Todo el mundo las quiere, todo el mundo sabe que son necesarias, todo el mundo quiere que se hagan, pero nadie quiere que se haga por donde ellos están.
¿Por qué?
Pues porque cuando se hace una infraestructura ferroviaria, no sólo es el ancho de la vía, es el ancho de la vía y las zonas donde se prohíbe edificar, precisamente porque así lo marca la Ley de ferrocarriles o la Ley de carreteras en su caso.

Y naturalmente estas cosas tienen muchos problemas.
Estamos hablando además de una zona donde en un tramo determinado la orografía es complicada y, por lo tanto, pues es complejo.

Vamos a intentar que se haga lo antes posible.
Yo me permito recordar a su señoría que es que los proyectos de infraestructura ferroviaria tienen una duración enorme y hay que aceptarlo.
A mitad del siglo XIX se hizo el ferrocarril de Valencia a Almansa para empalmar con el de Madrid-Alicante, de la compañía MZA, y durante 150 años hemos ido a Madrid a través de Albacete, que son ciento y pico kilómetros más que por el trazado directo.
Ahora ya no, afortunadamente, con el AVE se va directamente.

Y aquí pasa lo mismo.
Es decir, vamos a construir una infraestructura que va a tener como poco un período de vigencia de 150 años.
Hay que hacerla y hay que hacerla bien, y eso lleva sus plazos, evidentemente.
Si su señoría conoce perfectamente los plazos de proyecto y de construcción del AVE comprende que estas cosas no se hacen en dos años, son infraestructuras largas y complejas de realizar.
Pero estamos intentando que eso se haga lo antes posible colaborando con el ministerio para resolverle los problemas que pueda tener; y, por ejemplo, incluimos, pedimos que se incluyera y el ministerio incluyó el estudio de viabilidad a Torrevieja, que no había sido contemplado nunca, era una petición del ayuntamiento de Torrevieja, pero nunca había sido… está incluido el estudio de Torrevieja.

Es decir, creo que las cosas se están haciendo bien, se están haciendo desgraciadamente con los tiempos que exige una infraestructura de este tipo, pero que, después de 150 años desde que se hizo la vía por la Costera hacia Almansa, hacia La Encina, no ha habido ferrocarril en la costa, como su señoría dice, tendremos tren de la costa, tendremos un tren de la costa que resolverá los problemas de cercanías fundamentalmente de Denia a Valencia y de Benidorm a Alicante, y que además es una vía que va a estar preparada para la circulación, tendrá condiciones de circulación de trenes de alta velocidad, con lo cual vamos a tener comunicación, no sólo con Valencia, sino con el resto de España y con el resto de Europa, que permitirá que una de las zonas turísticas más importantes de España pues tenga una conexión ferroviaria que, como su señoría dice, en estos momentos no tiene.
Pero esto tiene sus tiempos y sus tiempos hay que respetarlo, porque si no a veces por intentar hacer las cosas demasiado aprisa pues se hacen mal y se hacen mal.

Y por lo que respecta al tren de cercanías, pues también, como dije en mi comparecencia anterior, se está en diálogo y espero que en fecha breve podamos dar noticias positivas, tanto de lo de Vinaroz como de lo de Villena.

Muchas gracias.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Sánchez.

Compareixença de la consellera d'Infraestructures, Territori i Medi Ambient, que fa el secretari autonòmic d'Infraestructures, Territori i Medi Ambient, senyor Victoriano Sánchez-Barcáitztegui Moltó, per a informar sobre les previsions i les negociacions de La Generalitat amb el Ministeri de Foment per a connectar l'estació de l'AVE a Villena amb l'A-31, sol·licitada pel Grup Parlamentari Socialista (RE número 74.
505), a la qual s'acumula la sol·licitada pel secretari autonòmic d'Infraestructures, Territori i Medi Ambient, a petició pròpia (RE número 81.
873)

El senyor president:

Passem ara al punt número 11, ja que el número 10 ha sigut retirat.

Punt número 11: compareixença de la consellera d'Infraestructures, Territori i Medi Ambient per a informar sobre les previsions i les negociacions de La Generalitat amb el Ministeri de Foment per a connectar l'estació de l'AVE a Villena amb l'A-31, sol·licitada pel Grup Parlamentari Socialista; acumulada a la del mateix tenor, sol·licitada pel secretari autonòmic d'Infraestructures.

Per a donar la seua explicació, té la paraula el senyor Sánchez.

El senyor secretari autonòmic d'Infraestructures, Territori i Medi Ambient:

Muchas gracias, señor presidente.

Señoría.

El objeto es informar, como se ha dicho, sobre las previsiones de conexión de la estación del AVE de Villena con la autovía A-31.

Ambas infraestructuras de transporte son titularidad de la administración general del estado.
La autovía A-31 forma parte de la red de interés general y el transporte ferroviario intercomunitario también es de competencia del estado, que fue quien construyó la estación del AVE de Villena.

No obstante corresponder su conexión al estado, la intervención de La Generalitat en este tema debe ponerse en relación con la plataforma logística que planificó la Conselleria de Infraestructuras y Transporte en el marco de la xarxa logística de la Comunidad Valenciana en el municipio de Villena y con el parque empresarial, que asimismo había previsto la conselleria competente en materia industrial.

Así, en marzo de 2008 las consellerias de Industria, Comercio e Innovación y de Infraestructuras y Transporte y el Ayuntamiento de Villena firmaron un protocolo de colaboración para el desarrollo de una plataforma logística y un parque empresarial en Villena.
En el mismo se señalaba, tanto la conveniencia de potenciar el desarrollo industrial de la población como de establecer en el entorno de Villena un nodo logístico, atendiendo en especial a las condiciones de acceso ferroviario derivadas de la construcción de la línea de alta velocidad; y asimismo se decía que la proximidad de las zonas logísticas y empresariales favorece el mejor desarrollo y potencia sus posibilidades de desarrollo.

En este sentido se consideró que el área próxima a la nueva estación del AVE que se iba a construir en este municipio era un lugar idóneo para la ubicación de una plataforma logística y de un parque empresarial.
Esta conjunción de instalaciones justificaban sobradamente estudiar una conexión de las mismas con la autovía A-31 de una forma rápida y segura.
Y así la conselleria redactó un estudio para un vial de conexión con dos carriles por sentido y una longitud aproximada de tres kilómetros para atender el volumen de tráfico que generase los complejos, tanto el logístico como el parque empresarial, y a su vez el de la estación, aunque naturalmente el tráfico que genera la estación es mucho menor que estos parques.

El planteamiento inicial era que dicha conexión pudiera sufragarse con las plusvalías generadas con la plataforma y el parque, independientemente de que el tramo final de acceso al AVE, en su caso, fuese construido por Adif.

En ese sentido y en relación con el nodo logístico, la conselleria dispone de un plan de reserva especial del suelo y de un estudio informativo de la plataforma logística.
Ahora bien, como todos sabemos, el impacto de la crisis económica en la actividad administrativa y empresarial ha sido importante.
Los proyectos se encontraban en cartera y han sido mayoritariamente suspendidos hasta que se dé la coyuntura adecuada para reactivarlos.
Y tal es el caso de la plataforma logística de Villena, del parque empresarial, que figura entre los proyectos que no han avanzado al ritmo deseable.

Esta suspensión ha tenido sus consecuencias en la conexión inicialmente prevista entre los dos puntos más alejados: la estación de Villena y la A-31, que como he explicado, era consecuencia lo uno de lo otro.
Sin embargo, esto no ha impedido que hayamos seguido trabajando para poder plantear a Adif una mejora en la actual conexión de la estación del AVE operativa desde hace casi un año.

Se trata de una estación situada en un territorio sobre el que despliega un importante potencial de atracción de viajeros, ya que, considerando su área de influencia de 30 a 40 kilómetros, encontramos poblaciones como Ontinyent, Alcoi, Ibi, Elda, Petrer, Novelda, además de la propia Villena.
También ejerce influencia sobre poblaciones de otras comunidades autónomas, como Yecla, Jumilla o Almansa.

Y por ello la conselleria está estudiando distintas alternativas de conexión más sencillas técnicamente que la que yo les he comentado antes, y por tanto menos costosas que la primera, que pudieran atender la demanda de servicios del AVE a la estación de Villena.

Alguna de estas alternativas pueden evolucionar hacia la solución inicialmente prevista, que podría llegar a realizarse cuando las circunstancias lo hicieran posible y aconsejable.

Aún no se ha finalizado el estudio de las alternativas sobre las que se está trabajando, y que en síntesis consiste en intentar aprovechar los dos enlaces existentes en el noreste y en el sudeste de la estación.
Le recuerdo que el anterior era un enlace nuevo.

Una vez concluido el estudio de alternativa y de acuerdo con los ayuntamientos, la alternativa seleccionada será trasladada al Adif al objeto de que este organismo valore su adecuación para servir como enlace entre las infraestructuras que unirá.
Y, en definitiva, y sin perjuicio de que la conexión entre la estación actual del AVE de Villena y la autovía A-31 corresponde al estado, desde La Generalitat estamos trabajando porque queremos que la solución se adopte también, pueda servir a los intereses del ayuntamiento de Villena y de los ayuntamientos de la zona, y a los futuros desarrollos de la plataforma logística y parque empresarial.

De ahí nuestro convencimiento de la necesidad de lograr una coordinación de esfuerzo entre administraciones para llegar a un resultado lo más satisfactorio para todos los agentes implicados.

De momento es todo.
Muchas gracias.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Sánchez.

Per part del grup parlamentari que ha demanat la compareixença, pel Grup Parlamentari Socialista, té la paraula el senyor Signes.

El senyor Signes Núñez:

Moltes gràcies, president.

Senyor secretari autonòmic, després de tota l'explicació que ha fet jo pense que.
.
.
, me dóna la impressió, que podem agermanar esta connexió de l'estació de l'AVE amb l'A-31 amb la de l'aeroport de Castelló.
Sí, fer l'agermanament de les dos infraestructures.

Jo crec que, bé, vincular eixe connexió, tal i com vosté ha plantejat, al parc empresarial, al node logístic de Villena, quan vosté sap perfectament la xarxa logística de la Comunitat Valenciana en quin està, està en un estat d'absoluta paralització, jo crec que és reconéixer que eixa connexió no anem a vore-la en moltíssims anys, quan tanta falta fa per les comarques del Vinalopó, Alt i Baix Vinalopó, l'Alcoià, el Comtat i el…, la Foia de Castalla.

Jo pense que és absolutament necessària eixa connexió, que és una connexió que ja el 23 d'abril de 2013 el Grup Socialista, abans que aplegara l'AVE a Alacant, el Grup Socialista ja advertíem del necessària que era eixa connexió.
Ho advertíem.
I ja a través d'una proposició no de llei ja demanàvem que se començara a treballar amb eixa connexió, ja en abril de 2013, és a dir, abans de l'arribada de l'AVE a Alacant.

I d'alguna manera també mos recolzàvem en el clamor que suposava el que eixa connexió quedara feta simultàniament amb l'arribada de l'AVE que es faria poc de temps després.
I tots els municipis, les comarques de tots els colors polítiques que he esmentat, bé, reclamàvem això com ho reclamava Cepyme.
Jo recorde la patronal Cepyme, que el dia 3 d'abril de 2013 va fer una visita a l'estació de Villena i ja va plantejar eixa exigència com a una exigència absolutament necessària i urgent.

En este moment, un any després, no és que ens trobem igual, és que ens trobem pitjor, perquè a més vosté planteja també que la conselleria està plantejant una…, o ha plantejant en algun moment un tema de…, un estudi de doble via, que tindria de finançar-se amb les plusvàlues de la plataforma logística, la qual, com li he dit, en la xarxa logística de la Comunitat Valenciana està absolutament paralitzada, està estudiant les iniciatives, i que se elegirà una i que, en tot cas, se traslladarà a Adif perquè valore la seua adequació, però la seua frase ha segut «quan les circumstàncies siguen possibles l'execució d'eixa alternativa».
No.
En tot cas, després m'ho explica.

Vull dir que el tema és…, d'un tema molt senzill i molt absolutament necessari, com és esta connexió, per a evitar el que està passant en este moment per a l'accés a esta estació d'AVE de Villena que té de transitar-se per un camí de terra, perdent molt de temps i, a més també, amb un cost més elevat, jo pense que esta iniciativa de la connexió amb l'A-31 cal desvincular-la del node logístic de Villena, del parc empresarial de Villena.

I el que cal que…, si La Generalitat no pot econòmicament assumir este tema, efectivament, com que tant l'estació com l'A-31 són de propietat estatal, doncs que…, i degut al baix finançament que en els últims pressupostos des de que governa Rajoy està fent en infraestructures en la Comunitat Valenciana, sobretot en la província d'Alacant, que és la més castigada de totes en inversió d'infraestructures per part del govern central, jo pense que hauria el govern de La Generalitat de ser reivindicatiu de cara a este tema i que eixa connexió se fera de la forma més ràpida possible, perquè, com dic, és absolutament, absolutament necessària.

Ja en abril de 2013 de l'any passat, Cepyme ho dia molt clar.
Cepyme dia que pot arribar a una situació, que és la següent -jo crec que hem aplegat ahí ja-: que arribe a convertir-se l'estació de Villena, en compte d'un element dinamitzador per a l'economia i per a la indústria de la zona, que acabe com l'estació de Requena.
I, per tant, ells des de fa un any ja estan lluitant per eixa connexió, com vosté sap molt bé.

Per tant, això és absolutament necessari per a les comarques que vosté ha esmentat i que jo també he esmentat, per a l'economia d'alguna pobles d'eixes comarques que fa absolutament necessari que, bé, que passatgers vinculats a l'activitat econòmica, d'Onil, d'Alcoi, de tal, de qual, puguen, puguen fer ús de l'estació de Villena i que no està fent-se.
Jo pense que és absolutament urgent eixe tema fer-lo, perquè si no, pot passar com diu molt bé Cepyme, pot passar amb la…, com en l'estació de Requena, és a dir, que ha quedat absolutament morta al mig d'un descampat, que és el que està passant-li a l'estació de Villena per falta d'eixa connexió.

Res més.
Jo, senyor secretari, li demanaria que este tema fóra…, o que se'ls plantejaren d'una forma més urgent i més necessària de com vosté ha fet el seu plantejament.
L'ha vinculat a moltes coses, l'ha vinculat… O siga, l'execució que jo li demane l'ha vinculat a moltes coses.
I això vol dir que en molt de temps no va a haver eixa connexió.
I al final, efectivament, el paper que eixa estació tenia de complir acabarà no únicament no complint-lo, sinó, com dia Cepyme, convertint-se en un element d'estancament de l'economia de la zona.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Signes.

Pel Grup Parlamentari d'Esquerra Unida, té la paraula la senyora Albiol.

La senyora Albiol Guzmán:

A mi em dóna la sensació que l'estació de l'AVE de Villena és una víctima més d'eixa forma de fer política a l'estil de conversa de bar i a vore qui la diu més grossa.
A mi em sembla que açò funciona aixina, que s'assenten dos secretaris autonòmics, o dos directors generals o dos consellers i diuen: «Ací té de vindre una estació de l'AVE.
» Aleshores, l'altre diu: «Doncs, a més, posarem un node logístico.
» I l'altre diu: «Doncs, a més, posarem un parc empresarial.
» «Doncs aleshores farem uns accessos des de l'A-31.
» ¡A vore qui la diu més grossa!
Sembla que és aixina…, aixina planifiquen les coses.

I el problema és que no se queda en una conversa de bar a vore qui la diu més grossa, i qui fa més coses i qui… No.
El problema és que, clar, és que és un govern.
El problema és que qui tenen eixes converses són govern i no se queda en conversa de bar.
Ho anuncien, i anuncien la xarxa logística i anuncien el parc empresarial… Jo no sé quants parcs empresarials n'hi han anunciats.
Tots fantasma, no existix ningun, ningun de tots els que van anunciar, ni ningun node logístic, però fan anuncis i a vore qui fa més i a vore qui la diu més gran.

I, clar, generen expectatives.
I el problema és que planifiquen d'acord a eixes converses o a eixes expectatives que després són mentida, perquè no existix tot això en la realitat.
Són somnis que té algú, idees que a algú se li ocorren, però després no és real.
Clar, planifiquen en base a unes coses que ni són reals ni són possibles.
I és tot un desgavell.
Clar, vostés ho diuen, vostés s'ho creuen i li fan creure a la gent que ahí n'hi haurà un node logístic, un parc empresarial, una estació de l'AVE que funcionarà de meravella i uns accessos des de l'A-31.
I no n'hi ha res d'això i és tot mentida.
I, clar, i ara no n'hi ha node logístic, no n'hi ha parc empresarial i, per tant, no n'hi han accessos a l'A-31, o siga, des de l'A-31 a l'estació.

Però l'estació sí que està.
Clar, i ara vosté diu que si no es fa una cosa no es fa l'altra i ahí tenim una estació…, estació perduda i deserta.
I dic perduda perquè és veritat, és que està entre bancals, és que està rodejada de bancals.
És que no n'hi ha…, és que no n'hi ha res més.
Bé, algun camí i alguna carretereta, però és que no n'hi ha manera.
(Veus) Clar, i deserta…, doncs sí, deserta perquè vostés també van fer un pla que allí anava a anar un milió i mig de persones en un any i resulta que han sigut 60.
000.
Perquè vostés fan les coses aixina, perquè un dels dos que va dir allò del node logístic o allò del parc empresarial, no sé quin dels dos, un d'eixos va dir: «I a més, és que allí aniran un milió i mig de persones.
» Clar, doncs no, és que no va un milió i mig de persones.
Igual que no n'hi ha node logístics i no n'hi ha parc empresarial i ni se li espera.
Eixe és el problema.

Clar, i ara tenim un problema.
I tenim un problema, i és que tenim una estació de l'AVE sense connexió, que no va ningú o pràcticament ningú, perquè no és fàcil arribar, a part del car que és l'AVE, que ahí ja no vaig a entrar.

Jo crec que la nostra posició sobre l'AVE ha segut claríssima sempre.
Nosaltres no volem l'AVE.
Entenem que no és la infraestructura que toca per al País Valencià, entenem que és una agressió mediambiental, entenem que econòmicament és insostenible, per a l'administració i per a les butxaques de la gent, que no té per què pagar eixos preus, perquè, a més, ara ja no n'hi han alternatives.
Ara per a anar a Madrid has d'agarrar l'AVE.
Ja no n'hi ha Alaris, ja no n'hi ha…, no n'hi ha res més.
Has de pagar els 150 moniatos que te costa l'AVE a Madrid perquè no n'hi ha alternativa.

És insostenible de totes totes, no vertebra.
Però damunt, clar… Però, bé, eixa era la nostra posició.
No volíem l'AVE, però ara l'AVE ja està fet.
Ja tenen l'AVE, ja tenen l'estació.
Doncs ara cal donar-li solució, cal donar-li solució, cal donar-li transport públic.
I almenys que se rendibilitze.
Nosaltres no la volíem, però ja que està feta, que se rendibilitze.
Transport públic i la connexió que necessita per carretera.
Però és que no se pot dir que ja ho faran quan… No se pot supeditar a allò altre que vostés van dir que farien i que mai faran.

I després allò de la crisi, l'excusa de la crisi.
És cert que tenim crisi i que no estem per a grans despeses.
Clar, però és que això ja ho sabien quan es va fer l'AVE a Alacant.
Vull dir, és que la crisi no va ser despús-ahir.
¿O no ho sabien que n'hi havia crisi quan se va fer l'AVE a Alacant?
¿O és que no sabien que n'hi havia crisi quan se va fer l'estació de Villena?
¡Per favor, sigam un poquet rigorosos!

Gràcies.

El senyor president:

Gràcies a vosté, senyora Albiol.

Pel Grup Parlamentari de Compromís, té la paraula el senyor Ponce.

El senyor Ponce Guardiola:

Gracias, señor presidente.

Bien.
Pues nos encontramos ante un nuevo problema por la…, bueno, la forma de planificar y de priorizar sobre todo del Partido Popular.
Y, bueno, y por la falta luego de reacción.

Porque, como bien se estaba diciendo, estaba claro que no se iba a poder desarrollar esa plataforma logística como tocaba, ni el parque empresarial.
Sin embargo, las obras del AVE iban hacia adelante.
Si una cosa estaba vinculada a la otra, había que haber previsto de alguna forma, haber pedido al gobierno central que, bueno, adecuara esa estación con unos accesos, pues eso, adecuados.

Ya se estuvo hablando aquí en esta comisión a ver de qué forma se agilizaba el tema de los accesos, pero la triste realidad es que… Además, hoy mismo también hemos visto como una propuesta que se planteaba para comunicar esta estación con las comarcas cercanas, que hubieran dado más uso al AVE, pues también se desestimaba, porque, bueno, no se consideraba adecuado.
No era más que instar a la empresa transportista a que, bueno, estableciera una serie de autobuses en horario adecuado para que fuera, pues eso, un enlace, digamos, con el AVE y pudiera ser usado.

La triste realidad es que, bueno, pues todas las inversiones han ido hacia un determinado tipo de infraestructuras, pero -insisto- aquí el problema ha sido que no ha habido capacidad de reacción, y ni voluntad tampoco, porque, bueno, sí, estamos instando al gobierno central a que… Pero la realidad es que cuando ese estudio que están realizando con distintas alternativas se centre en una y llegue Adif y… Bueno, pues ¿cuántos años han de pasar?
Quizás nos pueda dar un plazo aproximado de cuál es la previsión para, bueno, también la gente de la zona tenga una idea.

Pero, bien, el análisis coste-oportunidad de las infraestructuras y su adecuación a la necesidad del entorno de las comarcas de las zonas por las que pasa y demás, pues no se ha realizado adecuadamente.
Al final, tenemos un AVE que es deficitario de todas todas.
Ni siquiera cubre los gastos de funcionamiento.
Nos ha supuesto un derroche absoluto para las arcas del estado en este caso, pero de alguna forma sale también de todos los valencianos y las valencianas.
Y al final, nos encontramos con que perdemos lo que ayudaba a la mayoría uy solamente encontramos una instalación que beneficia a unos pocos -ya digo- y al final acabamos pagando, acabamos pagando todos.
Es un ejemplo más de que el Partido Popular gobierna pensando en el 1% y olvidando al 99%.

En cualquier caso, aclárenos si hay un plazo de tener ya esa alternativa de conexión elegida, si hay un plazo establecido para hablar con Adif y si hay una previsión de tiempo de esa adecuación de accesos que ha de hacerse sí o sí, pero que no sabemos, no tenemos ni idea de cuándo llegará.
Infórmenos de algo.

Gracias.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Ponce.

Por parte del Grupo Parlamentario Popular, tiene la palabra el señor Serra.

El senyor Serra Cervera:

Muchas gracias, señor presidente.

Señor secretario autonómico, agradecer su comparecencia.
Yo creo que ha explicado claramente cuál es la situación, cuál es la problemática que tiene y las vías de solución.

Por lo tanto, sabemos dónde estamos y sabemos qué es lo que está ocurriendo en estos momentos.

La conexión de la AV-31 no es una tarea tampoco tan sencilla, como algunos puedan creer, no es un tema que quede absolutamente definido de que es una obligación y compromiso que tiene la Generalitat valenciana, sino que en función de la AV-31, en función de la estación del AVE, de la comunicación que tienen que tener y lo que debería de generarse alrededor, porque lógicamente la inversión, me imagino, que cuando el gobierno socialista de turno diseñó y planificó la estación del AVE en Villena pensaría no únicamente en una estación de bajar y subir personas, también pensaría en cierto valor añadido al territorio, negocio inducido, desde el punto de vista logístico, empresarial y ese tipo de cosas.

Yo entiendo que los gobiernos serios y responsables en algún momento se lo piensan, no únicamente tomando una caña en una barra de bar sino en un despacho sentados, con informes técnicos que den garantía y solidez a las decisiones que se toman.
Porque si no no van floreciendo estaciones por ahí en función del criterio del alcalde de turno o del interés político de turno.
Me imagino que eso será algo más serio y riguroso.
Y quiero pensar que así lo hicieron y así se hace, porque eso es lo lógico, lo normal y lo razonable.

Por lo tanto, lo que usted ha expresado es que es blanco y en botella, no tiene mucha complejidad de entender y saber cuál es la situación y qué es lo que se tiene que hacer en estos momentos.
El que la Generalitat valenciana esté buscando todas las alternativas posibles y que con el gobierno central estén trabajando en una misma dirección, viendo de mejorar los accesos y la comunicación, es lógico, normal y razonable.

Y que el proyecto que ustedes tienen y con el que han trabajado, el proyecto de doble carril de conexión de la estación con la AV-31 y, lógicamente, con toda la parte del nudo logístico del parque empresarial que tiene que existir y que esperemos en algún momento pueda ver la luz y el desarrollo, desde este grupo parlamentario entendemos que es una de las posibilidad que hay sobre la mesa y que se debe ver con absoluta seriedad y rigor.

Por lo tanto, ya le digo, nuestro grupo parlamentario entiende cuál es la postura de la administración, la entiende perfectamente.
Estamos convencidos que la estación de Villena no es un capricho de ningún gobierno de turno.
Y que yo entiendo que el gobierno socialista de turno no se le fue una ocurrencia, sería algo mucho más serio.
Y al final la inversión que han hecho estaría más trabajada, más pensada y respondería a algo, porque sino sería preocupante.
Y que habrán informes técnicos que habrán dado cobertura a la viabilidad de esa inversión, pienso que así habrá sido.
Lógicamente, no creo que la administración haya actuado de otra manera.

Por lo tanto, desde la seriedad y desde la responsabilidad, este grupo parlamentario sí que le pide a la administración que haga todos los esfuerzos posibles, continúen trabajando con el gobierno central dando todas las posibles soluciones que puedan haber.
Y que, lógicamente, el nexo y la comunicación de la AV-31 con la estación sea una realidad en un plazo lo más breve posible de tiempo.
Y que lo hagan pensando con las personas que van a ir y también con el valor añadido que una inversión de esas características tiene que aportar a un territorio determinado, sea cual sea en este caso, porque estamos hablando de Villena.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Serra.

Para dar respuesta conjunta a todos los grupos tiene la palabra el señor secretario autonómico.

El senyor secretari autonòmic d'Infraestructures, Territori i Medi Ambient:

Aclarando, porque quizás es que no he sabido explicar bien el porqué se han hecho las cosas.
La Generalitat no planificó el acceso a la estación de Villena, La Generalitat planificó el acceso a dos polígonos que iban a construir, que era un parque empresarial y un parque logístico.

La construcción de esos parques empresariales y parques logísticos obedece a unos estudios, en concreto le hablo del parque logístico porque es el que depende de la conselleria de infraestructuras, el otro lógicamente no, a unos estudios que se realizaron para, digamos, dar valor añadido en una cosa tan importante, como es la logística, en una comunidad como la nuestra, que es una comunidad exportadora, y más en una provincia como la de Alicante, que es una provincia netamente industrial, netamente exportadora, y donde, como somos un país al fin y al cabo periférico de la Unión Europea, la logística tiene un valor fundamental para que nuestros productos lleguen en tiempo, en forma y en precio adecuado a los mercados europeos.
Eso fue lo que planificó.

Como los sitios que se habían elegido para hacer el parque logístico y el parque empresarial estaban cerca de lo que iba a ser la estación del AVE, en el estudio que se hizo del acceso se llegó no solo al final del parque logístico, estaba la A-31, el parque empresarial, un parque logístico y luego había un terreno sin urbanizar y la estación del AVE.

Entonces, lo que se hizo fue que se planificó todo, porque parecía lo lógico y lo sensato que, puesto que se iba a hacer una inversión cara en la construcción del parque logístico y del parque empresarial y su acceso, se aprovechase eso también para la estación.

Se proyectó una vía de cuatro carriles, porque la suma del tráfico, sobre todo de camiones, que iban a tener esos dos parques, pues según los estudios era importante y precisaba los cuatro carriles.
Naturalmente, la estación del AVE que además tiene en general, salvo los autobuses que vayan, el tráfico es de turismos y no excesivo, pues no necesitan los cuatro carriles.

Los parques logísticos se planificaron de acuerdo con un estudio, que les recuerdo que fundamentalmente eran todos los puertos, los cuatro puertos, y luego unos parques situados a lo que correspondía a la distancia en camión, al tiempo en camión de una hora.
Y, en relación con los puertos, se planificaron unos parques logísticos interiores que estaban situados más o menos a una hora del tiempo en camión del puerto correspondiente.
En este caso era el de Villena y su correspondencia con el puerto de Alicante.
También había un parque logístico en las proximidades del puerto de Alicante.

Bien, eso se planificó en el momento en que estas cosas tenían futuro y se iba a hacer, a través de la iniciativa privada, y que había gente interesada en hacerlo.
Y de hecho el acceso, como he dicho, se iba a pagar con las plusvalías que se generasen de la venta de las parcelas correspondientes donde se iban a instalar los dos parques.

En un momento determinado, la economía tiene el problema que todos conocemos, y resulta que en estos momentos no hay demanda de que se haga ese parque.
Bueno, pues el parque ese, no, no es que se haya olvidado, se están haciendo cosas.
Repito que se han hecho unos estudios, se han hecho unos estudios de reserva de suelo, una serie de cosas, pero naturalmente habrá que adecuarlos en tiempo al momento en que vuelva a ser interesante y necesario hacer ese parque.
Y, por lo tanto, lo que podía haber sido un acceso a esos dos parques, pero que al mismo tiempo Adif hubiera acabado empalmando con la estación del AVE, pues resulta que no se hace.

¿Qué ocurre en el proyecto del AVE que se hizo con el gobierno anterior?
Bueno, está el proyecto del AVE, estaba la estación de Villena.
En ese proyecto no estaba el acceso a la estación de Villena.
Y nos encontramos con que el AVE se acaba, se pone en servicio, pero el acceso a la estación de Villena, pues, lo que tiene que hacerse es un acceso provisional utilizando una serie de caminos, algunos de ellos caminos de huerta que había por la zona, que es lo que en estos momentos tiene como accesos.

Nosotros ponemos al mismo tiempo, por lo que se hablaba del transporte público, un autobús que comunicase Villena con la estación.
La verdad es que el autobús ha estado dos meses en funcionamiento, no ha tenido servicio ninguno, la gente no subía y a la conselleria le ha costado 60.
000 euros en dos meses.
Se ha quitado el servicio, lógicamente.
Al fin y al cabo una comunicación del núcleo urbano de Villena con la estación de Villena es un tema netamente urbano.
Nosotros en realidad hemos entrado allí, como hacemos siempre, para ayudar al Ayuntamiento de Villena, pero nada más, no es en realidad nuestra competencia, es competencia del Ayuntamiento de Villena.

Y, naturalmente, que estamos preocupados, estamos preocupadísimos.
En absoluto hemos dicho que no se vaya a realizar, ni que pospongamos el acceso a cuando se hagan los parques logísticos.
Todo lo contrario.
Precisamente por eso es por lo que estamos haciendo los estudios de distintas posibilidades, más baratas, porque no hace falta esa infraestructura que fundamentalmente, repito, servía de acceso a los dos parques industriales, diversas infraestructuras más baratas, pero que puedan resolver el problema de acceso a la estación del AVE de Villena, que hoy existe, evidentemente.

Yo lo que les puedo decir es que en estos momentos esos estudios están, no digo que prácticamente terminados pero casi.
A partir de ahí, ¿qué vamos a hacer?
Pues, como siempre, colaborar e insistir ante el Ministerio de Fomento, ante el gobierno de la nación, para enseñarle los estudios que hemos hecho, que los vea, que diga si son adecuados, yo creo que los estudios están muy bien hechos y sí que son adecuados, y él ya diga y programe cuál se va a hacer y lo antes posible para que se haga.

Esa es nuestra misión, porque, repito, la competencia de acceso desde una autopista del estado a un ferrocarril del estado no es competencia de la Conselleria de Infraestructuras, es competencia del estado.
El alcalde, el Ayuntamiento de Villena, está, como pueden imaginar sus señorías, muy interesado en el tema, se ha puesto en contacto con nosotros y, naturalmente, en su momento probablemente nos acompañará a poner todos estos temas cuando hayamos llegado a un acuerdo con todos los ayuntamientos de las distintas soluciones cuáles son o cuál es la que le parece mejor e iremos al ministerio y se lo plantearemos.

Eso es lo que hay en la estación de Villena, porque, insisto, el acceso de una autovía de interés general, de la red de interés general del estado a una estación del AVE, que es del estado, no es competencia del estado.
Ahora, sí que estamos ayudando, sí que estamos interesados.

Y, repito, y pongo otro ejemplo.
Nosotros intervinimos en hacer un proyecto, que no era competencia nuestra, que es el tercer carril, el corredor mediterráneo.
Hicimos el proyecto en la conselleria y fuimos y se lo enseñamos al ministerio.
Y el ministerio entendió que era un buen proyecto, lo aceptó y ya se está construyendo el corredor mediterráneo.
Es decir, que sí que estamos insistiendo ante el ministerio, sí que estamos muy interesados en que se haga y sí que iremos a plantear todos los temas, pero a quien hay que planteárselo y a quien los tiene que hacer que es, evidentemente, el Ministerio de Fomento.

Muchas gracias.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Sánchez.

Per formular preguntes o demanar algun aclariment, senyor Signes té vosté la paraula.

El senyor Signes Núñez:

Moltes gràcies, president.

Jo, del to de les paraules de vosté, trobe no diria poc interés, però no trobe, diguem, el suficient vigor en les seues paraules per a, en eixe plantejament que està fent de plantejar-li a Foment de les tres alternatives aquella que vostés consideren més viables i tal, demanar que això s'execute.

Jo, repetixc, la connexió és fonamental, és fonamental per a l'economia de les comarques eixes, que tenen una economia tradicional valenciana i una indústria tradicional valenciana, i que, per tant, això pot donar, diguem, un trànsit de viatgers a l'estació de Villena que fins ara no se dóna, jo no dic que únicament i exclusivament per la falta d'accés, però tal volta sí.
I això és importantíssim.

Aleshores, jo el que li plantege és que de cara a Foment d'una volta per totes, almenys en este tema i en molts altres també, però que en este tema que facen la força que han de fer.
Esta és una obra en este moment important per a la Comunitat Valenciana.

Vostés plantejaren, no és la seua competència l'allargar fins a l'A-31, el tema de la connexió, perdó, de l'A-31 al node i a la plataforma, fins l'estació de Villena en la planificació que feren del parc logístic, això no té ja cap sentit, com vosté ha dit, per moltes raons, no perquè eixe node i eixa plataforma logística no funcione sinó perquè no funciona ninguna de les huit, ninguna de les set restants, en total huit que conformen la xarxa logística de la Comunitat Valenciana, no?
I no hi ha perspectives de futur que, efectivament, com vosté molt bé ha dit, que això d'alguna manera prenga cos i funcione, degut a la crisi econòmica.

Per tant, el seu plantejament per a fer-ho la conselleria, vinculat al node logístic de Villena, doncs, bé, entenc que és una cosa desestimada perquè serà a molt llarg termini.
I he entés que vostés, doncs, estan fent una altre estudi que han de plantejar-li a foment; tres alternatives, n'elegiran una, plantejaran a foment i foment decidirà.

Jo el que li plantege i el que li demane, senyor secretari autonòmic, és que siguen reivindicatius en este tema davant de foment; és a dir, que no passe com en altres qüestions d'infraestructures al País Valencià, on no hi ha suficient pressió de La Generalitat, del Consell de La Generalitat davant del govern central.
Perquè este és un tema molt important per a aquella zona, molt important.
És a dir, sap també vosté que l'alcalde de Benidorm també s'ha implicat, també s'ha implicat, junt al de Villena, en este tema.
És un tema molt important no únicament per la indústria ja, sinó també pel tema turístic -clar, l'alcalde de Benidorm pel tema turístic, per raons clares, no?
-.
I s'estan perdent oportunitats.
Estan perdent-les Benidorm, perdent-les els municipis turístics d'aquella zona, a part de la indústria tradicional de la zona, com puga ser el calcer, com puga ser la joguina.
.
.
, en fi, la indústria tradicional.

El senyor president:

Senyor Signes, gràcies.

Sí, senyora Albiol?

Senyor Ponce?

El senyor Ponce Guardiola:

Revisión de plazos le pedía.

Ya me dice que en el momento lo tengan, que están casi acabados… Bueno, yo lo que les instaría es a que, bueno, pidan una reunión para dentro de un mes o mes y medio, tengan ya fecha, y directamente en esa reunión pidan una partida presupuestaria para que en los presupuestos del año que viene esté contemplada la solución.
No hace falta llegar al detalle del último céntimo, pero sí se puede hacer una previsión en ese sentido.

Entonces, bueno, pues yo le propongo que hagan eso.
Ustedes harán lo que les parezca.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Ponce.

Sí, señor… Tiene usted derecho, si va a formular alguna pregunta o explicación.

El senyor Serra Cervera:

Claro, como todos.

El senyor president:

Tiene usted todo el derecho del mundo.

El senyor Serra Cervera:

Muchas gracias por reconocerme los derechos.

Señor Sánchez, dos preguntas muy sencillas, muy sencillas.
Ya que usted lleva muchos años en la administración y en el puente de mando de esta conselleria y conoce muchos entresijos, dígame cuál es su opinión de por qué no se planificó y no se proyectó esa conexión, por parte del gobierno socialista, cuando ese proyecto se hizo.
Porque, lógicamente, alguien vería que una estación en medio de la nada, hasta una autovía, tenía que tener algo; y yo no creo que eso fuese un olvido, sería, pues, no sé, dígame si fue un tema de recursos, tema de voluntad, tema de «hacemos la estación, quedamos bien, pero luego lo otro…».
¿Cuál es?

Y, luego, me gustaría saber y que usted nos dijese… En Villena hay un alcalde verde, pero comprometido también con la estación, las infraestructuras, los nodos logísticos, parques empresariales…, con la realidad de tener que gobernar.

Como usted muy bien ha dicho, pues, usted va de la mano del alcalde o el alcalde va de la mano de la conselleria con este tipo de reivindicaciones, como tiene que ser y no podría ser de otra manera.

Me gustaría saber también el compromiso del alcalde verde con el nodo logístico, con el parque empresarial, con el crecimiento en la zona; si hay un compromiso de verdad, que usted lo vea sincero.
Aunque el tono de voz posiblemente también sea el mismo que el de usted, pero que también se ha demostrado que se puede ser muy eficaz a la hora de conseguir logros importantes sin levantar demasiado la voz y trabajando cada uno de la manera que es.
Y entiendo que… Porque usted, siempre que lo he visto aquí comparecer, a lo largo de muchos años, el tono de voz siempre ha sido el mismo con unas cuestiones o con otras.
Y eso no ha significado que se aceleren más o menos los proyectos, en función de cómo lo haya dicho.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Serra.

Per a donar resposta conjunta a tots els grups i tancar el debat, té la paraula el senyor Sánchez.

El senyor secretari autonòmic d'Infraestructures, Territori i Medi Ambient:

Sí, muy corto.

Tenga usted la seguridad de que se irá en el plan reivindicativo que hay que ir; y que iremos, además, con los ayuntamientos, porque la reunión la tendremos en primer lugar con los ayuntamientos para que… Nuestra opinión es nuestra opinión, evidentemente, como especialistas en carreteras, en este caso, o en ferrocarriles; pero la opinión de los ayuntamientos es fundamental, porque están hablando de ordenación de su territorio.
Y, por lo tanto, de las distintas soluciones que estamos contemplando, que prácticamente todas ellas son por el este… La que hay ahora, como su señoría sabe, es por el oeste; pero todos quieren que la solución sea por el este, entre otras cosas porque disminuirá los tiempos de viaje a núcleos turísticos, pues, tipo Benidorm y otros.
Naturalmente vamos a ir -no nosotros, todos los demás- en plan reivindicativo.

Bueno, la relación, en concreto, con el alcalde de Villena es muy buena.
Ha venido, ha hablado con nosotros, nos ha pedido cosas, le atendemos en la materia que podemos y es una relación institucional como tienen que ser las relaciones institucionales, que no tienen nada que ver con el partido político que gobierne en uno o en otro caso, sino, cuando se plantean reivindicaciones que se consideran justas, pues, se va conjuntamente a pedirlas y a tenerlas.

El porqué el ministerio del gobierno anterior no planificó el acceso, o por lo menos no lo incluyó en el proyecto, bueno, naturalmente yo no soy quién para hablar en nombre del ministerio anterior.
Lo que sí le puedo decir es que había un estudio informativo de soluciones al tren en Villena, que incluía no sólo el tema del acceso a la estación del AVE, sino qué solución había para la vía tradicional, que es la vía de cercanías -ahora va a ser la vía de cercanías- que está en Villena: si se hacía una variante, si se soterraba, había una tercera posibilidad que era que la vía llegase sólo hasta Villena y desapareciese… de ahí en adelante…, había varias soluciones.

Bueno, la verdad es que el ministerio en su momento no tomó decisiones.
Y la pura realidad es que, cuando se acabó la estación y el AVE estaba acabado, pues, no estaba planificado el acceso.
Y, entonces, el ministerio actual tuvo que, rápidamente y en la medida de lo que pudo, pues, sacar un proyecto de acceso provisional, que es el que hay hecho.

Muchas gracias.

El senyor president:

Muchas gracias, señor secretario autonómico.

Señorías, concluido el debate, agradecer al señor Sánchez-Barcáitztegui, una vez más, su asistencia esta mañana y a todos ustedes la seua col·laboració.

I s'alça la sessió.

(S'alça la reunió a les 14 hores i 29 minuts)