RTVV%791401.03.02%20macro.html





COMISSIÓ DE RADIOTELEVISIÓ VALENCIANA I DE L'ESPAI AUDIOVISUAL

realitzada el dia 2 de març de 2017

Presidència de l'Il·lustre Diputat

Senyor Marc Pallarès Piquer

(Comença la reunió a les 10 hores i 51 minuts)

Compareixença de la persona proposada pel Consell Rector de la Corporació Valenciana de Mitjans de Comunicació a la Direcció General de la Societat Anònima de Mitjans de Comunicació, i acord de la comissió sobre la seua idoneïtat, de conformitat amb el que disposa la llei del servei públic de radiodifusió i televisió d'àmbit autonòmic, de titularitat de La Generalitat

Compareixença de la senyora Empar Marco Estellés

Intervencions dels diputats senyor Antonio Montiel Márquez (GP Podemos-Podem), senyor Antonio Subiela Chico (GP Ciudadanos), senyor Fran Ferri Fayos (GP Compromís), de la diputada senyora Rosa Peris Cervera (GP Socialista) i del diputat senyor Jorge Bellver Casaña (GP Popular).

Votació: s'aprova la idoneïtat per 8 vots a favor, 5 en contra i 2 abstencions.

Compareixença del senyor Enrique Soriano Hernández, president de la Corporació Valenciana de Mitjans de Comunicació a la Direcció General de la Societat Anònima de Mitjans de Comunicació per a explicar el procés de selecció del futur director de la radiotelevisió valenciana, sol·licitada pel Grup Parlamentari Popular (RE número 46.
962), acumulada amb la compareixença del president del Consell Rector de la Corporació Valenciana de Mitjans de Comunicació per a retre compte de les actuacions dutes a terme per la Corporació Valenciana de Mitjans de Comunicació, sol·licitada a petició pròpia (RE número 48.
965)

Intervencions dels diputats senyor Jorge Bellver Casaña (GP Popular), senyor Antonio Montiel Márquez (GP Podemos-Podem), senyor Antonio Subiela Chico (GP Ciudadano senyor Fran Ferri Fayos (GP Compromís) i de la diputada senyora Rosa Peris Cervera (GP Socialista).

(S'alça la reunió a les 14 hores i 19 minut)

Comissió de Radiotelevisió Valenciana i de l'Espai Audiovisual realitzada el dia 2 de març de 2017.
Comença la reunió a les 10 hores i 51 minuts.
Presideix el diputat senyor Marc Pallarès Piquer.
Reunió número 15

El senyor president:

 (Inoïble)… gràcies als mitjans de comunicació, i donarem començament a la sessió de hui.

Bé, bon dia a totes, a tots.

En primer lloc, el senyor secretari procedirà a passar llista.

El senyor secretari:

Gràcies, president.

(El secretari passa llista per tal de comprovar si hi ha quòrum)

Hay quórum, president.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor secretari.

Passem al primer punt de l'ordre del dia, que és la lectura i aprovació, si escau, de l'acta de la reunió anterior.
És una acta que tenen en les seues carpetes i, en cas que no hi haja cap aclariment, suggeriment de millora, modificació, quedaria aprovada per unanimitat.
¿Queda aprovada l'acta?
Molt bé.

Compareixença de la persona proposada pel consell rector de la Corporació Valenciana de Mitjans de Comunicació a la Direcció General de la Societat Anònima de Mitjans de Comunicació, i acord de la comissió sobre la seua idoneïtat, de conformitat amb el que disposa la llei del servei públic de radiodifusió i televisió d'àmbit autonòmic, de titularitat de La Generalitat

Passaríem en segon lloc a la compareixença de la persona proposada pel Consell Rector de la Corporació Valenciana de Mitjans de Comunicació a la Direcció General de la Societat Anònima de Mitjans de Comunicació, i acord de la comissió sobre la seua idoneïtat, de conformitat amb el que disposa la llei de servei públic de radiodifusió i televisió d'àmbit autonòmic de titularitat de La Generalitat.

Compareixença de la senyora Empar Marco Estellés

El senyor president:

I per a tal efecte, donem la benvinguda a Empar Marco, persona que coneix molt bé la casa, però que ara ha fet un salt d'uns quinze metres i que es troba ací dalt.
Li donem ja la benvinguda i li donem també la paraula.

La senyora Marco Estellés:

Moltes gràcies.

Gràcies, president, membres de la mesa.

Senyores diputades i diputats.

Companys de la premsa, bon dia.
Hola.

Vull que les primeres paraules meues en seu parlamentària siguen per agrair la confiança que ha dipositat en mi el consell rector.
Moltes gràcies.

Senyories, comparec davant vostés amb l'objectiu d'explicar-los les línies generals del projecte amb el qual volem posar en marxa els mitjans públics, i amb la intenció, és clar, d'obtindre la seua confiança i posar-me a treballar avui mateix per a desplegar-lo.
El meu interés és que si això succeïx, la comunicació amb esta comissió siga franca i lleial.

Vostés són, senyories, els representants del poble valencià, a ells ens devem.
Vostés són els garants de vetllar perquè es complesca el mandat marc aprovat per la cambra el passat 9 de febrer.
El mandat marc i la Llei 6/2016, del servei públic de radiodifusió i televisió d'àmbit autonòmic defineixen quines són les essències de la nova corporació i els seus mitjans de comunicació: millorar l'entorn social i actuar amb responsabilitat de manera ètica envers la societat.

I per a aconseguir això hem de contribuir a l'articulació d'uns sistemes de comunicació propis, en valencià.
Els mitjans han de ser un element aglutinador de la ciutadania i han d'atendre activitats d'interés per a l'espai públic.
I també han de mantindre un paper educador i exemplar en àmbits com la igualtat de gèneres i l'accessibilitat, el respecte a la imatge i a la intimitat de les persones, i dels col·lectius més desafavorits.

Ho diu el mandat marc i és el meu compromís, si els sembla bé, que assumixca la direcció general.
Per això, en presentar-me davant de vostés, hem compromet a obtindre els objectius de qualitat democràtica, defensa del pluralisme, promoció del valencià, desgovernamentalització, independència i responsabilitat professional, i d'impuls del sector audiovisual i promoció en les anomenades noves tecnologies.

I em compromet a gestionar uns mitjans públics, veraços, pròxims, sostenibles, sensibles amb les minories, amb els desafavorits.
Uns mitjans que practiquen la igualtat de gènere, que rebutgen qualsevol tipus de violència, que accepten divergències i que descarten radicalment el telefem.
En definitiva, uns mitjans on tots els valencians i valencianes ens hi sentim còmodes, reflectits, estimats i orgullosos.
Que tinguem diverses finestres per guaitar el món, un lloc per mirar i perquè ens miren.

El model que propose és innovador.
Els demane, senyories, que s'obliden del concepte tradicional de televisió i ràdio per separat, i que pensen en un gran contenidor, en una plataforma multimèdia.
És un sistema de funcionament que ja estan experimentant les empreses més avançades del nostre voltant, d'Espanya i d'Europa.

La majoria de mitjans audiovisuals estan intentant amb diligència adaptar-se a la realitat tecnològica, als nous usos i hàbits en el consum televisiu, radiofònic, als serveis d'internet, les webs, les xarxes socials.
Tots caminen cap a un procés de transformació que siga àgil, obert a les tendències d'ara i de cara al futur.

Nosaltres naixem ja així, podem nàixer àgils, posant les bases per a adaptar-nos al que vinga, sense que ens sorprenga.
Naixem com una plataforma multimèdia que puga allotjar canals de televisió, emissores de ràdio, portals web, canals de Youtube, qualsevol finestra a què ens aboque l'evolució tecnològica.
És una incògnita cap a on ens durà el món digital, però segur que serà un món apassionant.
I millor que ens agafe preparats, que no hi haja traumes.

Senyories, la nostra premissa ha de ser estar allà on estan els ciutadans, en la finestra que ells s'instal·len i buscar que s'entretinguen, que s'informen, que es formen, que aprenguen, que es divertixquen i que participen.
Per a complir esta premissa, hem de fer una aposta tecnològica, ben dissenyada i, com deia abans, que mire cap al futur.
I hem de començar amb el que pressupostàriament siga possible.

En el present, en el més immediat que puguem, proposem crear dos emissores de ràdio, una generalista i un canal temàtic com a instrument actiu de la cultura i la música en valencià, capaç de promoure comunitat creativa.
Proposem un canal de televisió i n'obrirem un segon en un període de dos anys.
Hi haurà també un portal web que allotge els mitjans de la societat, és a dir, un servei a la carta de la programació televisiva i radiofònica i tota la programació en directe que siga possible.

També allotjarà els materials creats expressament per a este suport.
Per exemple, un portal infantil on hi haja sèries, animació, jocs, continguts que enllacen amb la programació que puguem establir en la televisió, però que tinguen una entitat pròpia.
És la manera en què avui els xiquets guaiten el món.
Ho fan amb una tablet, amb l'ordinador, amb els mòbils.
I en eixe finestres hem de buscar-los.

Senyores i senyors diputats, els explique ara el model de gestió que proposem.
La llei mateixa orienta perfectament què ha de ser servei públic i què pot ser cedit a proveïdors, ho diu l'article 8.
Es podrà contractar amb tercers la producció i l'edició de determinats continguts o programes, a més de qualsevol servei audiovisual, a excepció dels continguts informatius, element essencial del servei públic audiovisual.

Bé, essencial, si m'ho permeten, també serà allò que encomanem a la indústria audiovisual, preferentment valenciana, per consolidar-la i enfortir-la.
Contractarem pensant en termes del que serem, una plataforma multimèdia, i encomanarem narracions transmèdia.
I voldrem productes atractius per als diversos mitjans, per a la televisió, per a la web i per a la ràdio.

Hui en dia, un relat d'humor, una història, un concurs, es poden desplegar en moltes finestres, però sempre sabent quines són les característiques de cada mitjà i com podem fer-ho.
I hem de pensar, com deia abans, que cada públic té la seua finestra o diverses.
Els hàbits de consum són els que determinaran que els productes apareguen en la web, en una xarxa social, en la graella de la televisió o de la ràdio, o en els dos llocs complementant-se.

Amb eixa filosofia, voldrem treballar nosaltres, i així els ho explicarem als nostres proveïdors, que han de formar part de l'ecosistema comunicatiu valencià, i per tant han d'adquirir també compromisos de servei públic, que s'impliquen en la transmissió de valors, que inventen productes audiovisuals per canviar l'entorn, per millorar-lo, com diu el mandat marc.
I per tant, també el sector audiovisual ha de tindre una responsabilitat ètica i moral, i laboral.
Que d'altra banda, no dubtem que la té, però volem que la millore també.

Posarem un altre exemple: si cal animar les xiquetes i les joves perquè facen ciència, doncs haurem de produir models específics, amb jocs, animació, tertúlies amb dones científiques.
I és que tots els continguts han de tindre una finalitat, una didàctica, i a més han de ser entretinguts.

Senyories, els assegure que farem una programació equilibrada, buscant l'excel·lència i el rigor en tots els mitjans, que incorpore sèries, programes musicals, culturals, d'humor, concursos, documentals, buscant que siguen pròxims i de qualitat.
Cinema i ficció estrangera, també de qualitat, però accessible per als nostres pressupostos.
Doblarem al valencià i es completarà amb l'emissió multilingüe en castellà i anglés, i si pot ser en versió original, però garantint sempre la subtitulació al castellà i al valencià, com diu la llei.

Senyores i senyors diputats, no hem d'obsedir-nos per l'audiència.
Hem d'obsedir-nos per la qualitat.
L'audiència la buscarem, i tant que la buscarem, a quants més ciutadans i ciutadanes arribem, millor.
Més vertebració, més identitat, més Comunitat Valenciana.
Però sabem que avui un contingut pot triomfar en la web i després en televisió o viceversa.
No volem ofuscar-nos, qualitat i servei públic, i anem guanyant credibilitat i fidelitat.
Això sempre és una mesura en positiu.

Abans d'explicar-los amb quina idea encare els programes informatius i els esportius, vull parlar-los de la xarxa valenciana de mitjans.
Segons les directrius de la llei de servei públic de radiodifusió i televisió d'àmbit autonòmic, hem de treballar per subscriure convenis amb altres entitats de ràdio i televisió d'àmbit local i comarcal.

Els objectius d'esta col·laboració són intercanviar continguts, produir conjuntament, col·laborar en retransmissions, estalviar costos, millorar l'eficiència mútua.
Per aconseguir estos objectius, la societat implementarà en el seu sistema de producció de notícies i de programes els mecanismes de coordinació necessaris perquè les emissores municipals que vullguen participen amb convenis.

En la plataforma multimèdia, la societat ha de ser capaç d'allotjar, juntament amb els continguts de producció pròpia, aquells que hagen creat altres mitjans, institucions, organismes o xarxes de caràcter social amb els quals hi haja convenis de col·laboració.
Si esta col·laboració es treballa bé, totes les parts hi guanyarem.
Amb esta aliança estratègica, la societat de mitjans aconseguirà proximitat, accés a fonts d'informació, més impacte publicitari i riquesa i varietat lingüística.

A més, tindrà a l'abast una cartera de professionals implicats en el procés de producció, i serà possible la realització de formats conjunts, com ara els carrusels esportius.
I les ràdios i televisions municipals i comarcals guanyaran marc autonòmic.
Guanyaran també accés a altres fonts d'informació.
Faran un salt tecnològic, tindran projecció professional i més presència d'àmbit digital.

Senyores i senyors diputats, voldria explicar-los ara l'àrea informativa.
Hem parlat al principi dels compromisos a garantir el dret a la informació veraç i imparcial, a uns continguts que respecten la dignitat de les persones, el pluralisme polític, social, cultural i religiós.
Els mitjans són per a tots i per a totes.

Però com voldrem, com voldrem organitzar-nos?
Tota l'oferta informativa de la societat estarà elaborada per una redacció única i multimèdia, que es distribuirà per les diverses plataformes de què dispose.
La redacció serà un espai on convisquen l'ecosistema de mitjans, canals de ràdio i televisió, i portal web, i per tant on convisquen els professionals per treballar amb una visió transversal de la informació.
L'edifici de Burjassot ha de ser un lloc per a tots, per compartir i per interactuar.

Farem una gestió participada i centralitzada, com ja es du a terme en gran part de les redaccions de mitjans audiovisuals públics rellevants d'arreu d'Europa, com ja els he mencionat a l'inici.
L'objectiu d'una redacció integrada ha de ser elaborar millors informatius i aconseguir una producció més eficaç i coordinada.
Per tant, màxim rendiment en la producció de notícies, al mateix temps que s'optimitzen recursos.

Tot i que la part més important de treballadors es trobarà a Burjassot, hi haurà tant infraestructura com personal suficient a Castelló i a Alacant.
Hi haurà una corresponsalia a Madrid, on es genera nombrosa informació política derivada del Congrés i del govern central, i voldrem també un equip que funcione com a enviats especials a Brussel·les o altres capitals europees, si l'actualitat o els esdeveniments així ho requerixen.

Tenim la filosofia que hem de partir de la prioritat en l'anàlisi del punt de vista valencià.
A la redacció hi haurà equips preparats per a respostes ràpides, tant per a esdeveniments internacionals com nacionals o autonòmics.

Estos equips estaran preparats per a cobrir cimeres, conflictes o accidents.
Tots els corresponsals i els equips d'enviats especials han de ser trimèdia, és a dir, han de saber treballar per a la televisió, per a la ràdio i per a la web.
Aprofitarem al màxim l'estructura comuna de les ràdios i televisions públiques espanyoles, FORTA, per poder compartir en moments puntuals enviats especials.

El més habitual en la nostra redacció seran professionals bimèdia, que sàpien gestionar continguts en web, televisió, ràdio i xarxes socials.
Professionals versàtils, que tinguen la disponibilitat d'elaborar continguts per a diversos mitjans i puguen alternar-los en moments determinats i planificats.
Hi ha d'haver professionals amb experiència dels que ja saben fer servei públic i ho han demostrat durant molts anys.
No hem de perdre el talent que hi ha i, en la mesura que puguem, hem de recuperar-lo.

Per descomptat, tots els periodistes han de dominar perfectament el valencià tant oral com escrit.
I els usuaris i usuàries també hi trobaran en els nostres mitjans esports, informació i retransmissions.
Hi haurà espais a la televisió, a la ràdio i a la web.

Les retransmissions dels partits de futbol des de la primera divisió fins a la segona B en format de carrusel són ja un clàssic en la ràdio al qual no volem renunciar pel seu arrelament al territori i també perquè són un aval d'audiència.
A la televisió també es faran els resums setmanals dels partits de lliga, la Champions i el que faça falta.
I no oblidem tampoc el futbol femení que ha de tindre suport i presència pel bon nivell que està assolint.

L'esport base fa comunitat i transmet valor.
Valors als més joves.
Pilota valenciana.
Aprofitarem que han proliferat els trinquets en pobles i en ciutats, que en moltes escoles s'ensenyen els rudiments de la pilota valenciana, que disposem d'unes infraestructures que van nàixer en època de Canal 9 amb molts trinquets pintats ja de blau per a facilitar les retransmissions televisives.
Inclourem també carreres populars, ciclisme, running.
Amb els esports passa com amb la moda, les tendències canvien i l'obligació dels mitjans públics és estar atents als girs socials per mantindre esta matèria esportiva.

Senyories, hi ha una àrea que hem de tindre molt clara i a la qual hem de mimar molt.
Eixa és la meua opinió.
És la innovació i la recerca de nous formats.
Crearem un departament que serà un laboratori d'idees, que experimente en la creació, que pose en les xarxes socials i en els debats sobre gèneres audiovisuals per plantejar nous reptes.
Ha d'estar vinculat al sector audiovisual, a les universitats, a altres mitjans de comunicació, a les empreses que tinguen departaments pareguts.
Perquè volem també que tots els treballadors, a banda de les empreses, tots els treballadors de la societat de mitjans tinguen alguna vinculació amb este departament, que siga també un espai de formació.

Senyories, per tot el que els acabe d'explicar, és fàcil deduir que la producció de continguts per als diversos mitjans és la base del projecte que vull per a la societat de mitjans.
Per eixe motiu l'estructura que hem de construir ha d'estar fonamentada en eixa premissa.
El meu organigrama de direcció és coherent amb els objectius, amb el model de producció, amb la nova imatge, amb la sostenibilitat tan necessària.
És una estructura àgil, funcional, lleugera.
Propose una àrea de comunicació i màrqueting compartida amb les necessitats de la corporació, una àrea d'infraestructures i emissió, una direcció de programes i continguts, una direcció per a l'àrea informativa i una més per a la web.
Tot l'equip ha de ser conscient que treballa per a la plataforma, per als continguts globals.
Ha d'haver sinèrgies i les complicitats són imprescindibles.

Vaig acabant.
Senyores diputades i diputats, sóc conscient que la dimensió de la plantilla és una de les qüestions que més interès desperta.
Per elaborar el projecte he fet una aproximació, diguem-li una prova de força que fóra creïble.
I l'he feta adequant-me a la realitat pressupostària de 55 milions d'euros, tenint en compte que els objectius de producció i el creixement dels mitjans han de ser progressius, adaptant-me al règim de retribucions de personal de La Generalitat i amb el principi que la partida de pressupost no hauria de superar un terç del total del pressupost que este parlament ha assignat a la corporació.

Esta recomanació la van donar tant els experts de l'Institut Valencià d'Investigacions Econòmiques com els experts universitaris que comparegueren en esta mateixa comissió.
Amb estos paràmetres, el cost de la plantilla no hauria de superar els 15 milions d'euros en el present exercici.
Quant a la dimensió i comptant que el ple rendiment de la societat no es preveu abans de 2018-2019, podria ser d'al voltant de 500 persones.
Dit açò, vostés saben, senyories, que les competències en matèria de personal, els procediments de selecció, la relació de llocs i el règim retributiu és del consell rector, segons l'article 16 de la Llei 6/2016, de 15 de juliol.

Senyories, els propose quatre reptes perquè una de les meues preocupacions és com voler situar els mitjans de comunicació en relació a la societat valenciana.
El primer és que hem de ser accessibles als grups socials, perquè és la missió de servei públic.
I ho volem concretar en línies d'actuació que siguen d'interactivitat tecnològica amb la ciutadania i també d'inclusió en les graelles de programes de participació amb els col·lectius socials.
Es tracta de donar veu.

El segon repte passa per les polítiques d'igualtat.
La societat de mitjans serà plenament conscient de la responsabilitat de transmetre una imatge no estereotipada entre homes i dones, de difondre el principi d'igualtat.
I a més tindrà especial cura que hi haja tots els mecanismes al servei de la plantilla per evitar cap desigualtat o persecució o assetjament físic o psicològic.
Desplegarem un protocol de prevenció i actuació perquè estes situacions no passen.
Aplicarem el pla d'igualtat que aprove la corporació.

Atendrem actuacions específiques per donar més visibilitat a les dones.
Incorporarem la perspectiva de gènere de forma habitual en qualsevol debat, notícia o tema que ho requerisca.
Procurarem els valors d'igualtat, canvi cultural i coresponsabilitat social d'homes i dones.
Usarem un llenguatge no sexista i extremarem la vigilància en els programes dedicats a la infància i a la joventut.
Impulsarem campanyes publicitàries corporatives i col·laborarem amb les institucions i organismes i associacions dirigides a fomentar el principi d'igualtat i eradicar la violència de gènere.
A més, en col·laboració amb el Consell de la Ciutadania, volem proposar la creació de la figura de la defensora de la igualtat.

En el tercer nivell d'esta imbricació dels mitjans públics amb la societat valenciana, vull destacar la cooperació amb les universitats valencianes i dels centres de formació professional superior on s'impartisquen estudis relacionats amb la indústria audiovisual.
En este terreny propose subscriure convenis de col·laboració per a la formació continuada del personal de la societat, establir convenis de formació de beques i contractes en pràctiques, impulsar convenis amb xarxes d'investigació, universitaris i empreses per facilitar les transferències tecnològiques i de coneixements, i per fer projectes de desenvolupament de la indústria audiovisual.

I el quart repte passa per la cooperació amb el sistema educatiu.
Impulsarem programes infantils i juvenils transmèdia -tal i com els he explicat- i desplegarem un projecte de comunitat infantil i preadolescent, una espècie de club, que promocione activitats dins i fora de la societat de mitjans.
Un projecte per al qual demanarem la col·laboració de la conselleria d'educació.
També establirem convenis amb els centres de formació, d'innovació i recursos educatius de la Comunitat Valenciana, amb el Cefire, i cooperarem amb el sector audiovisual amb especial atenció amb els creatius d'animació per dotar la programació de nous continguts educatius.

Senyores i senyors diputats, si m'atorguen la confiança per a ocupar la direcció general, proposaré al consell rector cinquanta indicadors de gestió econòmica i de garantia de qualitat que em propose acomplir.
Es tracta de mecanismes de control intern en la gestió i l'execució pressupostària, mecanismes de control qualitatiu de la prestació de servei públic per als mitjans de la societat i de mecanismes de control de la responsabilitat social.
Com els dic, cinquanta ítems avaluables, auditables i transparents.

Senyories ja acabe i em pose a la seua disposició per a tot el que vullguen preguntar-me.
Però deixem que els diga una última cosa.
Tots nosaltres tenim l'oportunitat de no repetir errors.
De no excloure cap ciutadà ni cap ciutadana de la nostra terra.
Tenim l'oportunitat de fer créixer els nostres mitjans amb estima i fidelitat.
Tenim l'oportunitat de reconèixer-nos en els bons professionals de la comunicació que tenim.
M'agradaria que tots l'aprofitarem.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Bé.
Moltes gràcies.

Correspon ara el torn als grups parlamentaris.
En primer lloc donem la paraula al Grup Parlamentari Podemos-Podem.
Per tant té la paraula el seu síndic, l'il·lustre senyor Antonio Montiel.

El senyor Montiel Márquez:

Molt bé.
Molt bon dia.

Moltes gràcies, senyora Marco, per la seua exposició.
La veritat és que moltes de les coses que ha plantejat vosté ens reforcen en la idea que el procediment de concurs era el procediment adequat, perquè el que s'ha avaluat ha sigut precisament un projecte, una visió de la nova radiotelevisió pública que volem fer.

Jo vull recordar que eixe procediment d'elecció mitjançant concurs és un procediment que s'inclou en una llei que no va rebre cap vot en contra.
En una llei que va tindre, a més, un procés molt participatiu en la seua elaboració.
Una llei que naix també de la consulta en el sector audiovisual, en els professionals, en les universitats i en tots els actors implicats en allò que deu ser la construcció d'una radiotelevisió pública al servei del conjunt de la Comunitat Valenciana.

Per tant, estic especialment orgullós, hui com a representant, com a portaveu de Podem, que el treball de Podem en l'espenta d'eixe procediment participatiu, d'eixa llei, i també l'obsessió de Podem en què el procediment d'elecció del director o directora s'allunyara definitivament de les afinitats i els interessos polítics, ens done hui l'oportunitat d'avaluar un projecte que no una persona.

Jo crec que allò important del procediment és que aquesta no era una qüestió de candidats o candidates, sinó que era una qüestió d'avaluació objectiva de projectes per a la finalitat que ens havíem marcat, una finalitat ambiciosa i sentida per la societat valenciana de no -com dia vosté al final-, de no repetir errors i de fer una radiotelevisió pública de qualitat del segle XXI.

Crec que el projecte que vosté ens ha presentat sumàriament, encara que espere poder llegir-lo amb més tranquil·litat en el moment que siga possible, connecta molt bé amb la filosofia des de la qual hem treballat.
Crec que a més fa aportacions molt interessants i desenvolupa en molta cura algunes de les línies.
M'ha interessat especialment la idea que vosté planteja que siga una redacció integrada, una redacció que des del principi es plantege com una redacció multimèdia, on no es torne a pensar en accions o en redaccions en construcció de continguts fragmentats, sinó des d'una lògica integradora.

Crec que és molt important també la idea de treballar des de l'objectiu de guanyar credibilitat i legitimitat.
Jo crec que, efectivament, no cal obsessionar-se amb l'audiència.
Crec que l'audiència cal conquerir-la poc a poc.
Crec que estem en condicions de fer una radiotelevisió pública on a més jo crec que pot tirar, pot ser un element tractor del sector audiovisual en el seu conjunt i que pot ser una televisió on ens mirem en els millors referents europeus i no precisament en el que va ser l'última etapa de la radiotelevisió valenciana, que era una radiotelevisió manipulada, endeutada, insostenible i on els professionals havien sigut relegats en pro de la propaganda política del partit en el govern.

Crec que estem d'acord amb vosté en la idea de la desgovernalització, la qualitat democràtica, la defensa de la pluralitat, la promoció del valencià i l'impuls al sector audiovisual.
Crec que a més, m'ha agradat especialment que vosté plantege eixos quatre reptes i, a més, ho faça no com a una mera declaració d'intencions, sinó oferint cinquanta indicadors per a la gestió, per al seguiment, el control econòmic i qualitatiu i la responsabilitat social.

Crec que la idea dels indicadors, la idea que la radiotelevisió pública valenciana puga ser auditada de manera, no en el marc estrictament legal que definix la llei per aquesta comissió, o pels instruments de control habituals de gestió interna i externa, sinó que puga ser auditada en el dia a dia pels mateixos valencians i valencianes és una idea que -crec- li dóna un contingut, una dimensió al projecte de molta credibilitat i també molt, molt atrevit.
Jo vullc animar-la que continue sent tan atrevida i tan compromesa.

Crec que n'hi ha un canvi de paradigma i crec que és intentar respondre a una societat valenciana més madura, més exigent, una societat més plural, i una societat a més que vol també una radiotelevisió que siga -com deia vosté- un element no sols d'identitat sinó també de transmissió de valors, de creació de cohesió social.

Em sembla, la veritat, un projecte molt, molt estimulant, crec que el consell rector ha fet un bon treball -com diria el nostre president de Les Corts-, crec que el consell rector ha estat a l'altura del repte, crec que a més no ha sigut fàcil perquè la competència entre els diferents projectes era una competència realment important, n'hi havia bons professionals darrere de cada projecte, però estic molt satisfet del que hem pogut conéixer del seu projecte i del treball del consell rector.

Pense que és l'esperit que cal mantindre, crec que cal fer una televisió per a tots i totes, crec que cal evitar prejuís a l'hora d'encarar aquesta etapa, i crec que n'hi ha un desig i una voluntat per la seua banda de fer una televisió de qualitat per a tots i totes.

I nosaltres, en el que respecta al Grup Parlamentari Podem, ens sentim -com deia al principi- orgullosos d'haver espentat per a aplegar fins ací.

Espere que a més prenga vosté amb la prudència necessària el calendari per a la posada en marxa d'una televisió de qualitat, no volem precipitacions, no volem precipitacions.
Té vosté la nostra confiança per a desenvolupar el càrrec.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Montiel.

És ara el torn del Grup Parlamentari Ciudadanos.

I, per tant, li done la paraula a l'il·lustre diputat Antonio Subiela.

El senyor Subiela Chico:

Gracias, presidente.

Buenos días, señora Marco.

No le puedo decir que no me ha gustado la presentación de su proyecto porque mentiría.
Me hubiera gustado tener el proyecto, sé que no es culpa suya, es otro más en el cúmulo este de despropósitos que es el camino parlamentario que está llevando este proyecto, que no hayamos tenido su proyecto para poder analizarlo los portavoces de esta comisión antes de que usted viniera aquí.
Pero, bueno, con su presentación sí que me surgen un par de dudas que quisiera comentarle a ver si me podía responder.

Usted ha hablado del mandato marco, de la ley, y del mandato marco yo no le puedo exigir nada porque también es otro cúmulo, otro despropósito fue que lo aprobáramos después de que ustedes ya tuvieran preparados sus proyectos, pero en la ley sí que marca que como mínimo tienen que haber dos canales de televisión y dos canales de radio.
Usted habla de empezar con uno solo y que en dos años -ha dicho ahora- tendríamos el siguiente.

Me da a mí la sensación de que cuando en su tiempo de dirección iniciase la de tres, prever que el segundo se iniciará en dos años conforme van aquí los plazos en este proyecto, me da la sensación o, corríjame usted, podemos estar ya incumpliendo la ley antes de empezar, una ley que nosotros habíamos aprobado aquí.

Luego, me gusta cuando habla usted de veracidad y de imparcialidad pero no le he oído hablar en ningún momento de sostenibilidad; en cambio, sí que le he oído hablar de crear una figura nueva como la defensora de la igualdad.

Y cuando ha hablado de la plantilla habla de un inicio de quinientas personas, y eso sí que nos preocupa porque empezamos con un presupuesto mínimo de la televisión y por lo tanto con unas posibilidades de hasta duplicarlo, que hoy en día sería porque la horquilla marcaba entre el 0,3 y el 0,6 del presupuesto y podríamos estar hablando de unos 110 millones máximo.
Entonces, me preocupa que empecemos con quinientas porque me da la sensación, a menos que usted me vuelva a corregir, que la intención es que en cuanto podamos hacer uso de los 100 millones podamos encontrarnos con una televisión de otras mil personas trabajando allí.

Luego, quisiera también que me dijera su opinión sobre la posibilidad de emitir en pruebas, no de hacer pruebas de emisión sino la insistencia que desde el Consell sobre todo se está haciendo de que se emita cuanto antes y se emita en pruebas, producción enlatada e, incluso, los plenos o las comisiones de este edificio.

Hizo usted el otro día unas declaraciones, y vuelvo a enlazar con el tema de los empleados, en el que decía que tenía claro que tenemos que cumplir la ley de la corporación y el punto seis del ERE mientras esté vigente.

Me gustaría que nos aclarara ese tema porque entendemos que, por lo menos desde nuestro grupo parlamentario, si no pasa nada raro, será la directora de unos nuevos medios públicos que están creados a raíz de una ley, o en base a una ley, y que marca cómo tiene que ser la contratación y qué tipo de contratación será.
No sé cómo ha mezclado usted el tema del ERE de la anterior empresa.

Y quisiera hacerle llegar nuestras dudas más grandes que tenemos sobre su candidatura, más que nada porque por aquí, donde usted está sentada también se sentaron personas como Pedro García, Luis Motes, Lola Johnson, que hablaban de que ellos tenían una televisión plural, independiente; además, había una frase que a mí me preocupaba especialmente y decían, porque entiendo que eran personas de reconocido prestigio y con una trayectoria importante, que decían que hacían la mejor televisión que ellos eran capaces de hacer, que lo habían hecho lo mejor posible.
Ahí dijeron que no se silenció el accidente de metro y, además, a esas opiniones el Partido Popular asentía convencido de que así era.

Y en Cataluña, con TV3, la televisión en la que usted me imagino que todavía trabaja, no sé (rient) hasta cuándo, también hablan de tener una televisión libre e independiente.
Nosotros pensamos que es una televisión manipulada y rendida al proyecto independentista y que, además, es un gigantesco despilfarro del presupuesto de los catalanes en aquel caso.
Pero igual que aquí había un partido mayoritario en su momento que asentía que tenía una televisión independiente, allí los partidos independentistas asienten que tienen una televisión independiente.
Y lo que más me preocupa es que aquí el tripartido no critica esa TV3, es más, sobre todo Podemos y Compromís sí que asienten, empiezan a asentir ya cuando se ha hablado aquí de TV3.

Nosotros, desde luego, Ciudadanos, no queremos ni la antigua Canal 9 ni queremos una mini TV3 aquí porque para tener una mini TV3 conectamos con TV3 y nos sale mucho más barato, pero no queremos ni una cosa ni otra.
Nos da miedo o tenemos recelos de que Amparo Marco sea el próximo Pedro García.
No queremos que deje de asentir el Partido Popular para que asienta el tripartito de que tiene una tele independiente y plural cuando en la realidad es que nada haya cambiado.
Nosotros estamos convencidos de que los valencianos prefieren no tener una televisión propia a tener la televisión que cerramos o una mini TV3.

Hoy por hoy, el principal problema de los valencianos sigue siendo llegar a fin de mes.
Por lo tanto, despilfarrar el dinero, aunque sean 55 millones, que no es poco, aunque en unos presupuestos de La Generalitat pueda parecer poco, sería realmente una auténtica vergüenza -llamémosle así- con la situación que tenemos en esta comunidad.
(Algú tus)

Creo que debemos exigir o debemos exigirle un esfuerzo de autocríticas desde el primer día, que intenten analizarse desde fuera y que no caigan en esa especie de endogamia que es muy peligrosa para hacer una tele y una radio realmente veraces e imparciales y que -como usted ha dicho- no excluyan a ningún valenciano y que todos los valencianos nos sintamos, todos, reflejados y desde luego orgullosos de la nueva radiotelevisión valenciana.

Gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Subiela.

És el torn ara del Grup Parlamentari Compromís.

I sí que m'agradaria demanar per favor a totes les persones una miqueta de silenci perquè hui són moltes i si n'hi ha xicotetes converses s'acaba muntant una miqueta de soroll.

Donem la paraula a l'il·lustre diputat i síndic del Grup Parlamentari Compromís, el senyor Fran Ferri.

El senyor Ferri Fayos:

Moltes gràcies, president.

Senyora Marco, benvinguda a esta comissió, gràcies per la seua exposició, una exposició ben àmplia del que és el seu projecte, un projecte que des de la humilitat li dic que m'agrada molt.
No el coneixia tampoc la resta de companys perquè entenem que era un procés secret, o s'ha intentat mantindre eixe secret sempre que s'ha pogut, n'hi hagut filtracions, n'hi ha hagut moltes qüestions però, vaja, era un procés.

I li agraïsc molt que ens haja exposat tan clarament el seu projecte, un projecte ben ample, un projecte d'una televisió moderna, un projecte d'una televisió del segle XXI i no una televisió com les que hem conegut en esta terra malauradament en les televisions públiques.

Li reitere la meua enhorabona per la seua elecció per a comparéixer hui, en esta comissió, per a ser candidata a la seua elecció.

Mire, si hui esta cambra li mostra la seua confiança i vosté acaba sent la directora general de la corporació valenciana de mitjans de comunicació, serà la primera directora general triada per un procés obert; serà la primera directora triada per un procés obert i per això des de Compromís ja anunciàrem, abans que es fera esta comissió, abans de saber qui anava a saber el candidat o la candidata a dirigir la nova corporació, ja anunciàrem el vot a favor de la proposta que vinguera del consell rector perquè després del canvi realitzat, fóra la que fóra eixa persona, estava legitimada per a poder dirigir i posar en marxa els mitjans de comunicació públics valencians.

Recapitulem: tenim una llei aprovada sense cap vot en contra; la composició del consell rector ha sigut aprovada per este parlament per més de tres cinquenes parts d'ell, que és el que marcava la llei; el consell rector aprova uns barems i convoca un concurs a la direcció general; i, finalment, una majoria de tres cinquenes parts d'eixe consell rector ens proposa la seua candidatura ací després d'hores de debat.

Senzillament, vosté és una candidata que ha passat tots els filtres, una candidatura triada per un consell rector independent, que ha fet una valoració de mèrits, que ha fet un anàlisi detallat i ampli del projecte seguint uns barems públics aprovats pel mateix consell rector.
Per tant, una candidata que ha fet tot este camí nosaltres creguem que hauria de comptar amb el suport de totes Les Corts.

I diguem que cal posar en valor la forma de tria d'esta direcció general (algú tus) perquè abans eixa tria venia marcada a dit pel grup polític que manava en la Generalitat valenciana.
I per obra i dedazo del Partit Popular van arribar a dirigir la televisió, la nostra televisió, persones com les següents: José Vicente Villaescusa, sense cap experiència en televisió o periodisme, va passar de ser diputat del Partit Popular a ser director de radiotelevisió valenciana, va impulsar la privatització de l'ens fins que la justícia va tombar els seus plans; Pedro García, va passar de ser secretari autonòmic de comunicació de Camps a director de radiotelevisió valenciana fins que va haver de dimitir en el 2007, després de ser encausat per la participació en la trama Gürtel i els sobrecostos derivats de la cobertura de la visita del papa; José López Jaraba, madrileny, havia fet la seua carrera en l'ABC, durant el seu mandat va esclatar l'escàndol de l'assetjament sexual a les treballadores per part de Vicente Sanz.
López Jaraba està imputat ara mateix per la justícia gràcies a una denúncia del meu grup, de Compromís, pel saqueig de 1.
300 milions d'euros en l'antiga Radiotelevisió Valenciana.

Alejandra Reig.
No tenia relació amb el món audiovisual, però sí havia estat dirigint moltes iniciatives ruïnoses del Partit Popular: CACSA, la privatització de les ITV o VAERSA.

O Rosa Vidal, cap relació amb el món audiovisual, va admetre que no mirava canal 9.

I, finalment, Ernesto Moreno va arribar per a rematar la faena, la liquidació d'RTVV després del seu tancament.
Té en el seu currículum estar encausat pel saqueig del Palau de les Arts.

Ara, hem passat del dedazo al que ens tenien acostumats a un concurs obert, on han participat desenes de grans professionals.
I d'eixos grans professionals, ha guanyat vosté, una gran professional també, Empar Marco.

Periodista valenciana, tot i que podia haver sigut madrilenya, murciana, catalana, extremenya, i no passaria res perquè el concurs era obert.

Una professional que estima la llengua, que serà vehicular en la nova radiotelevisió pública i dels mitjans públics, i que ens ha presentat hui ací un projecte molt potent.

I sobre eixe projecte jo tinc algunes preguntes com: la ràdio sempre ha sigut una gran oblidada en els mitjans públics valencians, ¿quin projecte té vosté per a la ràdio?
Mes concretament, ¿com farà que, per exemple, la ràdio musical siga atractiva per a un públic que cada vegada tira més de la música a la carta, amb programes com Spotify i altres?

Vosté.
.
.
m'ha agradat molt quan ha parlat de la integració de les redaccions en una mateixa, perquè això suposa estalvi -abans parlàvem de sostenibilitat-, això suposa estalvi, i m'agradaria que aprofundira també en això.
¿Com es farà.
.
.
com farà tindre eixa direcció unificada de la ràdio i la televisió?
I, ¿com articularà eixa transversalitat?

Després, m'ha agradat molt també que vosté ha parlat dels xiquets i les xiquetes, de la programació per a aquests, del club infantil.
M'agradaria també que aprofundira en esta qüestió, que ens diguera: ¿com els nostres xiquets i xiquetes podran accedir.
.
.
?
Vosté ha dit a través dels tablets i els mòbils.
¿Quina dedicació tindrà esta programació per als nostres xiquets i xiquetes?

Mire, en el mandat marc, des de Compromís vam introduir.
.
.
, des de Compromís i el Partit Socialista vam introduir una sèrie de propostes, com era la pluralitat generacional en els debats, en els informatius, perquè pensem que n'hi han de ser tot joves els que estan en els debats, ni tampoc han de ser tot persones.
.
.
homes blancs, amb el pèl blanc, ¿no?
, que és el que normalment estem acostumats en les televisions.

També parlàvem de la igualtat de gènere, la paritat de gèneres en eixos debats, en eixes tertúlies.
M'agradaria que vosté em donara la seua opinió sobre estes qüestions.

Parlàvem també d'horaris racionals que permeten la conciliació de la vida familiar, laboral, que també diguem-ne que els horaris habituals que veiem en totes les televisions, siguen públiques com privades, no estan permeten.

I, finalment, ¿com pensa fer complir eixe percentatge que marquem com que el 50% de la música haja de ser en valencià en la nostra ràdio?
Perquè hem vist com en altres ocasions quan s'ha ficat.
.
.
, s'ha posat damunt de la taula una qüestió d'este tipus, el que es feia era posar-ho en horaris en els quals la gent no solia escoltar la ràdio, no solia vore la televisió.

I ara, sí, una pregunta que crec que sí que és vosté la responsable, és una pregunta que la ciutadania ens ve fent des de fa molt de temps, i és: ¿quan pensa vosté que podrem vore per primera vegada les emissions de la nostra televisió i la nostra ràdio i en la nostra llengua?

Mire -i acabe-, m'ha agradat molt que vosté haja parlat d'igualtat, d'excel·lència, que haja pronunciat la paraula.
.
.
, la frase Â«llenguatge no sexistaÂ», que haja parlat de visió no estereotipada d'hòmens i dones, que haja parlat de ser sensibles a les minories, i més, en els dies en els quals estem vivint darrerament, amb usos.
.
.
, amb determinades declaracions.

Vosté ha parlat de col·laboració també amb el sistema educatiu, per a acostar i per a fer més potent encara eixa educació als nostres xiquets i xiquetes.
I, sobretot, també m'ha agradat eixes cinquanta mesures, eixos cinquanta mecanismes de control i responsabilitat de la corporació, cinquanta ítems avaluables que precisament van en el sentit de la sostenibilitat de la nova televisió, van en el sentit de no repetir errors passats i, per tant, que nosaltres, els que estem ací en Les Corts, puguem controlar-la a vosté i que mai torne a passar el que hem viscut en la nostra terra.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Ferri.

És ara el torn del Grup Parlamentari Socialista.
Donem la paraula a la il·lustre diputada, la senyora Rosa Peris.

La senyora Peris Cervera:

Gràcies, senyor president.

Senyories.

Senyora Marco, benvinguda a esta comissió.

Volguera, en primer lloc, traslladar en nom del Grup Socialista la felicitació a totes les persones que varen presentar el seu projecte i varen participar d'este procés de concurs, a les tres persones finalistes, també al senyor Enguix i al senyor Ramón Lluch i, per descomptat, a vosté, que ha sigut escollida pel Consell Rector de la Corporació Valenciana de Mitjans de Comunicació per a la tasca de dirigir els mitjans de comunicació públic.

Volguera, a més, dir-li que compta amb la nostra confiança i, també, amb el recolzament del nostre grup.
Espere també que siga el recolzament d'esta cambra.

I li diré, senyora Marco, que no és un regall.
És una responsabilitat.
I, ¿per què?
Doncs per a nosaltres, per una raó evident, perquè nosaltres creguérem des del principi en este model.
Renunciàrem a la capacitat de decidir unilateralment.
Apostàrem per la desgovernamentalització dels mitjans de comunicació públic.
I depositàrem la nostra confiança en un consell rector plural, divers i professional.

I en este procés de concurs podríem dir que l'eix fonamental ha sigut la concurrència competitiva.
S'han presentat vint professionals -haveren pogut ser deu o cinquanta-, els que han volgut.
Per tant, a diferència, per exemple, de l'última directora -i no perdre un minut més en este tema-, que comparegué també igual que vosté ací, a l'any 2012, ella va dir: Â«Estoy aquí porque así me lo han pedidoÂ».
Doncs bé, senyora Marco, vosté està ací perquè presentà un projecte, perquè competí i perquè ha sigut la decisió majoritària del consell rector.
I em pareix que és fantàstic eixe canvi de mirada, de criteri i de manera de treballar des de l'àmbit públic.

Nosaltres considerem que vosté complix tots els requisits d'idoneïtat personals, professionals i, també, des del punt de vista del projecte.
I com, a més, en la llei en la mà vosté no té ninguna causa d'incompatibilitat, doncs tot això ens suma.
.
.
el nostre vot a favor.

Nosaltres compartim els objectius que vosté ha marcat.
No podria ser d'una altra forma.
La llei i els debats que hem tingut en esta cambra han marcat des del principi que volíem apostar per uns mitjans de comunicació que tingueren qualitat democràtica -que vosté ha dit-, el pluralisme polític, la defensa de la nostra llengua, a vore si ja aconseguim la independència i la desgovernamentalització, una aposta pel sector audiovisual i, sense dubte, la cohesió social.
Per tant, compartim eixos objectius.

Els instruments que vosté ens ha contat a través del projecte, de manera esquemàtica i en el temps que vosté tenia, ens pareix que poden ser raonables i poden ser vàlids per a la nova etapa.

I, ¿per a què vosté ens presenta tot este projecte?
Evidentment, per a fer els eixos dels mitjans públics, perquè s'informe, perquè se forme i perquè s'entretinga.
I s'entretinga, se forme i s'informe des de l'excel·lència i des del rigor.

Vosté parlava de l'audiència i de la qualitat, i que l'audiència que no va a ser.
.
.
, buscar l'audiència no va a ser l'objectiu prioritari.
Doncs, mire, jo crec que si en esta nova etapa per primera volta se busca la qualitat, l'audiència vindrà de la mà.
Perquè no són termes antagònics.
Jo crec que quan una ràdio i una televisió, uns mitjans de comunicació públics són de qualitat, la ciutadania els aprecia, els veu i els escolta.
I, per tant, no tinga dubte que si aposta per la qualitat, els valencians i valencianes aixina li ho reconeixeran, mirant i escoltant la televisió i la ràdio.

Vosté parla dels mitjans de comunicació de titularitat pública i parla en futur.
I a mi em pareix que eixe és el gran repte.
Mire, en les diferents compareixences de les persones expertes, algunes de les coses que ens dien és que no sabien en el mitjà o en el llarg termini quin seria el futur dels mitjans de comunicació públic; la majoria -almenys, en el nostre país- en una situació complicada, podríem dir de crisi.
Però tots els experts ens varen dir que sols des de la desgovernamentalització, des de l'aposta de la professionalitat i la versatilitat de les i els professionals dels quals vosté ha parlat, soles des de la innovació i sols des dels mitjans de comunicació pegats a la realitat de la ciutadania a la qual van dirigits, és l'únic espai en el qual els experts consideraven que tenien futur els mitjans de comunicació públic.
Jo crec que vosté hui ens ha parlat d'això, d'eixos reptes de futur per a tindre el que ansiem i el que volem.

Nosaltres també creguem en el poder transformador dels mitjans de comunicació públic.
Perquè, miren, els mitjans en general de comunicació poden ser transformadors de la societat o poden reblar i remarcar els estereotips i els mecanismes que ens seguixen nugant i llastrant a situacions que no ens agraden.
Hui la desigualtat no s'ensenya en les escoles, senyora Marco.
Hui la desigualtat es transmet, desgraciadament, a través dels mitjans de comunicació i del sector audiovisual.

Per tant, la seua aposta em pareix molt valenta.
Perquè a voltes fem molt esforç en l'escola, que educa, i està molt bé que ho fem, però oblidem l'important element educador que són els mitjans.
Per tant, eixe esforç i eixa visió particular que hui vosté ens ha oferit a nosaltres ens pareix que és fonamental.
I, a més, una de les eines més importants que ha de tindre els mitjans de comunicació pública.

Li reitere, nosaltres estem a favor perquè este ha sigut un procés transparent i competitiu.
Ha sigut únic i espere que en el futur aixina siga.
Perquè vosté ens presenta un bon projecte.
Un projecte per a tindre els mitjans de comunicació públic.
I ens fa molt de goig, he de dir-li, senyora Marco, no sols que una dona vaja a ocupar la direcció general -sempre que esta cambra aixina ho considere-, sinó que, a més, ho siga una dona compromesa amb la igualtat dels hòmens i de les dones.
Em dóna molta alegria.

I acabaré, senyora Marco.
Mire, fa poc, en un discurs de despedida, Michelle Obama dia que Â«la diversidad no es una amenaza, es lo que somos.
No dejéis que nadie os diga que no tenéis un lugar en la historiaÂ».
Bé, a alguns els pareix estrambòtic parlar d'igualtat; a nosaltres, no.
És la raó fonamental per la qual estem ací i ens agradaria que, en esta nova etapa que vosté pot inaugurar, també la igualtat i l'aposta per la diversitat no siga una amenaça, sinó que siga la realitat del nostre poble.

Moltíssimes gràcies, senyora Marco.

El senyor president:

Gràcies, senyora Peris.

I ara correspon el torn al Grup Parlamentari Popular i, per tant, donem la paraula a l'il·lustre diputat, el senyor Jorge Bellver.

El senyor Bellver Casaña:

Moltes gràcies, senyor president.

Senyora Marco, benvinguda a Les Corts, a esta sa casa.

La veritat és que ha fet vosté una bona lectura del que és la llei, l'actual llei de radiotelevisió valenciana, i del que és el mandat marc.
Vosté mos ha contat ací el què, i el què és el que fica la llei i el mandat marc.
Però, sincerament, no entenc com estan diguent ací que estan molt contents en el projecte, perquè el que esperàvem de vosté hui ací no és que mos contara el què, que el què ja el sabem.
Mosatros ja ens sabem la llei i ens sabem el mandat marc.
Mosatros pensàvem que havia de vindre ací a contar-mos el quant, quins, com i quan.
No el què.
El què ja el sabem.

Clar, algun dels portaveus que ha pres la paraula davant de mi ha parlat d'un procés secret.
Clar, aleshores jo mamprenc a entendre coses.
Si el que hem tingut és un procés secret, mamprenc a entendre coses.
Perquè, senyora Marco, la primera de les preguntes que li vull fer, és: ¿creu vosté que és normal que hui vingam ací a valorar la seua idoneïtat i que ho fem sense conéixer el seu projecte?
¿Pensa que això és normal?

Jo, personalment, en la Junta de Portaveus.
.
.
jo, personal i exclusivament -el dilluns va ser o el dimarts-, en la Junta de Portaveus, vaig demanar l'empara al president de Les Corts perquè poguérem tindre accés al que són els projectes que han presentat vostés; en concret, el seu projecte, que poguérem tindre accés a les actes dels debats que s'han produït en el si de la corporació.
Inclús a les actes de votació.

Després n'hi ha una compareixença del president de la corporació i tindré l'oportunitat de preguntar.
Però, per descomptat, a este grup parlamentari ni li ha arribat el seu projecte, ni li han arribat les actes.
Per tant, ¿pensa vosté que és normal que mamprengam aixina, que vingam ací a valorar la idoneïtat del seu projecte sense conéixer-lo?

Dia el senyor Morera en 2012, en l'última de les valoracions d'idoneïtat que se fan, que s'ha fet en esta comissió, que la història de la nostra radiotelevisió valenciana era la història de la Â«partidocràciaÂ» o que estava ocupant la Â«partidocràciaÂ» un instrument fonamental per a la nostra identitat, com és la radiotelevisió valenciana.
¿Creu que vosté que en la seua selecció la corporació està donant una clara mostra d'independència respecte al poder polític, respecte als interessos polítics, en este cas, dels partits que estan sustentat el govern?

Una altra pregunta que m'agradaria fer-li.
¿Pensa vosté, honestament, que està preparada per a dirigir la radiotelevisió valenciana?
¿Quina és la seua opinió dels seus mèrits i de les seues actituds per abordar la seua gestió i direcció?

M'agradaria que me contestara esta pregunta.
Esta pregunta és copiada de la que va presentar el senyor Moreno en l'ultima de les valoracions, el senyor Moreno, del Partit Socialista, a l'anterior directora general.
Però m'agradaria que me contestara.
¿Pensa vosté honestament que està preparada per a dirigir la radiotelevisió pública?

Si la resposta que me vosté me dóna, que seria el més raonable, diguera: ¡home!
, jo els meus dèficits -que els tindré, que els tindrà, m'imagine, com tot el mon-, els intentaré compensar rodejant-me d'un equip de gent experta, de gent que em puga ajudar en el que és la gestió i la direcció.
Bé, si la resposta que va donar és eixa, m'agradaria que em diguera quins i quants.
És a dir, quina gent és en la qual va a recolzar-se i quants són la gent en la qual va a recolzar-se.

Ha parlat vosté en la seua intervenció que va a intentar rodejar-se de gent que ja tinga.
.
.
, de professionals en experiència.
I ha dit: Â«En la mesura que poguemÂ».
M'agradaria que mos explicara què és això de la Â«mesura que poguemÂ».

I diu: Â«No, i jo sé que el més interessa és el nombre de treballadorsÂ», i ha dit vosté Â«500 treballadorsÂ».
¡Dona!
, és de deveres, una cosa que interessa als valencians és saber quants, però també interessa molt saber quins.
És a dir, quan vosté està parlant d'eixa Â«en la mesura que poguemÂ», per favor, que mos diga què significa Â«en la mesura que poguemÂ»; quan vosté està dient Â«en la mesura que poguemÂ», que és el que vol dir.

I també -torne a dir-li-, vosté ha parlat ací del Â«quèÂ».
El Â«quèÂ» ja ho diu la llei i la norma marc, però mos agradaria que mos diguera terminis, temps.
És a dir, quant pensa vosté que va a ficar-se en marxa la radiotelevisió valenciana i amb quanta gent.

Vosté diu: Â«¡Home, no crec que siguen 500 persones des del primer moment.
Â» Això vull pensar que ho té definit vosté en el seu projecte.
Mamprendrem amb 50 persones i a poc a poc anirem creixent, ficarem en marxa la tele el 9 d'octubre de 2017, però la tindrem totalment operativa.
.
.
Bé, que ens concretara, com li dia, algunes d'estes qüestions perquè no les coneguem.

Per cert, encara que la portaveu del Grup Socialista ha dit que coneix vosté la llei d'incompatibilitats, jo li pregunte: ¿Coneix vosté la llei d'incompatibilitats i conflicte d'interessos de les persones en càrrecs públics no electes?
¿La coneix?
Jo vull pensar, pel que ha dit la portaveu socialista, que ho coneix.

Anem a vore.
Esta llei és la que regula les portes giratòries, allò conegut com a portes giratòries.
No només les portes giratòries futures, que sí, com les portes giratòries passades, les relacions que vosté haja pogut tindre en empreses privades -torne a dir- de passat o de futur.
¿Vosté coneix eixa llei d'incompatibilitats?

El mandat marc.
El mandat marc que mos va remetre la Corporació Valenciana de Mitjans de Comunicació, com és sabuda per tots, després d'un sesut treball de la subcomissió encarregada de la seua redacció, només tenia una originalitat, només tenia una originalitat, que és Â«els mitjans públics de comunicació audiovisual hauran de promoure l'espai comunicatiu propi de l'àmbit lingüísticÂ».

Açò és el que entenia la subcomissió i, per tant, el consell rector, que era l'aportació més original que podia fer a esta qüestió.
¿Creu com ells que eixe hauria de ser un dels objectius a aconseguir per part de la futura radiotelevisió valenciana, el promoure l'espai comunicatiu comú propi de l'àmbit lingüístic?

¿Creu vosté -seguint en esta línia-,que TV3 està sent clarament utilitzada pel sobiranisme català en la seua fulla de ruta cap a l'independentisme i l'expansionisme en els seus Països Catalans, en el seu País Valencià i en les Balears?
¿Subscriu vosté personalment les tesis subversives de TV3?
¿Creu vosté en els Països Catalans, senyora Marco?
¿Quin pla té vosté en TV3?
No serà l'enviada especial de TV3 a partir d'estos moments.
Per tant, ¿pensa vosté arribar a acords en TV3?

M'agradaria.
.
.
, són preguntes concretes el que li estic fent, no és una crítica fàcil, són preguntes concretes.
El més important no és el que jo estic preguntant, el més important és el que vosté m'ha de contestar.

Per cert, sap que sóc usuari de les rets socials.
Bé, si no ho sap, li ho dic.
No sé si molt o poc, però sóc usuari de les rets socials.
¿Què li pareixeria a vosté que alguna persona que poguera haver-la seguit a vosté en les rets socials poguera pensar.
.
.
poguera dubtar de la seua imparcialitat?
¿Pensa vosté que algú que l'haja seguit a vosté en les rets socials al llarg dels últims anys puga dubtar de la seua imparcialitat?

Creu vosté que jo podria dir-li: ¿Senyora Empar Marco, repita conmigo, sóc de Compromís?
¿Creu vosté que jo podria dir açò?
¿Estaria vosté disposada a tuitejar-ho?
En algun moment ho ha fet, i li paregué molt graciós quan el senyor Moreno li digué a la senyora Rosa Vidal: Â«Repita conmigo, sóc del Partido PopularÂ».
Ell diu que no és.

O el procés de participació impecable.
Â«El poble català necessitava votar.
.
.

El senyor president:

Senyor Bellver, vaja acabant.

El senyor Bellver Casaña:

.
.
.
i ho ha aconseguit.
Dir que és antidemocràtic és ser curtsÂ».
Açò és una opinió seua, de les seues rets socials.

Â«Més feina.
Traure la llei de Fabra sobre les senyes d'identitat que avala el secessionisme.
Cantant l'himne, quina lletreta, per a ofrenar noves glòries a Espanya.
¿Què hi farem?
¿Alguna cosa, no?
Â»

El senyor president:

Senyor Bellver, un minut i vint segons per a acabar.

El senyor Bellver Casaña:

Molt bé.

Senyora Marco, són moltíssimes les qüestions que li vull plantejar, però, en qualsevol cas, dir-li que -i en açò acabe, senyor president- per a mosatros el fet que el seu nomenament siga motiu d'alegria per Acció Cultural del País Valencià, és un motiu suficient de preocupació per a mosatros.

Res més, i en la segona intervenció continuaré.

Gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Bellver.

És ara el torn de la senyora Marco per a contestar aquelles qüestions plantejades.

Demanaríem un poc de silenci, per favor.
(Veus) Per favor, un poc de silenci.
Per favor, un poc de silenci perquè som molts hui, són moltes persones i si se produïxen moltes converses se munta un poquet d'escandalera.
Gràcies.

La senyora Marco Estellés:

Com deia vosté, diputada Rosa Peris, no és un regal, és una responsabilitat, efectivament.
I pense que és una responsabilitat que personalment serà dura, però que estic disposada a dur endavant.

Com alguns de vostés han parlat de l'inici de les emissions, jo volguera dir.
.
.
recorde que no estic nomenada, que no he rebut moltes explicacions prèvies de com està la situació en moltes de les actuacions que cal fer o s'ha fet, ¿no?
Crec que primer, prèviament, ha d'haver una reunió amb el consell rector, amb el president del consell rector, per a saber com està la situació.
Això supose que ho poden entendre tots.

Sabem que s'han de posar en marxa molts concursos públics d'equipaments tècnics, que s'està preparant el concurs públic per a la posada en explotació de la multicontinuïtat de la televisió, que s'hauran de licitar els sistemes informàtics i altres equipaments.
Tot això requerix uns terminis, uns terminis que, segons tinc entés, no són molt curts, són.
.
.
han de dur el seu temps.

Després que se liciten i que se resolguen, haurà d'haver.
.
.
, s'hauran d'instal·lar els sistemes i haurà d'haver un període de proves.
S'han de fer les obres d'instal·lació a Burjassot de la ràdio, i això també s'ha de licitar.
Ho dic per pròpia.
.
.
, vull dir, per una cosa que és de calaix, ?
no?
Vostés ho saben millor jo.
Vull dir, que tot això dels concursos públics du un temps.

Jo no puc parlar d'eixa data d'inici.
¿Val?
Jo el que vull és que entenguen que el compromís és no anar amb precipitacions, però sí anar ràpids, tot el ràpids que poguem.
I que això, si poguem començar en set mesos, doncs seran set mesos.

Després vull que tinguen també clara una cosa.
Jo els he parlat tot el temps d'una plataforma multimèdia.
¿Val?
Entenc que una plataforma multimèdia no té per què ser la televisió.
Vull dir, moltes vegades focalitzem en la televisió.
Podem començar amb la web, podem començar amb la ràdio, amb la ràdio temàtica, amb la ràdio musical.
És que hem de començar sense complexes, no pensant que la televisió i la televisió.

La televisió pot ser el mitjà més fort -segurament és així-, però hem de caminar i hem de mirar cap al futur, i cap al futur la televisió no té per què ser el mitjà que comence primer.
I això vull que quede clar, perquè pot ser siga més fàcil començar en una altra cosa.
I a més, és que és eixa la filosofia del projecte i la filosofia que crec que hi ha en el consell rector, perquè, si no, tampoc els hauria agradat.

Bé, el senyor Bellver està qüestionant la meua persona com a gestora.
Jo ho entenc, ¿eh?
, entenc que em qüestione.
Però jo pense que pensar i dissenyar -esta pregunta me la feren també en el consell rector-, pensar i dissenyar un projecte com este, d'ample abast, és el primer pas d'un procés de gestió.
Pense vosté que ha hagut d'estudiar el context jurídic de la nova societat, de la societat de mitjans, el context tecnològic dels mitjans de comunicació de hui en dia, reflexionar sobre quines són les necessitats comunicatives de la Comunitat Valenciana, cap on volem avançar i adaptar el projecte a la realitat econòmica.

A vosté no.
.
.
(Veus) senyor Subiela, també ha qüestionat si.
.
.
Bé, jo el que li he dit és que he fet una aproximació i que la responsabilitat en això l'haurem de debatre, l'haurem de debatre en el consell rector, ¿no?
, de si s'està ben ajustat, si no.
Supose que no.
Vull dir, que caldrà afinar.

He hagut de dissenyar el tipus de projecte que volia presentar-los, fixar els objectius, discernir com volem que siga l'ecosistema de comunicació.
La necessitat de producció pròpia quina serà, com serà.
Vull dir, tot això, tots eixos processos de producció.
.
.
, buscar l'estructura l'empresa, fer eixa aproximació de costos, tot este decàleg d'accions jo crec que és gestió.

Evidentment, com vosté deia, jo no concep en solitari la gestió i haurà d'haver un equip, un bon equip que crega en la filosofia d'este projecte i que tinga també capacitat per dur-lo endavant.
Jo el que em crec és una persona capacitada també per a coordinar eixe projecte, per a coordinar eixa gent.

Noms.
No li puc donar noms, perquè jo, si isc d'ací com a directora general, començaré a buscar el meu equip, i vull que siga un equip rigorós, serio, independent, i començaré a buscar-lo.

Vosté ara preguntarà: però no tal.
.
.
Clar que tinc gent al cap, evidentment, però jo primer he de parlar amb la gent.
I això me pareix el més honest.
I hi ha gent que pot dir que sí i gent que pot dir que no.

Me parla vosté de TV3.
Ja m'ho esperava.
A vore, nosaltres anem a crear els nostres propis mitjans.
Models en tenim molts, moltíssims.
I ja li he explicat que la majoria estan en procés de transformació tecnològica, saber què fan va molt bé.
Que jo porte catorze anys en una televisió pública que està fent esforços molts grans per adaptar-se a eixa realitat tecnològica.
I va molt bé saber com ho fan per a saber les coses que te semblen bé i les coses que no te semblen bé.

Si la meua experiència i bagatge no fóra en una televisió pública com la que és i fóra en la BBC o fóra en la televisió finlandesa, jo crec que vosté no estaria parlant en absolut d'esta manera.
Però per a mi açò és un bagatge positiu.
I a més jo he estat 25 anys treballant, contant la realitat valenciana, vull dir, conec el territori de punta a punta, perquè he estat fent notícies, fent reportatges i el conec.
I eixa és la meua experiència i és la que vullc aportar.
Jo parle valencià, com vosté, que vosté és de Moncada o de l'horta, jo també.
Jo sempre he parlat valencià.

I anem a escoltar el valencià de Morella, el d'Alcoi, el de Xàtiva, el de Gandia, el d'Oliva… I tindrem un llibre d'estil, que estarà supervisat per organismes valencians, com l'Acadèmia Valenciana de la Llengua.
I eixos organismes són els que diran quines directrius han d'haver respecte a la llengua i respecte al model d'altres coses que s'han de decidir.

Bé.
(Pausa) És que açò de preguntar tots alhora… Senyor Subiela, vosté m'ha preguntat sobre el segon canal.
Els he de dir que es veu que el consell rector ha tingut a bé, perquè era responsabilitat del consell rector, repartir el projecte.
Vull dir, està ací -i vostés el poden agafar quan vullguen, me l'acaben de donar-, doncs serà responsabilitat del consell rector.

A mi m'agradaria començar amb el segon canal el més ràpid possible, perquè el segon canal dóna moltes possibilitats; dóna possibilitats de fer, per exemple, transmissions esportives més àmplies, i dóna possibilitats de fer programes culturals també de més ampli abast.

Si en el cronograma que nosaltres haguérem de fer per a presentar el projecte, el segon canal jo el tinc bastant ràpid, no en la pròxima legislatura sinó en esta, ni vaig tan ràpid, perquè crec que no ha de necessitar més esforços ni de plantilla, ni fins i tot esforços econòmics.
Crec que tot podrà ser… anar a una.
Però, clar, requerix també uns mitjans tècnics que caldrà mirar.
Vull dir, jo no puc dir: sí, el segon canal de seguida, sinó ho estudie, però crec que podrà ser bastant ràpid.

M'ha preguntat també vostés per la… que no he parlat de sostenibilitat.
Sí que he parlat de sostenibilitat.
És que crec que el projecte està ajustat a un… a la sostenibilitat, al pressupost.
Vull dir, després de nosaltres fer els projectes, van eixir… se van fer els pressupostos també de la corporació, els candidats que ens presentàrem desconeixíem també eixos pressuposts.
Això s'ha fet a posteriori.

Per tant, per això li dic que cal revisar-ho tot, perquè se mos donà després.
No se mos donà, ens adonarem en la premsa després.
¿Val?
Vull dir, que jo comprenc que això s'ha d'ajustar.

¿Què pense de l'emissió en proves, de la producció enllaunada?
Doncs mire, li vaig a dir sincerament el que pense.
Jo sóc partidària de començar amb uns mitjans que ja òbriguen la porta al futur.
La producció enllaunada caldrà mirar-la.
Jo sóc… en el meu criteri, caldrà mirar-la molt bé, perquè potser no ens agrade.
Supose que les pressions que va tindre el consell rector els va dur a fer això.
Ho mirarem.
Si se pot aprofitar, perfecte.
I si no, encomanarem producció audiovisual per a fer-ho el més prompte possible.
No fa falta que comencem amb totes les hores de programació de televisió, no fa falta.
Podem començar amb una programació que tinga unes hores determinades i que no hi haja totes… les vint-i-quatre hores completes.
Això se pot fer i mirarem de fer-ho així, perquè si no, no podrem començar ràpids, no ràpids sinó en el moment que toque.

Vosté dubta també de la meua independència.
Bé, jo crec que jo he exposat uns mecanismes de control per a controlar la pluralitat, per a controlar les despeses públiques.
Crec que la llei de creació ja deixa damunt la taula tants controls que si ens passem un pèl els tindrem a vostés damunt de nosaltres però a la primera, perquè parla d'un consell de redacció, parla d'un consell de la ciutadania, està el consell rector amb tots els representants de persones que han posat vostés també.
.
.
Vull dir, és que el control és absolut, absolut.
I damunt, jo estic diguent-los que eixe control el vullc, el vullc en cada cosa, en cada punt.
Vull dir, quan els he parlat del cinquanta punts, no he fet una aposta a l'aire.
Els cinquanta punts estan ací i els poden mirar.
Vull dir, és així.
Jo me compromet a d'això.
Jo pense que sóc una persona independent i amb pluralitat, i crec que al televisió, la ràdio i la web han de ser per a tots els valencians i tots s'han de sentir reflectits en això.

A mi m'agradaria molt que… comptar amb el suport de tots -ho dic sincerament-, perquè crec que seria un bon inici.
El bon inici, senyor Bellver, seria comptar amb el suport de tots, perquè jo me crec que la televisió és de tots.
I eixe seria el bon suport, el bon inici.

Senyor Ferri, jo també estic molt orgullosa d'haver sigut triada per un… per un mecanisme del tipus que ha segut.
Orgullosa i me sent també molt responsable.
M'ha preguntat vosté per la ràdio.
Evidentment, serà una ràdio que tindrà el 50% i més en valencià, si cal.
Hi ha un moviment de música en valencià tremend, que necessita, necessita traure el cap per algun lloc.
Crec que serà una bona oportunitat, però no solament en la ràdio, també en els altres mitjans, evidentment.

Vosté sap que tenim una força en això tremenda, i no solament en la música en valencià dels grups.
Jo sóc de Godella, allí n'hi ha una banda de música, estic molt implicada també perquè en la meua família els agrada i a mi també, crec que en tots els pobles de la Comunitat Valenciana n'hi han bandes de música.
El 90% està present en… Jo crec que això també és molt important, i li hem de donar un espai, li hem de donar un espai a d'això, perquè és que és allò nostre.
¿Vostés saben quanta gent n'hi ha que ha eixit de la música i que està en orquestres europees i està treballant per ahí?
Vull dir, gent importantíssima.
Donem-li relleu a d'això, donem-li importància, perquè és que ho necessitem.

Bé.
També m'ha parlat vosté de la redacció integrada.
La redacció integrada…, moltes redaccions…, Televisió Espanyola i les altres televisions estan tendint cap a d'això.
Per això, jo li dic que començar així és un privilegi, és un luxe, un luxe.
Gràcies a d'això, la ràdio no serà la germana pobra, justament.
¿Per què?
Perquè l'organització de la redacció multimèdia serà que les persones responsables seran tan responsables de les notícies que isquen per la ràdio, com les de la televisió com les de la web.
Vull dir, serà el mateix.
I cada notícia estarà adaptada al seu mitjà, però els periodistes treballaran per a tots els mitjans.
Eixa és la filosofia que hem de posar en el cap a la gent.
I crec que això va a ser una revolució també en el nostre entorn, perquè nosaltres això no hem treballat mai així.
Estem mirant que estan intentant altres fer-ho.
Comencem des del principi a fer-ho bé.

A més, això li pot donar molta agilitat a la redacció, perquè quan tu tingues d'enviar a d'algú no sé on, doncs saps que pots enviar a gent preparada per a la ràdio i per a la televisió i l'enviaràs.
I la nostra plantilla haurà de ser versàtil, ho haurà de ser, és precís.
N'hi ha moltíssima gent que s'està preparant per a d'això, molta gent, gent que ix de les facultats i gent que s'ha reciclat i gent que està pensant en això, perquè és que és el futur.

I aleshores, algú m'ha preguntat -perquè ja m'he armat un poc de lío, perdonen-, algú m'ha preguntat per l'ERO, ¿no?
No sé si ha segut vosté, senyor Subiela.
És que això és complir la llei, mosatros hem de complir la llei.
És el que posa.
Vull dir, i això és una cosa que jo m'he inventat.
És que està en la llei que vostés aprovaren.
I aleshores, l'únic que hem de fer és complir-ho.
Mentres estiga vigent, el complirem amb tot el gust del món.

I farem borses de treball amb perfils, amb perfils de tot tipus, de gent que sàpiga analitzar l'actualitat i de gent amb experiència i de gent que estiga… experta en noves tecnologies, de gent que siguen NG, que puguen també gastar una càmera, de gent que sàpiga ràdio.
Clar, els perfils han de ser molt diversos i han de ser suficients per a poder muntar eixa redacció multimèdia.
Jo lluitaré, en el consell rector lluitaré i debatré, crec, amb confiança, si vostés m'atorguen la direcció de la societat de mitjans, perquè el meu criteri que ha d'haver una plantilla digna siga així, però és de veres que ens hem d'ajustar als pressupostos.
I així haurà de ser.

Bé.
Crec que més o menys he contestat a tots.

La senyora vicepresidenta:

Gràcies, senyora Marco.

¿Algun grup vol demanar torn de rèplica?
Molt bé.
Començarem amb el Grup Podemos, el senyor Montiel, per un temps màxim de quatre minuts.
Quan vullga.

El senyor Montiel Márquez:

Moltes gràcies.

Moltes gràcies, senyora Marco, pels seus aclariments.

Jo estic… anava a dir estic sorprès, però no.
La veritat és que m'esperava que hui aquesta sessió tinguera una deriva cap a la teatralitat, ¿no?
(Rialles) Però crec que… jo crec que vosté ha fet una presentació d'un projecte…, crec que era molt difícil presentar un projecte sense tindre accés a la situació real de la… dels equips.
I, per tant, jo crec que qualsevol dels professionals que han participat en el procés segurament hauran fet un exercici de projecció sense tindre dades exactes com per a tindre… poder concretar més.

De tota manera, jo vullc recordar quina és la funció d'aquesta comissió parlamentària.
La vertadera funció d'avaluació dels projectes corresponia al consell rector.
Tots els membres del consell rector són professionals de reconegut prestigi.
I jo crec que la seua avaluació, i a més amb una majoria qualificada com la que exigia la llei, dóna prou confiança respecte de la persona i el projecte triat.

Jo no crec que la funció d'esta comissió siga avaluar l'avaluació del consell rector.
I això cal aclarir-ho perquè confie plenament en les persones que integren el consell rector, perquè les hem triat amb una missió concreta i, a més, amb una delimitació de funcions que marca la llei.

Vullc recordar també quin és el disseny de la direcció general que fa la llei, perquè, clar, sembla que no se tinga prou clara.
La direcció general de la radiotelevisió valenciana és el que els experts, alguns experts, podrien definir com una direcció d'antena.

La vertadera direcció dels mitjans de comunicació públics de la Comunitat Valenciana correspondrà la majoria de les decisions al consell rector.
I, per tant, és el consell rector l'òrgan que tindrà retre comptes davant d'aquesta comissió.
I, per tant, jo crec que no cal ara qüestionar al consell rector, no crec que siga la funció d'esta comissió, hui per hui,

I per una altra banda, jo vullc pensar també que la independència i l'objectivitat no són declaracions de voluntat, no són qüestions que se puguen…, no són promeses, sinó que la independència i l'objectivitat es garantitzen perquè n'hi han mecanismes jurídics, a banda de la voluntat, n'hi han mecanismes jurídics que ho fan funcionar.

En esta llei hem treballat molt dur alguns perquè n'hi haguera contrapesos socials i professionals molt exhaustius, tant des del consell de la ciutadania o el consell d'informatius com altres mecanismes de control, de gestió, de control intern, etcètera.

Per això, crec que és un plus el que vosté afegix, un plus que jo li agraïsc, el que a més establisca uns objectius clars i…, quatre objectius clars i cinquanta indicadors que puguen ser avaluables perquè no siga a soles una qüestió de confiança o de voluntat, sinó una veritable garantia de l'objectivitat.
L'objectivitat no és que la gent no tinga ideologia, ni que la gent no tinga la seua consciència íntima o la seua visió del món, l'objectivitat és que es comporten en l'exercici de les seues tasques responent a l'interés general i que, a més, això estiga garantit en l'ordenament jurídic.

Jo no sé… Ha recordat el senyor Ferri alguns exercicis, per exemple, no sé.
.
.
Jo volia recordar a un vell conegut meu, el senyor Villaescusa, el primer director de Radiotelevisió Valenciana anomenat pel senyor Zaplana, que va passar de l'esquerra comunista al Partit Socialista i del Partit Socialista a ser diputat del PP per acabar sent el director de Radiotelevisió Valenciana.
No sé si el senyor Villaescusa -(veus) transversalitat, segur- no sé si era independent i objectiu.

Però, en tot cas, jo torne a dir: hem fet un procés inèdit, se sembla molt al processos que es donen en televisions europees que ocupen un nivell de qualitat respectat per tots, pels professionals i els televidents i els usuaris del servei públic….

El senyor president:

Vaja acabant, senyor Montiel.

El senyor Montiel Márquez:

Sí, gràcies, acabe.

Jo crec que l'obligació d'aquesta comissió és respectar el criteri expressat pel consell rector, respectar a aquells als qui hem triat perquè facen el que han fet i ho facen dins de la llei.

Per tant, torne a dir-li, senyora Marco, que comptarà amb el nostre vot favorable.

Gràcies.

El senyor president:

Gràcies.

Té la paraula ara el senyor Antonio Subiela.

El senyor Subiela Chico:

Gracias, presidente.

Mire, señora Marco, yo no le he hecho a usted la culpa de no tener el proyecto aquí, pero usted nos enseña los cincuenta puntos o los cincuenta ítems, y lo veo muy bien, pero es que tampoco los hemos podido ver.
Yo veo bien que estén ahí las copias del proyecto y las copias de esos cincuenta puntos, pero entienda que no lo hemos podido ver.

Yo entiendo que usted no tiene ninguna culpa de eso.
El consejo rector…, bueno, ya no tengo tan claro que el consejo rector ya no tenga la culpa de que no tengamos los proyectos aquí.
Pero tampoco es cuestión de buscar culpables sino de que ha sido así, ha pasado así.
Y no es lo primero que pasa así en este proyecto, en este recorrido que llevamos.

Pero, claro, yo entiendo lo que dice el señor Montiel: Â«¿Por qué no vamos a confiar en el consejo rector, que para eso lo nombramos y lo nombramos con profesionalesÂ» Pero, claro, si estamos aquí para evaluarla a usted o darle nuestro voto de confianza tendremos que saber algo más.
Yo creo que algo mal hemos hecho, porque si no, nos saltamos este paso.
Usted está nombrada por el consejo rector y ya está, eliminemos burocracia, pero no hagamos faenas en balde o hagamos un poco, entre comillas, el ridículo porque estamos aquí evaluándola sin tener con qué evaluarla más que la exposición que usted nos ha hecho.

Mire, con el tema de la televisión en pruebas, nosotros sí que estamos especialmente preocupados, porque sí que estamos de acuerdo con usted con lo de no precipitarse, pero sí rápido.
Lo hemos dicho siempre, pero aquí ha habido siempre precipitación.

Ningún experto que pasó por la comisión recomendaba la emisión en pruebas, ninguno.
No vemos qué beneficio tiene y sí que vemos un peligro, que es que el proyecto pueda fracasar.
Y aquí nos estamos jugando muchos puestos de trabajo en el sector audiovisual, no solamente en la empresa como tal sino en el sector audiovisual.

Por lo tanto, nosotros vemos con mucho escepticismo lo que usted ha dicho de la programación parcial, aunque no sea enlatada.
Creemos desde nuestro grupo parlamentario que deberíamos esperarnos a tener la posibilidad de emitir ya al cien por cien, de poder ofrecer a los valencianos la televisión y la radio como… Bueno, la radio igual puede estar antes que la televisión, como usted ha dicho.
Pero sea la que empiece…, o sea, empecemos una guerra con la radio o empecemos con la televisión, la que empiece que empiece al cien por cien.
No vamos a emitir seis horas buenas de radio y, luego, bueno, pues ponemos el hilo musical.
Eso tampoco tiene mucho sentido.

Y, mire, acabo con el tema de su independencia.
Iba a decirle que no he dudado de su independencia, puede ser que sí que he dudado de su independencia.
Pero realmente no sé si no quería, pero lo que usted ha dicho es que usted tiene buena experiencia de TV3.
Si hubiera venido de la BBC, yo no hubiera tenido esa duda, se lo aseguro ya, se lo afirmo ya.
Pero, claro, es que nosotros hemos estado defendiendo que podemos apoyar un proyecto de nueva televisión valenciana si es una televisión de calidad, si es una televisión plural, si es independiente y si es sostenible.
Y eso TV3 está en las antípodas.
Entonces, permítanos que tengamos esa falta de respeto hacia usted, que dudemos de esa posible independencia, o sáquenos usted de esa duda.

Le he puesto el ejemplo antes, esa comparación que pueda ser odiosa, pero esa gente también estaba pensando que estaban haciéndolo bien.
Si usted piensa que TV3 es una televisión plural, independiente y sostenible, yo tengo dudas, nuestro grupo parlamentario tiene dudas de su idoneidad.

Pero están bien los controles que usted se pone, están bien los controles que nosotros nos hemos puesto.
Pero -siempre lo hemos dicho- los controles podemos poner los que queramos, pero al final es la voluntad de las personas que vayan estar al frente de la televisión las que pueden hacer una televisión de verdad como la que se merecen los valencianos, por muchos controles que pongamos, por muchas comisiones que aquí hagamos para ponernos o intentar corregir errores que se puedan cometer.

Miren, con estas sombras, nosotros votar a favor, no podemos votar a favor, pero sí le podemos ofrecer la confianza para que usted las disipe.
Nuestro grupo parlamentario se abstendrá para darle la posibilidad de que viendo sí que cuenta con la confianza del consejo rector y de los tres partidos que sustentan el gobierno, darle la confianza suficiente para que pueda disipar nuestras dudas y demostrar que puede hacer una televisión como se merecen los valencianos.

Gracias.

El senyor president:

Gràcies, senyor Subiela.

Té ara la paraula l'il·lustre diputat Fran Ferri.

El senyor Ferri Fayos:

Gràcies, senyor president.

Senyora Marco, gràcies per les respostes a les preguntes que li hem fet des del meu grup parlamentari.

Mire, jo sé que vosté ha treballat en TV3, i estic segur que vosté ni formava part del consell rector de la corporació catalana de mitjans de comunicació, ni tan sols formava part de la direcció d'eixa cadena sinó que era una simple treballadora.
I, com a una simple treballadora, estic segur que vosté ni és responsable de les coses que s'hagen pogut fer tant bé com malament en la direcció i en la gestió d'eixa TV3.

Que, per cert, si haguérem volgut copiar este govern el model TV3 haguérem agafat la llei de la corporació catalana de mitjans de comunicació i haguérem copiat eixa llei.
Però, no, hem anat més enllà i hem copiat models europeus, models del nord d'Europa, que pensem que són més adients.

I, com que vosté era una treballadora, jo m'imagine que els grups parlamentaris, que ací tenim treballadors i treballadores que treballen en comunicació i en premsa, tampoc voldríem i tampoc desitjaríem per a eixos treballadors i treballadores que es posara en dubte la seua professional per haver treballat en un grup parlamentari o en un altre.
Estic segur que això no ho pensa ni el senyor Subiela, ni la resta de grups parlamentaris que estan ací.

M'ha agradat la seu resposta sobre l'obertura, perquè estem acostumats que se'ns donen dates concretes, estem acostumats que ens prometen obertures en dates concretes.
I pensem, com sempre hem dit, que el millor és el que ha fet vosté precisament, dir ací i ser sincera: Â«Hauré de parlar amb el consell rector, hauré de vore com estan les coses, haurem de vore quant ens van a costar els concursos públics, haurem de vore quin temps necessitem per a posar en marxa les especificacions tècniques, per a posar en marxa els estudis, per a posar en marxa la ràdio.
I quan sapiguem això, aleshores, donarem les dates concretes.
Â» I això és d'agrair, senyor Marco, perquè estem acostumats al contrari.

Nosaltres, igual que una part de la ciutadania, tenim presa perquè la ràdio i la televisió estiguen en marxa, perquè portem massa temps sense una ràdio i una televisió públiques.
Però, a pesar que tenim presa, volem que siga sense presa, però sense pausa.

És a dir, que vostés comencen a treballar des de hui ja, sense parar perquè la televisió i la ràdio s'òbriguen el més aviat possible, però sobretot garantint la qualitat de serveis, sobretot garantint la qualitat del que va a mostrar-se en eixa televisió, perquè, si no, des d'un principi estarem condemnant a la ràdio i la televisió a què estiga mal mirada per la ciutadania.

Ja li ho vaig dir al president del consell rector quan va comparéixer ací.
Hi ha una part de la ciutadania que espera amb ànsia que la tele i la ràdio s'òbriguen.
Però hi ha una gran part de la ciutadania que no vol ni ràdio, ni televisions públiques.
I és una responsabilitat tant seua com del consell rector guanyar-se a eixa gent.
I per això cal que els mitjans públics siguen de qualitat i, com vosté ha dit, totes les qüestions que vosté ha anomenat abans que li he dit que m'han agradat molt.
Jo crec que si fan això estic segur que es guanyaran a tota la societat valenciana.

Mire, des de Compromís, anem a votar-la a favor.
I anem a votar-la a favor, com he dit abans, perquè tot açò s'ha fet a través d'un concurs públic, d'un concurs públic on han participat vint professionals, tots ells qualificats, alguns d'ells han sigut desqualificats per algunes qüestions concretes que no estaven d'acord amb la norma, alguns altres pel projecte, etcètera, etcètera.

Però, mire, ¿sap vosté què tenen en comú Jose Vicente Villaescusa, Pedro García, José Luis López Jaraba, Alejandro Reig, Rosa Vidal i Ernesto Moreno?
Que tots ells van ser triats a dit pels presidents de La Generalitat, triats a dit pel president de La Generalitat i amb la connivència del seu grup parlamentari, el Partit Popular.
¿Sap qui és vosté?
¿Sap qui serà vosté?
La primera persona triada per la direcció general de una ràdio i televisió públiques en el nostre territori que haurà de passar per tot un concurs públic, que ha sigut avalada per tres cinquenes parts del consell rector de la televisió i que ara serà avalada per estes Corts.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Gràcies, senyor Ferri.

Té la paraula la il·lustre diputada Rosa Peris.

La senyora Peris Cervera:

Gràcies, president.

Molt breu.

Subscric totes les paraules que ha dit el meu company de Compromís, Fran Ferri, perquè eixa és la gran novetat i també allò més important de tot este procés que marca un antes y un después.
I alguns no volen donar-li valor, doncs, bé en el seu dret estan.
Però sàpiga, senyora Marco, que és de les coses més importants que s'han pogut fer i tenim de.
.
.
, per suposat, pot vosté sentir-se orgullosa d'haver guanyat etapa a etapa tot eixe procés des del seu projecte, el seu currículum i el seu bon fer.
Aixina ho ha considerat el consell rector.
I per suposat, torne a dir-li, compta amb la nostra confiança.

Mire, jo lamente que un dia com hui, on simplement hem de valorar la seua idoneïtat, s'haja vislumbrat el que ja duguem.
.
.
, almenys l'última setmana, un procés de deslegitimació a través d'alguns mitjans de comunicació i alguns grups polítics estar en un procés de deslegitimació.
¿Quin és l'element fonamental que estan tirant per a intentar deslegitimar la proposta d'una directora general de mitjans de comunicació públics elegida per tres cinquenes part del consell rector de la Corporació Valenciana de Mitjans de Comunicació?
¿És que no té experiència en el sector al que va a dirigir?
No és de veres.
¿És que el seu currículum no reunia els requisits?
No és de veres.
¿És que no té projecte i model de la televisió i de la ràdio que vol ficar en marxa?
No és de veres.

Per tant, ¿en què estan enganxant este procés de deslegitimació?
Exclusivament en el fet que vosté durant ics anys haja treballat per a un mitjà de comunicació d'una altra comunitat.
¿Dirien el mateix si vosté haguera treballat en Telemadrid?
O ¿en altra, en la BBC com deien?
Em dóna exactament igual.
És brutal, brutal el que estan fent alguns cara als professionals deslegitimant per la raó d'on han treballat.
I no s'ho mereix, no s'ho mereix vosté, ni s'ho mereix ningun professional que es guanya la pataqueta allà on té una oportunitat de treball, no s'ho mereixen.

I l'única raó perquè estan fent tot açò, senyora Marco -i ho lamente moltíssim- és perquè han decidit incorporar-la amb l'estratègia desesperada d'un Partit Popular acorralat per la corrupció que sols busca l'enfrontament dels valencians i tornant a rescatar la causa del catalanisme la manera de tornar a rescatar vots.
Els enemics no estan fóra, l'enemic està a casa, és diu desigualtat, es diu pobresa, es diu falta d'oportunitats per al poble valencià.
Eixe és l'enemic que tenim.

Per tant, lamente que estiga passant tot això.
Li demane valentia, que tire endavant.
Té la formació, l'experiència, el projecte i comptarà amb un gran equip per a tornar a recuperar el que sempre han desitjat, els mitjans de comunicació públics.
Els demés que diguen el que vulguen, sobre les mentides no es construiran noves realitats.

Moltíssimes gràcies.

El senyor president:

Gràcies, senyora Peris.

Tanca ara el Grup Parlamentari Popular.
Té la paraula l'il·lustre diputat Jorge Bellver.

El senyor Bellver Casaña:

Moltíssimes gràcies, senyor president.

Anem a vore hui venim ací, perquè aixina ho diu la llei, a valorar la idoneïtat per al càrrec de la persona que compareix i per a aprovar o delegar eixa proposta.
I jo només conec una forma de poder valorar la idoneïtat, que és coneixent el projecte, coneixent el seu currículum, que això ja ho coneguérem inclús abans d'aprovar les bases de selecció en una entrevista que li han fet a vosté en la corporació i que mosatros no tenim accés a ella.

Clar, si jo no tinc accés al projecte i he de vindre ací a valorar, l'únic que puc fer és fer-li preguntes i fer-li preguntes que entenc que ha de fer.
Però, clar, si no me contesta a les preguntes difícilment vaig a poder valorar.
Però vaig a intentar tornar-li-les a fer per a vore si tinc sort i me les contesta.

Miren, vostés són especialistes en manipular.
Jo no he dit absolutament res de TV3, absolutament res.
Jo el que li he preguntat a la senyora Marco, i no m'ha contestat, (veus) són qüestions que ella en el seu Twitter personal ha ficat.
I me dóna el mateix que haja treballat en TV3 o que haja treballat en la televisió finlandesa.
Si haguera treballat en la televisió finlandesa i jo veig el que esta dona fica en el seu timeline, li ho haguera preguntat igual, clar que sí; em dóna el mateix d'on vinga.

I jo li he preguntat, perquè m'interessa molt saber-ho, m'interessa molt saber-ho, li estic preguntant: ¿què pensa vosté de la llei de senyes d'identitat del poble valencià?
Li ho he preguntat.
Vosté no m'ha.
.
.
(Remors) Bé, senyor president.
.
.
Ja?
Clar, és que.
.
.

El senyor president:

Demane silenci a la sala, per favor.

El senyor Bellver Casaña:

Â«El procés de participació és impecableÂ».
Â«El poble català necessitava votar i ho ha aconseguitÂ».
Â«Dir que és antidemocràtic és ser curtsÂ».
Â«Molt bona la voladura de Rita Barberà en el Polònia de TV3Â».
Â«Pel dret a decidir.
Salut!
Â».
Vosté està brindant per estes coses.
I a mi m'interessa conéixer la seua resposta.
Doncs, igual, no està d'acord en què va ficar en aquells dies; però m'agradaria que me contestara.
Però això és el que vosté pensa.

I -torne a dir-li- treballe vosté en TV3 o treballe en la televisió finlandesa, este grup parlamentari, per a poder avaluar-la, vol saber què pensa vosté hui de totes estes qüestions.
Ho volem saber perquè, torne a dir-li, vosté ha vingut ací a parlar-mos d'un projecte, però resulta.
.
.
Clar, jo deia.
.
.
, però, a més, me pareixeria el lògic; t'has d'assessorar de gent que sàpia més que tu d'altres matèries.
Però, clar, jo pensava que això ho hauria fet vosté abans de presentar el projecte.
Ara resulta que vosté va parlar en la gent que sap més que vosté d'altres coses després.
I, aleshores?
Ara mamprenc a entendre per què no me volen passar el projecte, doncs, perquè no sé què ha ficat vosté en el projecte.

I, mire, senyor Ferri, ha dit vosté una qüestió que té tota la raó del món.
Diu: Â«Senyora Marco, vosté no és la candidata del president de La GeneralitatÂ».
Té tota la raó del món.
Vostés varen guanyar, i això és cert i és just reconéixer-li-ho.

Senyora Marco, tampoc m'ha contestat vosté al tema de les incompatibilitats.
Jo.
.
.
, bé, li ho preguntava i li deia: ¿vosté coneix la llei d'incompatibilitats?
I no m'ha contestat, no m'ha dit res.
Però és que eixa llei d'incompatibilitats.
.
.
La pregunta no era gratuïta.
Eixa llei d'incompatibilitats, quan parla dels conflictes d'interessos, diu que la persona afectada intervinga o participe en algun acord o resolució en relació en altres entitats.
Vosté hui és.
.
.
, no sé si hui ja és o ja és treballadora de TV3, però vosté pot incórrer en serioses incompatibilitats si arriba a acords en TV3.
Per això li estava fent les preguntes dels acords en TV3, no per qüestions polítiques; no per qüestions que jo tinga una obsessió en la TV3 i el que facen ells allí.

També m'agradaria conéixer.
.
.
, (veus) també m'agradaria conéixer -senyor president, per favor-, també m'agradaria conéixer si pensa vosté que TV3.
.
.
, ja que no m'ha contestat respecte al sobiranisme i tot açò, cosa que ja me dóna a entendre, doncs, que està vosté prou d'acord (algú demana silenci: Â«XxtÂ») en l'ús que s'està fent per part de la radiotelevisió catalana i l'independentisme.
Si no me constesta, entendré que està vosté d'acord en què estava diguent, en l'ús interessat que s'estava fent.

Però, al final, mire, senyora Marco, una curiositat, una curiositat personal.
¿És vosté llicenciada en filologia catalana?
M'agradaria que me contestara quina és la seua titulació.
Me donaria per satisfet que em contestara.
.
.

El senyor president:

Ha d'anar acabant, senyor Bellver.

El senyor Bellver Casaña:

.
.
.
a les preguntes que li he fet.

Moltes gràcies, senyor president.

El senyor president:

Gràcies.

A vore, demane silenci a totes les persones que estan en la sala, a totes, sense excepció.
Silenci absolut.
A partir d'ara, silenci absolut a totes les persones.
(Remors)

Molt bé, senyora Marco.
.
.

El senyor Bellver Casaña:

Señor presidente, o guarda usted aquí y hace guardar.
.
.

El senyor president:

Senyor Bellver, acabe de demanar silenci a tot el món, i ara mateix.
.
.

El senyor Bellver Casaña:

Aquí hay gente llamándoles la atención a los diputados, y usted no dice nada.

El senyor president:

Jo, ara mateix, no escolte ningú parlant.

He demanat silenci a tota la sala.
I, en estos moments, jo no escolte cap persona parlar, ara mateix.

Té la paraula la senyora Marco.

La senyora Marco Estellés:

Bé, senyor Subiela, li agraïsc molt eixe procés de confiança en què va a entrar.
Crec que ja és un pas eixe.
.
.
, donar eixe procés.

Jo.
.
.
Anem a vore, crec que el senyor Bellver està barrejant coses.
Vull dir, jo no sé què vol dir en la llei d'incompatibilitats; però jo sóc treballadora de TV3, demanaré una excedència, que està tramitant-se ja i ja està.
No sé.
.
.
Vull dir, és que no n'hi ha res més, perquè jo sóc treballadora, no sóc ni de direcció ni de res.
Vull dir.
.
.
, res.
No entenc la seua pregunta.

I ja està.
No tinc res més a contestar.
(Se sent una veu que diu: Â«¿Cómo?
¿Ya está?
Â») ¿Què vol que li conteste, si sóc.
.
.
?
(Veus) Vosté m'ha preguntat.
.
.

El senyor president:

No n'hi ha debat.

La compareixent diu que ha acabat el seu torn d'intervenció i no hi ha cap debat, (veus) no hi ha cap debat possible.
(Veus)

Molt bé.
Doncs, ara, en funció de què determina.
.
.
Silenci, per favor.

Ara, en funció de què determina l'article 22.
b, que és saber la idoneïtat, amb la majoria que determina la llei, s'ha de procedir a la votació per a saber d'eixa idoneïtat.

Per tant, comencem la votació amb els vots favorables.
En serien 8.
¿Abstencions?
En serien 2.
¿Vots en contra?
En serien 5.

Molt bé.
Doncs, acabaríem este punt donant-li l'enhorabona a la senyora Empar Marco.

La senyora Marco Estellés:

Moltes gràcies a tots.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Faríem un breu recés de tres minuts, per a anar al servei i els fumadors, fumadores, etcètera.
I en tres minuts, per favor, tres minuts.
.
.
(Veus) Cinc, cinc.
Vinga, cinc, va.
Cinc.

(Se suspén la reunió durant uns minuts)

El senyor president:

(Inoïble) … reprenem la sessió amb el punt tres, que és la compareixença del president de la corporació, amb número de registre 46.
962, acumulada a la 48.
965.

Compareixença del senyor Enrique Soriano Hernández, president de la Corporació Valenciana de Mitjans de Comunicació a la Direcció General de la Societat Anònima de Mitjans de Comunicació per a explicar el procés de selecció del futur director de la radiotelevisió valenciana, sol·licitada pel Grup Parlamentari Popular (RE número 46.
962), acumulada amb la compareixença del president del Consell Rector de la Corporació Valenciana de Mitjans de Comunicació per a retre compte de les actuacions dutes a terme per la Corporació Valenciana de Mitjans de Comunicació, sol·licitada a petició pròpia (RE número 48.
965)

El senyor president:

Per tant, donem la benvinguda al senyor Enrique Soriano, al qual li donem ja la paraula.

El senyor president del Consell Rector de la Corporació Valenciana de Mitjans de Comunicació:

Bien, bon dia.

Esta primera comparecencia se produce de apenas transcurridos cuatro meses desde la toma de posesión como presidente del Consell Rector de la Corporación Valenciana de Medios de Comunicación.
En apariencia es un plazo que en cualquier otro puesto pudiera parecer escaso, sin embargo las expectativas generadas por el proyecto y la exigencia de atender a las necesidades no cubiertas por la ausencia de un servicio público de medios de comunicación, ha hecho que nos encontramos en la Corporació Valenciana de Mitjans de Comunicació con una importante presión.

A las expectativas generadas y a las necesidades indicadas, se añade que nos encontremos con una serie de dificultades derivadas del hecho de tener que crear un servicio público que en el pasado próximo se cerró abruptamente, lo que no deja de crear dificultades y problemas.

La aprobación de la Ley 6/2016, de 15 de julio, cerró el ciclo legislativo para la puesta en marcha de los medios de comunicación públicos, proceso que se había iniciado con la Ley 12/2015, de 29 de diciembre, a la que precedió la iniciativa legislativa popular de la proposición de ley del servicio público de Radiotelevisión Valenciana.

Sin embargo, es a partir de ese momento cuando se inicia el proceso real para la creación de unos medios de comunicación públicos de la Generalitat valenciana.
El primer paso en este proceso fue la elección por parte de Les Corts de los miembros del consell rector y de quien les habla en la condición de presidente del consell rector de la corporación.

Como conocen, la toma de posesión se produjo el día 26 de octubre del año pasado, desarrollándose a continuación la primera reunión del consell rector de la corporació de mitjans de comunicació en el propio Palau de la Generalitat.

Desde el momento de la toma de posesión hasta la actualidad, se han desarrollado diversos hitos importantes, aunque no hemos alcanzado el que debe ser esencial para esta corporación, el que supone que ya existan unos medios de comunicación públicos de La Generalitat a disposición de los ciudadanos.

En esa primera reunión que les indicaba se procedió a la elección de la persona que ocuparía la vicepresidencia, siendo elegida por unanimidad la consellera doña Mar Iglesias.
En esa primera reunión, se apoderó a esa presidencia para suscribir contratos, de conformidad con lo que dispone el artículo 16 de la ley de creación de la corporación, y asimismo se procedió a la solicitud de espacios en las instalaciones del antiguo centro de producción de programas de Burjassot a la Secretaría Autonómica de Medios de Comunicación.

Desde el primer momento, se ha valorado la oportunidad y la posibilidad real de poder emitir por los canales de televisión del múltiplex de titularidad de La Generalitat, y la posibilidad de comenzar a emitir en radio.

Inicialmente en esa primera reunión se acordó que se realizaran emisiones en pruebas a la mayor brevedad y a tal fin se acordó por el consell rector contratar una mercantil que realizara una selección de los materiales que pudieran ser emitidos y se contrataran los medios técnicos necesarios para poder hacer posible la emisión.

Sin embargo, como de todos es conocido, las condiciones técnicas no han permitido hasta la fecha, en sentido amplio, el inicio de las mismas.
Tras esa primera reunión constitutiva, el consell rector de la corporación se ha reunido los días 3, 17 y 25 de noviembre de 2016.
En el mes de diciembre nos hemos reunido los días 1, 15 y 22.
En el mes de enero del año en curso, nos hemos reunido los días 10 y 19.

Y en el mes de febrero, cabe señalar que las reuniones se han dedicado en exclusiva a la selección de la persona que debe ocupar la dirección primera.
En la segunda de las reuniones que se celebró el pasado día 3 de noviembre, se acordó la aprobación del proyecto de presupuestos para 2016, que fue aprobado por el Consell de La Generalitat el 16 de diciembre, y publicado el 30 del mismo mes y año.

Asimismo, se acordó que se procediera al cambio de la información que figura en los canales de televisión de titularidad de La Generalitat, para anunciar que se están efectuando los trabajos para iniciar a la mayor brevedad las emisiones.

El consell rector también acordó la constitución de diversas comisiones en su seno, como fueron una comisión para elaborar un documento base de mandato marco que corresponde aprobar a Les Corts, una comisión que tendría como objeto la elaboración de las bases del concurso destinado a la selección de la persona que debe ocupar la dirección general.

Una comisión sobre la identidad corporativa.
Una comisión sobre la consulta preliminar de mercado, que había desarrollado el Alto Consejo Consultivo de Radiodifusión, Televisión y otros Medios de Comunicación.
En esa misma reunión también se acordó iniciar el proceso para la integración de la corporación en la FORTA, la federación de organismos de radio y televisión de ámbito autonómico.

En la reunión celebrada el día 17 de noviembre, se procedió a la aprobación de unas instrucciones internas de contratación, y de forma complementaria se aprobaron unas normas para la realización de convenios y negocios jurídicos, no sometidos a regulación armonizada.

El 25 de noviembre, se aprobaron por unanimidad las bases que debían regir el proceso de selección de la persona que ocupa la dirección general de la sociedad anónima de medios de comunicación.

El 1 de diciembre acordó aprobar la propuesta de mandato marco para su remisión a Les Corts.
El objetivo de aprobar una propuesta de mandato marco era promover de forma pronta un debate sobre esta cuestión, para evitar un retraso ya que, de acuerdo con la disposición adicional quinta de la ley, se debía aprobar en el plazo de cuatro meses desde la aprobación de la ley.

El mandato marco debe establecer y ha establecido finalmente, tras su aprobación por esta cámara, las líneas estratégicas que han de perseguir la prestación del servicio público, por lo que resultaba esencial para la corporación.
La aprobación permite, además, que se inicie el plazo de nueve meses para la elaboración del contrato programa que debe suscribir la corporación y el Consell y en el que se fijan los objetivos de la función de servicio público.

En esa reunión también se aprobó el proyecto de reglamento orgánico y funcional del consejo rector, para su remisión al Consell Jurídic Consultiu.

En la reunión celebrada el día 15 de diciembre, se tuvo conocimiento por primera vez de un pliego técnico para la celebración de un contrato para la explotación de la multicontinuidad de la televisión, cuya elaboración había sido realizada por la Dirección General de Tecnologías de la Información, dependiente de la conselleria de hacienda.
También se dio cuenta del contrato suscrito por Radiotelevisión Valenciana, SAU, en liquidación para la cesión de parte de las instalaciones del centro de producción de programas de Burjassot.

El 22 de diciembre se aprobó la propuesta del pliego de multicontinuidad, que ha sido remitido al Diario Oficial de la Unión Europea, dado que la cuantía es de 1.
150.
000 euros, IVA excluido.
La contratación indicada es una contratación estratégica, supone un paso esencial para poder emitir en una alta calidad, ya que el equipamiento que existe en la actualidad en las instalaciones del centro de producción de programas de Burjassot se encuentra con un cierto grado de obsolescencia, si bien puede permitir inicialmente la emisión, según los informes que ha remitido la Dirección General de Tecnologías de la Información.

Si no se hace esa contratación, no se podrá en principio emitir con la calidad que en la actualidad tiene cualquier televisión pública o comercial de ámbito nacional o autonómico.

En la misma reunión, se aprobó el pliego técnico para el concurso sobre la identidad corporativa, que en estos momentos se encuentra pendiente de resolución, habiéndose presentado unas cien propuestas.
El objetivo de este concurso era contribuir a que el mayor número de ciudadanos pudieran participar en la propuesta de un nombre, acercando a los futuros medios de comunicación a todos los ciudadanos.

El desarrollo de esa identidad visual corresponderá realizarla a equipos técnicos especializados.

El 10 de enero de nuevo se reunió el consell rector y aprobó el reglamento orgánico, cuyo texto final incorpora las modificaciones consideradas esenciales en el dictamen de Consell Jurídic Consultiu, siendo publicado el pasado día 18 de enero.

El texto del reglamento consta de veintiocho artículos, una disposición adicional, una disposición transitoria y una disposición final.
El contenido viene en gran medida predeterminado por la propia Ley 6/2016, incluyendo las competencias de la presidencia y el resto de órganos de la corporación, junto con las normas de funcionamiento del consell.

Un apartado específico está referido a los derechos y deberes de los miembros del consell rector, incluyendo el control de las posibles incompatibilidades, y un procedimiento contradictorio para, en su caso, la separación de sus miembros.
También cabe destacar que se incorpora el procedimiento para la selección de los cuatro miembros del Consejo de la Ciudadanía, según establece el artículo 20 de la ley.

Además de este reglamento, el consell rector debe aprobar en un futuro próximo los reglamentos del Consejo de la Ciudadanía y del Consejo de Informativos.
En esa reunión se procedió a la recepción de las candidaturas presentadas a la dirección general, estableciendo el calendario inicial para el proceso de selección por la comisión de valoración.

Finalmente, señalar en cuanto a este itinerario que el 19 de enero tuvimos noticia del escrito de la FORTA, aceptando la solicitud de incorporación de la corporación.

Una vez reseñadas esas actuaciones, en relación a las distintas reuniones del consell rector, quisiera señalar algunos elementos de referencia que considero que deben ser considerados importantes.
En primer lugar, en cuanto al presupuesto, como se ha indicado, el 16 de diciembre fue aprobado por el Consell de La Generalitat el presupuesto de la corporación para 2016, siendo publicado el 30 de diciembre.

El presupuesto ascendía a 26.
5 millones.
Por lo tanto, fue imposible la ejecución del presupuesto, dadas las fechas en que se aprobó, lo que motivó excepcionalmente que se incorporara al presente ejercicio.

El presupuesto del 2017 ha sido finalmente aprobado por el pleno del Consell el pasado día 24 de febrero.
El presupuesto de 2017, el proyecto de presupuestos y posteriormente el presupuesto aprobado por esta cámara, tenía en la sección 20, gastos diversos, 55 millones destinados en el capítulo II, al servicio público de radiotelevisión.
(Pausa) Perdón.

La asignación presupuestaria respondía a que en el momento de la presentación de los presupuestos, al proyecto de presupuestos la corporación acababa de constituirse y, por lo tanto, era imposible determinar el desarrollo de esas cuantías.
Ello ha motivado que sea el Consell de La Generalitat el que el pasado viernes haya aprobado finalmente el presupuesto.

En segundo lugar, quisiera referirme a las relaciones con el sector audiovisual, señalando que desde la toma del consell rector, se ha mantenido reuniones con diferentes entidades del sector audiovisual, incluyendo la mesa del audiovisual valenciano y diferentes asociaciones sectoriales del audiovisual.

En relación a esta cuestión, durante el año 2016 hay que recordar que se convocaron desde la Presidencia de la Generalitat consultas preliminares de mercado de largos de ficción, documentales, series, miniseries, animación, sitcom y programas cuyo objeto era, según rezaba la propia convocatoria, disponer de materiales audiovisuales originales y de calidad para la emisión por la futura televisión valenciana.

El objeto de estas convocatorias era promover la recuperación de un sector audiovisual profundamente castigado por una crisis económica y por la desaparición de Canal 9.
Hay que recordar que la imposibilidad de contratar en 2016 ninguna de las propuestas realizadas por el sector en esta consulta preliminar de mercado ocasionó una gran inquietud en el sector audiovisual, lo que motivó que excepcionalmente este parlamento acordara que las resultas no comprometidas del ejercicio precedente se incorporaran al ejercicio actual.

La selección de esos materiales, realizada por el alto consejo consultivo, ha sido trasladada al consell rector, al objeto de que concluya en su caso la contratación.
En estos momentos, nos encontramos en proceso de negociación, la adquisición de las propuestas seleccionadas por el Alto Consejo Consultivo de Radiodifusión, Televisión y otros Medios de Comunicación.

Por último, quisiera mencionar las relaciones con las organizaciones sindicales y las relaciones laborales, dado que el conflicto derivado del ERE de extinción de RTVV, SAU ha continuado en el tiempo generando dificultades para el inicio de la actividad de la corporación.

En un primer momento, por ello, atendiendo a la petición de miembros del antiguo comité de empresa de RTVV, SAU, se mantuvo una reunión el pasado 21 de noviembre de 2016, a la que asistimos varios miembros del consell rector, que fue una primera toma de contacto y en la que se les informó que la corporación debía someterse a lo establecido en el artículo 46 y en la disposición transitoria novena de la Ley 6/2016, en la que existe una mención explícita al personal de la antigua RTVV, para la provisión de los puestos necesarios para la puesta en marcha de la corporación valenciana de medios y de sus sociedades.

Como de todos es conocido, la sentencia de la Audiencia Nacional sobre la nulidad del ERE de extinción, ampliada en la posible sucesión de empresas, ha desestimado todas las pretensiones formuladas por los demandantes, abriendo con ello un nuevo espacio para las relaciones laborales.

En este sentido, se ha mantenido hasta la fecha varias reuniones no formales con la representación de los sindicatos mayoritarios en el sector público instrumental que, como saben ustedes, en ausencia de órganos de representación unitaria, es a los que les corresponde realizar las negociaciones sobre relaciones de puestos y formas de acceso.

Bien, hasta aquí lo que correspondería en relación a las actuaciones llevadas a término por la corporación.
A partir de ahora, responderíamos a la comparecencia solicitada por el Grupo Parlamentario Popular, en relación a explicar el proceso de selección del futuro director de Radiotelevisión Valenciana.

En primer lugar, quisiera recordarles que hablamos de un procedimiento inconcluso.
Les recuerdo que el nombramiento de la directora general se producirá tras el dictamen de idoneidad que se acaba de realizar por esta comisión, el nombramiento por el consell rector y la toma de posesión ante el consell rector, de acuerdo con lo que dispone el artículo 22 de la Ley 6/2016.

Quisiera señalar también, previamente, que en la convocatoria del concurso para la propuesta de nombramiento de la persona que ha de ocupar la Direcció General de la Societat Anónima de Mitjans de Comunicació de la Comunitat Valenciana, publicada en el Diari Oficial de La Generalitat el 7 de diciembre, se dedicaba la décima base a la confidencialidad.

En la misma se indicaba: Â«Las personas e instituciones implicadas en el proceso de selección de candidatos y candidatas se comprometen a garantizar la absoluta confidencialidad de todos los datos personales y profesionales de aquellas, a asegurar que la participación de las no seleccionadas se mantendrá en el estricto ámbito del conocimiento y valoración de la comisión de valoración y a hacer público exclusivamente el nombre del candidato o candidata seleccionada.
Â»

Este tipo de cláusulas es habitual en los procesos de selección de personal para determinados trabajos que tienen trascendencia pública y una singular cualificación.
El objeto de estas cláusulas es estimular que cualquier persona se presente sin que ello pueda suponer un menoscabo en la relación laboral que tiene en esos momentos, ni puedan verse perjudicados en su prestigio profesional y personal los no seleccionados.

Ello ha sido interpretado por el consell rector de la corporación en el sentido de que no debía darse publicidad al contenido de las documentaciones presentadas por las diferentes candidaturas.
Asimismo, comportaba que las deliberaciones de la comisión de valoración no eran públicas y solo al final del proceso se daría cuenta de la persona que se proponía a la Comisión de Radiotelevisión Valenciana y del Espacio Audiovisual.

Sin embargo, del contenido de las deliberaciones de todas estas reuniones se ha tenido conocimiento en los medios de comunicación, lo que considero que ha sido ciertamente indigno dado que los daños que se pretendían evitar se han producido.
Ante esta situación, no me cabe más que pedir disculpas a aquellas personas que hayan podido verse afectadas y perjudicas.

En esta tesitura, la pretensión de facilitar copias de los proyectos presentados por los distintos candidatos, solicitada por el Grupo Parlamentario Popular y de la que se tuvo conocimiento en el día de ayer, es una resolución que debería adoptarse formalmente no por esta presidencia del consell rector, sino por el órgano que adoptó el acuerdo, el consell rector.

En todo caso no existe duda, por quien les habla, del derecho de los miembros del parlamento valenciano a conocer la documentación obrante en las administraciones de La Generalitat y de todo su sector público en sentido amplio, siempre con las garantías que el Reglamento de Les Corts establece y el resto del ordenamiento jurídico requiere.

Por ello, en todo caso, esa documentación se les hará llegar si bien (veus) una vez el consell rector así lo determine -como les he indicado.
Pero, en todo caso, sería conveniente -para no romper el principio antes indicado- que se guardara la debida reserva, salvo que los candidatos estimen que no es necesario.
En ese sentido, aquí está el proyecto de la candidata y, por tanto, una vez que ella… (Veus) Una vez que ella -perdón- ya ha entendido que era posible su reparto pues, si se quiere, se podrá conocer.

En relación a la petición concreta del Grupo Parlamentario Popular sobre las actas con las deliberaciones del consell rector sobre los proyectos, indicarle que las deliberaciones se produjeron en el seno de la comisión de valoración, no del consell rector.
En todo caso, también se les hará llegar, si esas son las actas que desean, es decir, las de la comisión de valoración.

También deseo señalarles que lo examinado en el punto anterior es la idoneidad de la candidata.
Se evalúa a la candidata que ha hecho su presentación, no a todos los candidatos ni al proceso de selección que realizó el consell rector.
Por lo que, salvo que se quiera alterar el sentido de lo establecido en la Ley 6/2016, no debería procederse a evaluar de nuevo todas las candidaturas presentadas.
Pero, en cualquier caso, si la comisión, las Cortes estimaran que el procedimiento debería alterarse, pues no habría inconveniente.

La Ley 6/2016, de 15 de julio, en su artículo 22 establece que la propuesta de la dirección general corresponde al consejo rector, que convocará el correspondiente concurso público para que presenten su candidatura los profesionales del ámbito de la comunicación que acrediten méritos suficientes para desempeñar dicho cometido.
Procediendo a seleccionar entre todas ellas a una persona por mayoría de tres quintos del consejo rector, cuya candidatura se remitirá para que comparezca ante la comisión competente de Les Corts que, en la forma que se determine, deberá valorar la idoneidad para el cargo y aprobar o denegar dicha propuesta.

La concesión de la idoneidad por la comisión parlamentaria requerirá que esta se otorgue por una mayoría absoluta de esta.
Si se deniega, el consejo rector deberá proponer otra candidatura.
Una vez recibida la conformidad de la comisión, el consejo rector formalizará su nombramiento.
En consonancia con ello el art.
16 establece, dentro de las competencias del consejo rector la convocatoria y selección de la persona.
Las bases de la convocatoria del concurso público fueron aprobadas -como se ha indicado- en la reunión celebrada el pasado día 25 de noviembre de 2016, publicadas el 7 de diciembre, por lo que el plazo concluyó el pasado día 9 de enero.

La primera cuestión que merece reseñarse es que nos encontramos ante un proceso de selección que hasta la fecha es novedoso, singular, extraño.
Aunque sí que podemos encontrar referencias próximas como la selección de la dirección general de Culturarts, hoy Instituto Valenciano de Cultura, o la selección de la persona que ocupa la dirección del IVAM.

Este tipo de concurso público también es un procedimiento habitual en la selección de quien ocupa la dirección de grandes museos nacionales e internacionales y, más recientemente, en la selección de determinados directivos de televisiones públicas españolas.
Esta primera mención obedece a que nos hemos encontrado con escasas referencias a la hora de elaborar las bases de este innovador proceso de selección.

En segundo lugar, hay que señalar que la mención a un concurso público que se establece en la ley no es asimilable y no se puede confundir con los concursos que se utilizan para la provisión de los puestos de trabajo de una administración.
Tampoco se puede homologar con el concurso oposición o con el concurso de valoración de méritos que son procedimientos que el Estatuto Básico del Empleado Público contempla como sistema selectivo del personal.

Los sistemas de provisión de puestos de trabajo o de selección de personal para la administración se rigen por lo dispuesto en el Estatuto Básico del Empleado Público y, en el ámbito de La Generalitat, por la Ley 10/2010, de ordenación y gestión de la función pública valenciana.
En el caso que nos ocupa la regulación se encuentra en el texto de la Ley 6/2016, que sirve de base para el uso de este procedimiento, la propia convocatoria y, desde luego, los principios constitucionales de mérito y capacidad.

Hemos seleccionado una persona para ocupar un puesto de trabajo cuya relación laboral se regirá, según lo que dispone el artículo 22 de la Ley 6 y la base tercera de la convocatoria, por un contrato de alta dirección regulado en el Real Decreto 1.
382/1985, y también por lo dispuesto en el Decreto 95/2016, de 29 de julio, del Consell, de regulación, limitación y transparencia del régimen del personal directivo del sector público instrumental de La Generalitat.
El que se utilice el término concurso no puede llevarnos a la confusión de aplicar un régimen jurídico que no le es propio.

En tercer lugar se ha afirmado, quizá por desconocimiento, que los criterios de valoración se fijaron con posterioridad a que se conocieran quienes eran los candidatos.
La afirmación no se corresponde con la realidad.
Entre paréntesis indicarles que en ninguno de los procesos que hemos mencionado como referentes existen criterios de valoración, por lo que establecerlos ya es en sí una novedad y una garantía.

La base cuarta de la convocatoria publicada en el Diari Oficial de La Generalitat el 7 de diciembre de 2016 establece cuales son los requisitos para poder participar en el proceso selectivo, los méritos que se valorarán y el contenido del proyecto.
En relación al proyecto se dice, se indica que deben definirse los objetivos, las líneas de actuación y las estrategias de implementación.
Así se indica también que deben establecerse líneas estratégicas de oferta radiofónica, televisiva y de los contenidos en línea, junto con el cronograma del desarrollo y una propuesta de organigrama.

En la base 8.
2 se indica el valor de cada uno de esos apartados: 60 puntos al proyecto, 30 a los méritos presentados y 10 a la entrevista.
Por lo tanto, la afirmación de que con posterioridad a la recepción de las candidaturas se establecieron los criterios de valoración, no se corresponde con la realidad.
Estaban en la convocatoria.

Como se ha indicado el plazo de presentación de la candidatura concluyó el pasado día 9 de enero.
La recepción de las candidaturas por el consell rector se produjo el día 10 de enero, acordando que el día 12 se reuniera la comisión de valoración, constituida, de acuerdo con lo que dispone la base novena, por todos los miembros del consejo rector.

Los miembros del consell rector, constituidos en comisión de valoración para la elección de la persona que debe proponer a Les Corts para ocupar la dirección general de la sociedad anónima, procedió a fijar en primer lugar la puntuación de cada uno de los apartados que han de ser valorados en el proceso de selección y aprobar las candidaturas incluidas y excluidas.
En esta reunión lo que se hizo es asignar un valor concreto a cada uno de los apartados establecidos en la convocatoria.

Este proceder es habitual en los procesos de selección de personal de las administraciones públicas.
La determinación de un valor concreto entra dentro de la capacidad de decisión de los tribunales de selección, aunque les recuerdo que el uso por analogía de un método utilizado en los procesos de selección de personal de las administraciones públicas no supone que el régimen jurídico sea el aplicable a este caso.

El 13 de enero se delimitaron los puntos indicados antes de proceder a la apertura del contenido de los sobres presentados.
Asimismo se acordó tener en cuenta como indicadores la participación ciudadana, el pluralismo y la diversidad, vertebración social y territorial, igualdad de género, adecuación del equipo al nuevo contexto comunicativo, deontología profesional, promoción de la cultura valenciana, innovación, independencia del poder político y económico y la protección de la infancia, juventud y personas mayores.
Valores que se encuentran tanto en el texto de la creación de la corporación, en el mandato marco recientemente aprobado, como en el Estatuto de Autonomía y en la propia Constitución, lo que en ningún caso debería haber sorprendido a ningún candidato.

En la misma reunión se verificó el cumplimiento de los requisitos, procediéndose a requerir los documentos que faltaban a quienes no los habían presentado.

La reunión del 19 de enero, en la que asistió un consejero por videoconferencia, en la reunión celebrada el 24 de enero, en la que participaron dos consellers por videoconferencia, y en la reunión celebrada el 27 de enero del año en curso se efectuó la valoración de los méritos de los candidatos no excluidos, sin que se formulase objeción alguna por ningún miembro del consejo rector.

En la reunión de la comisión de valoración del día 3 de febrero la comisión acordó que los diferentes proyectos presentados fueran examinados por los miembros de la comisión de valoración a fin de que cada miembro de la comisión actuara de ponente de, al menos, uno de los proyectos presentados.
La valoración de los proyectos debía efectuarse en una única reunión en la que se seleccionarían las tres candidaturas que pasarían a la entrevista.
Seguidamente se procedió a la adjudicación de los proyectos a los diferentes miembros de la comisión de valoración rubricándose los mismos por quien les habla al objeto de evitar posibles alteraciones del contenido.

El 19 de febrero los miembros de la comisión de valoración nos reunimos entre las 10:55 y las 20:15 para proceder a la valoración de los diferentes proyectos, tiempo suficiente para leer y valorar a fondo todos y cada uno de los proyectos.
Todos los miembros del consell rector de la comisión de valoración tuvieron la posibilidad de verificar el examen preliminar realizado por los ponentes.

En ningún momento ningún miembro de la comisión manifestó la existencia de alguna limitación a la posibilidad de conocer adecuadamente el contenido de los proyectos o formuló objeción alguna al procedimiento seguido.
Al final de la reunión se comunica a los seleccionados que lo habían sido, al tiempo que se les solicitaba verbalmente permiso para hacerlo público.

El 23 de febrero, aunque el relato de los hechos es conocido por la publicidad en los medios de comunicación, se procedió en primer lugar a la entrevista prevista en la base octava de la terna seleccionada, valorándose a continuación la misma sobre diez.
Con este acto cabe considerar concluida la actuación de la comisión de valoración a la que correspondía evaluar el concurso público, de acuerdo con lo que dispone el art.
22 de la Ley 6/2016.

A continuación se procedió a realizar la reunión del consell rector a fin de que formulara la propuesta a la comisión competente de Les Corts, por mayoría de tres quintos, de la persona que debía ocupar la dirección general, de acuerdo con lo que establece el art.
22 de la ley.
Se sucedieron diversas votaciones hasta que la candidata propuesta obtuvo la mayoría requerida.

La selección de Empar Marco no ha sido sencilla.
Muchos de los proyectos presentados han tenido gran calidad y en varios han existido puntos de coincidencia.
De estos cabe destacar -como se ha indicado- la necesidad de adaptación a un nuevo marco en el que la televisión, radio y multimedia no son ámbitos separados sino un todo que debe conformar una plataforma que permita que los contenidos salgan por diferentes ventanas.

El proyecto presentado por la candidata propuesta y ya declarada idónea por esta comisión busca una estructura transversal en el que no se distingue los diferentes medios, lo que permitirá aprovechar sinergias.
Busca una empresa en la que exista un amplio espacio destinado a las noticias, a la información de proximidad.
Una empresa con una fuerte vinculación con la sociedad valenciana, con el sector audiovisual valenciano, al que se le encomienda la mayoría de los programas de entretenimiento y ficción, alejado de la telebasura y de la manipulación.

La elección de la candidata y el proceso empleado creo que ha sido una buena decisión que contribuirá a que los valencianos podamos tener pronto unos medios de comunicación públicos que atiendan las necesidades de una información creíble y próxima, promueva los valores, la cultura, los intereses de la Comunitat Valenciana de acuerdo con lo que establece la Ley 6/2016 y el mandato marco recientemente aprobado por esta cámara.

Muchísimas gracias.

El senyor president:

Gràcies, senyor Soriano.

Començaríem ara amb el torn dels grups parlamentaris.
Té la paraula l'il·lustre diputat, el senyor Jorge Bellver.

El senyor Bellver Casaña:

Benvingut a esta sa casa.

Una vegada dit açò, una vegada donada la benvinguda, volguera que em donara la seua opinió sobre el fet del que ha ocorregut respecte a esta compareixença.

Jo vaig sol·licitar -no recorde exactament, va ser a finals de gener- el que vosté compareguera ací en esta cambra, per a explicar el procés de selecció.
I posteriorment, el dia 7 de febrer, vosté diu: Â«No, yo también quiero ir a comparecer y, además, quiero ir a hablar de todo, no quiero ir a hablar solo de lo que quiere el Grupo Parlamentario Popular.
Â»

I, bé, la mesa d'esta comissió amb la seua majoria va acordar acumular les dos peticions, que des del meu punt de vista no té res a vore, jo estic demanant una compareixença per a parlar d'un tema concret.
Però, bé, eixa va ser la seua decisió com a president del consell rector, que, ¡home!
, em pareix bé o mal, dóna el mateix, però en la seua condició de lletrat d'esta cambra pensava que no anava a fer això mai.
Però, bé, vosté ha decidit fer-ho i amb el vistiplau de la mesa d'esta comissió traure-ho endavant.

Però, com vosté ha vingut ací a parlar de tot, jo abans d'entrar en el que és tema que jo li vaig demanar en la meua compareixença, simplement li vullc fer tres preguntes: ¿Coneix vosté l'article 25 de la Llei d'hisenda valenciana?
¿Conoce usted el artículo 1.
2 de la ley de presupuestos del 2017?
Y ¿conoce usted la disposición transitoria cuarta de la ley de presupuestos del 2017?
Si usted conoce todo esto está, faltando a la verdad en lo que ha dicho aquí, (veus) y tiempo habrá.

Usted hace mención a la disposición transitoria cuarta de la ley de presupuestos, que dice que, efectivamente, el Consell puede aprobar unos presupuestos cuando un ente se pone en marcha en ese año, cuando inicia la actividad.
Pero aquí estamos hablando -y usted se queda tan campante, que es lo que me sorprende-, (veus) usted está aquí hablándome del presupuesto del 2017.
Y dice, Â«No, es que no lo hemos podido aprobar antes porque…Â», pero es que el presupuesto del 2016 -lo ha dicho usted-, el presupuesto del 2016 la Corporación Valenciana de Medios de Comunicación lo aprueba el 3 de noviembre de 2016.
Es usted quien lo ha dicho, ese dato lo ha dado usted y ha dicho…, y luego se publica el 30 de diciembre.
Ese dato lo ha dado usted también.

Me refiero, no entiendo cómo puede venir aquí a decir lo que ha dicho, sinceramente.
Y si conoce estos artículos que yo le he comentado, lamento decirlo, pero está faltando a la verdad.

Pero, bueno, esta es otra cuestión que tendremos tiempo de valorar más adelante.
No tenga la menor duda de que vamos a darle la ocasión de que todas estas cuestiones las explique aquí.
Y por lo que vamos conociendo también va a tener la oportunidad de explicarlas en sede judicial.
Pero, bueno, eso es otra cosa que también vendrá.

Mire, le quiero preguntar, y espero que me conteste, porque es que en la intervención… en la comparecencia anterior me ha parecido una falta de respeto a este grupo parlamentario que no se contestasen preguntas, que no se contestasen a nuestras preguntas, algunas tan básicas como decir: Â«¡Oiga!
, ¿qué licenciatura tiene usted?
Â» Y no se me ha querido contestar.
Yo se lo voy a preguntar a usted, señor presidente del consejo rector: la señora Empar Marco ¿qué licenciatura tiene?
¿Cuál es la licenciatura de la señora Empar Marco?
Y sin seguir por esta cuestión.

¿No cree usted -como presidente de este consejo rector, ¡hombre!
, y en su condición también de letrado de estas Cortes-,que hubiese sido más sensato que se hubiese sustanciado primero la comparecencia, esta comparecencia en la que estamos pidiendo explicaciones del proceso de selección, que se hubiese sustanciado antes de que se produjese ese proceso de selección?

Mire, ¿cree usted normal, de verdad, que vengamos aquí los grupos parlamentarios a hacer una evaluación de la idoneidad o no idoneidad del candidato sin conocer el proyecto?
¿De verdad cree usted que es normal?
Sin entrar ya en aquello de lo ético y lo estético, ¿cree que es normal que los grupos parlamentarios vengamos aquí a evaluar un proyecto sin conocer ese proyecto?
¿De verdad cree que es normal que después de haberlo solicitado, de haber pedido amparo al presidente de estas Cortes para tener acceso a esos proyectos y para tener acceso a las actas en las que se ha producido el debate y la votación, no tengamos respuesta?
¿Cree usted que es lógico?
¿De verdad?

Y, ahora, sí, entrando en lo de ético y estético, ¿usted cree que es normal?
¿Es estético que aquí vengamos a hacer esta selección sin tener esa información?
Una información que le recuerdo que es un derecho fundamental, como usted sabe muy bien, de los diputados, en este caso también del diputado que le está hablando.
Pero, bueno, también tendremos ocasión de hablar más de esto.

Pero, respecto a las votaciones, ha dicho usted: Â«Se produjeron varias votaciones.
Â» Y yo le quiero preguntar: ¿cuántas votaciones?
Usted ha dicho varias votaciones y yo le pregunto: ¿cuántas votaciones?

Me gustaría que me contase por qué tomo la decisión, no sé si la tomó usted o fue una decisión colegiada de la corporación.
¿Por qué tomaron la decisión de en lugar de hacer la entrevista y luego darse un tiempo para analizar, valorar, por qué tomaron la decisión de cambiar sobre la marcha y unir en el mismo día los procesos que tenían acordados hacer de otra forma?

Y me gustaría…, tengo muchísima curiosidad por saber qué le lleva a usted a cambiar la forma de votación.
Es decir, ¿por qué toma usted la decisión en un determinado momento -usted, o no sé si es un acuerdo del pleno del consejo-, por qué toma usted en un determinado momento la decisión de decir: Â«¡oiga!
, vamos a pasar de votación secreta a votación a mano alzada.
Â» ¿Qué le lleva a usted, qué conoce usted, con quién ha hablado usted o qué le lleva a usted a concluir que si cambia la forma de votación se va a desbloquear el resultado de la misma?
Porque parece ser, si no estoy equivocado, que fue así, que cuando usted tomó la decisión de decir, Â«¡oiga!
, a mano alzadaÂ», pues cambió el resultado de la votación.
¿Conocía usted algún acuerdo previo entre los consejeros que no se estaba cumpliendo por parte de alguno y eso le llevo a decir: Â«Vamos a desenmascarar y vamos a pedir que sea a mano alzadaÂ»?
No sé, tengo muchísima curiosidad por saber qué le lleva a usted a hacer esto.

Y otra cosa interesante: ¿ha oído usted alguna vez esto de Â«como el PSOE ya ha puesto al presidente, ahora la directora tiene que ser nuestra -nuestra en referencia a Compromís-?
¿Ha oído usted eso alguna vez?
¿Le suena?

Y también me gustaría que me dijese qué opina usted del hecho de que un profesional de los que ha estado participando de este proceso de selección, es decir, uno de los candidatos, califique el proceso de selección de Â«tongoÂ»?
Esto lo ha dicho en los medios de comunicación, es cierto que todavía no ha sustanciado ninguna actuación contra la corporación porque necesita que esté definitivamente nombrada la señora Empar Marco, pero también me gustaría saber qué opina usted de esta cuestión.

Y le he hecho la primera de las preguntas respecto a ¿qué titulación, qué licenciatura tiene la señora -y con esto ya acabo, señor presidente-, qué licenciatura tiene la señora Marco?

Voy a esperar a que usted me conteste, y en la segunda intervención veremos porque creo que podríamos estar sentando un mal precedente respecto a la información que está transmitiendo la corporación.

Pero, bueno, voy a esperar a que usted me conteste a la pregunta que le hecho.

Res més.
Gràcies.

El senyor president:

Gràcies, senyor Bellver.

Correspon, ara, el torn al Grup Parlamentari Podemos-Podem.

Té la paraula l'il·lustre diputat i síndic Antonio Montiel.

El senyor Montiel Márquez:

Bon dia, senyor Soriano, bienvenido.

Bueno, yo, después de la exhaustiva información que ha dado usted sobre el trabajo que ha realizado el consejo rector que -creo- incluso va más allá de la petición del Partido Popular, quiero aprovechar para preguntarle sobre varios temas, varios temas que me preocupan sobre la hoja de ruta del consejo.

Quería saber cuáles eran las previsiones temporales que tenían para la formalización de los encargos como resultado de las consultas preliminares de mercado.

Quería saber cuál era la hoja de ruta de los encargos de productos audiovisuales.

Quería saber cuál era el calendario de previsión que tienen ustedes para la constitución de la sociedad mercantil que tiene que gestionar la radiotelevisión pública.

Quería saber cuál era la previsión temporal que tenían también ustedes para poner en marcha, en fin, para formalizar la adjudicación del tema de la identidad corporativa.

Y quería saber, también, cuál era el calendario para el plazo de ejecución, plazo de adjudicación y ejecución de la puesta en marcha de los servicios de multicontinuidad.

Luego, quería saber si tenía una auditoría del estado real del soporte técnico, de las instalaciones actuales de la red, y también cuál era el plazo, la previsión que tenían para las obras en Burjassot para la instalación de la radio.

Bueno (rient), imagino que, ¿verdad?
, lo digo porque yo creo que si vamos a pensar con rigor en la recuperación, hacer efectivo el derecho de los valencianos y valencianas a recuperar la radiotelevisión valenciana, yo creo que hay que despejar todas esas incógnitas de tipo de técnico para después poder hacer otras previsiones en orden a la puesta en funcionamiento de la televisión.

Ya hemos visto que la candidata que ha sido votada por la mayoría absoluta de la comisión maneja unas fechas teóricas que tienen que ver -me ha parecido entender- entre seis, siete meses; pero, en cualquier caso, ¡claro!
, es necesario que el consejo, que es quien realmente tiene la responsabilidad, garantice el cumplimiento de servicios, y de obras, y de funcionamiento de equipos, etcétera, que dependen de la colaboración de terceros.

Luego, por otra parte, bueno, comparto alguna de las cuestiones que usted ha afirmado.
El carácter novedoso que tiene el procedimiento que, aunque lo hayamos llamado Â«un concursoÂ», efectivamente no se puede asimilar a los procedimientos de selección de un funcionario y que más se parece a estas fórmulas que en algunos museos -y así creo recordar que lo comentamos cuando estábamos en el trabajo de ponencia redactando la ley-, en algunos museos se había puesto en marcha.
Parece que ahora algunas otras televisiones públicas también apuestan por un sistema de selección similar.

Entonces, yo creo que en ese sentido las características del concurso no podían venir definidas por la ley, creo que han hecho ustedes un esfuerzo de adaptación de la filosofía de la norma y de las directrices de la norma a un proceso que no tenía precedentes y que yo estaba intentando buscar -además ahora mientras usted hablaba-, la Ley 3/2012, cuál era la función que cumplía la comparecencia de los candidatos a director o directora general con la legislación del Partido Popular y cómo se evaluaba la idoneidad, y no he encontrado ningún criterio.

Lo cual me hace pensar que a lo mejor resulta que lo novedoso era que por una vez había un procedimiento objetivo para elegir a un director y no un criterio especulativo o arbitrario de carácter político.

El senyor president:

Gràcies, senyor Montiel.

Té la paraula l'il·lustre diputat Antonio Subiela.

El senyor Subiela Chico:

Gracias, presidente.

Buenas tardes, señor Soriano.

Yo quería hacerle tres preguntas sobre la parte primera de su intervención.

La primera es sobre la empresa que tenía que mirar qué se podía emitir, y me ha dado la sensación que de momento lo tienen aplazado porque técnicamente (algú tus) no se puede pero entiendo que insisten en la idea de emitir antes de tener la programación definitiva.

Siento ser tan pesado pero es un tema que a nuestro grupo parlamentario desde el principio nos preocupa, el tema de la emisión en pruebas.
Y, bueno, desde el consejo rector se hicieron esos pasos y realmente a nosotros nos preocupa que se siga insistiendo en hacer una emisión en pruebas.

Sobre la inclusión.
.
.
la aceptación de la inclusión en FORTA, me gustaría que me comentara cómo han sido al final los términos, porque creo entender que se pedía un canon anual, que realmente a nosotros ahora mismo no nos interesaba -digo nosotros ya, porque entiendo ya que es la tele de todos, ¿no?
-, porque la televisión valenciana aun no va a estar emitiendo hasta.
.
.
por mucho interés que tenga el señor Montiel en que se emita ya o preguntar las fechas, entendemos que durante por lo menos este año, que estaremos en la FORTA, pues poco servicio vamos a poder aprovechar en la FORTA.
Entonces, quería saber qué se ha tenido que pagar o si nos han hecho una especie de rebaja.
.
.
por la situación tan rara que tenemos aquí, que es tener una tele sin estar emitiendo, ¿no?

Y también me sumo a la pregunta del señor Montiel sobre cómo han quedado y cómo llevan el tema de las contrataciones de los programas que se estaban seleccionando en el alto consejo consultivo, y que me imagino que el sector audiovisual valenciano tiene que estar esperando como loco que se concreten para poder ir trabajando y poder ir subsistiendo.
Entonces, saber si ya se ha hecho algún tipo de contratación, cuándo piensan hacerla y de qué valía.

Y sobre la segunda parte de su intervención, solamente quisiera hacerle una pregunta.
A mí me preocupa especialmente el tema de las filtraciones que ustedes han tenido durante todo este proceso, porque me parecen graves y me parece que pueden alterar el correcto funcionamiento del consejo rector.
Entonces, quisiera saber si ustedes han tomado alguna medida, si se han solucionado ese tipo de filtraciones, porque entiendo que podría afectar lo que ya he dicho, al futuro funcionamiento del consejo rector.
Porque ustedes tienen que tomar decisiones que deberían de quedarse en el seno del consejo rector y, de momento, no lo están consiguiendo.
Por lo tanto, creo que hay un problema muy grave que, de alguna manera, tienen que ponerle solución.

Gracias.

El senyor president:

Gràcies, senyor Subiela.

És el torn ara del senyor Fran Ferri.

El senyor Ferri Fayos:

Gràcies, senyor president.

Senyor Soriano, gràcies per la seua compareixença, gràcies per totes les explicacions.
La veritat és que han sigut extenses i amb dates concretes, i dades concretes, la qual cosa li agraïsc, que haja sigut tan específic.

La veritat és que al meu grup, la veritat, ens preocupen bàsicament les mateixes qüestions que li hem plantejat des de Ciudadanos i des de Podemos.
Nosaltres estem ací i el treball que hem fet ací és per a obrir una ràdio i una televisió noves, doncs ens preocupen sobretot les qüestions relacionades amb eixa obertura.
Sobretot ens agradaria saber quines són les qüestions tècniques que estan encara que per resoldre i si tenen vostés plantejats quin és el temps que costaria de resoldre estes qüestions.

Una altra de les qüestions.
Vostés.
.
.
, el consell rector no és un consell rector complet.
En estes Corts va quedar un membre per triar.
Nosaltres vam considerar després que, com que eixe membre al consell de la ciutadania, havia de ser triat per eixe consell de la ciutadania, i eixe consell de la ciutadania precisament depén d'una reglamentació que han de desenvolupar vostés.
M'agradaria saber en qui estat estava eixa reglamentació, si han creat una comissió ja per a crear el reglament del consell de la ciutadania.

Em preocupa també.
.
.
, bé, em preocupa, tinc més que.
.
.
, curiositat, ¿no?
, pel tema de la identitat visual i del nom de la ràdio i de la televisió: quins noms tindran.
Sé que vostés han fet un concurs obert en el qual ha participat moltíssima gent i a mi m'agradaria saber quan tindrem això.
Però ja més que res com a curiositat.
.
.
cotilleo, ¿no?

I, sobretot, ens preocupa, perquè sí és cert que el senyor Subiela ha dit abans que n'hi han valencians que no arriben a final de mes.
També és cert que el sector audiovisual no arriba ni a principi de mes.
I això sí que ens preocupa, el tema de la consulta que es va fer al consell consultiu.
Ens agradaria saber en quina situació es troben eixes coses que s'han aprovat i com pensen incorporar això a la nova corporació.

I després ja passem a la fase del concurs.
A mi m'agradaria felicitar-lo per haver tirat endavant esta fase del concurs, per haver-ho fet adequadament, segons el que marca la pròpia llei de creació de la corporació valenciana de mitjans de comunicació.
Per cert, una llei que marca eixe procés i que en el punt en el qual marca eixe procés no va ser ni tan sols esmenada pel Partit Popular, que ara ve i es queixa de quin és el procés.
Per tant, no sé, si el Partit Popular havia de fer alguna aportació, haguera estat bé que l'haguera fet en el moment d'elaborar la llei.
Ara és el moment d'avaluar-la.
És el moment d'avaluar-la, i en el moment d'avaluar-la, doncs podem trobar les deficiències i les coses a millorar.

Per cert, un procés nou, que, com vosté ha dit, està basat en altres processos similars, que s'han donat en Culturarts o en l'IVAM.
IVAM que, per cert, la tria aquella va ser feta pel Partit Popular.
És cert, ens basem també en coses que ha fet el Partit Popular a vegades, ¿no?
No sé per què el Partit Popular és tan crític amb esta qüestió quan es aplicada en este model.

I sí que em preocupa, com al senyor Subiela, el tema de les filtracions.
Perquè és cert que no passa res.
.
.
, bé, no passa res, les filtracions són normals en qualsevol organisme.
Estan a l'ordre del dia.
Però sí que és cert que en un procés que hauria d'haver sigut secret.
.
.
Sobretot, es fea secret no per una qüestió d'amagar res a la ciutadania.
Es fea secret per una qüestió de protegir, com vosté ha dit, els professionals que es presentaven a este procés, per garantir que eixos professionals es pogueren presentar sense posar en perill el seu lloc de treball.
I em preocupa que s'hagen filtrat noms de les persones que s'han presentat.
Em preocupa que s'hagen filtrat altres qüestions, perquè afecta precisament a la dignitat i als treballadors i treballadores que s'han presentat, als grans professionals que s'han presentat a este concurs.
I, per tant, el que sí que li demanem des del Grup Parlamentari Compromís és que en futures ocasions que tinguen vostés d'executar una altra vegada este concurs.
.
.
no sé, busquen mecanismes perquè cap dels membres del consell rector sapigueu de qui esteu tractant, ¿no?
, no sé.
Segur que n'hi han mecanismes que vostés podran trobar.

Res més i moltes gràcies.

El senyor president:

Gràcies, senyor Ferri.

És el torn ara del Grup Parlamentari Socialista.
Donem la paraula a la il·lustre diputada Rosa Peris.

La senyora Peris Cervera:

Gràcies, senyor president.

Señor Soriano, bienvenido a la comisión.

Nosotros, desde nuestro grupo, también le agradecemos en su primera intervención una explicación detallada de lo que han sido estos últimos meses, sabemos que intensos en el trabajo, no con todos los medios necesarios, pero con la mejor de las voluntades.
De hecho, yo creo que usted viene aquí con las cartas boca arriba, no tiene nada que ocultar, ni usted ni ninguno de los miembros que forman parte del consejo rector.
Nos ha dado cuenta de las reuniones, de las comisiones, de lo que han estado trabajando, al menos hasta la fecha de hoy.
Por lo tanto, nosotros no vemos nada.
.
.
de lo que alarmarse, como algunos grupos han hecho en alguna ocasión.

Le agradecemos esa transparencia.
Le agradecemos que venga aquí y nos cuente su trabajo, con los avances y también con las cosas que a veces no salen todo lo rápido que queremos.
Y, sobre todo, tenemos la constancia de que el equipo está trabajando.
Está trabajando en la dirección adecuada y, además, esperemos que los frutos sean rápidos o sean pronto.

Por lo tanto, en relación a su primera comparecencia, agradecimiento de su transparencia, de poner en común y en esta casa toda la información de la que usted dispone y, por lo tanto, luz y taquígrafos a lo que han hecho desde el consejo rector.
Creo que no tiene nada que ocultar, nada de lo que avergonzarse y puede venir usted aquí con muchísima tranquilidad.
No sé si otros lo hubieran podido hacer como lo hace hoy aquí.

En segundo lugar, mire, cuando se inició el proceso del concurso.
.
.
Es que, claro, cada dos semanas saltan con un tema, luego ya ese tema lo aparcan y saltan a otro para ver si hay un desgaste generalizado de todo este proceso.
Bueno, pues yo creo que era a principios de enero.
.
.
, era ¡el proceso!
, ¡el concurso!
, la deslegiti.
.
.
la deslegitimación de todo el proceso del concurso: notas de prensa, fotos, explicaciones a medias, ocultación de la verdad, confusión de los procesos de concurso entre el que es al personal de la administración con otro tipo de concursos.
Creo que usted hoy viene aquí y lo deja claro.
Eso ya no les preocupa.
Ahora les preocupan otros temas.
Pero, en fin, interés por la verdad parece que tienen poco.

A mí me gustaría, si usted lo conoce, ¿eh?
, simplemente preguntarle, lo ha hecho el portavoz de Compromís, ha hablado del proceso de concurso que se aplicó en el IVAM, que además se aplicó después del escandalazo de Consuelo Ciscar.
El Partido Popular tenía la necesidad de enviar un mensaje a la ciudadanía de apertura, de transparencia y, por lo tanto, de concurso.
¿Se parecen mucho?
¿Se parecen mucho los procesos?
¿Hay elementos de coincidencia?
Porque no vi en aquel momento al Partido Popular rasgarse las vestiduras con el concurso del IVAM.
Le pregunto por si nos puede dar.
.
.
, arrojar un poquito de luz sobre cómo fue aquel.
.
.
proceso.

Y, luego, en relación a la selección de la dirección general, pues mire es que los grupos no hacemos la selección.
Ya lo siento.
Decidimos en la ley que esa selección correspondía a los miembros del consejo rector de Radiotelevisión Española y que la función de esta.
.
.
, Consejo Rector de la Corporació Valenciana de Mitjans de Comunicació.
Y hacíamos ese depósito de confianza en ellos, y que las Cortes lo único que hacíamos es mantener una garantía sobre ese proceso.
Si no nos gusta eso, pues estamos tiempo de presentar un cambio de la ley.
Pero yo creo que a nosotros no nos corresponde.
Por lo tanto, aquí nos tocaba hablar de la idoneidad de la directora.

Y de verdad, mire, aquí tengo yo el acta de la comparecencia de la última directora.
La posición de Partido Popular es: primero, su currículum profesional, maravilloso y, segundo, su vocación pública.
Y la conclusión del Partido Popular para hablar de su idoneidad es: Â«Es obvio que su formación intelectual y profesional hacen de usted, desde nuestro punto de vista, una candidata digna de ser la directora de Radiotelevisión Valenciana y, además, su puesta en escena de hoy donde claramente nos dice que usted quiere trabajar en equipo.
Normalmente, una persona que acude a gestionar, en fin, un área determinada como esta no tiene por qué saber de todo.
Ya contará con los profesionalesÂ».
Esto fue todo lo que exigió el Partido Popular a la directora anterior.
Con esto salvó su idoneidad.

¿De verdad, de verdad, podemos ser algo coherentes o que algunos no les saquen los colores?
Si este proceso de idoneidad servía antes, el que se ha hecho ahora es cien mil veces más transparente, más plural y mucho mejor.
Así que lecciones, las justas.

El senyor president:

Gràcies, senyora Peris.

És ara el torn del senyor Soriano.

El senyor president del Consell Rector de la Corporació Valenciana de Mitjans de Comunicació:

(Inoïble) .
.
.
responder a todo lo que se ha planteado, aunque el enunciado era amplio en algunos casos.

Me preguntaba el señor Bellver en relación a la licenciatura de la todavía candidata Empar Marco -tiene que ser nombrada-.
Que yo sepa es licenciada en hispánicas, sección valenciano.
Es lo que yo sé, ¿eh?
En cualquier caso, pues el título será fácil de trasladarle.
O sea, que no creo que plantee mayores problemas.

En relación a.
.
.
, antes de empezar con el tema del concurso, se planteaba el tema de la aprobación del presupuesto.
Yo lo que he dicho es que la aprobación del presupuesto, el proyecto de presupuestos lo aprueba la corporación, lo eleva el consell rector, pero quien lo aprueba el presupuesto no es el consell rector; es el Consell.
.
.
(Algú diu: Â«NoÂ») No.
Ah, no es el Consell, vale.
(Veus) ¿El segundo, no?
¿El segundo no lo aprueba el Consell?
(Algú diu: Â«Lo aprueba las CortesÂ»)

El senyor president:

Està en l'ús de la paraula el senyor Soriano.

El senyor president del Consell Rector de la Corporació Valenciana de Mitjans de Comunicació:

Yo es la información que tengo.
Pues nada.
.
.

El senyor president:

Fem les coses bé.

El senyor president del Consell Rector de la Corporació Valenciana de Mitjans de Comunicació:

Ahora, y de eso.
.
.
Pues nada, o sea, no se amplía la información, encantado.

El senyor president:

Silenci, per favor.

El senyor president del Consell Rector de la Corporació Valenciana de Mitjans de Comunicació:

Lo que también me ha dejado un poco sorprendido es la amenaza judicial.
No sé.
.
.
(Veus) Sí, sí.
.
.

El senyor president:

Senyor Jorge Bellver, no està vosté en l'ús de la paraula.

El senyor president del Consell Rector de la Corporació Valenciana de Mitjans de Comunicació:

No, no la he entendido.
Pero vale, bien.
Si no, luego, luego, me la explican.
Vamos, no hay ningún problema.

En cuanto a la comparecencia que solicitó y que hoy damos cuenta, a finales de enero.
Vamos a ver, he iniciado la parte relativa a la comparecencia sobre el proceso de selección indicando que es un proceso no concluido.

Dar cuenta de algo que no se ha concluido resulta, cuanto menos, complejo.
Si además ese proceso está con una serie.
.
.
, tiene una serie de características en donde hablamos de confidencialidad y en donde, como se ha indicado por varios de los portavoces, ha habido filtraciones, que lo único que han hecho es generar ansiedad e intentar deslegitimar ese proceso, pues no parecía lo más adecuado en ese momento informar solamente del proceso de selección, sino que había que concluir el proceso de selección y entonces se informa del expediente en su totalidad.
Eso era lo que se pretendía.

Yo siento que le parezca mal que quiera venir.
Yo creía que los grupos parlamentarios lo que querían es que vinieran los diferentes -no sé- responsables públicos.
Y yo pensaba que era lo normal que todos los grupos parlamentarios quieren que vengan los responsables públicos a dar cuenta.
Vamos, no entiendo yo que le parezca mal que yo pida la comparecencia.
Pero, vamos, si es así, qué le vamos a hacer.
Otra vez lo haremos de otra forma y así quedaremos todos satisfechos.

Bien, me preguntaba en relación a que por qué se ha negado.
Yo creo que he dado cuenta de por qué no se ha dado esa información en este momento.
Yo no he dicho que se vaya a negar esa información, todo lo contrario.
He dicho que esa información, la decisión sobre esa información no me correspondía a mí, sino al consell rector.
Que a mí me llega esa solicitud en el día de ayer vía en correo electrónico.
Y, por lo tanto, yo entendía que no me correspondía a mí como presidente.
También he dicho que si los candidatos tenían a bien facilitar esa información, aquí está y la podían hacer sin ningún problema.

También he dicho que el derecho a la información de los diputados tiene que cumplirse.
Y, por lo tanto, se dará cuenta en el momento adecuado de toda la información que ustedes estén solicitando y que desde luego no entre en conflicto con ninguna parte del Reglamento de Las Cortes o del ordenamiento jurídico español.

Me preguntaba -y yo intento contestarle a todo lo que a me ha ido indicado-, que por qué se cambia en un momento determinado el sistema de votación.
Pues se cambia… o promuevo el cambio de votación, de votación secreta a votación sin secreto alguno, porque entiendo que es una posibilidad de desbloquear la situación.
Nadie, nadie se opone, a todo el mundo le parece correcto.

Quiero decir, vamos, yo lo propongo y lo digo, y a todo el mundo le parece correcto.
Es tan legítimo lo uno como lo contrario.
Pues, bien, cambiamos la votación y se altera el resultado de la votación.
¿Cuántas votaciones se hacen?
(Veus) Bueno, ¿Y qué tiene de…?
¿Cuál es el problema?
En estas Cortes hay votaciones secretas y hay votaciones públicas.
(Veus) ¿A no?
¡Ah, bueno!
No, no, vamos a ver, hay votaciones…, vamos a ver…

(Ocupa la presidència la vicepresidenta, senyora Mercedes Caballero Hueso)

La senyora vicepresidenta:

A ver, señores, por favor, no hay diálogo, está el señor compareciente hablando.
Gracias.

El senyor president del Consell Rector de la Corporació Valenciana de Mitjans de Comunicació:

Hay votaciones de todo tipo, hay votaciones de todo tipo, y no hay ningún problema.
Y si los miembros del consell rector consideran válida la votación secreta y después consideran válida la votación pública, pues tampoco hay ningún problema.

Bueno, lo del presidente del PSOE, presidente de Compromís, pues bueno, eso ya, ¿yo qué quiere que le diga?
No sé.
Bien, ahí se queda.

Y lo del tongo, pues bueno, yo entiendo que aquellas personas que no han sido seleccionadas, pues bueno, pues no estén satisfechas con el resultado.
Está en su derecho… en su perfecto derecho de plantear las consideraciones que estime pertinente, y a mí me parece respetable.
¿Vale?

Bien, en cuanto a las cuestiones planteadas por el señor Montiel.
Previsiones para la formalización de los encargos de las consultas preliminares.
En estos momentos se está procediendo a la negociación, se ha procedido a contratar una persona para que desarrolle ese proceso de negociación y de examen.
Y, bueno, estamos en medio de ese proceso.
En breve se empezarán a poder realizar las primeras contrataciones en firme.
Y, bueno, todo los seleccionados en ese proceso, en esa convocatoria de consulta preliminar, ya han tenido conocimiento, han aportado la documentación que se les ha solicitado, de tal forma que, bueno, pues han ido complementando.

El calendario de la constitución de la SA.
En la próxima reunión del consell rector estaba previsto la aprobación, en su caso, de los estatutos de la sociedad.
Por tanto, en el momento en que se apruebe, se podrá pasar a la constitución, si no existen problemas en el registro mercantil, pues podremos proceder a su aprobación.

La identidad corporativa.
En estos momentos se está evaluando, había que esperar un plazo para la recepción de propuestas que vinieran por correo y, bueno, una vez concluido, he dicho que aproximadamente unos cien, y yo creo que en unos quince días habrá acabado el proceso y podremos tener una evaluación de lo que es, vamos, las propuestas.
Si pudiera ser antes, pues lo intentaríamos antes.

Auditoria de instalaciones.
Como bien sabe, el personal al servicio de la corporación es escaso o nulo en ese…, en esa tesitura nos tenemos que servir de los servicios de la Dirección General de Telecomunicaciones e Información de la conselleria de hacienda, y es la que nos ha venido realizando algunos informes evaluativos de la situación.

En líneas generales es, como les he indicado antes, que cabría utilizarse las instalaciones para televisión, necesitan una remoción, y son instalaciones en algunos aspectos obsoletas, y de ahí la imperiosa necesidad de contrataciones, como la multicontinuidad para actualizarse y que pudiéramos emitir en una calidad equiparable a cualquier televisión.

El plazo para las obras de instalación de la radio en Burjassot.
Hay que determinar el espacio físico concreto.
En este momento se están elaborando unos pliegos técnicos, pero hay que determinar el espacio físico concreto, y a partir de ese momento podremos concretarlo.
Serán varios meses, varios meses largos.

Bien, señor Subiela.
En relación a las emisiones en pruebas.
Sí, desde el primer momento se debatió esa cuestión, se acordó la contratación de una entidad, una empresa para que evaluara los archivos, los audiovisuales que existen en el archivo de la antigua SAU, a ver si se podían utilizar, y el trabajo que ha hecho es de evaluar qué material es utilizable.

La decisión última de si tienen que ser emisiones en pruebas o no, pues es una decisión que tendrá que tomar el consell rector, y yo creo que, a la vista de como se van desarrollando las circunstancias, no tiene que ser inmediato.
Y, por lo tanto, bueno, pues el pronunciamiento de la directora general ya lo he conocido y, bueno, pues será al final el consell rector el que tomará la decisión.
No es un tema que nos acucie en estos momentos la emisión en pruebas.
Esa sería la situación.

En cuanto al ingreso en la FORTA -estaba buscando, pero no he encontrado el documento, no me lo he traído, pero cuando quiera-, efectivamente había una serie de cuotas que abonar al ingreso en la FORTA, después de que la entidad que pertenecía a la FORTA se diera de baja.
Y lo que establecimos, en la respuesta, la aceptación de un calendario de pagos que se iniciaría a partir del momento en que suscribiéramos el convenio de adhesión y, posteriormente, a lo largo de varios años.
El documento en concreto con los plazos no lo he encontrado, pero, si lo quiere ver, en cualquier momento se le puede facilitar.

Y en cuanto al tema de las filtraciones, que han sido varios comentarios los que ha habido en relación a las filtraciones, ha sido una preocupación constante por parte del consell rector.
Es difícil establecer o determinar de dónde proceden las filtraciones o establecer mecanismos para que esas no se produzcan.

El hecho de que fuera un día, un domingo, además durante todo el día, destinado al debate y examen de todos los proyectos presentados, tenían como objeto precisamente evitar ese tipo de filtraciones.

Yo espero que no sigan las filtraciones, pero es muy difícil evitarlas.
A mí, ya he dicho, me parecía una absoluta indignidad que cuando se habla de que las deliberaciones no son públicas.
Sí son públicos los acuerdos, no las deliberaciones, no me parece que sea digno de cualquier persona que pertenece a un órgano el romper ese acuerdo, ese compromiso que tienen.
Pero, en cualquier caso, las medidas son difíciles y no se me ocurre ninguna que pueda garantizar al cien por cien el que esas filtraciones no se produzcan.

Bien.
En cuanto al señor Ferri, me planteaba también el tema de las filtraciones, la identidad visual creo que también se lo he indicado.
El hecho de que esté incompleto, bueno, el consejo rector, el consell rector, bueno, es una cuestión que deberá abordar esta cámara a la mayor brevedad.
Bueno, vamos funcionando, estamos funcionando con los nueve miembros.
Sería deseable que se cubriera el puesto que falta, pero, vamos, no nos corresponde a nosotros.
En cualquier caso, continuaremos trabajando sin eso.

Creo que las demás cuestiones las he ido contestando.
Y, por último, la señora Peris me preguntaba sobre el proceso del concurso del IVAM y los elementos de coincidencia.
Hay un elemento de no coincidencia, y es que no había… esos elementos de valoración que se introdujeron en la convocatoria no existían, se elegía al director general, pero no había elemento de valoración en la convocatoria.
No sé cuáles fueron los elementos.
Y luego, pues bueno, pues no lo sé.

Y en cuanto al sistema de selección, es el que nosotros hemos trasladado o hemos intentado trasladar lo que la ley, la voluntad de la ley establecida, hemos intentado trasladarlo a la convocatoria y cumplir con esa obligación que se nos imponía.
Si hay que cambiarlo, pues la ley le corresponde cambiar a la cámara, no al consell rector.

Y creo que he contestado a todos.
Si hay algo, me lo indican.

La senyora vicepresidenta:

Molt bé.
moltes gràcies.

A vore, ¿els grups parlamentaris volen…?
¿Per part del Partit Popular vol rèplica?
Bé, el senyor Bellver.
(Veus) No, no, les repliques són de menor a major, amb la qual cosa…

El senyor Ferri Fayos:

A vore, és sobre el consell de la ciutadania.
Si jo el que li preguntava era més que res pel reglament, quan faran el reglament.

La senyora vicepresidenta:

Senyor Bellver, quan vullga.

Ningú m'ha demanat més que vosté.

El senyor Bellver Casaña:

Sí, jo sí.
Sí, moltes gràcies, senyora presidenta.
Sí, sí vull parlar.

Senyor Soriano, si està molt bé.
Vull dir, vosté ha vingut ací perquè va demanar comparéixer a petició pròpia per a parlar-nos de l'activitat molt frenètica que vostés han tingut en l'any 2016 i en l'any 2017, que està bé.

L'únic que jo dic és que parece que les sepa mal que hayan venido.
No, lo único que yo digo es que si yo no hubiese pedido esa comparecencia, estoy absolutamente convencido que usted no hubiese pedido la suya.
Es lo único que estaba intentando decir.

Pero, en cualquier caso, me parece bien que haya venido aquí y haya hablado de esta actividad frenética que han tenido, tanto en el año 2016 como en el 2017.
Y es más, me gustaría que me dijese, si se acuerda de memoria, ¿cuántos pliegos de condiciones han aprobado ustedes en el año 2016 y cuántos contratos ha suscrito usted en el año 2016?
Me gustaría que me contestase esta pregunta.
Si no es capaz de recordarlo de memoria, que lo entiendo, la presentaré por escrito, no se preocupe.

Le decía lo de la licenciatura.
.
.
Vamos, usted me ha contestado.
¿Sabe qué pasa?
Que lo decía en mi intervención anterior, esto de las redes sociales, pues soy una persona bastante activa en redes sociales.
Por si usted no me contestaba, pues he recibido un mensaje que me dice: Â«Bellver està obsessionat amb la llicenciatura d'Empar Marco.
És llicenciada en Filologia CatalanaÂ».
Y lo dice una amiga, entiendo, una amiga de la señora Empar Marco.

Pero le preguntaba precisamente, le preguntaba precisamente por eso.
Mire, ustedes, cuando sacan la nota de prensa, cuando sacan la nota de prensa el día de la selección, ustedes ponen en esa nota de prensa que la señora Empar Marco es licenciada en filología hispánica valenciana.
Claro, y entonces, pues yo me voy a la página web de la Universidad de Valencia a ver cuál es la licenciatura o los grados que están ofreciéndose ahí.
Y yo aquí no veo en ningún sitio licenciatura de filología hispánica valenciana.
(Veus) Claro, claro, yo no lo veo por ningún sitio; veo grado de Filología Catalana.

Pero, como el señor Ferri apunta, digo, vamos, vamos a ver qué pasaba con los grados anteriores, vamos a ver qué pasaba con los grados anteriores.
Y me voy a las licenciaturas de planes a extinguir, porque yo, señor Ferri, hasta ahí llego.
Y entonces me voy a las licenciaturas de planes a extinguir y, curiosamente, pues voy a buscar la licenciatura en filología hispánica valenciana y no está, no, pone licenciatura en Filología Catalana.
Claro, que me parece muy bien que la señora Empar Marco sea licenciada, sea licenciada en Filología Catalana, que no tengo nada en contra de que la señora Empar Marco sea licenciada en Filología Catalana.
Lo que tengo mucho en contra, señor Soriano, lo que tengo mucho en contra es que ustedes en una nota de prensa (veus) oculten esa información.
O que me explique, o que me explique por qué aparece esto ahí.

Yo quiero ver el documento que le ha facilitado a la Corporación Valenciana de Medios de Comunicación la señora Empar Marco donde dice que es licenciada en filología y el título que aporta.
Pero yo, sinceramente, cuando vi esa nota de prensa esa noche, me enfadé bastante, me enfadé bastante, porque pienso que se estaba tomando una decisión conscientemente, intentando ocultar una información conscientemente.
Es mi opinión, pero, bueno, en cualquier caso, usted me va a poder contestar.

¿Quién le ha dado, quién le ha dado a usted la información respecto a que los presupuestos no los tiene que aprobar las Cortes Valencianas?
Claro que los tiene que aprobar… (Veus) Claro, ha dicho usted: Â«Eso me han informado.
Â» Los presupuestos… O ¿es que ese presupuesto las Cortes Valencianas no va a tener la posibilidad de enmendarlos?
O sea, las Cortes Valencianas, todos los entes públicos que dependen de la Generalitat han pasado sus presupuestos por aquí, informados por todos los entes que lo tienen que informar, y hemos podido presentar enmiendas y ahora, por la cara bonita de no sé quién, resulta que a los diputados de esta cámara se les va a impedir que puedan presentar enmiendas a esos presupuestos.

Y usted -es que lo ha dicho usted-, usted mismo hace mención a la disposición, a la disposición adicional, (veus) transitoria.
Y le voy a decir lo que dice la disposición transitoria, le voy a decir lo que dice la disposición transitoria.

La senyora vicepresidenta:

Vale, pero, señor Bellver, vaya acabando, por favor.

El senyor Bellver Casaña:

Voy acaban… ¡Home!
, tanto interés que teníamos todos en conocer la opinión…

La senyora vicepresidenta:

Solo le digo que vaya acabando porque se ha pasado un minuto del tiempo marcado.

El senyor Bellver Casaña:

Dice la disposición transitoria cuarta, señor Soriano: Â«Durante 2017, se autoriza al Consell para que mediante acuerdo apruebe el presupuesto de los entes del sector público instrumental que inicien su actividad a lo largo del mismo.
Â»

Pero es que ustedes no han iniciado su actividad a lo largo del 2017.
Pero ¿cómo va a decir usted… cómo dice usted que ha iniciado su actividad a lo largo del 2017, si tienen un presupuesto que ustedes aprobaron en el 2016?

Bueno, señor Soriano, yo no le he preguntado, yo no le he preguntado a usted el cambio de criterio.
Le he preguntado qué le lleva a usted a cambiar el criterio de elección.
¿Qué información tiene usted para saber que si está haciéndose una votación secreta, el resultado le sale fatal?
, con lo cual yo ya sé por dónde miraría en aquello de los filtraciones, porque la bronca era entre ustedes, entre quien sea.
Pero ¿qué le lleva a usted a pensar: Â«Oye, esto está bloqueado, llevamos -no recuerdo- ocho votaciones y estamos empatando 4-4 y 1, creo recordar que era?
Â»

La senyora vicepresidenta:

Vale.
Señor Bellver, ya está (inintel·ligible)… creo que está clara la pregunta.

El senyor Bellver Casaña:

¿Qué le lleva a usted a pensar -y eso no me lo ha contestado-, qué le lleva a usted a pensar que por cambiar el método de selección y pasar a una votación a mano alzada se va a desbloquear esa situación?

Nada más y muchas gracias.

La senyora vicepresidenta:

De nada.
(S'interromp la gravació)

Cuando quiera, señor Soriano.

El senyor president del Consell Rector de la Corporació Valenciana de Mitjans de Comunicació:

Bien, señor Ferri, brevemente.

No hemos llegado todavía al reglamento (rient) del consejo de la ciudadanía, pero, en breve, en cuanto podamos, entraremos con él.
O sea, que ahí lo dejamos de momento.

Señor Bellver, vamos a ver, licenciatura.
Yo, la información que tengo es la que le doy.
Licenciada en hispánicas, sección valenciano.
(Veus) Es que con la… Han cambiado los planes de estudio, pero han cambiado mucho, ¿eh?
, han cambiado mucho.
Ya tenemos todos una edad y entonces, desde que empezamos a estudiar, pues han ido cambiando y han cambiado varias veces.

Entonces, a lo mejor no ha mirado…, ha mirado los últimos, pero no los anteriores.
(Veus) Ya, ya.
Pero si a mí me parece muy bien.
Si a mí me parece muy bien que le contesten por Twitter, yo no soy…, yo Twitter lo manejo solo para mirar, (veus) no participo activamente.
Pero lo que digan por Twitter no necesariamente es la verdad.
(Veus)

La senyora vicepresidenta:

A ver.
Por favor, un poquito de tranquilidad, que ya estamos casi al final.
Vamos a portarnos bien, ¿eh?
, que esto parece un colegio de primaria.
Uno detrás de otro.
Usted ha hecho su réplica, todos le hemos respetado.
Y ahora está el señor Soriano contestando.
Y al resto de diputados y al resto de la sala, por favor, mantengamos el silencio.

El senyor president del Consell Rector de la Corporació Valenciana de Mitjans de Comunicació:

Bien.
Es la información que yo tengo.
Twitter no es la verdad, que yo sepa.
(Rialles i veus) Yo le he dado la información que yo tengo.
¿Vale?
Punto.
(Veus) De acuerdo.

Presupuestos.
Evidentemente, los presupuestos los acuerdan las Cortes Valencianas.
Eso es obvio, eso es obvio.
Lo que las Cortes Valencianas aprueba es, en la sección 20, un presupuesto, no se modifi…, servicio de radiotelevisión pública, lo ponía… Vamos, es lo que ponía.
Y el presupuesto de 2016 se aprueba por el Consell el 16 de diciembre, se publica el 30 de diciembre.
Entonces, hablar de actividad en 2016, bueno, parece un poco excesivo.
En cualquier caso, bueno, ya se lo, se lo…, seguirá usted preguntado.
No lo dudo.

Bien.
Número de contratos.
No tengo el número de contratos aquí.
Además, licitaciones de esa cuantía, como le he indicado, de más de un millón de euros, la verdad no son licitaciones para prepararlas en un ratito.
Otra cosa es contratar otro tipo de servicios que puedan ser simples.
Pero una licitación de esas características, con la responsabilidad que comporta, hay que tomarles, digamos, pausadamente y con todos los controles y garantías.

Y por último, cambio de criterio de las votaciones.
Bueno, la situación estaba bloqueada, de todos es conocido, porque todo el mundo lo conoce a través de los medios de comunicación.
Y, bueno, no íbamos a estar allí toda la noche repitiendo la misma votación.
Y me pareció…, (veus) porque me pareció razonable modificar el criterio.
Es que no acabo (rient), no acabo de entender la pregunta.
Pero, bien.
.
.

Presidenta, yo creo que he intentado contestar a todo lo que se me ha formulado, a todas las preguntas que se me han formulado.

La senyora vicepresidenta:

Muy bien, señor Soriano.

Si no hay ningún punto…, como no hay ningún punto más del orden del día, damos por concluida la sesión.

Gracias a todos.

(S'alça la reunió a les 14 hores i 19 minuts)