Untitled Document

<!--
body {
color:black;
}
.text5 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
font-weight:bold;
text-decoration:none;
color:black;
}
.text4 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
text-decoration:none;
color:black;
}
.text3 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
font-weight:bold;
font-style:italic;
text-decoration:underline;
color:black;
}
.text2 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
font-style:italic;
text-decoration:none;
color:black;
}
.text1 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
font-weight:bold;
font-style:italic;
text-decoration:none;
color:black;
}
.para1 {
text-align:justify;
}
.para5 {
}
.para4 {
margin-right:29,2px;
text-align:justify;
}
-->



Comissió d'Economia, Pressupostos i
Hisenda realitzada el dia 5 de novembre de 2008.
Comença la
reunió a les 10 hores i 3 minuts.
Presideix el diputat senyor
Jesús Ros Piles.
Reunió número 12/III.

Compareixença de la consellera de
Justícia i Administracions Públiques, senyora Paula
Sánchez de León Guardiola

El senyor president:

Senyories, bon dia.

Anem a reprendre la Comissió d'Economia i
Pressupostos, que ahir de vesprada la suspenguérem, després
de la compareixença de la consellera d'Indústria i
Comerç.

Tenim ací a la consellera de Justícia.
Benvinguda, senyora consellera.
És la primera volta que ve a la
Comissió d'Economia i Pressupostos a exposar les línees
pressupostàries del seu departament per a l'any que ve.
Vorà com és una comissió normal, que ací no
passa res.
Vosté diu el que ha de dir i els altres, doncs
també diuen el que han de dir.
I en eixe sentit, de nou, benvinguda
a esta, la seua comissió.

Té vosté la paraula, quan considere
oportú.

La senyora consellera de Justícia i
Administracions Públiques:

Gracias, presidente.

Gracias por las palabras de bienvenida, en primer
lugar.
Efectivamente es la primera vez que comparezco en comisión,
que no en las Cortes.

Antes que nada, pedir disculpas por la voz que pueda
tener a lo largo de toda mi intervención, que procuraré que
no sea muy larga, por el constipado, que creo que llevo yo y  algunos,
algunos otros miembros de la comisión.

Bueno, gracias, señor presidente.

Ilustres diputadas y diputados.

Comparezco ante esta comisión para presentar
las grandes líneas del presupuesto de la sección de
Conselleria de Justicia y Administraciones Públicas, tan sólo
dos semanas después de haber comparecido ante el pleno para exponer
las líneas de política general.

Y, señorías, les puedo decir con
satisfacción que las prioridades que en aquel momento les relataba
van a ser posibles con la asignación económica del presente
presupuesto.
Esta asignación económica es de 328 millones de
euros, 328 millones que no sólo permiten consolidar el gasto y la
inversión de otros ejercicios, sino incrementar, aunque sea en tres
décimas, el presupuesto del próximo año.
Y ello,
señorías, a pesar de generarse en un contexto singular en
relación con la actividad económica, que desde luego no puede
ser mantenido al margen.
Los presupuestos, estos presupuestos que vengo hoy
a presentar, son coherentes con esta situación económica,
puesto que en este contexto tenemos la obligación de gestionar los
recursos de forma especialmente afinada y sensible con las necesidades de
los ciudadanos.

Señorías, hay políticas cuyo
ritmo de ejecución puede ser acompasado y dimensionado en el tiempo,
según la coyuntura económica.
Este es el caso de las
políticas que se refieren a la sociedad de la información o a
la sociedad del conocimiento.
Pero hay otras políticas,
señorías, que no permiten esta consideración.
Se trata
de las políticas sociales y la justicia, para nosotros, es una
política social.
Por eso hemos optado, entre todas las alternativas
posibles, por garantizar la justicia como servicio público esencial
y prestar especial atención a la justicia social, que es la dirigida
a los colectivos más vulnerables, como los menores o las mujeres que
hayan sido víctimas de violencia.

Permítanme que les detalle brevemente la
clasificación de los distintos capítulos de gasto de este
presupuesto -como decía- de 328 millones, ya que no hay
mejor ejemplo que acudir a estas cifras para identificar las apuestas y los
objetivos del gobierno valenciano.

Dedicamos al capítulo I, correspondiente a
gastos de personal, un total de 197.
113.
600 euros, con un incremento del
12,7%.
Para el capítulo II, de gasto de funcionamiento, destinamos
un total de 65.
173.
940 euros.
Los gastos financieros del capítulo
III se cuantifican en 361.
830 euros.
Las transferencias corrientes del
capítulo IV se cuantifican en 26.
431.
080 euros.
Para las inversiones
del capítulo VI se consigna un total de 34.
162.
900 euros, lo que
supone, señorías, un 10,4% del presupuesto total de la conselleria.
Finalmente, para las
transferencias de capital, para el capítulo VII, hemos previsto un
total de 950.
000 euros.

Señorías, cada uno de los 328 millones
de este presupuesto son una garantía de atención y compromiso
con las personas, y en especial con aquellas que requieren una mayor
atención.
Por eso, les insisto en mi satisfacción personal y
política por esta apuesta social que se ha trasladado a los
distintos programas presupuestarios de la Conselleria de Justicia.

Como saben ustedes, señorías, estos
programas son siete.
Permítanme comenzar por los dos programas
gestionados por la Secretaría Autonómica de Justicia: el
programa 141.
10, de administración de justicia; y el programa
141.
30, de justicia juvenil y prevención de la violencia.
.
.

El senyor president:

Senyories, si guardaren un poc de silenci.
.
.

La senyora consellera de Justícia i
Administracions Públiques:

.
.
.
Entre ambos programas se computa un total de 281
millones de euros, lo que supone un 85,6 del peso total de la conselleria.

Entrando ya en el detalle, el programa 141.
10, el
programa administración de justicia, experimenta un crecimiento de
tres décimas porcentuales y supera por primera vez la cifra de los
240 millones de euros.
Señorías, probablemente haya quien
considere que se trata de un aumento insuficiente.
Pero déjenme que
les recuerde que desde que gobierna el presidente Camps se ha duplicado el
presupuesto destinado a justicia en esta comunidad.
Esto contrasta
-como ya he repetido muchas veces- con la escasa
implicación manifestada por el gobierno presidido por el
señor Rodríguez Zapatero, ya que si comparamos su primer
presupuesto aprobado con el que ahora se debate en las Cortes Generales, no
llega ni a un tercio, exactamente es un 28%, el incremento que dedica a
este servicio público.
El incremento actual de nuestro presupuesto
se une al incremento acumulado desde el 2003, llegando a un 100%.
Es
más, si la justicia es para La Generalitat un 1,7% del presupuesto,
para el gobierno de Zapatero es un 0,5% de los presupuestos generales del
estado; es decir, 3,4 veces menos, señorías.

Es justo reconocer ese esfuerzo inversor, pues nos
permite ahora realizar un presupuesto coherente con la coyuntura, aunque
ambicioso con la mejora de la administración de justicia en la
Comunidad Valenciana.
Para lograr este fin me gustaría destacar,
como prioridades de este programa, las enmarcadas en los siguientes
proyectos.

En primer lugar, la puesta en marcha de las nuevas
unidades judiciales, previstas 23 para el próximo ejercicio, a pesar
de que fueron 35 las solicitadas al ministerio, y con un coste aproximado
de 9 millones de euros.

En segundo lugar, es importante dejar aquí bien
claro el compromiso del gobierno valenciano con el personal de la
administración de justicia.
Desde que se asumieron las competencias
hemos hecho un gran esfuerzo por generar para el personal de nuestros
juzgados y nuestros tribunales un espacio de confianza mutua y de
tranquilidad.

Así se refleja en este presupuesto, al
incrementar el capítulo I, de gastos de personal, que pasa de 152,3
millones a 170,9 millones de euros; un incremento de más de 18,6
millones de euros, con una variación porcentual al alza de 12,24.
Este crecimiento en el capítulo I de personal nos permite, en primer
lugar, hacer frente a las mejoras retributivas contempladas en los acuerdos
firmados con los sindicatos, en diciembre de 2007 y en mayo del 2008;
está incluida también la dotación de plantillas de
nuevas unidades jurisdiccionales.

La puesta en funcionamiento de 19 órganos el
próximo 30 diciembre de 2008 implica un aumento de 143 puestos de
trabajos en justicia, con un coste de 4.
182.
327 euros.
Igualmente se ha
presupuestado en este capítulo el valor equivalente a la plantilla
de las 23 unidades autorizadas para el año 2009, que
implicarán un aumento de otros 155 puestos de trabajo, con un coste
estimado de 4,5 millones de euros.

Apostamos asimismo, también, y así se
refleja en este capítulo, por la creación de plazas de
psicólogos y trabajadores sociales en los equipos técnicos de
menores y de familia.

Y, por otra parte, a pesar de que hace ya cinco
años de la reforma de la Ley orgánica del poder judicial, la
Ley 19/2003, parece que el Ministerio de Justicia se haya decidido ahora en
iniciar las reformas procesales oportunas para el impulso definitivo de la
nueva oficina judicial.
Y por eso hemos incluido en este capítulo
los posibles costes que ello supondría en cuanto a las retribuciones
del personal.

En definitiva, señorías, crecer en
personal es crecer en empleo público, crecer en garantías, en
agilidad y en eficacia en los procesos.
La justicia se hace por las
personas y para las personas.
De ahí que el esfuerzo en personal es
básico para un adecuado funcionamiento de la administración
de justicia.

Por otro lado, el capítulo II del programa, con
21,3 millones de inversión, apuesta por la contención del
gasto corriente.
Y esa contención la podemos realizar gracias a las
mejoras, a las inversiones que hemos hecho en modernización.
Esta
inversión, esta implantación de nuevos programas
informáticos, esta implantación de las nuevas
tecnologías, nos va a permitir (so
d'un telèfon mòbil) la
racionalización de los procesos y la aplicación de
economías de escala que, en definitiva, redundarán siempre en
una contención y reducción del gasto corriente.

En el capítulo IV, de transferencias
corrientes, en el que se consignan 20,4 millones de euros, destacamos la
garantía de la asistencia jurídica gratuita que prestan los
colegios de abogados y procuradores de la Comunidad Valenciana, servicio
que hemos mejorado notablemente en los últimos años, pasando
de una consignación presupuestaria de 11 millones de euros en el
2004 a 18,4 millones de euros en el 2009.

La partida destinada a inversiones, correspondiente al
capítulo VI, supone más de 23 millones de euros.
Saben,
señorías, que con el Pladij invertimos 300 millones de euros
para hacer crecer la justicia con nuevas sedes adecuadas.
Y con estos 23
millones continuamos el proceso de implantación del Justi-Seu, con
la licitación de obras de sedes como Torrente, Játiva,
Mislata, Alicante o Villena, y completaremos la inversión en el
Moderniza.
just, en el Plan de modernización de la justicia.

Así, señorías, la justicia es
también -como les decía- en este presupuesto una
política pública, con una importante carga social, como la
sanidad, la educación y el bienestar social.
Y por ello, la
dotación del programa 141.
30, dedicado a la justicia juvenil y a la
prevención de la violencia, asciende a 40.
772.
590 euros, lo que
supone que se haya incrementado en un 14,03%.

El capítulo I, dedicado a gastos de personal,
supera los 2 millones de euros, con un incremento del 12,3%, como
consecuencia de la asunción de la gestión de nuevos recursos
en la atención a la mujer víctima de malos tratos.

Destinamos 34 millones de euros al capítulo II,
con un incremento del 50%.
Son 34 millones que destinamos a los 6 centros
de menores de reeducación, a los centros de mujer víctima de
violencia de género -a los centros Mujer 24 Horas- y a
otras iniciativas como el teléfono 900, de atención 24 horas
a las víctimas del delito, o el servicio de la telealarma.

Señorías, 11 millones de euros en
incremento, en capítulo II de este programa, no son palabras ni
retórica, sino que son compromisos explícitos en favor de la
justicia social.
El adjetivo social se traduce en el capitulo II en casi un millón
de euros al mes.
Y por eso, cuando de la exhibición de ese adjetivo
se hace siempre bandera retórica, yo creo que las cifras, en este
presupuesto para la justicia social, ponen a cada cual en el lugar que le
corresponde.

De los 4,2 millones de euros con los que está
dotado el capítulo IV, 2,2 los dedicaremos a la ejecución de
medidas judiciales en medio abierto impuestas a los menores que hayan
cometido un delito, y al programa de apoyo para su inserción
laboral.
Los otros 2 millones para atender la red de 44 oficinas de
atención a las víctimas del delito y los 15 puntos de
encuentro familiar, así como para implantar el nuevo proyecto de
puesta en marcha de un teléfono gratuito y permanente, es decir, las
24 horas al día, los 365 días al año, para atender a
las víctimas de un acto delictivo, cualquiera que sea su naturaleza.

El capítulo VI, de inversiones, está
dotado con 100.
000 euros para realizar las obras de mejora y mantenimiento
de los centros.
.
.
nuestros, las obras que sean necesarias para este
ejercicio.

Señorías, en una situación como
la actual, que la justicia social experimente un crecimiento del 14% es
algo de lo que todos debemos sentirnos especialmente satisfechos.
Y estoy
absolutamente convencida de que sabrán evaluarlo con
responsabilidad.

La administración pública y la sociedad
de la información es el segundo gran eje de mi departamento, al que
en mi comparecencia me refería como esencial, para una nueva
administración concebida a partir de las necesidades de los
ciudadanos y buscando la accesibilidad, la transparencia y la austeridad.

Esta área se estructura en cuatro programas: el
121.
30, de formación y estudios; el 121.
40, de función
pública; el 121.
10, de modernización, calidad e
inspección; y el 121.
60, de administración y sociedad de la
información.
Estos cuatro programas transversales para una
administración moderna y eficaz, dispondrán para su
desarrollo, en 2009, de más de 33 millones de euros.

El programa dedicado a la formación y estudios,
121.
30, tiene una consignación de 1.
826.
010 euros, lo que supone una
inversión diaria de 5.
000 euros para potenciar la formación
de los empleados públicos.
Las acciones formativas previstas para
2009 serán asumidas con un nuevo impulso, de conformidad con las
herramientas e instrumentos a distancia, que nos permitirá una
optimización de los recursos disponibles.
Y esto nos va a permitir
no sólo mantener la oferta formativa actual de 12.
600 horas
lectivas, sino aumentarlas a más de 13.
000.

Creo que ha llegado el momento de plantear una nueva
formulación de las bases formativas de los empleados
públicos, con el respaldo, desde luego, de los representantes de los
trabajadores.
Partiendo de objetivos de calidad, voy a proponer un nuevo
escenario formativo, mediante la participación de la Universidad
Internacional Valenciana, la VIU, en el que renovaremos la manera en que se
demanda, se exige y se imparte la formación de nuestros empleados
públicos.

Señorías, contamos con un presupuesto
para el programa de función pública de 7.
192.
860 euros, con
un incremento de 3,3%.
Incrementamos el capítulo I un 7,58%, por la
incorporación de 22 plazas de prevención de riesgos laborales
para cumplir los acuerdos del Pavace II.
Esto indica la importancia que
asigna este gobierno a la consolidación de un modelo profesional,
transparente y accesible de administración, capaz de crecer en
excelencia, en buena imagen y en buenas prácticas.

En el capítulo II, contamos con una
dotación de 414.
120 euros.
Nos hemos adaptado aquí al nuevo
escenario, ahorrando más de 240.
000 euros, es decir, un 36,86% en
gasto corriente, ya que determinadas funciones sobre prevención de
riesgos laborales, que hasta el momento eran realizadas de forma externa,
van a ser asumidas con los medios propios de la administración.

En el capítulo VI, de inversión,
está dotado con 862.
000 euros, con un aumento de un 6,9% respecto al
ejercicio anterior.
Asumimos aquí, señorías, la
implantación del expediente informático personal, una nueva
aplicación de gestión de recursos humanos enmarcada en el
impulso de la administración electrónica interna.

Señorías, el avanzado estado de
implantación de la sociedad de la información, al que hemos
accedido en los últimos ejercicios, nos permite dos cosas: en primer
lugar, aquilatar los tiempos de ejecución de los programas y los
planes de legislatura y, en segundo lugar, delimitar de forma exacta los
elementos esenciales para una nueva cultura de la administración en
función del ciudadano, que es la administración
electrónica.

Y, precisamente, la apuesta por una nueva
administración se refleja en la suma de los programas de
modernización, calidad e inspección, el 121.
10, y el de
administración y sociedad de la información, el 121.
60,
 que superan entre ambos los 24 millones de euros.
El primero de
ellos, el programa de calidad e inspección, destinamos un total de
847.
390 euros y el grueso corresponde al capítulo de personal con
814.
000 euros, y los 32.
000 restantes al capítulo II.

Mediante este programa se introducen herramientas de
gestión de calidad y se impulsan planes de modernización de
la administración, en sintonía con los procesos de cambio que
experimente la sociedad, con el fin de satisfacer más y mejor las
necesidades y las expectativas de los ciudadanos.

Pero, señorías, las técnicas de
calidad no podrían cumplir sus objetivos sin una verdadera apuesta
por el salto tecnológico que posibilite una auténtica
revolución de la relación entre el ciudadano con la
administración.
Y para lograr este objetivo contamos con el Programa
de administración y sociedad de la información, que supera
los 23 millones de euros.

Dotamos el capítulo I, el de gastos de
personal, con 3,4 millones de euros.
Asignamos al capítulo II, a
gastos de funcionamiento, 7,2 millones de euros, con un incremento de un
31% respecto al ejercicio anterior.
Con este presupuesto del
capítulo II vamos a asumir entre otras iniciativas, la
expansión de la red de comunicaciones y emergencias y seguridad, la
red Comdes, cuya finalidad principal es poner al servicio de los efectivos
de seguridad y de protección civil la más alta
tecnología para la resolución de las emergencias en nuestro
territorio.
Otro de los proyectos incluidos en este capítulo es el
que hace referencia al mantenimiento y expansión de los edificios
Prop, cuya inversión roza los tres millones de euros.

En el capítulo VI, de transferencias
corrientes, hemos incorporado 1,6 millones de euros.
Y en este punto,
merece una mención expresa la irrupción de la firma
electrónica en la sociedad actual.
Se trata del nexo de unión
entre el ciudadano y la administración, indispensable para una
perfecta interrelación entre ambos, que se está incorporando
la cotidianeidad a un ritmo vertiginoso.

Precisamente, con el fin de garantizar la
penetración de la firma digital de la sociedad, destinaremos
más de 500.
000 euros al ente prestador de servicios de
certificación electrónica, organismo encargado de distribuir
esta herramienta gratuitamente entre todos los ciudadanos.

Este mismo capítulo engloba también la
aportación de 860.
000 euros para la celebración del campus party.
Como saben,
señorías, este es el mayor evento tecnológico a nivel
mundial que, desde este mismo año, también sirve de
escaparate de nuestra comunidad, al haber atravesado nuestras fronteras con
certámenes en otros países como Brasil o como Colombia.

En el capítulo VI, señorías,
destinamos más de 10 millones de euros en inversión, son
aportaciones muy elevadas que hemos aquilatado en el tiempo para conseguir
la mejor ordenación de los recursos para los ciudadanos.
Para el
desarrollo del Programa marco de modernización y telecomunicaciones
de La Generalitat, Avantic, invertiremos 7,8 millones de euros.
En este
marco, el proyecto por excelencia que vamos a continuar impulsando es el de
la administración electrónica, para cuya consecución
contamos con la puesta en marcha del sistema interactivo multicanal de
atención al ciudadano, el SIMAC.
El arranque definitivo de esta
plataforma supondrá una nueva forma de interrelación entre el
ciudadano y la administración, será la herramienta estrella
para la efectiva aplicación de la normativa sobre
administración electrónica a partir del 1 de enero de 2010, y
que en conjunto va a suponer un desembolso del Consell de unos 35 millones
de euros.

Señorías, los proyectos de
modernización, más allá del aprovechamiento de las
nuevas tecnologías por parte de la administración,
están dirigidos también a fomentar el uso de las mismas entre
la sociedad en su conjunto, con el fin de llegar a todos y convertir la
denominada «brecha digital».
Para este objetivo se consigna
cerca de un millón de euros correspondientes al capítulo VII,
en el que destacan las subvenciones destinadas a promocionar la
inmersión tecnológica de los ayuntamientos de nuestra
comunidad con una dotación de 500.
000 euros; además de
aquellas ayudas dirigidas a personas con minusvalía o discapacidad,
para la adquisición o adaptación de sus equipos
informáticos a sus propias necesidades o las concedidas a las
asociaciones representantes de estos colectivos, que suman en conjunto un
total de 200.
000 euros.

Y en este mismo capítulo dedicaremos 100.
000
euros para ampliar el programa Internauta, iniciativa en la que de manera
gratuita enseñaremos a los ciudadanos a que saquen el máximo
rendimiento a la red de redes, a Internet, con la mirada puesta de manera
especial en la tercera edad y en la población inmigrante.

Para finalizar, señorías, quisiera
mencionar el Programa de dirección y servicios generales, gestionado
por la subsecretaría, y que abarca las dotaciones presupuestarias
que tienen por objeto atender los gastos de los servicios comunes centrales
de la conselleria.
Está dotado con un total de 14 millones de euros, se ha incrementado
en un 12,1%.

El capítulo de personal está dotado con
12 millones de euros y se ha incrementado en un 21%, dado que se
dará cobertura al pago de las ayudas sociales al personal laboral de
la administración.

El capítulo II, de gastos de funcionamiento,
está dotado con 1,7 millones de euros.
Además se han minorado
los capítulos IV y VII, correspondientes a las transferencias de
gasto corriente y de capital respectivamente, debido al cambio de
adscripción del Instituto Cartográfico Valenciano a la
Conselleria de Medio Ambiente, Agua, Urbanismo y Vivienda.

Hay que destacar también la subvención
del Tribunal de las Aguas de la Vega de Valencia por un importe de 16.
000
euros, a fin de continuar colaborando con el desarrollo de las actividades
propias realizadas por este tribunal consuetudinario y propio de nuestro
derecho foral.

Señorías, estas son las grandes
líneas del presupuesto de mi departamento para el ejercicio de 2009.
Estoy plenamente convencida de que sus señorías y los grupos
parlamentarios a los que representan coinciden con el gobierno en las
prioridades marcadas por este presupuesto.
Son claras y se reflejan con
tres datos muy reveladores: en el año 2009, La Generalitat
destinará, al día, para mejorar el servicio público de
justicia más de 657.
000 euros, casi 112.
000 euros para prevenir la
violencia, y 66.
000 euros para el fomento de la sociedad de la
información.

Me gustaría, de verdad, que compartieran esta
visión de responsabilidad, sin merma de lo esencial para el
mantenimiento y consolidación de los servicios públicos e
incremento de lo social.
Podrían ustedes aflorar alguna discrepancia
entorno a este o aquel ritmo temporal o la implantación de
algún que otro programa.
Pero creo, sinceramente, que todos podemos
coincidir en la apuesta global que se refleja en este presupuesto.

A partir de la financiación con la que
contamos y en el actual escenario económico, estas cifras reflejan
un planteamiento responsable, de rigor y contención y nos permiten
continuar en una apuesta de avance en el incremento de los servicios
públicos y en la justicia social.
Una apuesta que va a continuar
haciendo posible que la Comunidad Valenciana siga siendo también en
justicia, en administración y en modernización un referente
de modernidad.

Muchas gracias, señoría.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora consellera, per la
seua.
.
.
 per la seua exposició, que ha fet, del pressupost per
a l'exercici que ve.

Ara tenen la paraula els portaveus dels grups.
I en
primer lloc, té la paraula el senyor Morera, en representació
de Compromís.

El senyor Morera Català:

Moltes gràcies, senyor president.

Deixe que expresse la satisfacció del meu grup
per la victòria de Barack Obama, l'únic senador que es
va oposar a una guerra il·legal i injusta, ja que estem amb la
consellera de Justícia, doncs jo crec que és de
justícia (remors) fer el reconeiximent a un candidat, que ara ja és president
dels Estats Units, que es va oposar a una guerra injusta i que alguns
altres van avalar.
(Veus) Però bé, deixem-ho ahí.

El senyor president:

Que dia jo, senyor Morera, que podíem anar a
la.
.
.

El senyor Morera Català:

¡Home!
, jo, per.
.
.
, és un tema
d'actualitat.
(Rient)

Entrant en.
.
.
(veus) entrant en matèria, entrant en matèria.
Doncs, què vol que li diga, consellera?
Ha fet vosté un
al·legat molt bonic, quasi me pose a plorar de
l'emoció, però no coincidim, en absolut, en les
línies d'este pressupost, que és un pressupost que
està emmarcat en un altre pressupost, que no va a contribuir, en
absolut, a superar la greu crisi econòmica que tenim.

És un pressupost poc transparent, és un
pressupost que continua una deriva estrafolària de despesa sense
control, i la prova més evident del que estic diguent és que
vosté ha batut tots els rècords que recorde en una
administració pública.
I que el pressupost del president
Camps ha disparat a uns nivells increïbles, i que vosté en la
seua conselleria ha disparat, encara, uns nivells més
increïbles.

Només de despesa ordinària, és a
dir, capítol I, capítol II, despesa ordinària, el
pressupost del president Camps arriba al 86% de la despesa total.
És
una barbaritat que ens situa a 6 punts de qualsevol administració
pública d'Espanya, d'Europa i del món.
Despesa
corrent que no ajudarà a la inversió productiva.

Però és que en la seua conselleria, una
vegada aclarits tots els elements que vosté ha dit ací, i ha
agarrat les xifres evidentment de la forma que més li interessa i ha
fet un gran exercici de malabarisme, però és que
vosté, i només cal mirar el full, que contemplem el
pressupost, dels 328.
213.
000 euros, vosté se'n gasta en
despesa corrent 293, consellera.
Sap el que és això?
El 89%
de la seua inversió és en despesa corrent.
Això
què vol dir, que és un fracàs estrepitós de les
polítiques del Partit Popular de l'aplicació de les
noves tecnologies.
Vosté ha hagut d'ampliar el capítol
I.
Això és un fracàs estrepitós.
Això no
s'aguanta en ningun moment.
¡L'única
inversió del seu pressupost són 34 milions d'euros!
Açò, què vol que li diga?
Vosté passarà
a la història del parlamentarisme valencià, espanyol i
mundial com la consellera més gastadora i de menys inversió
productiva.

I després d'això, senyor
consellera, per favor!
, un poc de justícia en la conselleria per a
estos diputats, perquè no mos indica on va invertir la
misèria de 34 milions d'euros.
Què va a fer
vosté amb la inversió?
Estos pressupostos no són
transparents.
Estos pressupostos són ocultistes.
Estos pressupostos
mos recorden a l'antic règim.
(Veus) Sí, sí, sí.
.
.

El senyor president:

Senyories,
senyories.
.
.

El senyor Morera Català:

Estos pressupostos, anem a vore.
.
.

El senyor president:

Senyories, després
tindran vostés el seu torn de.
.
.

El senyor Morera Català:

Espere que m'ho descompte, senyor president, que
el senyor Maluenda m'està interrompent.

Anem a vore, repassem la misèria
d'inversió que va a fer vosté.

23 milions d'euros, que és una
misèria, i diu: 16 milions d'euros, construcción de edificios.
A on,
senyora consellera?
Crec que tenim dret a saber on van a construir
vostés edificis, i en el pressupost no indica res.
Mos ho pot
detallar això.

3.
800.
000 euros, reforma
edificios administración de justicia.
Bé, diga-mos on.
I no un pressupost ocultista que no indica res i
que no ens dóna ninguna dada del que pretén fer en el seu
pressupost.

Vosté, senyora consellera, no me parle de
justícia social i dones maltractades i tal, si vosté va fer
la grandíssima inversió, i a més ho posa, jo no
haguera posat res, de 100.
000 euros en inversions productives, les
necessàries per a combatre la crisi que vosté en este
pressupost no va a ajudar en absolut.
100.
000 eurets ha dit.
S'ha fet
un poc d'embolic i ha dit «en nuestros edificios».
Vosté creu que amb 100.
000 eurets podem arreglar alguna cosa dels
sis edificis de menors?
És que no tenim ni per arreglar res.
I ho
posa ací.
Jo m'he quedat.
.
.
Jo dic, bé,
açò passarà com la gran ocurrència
d'estos pressupostos.

10 milions d'euros i mos fa ací un alegato a la administración de la sociedad de la
información.
.
.
I, la veritat, què
vol que li diga?
Vosté creu que amb 10 milions d'euros podem
fer alguna cosa per a innovar, per avançar, per a posar en marxa la
xarxa Avantic.
Mos estem quedant molt lluny del que són les altres
administracions de justícia.
Si només cal vore les carpetes i
els totxos dels funcionaris i dels treballadors de justícia.
Només cal vore l'absoluta depauperació tècnica
dels nostres jutjats.
Vosté creu que amb 10 milions d'euros
podem fer alguna cosa?
De veritat ho pensa vosté?
Sincerament.
I
després ha fet no sé quin al·legat que estem fent.
.
.
Açò és una vergonya.

Per a formació del personal, funció
pública.
Però si s'estan queixant els jutges,
s'estan queixant cada dia de la poca qualificació del personal
que s'envia als jutjats.
I vosté creu que amb 862.
000 euros
anem a fer alguna cosa?
Senyora consellera, este pressupost està per
esgarrar i començar a fer de nou.

Per altra banda, vosté està incomplint
una promesa pactada amb els sindicats.
I li vull preguntar directament:
estos pressupostos contemplen els acords a què vostés van
arribar amb els sindicats, amb la mesa de la funció pública
valenciana per aplicar i per a fer efectiva la llei que vostés van
comprometre que el 2009 estaria en vigor?
Sí o no.
Perquè si
no vostés estan incomplint.
A banda que són uns pressupostos
injustos, opacs, poc transparents, malbaratadors de recursos dels
valencians, poc útils per a introduir inversions productives, que
és el que requerix l'economia valenciana i també la
seua conselleria podria arromangar-se i no gastar-s'ho tot en la
mateixa conselleria, jo li vull preguntar que estos pressupostos no estan
complint un dels objectius, un dels acords a què el seu antecessor
va arribar amb els funcionaris.

I me parla de carta social i no sé què.
Però si no és veritat.
Però el que jo crec que ja
s'ha cobert de glòria estos pressupostos, i això jo
crec que mereixeria poca broma, és en una partida que m'ha
paregut.
.
.
, no la qualificaré, perquè
m'encendré, però 100.
000 eurets per a totes les
entitats, 100.
000 eurets, eh, per a totes les entitats que treballen en
l'activitat sociosanitària que fan un treball impagable, amb
els quals hi ha una frustració enorme per les expectatives que es
van generar en la llei de dependència, i vosté els
dóna a cadascuna d'elles entre 2.
000 i 3.
500 eurets.
Això jo crec que clama al cel, i presentaré esmenes,
evidentment que sí.
Perquè vosté creu que totes estes
entitats es mereixen la dècima part del que li dóna a segons
quines coses de juerga que hi ha en els pressupostos, de molta juerga.
(Remors) Sí, molta!

Però estes entitats.
.
.

El senyor president:

Senyories, per favor.

El senyor Morera Català:

.
.
.
com l'Associació Valenciana
d'Esclerosi Lateral Amiotròfica, 2.
000 euros.
Familiares y
Enfermos Neuromusculares de Valencia, 2.
000 euros.
Vosté creu que
estes entitats.
.
.
, que han d'adaptar, seria convenient que adaptaren
a la societat de la informació equips informàtics per a fer
menys penosa l'existència dels seus familiars, pogueren tindre
algun tipus de millora?
Vosté creu que amb estos diners saldem el
deute que té la nostra societat amb les persones que tenen una
discapacitat?
És una vergonya.
Això és una
autèntica vergonya.

Jo, sincerament, crec que estos pressupostos no es
poden tindre en compte.
Són uns pressupostos que no estan a
l'altura de les necessitats de la justícia i de
l'administració pública.
Que passaran a la
història per ser uns pressupostos que extralimiten la despesa del
capítol I, II, III, IV, del total d'operacions corrents, al
89%.
És un rècord absolut.
Això sí que
és un rècord absolut.
I que són uns pressupostos que
no se poden aguantar.

Vosté dirà: no tenim diners.
Haver-se
preocupat de fer una negociació més convenient en el
finançament autonòmic!

Tenim un deute?
Sí, som campions del deute,
però no és un deute productiu, no és un deute
productiu, no és un deute que ens ha dotat d'uns instruments
per a poder afrontar la greu crisi econòmica que tenim en estos
moments.
I si vosté, la seua conselleria, no té diners, doncs
ho pagarà la situació dels nostres ciutadans que tenen dret a
tindre una justícia més eficaç, més moderna,
més ràpida, i que per la incompetència dels
pressupostos i de les seues polítiques es veuen obligats a patir uns
pressupostos que van a deixar la justícia a uns nivells
antiquadíssims, i l'administració pública a uns
nivells del segle passat.

No són els pressupostos que necessita la
societat valenciana.
I jo li demanaré, a través de les
esmenes, que es millore.
Se poden millorar, s'han de millorar,
perquè estos pressupostos són absolutament inapropiats per
allò que és la necessitat de justícia i
d'administració pública del poble valencià del
segle XXI.

El senyor president:

Moltes gràcies,
senyor Morera.

Té la paraula, en representació del Grup
Socialista, la senyora Andrés.

La senyora Andrés Barea:

Gràcies, president.

Bueno, buenos días, consellera.
Yo entiendo lo difícil que es en pocos días
prepararse, desde el punto de vista político y presupuestario, el
tener que presentar unos presupuestos.
Pero la verdad es que ha hecho usted
una presentación de unos presupuestos muy optimistas.
Muy
optimistas, dado que hoy la justicia, hoy, una vez más, durante
estos días, está planteando problemas que se producen sobre
la situación de una justicia justa en la Comunidad Valenciana y que
dan una imagen bastante patética de la situación.

Por ejemplo, hoy, portada del Levante o primera portada de El País, dice: «La
policía aborta un montaje para coaccionar al abogado de la
acusación del señor Fabra.
»

Señora consellera, necesitamos ponernos las pilas y necesita usted dar una
respuesta esencial a lo que está ocurriendo, a la situación
de inseguridad jurídica que se vive en esta comunidad.

Dicho esto, usted ha hablado de responsabilidad, ha
hablado del carácter social que estamos de acuerdo, de la
importancia del carácter social de esta conselleria y de la administración como ventana a la
relación con los ciudadanos.
Me parece importante.
Pero este
año tenemos 328 millones de euros, sólo un millón de
euros más.

Usted dice que en el contexto singular que estamos son
coherentes, que son restringidos por la situación económica.
Pero sólo tenía que haberse mirado los presupuestos del
año pasado, y del otro, y del otro y del otro, porque continuamos
siendo la séptima conselleria sucesivamente desde la creación de esa propia conselleria.
Y representando el
2,3 del presupuesto de La Generalitat, no se crea que es una
excepción, que usted ha tenido mala suerte, que se lo han
restringido.
Lo que el Consell piensa que se merece la conselleria es un 2,3 de su propio
presupuesto.

Es cierto que este año desaparece el Instituto
Cartográfico, que pasa a Medio Ambiente, que tenía un
presupuesto importante y que ustedes lo han chupado de una manera muy
general, intentando no demostrar.
.
.

El senyor president:

Senyories, per
favor.
.
.

La senyora Andrés Barea:

.
.
.
el decrecimiento que
esta conselleria hubiera
podido tener.

Pero vamos a hacer un repaso, intentaremos hacer un
repaso más pormenorizado.

Usted ha hablado de la Dirección y Servicios
Generales, y ha hablado la última, ha hablado de la última y
muy someramente y, sin embargo, uno se da cuenta de que es una de las
direcciones generales que crecen.
Y cuando mira en los presupuestos ve que
lo que crece es el capítulo de personal.
Capítulo de personal
que usted ha aumentado en 2 millones de euros, nada más y nada
menos.
Acaba de decir, y no nos sorprende, porque ha habido antecesores
suyos que lo han intentado, por ejemplo el otro día el señor
Rambla, que dice que eso es consecuencia de los acuerdos sociales.
Pues
mire, no.
No nos diga eso, no nos tome como necios.
Los acuerdos sociales
repercuten sobre el capítulo I.
En todo caso, los acuerdos
específicos de la Conselleria de Justicia y Administración
Pública, pero sobre todo en el capítulo I de toda la conselleria, no de su
dirección general.

No se equivoque.
No piense que somos tontos.
Aquí ha habido un desfase que otros consellers ya intentaron y que no lo lograron, desde luego, no lo
lograron.
No hay más en esta dirección y servicios generales,
más que la desaparición del Instituto Cartográfico.
Con esa desaparición de esa consignación y la pérdida
de las indemnizaciones para los presos políticos, que supongo que se
habrá terminado y que no habrá quedado ningún elemento
por cerrar.

Respecto a la Dirección General de Justicia,
pues mire, representa el 73,3 del presupuesto, pero solo ha aumentado un
0,3.
¿Usted cree que como tenemos la justicia puede la cosa saldarse
con un aumento de un 0,3, que representa 804.
000 euros?
¿Usted cree
que va a poder poner en marcha los juzgados de nueva creación en el
presupuesto del 2009, de 23 juzgados?
¿Usted cree que va a poder
contratar a ese personal de refuerzo que no contrata porque no tiene
dinero?
Esa es la realidad, porque no tiene dinero.
¿Usted cree que
va a dar solución a esa situación económica que puede
generar sobrecarga de trabajo a los juzgados?
Y le advierto, existe un
documento colgado en la página del consejo que le advierte, y el
lunes los dos representantes de la Comunidad Valenciana, el señor
Fernando de Rosa, ex conseller y conocedor del tema, y la otra persona que lo representa,
eh?
, presentaron la posibilidad de dos planes de choque de mediación
con las empresas para evitar que llegue la judicialización y un plan
de choque para ejecutar sentencias, porque están por ejecutarse
sentencias de hace más de cuatro años que están
dictadas.
Ni una sola línea presupuestaria, ni una sola
consignación, ni siquiera los objetivos, ni siquiera.
Obviando
completamente la situación.

Señora consellera, tiene usted mucho por hacer en el tema de la justicia.
Aumenta en el capítulo de personal, y yo me alegro que aumente en el
capítulo de personal, pero poco va a poder hacer.
Porque con la
situación que se le plantea para poner en marcha los juzgados y para
crear los refuerzos, poco va a poder hacer.

En el capítulo II se ha producido una
reducción, es cierto.
Pero, sin embargo, cuando uno va a la letra
pequeña ve que crecen los alquileres en un 34,06%.
¿Cómo puede ser esto?
¿Cómo puede ser que
ustedes planteen los planes de infraestructuras constantemente y vendiendo
lo magníficos y maravillosos, y continuemos pagando alquileres?
2,5
millones en el pago de alquileres.
¡Increíble!

Aumentan ustedes un 98% el capítulo de
mobiliario cuando luego lo introducen en lo que son las contrataciones de
la propia obra, y dice, el programa informático lo venden como un
elemento muy importante que aumenta un 95%, 2,7 millones para renting.
Para renting, ¿para quién?
Ese,
ese también es un elemento importante que usted debería de
aclarar.

Mire, ha disminuido mucho trabajo para otras empresas,
pero continua siendo de 7,6 millones de euros, 7,6 millones de euros, que
es una cantidad importante.

Respecto a la justicia juvenil, usted ha dicho mucho,
pero mucho, aumentado, es cierto, pero totalmente enmascarado, porque no se
ve la situación a la clara porque lo que hace completamente es
externalizar la situación.
A través del capítulo II
usted externaliza completamente la situación de la línea de
financiación.
No existe nada claro en este sentido.
Pone 34 millones
de euros para externalizar.
Y lo pasa usted al capítulo II, que el
año pasado estaba en transferencias, porque así no
tendrá que justificar absolutamente nada.
Usted explíquenos
qué medidas se van a tomar en este sentido, qué acciones se
van a producir para que disminuya la delincuencia juvenil, el elemento
prevención.
No hay absolutamente nada.

Respecto al tema de mujer, poco se ve, ni siquiera una
línea presupuestaria, una línea en los objetivos.
Usted lo ha
enumerado, pero negro sobre blanco no se ve absolutamente nada.

Señora consellera, respecto a la función pública,
formación y estudios, modernización y calidad de la
inspección.
Mire, la función pública tiene un
crecimiento de 231.
000 euros, estando pendiente la Ley de función
pública, el cumplimiento del Plan de estabilidad, que no se ha
cumplido.
Le recuerdo que estamos en un 27% de precariedad laboral,
poniendo los mismos objetivos año tras año, no importa
qué conseller
esté.
En formación, ustedes decrecen 278.
000 euros.
¿Ha dicho 5.
000 euros de formación para el (inintel·ligible) .
.
.
?
Pues,
la verdad es que no sé cómo.

El señor Morera se refería a los temas
de formación, desde luego.
Evidentemente, ustedes no cumplen un plan
de formación que se comprometieron para llevar a cabo que las
personas que trabajan en Justicia tuvieran una formación
mínima.
No lo están cumpliendo.

Ahora nos dice que la formación se hará
a través de la universidad internacional.
Hubo un conseller, el conseller Peralta que dijo que iba
a crear un instituto que se llamaba IVECA, de entidad propia y que
daría nombre a la Generalitat valenciana en la formación de
funcionarios públicos.
¿Dónde está eso?
¡Si ha desaparecido completamente!
¿Ahora hemos cambiado?
¿Qué orientación es esta?
¿Qué sentido
es este?

En relación a la modernización, pues,
mire, le voy a decir que poquito se hace.
Muchos proyectos, pero poco
presupuesto, porque en el capítulo II, sin embargo, continúa
aumentando en 2,2 millones.
Aparecen arrendamientos y equipos
informáticos, 2,3 millones.
Sin embargo, disminuye la
aportación al campus party.
No habla usted de la aportación de los fondos Feder,
el estado le está dando dinero.
¿Por qué no los
nombra?

Y no le puedo felicitar por esa aportación de
100.
000 euros para las personas discapacitadas, señora consellera.
No la puedo felicitar,
a pesar de que imagino que será una cuestión de voluntad
propia.
Pero, claro, 2.
000 euros por asociación, ¡qué
poca aportación es esa!

Y, desde luego, la sociedad de la información,
esa brecha digital de que usted hablaba, no tiene correlación con la
situación que la Comunidad Valenciana representa en el estado de las
nuevas tecnologías respecto a otras comunidades.

Usted ha hablado de responsabilidad, ha hablado de
restricción económica, sin embargo ha avanzado y nosotros
vemos que son unos presupuestos continuistas, dando la espalda a la
justicia y dando la espalda a la administración, y, sobre todo,
dando la espalda a los ciudadanos.

Por lo tanto, consellera, me parece que debería hacer algunas recapitulaciones
y pensar que la justicia y la administración pública es algo
más, si usted quiere hacer algo como consellera.

Nada más y muchas gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Andrés.

Té la paraula, en representació Popular,
el senyo Peral.

El senyor Peral Villar:

Buenos días, presidente, consellera, señorías.

Hace muy pocos días tuvimos el placer de
escuchar a la consellera Sánchez de León cómo explicaba ante el
Pleno de Les Corts sus prioridades políticas, que son las de este
gobierno volcado en una apuesta decisiva por la justicia y por una
administración construida a partir de las necesidades de los
ciudadanos.

Las cifras que nos ha presentado hoy son coherentes
con la situación económica que vivimos y con los presupuestos
que estamos debatiendo en estas sesiones parlamentarias.
Unos presupuestos
que -como explicaba el vicepresidente Rambla- contemplan el
menor crecimiento de los últimos 20 años.
Es, sin duda, esta
configuración y planificación presupuestaria un ejercicio de
responsabilidad y buen gobierno por parte del Consell, en una
situación económica tan adversa que, sin duda,
conseguirá los objetivos que con ello se pretenden.
Esto es, por un
lado, reducir los efectos de la actual crisis económica
española sobre las familias y empresas valencianas y, por otro,
reactivar nuestra economía, de tal forma que podamos retornar lo
antes posible a los niveles de crecimiento alcanzados en los últimos
años.

Es por ello muy significativo del peso que representa
esta conselleria que,
a pesar de todo, los presupuestos que hoy, consellera, nos presenta, experimentan un crecimiento en
relación con los del año precedente.

Al entender de nuestro grupo son, sin lugar a dudas,
unos presupuestos en los que prima un marcado carácter social.
Los
382 millones de presupuestos apuestan claramente por una visión
social de la justicia, y ello gracias a que en los últimos
años los gobiernos del presidente Camps han dotado de
infraestructuras judiciales y de modernización a la justicia y a la
administración de la Comunidad Valenciana.
Es, en función de
lo que hemos crecido, con lo que podemos encarar esta etapa de rigor y
austeridad.

Entre 2003-2008 han sido invertidos más de 300
millones de euros en infraestructuras judiciales.
Cuando finalice Justi-Seu
habremos invertido más de 500 millones de euros en estas
infraestructuras.

Entre 2003 y 2007 se han creado 422 puestos de trabajo
en justicia.
Entre 2008 y 2009 se incrementarán las plazas en 343.
Desde el 2003 hasta el 2009 habremos creado 765 plazas, por tanto.
Entre
2003 y 2008 hemos invertido 8,5 millones de euros en planes de refuerzo.
Hemos pasado de 950.
000 euros a 2.
131.
601 euro.

Entre 2003 y 2008 hemos creado 77 nuevos
órganos judiciales con una inversión de más de 30
millones de euros.
Entre 2003 y 2008 hemos crecido un 97,7% en justicia.
Pasamos de 121 millones en el 2003 a 240 millones.

Son datos que sirven para situar estos presupuestos en
sus justos términos.
Los programas de justicia suponen más
del 85% del presupuesto de la conselleria.
Creemos que, como ha dicho la consellera, el esfuerzo inversor de los gobiernos del presidente Camps
contrasta con la pasividad del gobierno del presidente Zapatero, y es eso
lo que nos permite compartir ahora unas cifras, que son escrupulosas, en
los compromisos con los ciudadanos y con la mejora de la
administración de justicia.

Estamos satisfechos con el crecimiento en personal y
compartimos los objetivos de los dos programas de toda una legislatura,
Justi-Seu y Moderniza.
just, que van a hacer que nuestra
administración de justicia crezca en unidades judiciales, en
edificios modernos y con procesos de trabajo del siglo XXI, apostando por
las tecnologías.

Señora consellera, estamos convencidos con usted de que no habrá
innovación, no habrá modernización y no habrá
infraestructuras si no son asumidas y lideradas con el protagonismo de las
personas.

Así mismo, el incremento en el Programa de
justicia juvenil y prevención de la violencia llena a nuestro grupo
de satisfacción por tratarse de una temática de gran
importancia y con cuya atención nos encontramos especialmente
sensibilizados, porque es un compromiso con los más débiles,
con los menores, con los puntos de encuentro familiar, con las
víctimas del delito y con las víctimas de la violencia de
género.

En cuanto a los cuatro programas de la
Secretaría Autonómica de Administraciones Públicas,
nos gusta que imprima ese sentido instrumental de la actividad en
relación con los ciudadanos.

Señora consellera, nos parece magnífico -en el sentido que ha
expuesto- que los proyectos de modernización se centren en
aspectos que aparecen consignados en los presupuestos, como la firma
electrónica, la expansión de la televisión digital
terrestre, incluso la accesibilidad de las asociaciones de discapacitados a
las nuevas tecnologías y todas aquellas líneas que intentan
que la brecha digital no sea más grande.

La animamos a que continúe en esa línea
porque en verdad ha identificado lo que resulta esencial en estos momentos.
Ojalá, al igual que usted y el gobierno en su conjunto han hecho,
otros tuvieran la misma responsabilidad para incrementar las cifras en los
presupuestos con esta comunidad.

No quiero concluir mi intervención sin
aprovechar para felicitarla a usted y a todo su equipo por este
magnífico trabajo.
Sepa que cuenta con el apoyo decidido e
inequívoco del Grupo Popular para sacar adelante estos presupuestos.

Nada más y muchas gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Peral.

Té la paraula la senyora consellera per a
contestar els dubtes que s'han plantejat en les intervencions dels
portaveus.

La senyora consellera de Justícia i
Administracions Públiques:

Bueno, en primer lugar, como no podría ser de
otra forma, quiero agradecer al Grupo Popular y a su portavoz en esta
comisión, el apoyo e ilusión en las palabras que nos han
transmitido que, desde luego, con esta confianza mutua es mucho más
fácil gobernar y afrontar los problemas del día a día
al que todos nos dedicamos.

En cuanto al señor Morera y a la señora
Andrés, la verdad es que me han puesto mi réplica un poco
difícil.
No sé cómo enfocarla.
Es tan poco lo que se
han estudiado el presupuesto, son tantos los errores que han cometido y es
tan pobre la intervención que han hecho, que podría empezar a
ir punto por punto, lo cual sería un poco aburrido para el resto de
los diputados y nos enzarzaríamos aquí.
.
.
(Remors)

El senyor president:

Señorías, por favor.

La senyora consellera de Justícia i
Administracions Públiques:

Voy a hacer un ejercicio.

El senyor president:

Señorías.
.
.

La senyora consellera de Justícia i
Administracions Públiques:

Voy a intentar contestar a todo, pero sin ser
demasiado prolija o pesada en mi explicación.

Empezaba la intervención, señor Morera,
con que yo tenía un presupuesto, con que nuestro presupuesto de
justicia era no transparente, con gastos sin control, la señora
Andrés me decía que era un presupuesto demasiado optimista o
que lo he presentado de forma demasiado optimista.
En fin, les oía y
yo, para mí, estaba pensando: «creo que no estamos hablando
del mismo presupuesto».
Creo que se han estudiado otro y no el
mío porque, desde luego, yo he venido aquí a presentar un
presupuesto austero, serio, riguroso, de compromiso con los servicios
públicos -y lo he demostrado- y de apuesta por lo
social.

Es un presupuesto -y así he tratado de
explicarlo y no se me ha entendido- en el que, a pesar de la
situación de crisis económica en la que nos encontramos, a
pesar de esta situación, consolidamos todos los servicios
públicos esenciales, mantenemos la inversión -ya se lo
explicaré, señor Morera-, y no solamente eso, sino que
incrementamos el gasto social, el gasto dirigido a los sectores más
desfavorecidos, en un 14%, como los menores o las mujeres que son
víctimas de violencia de género.

Entiendo, señoría, que puedan estar
más o menos de acuerdo con alguna línea concreta, si una
sube, si otra baja, si una cae, si una entra.
.
.
Es normal, es humano,
es entendible, incluso es razonable y, seguramente, en algún caso
tendrán razón.
Para eso está la Ley de presupuestos y
ahí lo discutiremos.

Pero, de verdad, señorías, les aseguro
que todos los escenarios posibles con los que se podría haber hecho
el presupuesto, que son muchos, estoy convencida de que hemos elegido el
mejor, que hemos elegido el más correcto para prestar el servicio
público que los ciudadanos de la Comunidad Valenciana merecen, sobre
todo en materia de justicia porque creo que es un servicio público
esencial, que la prestación de la justicia no puede modularse,
moderarse o aquilatarse en el tiempo, como otros programas de
inversión que sí que pueden hacerse.

Y esa ha sido mi apuesta.
Si no lo han entendido
así, de verdad, señorías, lo lamento, porque creo que
he intentado ser bastante clara en la explicación.

Pero, además, señorías, todo esto
que he explicado que voy a hacer -y que he reflejado en los
presupuestos- lo puedo decir -y lo digo con toda la
tranquilidad del mundo- porque lo vamos a hacer, porque llevamos un
largo camino recorrido, porque llevamos muchos años invirtiendo en
justicia y en modernización.
Y, por tanto, si me permiten la
expresión, señorías, aunque sea un poco femenino,
tenemos un buen fondo de armario en estos momentos, un buen fondo de
armario que nos permite abordar con tranquilidad y con firmeza estos
momentos, llamémosles de serenidad presupuestaria.

Les recordaré, porque creo que lo habían
olvidado, en su intervención me ha parecido que se habían
olvidado algunos datos que yo he repetido aquí muchas veces, pero
los voy a recordar.
Hemos hecho un Plan de infraestructuras judiciales, el
Pladij, en el que hemos invertido 250 millones de euros.
Y vamos a acabar
ese Plan de infraestructuras judiciales para renovar todas las sedes
judiciales de la comunidad con un nuevo plan, el Justi-Seu, con el que
vamos a invertir otros 250 millones de euros.

Me decía usted, señor Morera, que solo
aparecían 23 millones de euros de inversión en justicia.
Es
verdad, señoría, estos 23 millones.
.
.
No sé si
recordarán cuando se presentó el Justi-Seu
públicamente, ante los medios y ante ustedes, que es un plan en el
que se establecieron unas fórmulas de financiación, que se
empezaron a pagar las nuevas sedes en el 2011, pero que este año
vamos a licitar ya cinco, cinco nuevas sedes judiciales.
No vamos a parar
la inversión.
Hemos buscado fórmulas de financiación
adecuadas a los tiempos que corren.
Y estos 23 millones de los que hablaba,
señoría, solamente es para adecuar aquellos juzgados que
todavía no han podido ser renovados, porque estamos todavía
inmersos en el proceso de construcción, para adecuarlos y hacerlos
dignos, tanto para el personal funcionario que presta servicio a la
justicia como para los ciudadanos que la reciben.
Por eso digo,
señoría, que creo que no había entendido esto.

Me hablaban también -no sé si el
señor Morera o la señora Andrés, creo que ha sido
usted, señor Morera- que solo destinamos 100.
000 euros a
inversión en nuestros centros de menores.
Efectivamente,
señorías, son centros de menores propios, que están ya
hechos, construidos, en los que hicimos una inversión de 600.
000
euros en su renovación el año pasado y estos 100.
000
solamente son para hacer las reparaciones normales, que todos tenemos,
igual que en nuestras casas, en el día a día, que haya que
pintar una pared o que se rompa un cristal y que haya que reponerlo.

Si 100.
000 euros es poco para un mantenimiento en unos
centros, creo que las varas de medir de unos y otros es mucho, porque, que
me lo dieran a mí para mantener mi casa, por ejemplo.

Hemos hecho.
.
.
, les decía que teníamos
un buen fondo de armario, les he hablado de infraestructuras, hemos hecho
un plan de modernización de la justicia dotado con 25 millones de
euros, de los que ya hemos invertido 23.
Hemos llegado, señora
Andrés, a acuerdos históricos con los sindicatos, otra cosa
es que a usted no le guste que los asumamos y los reflejemos
presupuestariamente, (veus) pero hemos llegado a acuerdos históricos que
jamás se había llegado, y somos serios y nuestra
obligación es recogerlos en el presupuesto.
Si eso supone un
incremento del capítulo I, asumimos nuestra responsabilidad, porque
así lo hemos firmado.
Hemos invertido mucho y bien en la
implantación de las nuevas tecnologías.

En definitiva, señoría, en estos
últimos años de gobierno del Partido Popular, durante el
gobierno del señor Camps, hemos duplicado nuestro presupuesto en
justicia, hemos pasado de 121 millones de euros en el 2003 a 240 millones
de euros en el 2009.
Solo le hablo de justicia.
Y esto, todo esto que les
estoy diciendo, además, lo hemos hecho sin ninguna ayuda por parte
del estado central, por parte del gobierno central.
(Veus)

El senyor president:

Senyories, ¡per favor!

La senyora consellera de Justícia i
Administracions Públiques:

No es así, señoría, ahora le
explicaré que eso no es así.

El senyor president:

Señorías.
.
.

La senyora consellera de Justícia i
Administracions Públiques:

Yo me he tomado la molestia, (veus) como creo que es mi
obligación, de mirarme los presupuestos generales del estado, como
ustedes se deberían haber tomado la molestia de mirarse nuestro
presupuesto, que creo que les ha faltado un ratito todavía, pero yo
sí que me he tomado la molestia de mirarme los presupuestos
generales del estado, y les diré, señorías, que en
materia de justicia, como dato global, mientras nuestro presupuesto ha
incrementado un 100% en los últimos seis años, se ha
duplicado, como les decía, el del ministerio lo ha hecho solamente
en un 28%.

Pero, además, señora Andrés, (veus) me decía que nuestro
presupuesto solo suponía un 1,7, creo que ha dicho, respecto al
total del presupuesto de La Generalitat.
.
.
(Veus) Un 2,3, mire, he confundido el dato, ha sido más
generosa, nuestro presupuesto supone un 2,3 de aportación al global.
Pues, señoría, el presupuesto de justicia, del ministerio,
supone solo un 0,5 respecto a los presupuestos generales del estado.
Creo
que tenemos una ventaja de un tres coma algo que, desde luego, no podemos
obviar.
(Veus)

Les recuerdo, señorías, estudiando, como
ha sido mi trabajo hacerlo durante estos últimos días, los
presupuestos generales del estado, les recuerdo que pese al déficit
que tenemos en el número de jueces y que ha sido puesto en evidencia
y constatado no solo por nosotros, sino por el Consejo General del Poder
Judicial, estamos a la cola en ratio de número de habitantes por
juez, pese a ello, el ministerio solo prevé la creación de
150 nuevas plazas de jueces, exactamente las mismas que en el 2008, de las
cuales, a nosotros solo nos asignan 23, cuando para atender a las
necesidades, a las mínimas necesidades, deberían habernos
dotado con las 35 que solicitamos.

Y, además, han disminuido la creación de
plazas de fiscales.
Eso va a impedir que nosotros podamos seguir
desarrollando el Plan de territorialización de fiscalías que
habíamos pactado precisamente con el fiscal de la Comunidad
Valenciana.
Les recuerdo, además, que fue el ministro Bermejo el que
borró de un plumazo una línea que existía en su
presupuesto, que se llamaba «de modernización» y que
destinaba unas cantidades, no muchas, pero unas cantidades, 700.
000 euros
en nuestro caso, que, desde luego, no es desdeñable por mi parte,
para modernización de la justicia.
(Veus) Desapareció en 2008; por supuesto, no ha vuelto
a aparecer en el 2009, nos han quitado ese dinero.
Eso sí, nosotros
seguimos contribuyendo con los impuestos y las tasas judiciales a los
presupuestos generales del estado.

Pero, señorías, lo peor es que, cuando a
fuerza de rastrear el presupuesto, intentar encontrar una inversión
que nos beneficiara, intentar encontrar qué había planificado
el presupuesto para la Comunidad Valenciana, encuentro en el
capítulo VII una línea, la línea 75, cuyo enunciado
hablaba de transferencias de capital a las comunidades autónomas.
Reconozco que se me hizo la luz y dije, «aquí estará,
aquí nos habrán dado», pero pronto se me volvió
a apagar la luz, cuando me detuve en el contenido de esta línea, y
aquí la tienen, señorías, transferencias de capital a
comunidades autónomas, 17 millones de euros, observé que de
estos 17 millones, 6.
100.
000 van destinados a la Generalitat de
Cataluña, 3 millones.
.
.
, lo cual me alegró mucho por
Cataluña y por Madrid, porque 3 millones van destinados a la
Comunidad de Madrid, para hacer su ciudad de la justicia, y 8 millones de
euros a comunidades, según acuerdos de traspasos, que son Cantabria,
Asturias y Aragón.
¿Dónde está la Comunidad
Valenciana, señorías?

La Comunidad Valenciana no existe, no existe en el
presupuesto del señor Zapatero.
(Veus) Es evidente que la Comunidad Valenciana no es una
prioridad para el gobierno del señor Zapatero, pero, además,
es evidente otra cosa, es evidente que puso ya de manifiesto el
señor Solbes, cuando presentó los presupuestos en el consejo
de ministros, y en la comparecencia posterior que tuvo para explicar sus
presupuestos.

Es evidente cómo él mismo no solo
verbalizó sino que transcribió blanco sobre negro, que la
justicia, señorías, no es una prioridad para el gobierno del
señor Rodríguez Zapatero.
En los presupuestos generales del
estado de 2009, como prioridades de gastos ellos mismos señalaron
las infraestructuras, el I+D+I, la educación, la dependencia, el
desempleo, la vivienda y la ayuda al desarrollo.
¿Dónde
está la justicia, señorías?
No es una prioridad en el
gobierno del señor Zapatero.

Podría seguir hablando, y me han dicho muchas
cosas.
¿Creen de verdad, señorías, que es criticable
que incrementemos y reforcemos el personal al servicio de la
administración de justicia?
¿Es criticable que asumamos los
acuerdos retributivos a los que hemos llegado con los sindicatos?
¿Es criticable que dotemos del personal necesario a todos los nuevos
juzgados que vamos creando para atender las necesidades de los ciudadanos?
¿Es criticable que creemos plazas de psicólogos y de
trabajadores sociales para los equipos técnicos de menores?

Yo, de verdad, señorías, creo que no es
criticable este aumento del capítulo I que tanto han criticado
ustedes, (veus) porque,
en definitiva, señoría, la justicia, y lo ha dicho en mi
intervención, la administran las personas.
No podemos seguir
invirtiendo en infraestructuras y en modernización, si esta
inversión que hacemos no la acompasamos con la creación de
nuevos puestos de trabajo, de nuevas plazas para los juzgados de nuestra
comunidad, porque las sentencias las ponen las personas, no las ponen los
edificios ni las ponen los ordenadores, señorías.
La justicia
la administran las personas.

No sé cuánto tiempo me queda, creo que
tengo tiempo, he dicho que voy a intentar no aburrirles.

Me han hablado del campus
party, pues, desde luego, han hecho alguna
referencia a que seguimos financiando.
.
.
, evidentemente, seguimos el campus party.
Lo habremos
aquilatado, como tantas otras cosas que hemos dimensionado, pero es un
evento de trascendencia mundial al que no vamos a renunciar.

Me han hablado de formación, de las
líneas de discapacitados.
.
.
, todas y cada una de las líneas
que han mencionado tienen perfectamente un argumento en los presupuestos,
que ha sido pensado, medido, valorado e incluido por esa causa.
Pero,
señorías, quiero decir, para concluir, y por resumir todo
esto, que frente a la retórica, frente a las cuotas, frente a la
creación de ministerios sin presupuesto, como el de Igualdad, que no
llega a los cien millones, yo, en este presupuesto, he apostado por los
ciudadanos, por las personas y por garantizar unos servicios
públicos dignos y de calidad.

Muchas gracias, señorías.
(Veus i aplaudiments)

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora consellera.
He vist jo
que té vosté ací.
.
.
els fans.

La consellera de Justícia i Administracions
Públiques:

Fans, club de fans.
.
.

El senyor president:

Bé, doncs, anem a passar a continuació a
les intervencions dels portaveus dels grups, que segur que els ha quedat
alguna qüestió per aclarir.

Per a això, té la paraula el senyor
Morera.

El senyor Morera Català:

Moltes gràcies, senyor president.

Consellera, vosté té un problema en el
«fondo de armario», i li ho explicaré.
Vosté
té un «fondo de armario» que té un deute de
més de tretze mil milions d'euros.
Eixe és el seu
«fondo de armario» i, i eixe deute s'ha fet no per a
millorar la situació de benestar o de la nostra economia,
sinó que s'ha fet en una època de bonança
econòmica, i ara ve la crisi econòmica, tenim una
situació molt difícil, i en compte d'apostar per ajudar
l'economia productiva en una situació difícil,
vosté el que fa és recarregar el seu pressupost de despesa
ordinària.

Eixa és una dada objectiva.
Vosté dedica
el 89% a consum intern i l'11% a inversió productiva, i en una
situació de crisi econòmica no és eixe el pressupost
que necessitaria el nostre poble.
Eixa és la realitat, el seu
«fondo de armario» és un deute estrafolari, enorme,
desbaratat, que no ens ha servit per a tindre la millor
administració, sinó per a estar a la cua d'Espanya en
tantes i tantes coses.
Eixe és el seu fons d'armari.
I jo ja
entenc que l'han posada a vosté ahí i que ara té
de fer el que pot.
.
.
, quan anaven bé les coses no van fer el que
tenien de fer.

Però, mire, no se pot vindre a dir ací
que nosaltres no hem estudiat el pressupost -sí que
l'hem estudiat, i ara li contaré algunes coses, alguna errata
que n'hi ha en el pressupost- i no contesta, vosté no
contesta, i evidencia, una vegada més, que vostés no
són transparents.
A banda de poc rigorosos i d'uns pressuposts
que mos aboquen al fracàs, no contesten.
És que, i a
més, diu unes coses que no se corresponen amb el seu pressupost.

Diu que van a reformar edificis.
.
.
¡No, senyor!
En la línia 141.
10 posa, «construcció
d'edificis», 16 milions d'euros.
¿On van a fer-se
eixos edificis?
¡Tenim dret a saber-ho!
I, si no ho sap, doncs, li ho
pregunta a qui ha redactat el pressupost, però no diga que no mos
hem mirat els pressupostos, que sí que mos els hem mirat amb molt de
detall i amb molt de rigor, cosa que sembla que vosté no ha fet,
perquè ha dit un tall de coses.
.
.
¿N'hi ha reforma de
l'administració, reforma d'edificis?
Sí,
3.
800.
000.
Però n'hi ha 16 milions destinats a
construcció de nous edificis.
¿Pot dir a les Corts
Valencianes, depositària de la sobirania del poble valencià,
on van a fer-se eixos edificis?
¡Diga-ho!
, si ho sap; si no ho sap,
no ho diga.
I llavors sabrem el nivell de competència de la seua
conselleria.

Ha dit una cosa que jo m'he quedat mort.
No
sé si es llig vosté els diaris.
Diu que va a fer la
formació dels empleats públics, que és absolutament
necessària i que, amb una partida molt irrisòria, ¡a la
VIU!
, Valencian International University.
.
.
¿Però
vosté no llig els diaris?
¡Però si han declarat el PAI
dels Mestrets, on s'anava a fer esta fantàstica universitat,
que és nul de ple dret per la mala tramitació i per voler (ininte­l·ligible) .
.
.
les càrregues contra els xicotets propietaris!
¡És que
no llig els diaris!
¡I diu que va a fer allí la
formació!
¿Serà per a quan!
, ¿per a
d'ací a deu anys?
(Veus) ¡Per favor, un poquet de rigor!

Jo, la veritat, m'he quedat, quan ho ha dit.
.
.
,
dic, bé, ¿açò serà de veritat?
Doncs,
sí.
(Veus)

Ha dit una cosa, que diu que mos sap mal que hagen
arribat als sindicats.
.
.
¡No!
, no mos sap mal, estem desvanits, el
vam aplaudir, el senyor Fernando de Rosa.
Però, senyora consellera,
no li ho diré en anglés, però li ho diré en
llatí: pacta sunt servanda (Veus) ¡Pacta sunt
servanda!
 I si vostés no complixen
els acords a què arriben amb els sindicats, doncs, ¿quina
fiabilitat té el seu govern?
, ¿quin rigor té?
,
¿Se podem fiar d'un govern que no complix els acords que ha
firmat amb els sindicats en una mesa sectorial importantíssima?
Tots
vam aplaudir eixe acord, però, després, eixos acords no es
complixen en estos pressupostos.
¡Diga vosté per què!

I l'errata, mire vosté, li pregunte, (remors) en el capítol II,
que vostés l'han extralimitat, perquè han externalitzat
molta cosa, de lloguers de compra, de funcionament i tal, ¿per a
què?
, ¿sap quants diners anem a gastar si s'aproven
estos pressupostos en lloguer d'equips per a processos
d'informació?
¿Ho sap vosté?
(Algú diu: «7,2.
.
.
»)
¡És una barbaritat!
Si tant equip i tant de gasto en
justícia i tanta innovació i tants programes i tants plans i
tant no sé què, ¿2.
300.
000 euros per a llogar equips?
,
¡no ho entenc!
¡M'ho pot explicar!
(Veus)

O equips per a procés
d'informació, 1.
700.
000; o «trabajos realizados por
otras empresas».
.
.
¿Quines són eixes empreses?
I
professionals, ¡d'1.
200.
000!
.
.
.

El senyor president:

Senyor Morera.
.
.

El senyor Morera Català:

¿Això?
, ¿això és
rigor o és dispendi absolut dels diners que paguem tots els
valencians?

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Morera.

Té la paraula la senyora Andrés.

La senyora Andrés Barea:

Gràcies, president.

Bueno, consellera, me parece que yo le he intentado hacer una situación
de cortesía, diciéndole que es difícil ponerse al
día, y que usted nos critique diciendo que no conocemos los
presupuestos, le podemos encontrar erratas -que decía el
señor Morera- por muchas partes.
Y ahora se las iré
diciendo.
(Remors)

Mire,.
.
.

El senyor president:

Señorías.
¡Por favor!

La senyora Andrés Barea:

.
.
.
se ha pasado usted una importante de su
intervención criticando al estado, política de márquetin general del
Partido Popular.

Mire, ha sacado usted unos presupuestos, y yo le digo,
mire toda la presentación en Power Point de los presupuestos.
El
presupuesto de justicia sube un 6%.
¡Un 6%!
Y usted un 0,3%, se lo
voy a dejar ahora luego para que lo vea.
Mire las siguientes diapositivas
que van a continuación, no se quede con lo que le interese.

¿Dice usted que existen acuerdos con las
comunidades autónomas?
Y ¿por qué ustedes no los
hacen?
¿Por qué?
¿Sabe usted por qué?
Porque
ustedes tienen que poner una parte en el acuerdo.
Los acuerdos son entre
dos.
Ustedes tienen transferencias completas en lo que son
administración de justicia, su responsabilidad.
¿Ustedes van
a poner algo de su parte?
Es que no tienen un duro, y por eso no pueden
llegar a ningún acuerdo, como hace Cataluña y como hace
Madrid.
Ustedes no ponen ni un duro de la otra parte.

Mire, respecto a la administración de justicia,
de lo de la crisis no me ha dicho nada, ni planes de choque ni ejecutorias
ni nada.
Usted había obviado lo que presentaron el otro día
los miembros del Consejo General del Poder Judicial de la Comunidad
Valenciana, lo ha obviado por completo.
Pero mire, está usted
hipotecada en ese fondo de armario que usted criticaba diciendo un poco,
desde el punto de vista femenino, criticando el Ministerio de Igualdad, eso
al paso, ¿eh?
, no tiene ni lo básico.

Mire, en el tema de las infraestructuras, en la ley de
acompañamiento van a presentar ustedes una enmienda para poderse
endeudar a diez años, para poder realizar algo.
Usted tiene 23
millones para este presupuesto y tiene obligaciones comprometidas por el
valor de 21,2, le queda 1,8 y tiene que pagar Elche, Ibi y Alcoy, solamente
para este año, más la hipoteca que va a surgir a partir de
ahora en la ley de acompañamiento.
Usted cierra los ojos, cierra
completamente los ojos al tema de las infraestructuras.

¿El centro de menores?
¿Qué
centro de menores hay nuestro?
Perdone, están todos con la
Fundación Diagrama, 12,5 para funcionalidad más 21,2, 34
millones que le van a dar ustedes a la Fundación Diagrama.
Está todo externalizado en el tema de menores.
Todo, completamente
todo.

El tema de personal, no me vuelva a querer decir que
soy tontita.
Mire, eso repercute en el capítulo I de su conselleria.
¿Sabe a
cuánto llegan sus acuerdos, sus acuerdos de la conselleria general?
19,2 millones.
Esos
2 millones que usted se ha puesto en dirección y servicios generales
son para usted, para su staff, completamente para su staff, y otros conselleres ya lo intentaron, no le digo que no.

Mire, hay agujeros muy grandes en la justicia.
Ustedes
han obviado 4 millones de euros o le han quitado 4 millones de euros al
turno de oficio, que será para los más desfavorecidos, han
eliminado la línea presupuestaria para juzgados de paz, cero para la
justicia de los propios municipios y, sin embargo, aumentan el presupuesto
a la Oficina de Víctimas del Delito, punto de colocación del
Partido Popular, punto de colocación del Partido Popular.

Pero, no solamente eso, dice
«administración pública», mire, en el punto 1.
4
de los objetivos dice: «Escuela de verano para responsables del
departamento -esto es una perlita, que diría nuestra
presidenta- para jefes de área, jefes de sección y
jefes de servicio.
» ¿Esto es austeridad?
¿Esto es
formación?
¿Qué es esto, señora consellera?
Esto es una escuela de
verano para los directivos, ¿eh?
Esto es una compensación
gratuita para el que me obedece y para el que es bueno.
Y
¿qué me dice a mí de modernización, cuando
está usted más o menos insultando a que le va a dar 2.
000
euros a cada asociación?
Somos el número 14, el número
14 en esa brecha informativa que tenemos que abrir en el estado
español.
El número 14 de 17 comunidades.
Usted me
dirá.
Le rebana solamente aquello que le da publicidad, 500.
000
euros al campus party,
le rebanan a usted 500.
000 euros del campus
party, este año será menos campus party.

Con lo cual usted, consellera, no me diga que está haciendo unos presupuestos
sociales.
Está haciendo lo que puede.
Desde luego, no insulte a la
oposición diciendo que no conocemos los presupuestos.
Está
haciendo lo que puede y está parcheando lo que puede.
Y, desde
luego, en el fondo de armario tiene muchas deudas, muchos problemas
sociales con la justicia que no aborda en absoluto, no va a poder poner en
marcha ni los 23 juzgados ni puede pedir más juzgados, porque no
podría ponerlos en marcha, señora consellera.

Usted sabe que la petición al ministro el otro
día, pidió 21 y le han dado 23.
Ese es el problema que
ustedes tienen, falta de liquidez.
Representamos el 2,3% del presupuesto,
no es que aporte a La Generalitat el 2,3% del presupuesto, sino que su
presidente considera que la justicia de la administración
pública vale el 2,3%.
Esa es la diferencia, consellera.

El senyor president:

Senyora Andrés.

La senyora Andrés Barea:

Espero que las enmiendas pongan solución al
tema e intente solucionar algunas perlas.
.
.

El senyor president:

¡Senyora Andrés!

Moltes gràcies, senyora Andrés.

Senyories.
.
.
(Remors) No, cuando sus señorías acaben, pues me
lo dicen, que no es ningún problema.

Senyora consellera, té vosté la paraula
en la seua última intervenció i per a tancar la
compareixença.

La senyora consellera de Justícia i
Administracions Públiques:

Gracias, señor
presidente.

Bueno, veo que les ha impresionado mucho mi
alusión al fondo de armario.
Desde luego, no quería ser una
expresión para nada sexista.
Si se ha entendido así,
rectifico.

Y, señor Morera, usted me ha dicho que tengo un
fondo de armario un poco estrafalario.
(Veus) La verdad es que yo, mi fondo de armario es bastante
serio, como también lo es el fondo de armario de mi presupuesto.
No
es estrafalario, señor Morera, es un presupuesto bastante serio.
Ha
hablado de estrafalario, me hecho gracia la expresión porque, bueno,
por esa comparativa.
Pero bueno, dejando a un lado las bromas, que esto no
es lo importante.

Me han vuelvo a rebatir los mismos argumentos que
habían dicho antes y me veo obligada a contestar o a repetir,
incluso, a precisar algunas cosas que quizá no se habían
entendido bien.

Me decía, señor Morera, que no
decíamos dónde hacíamos la inversión, que esos
23 millones no se justificaban.
Se lo vuelvo a explicar, y no sé si
acabará de entenderlo.
En mi comparecencia he dicho que iniciamos un
nuevo plan, el Justi-Seu, para acabar la inversión de todas las
sedes judiciales en la Comunidad Valenciana.
Este año vamos a
licitar las obras de Alicante, Villena, Mislata, Torrente y Játiva.
Y en esos 23 millones, a parte de pagar aquellas que ya están en
marcha, la parte corresponde a las que están en marcha,
financiaremos lo que supone sacar estos concursos, los estudios necesarios
para sacar a licitación estas obras, y vamos a seguir
haciéndolo.
No sé si ahora lo ha entiendo o no; si no,
tendré ocasión de explicárselo cuando quiera.

Hablaba también del capítulo II, de
informática, que nos excedíamos en equipamiento de
informática.
Ya se lo he dicho antes, señor Morera, podemos
discutir, y es muy legítimo, sobre la validez o no de cualquiera de
las líneas del presupuesto.
Usted si hubiera sido el conseller hubiera hecho otra
opción.
Yo he hecho la mía, creo que es la mejor,
podríamos haber incluso suprimido todo el presupuesto de
modernización y dedicarnos a la justicia.
Pues sí,
señorías, también sería una opción.
No
una línea, todas.
Pues es una opción, pero la mía no
es esa.
Yo he hecho un presupuesto conforme creo que es la mejor
distribución para beneficio de todos los ciudadanos, manteniendo
todos aquellos proyectos iniciados durante toda esta legislatura y la
legislatura anterior en la Comunidad Valenciana, solo que algunos de ellos,
los que no son básicos y son servicios públicos
básicos, aquilatándonos, como he dicho, en el tiempo.

La señora Andrés me hablaba
también de que el presupuesto de justicia subía un 6% y el
nuestro un 0,3%, el del estado.
Es verdad, señoría, es
verdad.
Pero esa cifra si no se pone en relación con los incrementos
que se han producido en los últimos años con nuestro fondo de
armario, con que nosotros hemos incrementado un cien por cien y ellos
sólo un 28%, creo que pierde sentido.
(Veus)

El senyor president:

Senyories.

La senyora consellera de Justícia i
Administracions Públiques:

No.
Señoría, no es lo mismo un 6.
.
.
,
nosotros podemos en estos momentos decir «incrementamos un 0,3% o
consolidamos el gasto» porque había mucha inversión
hecha, porque se había modernizado la justicia, porque se
habían hecho nuevas sedes, porque se habían creado nuevas
unidades.
Ellos no lo pueden hacer, porque no han hecho esa
inversión necesaria.
Y ese es el problema.

Me ha hablado el señor Morera.
.
.
, datos
objetivos.
Podría empezar a dar muchos más datos objetivos,
pero sólo quiero que se entienda una cosa que yo sí que creo
que es objetiva: que el gobierno del estado no está invirtiendo en
la Comunidad Valenciana, que ha dejado pasar cuatro años sin poner
en marcha las reformas procesales necesarias para implantar la oficina
judicial, que no está invirtiendo lo necesario para la agilidad,
eficacia y rapidez que necesitan los ciudadanos con que se imparta la
justicia.

Por ejemplo, en Nules, no se trata de que nosotros no
tengamos dinero para el plan de refuerzos.
Otra vez, señoría.
(Veus) No.
No, porque
los vamos a poner, porque tenemos un plan de refuerzos que vamos a poner en
marcha.
Se trata de otra cosa muy distinta, y no lo digo yo, lo dice El País.
Si en todo este
lío de papeles consigo encontrar el recorte, verán ustedes
que justo el viernes pasado El País ponía de manifiesto que uno de cada diez jueces es
sustituto, es decir, remarcaba, «en el caso Fabra -que tanto le
gusta a usted, señoría- por el juzgado de Nules han
pasado ya ¡ocho jueces!
-eso no es un problema de la Comunidad
Valenciana-, cuatro de ellos son sustitutos».
(Remors)

En el caso Prestige,.
.
.

El senyor president:

Senyories, senyories.

La senyora consellera de Justícia i
Administracions Públiques:

.
.
.
en el caso Prestige, señorías, la
catástrofe ecológica que todos conocen, han pasado ya siete
jueces, tres de ellos sustitutos.
En la operación Troya han pasado
cuatro jueces, tres de ellos sustitutos.
(Veus)

Señoría,.
.
.

El senyor president:

Señorías.
¡Señorías!

La senyora consellera de Justícia i
Administracions Públiques:

.
.
.
creo que esto es el único dato.
.
.
(Remors)

El senyor president:

Señorías.

La senyora consellera de Justícia i
Administracions Públiques:

.
.
.
objetivo que debe de quedar claro, hoy,
aquí.
Que si el estado no invierte en lo que tiene que invertir en
justicia, si no apoya a las comunidades autónomas, si no implementa
la inversión que nosotros estamos haciendo con lo que es su
responsabilidad, si no vamos todos de la mano en este camino, no podremos
llegar a los objetivos óptimos que desde aquí, desde este
gobierno, y yo personalmente deseo para los ciudadanos de la Comunidad
Valenciana.

Gracias, señoría.
(Aplaudiments i protestes)

El senyor president:

Esto va a más, esto va a más.
(Remors)

Moltes gràcies, senyora consellera, per la seua
compareixença en la comissió.
Com he dit abans, és la
primera i ha vist ja açò com es desenrotlla.

Senyories suspenem la comissió fins a les
dotze, que vindrà a comparéixer el conseller de Benestar
Social i vicepresident tercer del Consell.

(Se suspén la reunió a les 11 hores i 28
minuts)

(Es reprén la reunió a les 12 hores i 3
minuts)

Compareixença del conseller de Benestar Social,
senyor Juan Gabriel Cotino Ferrer

El senyor president:

(Inoïble) .
.
.
Comissió d'Economia i Pressupostos.
La
vàrem suspendre fa uns moments després de la
compareixença de la consellera de Justícia i Administracions
Públiques.

Tenim ací, entre mosatros, al vicepresident
tercer del Consell i conseller de Benestar Social -benvingut senyor
vicepresident- que mos exposarà les seues línies
pressupostàries per al pressupost de 2009 del seu departament.

Quan crega convenient.
.
.

El senyor conseller de Benestar Social:

Moltes gràcies, senyor president.

Senyores i senyors diputats, comparec davant les seues
senyories per a presentar el projecte de pressuposts de la Conselleria de
Benestar Social per a l'any 2009.

Mos trobem amb uns pressupostos substancialment
diferents als que presentí ara fa un any, per la senzilla raó
-com vostés coneixen- que el passat mes de setembre, el
president de La Generalitat creà la nova secretaria
autonòmica de la Conselleria de Benestar Social.

D'esta forma, comptem amb la Secretaria
Autonòmica de Família i Coordinació Social i la
Secretaria Autonòmica d'Autonomia Personal i la
Dependència.

Amb esta estructura, pretenem tindre una
administració més àgil, que done resposta adequada a
les prioritats socials del govern de La Generalitat, que se marquen en els
pressuposts que en el dia de hui anem a comentar.

En coherència amb esta estructura, el
pressupost de 2009, la gestió de centres, servicis i prestacions, la
integració social de les persones amb discapacitat i els programes
de suport a les famílies i les adopcions conforme als programes
pressupostaris, que tenen la major pujada percentual, queden clares doncs,
quines són les nostres prioritats per a l'any 2009, que
són el suport a les famílies, la gestió de la
dependència i l'ajuda als més necessitats.

La Conselleria de Benestar Social experimenta un
increment del 7,2 respecte a l'any passat, de forma que si
sumàrem el que pujàrem l'any passat i este, entre estos
dos anys, l'augment mitjà seria d'un 13%.

D'esta forma, som la conselleria que registra el
major creixement en totes les diferents conselleries del govern de La
Generalitat.
Així, per a 2009 comptem amb una dotació de 592
milions d'euros per a seguir avançant en allò que han
sigut les nostres prioritats socials des que iniciarem esta VII
legislatura.

Les ajudes a les persones i a les famílies,
l'atenció a la situació de dependència per part
del govern valencià, el foment de la igualtat d'oportunitats
entre hòmens i dones, la plena integració de tots els
ciutadans, sobretot aquells que pateixen o estan ja patint en major mesura
els efectes de la crisi econòmica, són línies
bàsiques de treball que hem de fer en estos pressupostos.

Estem, doncs, davant uns pressuposts dissenyats des de
la sensatesa, l'austeritat i el sentit comú; uns pressuposts
com els que volem a dur a bon fi.

En primer lloc, millorant les ajudes a les persones i
a les famílies; millorar els nostres servicis públics;
ampliar les places i els recursos disponibles per als usuaris dependents;
redoblar l'atenció a les persones amb discapacitat i als
malalts mentals; donar major prestacions a les persones desfavorides; i
vertebrar adequadament tots els recursos al llarg i ample de tota la nostra
comunitat i estar present en totes i cadascuna de les comarques.

Uns pressuposts, en segon lloc, que dirigixen la seua
mirada també a les corporacions locals, doncs no oblidem que els
nostres ajuntaments constituïxen la primera porta a què un
crida quan té necessitats.

En este sentit, crec que no està de més
recordar que en els últims anys han sigut les comunitats
autònomes i els ajuntaments els que han hagut d'afrontar
especialment totes aquelles ajudes socials que se donen a eixes persones
més necessitades, donat que, des del Govern d'Espanya, les
ajudes als fins socials que fan els ajuntaments i les comunitats
autònomes, de cada 100 euros que estos empren, 13 són
aportats pel Govern d'Espanya, perquè en els últims
quatre anys estan congelades estes ajudes.

Uns pressuposts, en tercer lloc, que treballen
conjuntament amb associacions, fundacions, entitats, per a que la nostra
política social siga més propera, real i arribe cada volta a
més persones.

Presentem, en definitiva, uns pressupostos que
pretenen comptar amb tots, col·laborar amb tota la societat
valenciana i arribar, com deia abans, a quantes més persones puguem,
millor i, especialment, a aquelles que més ho puguen necessitar.

Senyories, la Secretaria Autonòmica de
Família i de Coordinació Social gestionarà un
pressupost de 143,5 milions d'euros per a desenrotllar
polítiques socials, polítiques en favor de la família,
de la dona, dels nostres majors i dels nostres jóvens.

La conciliació de la vida familiar i laboral
seguirà sent un dels eixos de treball de la secretaria
autonòmica, amb un pressupost que augmenta el 9,89%.

A més, volem reconéixer com se mereixen
les famílies nombroses.
Per a això, anem a recolzar el
treball de les federacions i agrupacions d'associacions sense
ànim de lucre que desenrotllen actuacions que permeten
l'obtenció de beneficis per a totes les famílies
nombrosos, sense oblidar l'impuls de les actuacions previstes en
l'acord formalitzat el 16 de maig de 2008 entre huit conselleries i
la Federació Valenciana de Municipis i Províncies, per a
ajudar les famílies.

Respecte a les polítiques a favor de la
infància, se pretén l'optimització,
especialització i millora de la qualitat dels centres
d'acolliment residencial de menors i centres de dia.

L'atenció als xiquets i als jóvens
que, per distintes causes assumix la tutela d'ells La Generalitat, va
creixent mes rere mes, doncs són més de 5.
400 menors els que
atenem en els nostres centres en cases d'acollida, en famílies
d'acollida, en els diferents sistemes que hi ha.

És una realitat que la nostra comunitat
és el lloc d'Espanya que més xiquets atenem,
especialment molt d'ells procedents d'altres països.

Per això, un dels eixos prioritaris que volem
impulsar és, en el programa «Més vida», un
recolzament i especialització de l'acolliment familiar de
menors.

Volem impulsar una política clara de
recolzament a l'acolliment familiar com alternativa a la
institucionalització en centres de menors en guarda i tutela i, per
això, hem dissenyat diverses línies d'acció.
Estes s'emmarquen en incrementar i agilitzar l'ajuda a les
famílies que acullen a menors en acolliment familiar sense finalitat
preadoptiva; el suport a les associacions de voluntaris; la creació
del carnet individual de famílies educadores; aplicació
extensiva a les famílies educadores que no tenen la condició
de família nombrosa, dels beneficis de pagament de taxes i preus
públics, mitjançant acord amb diverses conselleries i la
Federació Valenciana de Municipis i Províncies; agilitzar els
tràmits del procediment d'adopció i promoció de
l'adopció nacional de menors amb necessitats especials; i
intentar abaratir, ajudant les institucions que treballen en esta
línia, les adopcions internacionals.

Per altre lloc, anem a consolidar el treball
desenrotllat des del telèfon del menor i des del servici de
l'atenció a menors víctimes d'abusos sexuals.

Potenciarem els punts d'encontre familiar
específics per als menors, del sistema de protecció i impuls
de la Llei d'atenció i integració a la infància
i l'adolescència de la Comunitat Valenciana, que vàrem
aprovar en estes Corts i que està en vigor des del passat 11
d'octubre.

Respecte al pressupost de la Direcció General
de la Dona, devem destacar els programes destinats a finançar
activitats de promoció d'igualtat d'oportunitats entre
dones i hòmens; potenciar l'assessorament de les dones a
través de la xarxa de centres Infodona; impulsar activitats per a
conciliar la vida familiar, laboral i personal; finançar els centres
especialitzats d'atenció a dones en situació de
vulnerabilitat i risc d'exclusió social; i facilitar la
implantació de plans d'igualtat en les empreses.

Com vostés hauran observat en estos
pressuposts, una partida econòmica que se gestionava des
d'esta direcció general, per al manteniment de guarderies, se
va a gestionar des d'educació, doncs hem cregut que
s'ordenaran millor els recursos en esta matèria amb un
únic centre gestor.

La Conselleria de Benestar Social no oblida els
jóvens.
En este difícil any que estem travessant, de crisi,
en què els jóvens tenen un especial problema en trobar un
lloc de treball, l'Ivaj destinarà els seus majors
esforços en els programes que impliquen la creació de nova
ocupació i a impulsar aquelles activitats que permetran majors
oportunitats als jóvens valencians, en el marc d'una societat
cada vegada més globalitzada.

En concret, vull destacar el 53% d'increment en
l'ajuda als ajuntaments en manteniment dels centres
d'informació juvenil; l'increment de beques per a
l'aprenentatge de l'anglés, cosa que suposa que hi
haurà 1.
000 places per a jóvens amb bones notes i pocs
recursos econòmics per a que pugen estudiar en l'estranger;
l'increment d'un 17,8% en programes d'integració
social; la subvenció d'equipament per a la creació
d'empreses per a jóvens, en un 42,5%; en els diferents
programes destinats a activitats d'informació juvenil,
l'augment és un 20%, especialment el destinat a espais
jóvens.

Si hem parlat de les famílies, dels xiquets, de
les dones i dels jóvens, voldria ara parlar de les persones majors
de sixanta-cinc anys.
A la Comunitat Valenciana viuen més de 800.
000
persones majors.
Des del govern som conscients de la importància que
la figura dels nostres majors alcança dins de les institucions
familiars, aixina com el paper desenvolupat en el si d'este societat.
Per això, reivindiquem eixe just reconeixement als nostres majors.

En la societat actual, comprovem com seria impossible
el desenrotllament de la vida quotidiana d'una família sense
l'ajuda dels iaios, sense l'ajuda dels nostres majors.
Per
això, volem potenciar accions que afavorisquen la
participació activa de les persones majors en la societat, aixina
com el desenrotllament i posta en funcionament dels programes per a
disfrutar del benestar social alcançat per als nostres majors.

Volem seguir impulsant activitats lúdiques,
d'oci i de temps lliure, aixina com les activitats culturals i les
relacionades amb les noves tecnologies de la informació.

En el pressupost de 2009, està previst oferir
10.
000 places de programes de termalisme en balnearis de la Comunitat
Valenciana; consolidar el programa de vacacions socials per a 16.
000
majors; potenciar el programa «No estigues a soles en Nadal» i
el telèfon del major; reforçar la teleassistència
domiciliària per a 15.
000 persones; a més de finançar
programes de tercera edat a associacions de jubilats i pensionistes per a
la realització de programes de convivència i afavorir el seu
manteniment, sense oblidar el finançament d'ajuda per a la
supressió de barreres arquitectòniques.

A més, vull destacar el finançament de
la xarxa pública CEAM, centres d'especialització
d'atenció a majors.
En l'actualitat se financen 33 CEAM
públics, amb un pressupost de 5,8 milions d'euros i
està previst que en un termini molt curt de temps, dins d'este
pressupost, s'òbriguen dos nous centres, un a Picanya i un
altre a Alcora.

Se preveu la posta en marxa del programa «Viu la
comunitat», un programa de turisme cultural i de naturalesa, dirigit
als majors per a que puguen conèixer les comarques de la nostra
comunitat.
Se marca entre les mesures de la (inintel·ligible) .
.
.
de majors del programa de prioritats socials,
l'atenció a les persones i a les famílies, que recull
aquelles mesures socials que el Consell vol dur endavant en els programes
2008-2011.
Este programa serà dut a cap per distintes conselleries i
amb col·laboració de les tres diputacions provincials i dels
ajuntaments.

Senyories, la situació per la qual travessa
l'economia espanyola i, per tant, la comunitat, fa que existisquen
persones que no sols estiguen per baix del llindar de la pobresa,
sinó que són pobres; persones que necessiten l'ajuda,
en ocasions, per a menjar, per a dormir i per a poder seguir vivint en la
seua casa sense que els tallen la llum o l'auia, especialment
-perdonen, que tinc ací un esborrall- estes persones que
moltes d'elles han nascut ací i tenen la seua família i
els seus avantpassats a la Comunitat Valenciana, i altres persones que han
vingut de fora i que la seua estructura familiar, de més majors,
està a molts quilòmetres.

Treballar conjuntament amb els ajuntaments i amb les
institucions per a caràcter social és una urgència, si
cap hui més que ahir.
Per això, destinarem 37 milions
d'euros per a desenvolupar programes socials encaminats a
pal·liar i resoldre, en la mesura que puguem, estes dures realitats.

Els ajuntaments i mancomunitats han elaborat
més de 160 projectes per a poder ajudar a estes persones.
La
inserció sociolaboral per a estes persones, sens dubte,
constituïx en la majoria dels casos l'únic camí
que poden seguir per a eixir d'eixes dures dificultats que se troben.

En tots estos programes que els citat,
s'invertiran 143,5 milions d'euros.

Senyories, la Secretaria Autonòmica
d'Autonomia Personal i Dependència té com a prioritat
l'atenció a les persones i a les famílies dins del
sistema valencià de les persones dependents.
Esta secretaria
gestiona dos programes pressupostaris: integració de les
discapacitats i ordenació de la dependència.

El Programa d'integració social del
discapacitat compta amb un pressupost de 152 milions d'euros, creix
un 8,38%, on s'inclou l'Institut Valencià
d'Atenció als Discapacitats, Ivadis.

L'ajuda per a eliminar barreres
arquitectòniques per a les persones amb discapacitat s'ha
ampliat fins a 1.
2000.
000 euros.

Per una altra banda, s'ha incorporat un
importantíssim programa pressupostari per a l'ordenació
de la dependència i la gestió de centres i servicis i
prestacions, dotat amb 245,5 milions d'euros, que
finançarà i facilitarà el desenrotllament de la llei
de dependència en la Comunitat Valenciana.

A més, continuarem col·laborant amb les
entitats sense ànim de lucre, federacions d'associacions de
persones amb discapacitat, empreses i ajuntaments.

Senyories, anem a destinar 145 milions d'euros
per a concertar 8.
109 places de residències.
Estos acords
s'adapten a les noves exigències del que marca la llei de la
dependència, que establix que les comunitats autònomes deuen
oferir preferentment a les persones dependents servicis en
residències amb places públiques o concertades.

26 ajuntaments, 52 centres d'activitat social,
22 d'associacions sense ànim de lucre firmaren el passat
divendres un full de ruta per a incorporar estes places residencials per a
persones majors, persones amb discapacitat i malalts mentals.
I n'hi
ha una incorporació en este programa: 3.
729 seran noves.

En totes les comarques de la nostra comunitat
n'hi hauran places d'estes característiques per a
atendre els nostres majors i les nostres persones amb discapacitat.

D'esta manera es complix una resolució
aprovada per les Corts Valencianes, després de l'anunci del
president Camps realitzat durant el debat de política general a
finals de setembre, d'incrementar el nombre de places residencials
finançades per La Generalitat, posades a disposició de les
persones majors i persones amb discapacitat i també dels malalts
mentals.

Senyories, els he exposat les grans línies
prioritàries d'un pressupost, un pressupost que creix per
damunt de la resta de les conselleries i se situa entre les conselleries
socials que més creix en Espanya.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor vicepresident.

És el torn dels portaveus dels grups
parlamentaris.
En primer lloc, té la paraula la senyora Oltra,
representant de Compromís.

La senyora Oltra Jarque:

Moltes gràcies, senyor president.

Gràcies, senyor conseller, per la seua
exposició.

Jo he estat escoltant-lo, i m'he repassat
també la compareixença de l'any passat i també
m'he repassat el pressupost de l'any passat, i veig que,
efectivament, hi ha un creixement de la seua conselleria respecte al global
del pressupost.
Vosté guanya en pes específic, però
també és cert que si entrem a vore les xifres, eixe increment
es veu, sobretot, en capítol II.

El 90% d'este capítol II se destina a
treballs realitzats per altres empreses i professionals, 173 milions, el
90%.
Al final, estem com sempre -i eixa sí que és una
línia.
.
.
un fil conductor d'estos pressupostos-, amb
uns pressupostos que manquen de transparència, perquè al
final el control públic sobre el pressupost, i d'on es
destinen els diners públics que entre tots els valencians aportem a
l'arca pública, s'esmuny entre les línies que
simplement són treballs realitzats per altres empreses,
assistències tècniques, etcètera -impossible de
controlar-, a forats negres on mai sabem a què se destinen
veritablement els diners.

El 30% de tot el pressupost de benestar social se
dedica precisament a açò que li estic dient.
Per a
dependència se destinen 52 milions, el 8,77% del pressupost, amb la
qual cosa, per a nosaltres hi ha un desequilibri inacceptable, des del
nostre punt de vista, des de la nostra posició política.
I
és que enfront del 30% de tot el pressupost que suposa
l'externalització dels serveis, només el 8,77%
s'aplica al pressupost de dependència, tenint en compte que, a
més, en eixe 8,77% estan incloses les despeses
d'aplicació de la llei: avaluació, despesa corrent,
altres despeses.
.
.
, amb la qual cosa, les prestacions directes als
perceptors finals són per a nosaltres una incògnita, i espere
que vosté ens done un poquet de llum sobre este tema.

Efectivament, entrant ja en línies concretes,
l'increment del capítol II, de serveis generals, és del
21%.
La reducció del capítol d'inversions és del
14%.
Per tant, vosté no pot vindre ací a posar-se la medalla
de pujar el pressupost, quan el que fan vostés és incrementar
capítol II -i crec que això ja li ho vam dir en
l'anterior compareixença dels pressupostos
d'enguany- i baixar les inversions reals, que és el que
realment fa unes polítiques de serveis socials, unes
polítiques d'atenció a la dependència que
tinguen en compte la qualitat de vida de les persones, i no que tinguen en
compte altres fins espuris, que en esta conselleria a més,
precisament en esta conselleria, a vegades ens trobem.

El capítol II d'esta partida, de serveis
generals, és quatre vegades superior.
.
.
quatre vegades el
d'inversions.
Per a nosaltres això és inacceptable.
9
milions del capítol II enfront dels 2,5 d'inversions.
D'estos 9 milions, 2,6 se destinen una altra vegada a treballs
realitzats per altres empreses.
Novament suposa
l'externalització del 70% dels recursos d'este
capítol.
A més, s'ha de sumar el milió i mig del
capítol d'inversions, la meitat d'este capítol ja
magre de per si, que se destina a assistències tècniques, amb
la qual cosa estem una altra vegada igual.
I fins i tot en les mateixes
partides d'inversions, molts d'estos diners se'n van a
assistències tècniques, que, com dic, són molt
difícilment avaluables, molt difícilment controlables des del
control públic.
I, per tant, és la poca transparència
el que marca estos pressupostos.

Les beques se dediquen.
.
.
Gran part de la partida
més important d'este programa, direcció i serveis
generals, se dedica a beques i foment i activitat d'interés
social.
Nosaltres entenem que les beques, tal com estan configurades,
moltes vegades són ocupació precària, si se realitza
l'activitat en la mateixa administració, ja que està
demostrada la poca formació que suposa el període de
formació.

A més, la concessió de beques,
habitualment poc transparent també, hauria d'estar
centralitzada en la conselleria i en la universitat, i més si
són beques de postgrau, i sense tindre en compte el control i
l'exigència de la Unió Europea quant a la
concessió d'estes beques, que vostés, efectivament, no
atenen un any novament.

Es transferixen recursos a la Universitat de Navarra,
a entitats com Fundació i Vida, molt ideologitzades, molt emmarcades
en un determinat corrent de pensament.
I, per exemple, a una
fundació com Adecco, vinculada, efectivament, a empreses que no
tenen molt a vore amb els temes que estem tractant en esta comissió,
i la utilitat social de la qual.
.
.
Si eixos diners es dedicaren a
programes, efectivament, d'atenció a dependència,
programes directament gestionats per l'administració, serien
diners que donarien molt de si.

Si entrem en la Secretaria Autonómica de
Família i Coordinació Social, una altra vegada a
transferència se'n van 40 milions, exactament 39 milions, i a
inversions 680.
És a dir, un 1,7 de les inversions respecte a les
transferències.
Una altra vegada una desproporció per a
nosaltres inassumible.

El capítol II augmenta situant-se en 11 milions
i mig, dels quals 9 milions se'n van a treballs realitzats novament
per altres empreses i professionals, el 90% dels recursos a
externalitzacions.

D'estos milions de transferències
corrents, més de 7 milions se dediquen només a un objectiu,
una cosa que també ens pareix desproporcionada.
Per exemple, se
margina novament el moviment LGTB, donant-li al col·lectiu Lambda i
a Colegas 24.
000 euros.
També ací un desequilibri,
perquè, efectivament, no se pot comparar el pes específic del
col·lectius Lambda amb el de Colegas.
Però 40.
000 euros
enfront de 7 milions d'euros, em pareix que és un
despropòsit.

2 milions a entitats de caritat i congregacions i 1
milió a transferències a altres administracions
públiques per al programa de teleassistència.
6 milions i mig
a renda garantida.
A mi m'agradaria que vosté fera la
divisió entre la població necessitada d'esta renda i
els 6 milions que vostés dediquen, a vore quant li ix, perquè
a mi m'ix poc.
Els objectius són pocs per a tanta secretaria
autonòmica.

Si comparem allò destinat a prestacions
econòmiques individualitzades, 313.
000 euros, amb l'ajuda
d'una sola congregació religiosa, que se li concedixen 815, o
els 160 de l'Associació Valenciana de Caritat, ens
podríem adonar del desequilibri que suposa este pressupost.

Jo sé que açò no és
casual, que vostés tenen una línia ideològica molt
clara, i és fer desaparéixer quant més els poders
públics.
Des del nostre punt de vista, els poders públics, si
bé han de conrear la complicitat de la societat civil i de les
entitats sense ànim de lucre.
.
.
Nosaltres no diem que
això siga un anatema, però l'ús i
l'abús que vostés fan d'esta utilització
en detriment de les prestacions que des del nostre punt de vista
s'haurien de donar directament des dels poders públics,
és, com dic sempre, des del nostre punt de vista, inacceptable.

En la Secretaria Autonòmica de Família i
Coordinació Social se produïx el mateix que en l'esquema
anterior.
17 milions a capítol II, enfront del milió
d'inversions reals, i 25 milions a transferències corrents.
És a dir, la desproporció entre el gastos corrents i la
inversió real és insostenible per a una conselleria com la
seua, que treballa amb la gent més desfavorida, amb la gent que
més ho necessita, amb la gent que més problemes té i
que menys sort ha tingut en la vida.
I la sensibilitat social enfront
d'aquesta gent sembla ser que no és una prioritat ni del
Consell ni del president del Consell, ni, en este cas, del conseller que
compareix hui ací.

Dels 35 milions de transferències corrents, una
quantitat important, el 30%, se'n va a entitats sense ànim de
lucre per a tasques pròpies de l'administració, que
hauria de fer l'administració.
Novament no entenem esta
externalització.

En la Secretaria Autonòmica d'Autonomia
Personal i Dependència, el mateix esquema: 24 milions per a
capítol II, 103 milions per a transferències i 2 milions i
mig a inversions, el 15% del capítol II i el 2% del capítol
IV.

D'estos 24 milions, 20 milions -o siga,
3.
000 milions de pessetes, perquè a vegades els milions
d'euros se'ns perden, que es diu prompte- per a treballs
realitzats per altres empreses i professionals.
3.
000 milions de pessetes.
Per a concerts amb entitats, 6 milions en atenció especialitzada a
malalts mental, la sensibilitat de la qual estem assistint en el dia de hui
al desmantellament de la planta d'infantil de malalts mentals de La
Fe.
Ja veem la gran sensibilitat que tenen vostés amb el tema de les
malalties mentals.
28 milions de centres especialitzats a atenció a
discapacitats i 16 milions per a centres de dia i centres residencials
específics.

Sap el que es podria fer invertint en una xarxa
pública amb 50 milions d'euros a l'any, que són
8.
000 milions de pessetes?
Des del nostre punt de vista, es podria fer molt
amb eixos 8.
000 milions de pessetes en una xarxa pública.

Els convenis amb els ajuntaments que vosté deia
que són la primera porta on crida la gent que té
necessitats.
.
.
Doncs es veu que només criden a la primera porta
dels ajuntaments governats pel PP, perquè dels convenis amb 20
ajuntaments, 16 són governats pel Partit Popular.

108.
000 euros per a contribuir al finançament
del cost dels serveis establerts en la llei de dependència, de
promoció, autonomia personal i atenció a les persones en
situació de dependència.
508.
000 euros que, a més,
inclouen tots els gastos d'avaluació, de gestió,
etcètera, amb la qual cosa -jo li insistisc en el que li dia
al principi- m'agradaria saber al final què queda per
als dependents.

I finalment, i acabant, en la Secretaria
Autonòmica d'Autonomia Personal i Dependència, esquema
una altra vegada similar.
El capítol II s'emporta
pràcticament tota la despesa, tota la previsió.

Per a nosaltres, si estos pressupostos no se redrecen
en el sentit que no s'externalitzen tants serveis, en el sentit que
vagen més ajudes directes a dependència i a les persones que
ho necessiten, i en el sentit de més transparència d'on
van els diners públics de valencians i valencianes, són, des
de tots els punts de vista, rebutjables.
I jo sí que li agrairia,
senyor conseller, que ens fera algun aclariment sobre el que li estem
plantejant.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Oltra.

Té la paraula, en representació del Grup
Socialista, el senyor Torres.

El senyor Torres Salvador:

Muchas gracias, señor presidente.

Señor vicepresidente, ha empezado usted siendo
fiel al guión que traen todos los consellers
en la presentación de los presupuestos,
intentando dejar en mal lugar al Gobierno de España.
Lo ha dicho en
principio haciendo una alusión a que se han congelado las
transferencias para los ayuntamientos, mientras que por parte de su conselleria hay un especial
interés en que las corporaciones locales tengan un mayor
protagonismo, pero luego hablaremos de eso.

Yo creo que si dedicasen la mayor parte de los consellers el mismo tiempo que
dedican a urdir estrategias de confrontación con el Gobierno de
España, lo dedicasen a resolver los problemas que tienen las consellerias, seguramente
mejoraría muy notablemente la calidad de vida de todos los
valencianos.

Ustedes están aquí para gestionar
aquellos servicios y todas aquellas actuaciones que tienen a su cargo, y no
para hacer oposición al gobierno central.
Para hacer
oposición al gobierno central, ya están los diputados.

Efectivamente esta conselleria ha crecido un 7,2%; es la que más ha crecido de todas
las consellerias.
Y
eso traducido a términos económicos es que ha crecido 39
millones de euros con relación al 2008.
Pero, claro, usted
ahí se olvida de decir que el Gobierno de España, en los
recursos que va a destinar en el año 2009 para la gestión de
la ley de la dependencia, incrementa esos recursos en un 33%, con
relación a este año.
¿Qué quiere eso decir?
Que
nosotros vamos a tener 27 millones de euros más de ingresos,
procedentes del estado, de los que tuvimos este año, con lo cual el
crecimiento real de la conselleria se queda, en lo que a su parte le corresponde, en menos del
crecimiento del IPC.
Por tanto, reconozca de una vez que, otras consellerias podrán decir,
pero en esta conselleria, especialmente, poco hay que decir porque el crecimiento de los
últimos años, de los últimos tres años, se debe
única y exclusivamente a las aportaciones que están viniendo
del gobierno del estado.

Con este presupuesto, lamentablemente, nosotros
pensamos que la conselleria no va a poder hacer frente a las necesidades reales que
tienen en estos momentos los valencianos en materia social.
En primer
lugar, no va a poder atender adecuadamente las necesidades de las personas
dependientes.
Tampoco va a poder proteger de una manera eficaz a los
ciudadanos más necesitados de nuestra comunidad -a los que ha
hecho usted una referencia- debido a la difícil
situación económica en la que nos encontramos.
Y tampoco, y
desgraciadamente, se van a poder incrementar los servicios y prestaciones
dirigidos a la protección de menores en situación de
desamparo.

En lo que se refiere a las personas dependientes,
estos presupuestos no van a garantizar que las miles y miles de familias
valencianas que hay en este momento, en muchos casos con un año y
medio, y más, en lista de espera para que se resuelva su expediente
de solicitud, pues van a seguir igual durante el año 2009.
Usted, en
este ejercicio, y de acuerdo con la distribución de créditos
que había del gobierno del estado, que eran 831 millones,
tenía, tenía la posibilidad de acceder a 84 millones de euros
para la financiación de esta conselleria.

¿Qué es lo que realmente usted ha
conseguido hasta el día de hoy?
Pues ha conseguido un convenio con
el ministerio de 25 millones de euros, que significa un crecimiento del 18%
con respecto al que firmó el año pasado.
Y en segundo lugar,
el ministerio, a usted, le transfiere mes a mes un porcentaje, una
cantidad, que está en consonancia con las valoraciones y los
dictámenes que usted haya realizado y para los cuales ya tenga hecho
el PIA, y se hayan introducido en el sistema informático.

¿Qué está haciendo usted?
Pues
usted está liquidando mensualmente, de media, hasta el 30 de
septiembre, solamente 7.
500 personas dependientes.
Y usted ha recibido,
hasta el 30 de septiembre, 15,8 millones de euros del nivel de
protección mínimo, que se lo van transfiriendo mes a mes.
Pero es que usted, en este año 2008, podría llegar a los 60
millones.
Claro, si usted no llega a los 60 millones de euros es porque no
está haciendo el trabajo bien, porque no se están realizando
los PIA.

Yo tengo aquí cientos de escritos de los
ciudadanos que han recibido una resolución en la cual se le dice que
tiene reconocido el grado III, nivel 2; o el grado III, nivel 1.
¡Cientos de resoluciones!
Pero es que algunas son de mayo, de junio,
de julio, de agosto.
.
.
del año 2008.
Y estamos a noviembre y,
después de haberles mandado la resolución, todavía no
han pasado los trabajadores sociales por casa de esos dependientes para
realizar el PIA.

Por lo tanto, mientras no se pasen, no existen, no van
a cobrar.
¿Y qué es lo que ocurre?
Que usted tiene ahí
una bolsa de cerca de 18.
000 personas, por las cuales, en este momento,
podría estar cobrando del estado, y no está cobrando, y no
está cobrando porque no quiere.
Porque quiere destinar todos esos
recursos y aplicarlos a las residencias y a los internamientos.

En definitiva, usted lo único que quiere es
hacer caja, ahorrar el dinero que viene de la ley de la dependencia para
que se pueda coadyuvar a lo que es el gasto corriente de la conselleria.

Para este año 2009, en el anteproyecto de
presupuestos del gobierno central, hay una partida de 1.
158 millones de
euros para las autonomías.
¿Eso qué quiere decir?
Que
a nuestra autonomía le corresponden 110 millones de euros para el
año 2009.
Pero, claro, de esos 110 millones de euros, unos
formarán parte del nivel acordado, y dependerán del convenio
que usted firme con el ministerio, pero el resto dependerá de su
esfuerzo, de que su conselleria sea eficaz y sea capaz de hacer resoluciones, hacer
dictámenes y, por lo tanto, incluir en el sistema informático
a esos ciudadanos.

Yo creo que las cosas no van a cambiar en el
año 2009.
Se ha hecho un acuerdo por el que se han blindado
determinadas plazas residenciales por acuerdo del pleno del Consell; ha
hecho usted alusión, hace poco, al protocolo firmado por el
presidente Camps, el otro día, para también ampliar el
número de plazas en 8.
100.
Y a mí me gustaría saber,
es que me gustaría saber: ¿qué norma legal le habilita
a usted o qué norma legal le habilita al señor presidente de
La Generalitat para firmar una serie de conciertos a dedo?
Es decir, en la
Comunidad Valenciana hay muchas empresas que podrían, perfectamente,
formar parte de ese consorcio, de esos centros contratados.
En cambio,
ustedes seleccionan a dedo, y lo seleccionan sin ningún tipo de
concurso y sin ningún tipo de ofertas que puedan haber por parte de
las empresas.

Y usted justifica: «Se ha hecho un cambio en la conselleria, se ha creado una
secretaría autonómica y dos subsecretarías.
»
Pues, mire usted, lo único que hacen es incrementar el número
de altos cargos, pero eso no va a solucionar el problema que hay, en este
momento, de atasco, de gestión, en la conselleria.

Como también -y no lo entendemos-
han incrementado el presupuesto de Avapsa, empresa que, una vez más,
pedimos que se suprima, que es que se elimine esa empresa, porque es un
caos total y absoluto.
Y a esa empresa le incrementan para este año,
también, un 30% su presupuesto.

Mire usted, señor conseller, hay una relación interminable de obras en el
presupuesto del año 2009.
Pero, mire usted, ¡si son la
mayoría de hace cinco, seis, siete y ocho años!
El Centro de
Discapacitados Psíquicos de Sagunt, del año 2001; el de
Segorbe, del año 2001; el Hospital Gran Vía, del año
2001; el CRIS de Játiva, del año 2003; el convenio de un
centro ocupacional de la Diputación de Castellón, del
año 2002.
Es decir, de todas las obras que aparecen en el
presupuesto, solamente hay una nueva: el Centro de Día de Elda.
El
resto de obras, la que menos lleva ya, tres años presupuestada; y en
la mayoría de los casos sin ni siquiera haber empezado
todavía.
Con lo cual, todo ese listado de inversiones es un mero
invento, y en la mayoría de los casos responde única y
exclusivamente a proyectos que ya hace muchos años que
deberían de estar terminados y en funcionamiento.

Por cierto, hace poco firmaron un convenio para la
construcción de un centro ocupacional en Paterna, otro en Puzol y el
CRIS de Orihuela; y sin embargo ninguno de ellos aparece en el presupuesto.
Tampoco vemos en el presupuesto que se le vaya a dar solución a los
más de nueve millones de euros de deuda que arrastra el Ivadis;
seguirá sin poder funcionar adecuadamente, en el ejercicio del 2009,
porque tiene una deuda que le está impidiendo funcionar de una forma
adecuada.

El segundo problema importante que es la
atención a la lucha contra la pobreza y la exclusión social,
nosotros pensamos que tampoco se va a avanzar.
Mire, usted, le voy a decir
unas cuantas partidas.

El Programa de microcréditos para las personas
en situación de exclusión tenía 80.
000 euros y sigue
teniendo 80.
000.
El Plan de medidas de inserción social destinado a
las personas en situación de mayor necesidad en el año 2003
tenía un presupuesto de 10 millones de euros, en el año este
último lo han dejado en un presupuesto de 2,7 que, claro, el
año pasado había 2,7 del PER más 6 de la renta
garantizada, que eran ocho y pico millones; pues para este año
solamente hay 6,5.
Pero es que es curioso.
La renta garantizada se
presupuestó en el 2007, 6 millones de euros: 0 gastados; se
presupuestó en el 2008: 6 millones de euros, que sepamos hasta el
día de la fecha, 0 euros gastados; y ahora, para el año 2009,
se presupuestan 6,5.
Mire usted, ¡si en el año 1990, que
empezó ese programa, ya salió con 6 millones de euros!
¿Cómo es posible que en el año 2009, y con las
necesidades que hay y la situación de desempleo, tengamos un
presupuesto de 6,5 millones?

Los servicios sociales generales se han congelado,
efectivamente.
Pero es que ustedes lo llevan congelando desde el año
1996, que hicieron la primera gran rebaja de la financiación de los
ayuntamiento, y el año pasado pusieron 26 millones de euros para los
ayuntamientos, y este año, de nuevo, 26 millones de euros para los
ayuntamientos.
Así es imposible que se pueda atender de una forma
adecuada a las necesidades que tienen en este momento los valencianos.

Y, fíjese, le indico que de acuerdo con las
últimas cifras de desempleo la Comunidad Valenciana no está
en la media del resto de las comunidades autónomas, sino que
está con una tasa de desempleo muy superior al resto de las
comunidades autónomas.
En el último año el desempleo
ha crecido en nuestra comunidad, nada menos que un 53%; y en cambio, en
España, en la media de España, ha crecido un 37.
Por lo
tanto, las situaciones de necesidad van a ser en nuestra comunidad mucho
mayores que en el resto de España y, sin embargo, eso no se refleja,
de ninguna manera, en el presupuesto que se nos presenta aquí.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Torres.

Té la paraula, en representació del
Grupo Popular, la senyora Garcia.

La senyora García Herrero:

Sí, gracias, señor presidente.

Pues, señor vicepresidente del Consell, quiero
que mis primeras palabras, en nombre del Grupo Parlamentario Popular, pues
sean de agradecimiento por su presencia en esta comisión para
explicarnos los presupuestos de la Conselleria de Bienestar Social que
usted dirige, para 2009.

Este grupo parlamentario, señor vicepresidente,
le felicita, como responsable de la Conselleria de Bienestar Social, por
unos presupuestos que reflejan, una vez más, el compromiso del
gobierno valenciano con los sectores más necesitados de
protección.

Y es que, señorías, el gasto social en
estos presupuestos, para el 2009, alcanza el 80,4% del presupuesto total de
La Generalitat; es decir, de 14.
286.
000 de euros, 11.
483 millones van
destinados al gasto social.

Y este año, también,
señorías, una vez más, estos presupuestos están
condicionados por la negativa del gobierno central a revisar el actual
modelo de financiación autonómica que obliga a La Generalitat
a atender un gasto mucho mayor que el que tiene que atender el estado;
concretamente las áreas de sanidad, educación y bienestar
social.

Señorías, hemos pasado de un gasto
social de 77,7%, en 2004, al 80,4 para el 2009; es decir, en el año
2009, de cada 10 euros, 8,4 están destinados a las políticas
sociales, en unos presupuestos que consolidan el modelo social de la
Comunidad Valenciana, centrado en la mejora de la estabilidad, el bienestar
y la cohesión social, que va adaptándose a las nuevas
necesidades y requerimientos de los valencianos, y que ya es
garantía de atención a las personas y sus familias en sus
necesidades sociales.

Y es que todas las políticas del gobierno
valenciano van dirigidas a las personas.
Detrás de toda
política social hay personas, y son precisamente ellas las que
legítimamente demandan, cada vez más, mayores cotas de
servicios sociales, bienestar y protección.
Por ello, hay que
destacar el crecimiento que registran las áreas de bienestar social,
sanidad, educación, cooperación, vivienda y empleo.

En concreto, señorías, la Conselleria de
Bienestar Social, pese a la situación económica actual y
siguiendo la apuesta del gobierno valenciano en materia de acción
social, incrementa el presupuesto un 7,2%, siendo la conselleria que más crece,
alcanzando un volumen global de recursos de 592 millones de euros, lo que
supone 40 millones de euros más que en el ejercicio 2008.

Y ello, señorías, año tras
año desde 1995, porque nuestra política social no comienza en
el 2007, con esta legislatura, llevamos muchos años trabajando desde
el Partido Popular atendiendo a las personas.
Desde 1995 se ha multiplicado
por cinco el presupuesto de esta conselleria: de 127 millones de euros, en el todo incluido de 1995, con
el gobierno socialista, a 592 millones de euros del presupuesto del 2009;
el 460% más, señorías.
Y así aseguramos una
distribución más universal, justa y equitativa de la riqueza,
que entendemos que es esencial para incrementar las actuales cotas de
solidaridad.

Señor vicepresidente, señorías,
La Generalitat ha sido capaz de multiplicar por más de seis el
número de personas dependientes a las que atiende.
Y aquí
quiero destacar, señorías, el nuevo programa presupuestario
de ordenación de la dependencia y gestión de centros de
centros, servicios y prestaciones que financiará y facilitará
el desarrollo de la ley de la dependencia en la Comunidad Valenciana,
dotado con 244,5 millones de euros, y que supone el 41,3% del presupuesto
total de la conselleria.

Igualmente hay que hacer especial mención del
fuerte incremento, del 29%, en las plazas residenciales para atender a los
usuarios dependientes, habiéndose llevado a cabo, el pasado viernes,
la firma de un convenio con ayuntamientos, asociaciones y empresas en el
que se incorporan más de 8.
000 plazas concertadas para personas
mayores con discapacidad y enfermos mentales.

Nuevamente vuelve a crecer, este año, el 8,38%,
el Programa de integración social del discapacitado, con un
presupuesto ya de 152 millones de euros y un aumento de las transferencias
corrientes del 10,3.
Aquí cabe destacar, también, las
principales líneas de actuación: la financiación de
los gastos del Instituto Valenciano de Atención al Discapacitados,
Ivadis; además del plan para las personas con enfermedad mental.

Y lo mismo pasa, señorías, con la
Dirección General de Familia y Adopciones, con un significativo
aumento del 9,2% de las transferencias corrientes en más de 68
millones de euros, impulsando medidas de apoyo a la maternidad y a favor de
las familias numerosas, donde destacará el Programa de asesoramiento
y apoyo a las madres, tanto durante el embarazo como tras el nacimiento.
Así, una mayor calidad de los centros de acogimiento residencial de
menores y centros de día; o la Dirección General de
Acción y Mayores, que con 65 millones de euros va a desarrollar
políticas que favorezcan la integración social de los
colectivos más desfavorecidos o en riesgo de exclusión
social, como el Plan concertado de prestaciones básicas de servicios
sociales de corporaciones locales y el desarrollo de renta garantizada de
ciudadanía.

Señorías, en la promoción de la
mujer podemos observar, efectivamente, señor vicepresidente, una
disminución; pero de una lectura en conjunto y rápida.
.
.
y en
conjunto de estos presupuestos, vemos que es perfectamente.
.
.
, que esta
deducción obedece a que la partida correspondiente a las
guarderías la va a ejecutar la Conselleria de Educación.
Aun
así, esta dirección general, con 11 millones de euros va a
fomentar la promoción de la mujer a través de los planes de
igualdad de oportunidades para las empresas, para la conciliación de
la vida familiar, redoblando esfuerzos, además, en sus programas
dirigidos a la atención integral y apoyo a las mujeres en
situación de riesgo social.

A grandes rasgos, señorías, he querido
destacar estos datos, que considero muy importantes, sin entrar en un mayor
detalles, por cuanto el vicepresidente ya ha hecho una magnífica
exposición de estos presupuestos.

Señor vicepresidente, señorías,
quiero terminar, una vez más, transmitiéndole la confianza y
la seguridad de que este grupo parlamentario defenderá los
presupuestos de bienestar social con la convicción y el orgullo de
siempre, de saber que son unos presupuestos eminentemente sociales, justos
y comprometidos con las personas.

Nada más, y muchas gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora García.

Té la paraula el senyor conseller per a aclarir
els dubtes que s'han pogut plantejar davant de la seua
compareixença.

El senyor conseller de Benestar Social:

Moltes gràcies, senyor president.

Senyories.

Senyora Oltra, mire, la Comunitat Valenciana és
la comunitat que més places públiques i concertades tenim de
residències per a persones majors.
Per tant, el tema és que
construir això, si ja està construït, cal mantindre-ho
i, per tant, no pot anar pel capítol d'inversions.
Eixa
és una cosa que.
.
.
bé, es aplicar el sentit comú; no
fa falta molt més.

Vosté es queixa que mosatros fem convenis amb
les universitats.
Mire vosté, per a mosatros les universitats
públiques i privades, que estiguen dirigides o que tinguen una
tendència o en tinguen una altra, el que mos importa són els
acords que pugam fer amb cada càtedra de la matèria
corresponent, perquè cregam que és la més adequada en
un moment determinat.
No hem d'estar mosatros classificant que esta
universitat és aixina o aquella universitat és aixana.
Si no,
escolte, a on estaríem en esta vida?
Possiblement a on està
vosté, però mosatros no estem ahí.
Mosatros volem conveniar amb totes aquelles
universitats i amb totes aquelles institucions que puguen aportar coses per
a la Comunitat Valenciana.
Eixa és la realitat que mosatros volem
fer.
Ahí estan les diferències substancials en este tema.

Senyor Torres, mire, en la Comunitat Valenciana
vosté diu que jo he començat dient.
.
.
doncs bé, doncs
que els diners del govern.
.
.
s'han congelat.
.
.
per a tal.
.
.
Després ha parlat dels convenis de.
.
.
tal.
Mire, respecte.
.
.
Per
exemple, necessitats de la Comunitat Valenciana que li hem plantejat.
.
.
Perquè no és un problema.
.
.
Mosatros, la nostra comunitat,
tenim un problema.
.
.
que no és un problema, és una realitat,
i sobre eixa realitat hem d'actuar tots, que és que estem
atenent menors, menors, el doble que qualsevol altra comunitat espanyola.
Per què?
Doncs especialment perquè n'hi han 2.
400
menors que arriben a la nostra comunitat sense uns vincles familiars,
almenys coneguts, que poden vindre.
.
.
doncs, en vies diferents, i que
són menors que mosatros els hem de donar la cobertura
necessària, com no pot ser d'altra manera.
Doncs, mire,
mosatros hem plantejat al govern que haurem de buscar solucions per a este
problema.
I per a este problema no se donen solucions.
Per això,
quan en temes concrets i puntuals mosatros digam i puntualitzem temes.
.
.
bé, ¡que no s'ofenga ningú!
Són realitats,
estan ahí.
I sobre eixa realitat crec que hem d'actuar cada
dia.

Mire, en el pressupost que mosatros els havem dit,
senyora García, vosté ha dit.
.
.
, jo crec que ha fet un estudi
de la realitat del pressupost, i eixa realitat del pressupost és.
.
.
Mire, si el finançament autonòmic se revisara, doncs,
mosatros, estos pressuposts tindrien més diners.
Això
és una cosa clara.
Aixina està el tema, no?

En qualsevol cas, en els pressuposts que estem
parlant.
Mire, les famílies s'han incrementat un 21,79%, la
partida destinada a ampliar la xarxa residencial de menors, -com els
dia abans- perquè és una realitat que necessitem.
Eixa
atenció dels menors suposa que invertim 37,4 milions d'euros.

En els pressuposts relacionats amb la dona, ha
disminuït -com he dit- el capítol general
perquè hi han hagut servicis que van a fer altres conselleries.
Però la resta de capítols en matèria de la dona
augmenten un 6%.

Per a centres de majors, per a arreglar eixos centres
de majors que ja estan en marxa i que són d'entitats sense
ànim de lucre o propis, n'hi ha una inversió de 5
milions d'euros.
I, per tant, doncs mire, està previst la
millora de residències com en Petrer, Benicarló, Burriana,
Villena, Teulada, Moraira, Bocairent, Rótova, Caudiel i Rafelguaraf.

Vosté dia: «És que la immensa
majoria.
.
.
que vostés firmen convenis o que firmen acords són
d'ajuntaments del Partit Popular.
» Mire, és que resulta
que la immensa majoria d'ajuntaments de la Comunitat Valenciana
són del Partit Popular.
Però una companya, per exemple, crec
del seu partit, que ocupava un lloc en esta cambra la legislatura passada,
doncs el divendres me va felicitar per l'acord que vàrem fer
amb l'Ajuntament de Sueca.
Bé, doncs mire vosté,
és normal.
.
.
, que està col·laborant amb
l'Ajuntament de Sueca.
Però és que.
.
.
aixina és
la vida, no?

Per tant, se van a fer coses en tots aquells pobles
possibles, la qual cosa no vol dir que pugam arribar a tots els pobles com
seria el nostre desig, perquè els recursos sempre i en qualsevol
matèria són escassos.
Què voldríem?
Arribar a
més.
I per això estem demanant sempre, permanentment,
més diners.
Perquè crec que una administració
autonòmica, municipal, ha administrar adequadament els recursos.
I
eixa administració adequadament dels recursos també ha de fer
que hi hagen recursos.
I recursos que en el model de finançament de
l'estat espanyol, no anem a repassar-ho ací, vostés
saben, igual com jo, per on vénen, i per tant eixe és un
plantejament molt clar.

En altres temes, per exemple, per a eixa
construcció de nous centres, que vosté abans dia, es va a
destinar en el pressupost un 19,5 d'augment.
I per a mantindre les
associacions especialment de temes de persones amb discapacitat un augment
del 10,32%.

Per a concertar places residencials per a persones amb
discapacitat, 24,5 milions d'euros.
En projectes, per exemple, com
l'hospital de Castelló, que vostés han citat
adés que no són noves, que estan començades, que
s'estan fent i que fa falta per acabar-les injectar-los més
diners.
I per això s'injecten 13,8 milions per a fer una
sèrie de millores en residències que vostés tenen
puntualment en el pressupost.
Perquè normalment, i vostés ho
saben perfectament, quan se vol obrar se fan obres on les anualitats
habitualment estan en dos anys o en tres anys, i ací està el (inintel·ligible) .
.
.
de les anualitats corresponents a enguany, que uns centres comencen de nou
i altres s'acaben.
Però això és
històricament en este pressupost i en qualsevol pressupost que
sempre parlem.

El funcionament de centres i places que tenim en el
model valencià d'atenció a la dependència
experimenta un augment del 42% d'increment.
Per exemple,
s'està fent una residència que se dediquen 5 milions
d'euros, nova, totalment i, a més, preciosa
-tinguí l'oportunitat de vora-la recentment-, en
Tuéjar i una altra en Ayora, en dos comarques d'interior que
La Generalitat creu que és necessari cobrir les necessitats per als
majors i els discapacitats que hi ha en eixes comarques.

Els centres de trobada assistits en Benaguasil, en
Monóvar o en Atzeneta.
Els centres de dia d'alzhèimer
en Ibi i en Elda.
La dotació de residències en Pintor Sala,
d'Alcoi.
L'equipament de centres de dia en Cox.
Bé,
són realitats que estan plasmades en este pressupost.

396,5 milions d'euros en els pressupostos de La
Generalitat per a la promoció de l'autonomia personal i
atenció a les persones en dependència.
Estes són
realitats, realitats que se podrien superar si hi hagueren més
ingressos de diners de l'estat.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Gràcies, senyor
conseller.

Anem, per tant, a l'últim torn
d'intervenció de parlamentaris.

Té la paraula la senyora Oltra, en
presentació de Compromís.

La senyora Oltra Jarque:

Gràcies, senyor president.

Mire, senyor conseller, jo li agraïsc
també esta intervenció.
Però, en qualsevol cas, jo no
he vingut ací a debatre ni el finançament autonòmic,
que ja vaig tindre ocasió de parlar fa a penes dues setmanes amb el
vicepresident Camps sobre eixe tema, i crec que tots els grups
parlamentaris estem d'acord en la necessitat d'un major
finançament, ni vinc ací a debatre els pressupostos generals
de l'estat.

Jo el que vinc ací és a debatre la
responsabilitat que tenen vostés i en quina mesura se gasten
vostés els diners.
I jo al que assistisc és a un discurs en
què vostés diuen que els seus pressupostos són els
més socials del món i de parte del
universo, perquè eixe és el seu
discurs, i el seu pressupost és un 4,1% del global del pressupost de
La Generalitat.
Amb la qual cosa estan vostés venent-nos coses que
no són.

I nosaltres el que diem és que és
insuficient.
Amb els diners que vostés tenen.
.
.
, que podrien ser
més, doncs molt bé, ja anirem a per més.
Però
amb els diners que vostés tenen les seues prioritats no les
compartim, perquè les seues prioritats no són les persones.
I, sense dubte, no són les persones més desafavorides
d'esta comunitat.
No són les persones dependents, no
són les persones amb discapacitats, no són les persones amb
problemes econòmics perquè si no, entre altres coses,
tindríem una política econòmica que no destruïx
l'ocupació al nivell que ho està fent en la nostra
comunitat.
Per tant, vostés, les persones, la majoria de les
persones no són la seua prioritat.

I vosté me diu que té més places
que ningú per a persones majors, i que aleshores no cal fer
residències públiques.
Doncs clar que no!
Ja sabem, ja sabem
que vostés no volen fer places públiques.
Ja ho sabem.
Perquè els diaris els il·lustren sobre determinades coses i
els interessos que hi ha perquè no se facen places públiques.
I jo el que li dic és que n'hi han poques places per a
persones majors, que en fan falta més, que no estan cobertes totes
les necessitats i que, des de la xarxa pública se pot atendre molt
bé i segurament a més de manera més barata.

I jo a més el que li dic és que no
compartisc la seua filosofia, i quan dic «la seua»
m'estic referint al pressupost global, però ara estem parlant
de la seua conselleria.
No compartisc la filosofia de fer els pressupostos.

Mire, tots sabem ací per a què servixen
els pressupostos, a banda de per a tindre-mos ací tres mesos
debatent i fent esmenes; que després vostés fan modificacions
de crèdit i unes execucions de pressupost que
l'oposició mai sabem al final on van els diners.
Però
és que ara ja no tenen ni el decor dels pressupostos fer-los amb un
poquet de transparència.
O siga, ja és prou que
l'oposició no sabem al final, del que vostés
pressuposten, què és el que se gasta, i menys a estes altures
de l'any, eh?
, com perquè vostés els pressupostos els
facen de la manera opaca i fosca que els fan.

I, efectivament, les assistències
tècniques, els treballs realitzats per altres empreses, amb eixe
enunciat al final són un forat negre per a evitar i eludir el
control públic i el control per part de l'oposició de
què fan vostés amb els diners de tots els valencians i
valencianes.
I amb això no estem d'acord.
I ja està.
I
és molt legítim que no estiguem d'acord amb
això.
Perquè jo crec que un dels exercicis més
importants que fa un govern és distribuir els diners públics
que paguem tots els valencians i valencianes.
I és una
responsabilitat molt gran, perquè són diners, efectivament,
de l'interés general.
I això és el que jo estic
criticant: la quantitat de diners, el 90% se'n va en treballs
realitzats per altres empreses.
Foscor i absolutament falta de
transparència.

I, efectivament, també critiquem la manera que
vostés donen línies de subvencions directes des dels
pressupostos, en compte de fer línies de subvencions
públiques, on tot el món puga saber i accedir en un programa
d'activitat, en una memòria a eixes subvencions.

Vostés fan, tenen el costum de fer
línies directes de subvencions.
I jo li dic que això
també està desequilibrat.
Vostés fan una
política clientelar.
Per si no m'he explicat bé en l'anterior
intervenció, el que jo volia dir és que vostés fan una
política clientelista i arbitrària, i donen diners als amiguets.
I
vostés són els que discriminen.
¡No me diga
vosté que jo és que estic en contra de la universitat!
I on
estan els diners per a la universitat pública?
Congelats des de fa
anys.
Com estan les universitats públiques valencianes?
D'aquella manera d'ofegats.
, eh?
Per culpa del seu govern.

I vosté fa un conveni amb la Universitat de
Navarra, amb un programa a més molt, molt a prop de la seua
ideologia.
Qui està discriminant ací en funció de la
ideologia?
Vostés, vostés!
Jo no.
Jo?
Me pareix molt
bé que a les universitats públiques valencianes se'ls
dote per a fer programes d'acció social o per a fer els
programes que tinguen la seua competència en la seua conselleria.
Però vostés, qui discrimina?
Excusatio
non petita, accusatio manifesta.
Vosté
m'està acusant a mi d'una cosa que està fent
vosté!
No projecte en mi el que fa vosté.
Jo no faig els
pressupostos, jo el més que puc fer és esmenar-los.

Vosté parla de l'esforç que se fa
en el tema de menors, de l'esforç que se fa.
.
.
Però jo
veig que estos pressupostos són continuistes dels anteriors.
No se
fa un esforç sobredimensionat.
I si és de deveres que
ací atenem més menors, doncs bé, és la nostra
realitat, és la nostra realitat.
I, per tant, haurà
d'atendre vosté la realitat de la Comunitat Valenciana.
Que
siga diferent de la de Castella-la Manxa?
Bé, és la realitat
que ens ha tocat viure.
I vostés no fan un esforç en
això.

I, per tant, jo el que li demane és
això, que redrece la seua manera de fer els pressupostos i dedicar
els diners públics, que nosaltres, des del nostre punt de vista,
pensem que cal una xarxa pública forta de prestacions socials, i
més en temps de crisi com els que corren, i que els pressupostos,
almenys els pressupostos, ja que l'execució és
d'una foscor inabastable per a l'oposició, almenys els
pressupostos siguen més transparents del que són estos
pressupostos.

Moltes gràcies.
I moltes gràcies, senyor
president.

El senyor president:

Moltes gràcies,
senyor Oltra.

Té la paraula el senyor Torres.

El senyor Torres Salvador:

Gracias, señor presidente.

Nosotros antes hemos querido destacar la insuficiente
dotación presupuestaria que existe en el anteproyecto de
presupuestos para poder hacer frente a las necesidades de los colectivos y
de las familias más necesitadas de nuestra comunidad.

No hace falta que yo le diga, que usted lo
sabrá de memoria, que tenemos en este momento más de 311.
000
parados, que en el último año se han incrementado en 109.
000
el número de personas paradas en nuestra comunidad.
Que en este
momento cerca de 840.
000 valencianos y valencianas viven en el umbral de la
pobreza, es decir, con menos de 574 euros al mes.
Y que, por lo tanto,
habrá que adoptar una serie de medidas para hacer frente al
incremento de situaciones de necesidad que se están produciendo.
Y
eso no se resuelve, señor conseller, diciendo, como usted dijo públicamente en los medios
de comunicación, que los 300.
000 euros que se iban a ahorrar del
pago de los altos cargos, pues que eso iba a determinadas entidades que
estaban desarrollando.
No, no, lo que hay que hacer es poner de verdad en
el presupuesto los recursos necesarios.
Porque, mire usted, en la Casa de
la Caridad, en el mes de junio de este año, salieron pidiendo
socorro porque ya se habían quedado sin fondos en el mes de junio,
para poder atender a las personas que allí iban.

Y, en cambio, en este año se propone en el
presupuesto un suplemento de los 153.
000 euros que hay este año a
160.
000.
Es decir, menos de un 5%.
Cuando el año pasado
habían agotado fondos en el mes de junio.
Pero es que Cáritas
también había agotado los fondos en el mes de junio.
Y no le
digo ya los ayuntamientos.
Los ayuntamientos en las ayudas individualizadas
no periódicas los tienen más que agotados también, y
sin embargo usted congela los fondos destinados a las ayudas
individualizadas de los ayuntamientos.
Se ahorra los 2.
700.
000 euros del
PER, e introduce una nueva partida, como ya le he dicho antes, de 6,5
millones de euros para la aplicación de la renta garantizada de
ciudadanía, que es total y absolutamente insuficiente, y que
además es una vergüenza.
Porque la ley se aprobó en
marzo de 2007.
Tenía que entrar en vigor en marzo del 2008.
El
decreto no se aprobó hasta agosto del 2008, el decreto de desarrollo
de la ley, cuando tenía que haber estado en marzo, como
mínimo.

Y, finalmente, la orden de desarrollo de la
prestación garantizada se publica en agosto.
En julio -que me
he equivocado antes- el decreto y en agosto la orden.

Pero es que a día de hoy, por lo menos en los
ayuntamientos con los que hemos consultado, en ningún ayuntamiento
se ha realizado ninguna prestación.
¡Ya veremos si se realiza
alguna prestación para el año 2009!
Pero, de cualquier forma,
la cuantía de la que se parte es total y absolutamente suficiente
para poder atender las necesidades.

Dice usted que efectivamente aquí se
están atendiendo muchos menores.
Pues, mire usted, el problema es
que una parte importante de los centros que atendían a los menores
en situación de protección han sido transformados en centros
de reforma.
Porque cuando se aprueba la modificación del
código penal para elevar la edad penal de los menores a los 18
años, la mayoría de las comunidades autónomas le
reclamaron entonces al gobierno del PP, de Aznar, transferencias para poder
hacer centros.
En cambio, en esta comunidad el señor Blasco, conseller de turno, dijo que
no, que nuestra comunidad tenía recursos suficientes como para poder
hacer una red de centros de reforma del menor.
¿Qué es lo que
hizo?
Se dedico a transformar los centros de protección en centros
de reforma, con lo cual el número de plazas disponibles para
proteger a los menores desamparados, no a los menores delincuentes, se ha
reducido, y se da el caso, que salió recientemente, en la provincia
de Alicante, de que cerca de 2.
000 menores sus expedientes estaban
esperando en la Conselleria de Bienestar Social a que se les diera una
solución, porque no había ni recursos ni medios para poder
atenderlos.

En relación con las obras, que usted ha dicho
otra vez, «podíamos haber acabado estas obras si el gobierno
del estado diera más recursos a la Comunidad Valenciana».
No,
es que al gobierno del estado no le corresponde dar más recursos
para estos centros.
De la ley de la dependencia usted ha recibido 10
millones de euros en el año 2006 para obras de estos centros.
En el
año 2007 recibió cerca de cinco millones más para la
realización de estas obras.
Y en el año 2008 no sabemos nada
porque usted ya sabe que tiene 25 millones de euros destinados al concierto
con el estado, pero todavía no nos ha dicho cuánto va a
destinar a eso.
De momento ya llevan dos años, 15 millones de euros.
Pero es que la mayor parte de las obras que aparecen aquí son obras
que han sido financiadas.
.
.
, usted ha dicho, «residencia de
Tuéjar».
¡Claro, la residencia de Tuéjar
empezó hace cuatro años!
O la residencia de Ayora, que
empezó hace cuatro años.
En ambas residencias el gobierno del
estado, a través de la financiación de la ley de la
dependencia, ha puesto cantidades millonarias para su construcción.
Pero, claro, en ningún sitio aparece eso.
Porque el gobierno de La
Generalitat tiene especial interés en que los valencianos crean que
efectivamente no está habiendo ninguna aportación por parte
del estado, cuando la aportación que está habiendo es muy
importante.
Y, por lo tanto, el gobierno valenciano tendría que ser
leal con el Gobierno de España y tratar de colaborar.
.
.

El senyor president:

Señor
Torres.
.
.

El senyor Torres Salvador:

.
.
.
para que, en la medida de lo posible,
beneficiar, que es de lo que se trata, a la mayoría de los
valencianos y dejarse de guerras estériles.

El senyor president:

Moltes gràcies,
senyor Torres.

Té la paraula el senyor conseller per a la seua
última.
.
.

El senyor conseller de Benestar Social:

Moltes gràcies.

Mire, senyora Oltra, jo pense que a vegades quan u
està tancat en un quarto obscur tot ho veu obscur.
I això
és el que li passa a vosté.
Tot ho veu obscur, tot són
forats obscurs.
.
.
Bé, què li anem a fer.
Això no
sé quina solució té, però no li veig una
solució fàcil.
Eixe era el tema.

Mire, senyor Torres, el conveni que vosté
està citant respecte al tema de la dependència.
Mire, en el
conveni de l'any passat mos varen transferir dos quantitats: una, de
7 milions d'euros, d'una línia que ha desaparegut, que
era per a la millora de residències de persones majors, que ha
desaparegut; i, 21 milions -corresponents a una part i
l'altra- respecte al tema de la dependència.

Enguany, sumant eixes dos partides, mos diuen que mos
van a donar, doncs, 25 milions d'euros en un conveni, conveni que
faré arribar a les seues senyories i que el vàrem rebre
despús-ahir amb un missatger.
Vol dir que a data d'avui,
d'este conveni que es va negociar en el mes d'abril, o
perquè no hi ha diners en els fons de l'estat o per la
raó que siga, mos han enviat el 50% d'este conveni, que se
negocià -com li dic jo- en eixa data, mos han enviat el
50% fa 15 dies, 12.
100.
000 euros.
Això és el que mos han
enviat d'este conveni que havia d'haver firmat fa cinc mesos i
que mos el varen enviar per a firmar, perquè el vérem, doncs,
no sé si està la data ací, però bé, 29
d'octubre de 2008 isqué de Madrid.
Eixa és una realitat
que està ahí palpable i sense més històries.

Mire, la Conselleria de Benestar Social ha augmentat
els seus pressupostos en un 7,2%.
Si vostés agarren una taula
comparativa i miren en altres comunitats, de població similar a la
nostra, quant han augmentat, doncs, voran vostés que
l'esforç que mosatros hem fet, donades les
característiques en què estem immersos, tant en el global
d'Espanya com a la nostra comunitat, doncs, mire, som dels que
més esforços han ficat en el pressupost de servicis socials.
I això està ahí, no se pot vore només que
comprovant-ho.

Han parlat del finançament i la seua senyoria
m'ha dit que estem tots d'acord en demanar el
finançament.
Doncs, mire, eixe finançament que mosatros
valorem, que per a l'any que ve feien falta 1.
000 milions
d'euros per a compensar la població que n'hi ha de
més a la nostra comunitat, 1.
000 milions d'euros, el
compromís del govern de La Generalitat és que d'eixos
1.
000 milions d'euros el 7% el gastaríem per a
transferències per atendre a les persones més necessitades a
través dels ajuntaments.
70 milions, concrets!
I el 12 per augmentar
les ajudes a la dependència.
I la resta per a sanitat i per a
educació.
Què necessitem per augmentar tot això?
Que
mos vinguen els 1.
000 milions!
Perquè si no vénen els 1.
000
milions, vosté me dirà d'on, vosté me
dirà d'on.
(Remors)

Per tant, això són realitats
clares,.
.
.

El senyor president:

Senyories, senyories.
.
.

El senyor conseller de Benestar Social:

.
.
.
el 7% per a una partida i el 12% per a una
altra.
Això és el que s'ha de fer.

El senyor president:

Senyories, estem acabant ja, senyories.

El senyor conseller de Benestar Social:

Algun altre tema que també s'ha parlat
ací.
Mire, l'any que ve -i és un tema que pense
que per a tots té un interés especial-, per a
l'atenció de les persones amb malalties mentals.
En el barem
de la dependència de les persones amb malalties mentals, al nostre
entendre -i crec que de totes les comunitats-, no tenen una
valoració adequada.
Per això s'ha demanat una
revisió, a nivell de l'estat, que és qui fa les normes
de la valoració, però eixe canvi de valoracions, doncs, no
està encara fet, esperem que se poguera fer i que poguera aplicar-se
el més prompte possible.

Però el compromís a l'any que ve
és que a la Comunitat Valenciana celebrem un fet històric,
que és que fa 600 anys que se va impulsar el primer hospital
psiquiàtric d'Europa i, possiblement, del món, per un
valencià, Juan Gilabert Jofré.
És un any solidari i un
any que el compromís que hem de tindre tots -i el govern de La
Generalitat el té i hui se compromet en esta cambra a fer-ho-,
anem a impulsar les ajudes a les persones que tenen el problema de
malalties mentals suplint, en la mesura del possible, allò que la
llei de la dependència no emmarca.
I per això, entre altres
coses, anem a posar en marxa al llarg de l'any que ve tres
residències sociosanitàries dedicades a malalts mentals.

Per això, crec que els camins se fan
treballant.
I això és el que mosatros volem fer dia a dia.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes senyor, conseller.

Senyories, hem arribat al final de la
compareixença del conseller de Benestar Social i vicepresident
tercer.

Suspenem la sessió fins a les quatre i mitja de
la vesprada que compareixerà la consellera d'Agricultura,
Pesca i Alimentació.

(Se suspén la reunió a les 13 hores i 14
minuts)

(Es reprén la reunió a les 16 hores i 30
minuts)

Compareixença de la consellera
d'Agricultura, Pesca i Alimentació, senyora Maritina
Hernández Miñana

El senyor president:

Anem a reprendre.
.
.
Senyora consellera, benvinguda a
la comissió.

Anem a reprendre la Comissió d'Economia,
Pressupostos i Hisenda, que havíem suspés a migdia
després de la compareixença del vicepresident tercer del
Consell i conseller de Benestar Social.

Tenim ací la consellera d'Agricultura,
Pesca i Alimentació, que exposarà a la comissió els
pressupostos del seu departament, de la Conselleria d'Agricultura,
per a l'exercici 2009.
Quan vosté vullga, senyora consellera,
té la paraula.

La consellera d'Agricultura, Pesca i
Alimentació:

Molt bé, moltes gràcies, senyor
president.

Senyories.

Senyores i senyors diputats, efectivament, estem
ací esta vesprada per a presentar els pressupostos en matèria
d'agricultura, pesca i alimentació del govern valencià,
uns pressupostos que considerem coherents amb els objectius generals que
hem establit com a prioritaris per a la nostra acció de govern, i
amb els principis que el Consell s'ha imposat com a marc
d'actuació pressupostària en l'actual conjuntura
econòmica i que no poden ser altres que els de transparència
eficiència en assignació i utilització de recursos
públics i la planificació dels nostres programes
d'actuació, principis aplicats igualment a la millora de les
condicions en què els nostres llauradors, ramaders i pescadors,
aixina com els industrials del sector agroalimentari desenrotllen el seu
treball cada dia, i que redunden, per tant, en la competitivitat
d'este sector.

És un pressupost que hem elaborat com a part
d'un govern que treballa en equip, sense departaments estancs, que
aposta per la transversalitat en l'acció de govern en benefici
de la racionalització i optimització del gasto, i per al
progrés de la societat valenciana.
És per això que el
gasto social és una de les peces fonamental i centrals dels
pressupostos del govern valencià, i no oblidem, per al nostre sector
especialment, que les polítiques socials repercutixen d'una
forma evident en benefici dels hòmens i les dones del nostre sector,
i açò se fa més evident, si cal, en les zones
d'un alt índex de ruralitat.

No mos s'escapa a ningú dels que estem
hui ací que una adequada assistència educativa,
sanitària i una bona ret de benestar social, és determinant
per a mantindre l'activitat agrària en moltes de les nostres
comarques i zones d'interior.

L'actual pressupost se caracteritza per un
creiximent molt important en algunes partides, en aquelles partides que
mosatros hem determinat com a fonamentals per a elevar la capacitat de la
productivitat de la nostra economia, i eixes partides, concretament,
són la investigació, el desenrotllament tecnològic, la
innovació i la formació, el desenrotllament rural i el
cooperativisme, la competitivitat en el món de la pesca, la
competitivitat en el món de la ramaderia, el sosteniment de les
rendes agràries i la internacionalització i
comercialització de les nostres produccions.

A més dels òrgans directius de
l'estructura administrativa de la nostra conselleria, comptem amb dos
tipus d'entitats, una entitat de caràcter autònom,
l'Institut Valencià d'Investigacions Agràries,
creat per la Llei 4/1991, que, com tots vostés saben, té com
a objectiu impulsar la investigació científica i el
desenrotllament tecnològic en el sector agroalimentari
valencià; i l'Agència Valenciana de Foment i Garantia
Agrària, creada per la Llei 14/2005, de 23 de desembre, i que
té unes funcions que s'emmarquen fonamentalment en la seua
condició d'organisme pagador de les ajudes dels fons agraris
de la Unió Europea.

Els pressupostos, per tant, d'esta conselleria,
tindrien dos vessants, el pressupost per a l'exercici 2009, que
ascendix a quasi 366 milions d'euros, amb un increment del 0,8%
respecte a l'exercici anterior, i que s'articula en 11
programes de gasto, però també el pressupost consolidat de la
conselleria, que inclou estos dos òrgans, l'Institut
Valencià d'Investigacions Agràries, este any amb un
pressupost de 25,6 milions d'euros, enfront dels 22,7 de l'any
passat; i l'Agència Valenciana de Foment i Garantia
Agrària, el que tradicionalment coneguem com a organisme pagador,
amb un pressupost de 206 milions d'euros, enfront dels 160,2 milions
d'euros de l'any passat.

Per tant, el pressupost consolidat d'esta
conselleria ascendix a 550,7 milions d'euros, el que suposa un
creiximent que considere absolutament fonamental del 9,5%.

Bé, anem a analitzar els pressupostos de la
conselleria per capítol de gasto i per òrgan directiu.
En
relació als capítols de gasto, relacionat a gastos de
personal, capítol I, tenim un pressupost de 53,2 milions
d'euros, amb un increment d'un poc més de l'1,5%,
i que representa el 14% del pressupost total de la conselleria.
En
relació al capítol II, compra de béns i gastos de
funcionament, tenim un pressupost de 32,2 milions d'euros.
És
el pressupost que més disminuïx o el pressupost que.
.
.
,
realment, la partida que disminuïx en esta conselleria i suposa un
8,8% del pressupost total de la conselleria.

I jo crec que s'explica per si sol.
Estem en uns
pressupostos d'austeritat i contenció del gasto, i precisament
el capítol II és el que parla de gastos corrents.

Capítol IV, que és a on està la
voluntat política d'arribar al sector, transferències
corrents, és un capítol que representa el 30,6% dels
pressupostos de la nostra conselleria i ascendix a 112 milions
d'euros, sent la segona partida pressupostària més
elevada de la conselleria i amb un increment d'un 4,3% respecte al
2008.
Com dia, és un capítol a on se demostra realment la
voluntat política d'arribar al sector i és el que
contempla totes les subvencions directes als nostres beneficiaris.

El capítol VI és un capítol
d'inversions, amb 31,6 milions d'euros; i el capítol
VII, transferències de capital, diríem que és
l'altre capítol que realment representa el suport al sector
amb un increment important d'un 5,8 respecte a l'any anterior,
i amb una dotació, que és la més important de tota la
conselleria, de 136,8 milions d'euros.
Este capítol és
realment el capítol que està demostrant el suport a la
inversió productiva i a la inversió competitiva de tot el
nostre sector en la nostra comunitat.

I, bé, analitzant el pressupost per
òrgans directius, per direccions generals, és com podem vore
realment quins són els pilars que marquen els objectius generals
d'esta conselleria, i comencem per la Direcció General
d'Investigació i Tecnologia Agroalimentària.
El
pressupost dedicat a innovació, tecnologia, investigació i
noves tecnologies, creix un 5,1% i supera els cinquanta tres milions i mig
d'euros.
El pes relatiu respecte al total és del 14,7%.
Jo
crec que a ningú li s'escapa la importància de
potenciar la investigació en qualsevol sector econòmic,
però, evidentment, també en l'agroalimentari, i en este
cas ho fem amb dos objectius clars: buscant la diversificació en
l'oferta dels nostres productes agraris i alimentaris, tant en el
temps i en el moment de presentar l'oferta com en la qualitat de
l'oferta.

I l'altre objectiu seria millorar els
màrgens comercials, la rendibilitat del nostre sector, a
través d'una reducció en els costos de producció
que estiga lligada a l'aplicació de tecnologia, a
l'aplicació d'innovació i a la
valorització, a incorporar valor afegit als nostres productes.

Amb estos objectius fonamentals, s'han
configurat uns pressupostos que permeten donar suport de forma molt
directa, incidint realment en el treball, dirigit a potenciar la
investigació bàsica, fonamentalment en matèria
vegetal, promoure la investigació que permeta solucions a problemes
concrets del sector, respostes concretes a problemes concrets del sector,
afavorir la innovació en el sector agrari i en la seua
indústria, potenciar el desenrotllament tecnològic i la
transferència al sector, aixina com donar suport a programes de
formació.

I, per a cobrir este pla de treball, diríem que
els pilars van a ser potenciar l'activitat de l'IVIA, de
l'Institut Valencià d'Investigacions Agràries.
És un centre de referència i, com a tal, incrementa la seua
dotació en un 12,86%, encara que el capítol dedicat a
 inversions i a projectes propis de l'institut
s'incrementa en un 39%.
Jo crec que esta dada indica clarament el
suport d'esta administració als programes
d'investigació i d'innovació.

Igualment, estos pressupostos consoliden el suport a
línies tradicionals d'investigació, en este cas
dirigides a empreses i a cooperatives, que són les que realment
acaben fent una transferència directa al sector, i que en este cas
tenen un suport de 3,5 milions d'euros, i a través
també de la Fundació Agroalimed, amb un suport de 5,4 milions
d'euros.
Són dos instruments que col·laboren en la
investigació més de caràcter aplicat que
s'està fent des de l'IVIA.

I en relació a formació, se
centrarà en les activitats, en sessions de transferència de
tecnologia i en programes d'incorporació de tecnologies al
sector agrari.
Es manté també, per descomptat,
l'esforç financer en allò relatiu a les
 inversions i, en este cas, a la construcció dels centres
tecnològics que se varen plantejar des de l'inici de la
legislatura i que anem ficant endavant any a any, exercici a exercici.

I com a instrument fonamental per a millorar la
competitivitat del sector, sense ningun dubte està l'activitat
dirigida al control i al seguiment de les accions en matèria de
sanitat vegetal i control de plagues.
És ben conegut que per al
sector és absolutament prioritari la lluita contra les plagues i que
eixa lluita se dirigixca, se planifique i s'execute des de
l'administració.

El capítol pressupostari dedicat a
açò augmenta un 17%, perquè tindre un bon sistema de
sanitat vegetal implica qualitat i implica renda, implica seguretat per a
la renda del llaurador en este cas, i, concretament, les campanyes que
acaparen pràcticament este pressupost són la relacionada amb
la ceratitis, dirigida a tots els fruiters, però amb especial
incidència en els cítrics; la dirigida al cucat de
l'arròs; la dirigida contra la tuta
absoluta o arna de la tomata; i la campanya
contra el Rhynchophorus ferrugineus o el morrut de les palmeres.
En última
instància, és en este programa a on se produïx en el
gasto corrent una baixada dels pressupost, perquè en gran part se
passa al programa 711.
10.

En relació a la segona direcció general,
Direcció General de Producció Agrària, que anem a
plantejar.
.
.
Ho plantejarem en relació als programes que la
sustenten.
El primer programa és el de foment i garantia
agrària.
Destacar-hi l'aposta decidida i compromesa per al
sosteniment de la renda dels llauradors, i és en este programa a on
se veu eixa aposta per la renda, pel manteniment de la renda dels
llauradors, i el primer programa, la primera línia
pressupostària que parla en este sentit és la línia
encaminada a implantar assegurances agràries i a treballar la
millora de les condicions tècniques per a les seues cobertures, 32
milions d'euros aplicats a esta línia pressupostària.
Se subvencionen amb ella les primes corresponents a les pòlisses
subscrites pels llauradors i ramaders de tota la comunitat, de forma que
ninguna explotació se quede sense poder subscriure una
pòlissa d'estes característiques.

Ahir o despús-ahir, en una reunió amb
Enesa, que és l'organisme nacional que col·labora amb
les administracions autonòmiques per al suport de les assegurances
agràries, mos han dit que Enesa va a disminuir un 9,3% en
relació a 2008 el seu suport a esta línia
pressupostària.
Enfront d'esta decisió,
l'administració de La Generalitat.
.
.
, és mantindre 32
milions d'euros per a donar suport a tots els llauradors i ramaders
de la nostra comunitat, perquè puguen assegurar les seues rendes.

Millorar la renda dels agricultors també
és ajudar-los en moments d'inclemències
meteorològiques, i en estos últims temps hem vist com
n'hi han algunes inclemències que afecten fets o danyen fets
que no estan coberts per les assegurances agràries.
Això mos
ha dut a mantindre una línia, que recolzem o augmentem de forma
important, amb un 26%, i que arribarà als 9,7% milions
d'euros, entre capítol IV i capítol VII, precisament
per a assegurar la viabilitat econòmica d'explotacions que se
vegen sotmeses a inclemències meteorològiques que no estiguen
cobertes de forma tradicional per l'assegurança
agrària.
Per tant, estem parlant de 32 milions d'euros per a
assegurances directes i 9,7 milions d'euros per a aquells aspectes
que no els cobrixen.

Parlant de rendes agràries i d'assegurar
la qualitat i l'oferta dels nostres productes, no mos s'escapa
la importància del sector citrícola.
Per tant, una
línia de treball específica per a este sector,
àmpliament demanada pel sector, és el Pla de
reconversió varietal citrícola, que va a pretendre cobrir dos
aspectes: el desajust en l'oferta temporal del producte aixina com
traure del mercat alguns cítrics que no tenen la qualitat que en
este moment està demanant el mercat.

Un altre dels pilars fonamentals del Programa de
manteniment de les rendes agràries és el suport a les
estratègies de cultiu o explotació en comú.
També un programa que se implantà en el seu moment com a
resposta a una demanda del sector, concretament, del sector cooperatiu.

El tamany menut de les explotacions, la dificultat de
treballar-les, de mecanitzar-les, de planificar el cultiu que en estes
parcel·les deu estar, però també la seua
gestió, fa necessària una intervenció important en
este sentit.

I, com creguem que cal fer esta inversió
important des de dos punts de vista, traguem dos ordres, dos línies
d'ajudes per a recolzar les inversions i per a recolzar servicis de
gestió, assistència tècnica, assessorament a les
explotacions per a que puguen gestionar-se adequadament i, en este cas,
assessorament de caràcter tècnic agronòmic i
assessorament de caràcter administratiu econòmic per a la
gestió de les explotacions.
S'incrementa en
pràcticament un milió d'euros esta línia, que
tindrà 6 milions d'euros de recolzament als dos
capítols.

L'accés a les noves tecnologies, a
equipament i a maquinària agrícola que permeta millorar les
condicions de treball dels nostres agricultors, hem quadruplicat la
línia d'esta ajuda, que passa de 500.
000 a 2 milions
d'euros.

Bé, un altre perfil d'ajudes que arriben
al sector agrari de la nostra comunitat són les que se financen a
través de la Unió Europea, de fons europeus, i algunes
d'estes línies -no mos s'escapa- precisament
estan cofinançades.
Als fons propis, se sumen els fons procedents de
la Unió Europea.

En este sentit, en este programa està
inclòs el Programa de desenrotllament rural de la Comunitat
Valenciana, tot el marc del programa, des de 2007 a 2013, que com
vostés saben, s'ha incorporat en estos últims mesos de
l'any, s'ha ficat en marxa, i són mesures que tenen un
clar compromís de caràcter regional i que té diferents
graus de finançament o de cofinançament, en funció del
concepte que estiguem parlant.
Jubilació anticipada,
incorporació de jóvens, plans de millora, indemnitzacions
compensatòries, mesures agroambientals: 13.
730.
680 euros -com
dia- per a finançar estes línies de treball.

El següent programa corresponent a la
direcció de producció agrària seria el desenrotllament
i millora de la ramaderia, sector que, en este últim exercici, degut
a l'increment tan espectacular que han tingut alguns dels insumos, alguns dels inputs que ens requerixen per
a desenrotllar-se adequadament, ha sofrit uns costos de producció
extremadament alts.
Per això, l'aposta al llarg de
l'últim exercici, però que se prolonga al pròxim
exercici, d'esta administració.
Incrementem l'ajuda en
un 4,6% i, a més, durem endavant, desenrotllarem el Pla director de
millora de les infraestructures i transferència de tecnologia.

Se tracta, en este cas, d'infraestructures de
caràcter horitzontal que les explotacions ramaderes no podrien
abordar de forma individual i que l'administració va a abordar
per al col·lectiu, per al sector.

Com dia, un 4,6% d'increment en este
capítol, però sumant el Pla director de ramaderia,
s'incrementa un 16%.

La següent línia de treball és
l'impuls a les mesures que ajuden a modernitzar les explotacions
ramaderes, millorant la seua rendibilitat i, en conseqüència,
la seua competitivitat.

Això queda reflectit en els pressupostos en la
línia T3090, de millora de les explotacions ramaderes, que
s'incrementa en un 22,26% respecte als pressupostos de l'any
passat, i ascendix a 7,4 milions d'euros.

Se recolzen ací iniciatives tendents a
l'adequació de les seues instal·lacions, als nous
reptes de benestar animal, millora de la bioseguretat, increment de
l'eficiència productiva i disminució del consum
energètic.

I, per una altra part, se publicarà este any
una nova orde de caràcter plurianual, que recolzarà el
trasllat de les explotacions ramaderes.
Esta línia, considerem que
és fonamental perquè pot ajudar ramaderies, explotacions que
estan en els cascos urbans i que en este moment estan creant perjuís
als ciutadans, a traslladar-se a zones on la seua activitat no siga
perjudicial per a ningú.

I com dia abans.
.
.
, una altra de les línies
és l'elaboració d'un pla director de
valoració de subproductes ramaders; una línia que se dota amb
1.
900.
000 euros i que té com a finalitat disminuir els costos de
gestió dels subproductes originats en les explotacions ramaderes,
disminuint el cost de transport, valorant alguns dels subproductes que se
poden obtindre, fonamentalment aquells que tinguen algun valor de
caràcter energètic, i sobretot disminuint l'impacte
mediambiental dels subproductes generats i que fins ara tenen una alta
dificultat per a ser tractats.

Un altre increment important en el capítol IV,
de la línia 3082, parlant també de ramaderia, és el
que garantix el nivell sanitari de la nostra cabanya ramadera a
través de les xarxes de vigilància epidemiològica.

He de dir-los que la Comunitat Valenciana, realment,
marca tendències en tot allò relacionat amb la
vigilància epidemiològica i en tot allò relacionat amb
el tractament sanitari de la nostra cabanya ramadera.
Realment, som pioners
en la prevenció de les malalties i en mantindre una cabanya en
perfectes condicions sanitàries i d'ahí el nostre
interés, perquè hem vist l'alta rendibilitat
d'esta acció, de continuar treballant en este sentit, i passem
de 650.
000 euros a 2 milions d'euros en este exercici.

És important recolzar este tipus
d'activitats, no sols perquè s'estan recolzant les
explotacions ramaderes, sinó per on estan situades fonamentalment
les explotacions ramaderes, perquè mos permet mantindre activitat en
alguns punts del nostre territori que requerixen activitats
econòmiques.
Per tant, recolzant tot allò relacionat amb
l'activitat de ramaderia, estem recolzant també un territori i
unes comarques que necessiten estes injeccions de recolzaments
econòmics, de fons públics, que arriben fins al seu territori
de forma directa.

I bé, per a acabar l'aspecte relacionat
amb la ramaderia, dir també una línia de recolzament
-en este cas, és una nominativa- a Mercavalencia, que
és la institució on tots s'han ficat d'acord per
a modernitzar i ampliar l'escorxador, per a modernitzar la capacitat
de sacrifici de la nostra cabanya ramadera.

El següent programa relacionat amb la
Direcció General de Producció Agrària és el
d'estructures agràries.
Bé, és un programa
també molt conegut i molt requerit perquè fa
referència a dos tipus d'estructures fonamentals.

Les de caràcter hídric: la
utilització, l'ús i la gestió de recursos
hídrics, que al final se transforma en la modernització dels
nostres sistemes de reg, en incrementar la superfície de reg
localitzat, i la instal·lació de sistemes que permeten
estalviar aigua i utilitzar, d'una forma eficient, el reg.
Per
això, incrementem un 10% esta línia pressupostària,
que ascendix a 22 milions d'euros.

I l'altra línia d'infraestructures
és els camins forals; els camins, fonamentalment, de titularitat
municipal, que en este exercici tenen un pressupost de 9 milions
d'euros, que al final aconseguirà una inversió real de
12 milions d'euros i que pot afectar més de 100 municipis de
la nostra comunitat.

En infraestructures agràries, en este cas
està també inclosa una línia nova -que acabe de
comentar fa un moment- relacionada amb les infraestructures del
sector ramader -que els dia quan parlava de la ramaderia-, amb
una dotació de 3.
289.
000 euros per a este any.
Se faran
infraestructures de caràcter hidràulic, com són la
creació de xarxes de distribució d'aigua,
construcció de basses i depòsits d'aigua per al ramat.

També se faran infraestructures relacionades
amb l'accés a les explotacions, l'assegurament
també dels camins rurals, però en este cas, assegurant
l'accés fàcil a les explotacions ramaderes i
allò relacionat amb infraestructures energètiques, que en
alguns casos encara són deficitàries i requerixen un
recolzament de l'administració per a ser més eficients.
Se tractaria d'un treball que contribuïx a millorar la qualitat
i la competitivitat d'estes explotacions.

També s'abordarà, en estes
infraestructures, allò relacionat amb la bioseguretat, amb la
construcció de centres de llavat i desinfecció,
bàscules de pesatge i centres intermedis de subproductes.

Com dia abans, se tracta d'unes infraestructures
de caràcter agrari, en este cas, molt centrades en un sector en
concret, que creem que les requerix per al manteniment de la seua
competitivitat i que les explotacions no estan en condicions
d'abordar-les en este moment.

La tercera direcció de la qual vaig a presentar
els pressupostos, és la Direcció General
d'Indústries Agroalimentàries i Desenrotllament del
Medi Rural.
Se tracta d'una direcció amb un alt nivell de
competències.
Se fa càrrec d'indústries
agroalimentàries i cooperativisme, desenrotllament del medi rural i
de tot allò relacionat amb el sector de la pesca.

I per este sector comence esta part dels pressupostos,
perquè és un sector rellevant per a mosatros.
3.
500 llocs de
treball directes, sens dubte, mereixen tota la nostra atenció.
Però, a més, és un sector que és un aliat
natural per a tots mosatros, perquè és l'únic
que, en este moment, s'està fent càrrec del manteniment
de la biodiversitat i de la conservació d'un ecosistema com
és el mar Mediterrani per a mosatros.
Per tant, és un sector
que recolzant-lo, a més de mantindre una font extraordinària
d'aliments, a més de mantindre una activitat econòmica
que afecta 3.
500 llocs de caràcter directe i fins a 5.
000
d'indirectes, també assegura la diversitat i la qualitat del
paisatge, en este cas, del paisatge marítim, que mos és
més pròxim i a més amb un alt nivell de proximitat.

Els programes que sustenten el sector de la pesca
són el d'ordenació i millora de la producció
pesquera, que este any comptarà amb 32,8 milions d'euros.
Este
va ser un programa que en el passat exercici se va incrementar de forma
substancial, de forma molt important, i que este any s'incrementa en
un 1,3%, i que mos permet, este programa, ficar en marxa allò que
hem vingut a denominar el Pla director de la pesca.
És un pla de
caràcter anual i que incidix en tots els aspectes que, en este
moment, poden fer que la pesca augmente el seu nivell de competitivitat.

Anem a realitzar una campanya.
Ja està
preparada la campanya -ja la coneixen tots els pescadors i totes les
confraries-, que denominem Peixcològic, i se tracta
d'una campanya en la qual tractem d'associar el valor de
consumir el peix del nostre litoral, de consumir peix fresc, el valor
ecològic -com dia abans- del manteniment de la
biodiversitat, però sobretot també dir: «És que
és excel·lent, és nostre i mos ajuda a mantindre tot
un sector.
»

Se celebraran unes jornades tècniques amb tots
els agents implicats per a que coneguen bé els valors de
caràcter nutricional, i tots els altres valors que ja hem comentat,
del consum d'este tipus de peix.

Se faran estudis de mercat per a avaluar els descarts,
tots aquells productes marins que no tinguen valor comercial quan arriben a
la llotja, i vore si, pel seu valor nutricional o per algun altre aspecte,
podrien tindre un aprofitament de caràcter industrial.

Per tant, estem parlant de comercialització,
estem parlant d'industrialització, parlem també
d'elaborar estudis i estadístiques pesqueres, en este cas per
a conéixer bé com són els recursos que tenim en el
nostre litoral, com evolucionen eixos recursos i si realment estan
disminuint, perquè a voltes sí que dóna la
sensació, quan tornen els homes de la mar cada vesprada a les seues
llotges, que desembarquen realment menys peix del que caldria
després de tantes hores de faena.

I l'elaboració d'estes
estadístiques l'anem a fer amb totes les confraries de la
nostra comunitat, en un línia nominativa que té un import
d'1.
160.
000 euros.
I hem creat una nova línia
pressupostària, també, en este aspecte, que afecta tots els
municipis, tots els ajuntaments que tenen la seu d'una confraria en
el seu municipi, per allò de promoure conjuntament entre els
ajuntaments i les entitats que estan al seu voltant, el consum del peix, la
campanya que tenim preparada per a Peixcològic; la línia
nominativa està dotada amb 420.
000 euros, i el que tractarà
és d'incentivar el consum i el coneiximent dels valors
nutricionals del producte.

N'hi ha una línia pressupostària
d'1,5 milions d'euros per a construir un escull en
Peñíscola, i està pressupostada en 545.
000 euros la
creació d'un centre d'investigació, d'un
centre de desenrotllament tecnològic que permeta conéixer de
forma cientificotècnica adequada, què està passant en
els nostres fons marins.

Per tant, se tracta d'una sèrie de
línies, creguem innovadores, i que a més afecten
-diríem- a tots els aspectes que poden estar interferint
o que poden estar evitant la competitivitat del sector de la pesca; dia
abans, industrialització, comercialització,
investigació, però també, sobretot, apropar el
món de la pesca, el món de les nostres confraries a la nostra
societat.

En relació a la pesca, també
comentàrem l'any passat al presentar estos pressupostos que el
fons europeu de la pesca, el FEP, és una font que cofinança,
-diríem- és la línia europea que permet
cofinançar algunes de les ajudes que ara vaig a comentar.
I el nou
reglament que se va publicar el 24 de juliol d'este any mos permet
ampliar alguna de les mesures que fins ara no podíem aplicar en
matèria de pesca.
Diríem que mosatros, la possibilitat que
mos dóna el nou reglament l'anem a destinar a incrementar de
forma considerable.
.
.
, la línia T1607 d'aprofitament racional
dels recursos pesquers per mitjà de les parades biològiques.

I passem d'un pressupost de 2,6 milions
d'euros a un pressupost de 6,9 milions d'euros.
Considerem que
la política de les parades biològiques és absolutament
bàsica, és essencial per al manteniment dels recursos
pesquers, per al manteniment dels fons marins, però també
perquè cal planificar bé quines són les possibilitats
de pesca en el nostre litoral.

Fins ara quan hi havia una parada biològica,
únicament se podien beneficiar de les ajudes els armadors.
És
objecte fonamental d'esta administració que el mateix benefici
arribe a tots els mariners que ixen cada dia a la mar i que realment
demostren molta valentia en esta faena.

D'ahí l'increment tan considerable
d'esta línia per a poder dissenyar quan volem eixes parades,
quina volem que siga la duració d'eixes parades, perquè
realment afecte al manteniment dels recursos, i que això no siga en
perjudici dels mariners i dels armadors, sinó que puga estar
recolzat per l'administració.
I ací el que estem
esperant és poder rebre del ministeri el cofinançament
corresponent, i que creguem que ascendiria a 3,5 milions d'euros.

La participació en estos fons de cada una.
.
.
de
la procedència de fons és, de l'estat, un 3,3%; dels
fons europeus, un 13,3%, i dels fons de La Generalitat, un 83,3%.
Realment,
creguem que per aconseguir esta política deuríem tindre un
recolzament més important de l'administració general de
l'estat.

El següent programa de la direcció
general, que estem presentant, és el d'indústries
agroalimentàries.
La indústria agroalimentària
té un paper fonamental com a creadora de riquesa en la nostra
comunitat, perquè és la que té capacitat
d'incorporar valor afegit a la nostra producció, perquè
permet l'eixida de molts excedents que moltes voltes pressionen a la
baixa els preus que poden rebre els llauradors i perquè
contribuïx d'una manera molt important a crear ocupació.

Per això, recolzem les línies
relacionades en la industrialització, en la transformació
dels nostres productes i, en concret, per a este exercici destinem 22
milions d'euros, en una línia que, si no és nova per a
l'exercici 2009, l'hem ficada en marxa en l'exercici
2008, però la decisió se va prendre al llarg de l'any
al detectar eixa nova necessitat.
Per tant, no la presentàrem en els
pressupostos de l'any passat, és una línia que recolza
microempreses, empreses de menys de deu treballadors, l'anem a
recolzar amb 1,5 milions d'euros, i que se finança cent per
cent amb fons propis de la Generalitat valenciana, i el que vol és
que les empreses d'una xicoteta dimensió puguen
modernitzar-se, puguen tindre equipaments que els permeta una
industrialització adequada dels seus productes.
Perquè, a
més, en el recolzament a eixe tipus d'empreses, que de moment
tenen moltes d'elles un caràcter artesanal, però que
són les que estan traguent produccions directes, fonamentalment de
l'entorn rural, poden donar el bot a indústries de més
potència i de més futur.

El següent programa és el del
desenrotllament del medi rural; és un programa que disposa per a
este exercici de 19 milions d'euros i que està baix el marc
d'una estratègia que hem denominat «estratègia
Ruralter» i que ha segut presentada com a tal ja en Les Corts en
algun debat parlamentari.
Per tant, no me vaig a detindre molt en esta
estratègia.
Dir-los que és la que correspon al que antigament
se coneixia com programes Leader i Proder; en este moment se manté
el programa Leader en l'estratègia Ruralter-Leader, i
Ruralter-Paisatge que seria el nou programa que se treballa en el marc del
desenrotllament rural.

L'objectiu fonamental és crear i
modernitzar les xicotetes i mitjanes empreses que ja estiguen implantades
en algun dels 479 municipis d'un índex de ruralitat important
i que, a més, afecta també les empreses de caràcter
agroalimentari, com a novetat en relació a l'anterior
període marc, i que jo crec que és important destacar,
perquè són les empreses agroalimentàries les que
realment moltes voltes tiren un poc del carro en determinades comarques i
determinades poblacions.
Creació i modernització
d'empreses dedicades a altres activitats econòmiques com
és l'oci, l'hostaleria, servicis en el medi rural,
però també tot el relacionat amb infraestructures dels
municipis, el manteniment del paisatge rural i del patrimoni tradicional
dels nostres pobles.

Per tant, és un marc de treball molt
ambiciós, que afecta pràcticament a totes les iniciatives,
tant de caràcter públic com de caràcter privat, que
nasquen -com dia- en algun dels 479 pobles de caràcter
rural de la nostra comunitat.

Un altre dels pilars que forma part d'esta
direcció general, i que al començament de la meua
presentació els dia que era un objectiu fonamental de la
conselleria, és el desenrotllament del cooperativisme agrari.
El
cooperativisme agrari en la nostra comunitat és una
referència de caràcter estructural, és una
referència de caràcter econòmic, és una
referència de caràcter social i, a més, és un
actiu en el procés de desenrotllament rural.
Per tant, com actuen
com a vertebradors del nostre territori i de la nostra socioeconomia,
creguem convenient crear un programa diferenciat en este any, un nou
programa que tindrà 8 milions d'euros i que té com a
objectiu estos aspectes que estàvem diguent: vertebrar tot el
relacionat amb el món cooperatiu, especialment en l'interior
de la Comunitat Valenciana.

M'agradaria destacar també que en
relació al món cooperatiu n'hi ha un pla de
formació, dotat en 900.
000 euros, i la tradicional línia
convocatòria d'ajudes amb una dotació per a l'any
2009 de 5,8 milions d'euros, que suposa un increment de quasi el 14%
en relació a l'exercici anterior.
Esta línia, este any,
encara que correspon a la convocatòria tradicional, se va
estructurar en una ordre nova, que estem treballant amb les cooperatives i
que tindrà com a objectiu fonamental les fusions, la
diversificació d'activitats, la internacionalització i
l'ús de nous models de gestió incorporats al món
cooperatiu.

I, l'última direcció general que
forma part de l'estructura administrativa d'esta conselleria
és la Direcció General de Comercialització, que
té com a objectiu la promoció dels productes agroalimentaris
valencians, tant en el mercat interior com en els mercats exteriors.
La
qualitat dels nostres productes és un fet ja reconegut.
Ja fem
qualitat, ara hem de difondre eixa qualitat i donar-la a conéixer en
tots els mercats, promoure eixa qualitat.

En una política de qualitat de la cadena
alimentària no podem plantejar-mos sols solucions respecte a la
producció, hem d'incidir també en la
comercialització, en la promoció i en la
industrialització d'alguns d'estos productes.
I, a
més, ho tenim molt fàcil, perquè moltes voltes mos
sobra per a emmarcar una estratègia pensar en la dieta
mediterrània, tenim un origen potent en tot el relacionat en la
gastronomia pròpia, que és peculiar i és diferenciada
i, a més, és reconeguda en els mercats.
Per tant, tenim una
línia de treball que mos permet una promoció adequada, una
promoció -diríem- de nivell de tots els nostres
productes associats a la pròpia dieta mediterrània.

Com dia, ja hem aconseguit la qualitat, ara
l'hem de difondre.
El pressupost d'esta conselleria per a
qualitat i comercialització per a este exercici és de 19,3
milions d'euros, amb un pes d'un 5,3% en el conjunt de la
conselleria.
I, com dia, l'estratègia de promoció
estarà vinculada a la idea de dieta mediterrània.
L'objectiu d'estes línies d'ajudes se centren en
incorporar valor afegit a totes les parts de la cadena alimentària.
Per això es valoraran els projectes que s'adapten a
estratègies de comercialització adequades a través
d'estudis de mercat, de posicionament de producte,
d'estratègia de venda a llarg termini, de disseny d'un
pla de màrqueting, d'organització de la
logística de vendes, i tot allò, per descomptat, unit a la
qualitat i a la seguretat alimentària.

Són nous paràmetres de caràcter
comercial.
La realitat dels mercats va canviant a una velocitat important i
les exigències dels consumidors fan que tingam de reorientar
l'estratègia comercial i d'internacionalització
contínuament.

Qualsevol projecte que en estos moments tingam de
presentar ha de ser absolutament innovador.
I aixina creguem que són
les línies d'ajudes d'esta direcció general,
perquè unixen tots els aspectes, la promoció, la
internacionalització i la qualitat, i ho fan en un moment clau; un
moment clau per la situació econòmica, però
també perquè tenim ja moltes empreses amb iniciatives
importants, empreses, cooperatives, figures de qualitat que ja estan en
condicions d'abordar estos projectes i que, per tant, fent-ho van a
assegurar el seu futur.

L'import de les línies d'ajuda per
al foment de la qualitat i la competitivitat dels nostres productes
té un increment del 18%, són 8 milions d'euros enfront
dels 6,5 milions de l'exercici passat, i els projectes de
promoció podran recolzar-se en un major número de projectes
i, a més, en una quantitat econòmica més alta cada un
d'ells.

En els pressupostos de la Direcció General de
la Comercialització volem destacar també
l'esforç que se dedica a la qualitat diferenciada.
Tots
vostés coneixen les denominacions d'origen, les indicacions
geogràfiques protegides, les marques protegides de
certificació i validació, CV, marca Comunitat Valenciana, i
la línia de pressupost augmenta enguany, dirigida a ells, un 11,8%.
L'activitat es reforça, sense cap dubte, l'activitat de
tots els nostres consells reguladors.
I l'esforç dirigit a la
internacionalització serà, sens dubte, un dels pilars
importants d'esta direcció general.

Com a inversions de la mateixa direcció
està previst la construcció de dos edificis: a Xixona, per al
consell regulador del torró de Xixona; i un, a Alacant, per a la
denominació d'origen Vins d'Alacant.
Se tracta de les
dos seus d'estos edificis.

Per a finalitzar, els pressupostos d'esta
direcció general, un, associat al foment de la dieta
mediterrània, dotat amb un milió d'euros i que,
fonamentalment, durà a terme tots els projectes relacionats amb el
foment, amb l'increment del consum de la fruita, campanyes
relacionades amb menús infantils, amb totes aquelles franges de
població que puguen ser més sensibles a incorporar productes
de valor nutricional alt.

En relació amb l'Agència
Valenciana de Foment i Garantia Agrària, els he dit al principi de
la intervenció que tenim un pressupost que ascendix a 206 milions
d'euros; creix un 28,4% en relació al pressupost de
l'any passat.
Però, ací m'agradaria dir-los
-i crec que és un comentari que també vam fer
l'any passat- que el pressupost de l'agència
valenciana és un pressupost viu i canvia molt al llarg de
l'any.
Com a exemple, dir-los que en al 2008 incorporàrem un
pressupost per a l'agència de 160,2 milions d'euros i
acabàrem amb una xifra de 218 milions d'euros.
És molt
fàcil d'entendre.
L'agència canalitza fons de la
Unió Europea que cofinancen línies que mosatros estem fent;
en funció de l'eficàcia i de l'execució de
línies nostres anem captant fons.

En este moment, per a enguany, tenim dos
línies, que ja sabem que anem a poder captar molts fons europeus.
Un
d'ells és el de desenrotllament rural que, com comencem ara a
posar-lo en marxa, va a ser una font de captació de fons
perquè estem segurs que tant la iniciativa privada com la iniciativa
pública va a ser capaç de posar en marxa molts d'estos
projectes.
Per tant, cada projecte va a tindre la seua part de
cofinançament.

I, per una altra part, s'ha incorporat tot
allò relacionat amb el pagament únic, que també se
paga a través d'esta agència pagadora i que estem
segurs que a la Comunitat Valenciana li van a arribar més de 150
milions d'euros en el pagament de tot el que està relacionat
amb els cítrics i amb la vinya.
I estem segurs perquè hem
rebut més de 130.
000 sol·licituds en relació als
cítrics.
Per tant, això vol dir que quan se comence a
executar i a pagar aniran canalitzant-se fons.

En relació a la subsecretaria, que duu tots els
servicis de caràcter general, dir-los que ha tingut un increment
d'un 4,7% i està dotada amb 44,7 milions d'euros.
Incorpora un capítol que arreplega -com he dit en algun moment
de la intervenció- alguns altres capítols que han
disminuït, com és tota la compra de, per exemple, sistemes
informàtics, s'ha centralitzat en la subsecretaria la compra
d'equipaments, per tant, puja esta línia que s'ha vist
disminuïda en algun altre centre directiu i, també,
gestionarà de forma centralitzada algunes assistències
tècniques per tal d'estalviar despeses i de fer una
gestió més homogènia de tots els programes de
recolzament als llauradors, als ramaders i a les indústries
agroalimentàries.
Però, a més, esta subsecretaria
gestiona les oficines comarcals, 35 oficines comarcals i 16 unitats
territorials que formen part del programa de la subsecretaria.

I, finalment, és competència de la
subsecretaria la vertebració del nostre sector associatiu a
través del programa 711.
10, que destina 1,5 milions d'euros a
tot el que està relacionat amb les associacions professionals,
associacions agràries i 440.
000 euros a allò relacionat amb
les cambres agràries.
Vertebració del sector que, en
allò relacionat al món de la producció està en
esta subsecretaria, però vertebració del sector que hem
tingut ocasió, al llarg de tota l'exposició del
pressupost, de vore que afecta moltes institucions.
A través de tots
els programes, que hem tingut ocasió de vore, s'ha vist el
recolzament a les cooperatives, recolzament a les confraries de pescadors,
recolzament als consells reguladors de les denominacions origen,
recolzament a les marques de qualitat, recolzament a les
interprofessionals, així com també recolzament a les
federacions d'indústries agroalimentàries.

Tenim un teixit associatiu molt ric, molt potent, molt
dinàmic i estem per la labor de recolzar-los com cal perquè,
gràcies a ells, doncs, tenim el sector que tenim.
Per tant, el
treball que entre el teixit associatiu i mosatros puguem fer, doncs, estic
segura que van a multiplicar els efectes que puguen tindre estos
pressupostos.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora consellera.

És el moment que els grups parlamentaris
prenguen la paraula i facen les observacions que consideren oportunes.
Per
a això, té la paraula el senyor Pañella, representant
de Compromís.

El senyor Pañella Alcàcer:

Moltes gràcies, senyor president.

Gràcies, senyora consellera, per la seua
detallada exposició, lògicament.
Jo diria que gràcies
també perquè ha hagut de fer jocs de mans, realment.
La
felicite perquè ha hagut de fer jocs de mans per a quadrar este
pressupost.
No li negaré la voluntat, li negaré els mitjans
que li posen a les seues mans o els mitjans que vosté com a
consellera força que li posen a les seues mans.

Li reconeixeré que.
.
.
, com ho he criticat
sempre, he de reconéixer-li un punt positiu del seu pressupost, que
és el que vosté ha ressaltat: la disminució de la
despesa corrent.
Jo li ho reconec, és un esforç i és
un esforç perquè, clar, vosté té la voluntat de
dedicar recursos a altres llocs i com no els té, perquè
 té un augment del 0,80, ha fet una política restrictiva
en eixe aspecte.
Com ho he criticat, i crec que és
l'única vegada que se complix el fet d'anar reduint,
doncs, jo en eixe aspecte ho dic com a positiu.
Però, clar,
és que ens trobem en el pressupost la part negativa, que és
d'un 0,8% d'augment sobre l'any anterior.

Jo recorde -i vosté supose que ho
recordarà- que van ser també les mateixes paraules que
li vaig dir l'any passat en el primer pressupost que vosté
tenia i que jo discutia ací, que la capacitat
d'actuació de la conselleria comparativament va reduint-se.
La
importància -per dir-ho d'alguna manera- que
té la Conselleria d'Agricultura dins del Consell va
progressivament disminuint, perquè creix sempre per sota del que
creix el pressupost general, la qual cosa vol dir que cada vegada té
menys mitjans al seu abast.
I també, un altre, perquè ho he
dit en tots, quan se complix, que creix, a més, per sota de la taxa
interanual de l'IPC, que és una altra limitació a les
actuacions que tenim.

A vore, jo veig que encara és més
important esta limitació de quantitats que tenim quan, pel que
sé, doncs, se voldrà posar en funcionament -supone- la
Llei de desenvolupament rural; és un objectiu que vostés
tenen i que requerix pressupost una vegada més.
Si anem a fer una
llei sense pressupost, eixa llei se'ns quedarà totalment
inútil.

Vostés han presentat el Pla director del sector
pesquer.
I ací ha dit alguna cosa, però bàsicament
d'eixos 55 milions d'euros que cal depositar entre el 2008 i el
2013, me fa por que se queden tots per al  2013, en el qual el sector
pesquer puga arribar a no existir ja.
Eixa és una situació.
Estem en un moment de crisi i pense que el més important és
dinamitzar tots els sectors productius, particularment aquells que ja
tradicionalment vénen d'una situació de crisi anterior
a la crisi, o siga: l'agricultura, la pesca i la ramaderia.
Tenim
tres sectors que toquem avui tots ací.
Però no és
això.

Jo, si mire, per exemple, des del 2007, el seu
pressupost ha crescut un 3,2%, mentre que el pressupost general ho ha fet
en el 10,8.
En dos anys hem perdut el 7,6% del que tenia inicialment
l'any anterior que va entrar vosté de consellera.
No és
per a estar orgullosos, no és per a estar contents en absolut
d'esta situació.
Ja li he dit l'aspecte positiu -i
no vull amagar-lo també-, li ho reconec això,
però això va ser clarament insuficient.

Si mirem eixos programes, indubtablement destaque,
almenys per a mi, la separació que ha fet entre cooperativisme i
desenvolupament rural, que són dos aspectes separats en este moment
i que, inicialment, pensava si anava en la idea que podíem fer la
Llei de desenvolupament rural, però quan revise dins, no ho veig, no
trobem referències a això.
La quantitat del total del
programa sí que representen un augment del 32% sobre l'any
anterior, el que és positiu, però no ho és tant que es
faça a (inintel·ligible) .
.
.
d'altres programes eixe augment, com
són el programa d'estructures agràries, el programa de
foment i garantia agrària i el programa de promoció,
comercialització i internalització.
Eixos programes perden
conjuntament quasi 11 milions, conjuntament, que és més o
menys el que augmenta per este costat.

Per tant, això és el que li deia,
són jocs de mans que fem per a llevar d'un lloc per a posar a
un altre lloc que consideren més necessari, amb la qual cosa podem
discutir-ho, inclús podem coincidir també, però
realment això ens diu en quines circumstàncies s'ha fet
este pressupost.

El Programa de desenvolupament del medi rural porta un
creixement del 4,48, però este creixement va -i ho dic
aprovant-lo- al capítol d'inversions.
La major part
són 11,5 milions, arredonint, i són per a finançar
operacions de capital, però eixes operacions de capital van a
l'Agència Valenciana de Foment i Garantia, es traslladen
internament.
Vol dir que dels 13,8 milions que té
l'agència valenciana de traspàs, 11 vénen
d'ací també.
O siga que estem transvasant quantitats
d'un lloc a un altre.
I, després, també allí van
a transferències, però fem un joc ahí de
transvasament, simplement la política de transvasaments
econòmics dins de la Conselleria d'Agricultura funciona i
funciona amb molta facilitat.

En direcció i serveis generals també se
repetixen les mateixes quantitats, però curiosament no per les
quantitats, sinó curiosament perquè m'ha passat en
altra conselleria també.
Es donen de baixa els convenis amb la
Universitat Politècnica per a estudiants en pràctiques, les
beques a titulats en matèria d'agricultura, també amb
la mateixa universitat i el conveni amb la Universitat Internacional
Menénez y Pelayo.
És curiós que en el Programa
d'investigació i tecnologia agrària també
desapareixen dues línies de subvenció en la Universitat
Politècnica per al recolzament de la producció integrada.
És curiós que vagen desapareixent, no sé si té
algun significat, la pregunta està ahí, perquè ha
passat en una altra conselleria també que han desaparegut els
convenis amb universitats.
És una curiositat que no ressalte per la
quantitat que puga ser però sí per la coincidència de
fets.

El Programa d'estructures agràries
-que vosté ens ha dit-, en realitat davalla un 4,7%,
però en dos anys acumula una baixa superior al 6%, que és una
qüestió que, bé, si anem a mirar el pressupost de 2007,
bo, en moltíssimes partides estem per davall en este moment, per
davall de les partides en termes absoluts que tenim al 2007.
El Programa
d'estructures agràries -com dia- acumula una baixa
del 6%, i això se nota, doncs, anul·lant algunes
línies com l'accés a la propietat de les persones
arrendatàries històriques, la pèrdua de 12 milions en
obres d'infraestructures agràries, que és un 62%
d'eixe programa que es dóna de baixa, i la subvenció a
municipis per aquell mateix concepte, que són 9 milions
d'euros més que no apareixen ja en esta partida.

El Programa de foment i garantia agrària
és el més afectat  per la zona baixa amb un 75%, que
és un menys 5,2 en despesa corrent.
Però, atenció!
No
només eixe -que jo li dic que aprove-, sinó un
18,5 també en el conjunt del capítol VI y VII que són
inversions i transferències.
I això ens porta a la
insuficiència.
És així.

Vosté ens ha parlat també i li ha llevat
importància a l'ordenació i millora de la
producció pesquera.
Eixe programa millora un 1,33, sobre l'any
anterior.
I la suma dels capítol VI y VII, inversió i
transferències, baixen més del 21%.
Ahí se perden 5
milions.
És preocupant, és preocupant que disminuïsquen
les ajudes a la formació.
I ho dic perquè una de les demandes
del sector, una de les demandes més importants del sector, és
donar solució a la problemàtica de la formació.
Una
formació que consideren ells molt llarga i que a més
és molt difícil de coordinar amb el treball.
Per tant, han
desaparegut, han desaparegut eixes ajudes, eh.

Positiu, molt positiu considere jo la millora
introduïda en les ajudes per les aturades biològiques, que
és que, i a l'igual que ressalte el que és negatiu,
pense que és una mesura positiva, i per tant cal dir-ho.

Però és negativa la davallada de la
línia de modernització i adaptació al sector pesquer,
que servia per a la modernització de la flota, que no me preocupa
tant com sí la dels equipaments portuaris i les estructures de
comercialització.
 Eixa partida passava d'11,7 milions a
3 milions.
I això és a efectes, com dia, que cal reajustar.
Però, clar, això en este moment, és que he vist que
això no s'adapta a un projecte que és seu, que
és el Pla director de la pesca.

El Pla director de la pesca en estes quantitats no
anem a poder treballar, a no ser que les deixem totes per al final del pla.

Me parla de l'escull.
L'escull
m'alegre que estiga, però l'escull és un projecte
de fa quatre anys, que estava adjudicat, que l'empresa va deixar i
que, per tant, és una inversió que no és una
inversió nova.
Per a vosté sí, perquè jo
recorde que li vaig fer una pregunta, vosté me va contestar, i mire,
si entre la tasca de l'oposició està poder traspassar
alguna preocupació d'un sector i, per tant, obrir un expedient
que segurament haurà d'estar allí oblidat,
perquè vosté no era consellera quan se va adjudicar, doncs
millor que millor, precisament això és el més positiu
que nosaltres podem fer.

Me done compte que me passe ja del temps.
Però,
bé, seguirem després.
Però, ja dic, acabant, el
sector, la millora de la posició pesquera, en els termes que jo he
dit, és a dir, me preocupa molt el que són les
infraestructures dels ports, que ahí hi ha una disminució i,
per tant, ahí és la demanda que tenim molt plena en este
moment, a partir d'ell, sobretot pel problema
d'adaptació de les manipulacions, de les compres a la
normativa europea, i que comporta una gran problemàtica que en este
moment no podem fer front, eh, com altres coses que podíem dir, i no
veig possibilitat de llançar, de tirar endavant açò,
en les quantitats que vostés tenen pressupostades.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Pañella.

Té la paraula el senyor Lozano, en
representació del Grup Socialista.

El senyor Lozano i Pastor:

Gràcies, senyor
president.

Senyories.

Senyora consellera, benvinguda al seu segon
pressupost.

Un any més assistim a la litúrgia dels
pressupostos, que l'any passat recorde que el portaveu del Grup
Popular definia que, per un costat la consellera exposava el millor
pressupost de tots els possibles, l'oposició criticava per
criticar, per allò de fastidiar i intentar solament desgastar el
govern, i finalment el partit que sustenta el govern aplaudia al Consell i,
per suposat, li donava la culpa de tots els mals a Madrid i a la
Unió Europea perquè se suposava que es tenia mania als
valencians i que no els comprenia.

Lògicament, senyora consellera, jo no puc estar
d'acord amb l'esperit d'esta definició, i pense
que vosté tampoc estarà, perquè és admetre que
venim ací a passar el temps i a fer el paripé sense aportar al debat el que els ciutadans esperen de
tots nosaltres.

A mi m'agradaria, a fi de ser positiu, i abans
d'analitzar el pressupost, deixar alguna premissa clara.

El primer, dir una cosa que pareix òbvia,
però que oblidem prou sovint l'objectiu.
El sistema
autonòmic de què avui gaudim consistix bàsicament en
apropar l'autogovern als ciutadans fent polítiques lligades a
les diferents formes de ser i de pensar dels diferents territoris
espanyols.
Amb eixe objectiu de tractar de valencianitzar la
política agrària pesquera i alimentària és per
això que la Comunitat Valenciana té les competències
plenes en esta matèria.
És a dir, vostés tenen la
competència i gestionen tots els recursos: els de vostés, els
que vénen de Madrid i els que vénen de Brussel·les.
Per tant, el primer que han de fer, al meu parer, és creure's
que tenen l'autogovern.

La segona cosa que sembla que intencionadament oblidem
és que cada partit polític, en funció d'on el
col·loquen els ciutadans en les eleccions, tenen una funció
en esta societat i, per mandat electoral, ací, a Les Corts.
I en
este cas a vostés els han legitimat per a governar i a mosatros per
a controlar a qui governa per tal de donar confiança i
tranquil·litat als ciutadans que se fa el correcte.

És dins d'este context on a mi
m'agradaria que ficaren la meua intervenció que, en nom del
meu grup parlamentari, lògicament s'hauria d'entendre
des de la crítica, crítica constructiva, perquè les
lloances, que no reconeixement, que també són necessaris i
que no escatima, no ajuden a millorar un pressupost que des de la nostra
perspectiva és manifestament millorable.

Pressupost que, al nostre entendre, no respon a les
necessitats del camp valencià ni ajuden a millorar la crisi global
que patim, específicament en el món rural i especialment en
la Comunitat Valenciana.
No obstant, li valore d'entrada
l'extensa literatura que ha utilitzat per argumentar que vol fer
moltes coses amb pocs diners.
Per tant, de veritat que vosté ha fet
l'esforç.

Este pressupost, al meu entendre, partix d'un
diagnòstic incorrecte, ja que el Partit Popular sempre parla de
crisi provocada pels altres i mai admet que ací tenim una
situació específica en part provocada per les
polítiques que durant els últims tretze anys ha estat
desenvolupant el Partit Popular.

Durant este temps, des de 1995, que guanyaren per
primera vegada les eleccions autonòmiques, en el camp
valencià aleshores hi havia 154.
000 llauradors, ramaders i
pescadors, i hem vist com en estos tretze anys han anat desapareixent homes
i dones que han hagut d'abandonar la seua activitat com a
conseqüència de les baixes rendes que perseguien per les seues
collites, pel seu treball.
Cal recordar que la renda dels llauradors des
d'aleshores ha baixat malgrat l'increment del cost de la vida i
que ha baixat més del 20%.

Ací, senyories, hi ha una crisi més
accentuada per les polítiques que ha fet el Partit Popular durant
estos últims anys, sempre, lògicament, baix el meu criteri.

Per tant, senyora consellera, davant una
situació diferent, necessitem un pressupost diferent i no un
pressupost igual, però més pobre; igual perquè se
mantenen els mateixos objectius que l'any passat, sense pensar que si
en una situació normal no han sigut eficaços, més o
menys ho seran si no detecten les noves necessitats de la nova
situació.
I més pobre perquè el pressupost, malgrat
que puge un 0,8%, en realitat no cobrix ni tant sols l'augment del
cost de la vida, que avui està en un 3,8%.
Per tant, la realitat
és que perdem un 3% en percentatge.

En l'actual situació de crisi
econòmica pareix raonable, per un costat, mantenir en el possible el
pressupost real i, per un altre, disminuir les despeses prescindibles i
incrementar les inversions.
És un pressupost en què els fons
propis no condicionats de La Generalitat disminuïxen un 19%.
És
un pressupost que, gràcies a l'augment d'un 14% que fa
la Unió Europea a l'Agència Valenciana de Foment i
Garantia Agrària, i que equival a 17 milions d'euros, i a
l'augment d'un 151% que incrementa l'aportació del
govern de Madrid, que equivalen a 27 milions d'euros, enfront
d'un increment d'1,6 milions d'euros, un increment del
4,6% que fa a este organisme el govern valencià.
Que és,
senyories, que gràcies als increments d'estes aportacions que
fan Europa i Madrid, este pressupost pot mantindre un lleuger increment del
0,8%.

S'imaginen vostés com haguera quedat el
pressupost si la sensibilitat del Consell haguera sigut similar en esta
matèria?
Però no, el pressupost d'agricultura sols
augmenta un 0,8%.
Els pressupostos dels últims tretze anys han fet
que abandonen més de 7.
000 llauradors, ramaders i pescadors cada
any.
En el 2009, amb estos pressupostos, van a desaparéixer
més de 8.
000 més.
En la mesura que si els anteriors
pressupostos no han solucionat els problemes estructurals del camp
valencià, molt menys ho van a fer els del 2009 que disminuïxen
en un 20,68% les inversions reals en millora de les estructures
agràries.
Que a més este pressupost reduïx un 25% el
suport a la inversió en el sector pesquer.

Però no sols no se va a parar
l'abandonament d'actius del camp i la pesca, sinó que en
el 2009 el pressupost d'Agricultura va a contribuir a incrementar
l'atur general en altres sectors.

Si les inversions reals són les que ajuden a
generar ocupació en la indústria agroalimentària i en
altres sectors, en el pressupost de 2009 el capítol VI
disminuïx un 5% i el suport a les inversions en indústria
agroalimentària se mantenen igual que en 2008, és a dir, se
reduïxen l'equivalent a l'IPC, perquè es queden en
la mateixa quantitat que l'any passat.

D'igual forma disminuïx un 19% les despeses
de funcionament, que són directament les que mantenen
l'ocupació en altres sectors.

Senyora consellera, primer, al nostre entendre,
necessitem que defense un pressupost que mantinga com a mínim
l'augment mitjà de l'increment de La Generalitat
perquè si no pensarem que si abans al Partit Popular li importava
poc el camp valencià, en esta època de crisi encara li va a
importar menys.
Un increment del pressupost en termes raonables, com el que
estem proposant, faria que les despeses de compres de béns
d'equip i despeses de funcionament no disminuïren un desmesurat
20,8%.
Ja és anecdòtic que estiga defensant jo que se
mantinguen els diners per a la compra d'equip i despeses en
funcionament.

D'igual forma és necessari incrementar,
en lloc de disminuir un 6%, les inversions reals, ja que si no estarem
contribuint a generar més atur en altres sectors.

I segon, cal augmentar les inversions en millorar les
explotacions i els instruments de mercat que facen possible que no
se'n vaja cap llaurador, ni ramader, ni pescador de la seua
activitat.

Tinguen en compte que en estos moments, gràcies
al sector agrari, s'està absorbint part de la mà
d'obra d'altres sectors.
I això és bo.
Per tant,
és un sector que en este moment és estratègic per a
poder donar feina.
És estratègic per a la Comunitat
Valenciana un recolzament ferm i clar al nostre sector.
Com és
estratègic i lloable l'aposta que fa el Consell a
través de l'IVIA pel futur i garantir noves tecnologies i
noves varietats que permeten una agricultura més estable i
més rendible.
Per tant, eixe esforç li'l valorem.

Senyora consellera, anem a fer esmenes que creguem que
ajudaran a millorar este pressupost, i que, lògicament, van a anar
en esta línia, disminuir despeses prescindibles i augmentar les
inversions productives i sostenibles.

Esperem que en el transcurs del debat puguem aplegar a
entendre-mos i que siguen, d'alguna forma, vistes estes aportacions.

Jo m'he ficat ací una noteta, que
m'agradaria que en la seua intervenció m'explicara com
consolida vosté la conselleria en l'agència i en
l'IVIA, perquè.
.
.

El senyor president:

Senyor Lozano.
.
.

El senyor Lozano i Pastor:

.
.
.
consolidar -acabe,
senyor president-, consolidar significa sumar els diferents
pressupostos per algun complet.
Però el que no entenc, i
m'agradaria que m'ho explicara, és com vosté
diners que s'estalvien de la conselleria per a l'IVIA i per a
l'agència els torna a sumar i fa un pressupost de més
de 500 milions d'euros.
.
.

La senyora consellera d'Agricultura, Pesca i
Alimentació:

Perdone, a mi això
no me pot passar, val?
(Rient)

El senyor president:

Senyories.
.
.

El senyor Lozano i Pastor:

Per això li dic que
li agrairia com ho ha fet, perquè igual me dóna llum,
perquè en el món econòmic igual (inoïble) .
.
.

El senyor president:

Moltes gràcies,
senyor Lozano.

El senyor Lozano i Pastor:

Gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies,
senyor Lozano.

Té la paraula el senyor Giner, en
representació del Grup Popular.

El senyor Giner Giner:

Moltes gràcies, senyor president.

Senyories.

Senyora consellera, la més sincera enhorabona i
la gratitud per la seua compareixença i per les seues explicacions.

Ací s'ha parlat de la litúrgia
dels pressuposts.
Efectivament és una litúrgia que és
en si mateixa l'essència del sistema democràtic.
Que
alguns puguen plantejar en termes que esta litúrgia tan sols
significa que venim ací a passar el temps i que venim,
d'alguna manera, a no fer res o a complir un procés, jo entenc
que en la seua exposició i en la posició del Partit Popular,
del Grup Parlamentari Popular, mosatros entenem tot el contrari.
Mosatros
venim ací a treballar.
Mosatros venim ací amb serietat a
plantejar objectius i a fer-los realitat, sempre mirant millorar la
qualitat de vida dels treballadors dels diversos sectors dels quals
és competent la seua conselleria i, conseqüentment, a millorar
les condicions de vida i la qualitat en l'àmbit de tota la
nostra comunitat.

Jo compartisc amb vosté
l'afirmació que ha fet en la seua intervenció
perquè es tracta d'un pressupost coherent, en el qual
vostés han buscat eficàcia i eficiència.

És important remarcar que hi ha hagut, encara
que algú entre en una contradicció o assumisca que entra en
una contradicció, remarcar que hi ha hagut una disminució de
la despesa corrent.
És una mostra evident, no pot ser d'una
altra manera, mostra evident de l'esforç en la
consecució, en l'objectiu de l'optimització dels
recursos d'acord amb la situació econòmica en
què ens trobem en estos moments.

Un pressupost elaborat buscant la seua
adequació a eixa realitat a què estic referint-me, a la
realitat dels nostres sectors.
I com molt bé ha dit la senyora
consellera, donant resposta concreta als problemes concrets, que
això és el que ha de fer un pressupost, que té una
dimensió temporal d'un any.
I ací pareix que
algú espere que el pressupost de 2009 vinga a solucionar els
problemes per a tota la vida, per al futur.
Clar, això no és
l'objectiu que té un pressupost.

A mi em pareix molt bé, senyora consellera, que
vosté seguisca mantenint una forta fe, que no perda tampoc eixa
altra virtut, que és l'esperança, en un major
cofinançament, en una major coresponsabilitat, en una major
implicació de l'administració estatal, a pesar de les
circumstàncies.
.
.

El senyor president:

Senyories, per favor.
.
.

El senyor Giner Giner:

.
.
.
que són les que són, que les
coneix tot el món.

I a pesar d'eixes circumstàncies i del
que es vullga dir d'eixes circumstàncies, mire, ací
s'ha plantejat una qüestió ben clara: Enesa.
 ¡Escolte!
, política fonamental en el manteniment de la
qualitat de vida, i del futur del camp i del futur dels joves treballadors
que puguen seguir mantenint eixa activitat.
I Enesa ha baixat les ajudes a
les assegurances agràries, i és una política
fonamental.

I què ha hagut de fer la seua conselleria?
Incrementar-la, augmentar-la per a garantir això que és
fonamental, que és bàsic, senyora consellera.
Un nou
capítol en eixa novel·la negra que dia a dia escriu el govern
nacional, i que és més difícil.
.
.
, menys digerible
que afecte a un sector tan necessitat -i això jo ho compartisc
amb els portaveus que m'han precedit en l'ús
paraula-, en un sector en què hauria de bolcar-se més
encara l'administració central.

Però eixes són les realitats.
Vosté no decaiga, mantinga la fe, mantinga l'esperança,
mantinga la capacitat de treball, que Deu proveirà -sol
dir-se-.
D'ahí que el meu grup parlamentari, senyora
consellera, aplaudisca la decisió del Consell de La Generalitat de
garantir un instrument tan fenomenal com és eixe al qual estava
referint-me, de les assegurances agràries, per a fer possible una
activitat agrària amb totes les garanties.

I dit açò, vull fer.
.
.
també fer
una menció d'una cosa que s'ha plantejat obertament
ací.
Bé, jo no sóc professor d'economia, ni molt
menys, però doctores tiene la iglesia, i algú li explicarà el que és un
pressupost consolidat.

Senyora consellera, és evident que vosté
ha parlat del pressupost consolidat de la seua conselleria per al 2009 i
l'ha xifrat en 550 milions d'euros, que suposa un creixement
del 9,5%.
Eixa és la realitat.
Si el pressupost consolidat
són 550 milions són 550 milions.
I això suposa un 9,5%
d'increment, es diga el que es diga o es facen les argumentacions que
es facen, que alguns en les seues argumentacions han tingut alguns
lapsus.
.
.
no linguae, no, argumentandi -seria tal volta-, però gordos, lapsus gordos.
Alguns s'encaboten, a
pesar del que estem comentant, de mantindre l'increment del 0,8,
oblidant quina és la realitat.
I a partir d'ahí, les
seues crítiques cauen per la pròpia inèrcia de la seua
inexactitud.

El pressupost, en definitiva, a criteri del Grup
Parlamentari Popular, senyora consellera, reflectix l'aposta ferma i
decidida del govern de La Generalitat i del Partit Popular per millorar la
qualitat de vida i les rendes dels llauradors, dels ramaders i dels
pescador de la Comunitat Valenciana.

Un pressupost que creix precisament en aquelles
línies destinades a generar noves inversions, fonamentalment en el
context econòmic en què ens trobem.

Per això es potencien -i a mosatros i al
nostre grup mos pareix un encert- les accions que busquen millorar la
productivitat, com és el cas de la investigació, i el
desenrotllament i la formació, també el desenrotllament
rural, en el qual fa una forta aposta.
I el cooperativisme, la pesca, el
desenrotllament i millora de la ramaderia, les accions
d'internacionalització i de comercialització de les
nostres produccions.
.
.
Això són apostes realistes que
donen, com assenyalava la consellera, resposta als problemes que tenim
plantejats, resposta clara, concisa i concreta.

Considerem que el pressupost implica un fort impuls a
la investigació i al desenrotllament de noves tecnologies per a la
seua posterior aplicació al creixement del sector i de la seua
capacitat competitiva en un mercat, que no cal oblidar-ho, cada vegada
més globalitzat, però també es fa una forta aposta per
la formació.

Per això observem que es fomenta la
creació d'una ret o xàrcia de centres
d'investigació, junt al reconeixement i al recolzament a
l'activitat que es desenrotlla en l'IVIA.
També en este
camp és important ressaltar les partides destinades a avançar
en la lluita contra les plagues biològiques.

Per altra part, comprovem que la conselleria
manté -i això ens ompli de satisfacció-
l'esforç de seguir millorant la rendibilitat de les
explotacions agrícoles, reduir els costos de producció,
millorar i reorientar les seus produccions millorant la qualitat obtinguda,
així com preservar i millorar l'entorn natural.

En allò referent a la protecció de les
rendes dels llauradors, fonamentalment en la implantació de les
assegurances agràries -ja m'he referit
anteriorment-, es fa una aposta clara, decidida, compromesa,
responsable.

A la falta de recursos hídrics.
.
.
I no
diré res més, perquè parlant de mancança, de
manca, de falta de recursos hídrics, està tot dit.
Alguns es
ruboritzen i tot només dient eixes paraules.
És un dels
principals problemes que té la Comunitat Valenciana.
I per
això es va a fer en este pressupost una especial insistència
en l'aplicació dels sistemes de reg eficients que mos permeten
l'optimització d'eixos recursos hídrics,
mantenint, inclús millorant, la productivitat de les explotacions.

No vull deixar de costat allò referent a la
modernització de les infraestructures.
Observem, es diga el que es
diga, un fort impuls a la millora de camins rurals, de facilitar
l'accés i el desplaçament dels nostres llauradors i
ramaders.
.
.
Per cert, en camins rurals es va fer una
importantíssima aposta l'any passat.
Si ho haguérem
discutit en el moment que discutírem el pressupost, hi havia un
pressupost, una quantia determinada, però la realitat, a
l'hora de la veritat, mire vosté l'execució del
pressupost i després parlem.
I es fa també una clara aposta
per eixa millora dels camins per a afavorir la connexió entre
explotacions, les sinergies en benefici, en definitiva, de la rendibilitat.
I, com no, de millorar la seguretat dels mateixos treballadors.

En este sentit, el pressupost recull també el
recolzament a la indústria agroalimentària, el seu paper en
la revalorització de la producció i la seua
contribució de manera important a la creació de llocs de
treball, especialment, en el medi rural.
Directament relacionades estan les
polítiques de desenrotllament dels territoris més rurals de
la comunitat per mitjà de la incentivació, de la posada en
marxa de la iniciativa que, per una part, incidixen.
.
.
iniciatives que
incidixen, per una part, en incrementar la qualitat de vida els mateixos
ciutadans en el medi rural, però també des del punt de vista
de la sostenibilitat i de la preservació del paisatge rural.

I acabe, senyor president, en matèria de pesca,
cal destacar que es manté el nivell d'inversió amb un
cert creixement i l'ajuda al sector productiu més significatiu
de la nostra comunitat, a un dels sector més significatius, que
dóna treball a més de 30.
000 persones.
Per això
s'articulen mesures de modernització i de
reestructuració de la flota, aixina com la protecció de
recursos marins i l'impuls de línies
d'investigació dirigides a la millora de la competitivitat del
sector.

Finalment, gràcies a les inversions de la seua
conselleria, es va a seguir potenciant la presència de productes
agroalimentaris en la comunitat, en els diferents mercats, tant nacionals
com internacionals.
.
.

El senyor president:

Senyor Giner.
.
.

El senyor Giner Giner:

.
.
.
com productes.
.
.
I acabe.

En la ramaderia, exactament igual.
Fan vostés
una clara aposta, que al meu grup parlamentari li pareix encertada,
perquè millorarà les rendes i el benestar dels nostres
llauradors, ramaders i pescadors.

Moltes gràcies.
(Veus)

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Giner per la seua
intervenció.

Té la paraula la senyora consellera.

La senyora consellera d'Agricultura, Pesca i
Alimentació:

Moltes gràcies als tres portaveus dels tres
grups parlamentaris.

A vore si sóc capaç d'anar
responent als comentaris que han fet cada u de vostés.
Però
hi han alguns comentaris de caràcter general.

El primer, m'agradaria agrair-los el to
constructiu de cada una de les seues intervencions.
I m'agradaria
agrair-ho, evidentment, en diferent grau a cada u dels portaveus,
especialment al portaveu del Partit Popular, que crec que ha entés
perfectament quin era el sentit dels nostres pressupostos i valora que
realment són uns pressupostos fets en funció de la realitat
del nostre sector en estos moments.

Per tant, gràcies per les seus valoracions.

Senyor Pañella, no sé molt bé el
que ha volgut dir amb això dels jocs de mans.
Sóc
absolutament negada per a tal habilitat.
Per tant, és difícil
que la poguera desenrotllar en el sentit que vosté ha dit.

Però sí que vull agrair-li la
consideració que ha tingut i la valoració que ha fet a la
necessitat de reduir -també el senyor Lozano ha parlat
d'este tema-, de reduir gastos prescindibles per a
augmentar-los en altres partides.

Jo crec que estos pressupostos el que estan dient
és que hi hagut prioritzacions i que hi ha hagut decisions de
caràcter polític sobre què s'havia de recolzar i
amb quina intensitat s'havia de recolzar cada una de les
línies de treball que mosatros tenim la competència
d'abordar.

Per tant, hem disminuït, hem disminuït
partides prescindibles, hem disminuït gastos prescindibles i hem
augmentat no a soles el 0,8%, sinó que en funció del que hem
disminuït, hem augmentat totes aquelles partides que són
línies prioritàries, objectius prioritaris d'esta
conselleria.

En relació al comentari que ha fet el senyor
Lozano, de vindre ací, textualment ha dit «fer un paripé i passar el
temps», no ens hem de conéixer molt, senyor Lozano,
perquè (veus) res
més lluny de la realitat.
Jo he vingut ací absolutament
convençuda que venia a presentar els millors pressupostos possibles
d'esta conselleria per a l'exercici 2009.
Ho he fet amb
convicció, ho he fet segura dels pressupostos que estem defenent i
que anem a ficar en marxa en l'any 2009.
Ho he fet amb absolut
coneixement i convenciment que cada una de les línies està
suficientment treballada com per a poder-la defendre i per a poder dir per
què els diners han anat ahí i no han anat a ninguna altra
línia de treball.

Per tant, jo esta vesprada estic ací en
companyia de tots vostés per a fer una cosa, que, com dia el senyor
Giner, mos legitima en democràcia, fer una cosa que forma part del
que és debat parlamentari: presentar, defendre uns pressupostos i
fer-ho amb molt de treball darrere, amb molt d'esforç,
però, sobretot, amb molta convicció, que són els
millors pressupostos possibles per al moment que estem vivint.

També dia vosté que hi han diverses
posicions en la forma d'estar en política: governar o estar en
l'oposició.
I qui està en el govern té
l'obligació de decidir i governar i qui està en
l'oposició té l'obligació de controlar.
Jo
diria que controlar és una cosa i criticar és una altra cosa
diferent.
Però estic d'acord amb vosté que la
crítica és necessària i no estaria tan d'acord
que la lloança també és necessària.
No crec que
les lloances siguen necessàries si són gratuïtes.

Per tant, moltes gràcies per les
crítiques que han fet, gràcies per les consideracions
positives que han fet i no és necessari fer lloances si no procedix,
que no sempre procedix.

Dia vosté també, senyor Lozano, que hem
de creure'ns els qui estem en el govern que tenim tota la capacitat
de governar.
Tinc absoluta convicció que tenim tota la capacitat de
governar, i en esta conselleria estem fent-ho.
Estem fent-ho perquè
creem que per això el poble mos ha elegit per a governar,
però a més perquè formem part d'un govern que
ens dediquem totes els dies, des que ens alcem fins que ens gitem,
exactament a d'això, a governar i a treballar pels valencians;
en el meu cas, pel món del camp i de la pesca.

I dia vosté que creure's que tindre eixes
competències i exercir-les és creure's que hem de
gestionar tots els fons, vingueren d'on vingueren.
Però els
fons quan vénen d'on vénen, vénen amb decisions
polítiques.
Els fons no arriben ací perquè arriben,
sinó perquè algú decidix que arriben o que no arriben.
Mosatros gestionem quan han arribat ací, i els gestionem,
efectivament, ¡tots!
; i a més els gestionem com la gent que ha
decidit que governem vol que els gestionem.
Però, clar, per a
això han d'arribar també eixos fons, i ha d'haver
la decisió que arriben els fons; i eixa és la decisió
que falta.
L'agència valenciana gestiona fons europeus, fons
europeus, però també molts d'eixos fons estan
mediatitzats per decisions que no prenen en Europa ni en este govern.
Aleshores jo crec que això també és de raó
plantejar-ho amb eixos termes.

Parlava el senyor Pañella de
separació.
.
.
Igual no ho he entés bé, el comentari que
ha fet del desenrotllament rural i del món cooperatiu, i
d'algunes inversions o d'algunes partides
pressupostàries.
No sé en quin context les ha analitzat.
No
hi ha separació conceptual entre el desenrotllament rural i el
món cooperatiu; hi ha programes diferents i línees de treball
diferents; si era això, per això li pregunte, que no sabia si
havia entés bé la seua consideració.
Però,
ambdós programes, els dos programes apugen el seu nivell
d'inversió.

I dia vosté que no estava segur si era per a
estar orgullosos o contents de vindre a defendre estos pressupostos.
Deixem
que li conteste, que no soles orgullosos i contents, sinó que per
convicció -com he dit abans- defenem els pressupostos
que creguem que són els adequats.

I dia que recolzàvem les polítiques de
transvasament.
Efectivament, este govern recolza les polítiques de
transvasament; no li càpia a vosté ningun dubte.
Són
necessaris els transvasaments, i no faria falta tanta inversió en
politiques d'estalvi de recursos hídrics si realment
tinguérem l'auia que necessitem, en el moment que la
necessitem i de la qualitat que la necessitem.
Recolzem els transvasaments
i, fonamentalment, recolzem els transvasament hídrics a la nostra
comunitat.

En relació als comentaris que ha fet el senyor
Giner de tindre fe i esperança, doncs sí, efectivament, esta
consellera és una persona que, a pesar de les dificultats, té
fe i esperança, i especialment la té en què eixes
decisions polítiques que prenguen altres beneficien, alguna volta, a
esta comunitat, i acaben arribant fons a esta comunitat.
Per tant, no vaig
a desesperar d'eixa possibilitat i vaig a seguir treballant en
cooperació, en col·laboració, per a aconseguir que
això siga aixina; i per a aconseguir-ho perquè tenim
capacitat d'invertir i capacitat d'assignar eixos fons al
nostre sector, i s'ha demostrat, claríssimament, este any, en
la posada en marxa del desenrotllament rural -com he dit abans-
i del pagament únic.
Anem a ser la comunitat que tinga més
capacitat de gestionar fons, perquè n'hi ha iniciativa privada
i n'hi ha iniciativa pública que fica projectes tots els dies
en marxa, que permeten eixes inversions i que permeten l'arribada
d'eixos fons.

Però a mi m'agradaria seguir este torn de
rèplica insistint en la importància que tenen tant
l'agència com l'IVIA, en este cas, en la seua
competència d'investigació, desenrotllament
tecnològic i innovació.

I m'agradaria insistir -com ha fet el
senyor Giner- que, efectivament, els pressupostos d'esta
conselleria, consolidats, són 550,7 milions d'euros, amb un
creixement del 9,5%.
No vaig a entrar en el debat de si això suposa
més o menys que el 3,3%.
Són els pressupostos que necessitem
i estem en perfectes condicions de gestionar-los de manera eficaç i
per a traure el màxim rendiment.
Però sobretot estem en
condicions de donar compliment a tots els compromisos que hem adquirit per
a este exercici; i, a més, ho fem amb ambició, i ho fem amb
possibilitats, i ho fem creient amb totes les oportunitats que realment
té encara, encara que vostés, en algun moment, pareix que ho
dubten, el món del camp, de la pesca i de
l'agroalimentació, de la indústria
agroalimentària valenciana.

Per això, precisament perquè creguem que
és un pressupost que pot ser ambiciós, que té moltes
possibilitats i que crea oportunitats, hem fet també un pressupost
que és rigorós i que té característiques
d'austeritat, impressionants, d'austeritat important en el
gasto, i -com dia abans- se reflectix en la disminució
del gasto corrent del capítol II.
I que, per contra, eixa
disminució fomenta la inversió en capital, i ho fa,
fonamentalment, en inversió de caràcter productiu, la que
aporta competitivitat al sector.
I, per descomptat, si sumem les inversions
del capítol VI i les que permeten el capítol VII, que
són un 46% del pressupost, en este cas, sense consolidar, de la
conselleria, l'increment és important.

Però parlant d'investigació, que
una aposta fonamental, en estos moments, per a competitivitat és
investigació, no ho han ficat en dubte.
I els ho agraïxc, i
és una línia amb la qual anem a seguir treballant.
I
ahí mos agradaria, i no perc la fe ni l'esperança, que
efectivament hi hagueren decisions que mos ajudaren perquè centres
d'excel·lència i centres de referència en
investigació puguen rebre les mateixes ajudes i el mateix nivell de
finançament d'altres administracions.
I no cal anar-se'n
molt lluny, o un poc lluny, en Vigo.
¿Per què Vigo pot rebre
inversions a centres tecnològics, que no tenen res que vore amb els
nostres, ni de prestigi ni de qualitat ni
d'excel·lència investigadora, ni de ningun tipus, i
ací no arriben fons?
Doncs és difícil
d'entendre, francament.
(Veus) (Pausa)

Aleshores, mosatros, a
pesar d'això anem a seguir apostant i van a seguir
incrementant-se els pressupostos en esta matèria.
I els pressupostos
en esta matèria s'augmenten en relació a l'IVIA,
però també en relació a la Fundació Agroalimed,
que és la que està gestionant tots els convenis amb la
universitat, i tots els convenis relacionats amb investigacions, que
mosatros encomanem als departaments universitaris, se mantenen a
través de la Fundació Agroalimed.
D'acord, per tant,
amb això contestava una altra de les seues preguntes.

En relació a producció, els comentaris
que ja ha aportat el senyor Giner en relació a
l'assegurança agrària crec que no cal afegir res
més.
Se manté la línea pressupostària per a
finançar les assegurances en 32 milions, però a més se
reforça -com havia comentat abans- la relacionada amb
aquelles inclemències que produïxen danys, que no són
cobertes per l'assegurança.
Però enfront d'esta
política, enfront d'esta política se trobem que Enesa
mos comunica, fa uns dies, que disminuïx un 9,3% la seua
aportació i.
.
.
en fi, tampoc.
.
.
Però si me permeten el
comentari, la disminució més important de totes les que se
produïxen és la que va dedicada a les assegurances dels
cítrics, i no oblidem que en esta comunitat se contracten 50 milions
d'euros a Enesa, que segurament és amb el que més
diners guanya, amb els cítrics.
Doncs eixos són les
assegurances més perjudicades, els dels cítrics, per a
l'any 2009.
Jo crec que obras son amores, i, precisament, eixes dades són les que diuen si
n'hi ha recolzament real o no n'hi ha recolzament real a
determinades polítiques.

Ja sé que mosatros gestionem el pressupost,
però gestionem el que ja tenim ací, el que no tenim
ací, i són decisions d'altres persones o d'altres
administracions, no ho podem gestionar.

En relació a la ramaderia, me pareix que han
estat prou d'acord amb el plantejament que hem fet, d'un
creixement important en relació a l'any anterior, però
sobretot amb l'aposta en matèria d'infraestructures; i
probablement també estiguen d'acord, perquè és
una aposta fonamental, en tot allò relacionat amb el manteniment de
la sanitat animal i de la seguretat alimentària,
conseqüència de la sanitat animal.

Bé, en matèria d'infraestructures
han fet alguns comentaris en relació que disminuïa el
pressupost.
No disminuïx el pressupost.
En matèria de recursos
hídrics augmenta un 10%, 22 milions d'euros este any per a
l'optimització de recursos hídrics.

I en matèria de camins rural, dir-los que, com
ha apuntat el senyor Giner, si veuen l'execució dels
pressupostos del 2008, 12 milions d'euros han anat destinats a camins
rurals, a recuperació de tots eixos camins, producte
d'inclemències meteorològiques.
Per tant, tots eixos
camins que ja s'han reparat en una línea
d'emergència, que ha eixit este any, ixen de l'altre
capítol d'infraestructures agràries.
No n'hi ha
falta de fons per a tota la planificació de camins rurals que
n'hi ha prevista.
I, a més, dels 109 camins que ja s'han
pogut arreglar, més de 100 camins van a ser possibles en els
pressupostos d'este any.

Per matèria d'infraestructura
hídrica, i parlant d'a on vénen els fons, dir-los que,
mosatros.
.
.
, 22 milions d'euros, s'incrementa un 10% la partida
de l'any passat.
I, efectivament, són els fons que tenim.
Esta
administració és absolutament competent per a gestionar eixos
fons, però mos agradaria poder gestionar, també, fons
procedents de determinats convenis, que determinades autonomies poden
tindre.
Per què els ajuntaments del Pirineu aragonés poden
gestionar 8,8 milions d'euros per a recursos hídrics en este
exercici?
Per què la Generalitat de Catalunya pot gestionar 6
milions d'euros a través d'un conveni?
I per què
la Junta d'Andalusia pot gestionar 2,8 milions d'euros?
Doncs a
mosatros també mos interessaria i mos agradaria, a més
d'eixos 22 milions d'euros, poder tindre un conveni
d'estes característiques que mos permetera incrementar els
recursos en matèria d'estalvi d'energia, a més
dels transvasaments, per supost -i que no podia deixar
l'ocasió de dir que «a més dels
transvasaments».

Però en matèria de pesca, en
matèria de pesca vostés me permeteran que no.
.
.
, en fi,
ahí és molt complicat que puguen entrar per algun punt.
L'esforç que s'ha fet en matèria de pesca.
.
.
I, a
més, no tindrien més que parlar amb les confraries de
pescadors, el sector.
.
.
Estem treballant cada dia amb elles i hem presentat
els pressupostos i els programes que hem pactat amb el sector.
El Pla
director de pesca està treballat amb el sector, però dia a
dia, mesura a mesura, mesures que mai ells havien pensat que anaven a poder
formar part de la gestió en l'administració
autonòmica: les mesures relacionades amb industrialització,
les mesures relacionades amb comercialització.
.
.
; i estem fent-les.

Però, clar, vosté no pretendrà
que una volta totes les llonges fetes se continuen fent.
.
.
¡És
que tenim el nombre de confraries que tenim!
I pràcticament totes
les confraries tenen ja totes les infraestructures en perfectes condicions.
No se pot replicar infraestructures de forma indeterminada.
Per tant, en
matèria de pesca jo crec que és el mateix sector el que sap
que hem fet el que mos han demanat.
Però quan vostés.
.
.

Abans feia un exercici de sumar i de parlar
d'increments, i dia: «Sí, este any augmenten,
però l'any passat no augmentaren.
.
.
, i tal.
» En el de
pesca, justament, no l'ha fet.
Este any en pesca incrementem 1,3%,
però és que l'any passat incrementàrem un 15%.
L'any passat en dotació a pesca incrementàrem un 15%,
va ser la partida que va sofrir un augmenten més important de tots
els pressupostos de la Conselleria d'Agricultura; i este any
augmenten un 1,3%.
Per tant, també ahí, l'efecte
acumulatiu, li agrairia que el tinguera en compte.

En desenrotllament rural, doncs dir-li el mateix que
li he dit en relació.
.
.
o dir-los, perdó, el mateix que els
he dit en relació als convenis per a gestionar els recursos
hídrics.
Sols comparant-se amb Andalusia, per al període
2007-2013, 1.
881 milions a Andalusia, i 161 milions a la comunitat
autònoma.
Gestionarem el que arribe, però mos agradaria que
arribaren els 1.
881 milions d'euros.
Però, en qualsevol cas,
dir-los que totes les partides, excepte la de gasto, totes
s'incrementen.
Perquè seria molt difícil que augmentant
el pressuposts i disminuint algunes partides, que són les que han de
disminuir, la resta no s'augmentaren.

I en relació al pressupost consolidat, senyor
Lozano, en fi, que vosté dubte o pose en dubte
l'elaboració d'un pressu.
.
.
, val.

El senyor president:

Senyories.

La senyora consellera d'Agricultura, Pesca i
Alimentació:

Efectivament, tenim el pressupost de
l'administració per a la Conselleria d'Agricultura,
Pesca i Alimentació, 365.
974.
650 -perdone, però
és que.
.
.
- euros; tenim el de les entitats autònomes,
el de l'agència pagadora, 205.
800.
000 euros i, el de
l'IVIA, 25 milions d'euros, bé, 25.
612.
000 euros.
Efectivament, si ahí sumem tenim, no 550, sinó 597,
perquè després s'ha de fer l'exercici de llevar
les transferències, no sols les corrents, sinó també
les transferències de capital i, aleshores, efectivament, tenim els
550 milions d'euros (Rient) Perdone, que li ho haja explicat, me dóna un poquet de
cosa, però jo crec que és que clar.
.
.
(Veus) En fi.

El senyor president:

Senyories.

La senyora consellera d'Agricultura, Pesca i
Alimentació:

Moltes gràcies.

El senyor president:

Gràcies, senyora consellera, per les seues
explicacions.

Té la paraula per a la seua última
intervenció el  senyor Pañella.

El senyor Pañella Alcàcer:

Moltes gràcies.

(Per raons tècniques
no ha quedat enregistrada part de la intervenció) .
.
.
perdó, estava dient que vam aprovar en el debat de
política general la creació d'una línia de
crèdit amb interés zero, per ajudar a sufragar els costos
derivats de la participació de diversos plans de renovació de
flota, que ens va instigar en certa manera a fer-ho i que en este moment no
podem fer front a aquells (inintel·ligible) .
.
.
que van entrar.
Això ho he trobat en falta i
això és important.
Això és important.

Perquè eixa sí que és una demanda
directa del sector i una demanda desesperada d'aquelles persones que
en el seu moment van ser incitades a nivell de fons d'ICO,
crèdits ICO, a fer una renovació que en este moment per les
circumstàncies del sector no poden fer front.
I això ho vam
aprovar -recorde que- per unanimitat tots, aleshores.
.
.
No, no,
jo ho dic i si, en tot cas, si no està doncs s'haurà de
presentar en una esmena.

Però crec que és important, i per
això dic que moltes vegades parlem de.
.
.
mire, pesca, sí,
parlem tots els anys, si volem.
Doncs mire, inversions capítol VI,
-perdó- inversions fa dos anys, 1.
700.
000; l'any
passat, 1.
600.
000; este any, 1.
941.
500.

Transferències de capital, fa dos anys
17.
834.
870; l'any passat, efectivament, 21.
798.
870; este any,
16.
567.
000, per baix de fa dos anys, per baix de fa dos anys.
O siga, que
ja no és que l'augment ha disminuït l'increment; en
termes absoluts estem per baix, les transferències de capital
d'este any per baix de les del 2007.
Un detall.
Per tant,
indubtablement, que mos podem fixar parcialment voluntària o
involuntàriament, ja són molts números, però,
bé, eixe (inintel·ligible) .
.
.

Normalment, igual que li he dit que, efectivament, que
mire que els capítols inicials, el que és la despesa corrent
sí disminuïx, però també mirem si la despesa de
capital augmenta.
En este moment, en este cas, no és aixina.
En este
cas no és aixina.

Per tant, això, si me referia sobre el 2007,
que vosté me dia, efectivament, la suma del capítol VI i VII
donen una davallada del 5%; davallada, la suma, ja dic, inversió
directa més transferències de capital, davallada del 5%.
Estem en un 5% per baix.

Per tant, són termes importants, que podem
anar mirant en cadascun dels programes, però amb tots els respectes,
consellera.
.
.

El senyor president:

Senyories, per favor.

El senyor Pañella Alcàcer:

.
.
.
el Programa d'estructures agràries
disminuïx globalment un 4,7% sobre l'any passat; el de foment i
garantia agrària disminuïx un 8,75% sobre l'any passat;
el de promoció, comercialització i internalització, un
3,11% sobre l'any passat; els que creixen, creixen alguns molt
poquet.
Indubtablement, hi ha un creiximent important, i ho reconec, el de
desenvolupament rural i cooperatives, que és el que ha citat
ahí, però tota la resta no.

I és veritat, per això li dia
allò del joc de mans, per què?
Perquè tenim un 0,8%
per a jugar i, per tant, cal llevar d'un lloc a posar a
l'altre.
Jo me referia a eixe transvasament, no als altres.
Eixe
és el transvasament i el joc de mans que dia, encara que
vosté l'ha aprofitat molt hàbilment, per a passar a un
transvasament, però ja que ha parlat de transvasament.
.
.
un error
que crec que vosté ha comés, és dir que si tinguera el
transvasament no faria falta invertir tant en infraestructures que
estalviaren l'aigua.
Eixes infraestructures cal fer-les amb
transvasament o sense transvasament.
I, a la millor, és un motiu
més per a dir que eixe transvasament no està clar.
Sí
que ho podem solucionar nosaltres en un percentatge molt gran.
Solucionem-ho, i això és veritat.
I també és
veritat que s'ha fet un esforç continuat.

Però també els llauradors pel seu compte
han fet una renovació enorme de tots els sistemes de regadius, una
cosa.
.
.
i, per tant, se mereixen indubtablement, que avui, (inintel·ligible) .
.
.
els problemes que tenen, ells, igual que hem parlat abans dels pescadors o
hem parlat dels ramaders, tinguen una dedicació especial, i eixa
dedicació especial no és el 0,8% d'augment del
pressupost.

I ahí, el que és referia allò de
totes les paraules que he dit en contra del pressupost, més que en
contra, vàrem dir, «no té l'augment que havia de
tindre».
Jo sé que això ho dirà, i vosté
dirà, «doncs que bé, no?
» Bé, però
no és això.
Perquè és responsabilitat seua que
este pressupost tinga un major augment, i no ho és, meua.
I per
això, jo li ho dic a vosté, amb tota l'educació,
però amb tota la fermesa de la manera que s'han de dir estes
coses.

Gràcies.

El senyor president:

Gràcies, senyor Pañella.

Té la paraula el senyor Lozano.

El senyor Lozano i Pastor:

Gràcies, president.

Senyora Maritina, mai he dit que vosté venia a
passar ací el temps o a passar el paripé.
Li llegiré textualment, perquè
m'agradaria que quedara clar.
Li dia que la tercera part de la
litúrgia estava que el govern, el partit que sustenta el govern,
aplaudia el Consell i, per descomptat, li donava la culpa de tots els mals
als de fora; lògicament -dia jo- no puc estar
d'acord amb l'esperit d'esta definició, i pense
que vosté tampoc estarà.
Mai he dit que vosté vinguera
ací a fer el paripé, i molt menys a la seriositat.
(Veus)

Consellera, mai li he dit jo a vosté.
.
.
,
és que vullc que quede ben clar.

El senyor president:

Senyor Lozano, seguisca, per favor.

El senyor Lozano i Pastor:

Segon, dir-li que veu com els ha traït
inclús, vostés han acabat, el Partit Popular ha acabat ficant
a caldo, perquè tot allò de fora és el que no ve, els
percentatges els utilitza vosté en aquelles coses que li
convé, com que no vénen, i en aquelles que vénen, se
les calla.

Per tant, jo crec que això és
deslleialtat, perquè, clar, vostés han parlat d'aigua,
i com sempre el tema de l'aigua ix, doncs, clar, sempre diuen
allò que no se fa des del govern central.

El senyor president:

Senyories.
Per favor!

El senyor Lozano i Pastor:

Però ací n'hi han que obres
acabades en la comunitat.
.
.
, i no volia traure-ho, crega's que no ho
volia traure, perquè significa que pareix que mosatros estigam en el
govern, vostés en l'oposició i estigam fent
l'oposició a Madrid; es tracta de treballar i, per
això, és pel que jo no.
.
.
ni, tan sols, en la primera part de
la meua intervenció havia parlat.
Obres acabades, 176 milions
d'euros en els últims tres anys; obres en execució, 91
milions d'euros que van en funcionament, i obres que estan previstes
per al proper any, 91.
190.
000 euros en matèria de millora dels
regadius.

Per tant, jo crec que és veritat que jo he
d'admetre que n'hi han coses que no se fan bé i
vénen d'allà, i me té al seu costat -i
vosté ho sap- per anar a reivindicar el que siga, però
també crec que és injust estar ací en els pressupostos
de La Generalitat i estar contínuament diguent des del que se fa
mal, respecte dels de fora.

Vosté ha tocat també el tema de les
assegurances agràries.
Mire, les assegurances agràries les
creàrem mosatros quan governàvem en 1989.
Aleshores, jo era
secretari general de la Unió de Llauradors i férem un
esforç tots, les organitzacions agràries, les cooperatives i
el govern, per a fer una assegurança que finalment intentara acabar
tot el que significava estar mirant sempre al cel.

Jo, des d'ací faig i dic que agraïsc
a tots els governs que han passat de La Generalitat, a tots, perquè
contínuament hem fet un esforç, vingueren de fora més
o menys recursos dels que vénen.
Perquè jo no sé per
què ho haurà fet, i com no ho sé, Enesa per què
ho haurà fet, jo no li ho puc discutir, segur que vosté
té més informació i, a la millor, obeïx a alguna
situació específica que jo desconec, i que,
lògicament, si vosté en particular me l'explica, igual
que anem a Madrid, anirem a defendre-la.
No me cauen els anells en fer
eixes coses.

Però insistisc, me pareix tremendament injust
que sempre utilitzem les dades d'una manera partidista, sense parlar
del que jo abans intentava comentar, de creure's que mosatros som
autogovern i que és ací on se plantegen els pressupostos de
La Generalitat.

I, finalment, estan parlant del tema dels camins.
Miren, en 1995, l'últim pressupost de La Generalitat que
férem els socialistes se gastàrem 5.
000 milions de pessetes,
l'equivalent a 30 milions d'euros.
A l'any següent,
el Partit Popular abaixà a 600 milions de pessetes, i després
ha anat apujant, en el pressupost de 2006 varen ser 1.
000 milions de
pessetes, 6 milions d'euros; l'any passat varen ser 9 milions
d'euros, i ara se mantenen els 9 milions.

Què ha passat en estos anys?
Jo li ho
explicaré i vosté segurament vorà com no dic cap
mentira, al revés, crec que constate un fet que s'està
produint, i és que en la primera etapa, com que els camins estaven
molts d'ells fets, el Partit Popular va viure de renda durant eixos
tres o quatre anys, que va permetre que feren una disminució en la
despesa.
Però continuat en estos 13 anys, el que s'ha
produït és que les muntanyes de papers dels ajuntaments.
.
.

El senyor president:

Senyories!

El senyor Lozano i Pastor:

.
.
.
demanant camins, en este moment, és aixina
de gran, perquè en eixos 9 milions no n'hi ha per a
començar.
Per tant, una de les partides que mosatros li proposarem
augmentar és eixa de camins, perquè, a més, millora i
dóna faena i, per tant, millora la falta de llocs de treball, que
és el que fa falta hui en dia.

Per tot això, és pel que a mi
m'agradaria que parlàrem més d'allò
nostre, perquè allà n'hi ha per a donar i per a atendre
i seria de més lleialtat que intentaren fer-ho el millor per a la
Comunitat Valenciana.

Gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor.
.
.

Senyor Giner, diga vosté.

El senyor Giner Giner:

Demane la paraula.

El senyor president:

Vol intervindre ara?

El senyor Giner Giner:

Sí.

El senyor president:

Doncs té
vosté la paraula.

El senyor Giner Giner:

Vaig a ser molt breu, senyor president.

Tan sols reiterar-li a la senyora consellera la
gratitud en nom del Grup Parlamentari Popular, i fer-li un últim
suggeriment i petició formal.
Afegisca vosté a les dos
virtuts teologals de la fe i l'esperança, la de la caritat.
La
caritat ben entesa, que ha d'afegir respecte a les crítiques
que es formulen en moltes ocasions sense ningun fonament.
I tinga molta
paciència respecte a la caritat mal entesa, que ens ve imposada i
ens fa cooperar (remors) i col·laborar en qüestions, en les quals se mos
margina econòmicament i ens perjudica a la nostra comunitat.

El senyor president:

Senyor Giner.
.
.

El senyor Giner Giner:

No res més i moltes gràcies.

El senyor president:

Senyor Giner.

Senyor Lozano, jo no entraria en la caritat, en
l'esperança, en l'afecte i en l'amor, eh?
(Rialles) Jo li donaria la paraula
a la senyora consellera, que remate la faena i la
esperanza, la caridad, el cariño y el amor, cada un tenim en el nostre cor el que considerem oportú.

El senyor Lozano i Pastor:

No, només un comentari, i acabe, senyor
president.

Per si de cas, senyora consellera, a més de tot
això veja si n'hi han més recursos, perquè si
no, amb eixes coses no se solucionen les problemes.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Lozano.

Senyora consellera, els seus cinc últims
minuts.

La senyora consellera d'Agricultura, Pesca i
Alimentació:

M'agradaria tornar a agrair-los el seu esperit i
acceptar la col·laboració, tant per a treballar les esmenes
de forma conjunta, i segur que estem d'acord en algunes per a poder
aportar a estos pressupostos, estic segura que podem arribar a algun tipus
d'acord.
I també li agraïsc a vosté la
col·laboració per a negociar, tant en el tema de les
assegurances com en alguns altres aspectes que hem parlat, la seua
col·laboració a negociar conjuntament amb qui jo sí
que considere que pren algunes decisions que no són positives per al
camp valencià.

Abans de fer la intervenció final,
m'agradaria dir-li, senyor Pañella, en relació a la
pesca, una consideració.
Jo abans li he dit que creia que les
infraestructures corresponents a les seus d'algunes de les nostres
confraries, en este moment, no era on feen falta els esforços,
perquè totes elles, al llarg d'estos anys, que efectivament
havia anat incrementant-se eixa partida, han tingut ocasió de
millorar de forma substancial les seues infraestructures.

Estic d'acord amb vosté que n'hi ha
en algunes d'elles, tampoc en totes, la necessitat d'adequar-se
per al tema de compliment d'algunes normatives europees.
I per
això sí que hi ha diners.
Per a fer això sí que
hi ha diners.
Està molt ben calculat i està molt ben resolt
eixe tema.
Però també crec que vosté compartirà
que en esta ocasió l'esforç pressupostari ha
d'anar al tema de la parada biològica, no sols perquè
conceptualment és necessari, perquè ahí és on
necessitem el manteniment de recursos, perquè no anem a necessitar
llonges si no tenim recursos marins.
O siga, el primer que hem de controlar
i treballar adequadament és que està passant en el mar
perquè arriben tots els dies productes en bones condicions a les
llonges; si no, no anem a necessitar més bones llonges.

Però a més estic segura que també
compartix amb mosatros la idea que és molt important en estos
moments cobrir la garantia social de tots els mariners en el moment de les
parades biològiques.
Són dos fets que és que estic
segura que estarien d'acord.
L'oportunitat de conéixer
els recursos, planificar-los i adequar-los, i l'oportunitat que
això no vaja a càrrec dels mariners, sinó també
a càrrec d'esta administració.
Això en
relació al tema de les infraestructures, perquè crec que
és una decisió molt pensada, molt valorada, i estic segura
que compartim.

Bé, jo, per acabar, dir-los que per a
l'exercici 2009, com els dia abans, hem preparat uns pressupostos que
creguem que són els necessaris, però que, sens dubte,
s'adeqüen totalment a les prioritats que mosatros creguem que
té el camp valencià, que hem pres decisions i hem valorat on
havia d'anar cadascun dels euros dels quals mosatros disposem.

Crec que tenim un pressupost molt important.
550,7
milions d'euros és un pressupost molt important.
I és
un pressupost que el podem tindre a més per la gestió que
s'està fent, que permet captar fons europeus.
Per tant, crec
que en eixa millora de l'eficàcia mos va també molt el
poder seguir captant fons europeus.

Però, en síntesi, eixos objectius se
centren: en la millora de la rendibilitat de les nostres explotacions
agràries, que ahí hem parlat de cultiu i
d'explotació en comú; de noves tecnologies, equipament
i maquinària agrícola; la introducció de noves
varietats en el tema de cítrics; plans de reconversió
varietal; el Pla director d'indústries
agroalimentàries; el Pla director de pesca i de ramaderia, i en
relació al Pla director de millora de les infraestructures de
ramaderia que havíem parlat abans.
I tots ells pensant en la millora
de la qualitat de vida de tot el sector nostre, llauradors, ramaders,
pescadors, i també industrials del sector agroalimentari.
Incrementar la qualitat dels productes i la seguretat alimentària,
fonamental.
Impulsar la innovació i la transferència de
tecnologia.
I impulsar la presència del nostres productes en tots
els mercats, en el mercats exteriors.

En relació a les infraestructures, mantindre i
incrementar l'esforç en recursos hídrics, perquè
jo crec que no hi ha ninguna altra comunitat autònoma ni que
estalvie tanta aigua, ni que reutilitze tanta aigua, ni que depure tanta
aigua, però sobretot ni que invertisca tant en inversions de
caràcter hídric, i que a més eixa inversió la
faça conjuntament en el sector, com és el cas de
l'agricultura.

Efectivament, ací també els llauradors
han apostat per eixe tipus d'inversions.
I, per tant, mosatros no
hauríem de defraudar-los, i hauríem de ser capaços que
ells tingueren eixa aigua -com dia abans- quan la necessiten,
tant en el moment, com en la qualitat, com en el preu.
I això sols
se pot assegurar a través dels transvasaments, no a través
d'este tipus d'infraestructures hídriques, que mosatros
seguim apostant per elles, però no garantixen que tinguen
l'aigua en les condicions que jo li acabe de dir.

Altre tipus d'apostes d'esta conselleria,
un projecte que denominem «Zero», i que anem a presentar en
breu, i que se tractaria d'avançar-mos a allò que pot
anar passant en les noves tendències de consum, especialment a
Europa, però en tots els mercats.
La gent vol productes sense
residus, sense cap tipus en matèria activa.
.
.

El senyor president:

Quan vullga, senyora
consellera.

El senyor conseller d'Agricultura, Pesca i
Alimentació:

.
.
.
i l'aposta per a
la investigació és precisament per anticipar-se a eixes
circumstàncies i per aconseguir productes que puguen mantindre eixe
nivell de competitivitat i de presència en els mercats.

Bé, m'agradaria seguir comentant totes
les apostes d'esta conselleria.
Però, per acabar, sí
que dir-los que hi ha una aposta ferma, que hi ha una convicció que
este és el millor pressupost, però que, sobretot, hi ha molta
seguretat que estem fent el que la gent del camp necessita.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies,
senyora consellera, per la seua extensa exposició del pressupost per
a l'any 2009.
(Remors) Li done les gràcies per estar ací entre
mosatros i explicar-mos, com mos ha fet, quina és la seua idea de la
seua conselleria per a l'any que ve.

Senyories, suspenem la sessió per un minut, eh,
per a continuació passar a la compareixença del conseller de
Governació, que estarà esperant-mos.

(Se suspén la reunió a les 18 hores i 35
minuts)

(Es reprén la reunió a les 18 hores i 40
minuts)

Compareixença del conseller de
Governació, senyor Serafín Castellano Gómez

El senyor president:

Anem a reprendre la Comissió d'Economia i
Pressupostos, que l'havíem suspés fa un parell de
minuts després de la compareixença de la consellera
d'Agricultura, Pesca i Alimentació.

Tenim entre mosatros, com no?
, a un bon amic i
conseller de Governació que ve a explicar-mos quina és la
seua línia pressupostària per a l'exercici de
l'any que ve, per al 2009.

Doncs, quan el conseller estime convenient, té
la paraula per a explicar-mos el de l'any que ve.

El senyor conseller de Governació:

Moltíssimes gràcies, senyor president,
per la seua estima.

Senyories, bona vesprada.

El pressupost de la Conselleria de Governació
per al pròxim exercici econòmic, ascendix a 93.
571.
440 euros,
el que suposa un increment d'un 0,1% respecte al present exercici.

He de dir-los, senyories, que a pesar de la
situació de crisi econòmica que estem travessant, podem
definir este pressupost de realista i que respon a les necessitats dels
ciutadans ja que fa una aposta per la millora de la seguretat i de les
emergències, garantit una adequada dotació de recursos
humans, una adequada dotació en formació i en
infraestructures, que és pràcticament on va a parar el major
esforç pressupostari de la conselleria, així com també
una aposta important pel desenrotllament estatutari.

Els puc assegurar i avançar, senyories, que
este va a ser un any molt important per al desenrotllament estatutari, tant
a nivell legislatiu com a nivell competencial.

Observaran també, les seues senyories, que
s'aposta en este pressupost de la conselleria per la
modernització de servicis públics, en seguretat i en
emergències, inclús per l'augment de la
inversió, com es reflectix clarament en el capítol I de la
conselleria, que té una pujada d'un 6,5%, o en el
capítol VI de la conselleria, que puja en un 2,7%.

Iniciaré el desglossament pressupostari en el
programa 221.
20, que és direcció i servicis generales.
És un programa que té 5.
922.
840 euros i suposa també
un increment moderat d'un 0,72% respecte a l'any anterior,
tenint en compte que en el pressupost anterior se contemplava la posada en
marxa de l'estructura de la nova conselleria i que, per tant, havia
incrementat ja en un 175% i entenem que és adequat este increment.
El capítol I d'este programa experimenta un 8,7%
d'increment pressupostari i se manté una línia
d'austeritat en el capítol II.

Quant al capítol IV cal assenyalar una
continuïtat en els prioritats que venim duent enguany pel que fa
referència a les ajudes de les víctimes del terrorisme amb
una partida d'1.
100.
000 euros.
En este sentit, vull destacar que la
Llei 1/2004, d'ajudes a les víctimes del terrorisme que
-com les seues senyories saben- fou una llei pionera a Espanya
quant a les indemnitzacions per danys físics i psíquics a les
víctimes pel terrorisme.
Fins a la data, s'han pagat ja un
total de 2.
827.
075 euros a 108 víctimes o familiars pròxims.

Tanmateix, dins de la política
d'inconformisme del Consell, esta conselleria ha donat un pas
més i ha promogut la modificació de la Llei 1/2004, a fi de
seguir ajudant les víctimes del terrorisme en aspectes relacionats
amb la situació de dependència, l'educació, la
vivenda habitual o l'ocupació pública, llei que ha
entrat per al seu debat a Les Corts i que jo, des d'ací, ja
hui els demane el màxim consens en la seua aprovació.

En esta línia, els pressuposts per a
l'any 2009 arrepleguen una quantia que permet atendre les
víctimes que encara no han sigut indemnitzades de la nostra
comunitat i, especialment, les que són protegides també per
la reforma que he citat.
També saben que La Generalitat s'ha
posicionat sempre al costat de les víctimes, adoptant una
posició de recolzament a elles i a les seues necessitats.
I en esta
línia també seguim amb la subvenció que se concedix a
l'Associació de Víctimes del Terrorisme de la Comunitat
Valenciana.

També volguera destacar en este capítol
IV, de servicis generals, la subvenció a l'Institut
Valencià d'Atenció a Discapacitats, l'Ivadis, amb
un import de 15.
000 euros per a fomentar la integració dels
discapacitats en el món laboral.

Entrant en la direcció general de
coordinació del desenrotllament de l'Estatut d'autonomia
i promoció de l'autogovern, dir que el pressupost global
té un increment, respecte al present exercici, d'un 152,26%,
assolint els 5.
917.
840 euros, i es desglossen els dos programes
pressupostaris: de desenrotllament estatutari i promoció de
l'autogovern i dels processos electorals i consultes populars.

Saben vostés que la voluntat del Consell
-com ha manifestat reiteradament el molt honorable president de La
Generalitat- és desenrotllar l'Estatut fins a les
últimes conseqüències i això ha de tindre un
reflex pressupostari adequat.

En l'àmbit d'este programa el
desenrotllament del dret foral constituïx una prioritat per a la
conselleria, doncs no sols és esta una de les nostres senyes
d'identitat més estimades, sinó que, a més,
és un exemple viu de l'exercici d'autogovern, que permet
donar resposta a les necessitats més immediates de la nostra
societat, així com desenrotllar totes les nostres potencialitats
socials i econòmiques.
D'ahí la importància de
la partida destinada, dins del capítol II, a
l'organització d'un congrés internacional que
aborde l'evolució històrica des dels Furs fins a
l'Estatut d'autonomia, així com el seu ulterior
desenrotllament.
Este pressupost va a servir de base per a seguir elaborant
este nou marc jurídic inspirat en el nostre dret foral que
constituïx un instrument per a dinamitzar a la nostra xicoteta i
mitjana empresa, per a millorar la qualitat de vida dels nostres ciutadans
i per a obrir noves expectatives de futur.

Per això, anem a seguir impulsant el treball de
recuperació del dret foral, facilitant en estos pressuposts que la
Comissió de Codificació Civil Valenciana i
l'Observatori de Dret Civil Valencià seguisquen treballant a
ple rendiment en els nous projectes legislatius, com també vull
anunciar-los que a principis d'any presentarem el Projecte de llei de
successions a la Comunitat Valenciana.

Per a totes estes actuacions, el capítol II
està dotat amb més de 600.
000 euros i té un increment
d'un 20% respecte a l'exercici anterior.

També en este sentit, com volem seguir
potenciant el nostre dret foral, s'ha obert una nova línia
pressupostària enguany, en el capítol IV, per a
finançar un conveni amb la Universitat Internacional Valenciana que
permeta la creació d'una càtedra de dret foral;
serà una nova càtedra que entenem que és molt positiva
i, per tant, amb la finalitat de divulgar, de promocionar la
investigació i el coneixement del nostre dret foral, i, en
definitiva, el seu desenrotllament i la seua implantació en la
nostra societat, amb el consegüent reconeixement de crèdits per
als estudiants o l'obtenció de títol
d'especialització per als llicenciats.

En la meua compareixença per a l'any 2008
manifestí que un dels eixos fonamentals en l'actuació
de la Conselleria de Governació seria el desenrotllament legislatiu
de l'Estatut, de manera coordinada amb la resta de conselleries.
Doncs, bé, en estos pressupostos anem a seguir impulsar el
desenrotllament normatiu, un desenrotllament complet, programat,
participatiu i consensuat, que espere tinga també
l'ocasió de debatre àmpliament a estes Corts en la
compareixença que a petició pròpia he demanat davant
la comissió de desenrotllament estatutari.

En eixe sentit, pretenem la implicació de tots
en el desenrotllament estatutari i la promoció d'autogovern,
de les administracions públiques, institucions i societat, doncs se
tracta d'una matèria transversal que afecta a tots i amb
què es pretén potenciar la participació de tots.
D'ahí que en el capítol IV se contemplen ajudes
destinades a finançar activitats formatives i divulgatives.
Per
aconseguir eixos objectius van dirigides a universitats, ajuntaments,
mancomunitats, diputacions, col·legis professionals o institucions
tan representatives com el Tribunal de les Aigües de la Vega de
València, amb un import que està al voltant dels 600.
000
euros.

Així, en el capítol IV, també
d'este programa, el 111.
80, experimenta un increment molt important
en el pressupost per a l'any 2009 de 4.
233.
500 euros.
Este import
engloba una partida de 3.
657.
000 euros de subvenció a partits
polítics, federacions, coalicions i agrupacions de lectors en
representació a Les Corts, prevista en el capítol XVI de la
Llei 14/2007, que en el seu article 57 -com les seus senyories
saben- especifica que el Consell ha de donar eixa subvenció
als partits polítics.
I com no pot ser d'altra manera, en
compliment d'esta llei, se preveu esta partida amb l'increment
previst en el seu paràgraf IV, que és de l'índex
de preu al consum, de l'IPC.

No obstant això, senyories, el Consell voria
també amb bons ulls una congelació d'este increment
que, lògicament, jo sempre deixe al bon fer dels grups parlamentaris
i dels partits polítics.

Entrant a la prevenció i extinció
d'incendis i emergències, la Direcció General, programa
221.
10, d'Emergències, Protecció Civil i
Extinció d'Incendis, dir que este programa representa el 77,8
% del pressupost de la conselleria amb més de 72.
763.
000 euros.

En este sentit, se tracta de continuar amb
l'ambiciosa aposta de La Generalitat per oferir a tots els ciutadans
uns servicis i una resposta enfront de les emergències de qualitat
que siguen eficaces, eficients i d'acord amb la realitat de
progrés i modernitat de la Comunitat Valenciana.

Per això, se manté un important
capítol II, que ascendix a quasi 38.
000 milions d'euros, en
què es consolida la inversió en els servicis de
prevenció i extinció d'incendis amb una flota de 22
mitjans aeris, entre avions i helicòpters, que permeten una resposta
immediata davant qualsevol incendi forestal, però també
davant qualsevol situació d'emergència, com puguen ser
els rescats, salvaments o assistència sanitària
d'urgència.

Igualment, en el capítol II s'engloba tot
el personal d'extinció d'incendis de les brigades
d'emergència de La Generalitat i el personal tècnic que
les dirigix.
Així mateix, per a seguir incrementant els nivells
d'eficàcia i eficiència dels servicis
d'emergència, el capítol II també contempla les
partides necessàries per a la contractació del personal que
atén i mantén tecnològicament el telèfon
únic d'emergències 112 de la Comunitat Valenciana.

Saben les seues, senyories que, com està
previst pel Plise, en el Pla d'infraestructures de seguretat i
emergències de la comunitat, el Centre de Coordinació
d'Emergències de l'Eliana s'ampliarà durant
l'any 2009 dotant-lo d'unes instal·lacions més
espaioses, més funcionals i millor condicionades per a la
gestió d'emergències.
En concret, entra en eixes noves
instal·lacions una sola sala d'atenció a cridades que
augmentaran dels actuals 11 llocs a 36 llocs, dos aules de formació
i un nou centre de coordinació integrat, el que se coneix com el
Secopi.
I tot això sense oblidar-mos també d'una part
essencial del sistema de gestió d'emergències de La
Generalitat, que és la planificació.

En eixe sentit, saben vostés que estem fent un
esforç molt important per ajudar a l'administració
local i per ajudar als ajuntaments.
En eixe sentit, ja aprovàrem un
conveni tipus per a l'elaboració i actualització dels
plans territorials municipals per a municipis de menys de 5.
000 habitants i
també per un conveni tipus, que aprovàrem fa unes setmanes en
el Consell, per a l'actuació dels plans municipals amb risc
d'inundacions per a tots els municipis, siguen de la població
que siguen, amb risc mitjà i alt.

Estem parlant, doncs, d'un capítol II en
què es prioritza i s'aposta pel manteniment i la
distribució territorial de recursos humans i materials, així
com per la planificació per a seguir fen front a les
emergències que sorgisquen en el conjunt de la nostra comunitat.

En el capítol IV, d'emergències,
se destina un pressupost al voltant de 22 milions d'euros, com
aportació de La Generalitat als consorcis provincials de bombers,
que contribuïx també a mantindre i a promoure eixos recursos
humans al servici dels ciutadans.

A més, han de tindre en compte -i se
reconeix també- un important paper als voluntaris de
protecció civil i de totes les associacions col·laboradores
en esta matèria, com són les línies
pressupostàries dirigides a subscriure convenis amb
l'associació d'agrupacions de voluntaris de
protecció civil, amb la Creu Roja, així com també les
subvencions per a finança les assegurances i l'equipament dels
voluntaris de protecció civil.

Se pretén, doncs, seguir desenrotllant tot un
sistema de gestió d'emergències i
d'infraestructures al seu servici, d'ahí que hi haja una
important aposta en el capítol VI, d'inversions, en què
es dóna d'una manera clara l'interés per seguir
modernitzant les tecnologies d'atenció i gestió
d'emergències de la Comunitat Valenciana, perquè el
nostre sistema siga punter, com ho és, i continue desenrotllant-se
tant a nivell tecnològic com en infraestructures i recursos que
garantisquen una resposta més ràpida, més
eficaç i més eficient.
D'ahí que siguen
ressenyades les inversions en l'actualització de la plataforma
tecnològica del 112.

Saben les seues senyories que és un
ambiciós projecte que està en execució des del mes
d'abril d'este mateix any i que per als pressupostos de 2009 hi
ha un dotació pressupostària en el capítol VI de
6.
782.
250 euros que mos va a permetre en el pròxim any tindre la
més moderna i avançada tecnologia per a
l'atenció i gestió de les emergències i comptar
amb el millor sistema de gestió integral d'emergències
d'Espanya.
Hui ja som el sistema que més organismes tenim
integrats.
En l'actualitat som 99 organismes.
Però en esta
inversió -que els acabe de ressenyar- a curt termini
tindrem 138 organismes i a un termini mitjà tindrem capacitat
il·limitada d'integració d'organismes.

Igualment anem a procedir amb la construcció de
noves infraestructures destinades a l'atenció de les
emergències, complint el Plise, complint el Pla
d'infraestructures de seguretat i emergències.
En eixe sentit,
el ja recentment inaugurat Parc d'Emergències de
Castelló de Rugat se li van a unir altres instal·lacions que
ja estan en projectes, que se començaran al llarg del pròxim
exercici 2009, com són el Parc d'Emergències de
Yátova, el Parc d'Emergències d'Onil i
l'helisuperfície d'extinció d'incendis de
Tírig.
Aixina també, amb una inversió de més de
mil dos-cents trenta-un mil euros se va a seguir incrementant el parc
mòbil d'emergències en la renovació i
ampliació de la flota de vehicles de les brigades
d'emergències, adquirint sis noves autobombes forestals, deu
tot terrenys, a part d'altres vehicles i aplicacions per als recursos
mòbils.

Per tant, se pot afirmar que este programa realitza
una distribució eficaç, eficient i equilibrada del gasto i de
les inversions per a seguir perfeccionant i consolidant un model
d'atenció de les emergències que prima, abans que res,
la distribució territorial dels recursos i una bona
planificació per a tindre una millor resposta en el conjunt de la
comunitat.

Passant a la Direcció General de Seguretat i
Protecció Ciutadana, he de dir-los que en matèria de
seguretat continuem apostant per la millora de les infraestructures
necessàries per als nostres professionals, dotant-los dels mitjans
més avançats per a abastar la màxima qualitat en la
prestació dels servicis als ciutadans.
I posem majors recursos
humans i materials per a la policia de La Generalitat, estretim la
col·laboració amb els ajuntament i els seus cossos de policia
local, i tot això sense oblidar la formació, que per a
mosatros és fonamental, de tot el personal al servici de la
seguretat i de les emergències, com un element fonamental per a
poder aconseguir una major professionalització de tots els efectius.

La Direcció General de Seguretat Ciutadana, que
és la responsable dels programes de formació de l'IVASP
i de seguretat pública, va a comptar amb un pressupost global
d'al voltant de nou milions d'euros per al pròxim
exercici.
El principal esforç al qual va a respondre este pressupost
va a ser, a l'igual que l'any 2008, en una cosa que mos pareix
a mosatros clau, que és la formació.
Aixina el programa de
formació va a seguir apostant per seguir millorant tot allò
relatiu als sistemes formatius que tenen actualment els policies locals,
els grups de seguretat i d'emergències.

N'hi ha un nou projecte formatiu, dins del Plise
-com vostés coneixen perfectament-, que serà el
nou Institut Valencià de Seguretat Pública i
Emergències, el Ivaspe, en el Complex Educatiu de Xest, amb la
millora i ampliació de les seues instal·lacions destinades a
formació.
Estem parlant d'una dotació de quasi
nou-cents vint mil euros, en el capítol VI, el que suposa un
increment, respecte a l'any anterior, d'un 17,79% respecte al
present exercici.
En este sentit, per a l'adequació de les
noves instal·lacions, en concret, la reforma del centre docent, els
aularis, menjador.
.
.
, actuacions compreses dins de l'execució
de la fase primera, se manté i se complix en el plurianual que
està actualment previst per a l'any 2009, d'una
inversió total de 3.
084.
691 euros.

Com sabran, el passat 28 de maig se firmà el
conveni de cessió d'instal·lacions del Complex Educatiu
de Xest entre la Conselleria d'Educació i la Conselleria de
Governació, i en octubre se treia a licitació
l'execució d'estes obres de reforma en el Complex
Educatiu de Xest per més d'estos 3 milions d'euros, que
feia referència anteriorment.
A tot açò cal afegir,
també, un immobilitzat material, dins d'este capítol
VI, per a equipament d'estes noves instal·lacions i per a
l'adquisició d'equips i material informàtic.

Totes estes actuacions se marquen dins del projecte
per al nou Ivaspe, que va a permetre multiplicar per set la
superfície actual, al passar dels 4.
000 metres quadrats, amb
què compta actualment en les instal·lacions de
l'Eliana, a més de 28.
000 metres quadrats que tindran en el
Complex Educatiu de Xest, el que demostra el compromís de la
Conselleria de Governació en una formació moderna, en una
formació d'alta especialització de les policies locals
de la Comunitat Valenciana, de la policia de La Generalitat i del personal
d'emergències.
Una nova ubicació per a treballar
intensament en la professionalització i formació dels nostres
agents de seguretat, però també donant una gran
importància al que són els professionals
d'emergències, com són els bombers o com són els
voluntaris de protecció civil, per ficar un exemple.

També en la Direcció General de
Seguretat i Protecció Ciutadana compta amb el programa -com
dia- de seguretat pública -policia de La Generalitat i
policia local- dotat amb més de 6 milions d'euros.

Jo crec que n'hi ha un caràcter
prioritari per al nostre govern, que és la seguretat dels nostres
ciutadans, és que els ciutadans puguen viure de manera confiada,
tranquil·la, amb plena normalitat, amb plena convivència
pacífica; i, en conseqüència, la importància i
conveniència de mantindre i recolzar les polítiques que esta
conselleria se marcà a l'inici de la legislatura en
matèria de seguretat, és a dir, increment d'efectius i
noves infraestructures per a potenciar la seguretat d'esta comunitat.

En eixe sentit, s'augmenta en més
d'un 6% el capítol I respecte al present exercici.
Increment
important que ja tingué lloc l'any passat, en previsió
del creixement de les plantilles de la policia de La Generalitat.
És
objectiu d'este Consell ampliar les competències i funcions de
la nostra policia, i que esta cada vegada estiga més present en la
comunitat, amb més mitjans, amb més efectius i amb un
protagonisme creixent en les seues funcions, increment competencial que
requerix una major dotació d'efectius per part de la unitat
adscrita de la policia de La Generalitat, i que en estos moments estem
negociant amb la comissió mixta, amb el Ministeri d'Interior
del Govern d'Espanya, i que, lògicament, anem a intentar
agilitzar al màxim possible, aplegar a eixe acord que ja té
-com els estic explicant- les previsions pressupostàries
pertinents en estos pressupostos.

El model pel qual apostem deu ser completat amb una
major descentralització a través de la creació de les
noves seus de la policia de La Generalitat al llarg i ample del nostre
territori, com estava també previst en el Plise, en el Pla de
seguretat d'infraestructures i emergències.
En eixe sentit,
l'increment important d'un 131,46% en el capítol
d'inversions, en esta partida, que se va a destinar fonamentalment a
la construcció de les comissaries en la província de
Castelló -en Benicarló i Vall d'Alba- i
també a la comissaria per a la unitat provincial en la ciutat
d'Alacant.
La resta d'esta partida se destinarà a
immobilitzar material i equipament i material informàtic.

El nostre objectiu, i aixina ho reflectixen els
nostres pressupostos: augment de competències, augment
d'efectius i major descentralització per a aplegar i estar
més a prop de tots els ciutadans de la Comunitat Valenciana.

Però el major exemple, també, del
compromís d'este Consell amb la seguretat està
reflectit en el capítol VII d'este programa, en les
transferències de capital.
És una demostració de
l'aposta ferma d'este govern per col·laborar amb la
millora de la seguretat ciutadana de la Comunitat Valenciana.
I ja
s'obrigué una línia l'any passat, però se
manté una línea pressupostària dotada de 600.
000
euros, dirigida a finançar, junt amb l'estat, la
construcció i reforma de les noves comissaries i quarters de la
Guàrdia Civil.
A pesar de no ser una matèria de la nostra
competència, però sí volent actuar amb lleialtat i amb
coresponsabilitat institucional amb l'administració de
l'estat, fiquem, novament, esta partida, ja que en la comissió
mixta, en el Ministeri de l'Interior, estem també pendents de
la contestació per part del ministeri per a poder subscriure el
conveni, per a poder millorar les deficients infraestructures que tenim en
moltes cases-quarters i comissaries en la nostra comunitat.

Per tant, jo crec que la seguretat de tots els
ciutadans requerix i exigix de millors i més infraestructures i de
més efectius proporcionals als 5 milions de ciutadans i ciutadanes
que convivim ja en la Comunitat Valenciana.

La nostra posició en esta matèria
és clara i inequívoca.
Tenim la mà tinguda al Govern
d'Espanya -com ha fet el president de La Generalitat- per
a contribuir econòmicament al 50% de la reforma, millora i
construcció dels quarters de la Guàrdia Civil i comissaries
de la policia nacional que estiguen previstes dins del conveni.
I, per
tant, entenem que és una forma, no sols de
col·laboració lleial, sinó també de donar
resposta eficaç a les demandes i a les preocupacions que tenen tots
els ciutadans en la nostra comunitat, degut a l'increment de la
inseguretat ciutadana que experimenta la nostra comunitat.

Per altra part, i com no podia ser d'altra
manera, seguim treballant també per a potenciar els cossos de la
policia local de la Comunitat Valenciana.
Estem davant uns professionals
que assumixen un important paper i suplixen en molts casos les
deficiències dels efectius dels cossos i forces de seguretat de
l'estat.

En estos moments som ja la primera comunitat
peninsular en ràtio de nombre de policies locals perquè cada
mil habitants, concretament hi ha dos policies locals per cada 1.
000
habitants.

En estos moments són pràcticament ja
10.
000 els professionals, els policies locals que estan treballant al llarg
i ample de la Comunitat Valenciana.
Per tant, el suport i la
col·laboració se veu plasmada en este pressupost, sobretot en
temes de formació, apostant per una exigència formativa i
d'especialització i de coordinació cada vegada millor i
sobretot també intentant ajudar els ajuntaments en eixes comeses.

Aixina, el capítol IV, dins del marc general de
política d'estos pressupostos, se manté la
continuïtat de les ajudes en els ajuntaments de la nostra comunitat
per a la coordinació i homogeneïtzació dels diferents
cossos de la política local en matèria de mitjans
tècnics i d'uniformitat.
I també se manté en el
capítol VII una altra línia pressupostària amb
l'objectiu d'afavorir els ajuntaments de
l'adquisició de mitjans materials per a la prestació
del servici policial, com també la millora i
homogeneïtzació d'infraestructures dels cossos de la
policia local.

En conjunt, estem parlant d'un pressupost, com
dia, al voltant de nou milions d'euros per a esta direcció
general, elaborat entenc que d'una forma rigorosa, planificada, i
prioritzant els objectius amb criteris d'eficiència i
eficàcia, on primen els plantejaments dirigits a incrementar els
nivells de seguretat i de protecció ciutadana en la Comunitat
Valenciana.

Per tant, senyories, el que volem és
incrementar i ampliar els nivells de benestar dels nostres conciutadans,
millorant l'eficàcia i la immediatesa en la resolució
de les emergències, especialment en matèria d'incendis
forestals i d'altre tipus d'emergències que les
inclemències climatològiques ocorren en la nostra comunitat.

Incrementar la seguretat amb més mitjans, amb
més efectius i amb millors infraestructures, ajudant els cossos de
la policia local i potenciant la policia de La Generalitat.

Volem seguir impulsant la formació del personal
de seguretat i d'emergències.
I una cosa fonamental, com a
columna vertebral també de la conselleria, desenrotllant
l'Estatut d'autonomia per abordar iniciatives que consoliden la
Comunitat Valenciana com a una autonomia puntera com és hui en dia,
però que, sobretot, redunden en la millora de la qualitat de vida de
les persones i en el que és la potenciació de
l'autogovern i de la societat a la nostra comunitat.

Per tant, per a dur a cap tots estos ambiciosos
objectius que mos hem marcat, com dia al principi de la meua
intervenció, a pesar de la situació econòmica que
travessem, crec que tenim uns pressupostos absolutament adequats,
coherents, realistes i que responen a les necessitats i que mantenen
sobretot una línia d'inversió i de despesa, sobretot en
el capítol I, perquè se seguisca millorant la
prestació de servicis públics.

Per tant, este plantejament realista, basat en la
priorització d'objectius dins d'una planificació
adequada, són, esta consolidació que volem donar i este salt
quantitatiu, que crec que en matèries tan sensibles i tan importants
per a tots els ciutadans i ciutadanes de la Comunitat Valenciana, com
són la seguretat, com són les emergències.
I eixe
nivell d'excel·lència que volem aconseguir ha de
vore's reflectit, com aixina se reflectix en este pressupost.

I a la mateixa vegada, lògicament, fent eixa
aposta per eixa ambició, per eixe inconformisme que sempre
caracteritza la Comunitat Valenciana, de seguir avançant en les
seues posicions d'autogovern dins de la perfecta lleialtat a la
Constitució i a l'administració de l'estat,
però sempre tenint en compte, lògicament, el que és
avançar, desenrotllar, progressar en benefici de tots els nostres
conciutadans.

Moltes gràcies, senyor president.

El senyor president:

Moltes gràcies,
senyor conseller, per la seua exposició.

És el moment que els portaveus prenguen la
paraula.

La té el senyor Morera, en representació
de Compromís.

El senyor Morera Català:

Moltes gràcies, senyor president, a estes hores
de la nit que ja estem tots un poc cansats.
En esta última
compareixença del dia, jo és la segona, però crec que
vostés en porten ja unes quantes més.
I entrem en
matèria.

Pel que fa al pressupost tècnicament suposa una
reducció, no un increment del 0,1%, perquè si apliquem
l'IPC evidentment suposa una reducció sobre el pressupost que
disposàvem l'any passat.

Hi ha una retallada de diners en este pressupost,
però no crec que això siga el més preocupant del
pressupost, sinó que el que preocupa realment és que no
és un pressupost, no són unes partides destinades a
pal·liar, a corregir, a combatre els efectes de la crisi
econòmica, i sí a mantenir una situació de despesa
corrent, que en el cas de la seua conselleria és molt abultada.
Abultada com és el
pressupost global de La Generalitat, que és el 86% de les despeses,
de despeses corrents, són el 86%.
Estem entre 10 i 6 punts
més que el que gasta qualsevol comunitat autònoma en esta
matèria.

És a dir, que mantenim un poc la
situació de salaris, de compra de béns i despeses fungibles i
de transferències corrents.
Però inversió real,
inversió productiva, que seria molt necessària en esta
conjuntura de crisi econòmica, hi ha el 14% del pressupost.
Ahí hi ha una situació estructuralment negativa, però
que hauria de ser un dels pressupostos que ajudara a dinamitzar
també des de l'àmbit de la governació el
desenvolupament estatutari, a dinamitzar la situació
econòmica que ens trobem en estos moments.

Jo crec que hem d'apuntar dos elements
fonamentals del seu pressupost.
Un, és un pressupost certament opac,
no és transparent, i ara m'explicaré.
I segon,
és un pressupost que evidencia una mancança, un
dèficit.

Vosté ha parlat a última hora de
l'ambició i l'inconformisme de la Comunitat Valenciana
per avançar en l'autogovern.
Jo més bé diria tot
el contrari.
És un conformisme i una manca d'ambició
total, perquè estos pressupostos el que contemplen és una
nul·la voluntat política, ambiciosa, inconformista
d'avançar en el desenvolupament de la policia
autonòmica valenciana.
No hi ha model.
És un model de
tercera.
I em preocupa perquè me consta que la seua conselleria
és l'única que ha desenvolupat l'Estatut en una
matèria legislativa interessant, però em preocupa eixa falta
d'ambició.
I em preocupa que totes les conselleries de
governació de les comunitats autònomes espanyoles, que tenen
les competències en policia autonòmica, són
conselleries importants, amb pressupostos del nivell de sanitat i
d'educació, i esta està pràcticament en
l'última posició, després de turisme és
una conselleria.
.
.
I si no s'incrementa i se queda ahí, pues
és una conselleria molt pobreta, molt reduïda, sense
ambició, conformista i intentant a vore què fa per a traure
el cap.
No hi ha ambició i hi ha conformisme, sobretot pel que fa a
la policia autonòmica.

I la broma -jo crec que és una
broma- és que mos clavem on no mos toca.
Si no tenim massa
diners, si som líders en deute públic, un deute públic
generat no per a crear estructura potent i aconseguir millores substantives
en els diferents àmbits socials o econòmics, sinó pel
dispendi general, si tenim un deute tan elevat, de quasi 13.
000.
.
.
, de
més de 13.
000 milions d'euros, com mos posem a arreglar-li els
quarters al ministeri?
Dit això, amb tot el respecte a la policia i
a la Guàrdia Civil, que estan en unes condicions pèssimes,
però que ho pague Zapatero.
No?
M'estranya molt eixa.
.
.
Que ho
pague el govern central que és competent en estes matèries.
Si tinguérem la policia autonòmica mosatros, entendria que se
fera una inversió important.
Però, escolte, ells que mos
marginen en els pressupostos generals de l'estat i no fan les
inversions que els tocaria, vosté va i posa ahí una
transferència, en el capítol VII, de 600.
000 euros.
És
que, no ho entenc!
Si algú m'ho pot explicar eixa generositat.
(Rient) Crec que
està fora de lloc, perquè el que hauríem de fer
és apretar el cinturó i invertir en el que és nostre i
en les nostres competències.
Per tant, mancances absolutes en el que
és el desenvolupament de la policia autonòmica.

I el pressupost opac.
Li explicaré.
.
.
, si tinc
temps -vaig per quatre minuts-.
Anem a vore.
No pot ser, des
del meu punt de vista, que d'eixe gran paquet que és la
despesa corrent i la compra de béns i despeses fungibles, en la
línia 221.
10, que és emergències, protecció
civil i extinció d'incendis.
.
.
Per cert, vull felicitar la
conselleria per l'eficaç treball que han tingut este estiu,
que crec que hem tingut una taxa d'incendis molt baixa.
Sembla que
les condicions meteorològiques han ajudat, però és
cert que, bé, que, escolte, quan hem de criticar, critiquem amb
totes les conseqüències.
Però este estiu sembla que ha
sigut, afortunadament, un estiu de prevenció molt notable.

Però em preocupa que més del 35% del
pressupost aparega en una partida, en el capítol II, trabajos realizados por otras empresas y profesionales.
Pam!
, 33 milions d'euros.
(Pausa) Bé, li demanaria concreció i detall en esta
partida, que és una simple frase que apareix ahí, si poguera
concretar quines m'imagine (remors) que seran.
.
.

El senyor president:

Senyories, per favor.

El senyor Morera Català:

Bé, els serveis, què s'ha llogat,
què s'ha contractat, quins professionals, supose que un detall
més gran d'esta partida que, torne a dir, ocupa més del
35% del pressupost crec que ens mereixem, ens mereixem.
Perquè estem
parlant d'una línia que se liquida el 33% del pressupost.

Altres exemples d'opacitat, des del meu punt de
vista.
En el que és també esta línia
d'emergències, protecció civil i extinció
d'incendis, en el que fa al capítol II, doncs tenim que en
seguretat pública, policia de La Generalitat i policia local, en la
partida que agrupa, 1.
525.
000 euros.
Despeses diverses: 810.
000.
És
més de la meitat d'una partida important.
Despeses diversos.
Quina diversitat hi ha ahí?
Ens podia explicar, per què crec
que són xifres molt opaques, que no indiquen, i si ens podia fer
alguna aproximació sobre esta quantitat que ocupa més de la
meitat del capítol en emergències, protecció civil i
extinció d'incendis.

I una altra més, una altra més, de menor
quantia, però també exactament opaca en este mateix
capítol, que és el més important, vosté ho ha
dit, més del 70%.

En el capítol.
.
.
No, ja en
l'últim, en els processos electorals i consultes populars, que
és el 462.
60, realment dóna un poquet de pena esta partida,
fa un poquet.
.
.
, perquè és molt pobreta.
Però, tot i
així, doncs, 50 milions de les antigues pessetes, 385.
000 euros,
doncs, escolte, gastos diversos, dietas,
lomoción, otras indemnizaciones.
Ahí cap de tot.

Ja sé que no hi ha previsió que el
president Camps faça una convocatòria anticipada
d'eleccions, però em fa la impressió que 355.
000 euros
en dietes, trabajos realizados por empresas y
profesionales, per a què?
Per a
què?

El senyor president:

Senyories, un poc de
silenci.

El senyor Morera Català:

Si mos hem d'estrényer el cinturó,
mos l'estrenyem, mos l'estrenyem un poquet tots, perquè
trobe que esta partida, bé, deixar ahí (inintel·ligible) .
.
.
Però 50 milions.
Perdó, 50 milions no, però una
quantitat important, no?
, 385.
000 euros, no arriba, és important.
I
no sé realment.
.
.
, eixa partida.
.
.

Eixes tres notes indiquen que este pressupost
és molt opac, molt opac.

Pel que fa al congrés internacional,
m'agradaria algun detall d'eixos 600.
000 euros del dret foral.
Diu vosté -que m'ha sorprés- que el
president Camps vol desenrotllar l'Estatut fins a les últimes
conseqüències.
Doncs, endavant, perquè arribem tard.
L'única llei significativa és la Llei de règim
econòmic matrimonial.
Tota la resta esperem que eixes últimes
conseqüències se materialitzen.
I m'agrada l'anunci
que ha fet vosté sobre la llei de successions, però que
s'afanyen, perquè de competències crec que no
n'hem tingut ni una.
No sé si m'enganye,
competències zero.
I iniciativa legislativa per a desenvolupar
l'Estatut, la llei que va presentar la seua conselleria.

Algun detall, algun detall que crec que pot ser
interessant.
Què mos costa l'helicòpter Jaume I?
(Remors) Perquè com
està dins d'un capítol opac, m'agradaria saber
què mos costa l'helicòpter, en la línia 221.
10,
en el capítol II, que són els 37 milions d'euros eixos,
doncs a molts.
.
.
n'hi ha avions i tal, però
l'helicòpter què mos costa?
I no dic que no
s'haja de fer, però.
.
.
Ah!
Ja he acabat?

El senyor president:

Quan crega vosté, senyor Morera.

El senyor Morera Català:

Doncs, després continuarem, perquè tinc
alguna coseta més que pot ser interessant per a.
.
.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Morera.

Té la paraula la representant del Grup
Socialista, senyora Gay.

La senyora Gay Bódalo:

Gracias, señor
presidente.

Antes de empezar, decirle, señor conseller, que su sola presencia
aquí, presentando el presupuesto de la Conselleria de
Gobernación, presencia que por supuesto agradecemos, eso de
antemano, es un mal ejemplo de austeridad ante la crisis económica.
(Remors) Y es que de verdad,
de verdad.
.
.

El senyor president:

Señorías, señorías.

La senyora Gay Bódalo:

.
.
.
que creímos que el señor Camps o,
mejor dicho, los señores Camps iban a adoptar la decisión de
suprimir esta conselleria y devolver las competencias a la Conselleria de Justicia y
Administraciones Públicas, de donde salieron solo en 2007, no hace
tanto tiempo.

Esta mañana su compañera, la consellera de Justicia
criticaba al Gobierno de España por la creación del
Ministerio de Igualdad.
Pues bien, en estos momentos de serenidad
presupuestaria, como ella ha calificado este tiempo de incertidumbre
económica, creemos que hubiera sido una gran decisión
aplicarse el cuento La Generalitat.

Pero entrando ya en materia, dice el informe
económico financiero que los gastos de personal de la Conselleria de
Gobernación sufren un incremento del 6,5%, derivado fundamentalmente
de la implementación de nuevas actividades, encaminadas a la
consecución de las funciones que tiene asignadas esta conselleria.
Y nos gustaría
saber cuáles son esas actividades que justifican un incremento de
casi 600.
000 euros en los gastos de personal, porque es una cantidad muy
importante, si se tiene en cuenta el presupuesto total de la conselleria, que sólo es de
93 millones.

En cuanto al programa 221.
20, dirección y
servicios generales, con una pequeña variación al alza en su
conjunto, tan sólo del 0,72%, pero que sin embargo crece un 8,70% en
gastos de personal.
Tenemos que recordar que a finales del 2007 se
publicó una modificación presupuestaria, por la que se tuvo
que aumentar el apartado de personal y gastos de funcionamiento en 950 y
180.
000 euros para la nueva Conselleria de Gobernación.
Para los
presupuestos del 2008, los gastos de personal se incrementaron un 175%, de
1.
158.
000 euros pasamos a 3.
186.
000 para el 2008.
Y en el 2009 siguen
creciendo los gastos de personal en este programa, aumentando hasta los
3.
450.
000 euros.

Por otra parte, entre las transferencias corrientes de
este programa destaca usted, y también ha destacado ahora en su
intervención, cito literalmente: «Como proyecto más
significativo el convenio con el Instituto Valenciano de Atención al
Discapacitado, Ivadis, cuyo objetivo es colaborar en la integración
laboral de las personas que sufren discapacidad.
» Pues bien, si nos
vamos a las cifras, resulta que ese proyecto tan significativo, que usted
resalta como un gran logro de este programa, resulta que asciende a 15.
000
euros, 5.
000 euros menos que lo que la conselleria va a transferir a la VIU, a la que después nos
referiremos.

En cuanto al programa 222.
10, referido a la
Dirección General de Seguridad y Protección Ciudadana,
además de la dotación presupuestaria que tiene usted prevista
para la firma del convenio con el Ministerio del Interior, y que nos
gustaría saber a qué se ha dedicado en el ejercicio del 2008,
el presupuesto cita entre las inversiones previstas, a las que se asigna
una cantidad ínfima de sólo 648.
000 euros, la
rehabilitación de la nueva sede la policía de La Generalitat
en Alicante, así como la construcción de subsedes de la
policía de La Generalitat; creo que ha anunciado la de Vall
d'Alba y alguna más.
(Veus)

Me gustaría que nos contara cuántas
subsedes va usted a construir, además de estas dos, porque con
500.
000 euros creo que no le va llegar.
Además quisiéramos
saber si tiene suelo cedido por los ayuntamientos, dónde van a
realizarse las obras, porque hasta ahora el Plise sólo ha servido
para que usted haga anuncios en los distintos municipios sobre las obras
que se van a realizar.
Incluso se han presentado maquetas del proyecto,
como en el caso de Cullera, pero no sabemos hasta donde han llegado los
compromisos.
De verdad, ¿que usted tiene suelo para construir la
sede en Cullera, en Benicarló, en Vall d'Alba -me
imagino que sí- en Llíria, en Requena, en Benissa, en
Xixona?
Nos gustaría conocer todos estos detalles y la
planificación temporal de estas inversiones, porque -como
hemos dicho- con 500.
000 euros parece imposible llevar a cabo todas
las obras previstas.

En el programa 222.
20, formación del Ivasp,
centro de Cheste, se cita una apuesta continua por la formación y
destaca la financiación para gastos destinados a profesores y
coordinadores, así como la colaboración con los ayuntamientos
para cursos de policía local.
Bien, respecto a la
colaboración con los ayuntamientos, poca, la verdad, porque son
sólo 75.
000 euros, y eso es lo que destaca en este programa.
Por
otra parte, no puede destacar otra cosa, porque no son las únicas
transferencias corrientes que se prevén.

En cuanto al nuevo centro de Cheste, nos llama la
atención el hecho de que el presupuesto sigue a la baja, no
sé si como ejemplo de austeridad a la hora de hacer obras.
Y es que
desde los 6.
300.
000 euros que se presupuestaron en el 2007, este año
aparece ya con 2.
584.
000, 709.
000 para el ejercicio de este año.
Parece que ya ha salido a licitación, como ha señalado usted,
pero, en cualquier caso, nos gustaría saber cuál es la
programación de las obras.

Respecto al programa 221.
10, emergencias,
protección civil y extinción de incendios, este baja
más de un 4%.
Y tenemos que volver al Plise.
Nos ha llamado la
atención el hecho de que en el informe económico financiero
del año pasado se hiciera referencia a la puesta en marcha de nuevas
bases aéreas y helisuperficies, remodelación de las
existentes, así como la construcción de parques rurales de
emergencias y otras infraestructuras.

Estableció, usted, como prioridad, iniciar la
construcción de una base aérea de prevención y
extinción de incendios en la provincia de Alicante, una
helisuperficie en Castellón, así como la construcción
de otra helisuperficie en la provincia de Valencia e iniciar dos nuevos
proyectos de parques rurales de emergencia.
Y para eso, contaba usted con
un presupuesto de 3.
068.
000 euros.

Sin embargo, no conocemos la base aérea de la
provincia de Alicante ni la helisuperficie de Castellón ni la de
Valencia, y tampoco sabemos nada de los proyectos de parques rurales de
emergencia.
Imagino que serán los de Onil y alguno más que ha
señalado usted.

¿En qué se ha gastado usted los
más de 3 millones de euros que tenía presupuestados?
Además de saber el destino del presupuesto del año 2008, me
gustaría que nos explicara por qué este año en el
informe económico financiero no se citan para nada las inversiones
en helisuperficies, parques rurales ni bases aéreas, como si
estuviera todo hecho.
Y, en cierto modo, es comprensible a la vista del
importe que figura en el presupuesto para estas obras, que sólo es
de 1.
200.
000 euros.
Y según sus propias previsiones cada parque
rural tiene un presupuesto de 1.
100.
000 euros, las helisuperficies de
50.
000 y la construcción y reforma de las bases aéreas tienen
un presupuesto estimado de más 12 millones de euros.
Nos
gustaría conocer, con ese 1.
200.
000, qué inversiones se van a
llevar a cabo, porque nada más que con los dos parques rurales, que
ha anunciado aquí, sería el doble del presupuesto que tiene
usted asignado este año.

Hablaba usted en la comparecencia del año
pasado de reducir progresivamente la estacionalidad de las brigadas rurales
de emergencias, para garantizar el servicio durante todo el año, y
dotarlas de más medios.
Imagino que a estas alturas tendrá
usted redactados los pliegos de condiciones para las brigadas rurales y las
helitransportadas del 2009.
Y sabemos que además se han mantenido
conversaciones entre el personal y la directora general, sobre la
posibilidad de ampliar temporalmente los servicios, dotando de más
estabilidad a los trabajadores.
Sin embargo, no sabemos si en estos
presupuestos se contempla alguna mejora en este sentido, y nos
gustaría que nos ilustrara sobre esta problemática.

En cuanto a las transferencias de este programa, he de
decirle que bajan todas las cantidades, señor conseller, bajan los seguros del
personal voluntario de protección civil casi 7.
000 euros, baja el
equipamiento para los voluntarios de protección civil 30.
000 euros,
baja la cantidad fijada para el convenio con el Real Aeroclub de Valencia
para la vigilancia e incendios forestales más de la mitad, baja la
subvención a la Cruz Roja más de 15.
000 euros, baja la
cantidad para el convenio con la asociación de agrupaciones locales
de voluntarios de protección civil 2.
500 euros.

Y entendemos que estamos en un momento de serenidad
presupuestaria, como dice la consellera de Justicia, pero la serenidad creemos que
debería aplicarse a otras partidas.

En cuanto al capítulo 111.
80, desarrollo
estatutario y promoción del autogobierno, nos llama la
atención el hecho de que en el capítulo II, gastos de
funcionamiento, la partida destinada a trabajos realizados por otras
empresas y profesionales pase de 28.
000 euros en el 2008 a 155.
000 en el
2009, posiblemente esté explicado por el Congreso de Derecho Foral
que ha anunciado usted en este momento.
Pero, en cualquier caso, nos
gustaría saber si es, efectivamente, debido a esa razón.

En lo referido a las transferencias y a las
subvenciones, la línea T7251000 denominada «subvención,
universidades, comunidad autónoma» pasa de 75.
000 a 140.
000
euros, y como ya hemos señalado antes, figura aquí una
subvención a la VIU, por importe de 20.
000 euros como al resto de
las universidades públicas valencianas y por importe de 10.
000 euros
a las universidades privadas.

Y, de verdad, es que nos parece un poco surrealista,
subvencionar a la VIU, a estas alturas, para la realización de
cursos de formación y divulgación en materia de desarrollo
estatutario y promoción del autogobierno y del derecho foral
valenciano, así como para becas de estudio e investigación
sobre el Estatuto.
De verdad que nos parece insultante para el resto de las
universidades públicas y privadas, que se subvencione a una
universidad que no existe, no tiene sede, no tiene profesores, no tiene
departamentos, no tiene alumnos.
¿A quién se le van a dar
esas becas?

Parece claro que existe una consigna, por lo que
estamos viendo a lo largo de todas estas comparecencias, de financiar esta
universidad desde todas las consellerias, de tal forma que todas pongan su granito de arena para la
causa de la VIU.
Pero es que para ir más allá, existe
además una línea específica, que usted ha citado, para
un convenio con la Universidad Internacional Valenciana, por importe de
7.
000 euros, para la realización de actuaciones relacionadas con la
creación y funcionamiento de una cátedra de derecho foral
valenciano.
La verdad es que nos parece poco acertado, el que sea
precisamente esta universidad la que reciba más fondos de su conselleria.

En lo referente a la línea T740000 denominada
«subvención, partidos políticos» a la que usted
se ha referido, efectivamente, esta se deriva del cumplimiento de la Ley
14/2007 y, por supuesto, reconocemos su compromiso, señor conseller.
Pero a la vista de la
situación económica que estamos sufriendo, y al igual que se
han congelado todas las retribuciones de los altos cargos y de los
diputados de estas Cortes, mi grupo parlamentario -creo que todos
estaremos de acuerdo- presentará una enmienda conjunta para
realizar la congelación de esta subvención durante este
ejercicio.

El último programa de la conselleria, procesos electorales y
consultas populares, sólo nos gustaría conocer si, tal como
se ha señalado en alguna ocasión por parte del conseller, efectivamente, se
está trabajando en la creación de una oficina electoral
estable, si se están elaborando estudios estadísticos,
comparativas, sondeos, etcétera; porque si es así, nos
gustaría que estas Cortes conocieran los documentación que
desde esta oficina electoral se pudieran estar realizando.

Yo creo que le hemos planteado una serie de dudas
acerca de los presupuestos que usted ha venido a presentar, y espero
sinceramente que nos de información para que podamos formarnos una
opinión completa de este y de la gestión que usted
realizará de esto.

Nada más.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Gay.

Té la paraula, en representació del Grup
Popular, la senyora Quinzá.

La senyora Quinzá Alegre:

Muchas gracias, señor presidente.

Señor conseller, decirle, en primer lugar, que nosotros estamos encantados
de que esté usted aquí.
Y además valoramos muy
positivamente su conselleria y valoramos la importancia de los temas tan sensibles que abarca
su conselleria, cosa
que aquí ha quedado demostrado y patente que no comparten, la
prioridad por la seguridad o por las emergencias, otros grupos.

Agradecerle, en nombre del Grupo Parlamentario
Popular, como no podía ser de otra manera, su comparecencia para
explicar las líneas generales del presupuesto de la conselleria que usted
gestiona para el ejercicio 2009.

Señor conseller, nadie puede ser ajeno a la situación que atraviesa
nuestro país en la actualidad.
Una situación difícil,
que incide directamente en los presupuestos de La Generalitat.
Como usted
bien ha dicho, estos presupuestos siguen la línea de austeridad que
caracterizan el conjunto de los presupuestos de La Generalitat, que
destinan un 80% de los mismos al gasto social, como no podía ser de
otra manera.
Pero, por otro lado, consolidan el servicio público y
mantienen la inversión.

En definitiva, estos presupuestos permiten alcanzar
los objetivos marcados por su conselleria, apostando por la seguridad y las emergencias y con un
fuerte impulso al desarrollo estatutario.

Respecto del programa de dirección y servicios
generales, se observa el esfuerzo en la contención del gasto,
así como en la austeridad que caracteriza este programa.
Hay que
destacar que priorizan en el mismo a las víctimas del terrorismo,
favoreciendo la ayuda a las mismas, pues, como usted ha dicho, ya se han
pagado un total de casi tres millones de euros.

Quiero además, señor conseller, felicitarle por ampliar las
ayudas, promoviendo la reforma de la ley a fin de atender a las
víctimas que aún no han sigo atendidas, y atender nuevas
situaciones que contemplen la reforma legislativa citada; que ya le
adelanto desde aquí que le tomamos la palabra, y por parte de este
grupo habrá el mayor consenso y colaboración.
Igualmente,
destacar la ayuda que anualmente se concede a la Asociación de
Víctimas del Terrorismo.

Felicitarle, también, por la ayuda de los
discapacitados, concretamente, a Ivadis.
Otros lo critican, nosotros lo
felicitamos.

En relación con la Dirección General de
Coordinación del Desarrollo del Estatuto de Autonomía y
Promoción del Autogobierno, en estos presupuestos se refleja, sin
lugar a dudas, la firme voluntad del Consell de desarrollar el Estatuto
hasta sus últimas consecuencias.
Destacar como muy positivo lo que
ha comentado usted de la organización de un congreso internacional
que aborde la evolución histórica desde Els Furs hasta el
Estatuto de autonomía, porque eso contribuye, sin duda, a la
promoción de nuestra comunidad en el exterior, a nuestras
raíces y a nuestra historia como pueblo valenciano.
Igualmente, nos
parecía muy importante la recuperación del derecho foral y
valoramos positivamente el trabajo que para ello están realizando,
tanto desde la comisión de codificación valenciana como desde
el Observatorio de Derecho Civil; destacando además y
congratulándonos, lo que ha dicho usted, de que en breve veremos
aquí el proyecto de ley de sucesiones.

Es importante también lo que ha comentado
usted, señor conseller, respecto a ser pioneros en la formación y celebramos en
este sentido la creación de una cátedra de derecho foral.

Efectivamente, señor conseller, el desarrollo estatutario
merece la implicación de todos.
Y como usted ha dicho, nos parece
muy adecuada la ayuda en este sentido a universidades, ayuntamientos,
mancomunidades, diputaciones, colegios profesionales, así como el
Tribunal de Aguas de la Vega Valenciana.

Dentro de esta dirección general también
se contempla el programa de procesos electorales y consultas populares que
debe tener dotación presupuestaria, habida cuenta de que la reforma
estatutaria reconoce al president de La Generalitat la facultad de disolución
anticipadas de Les Corts.

De igual manera, se consigna una cantidad asignada a
los grupos políticos y fijada por mandato legal.
En este sentido, y
por lo que ha avanzado, a mí sí que me consta que,
además, el portavoz de mi grupo parlamentario ya se había
puesto en contacto con el resto de los grupos para llegar a un acuerdo en
este sentido, y creo que estaba ultimado.
No sé si el resto de los
grupos lo conocen, pero esta iniciativa ya está tomada por parte de
los grupos de la cámara.

En relación con la Dirección General de
Prevención y Extinción de Incendios y Emergencias, se
encuentra el programa de emergencias, protección civil y
extinción de incendios.
Este programa constituye, sin lugar a dudas,
el grueso presupuestario de su conselleria, pues representa casi el 78%.

Efectivamente, estos datos ponen de manifiesto la
apuesta de La Generalitat por ofrecer a los ciudadanos una respuesta
ágil, de calidad y eficaz frente a las emergencias.
Son temas tan
importantes como los incendios, rescates, salvamentos o asistencia
sanitaria de urgencia.

En definitiva, señor conseller, se trata de salvar vidas.
Por
ello es importante destacar cómo se consolida la inversión en
los servicios de prevención y extinción de incendios, con una
flota de 22 medios aéreos, que permiten una respuesta inmediata y
eficaz ante cualquier tipo de emergencia.

Agradecer en este caso, además, el
agradecimiento que ha realizado el portavoz de Compromís, por la
felicitación de los resultados de prevención que ha tenido su
conselleria en este
ejercicio, porque además es así.
Son datos objetivos, y no
podemos sino todos los grupos parlamentarios felicitarle por la labor que
ha desempeñado hasta ahora.

En este programa se contemplan también las
partidas necesarias para la atención del teléfono
único de emergencias, el 112, que solo en un año ha
incrementado en 100.
000 las llamadas, recibiendo en el año 2007 casi
cinco millones de llamadas.
Y además, es importante lo que usted ha
dicho, que se va a pasar de 99 a 138 organismos integrados.

Decir que es importante el esfuerzo inversor de la
plataforma tecnológica del 112, con casi 7 millones de euros, porque
va a permitir, sin lugar a dudas, el mejor sistema de gestión
integral de emergencias de España.

Sí que me gustaría resaltar la apuesta
por el municipalismo que reflejan todas las políticas de su conselleria, en este caso
permitiendo que todos los municipios puedan contar con planes de emergencia
necesarios, a cuyo fin están elaborando convenios de
colaboración con ayuntamientos de menos de 5.
000 habitantes, y de
los cuales se van a poder beneficiar 388 municipios de nuestra comunidad.
También el plan de inundaciones que ha dicho usted que van a hacer
para todos los municipios de nuestra comunidad.

Se contempla también en este programa la
importante suma de casi 22 millones de euros, que va destinada a la
aportación que hace La Generalitat a los consorcios provinciales de
bomberos.
De igual manera, en este programa se continúa con el
reconocimiento al importante trabajo que realizan los voluntarios de
protección civil y asociaciones colaboradoras, como, por ejemplo, la
Cruz Roja.

Como decía al principio, estos presupuestos
mantienen la inversión en infraestructuras.
Así vemos con en
estos programas se contiene la construcción de nuevas instalaciones
contempladas en el Plise, con una partida de 1.
200.
000 euros, que va a
permitir la construcción, como ya ha dicho usted, del parque de
emergencias de Yátova, de Onil y de la superficie de
extinción de incendios de Tírig.
Igualmente se va a
incrementar el parque móvil de emergencias.

En conclusión, señor conseller, felicitarle porque este
programa respeta la contención del gasto que prima todo el
presupuesto.
No obstante lo cual, mantiene la inversión y consolida
un modelo de atención de emergencias de calidad y excelencia.

Ya por último, en la Dirección General
de Seguridad y de Protección Ciudadana, decir que estos presupuestos
reflejan, sin lugar a dudas, la apuesta del Consell por la seguridad.

Van a destinar casi 9 millones de euros a la mejora de
las infraestructuras, incremento de recursos humanos y materiales, a la
formación de los profesionales y a continuar estrechando la
colaboración con los ayuntamientos.

Efectivamente, señor conseller, compartimos con usted que
para garantizar una buena seguridad es necesario seguir apostando por una
formación de calidad y profesionalización de nuestros
efectivos.

Por eso nos parece tan importante el nuevo Ivaspe, que
va a multiplicar por siete la superficie del actual, con una
dotación de 709.
000 euros, un 29% más que el año
anterior, para la adecuación de las nuevas instalaciones.

Felicitarle, además, por haber incrementado un
131% el capítulo de inversiones de seguridad, que va a permitir
adecuar las sedes comarcales, como ha dicho usted, de la policía de
La Generalitat de Benicarló, Vall d'Alba y Alicante.

Nos parece también muy importante el apoyo y la
potenciación que hacen a la policía local como policía
más próxima al ciudadano, y que además somos la
primera comunidad en ratio de policías locales.

De nuevo es fiel a sus compromisos, señor conseller, al dotar con 600.
000
euros la partida dirigida a financiar junto con el estado, la reforma o
construcción de cuarteles de la Guardia Civil y comisarías de
la policía nacional.
Esto era un acuerdo que se había
tomado.
.
.

Sin embargo, ante esta apuesta decidida de La
Generalitat por la seguridad de los ciudadanos, hay que lamentar que, una
vez más, esta comunidad no existe para el señor
Rodríguez Zapatero, ya que no solamente faltan a su palabra y no
incluyen partida alguna en previsión de este convenio, sino que
además disminuyen la inversión destinada a la Comunidad
Valenciana en materia de seguridad.

Pero nosotros, señor conseller, vamos a seguir insistiendo en
que invierta en esta comunidad para la reforma, mejora y
construcción de cuarteles de la Guardia Civil y comisarías de
la policía nacional, cuando además cuenta con el apoyo y la
ayuda del presidente Camps de cofinanciarlos.
Y de hecho, la
dotación está realizada y se ve en estos presupuestos.

Y además, vamos a exigir que se actualicen las
plantillas de las fuerzas y cuerpos de seguridad de acuerdo con las
necesidades que tiene nuestra comunidad y el notable aumento de la
población experimentado en la misma.

En definitiva, señor conseller, como usted ha dicho, estos
presupuestos son fruto de un planteamiento realista, que ha priorizado
objetivos dentro de la línea de austeridad que impera en la
totalidad del presupuesto.
Y que estos objetivos no son más que
incrementar el bienestar de nuestros conciudadanos con políticas
eficaces de emergencia, que puedan garantizar la inmediatez, así
como incrementando la seguridad con más medios efectivos y mejores
infraestructuras, porque esto, sin duda, como usted ha afirmado en muchas
ocasiones, también es política social.

Por otro lado, vamos a poder ver a lo largo del
próximo ejercicio cómo avanza nuestro desarrollo estatutario
con las líneas que ha comentado.

Darle la enhorabuena, señor conseller, por estos presupuestos que a
nosotros nos parecen muy transparentes y que estamos convencidos que una
vez más su gestión va a merecer la confianza de los
valencianos y las valencianas.

Nada más y muchas gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Quinzá.

Té la paraula el senyor conseller per aclarir
alguns dubtes que s'han plantejat.
.
.
(inintel·ligible)

El senyor conseller de Governació:

Gràcies, senyor president.

Senyor Morera, vosté sap que la Conselleria de
Governació és una conselleria que té com a objectiu
fonamental garantir i mantindre els nivell d'eficàcia dels
servicis bàsics, molt sensibles per als ciutadans, com són
els de seguretat i com són els d'emergències, per una
part.

Moltes vegades, per raó del càrrec, has
d'estar quan les inclemències meteorològiques fan una
inundació, quan hi ha un incendi important, quan hi ha una fuga de
gas, quan hi ha un risc químic, quan hi ha un accident
múltiple.
.
.
és a dir, quan hi ha qualsevol tipus
d'emergències.
I li puc assegurar que són moments molt
difícils per a la gent que passen eixes penúries i que
travessen unes situacions dificultoses, inclús per al risc de les
seues vides o la pèrdua de moltes vides.

No és de broma prendre's seriosament el
sistema de les emergències, sinó tot el contrari.
Crec que
és un gran encert que hi haja un departament que s'ocupe
d'una cosa tan sensible i tan important per a eixes qüestions.

Per tant, mosatros hem de garantir el que són
els servicis bàsics, servicis bàsics que necessiten de molts
recursos humans, necessiten de moltes infraestructures, fonamentalment, i
de molts mitjans materials i tecnològics.

I per això, evidentment, mosatros som una
conselleria que hem de destinar la pràctica totalitat del nostre
pressupost a eixos recursos humans, a eixes infraestructures, a eixa
formació i a eixa garantia de servicis bàsics.
No obstant
això, el capítol VI puja un 2,7% respecte al present
exercici.

A més, en el tema del desenrotllament
estatutari, miren vostés, els grans acords polítics, el que
és el desenrotllament de l'autogovern, el que és el
desenrotllament de l'estat de les autonomies, el que és el
desenrotllament de seguir augmentant les nostres competències, el
que és el nostre autogovern i la nostra autoestima, és una
labor de diàleg, de consens, de negociació, de seriositat i
de responsabilitat, que mosatros mos les prenem molt seriosament.
Jo no
sé altres, i faré referència després, amb quina
seriositat se les poden prendre.
Mosatros li puc assegurar que mos les
prenem molt seriosament estes qüestions d'autogovern,
d'autoestima, i estes qüestions de ficar-li interés de
les persones per damunt d'altre tipus d'interessos.
Altres
tindran les prioritats que vullguen.
Esta és la nostra prioritat.

Vosté sempre que parlem d'estes
qüestions parla que el desenrotllament estatutari es reduïx que
no es fa la policia autonòmica.
Mire vosté, mosatros tenim un
model de seguretat que estem negociant amb el Ministeri de
l'Interior, que estem negociant també amb altres comunitats
autònomes.
I moltes vegades, per a algunes formacions, tot el que no
siga copiar a Catalunya o copiar a no sé qui, no és bo o no
és progressista o no és això.
No.
Mire vosté,
mosatros tenim un model propi, un model propi, no volem mirar-se a
l'espill de ningú, perquè tenim molt clar com hem de
fer les coses.

I en el model de seguretat mosatros el que volem
és deixar de ser la deshonrosa comunitat, de ser la tercera en taxa
de criminalitat en este moment en Espanya i d'estar 17,5 punts per
davall de la mitjana nacional.
Per molt que se diga que se fan molt
bé les coses, són la tercera en criminalitat ja alguns anys
consecutius.
I això és el que volem.

I en eixe sentit, i en eixe sentit, mosatros tenim un
model d'ampliació de competències de la unitat
adscrita, d'ampliació de funcions, de delimitació de
competències en la policia nacional i en la Guardia Civil, que li he
de dir que, a més, està molt ben vist per part del Ministeri
de l'Interior, segons les converses que estem tenint.
I de la resta
de comunitats autònomes, no és de veres que la resta de
comunitats autònomes estiguen creant policies autonòmiques,
no és de veres.
Ni és eixa la tendència general que la
política del ministeri està portant en estos moments, per a
la seua informació.

Puc dir-li que en desenrotllament estatutari hem fet
ja onze lleis des de l'any 2006, i lleis importants, com la renda
mínima garantida de ciutadania; lleis importants, com la
modificació de la llei de govern; lleis importants, com ha sigut
arribar a l'acord que aplegàrem també per al Consell
Jurídic Consultiu, perquè no sols fóra nomenat pel
Consell, sinó també fóra nomenat coparticipativament
per Les Corts.
Lleis importants, com la Llei de règim
econòmic matrimonial.
I li'n podria citar aixina fins a onze
directament de les mandatades per la reforma de l'Estatut en poc més
d'un any.
Tal vegada a això no se li done valor, però
això és un valor molt important que s'ha fet.

Gràcies a eixa reforma de l'Estatut,
s'ha fet un decret llei en una cosa tan sensible com és la
vivenda, quan no teníem competències fins a l'any 2006
per a poder promulgar decrets llei.
Això dóna vot qualitatiu
i quantitatiu a la nostra comunitat impensable abans de la reforma,
impensable, impensable.

Vosté parla de dos coses que, si me permet, jo
no li les puc acceptar, almenys en la meua persona.
Parla d'opacitat.
Mire vosté, tanta opacitat com que jo tinc demanades dos
compareixences a petició pròpia: una davant la
comissió de desenrotllament estatutari, per a fer un full de ruta de
tot el que ha de ser el compromís del Consell en el desenrotllament
estatutari en el que resta de legislatura; i una altra
compareixença, a petició també pròpia, davant
la Comissió de Governació, per a, com fiu l'any passat
ja també, i des del primer any estic fent, per a explicar la
campanya de prevenció i extinció d'incendis i
d'emergències.
Exactament igual que fiu en l'any
anterior.
Llum, taquígrafs i transparència, tota la del
món.

Però per a entrar en la concreció, que
m'he pres nota.
.
.
I si hi ha hagut alguna cosa, crec que
vosté té una altra qüestió.
.
.
I si me deixe
alguna cosa, vosté m'ho recorda i jo li ho contestaré,
perquè no vull que se quede res en el tinter, sinó tot el
contrari.
Parla del capítol II.
Evidentment que el capítol II
d'emergències té quasi 38 milions d'euros,
concretament 37.
924.
060 euros.
És més, és més,
i tendirà a apujar l'any que ve, i a l'altre i a
l'altre.
I si no apuja, malament.

Què és el que n'hi ha ahí
que vosté diu que és opac, eixos diners?
Li ho vaig a
explicar el que n'hi ha ahí.
Ahí hi ha una
inversió en prevenció i extinció d'incendis
aeris de 22 mitjans aeris, de 22 mitjans aeris entre avions i
helicòpters.
Que li he de dir que, evidentment, tenen un cost
econòmic elevat, però que estan donant uns resultats en
emergències.
.
.
, i no sols pels incendis forestals, sinó
també per a qualsevol situació d'accidents, de temes
sanitaris urgents, de rescat, de salvaments.
.
.
Hui mateix han estat
participant dos helicòpters en el Forcall, en una persona major de
70 anys, que se n'anà a arreplegar bolets i s'ha perdut.
Això és tots els dies en la Comunitat Valenciana.
I li fique
l'exemple, i li fique l'exemple: 22 mitjans aeris.
Ahí
estan vora mil persones que treballen en les brigades rurals
d'emergència de La Generalitat a través de Tragsa i
estan, evidentment, en eixe capítol, perquè han d'estar
en eixe capítol, pressupostàriament.

Són moltes nòmines.
No li estic parlant
ni de 100, ni de 200, ni de 600.
Són moltes nòmines les que
estan ahí.

Estan també les encomandes dels tècnics
de comunicació, dels tècnics forestals, dels consorcis
provincials de bombers.
Estan també tots els telefonistes, tots els
professionals que estan en el 112.
Estan en eixe capítol.
Vosté sap de quants milers de persones estem parlant en este
capítol, que estan dins d'estos 38 milions d'euros?

Estan també les distintes ajudes de convenis
tipus als municipis de menys de 5.
000 habitants.
S'ha dit:
«És que no s'ajuda a l'administració
local».
En totes les direccions, hi ha ajudes a
l'administració local, als ajuntaments.
En esta, concretament,
hi ha dos convenis tipus: una, per als menors de 5.
000 habitants, per als
plans territorials d'emergència, que són fonamentals
per a donar compliment a la Llei d'emergències de l'any
2002 i fonamentals per a poder assistir amb eficàcia i respondre
immediatament qualsevol emergència que hi haja en qualsevol terme
municipal de la comunitat; i en tots els municipis, tinguen la
població que tinguen, de risc mitjà i alt
d'inundacions.
I tot això està ficat dins d'eixe
capítol II, senyor Morera.

Però, què me parla d'opacitat?
Tota la transparència que vulga.
I li ho dic oralment i per escrit,
no hi ha cap problema.
Li ho he explicat abans, anteriorment.
Li ho he
explicat anteriorment.

Parla vosté que som líders en
endeutament o no sé què.
Mire, mosatros som líders en
eficàcia i en rendibilitzar els recursos.
En això, sí
li puc garantir que som líders.

Me diu, me diu que per què fiquem una partida
de 600.
000 euros per al conveni d'infraestructures per a que les
forces i cossos de seguretat de l'estat milloren les seues
infraestructures.
Mire vosté, perquè jo he d'anar a la
memòria, que té les dades oficials del Ministeri de
l'Interior, de la Secretaria d'Estat del Ministeri de
l'Interior, i diu de les 153 cases quarter que té la Comunitat
Valenciana, més d'un terç necessiten urgentment de
reformes.
Que dins d'eixe terç n'hi ha que han
d'enderrocar-se necessariament i altres que han de tancar-se
perquè estan inhabitables.
I no ho dic jo; ho diu la Secretaria
d'Estat del Ministeri de l'Interior.
I vosté,
això ho té en la pàgina web, ho té en les
publicacions oficials i, per tant, podrà contrastar-ho
perfectíssimament, sense cap tipus de problema.
Però
és que això és ara, l'any passat, és fa
dos anys, és fa tres anys, és fa quatre anys i no
s'està fent res.

I tampoc, paral·lelament, s'augmenten els
efectius de la policia nacional i la Guàrdia Civil.

I mire vosté, l'estat, este conveni ja el
té firmat amb altres comunitats autònomes, com per exemple a
Andalusia.
I mosatros, el que mos interessa -com deia-
és que no siguem la tercera comunitat autònoma amb major taxa
de criminalitat i el que mos interessa és seguretat per als cinc
milions que convivim ací.

I farem esforços en policia local per damunt, a
la millor, del que toca perquè caldrà suplir la
mancança de forces i cossos de seguretat a la nostra comunitat.
Per
què?
Perquè la seguretat és el primer i, per a
mosatros, les persones són el primer.

A mi, me pareix molt bé que vostés
prioritzen altres coses.
Molt bé.
Si en això, cadascú
és respectable i cadascú tindrà les seues
línies polítiques.

Mosatros les tenim claríssimes i entenem que,
en este tema, volem anar amb lleialtat i amb col·laboració
institucional amb l'estat, perquè la seguretat és una
competència constitucional pràcticament exclusiva de
l'estat, en què col·laborem les comunitats
autònomes i en què col·laborem també les
administracions locals i, per tant, volem l'enteniment amb
l'estat.

Però mire, és molt difícil,
és molt difícil.
Jo, haurà vist que no he fet cap
referència a l'administració de l'estat en tota
la meua compareixença.
.
.
Perquè jo he vingut a explicar els
meus pressupostos, que vosté me demane eixes dades.

Per al pressupost del 2008, per als pressupostos
generals de l'estat de l'any 2008, s'establia una
projecció plurianual en l'any 2009 de 14.
684.
800 euros.
I la
realitat és que este any han tornat a baixar un 10,22% les
inversions en la comunitat en matèria de seguretat per segon any
consecutiu, sent la tercera en major taxa de criminalitat i sent la
penúltima en ràtios de forces i cossos de seguretat de
l'estat.

Eixa és la realitat, i encara mos diu
vosté que no fem un conveni.
Encara mos diu vosté que no fem
un conveni!
Mire vosté, i tant que li agraden altres comunitats.
La
previsió, per exemple, per a Catalunya en 2008 era de 7.
285.
360
euros i ha tingut 13.
679.
000, per damunt del plurianual.
A mosatros, mos la
baixen i a altres se la pugen.

O, per exemple, ací, en campanya electoral, se
parla molt de la comissaria de Sapadors, se diu que se va a fer un projecte
o no sé què, però no se pressuposta ni un euro en els
pressupostos generals de l'estat.
I per a la direcció
superior, per exemple, de Barcelona se pressuposten 5.
951.
000 euros.
I suma
i segueix, fins que un se cansa i es fa de dia.

Però ací estem per a resoldre els
problemes.
O per no parlar-li de les comissaries de la policia nacional, de
més de 30.
000 habitants, que des de l'any 2004 sense que.
.
.
Fou un compromís del govern socialista que les havia d'haver
fetes i, de moment, no és que no estiguen fetes.
.
.
Ja després
entraré si n'hi ha terrenys o no n'hi ha terrenys o
n'hi ha projectes o no n'hi ha projectes.
És que no
tenim ni projectes!
I si se n'ha fet un, que és el de
Torrevieja, és perquè l'ha fet l'ajuntament i
l'ha pagat l'ajuntament.

Eixa és la realitat, senyor Morera.
I jo estic
encantat que tinguem este debat, encantat; i de contrastar dades no amb
opacitat, sinó amb informació i acarats per notari i de
butlletí oficial, per descomptat que sí, per descomptat que
sí, perquè tenim més raó que un sant,
perquè tenim més raó que un sant, com se sol dir,
almenys, en el meu poble.

Parla vosté també del programa
pressupostari 221.
10, d'emergències, que ja li he explicat que
no són 36 milions, que són 38 milions d'euros i li he
explicat on van eixes partides.

Però me parlava també del 462.
60 i jo li
he de dir que, en eixe programa pressupostari, n'hi han 385.
800 euros
per a la creació d'una oficina electoral permanent que permeta
fer front a qualsevol procés electoral.

Vosté ha dit molt bé que gràcies
a la reforma de l'Estatut podem tindre la facultat del president de
La Generalitat de poder dissoldre Les Corts en qualsevol moment de la
legislatura, facultat plena que no tenen altres comunitats
autònomes, perquè mosatros, gràcies a la reforma de
2006, estem equiparats institucionalment i políticament a les
comunitats que més competències tenen, institucionalment.

A més, també es troben, dins
d'eixe mateix procés electoral, alguns altres desenrotllaments
legislatius, com per exemple -i ja aprofite també per a
anunciar-ho a les seues senyories- serà el desenrotllament de
l'article 28, paràgraf 5, de l'Estatut
d'autonomia, en la Llei de consultes electorals de caràcter
autonòmic i municipal.

Per a això estan eixos diners.
No me parle
vosté d'opacitat perquè no és de veres,
perquè no és de veres.

I tampoc vull obviar.
.
.
Diu: «Què mos
costa l'helicòpter Jaume I?
».
També ha fet una
pregunta vosté a eixe respecte.
Doncs mire, mos costa el mateix que
qualsevol altre helicòpter dels nou que tenim contractats, en este
cas, amb l'empresa Inaer, com tenim tota la flota
d'helicòpters en Inaer i tota la flota d'avions en
Aviansa.

I ahí n'hi ha una licitació que se
fa publicant-la en el diari oficial de La Generalitat, que se fa oberta,
transparent, participativa i que, evidentment, té uns costos
exactament igualitaris, segons les condicions i segons les dimensions de
cadascun dels mitjans aeris.
I tant de bo, tant de bo puguem, l'any
que ve o altre any, seguir augmentant i en lloc de 22 mitjans aeris
poguérem tindre 23 o 24.
Jo recorde que en l'any 1994 en
teníem 4; ara en tenim 22.

Segurament, les coses no passen per casualitat quan se
fan prevencions o quan s'ha de lluitar contra l'extinció
d'incendis.
Se fa ficant recursos i no fent soflames
demagògiques.
Se fa ficant recursos.

Senyora Gay, si vosté me permet la
llicència, m'alegre que no li agrade la meua presència,
perquè això és que el president ha encertat de ple, ha
encertat de ple, amb la qual cosa s'haurà de felicitar el
president.

Mire, jo sé que a vostés, el tema de la
seguretat i de les emergències, pel que està vist, els
importa ben poquet i el desenvolupament estatutari (so d'un telèfon mòbil) els importa menys, perquè quan intentem desenvolupar
l'Estatut vostés se'n van al Tribunal Constitucional a
fer un recurs d'inconstitucionalitat per a que no tinguem autogovern.
No sé per quina por, no sé per quina por.

S'entén que siga incòmoda esta
conselleria.
Bé, doncs si els resulta incòmoda esta
conselleria, és que l'encert polític i social encara
és major, amb la qual cosa, m'alegra molt que vosté
haja començat la seua intervenció en eixe sentit.

Frivolitza en el tema d'Ivadis.
Mire, esta
conselleria és nova d'esta legislatura i, almenys, des que
governa el Partit Popular, tenim un gran interés, un gran respecte
per la dignificació de les persones que puguen tindre qualsevol
tipus de minusvalidesa psíquica o física i el que pretenem,
dins d'este capítol de la direcció servicis generals,
és que comencen a treballar persones amb minusvalideses
psíquiques i físiques, com afortunadament ja estan
treballant.
I mire vosté, jo crec que amb això no se pot
frivolitzar.
Vosté és molt lliure de frivolitzar en el que
crega convenient.

Ja sé que a vosté no li agrada la VIU,
com no els agradava la Universitat d'Elx i com no els agraden els
grans projectes i com no els agrada pràcticament res del que fa este
govern.
Si ja ho sabem.
No passa res.
Ací, els jutges són els
ciutadans, afortunadament per a tots.
No passa res.

La VIU -per mostrar-me no solament en
posició com a conseller, sinó personal- me pareix un
gran encert.
I me pareix que per al saber i per a aprofundir en la
intel·ligència i per a aprofundir en els coneixements, no cal
tindre absolutament objeccions a res i quan més universitats hi
haja, millor.
I si s'ha d'aprofitar el món virtual, el
món de les telecomunicacions, -que hui és absolutament
necessari, perquè si no te quedes un pas enrere- me pareix
encara més apropiada esta universitat.

I mosatros tenim línies pressupostàries
per a desenrotllar el dret estatutari i l'autogovern en totes les
universitats i esta és una més.
A més, per cert, ja
aprovàrem, fa unes setmanes, en el Consell el rector.
I és
una més.

I vosté diu: «I damunt li donen la
càtedra de dret foral».
Doncs, evidentment, la càtedra
de dret foral perquè és absolutament molt positiva i
necessària.
Almenys, coincidirà la seua senyoria amb mi
-encara que haja sigut una proposta del govern del Partit
Popular- que crear una càtedra de dret foral serà un
tema positiu i crear-la en esta universitat, a mi me pareix apropiat, si
no, no ho haguera proposat.

Ja sé que vostés li tenen molta mania.
Bé, doncs molt bé.
M'imagine que quan passe el temps,
que dóna i lleva raons, els passarà com amb la Universitat
d'Elx, que al final s'apuntaran al carro i diran: «No,
donde dije digo, digo
Diego, i jo no volia
dir això.
És que no ho pensí».
Les coses es
pensen abans de dir-les.
Les coses es pensen abans de dir-les.

Mire, i li vaig a fer aplegar el Plise, perquè
el Plise el presentà el molt honorable president en gener de
l'any 2008.
I diu: «On se van a fer els parcs rurals i les
comissaries?
».
Està tot previst en el Plise.
Està tot
negre sobre blanc, escrit i publicat.
És més, a companys
seus, a preguntes parlamentàries per escrit, se'ls ha enviat,
se'ls ha invitat a la presentació del Plise.

Ara, vosté me diu.
.
.
Una cosa és que no
se llisca els papers o que -com ja hem vist- li interessa poc
esta conselleria, li interessa poc la seguretat i li interessen poc les
emergències i li interessa poc (inintel·ligible) .
.
.
Fa molt bé.
Molt bé, vosté
sabrà.
Vosté sabrà per què li han donat que
defenguera.
.
.

Jo crec molt en el que faig, perquè un, quan no
creu en el que fa, doncs evidentment és molt difícil que
parle amb convicció i que puga anar endavant amb les coses.

Si vosté no creu en açò, no
sé què.
.
.
En fi, no sé.
De totes maneres, li ho
faré aplegar.
Jo he dit: «On se van a fer.
.
.
?
» Diu:
«Té terrenys vosté per a fer les comissaries».
No, no sols tinc terrenys; tinc fins edificis.
Tinc terrenys i edificis.
Mire vosté quina casualitat.

A Benicarló tenim un edifici, en un conveni amb
l'ajuntament, d'una infraestructura que mosatros farem tot el
que és l'acoblament a les necessitats del que és una
comissaria.
I en Vall d'Alba també tenim un altre edifici que
mosatros rehabilitarem, reformarem per a fer-la.
En Yátova, tenim ja
la cessió dels terrenys on va el parc rural
d'emergències.
Ho dic per a concretar, per allò de la
«opacidad».
(Veus)

El senyor president:

Senyories.
.
.

El senyor conseller de Governació:

En Yátova, tenim els terrens.
En Onil, tenim
els terrenys.
En Cullera, s'està fent tot l'expedient de
tramitació de cessió de terrenys, perquè jo, a
més, aní a visitar-lo i invitàrem a tota la
corporació municipal, tota, inclòs el seu partit, -i
crec que algú hi havia allí del seu partit, dels seus
regidors d'allí, que el podran informar- per allò
de «la coordinación y de la información», el
podran informar.
I estiguérem visitant-lo, encara que plovia,
però allí estiguérem on va a anar ubicada
concretament.
Doncs clar que sí!

Tenim els terrenys de l'helisuperfície de
Tírig, que va a modificar-se i a ampliar-se a uns terrenys molt prop
d'on estava l'actual helisuperfície.

Doncs clar que sí tenim els terrenys!
I alguns,
no sols tenim els terrenys, sinó que també tenim els
edificis.

El Plise és un pla plurianual, per a cinc anys.
Ho estiguérem explicant.
I se fan inversions plurianuals, igual que
se fan inversions plurianuals en el tema del 112, de la plataforma de
passar del Coordcom 4 al Coordcom 5, que són 13 milions
d'euros i que sí complix fidelment.
No fem com l'estat,
com li he demostrat, que diu una cosa i després no la complix.
Mosatros complim fidelment les quantitats que estan pressupostades en eixos
Plise anuals.
Per això, este any n'hi ha una quantitat de vora
sis milions o vora set milions per al tema del 112, com estava previst que
estiguera una inversió plurianual.
I per això també,
en el tema de l'Ivaspe, que vosté me diu també que me
demanava concreció, ara li vaig a donar concreció,
també està prevista una inversió plurianual i se
complix també en un 20% més respecte a l'any anterior
-o un 29%, no me recorde de memòria-, respecte al
pressupost de l'any anterior.
El tema de l'Ivaspe que me dia.
.
.

No obstant, li invitaré que vinga a les
inauguracions.
Tinguérem fa poquet Castelló de Rugat.
Doncs
l'invitaré que vinga a les inauguracions, perquè crec
que li agradarà vore uns parcs rurals d'emergència que,
a més, són moderns i, a més, tenen totes les dotacions
adequades per a que el personal puga treballar en bones condicions i amb
total eficàcia.

L'Ivaspe, li puc dir que se va a adjudicar dins
d'unes setmanes.
Ja se licità, s'obrigué el pla
de condicions administratives, s'obrigué el pla de condicions
econòmiques i en les pròximes setmanes
s'adjudicarà, la qual cosa vol dir que inclús abans que
acabe este any, començaran les obres -per a concretar-li els
temps que vosté me deia d'allò de l'Ivaspe-
i que té un muntant pressupostari de 3.
084.
000 euros i un poc
més, però 3.
084.
000 euros.

Me parla de les brigades helitransportades.
Vosté sap que jo apleguí a un acord sobre les brigades
helitransportades i que en este any ja s'ha augmentat, com demanaven,
un mes de servici.
Vosté ho sap.

Com també sap vosté que
s'està ara negociant el conveni col·lectiu, el nou
conveni col·lectiu, perquè expira el termini del conveni que
actualment estava regint a totes les brigades d'emergència a
través de l'empresa Tragsa.
Vosté sap que és una
empresa pública, una empresa estatal, com és Tragsa, i estem,
en estos moment, Tragsa, l'empresa, està en estos moments
negociant el nou conveni col·lectiu perquè ha expirat el
conveni col·lectiu que n'hi havia en estos moments.

La part que vosté deia d'augmentar el mes
de treball, jo me sentí amb les brigades helitransportades i se
complí i s'augmentà el mes que se demanava, conforme
havíem quedat.
Per tant, apostem d'una manera clara en eixe
sentit.

Allò de l'oficina electoral, li ho he
contestat al senyor Morera i, per tant, entenc que també val la
contestació.

M'alegre que, en seguretat, pràcticament
no haja dit res.
El que jo entenc és que, si no ha dit res,
és que està d'acord amb els pressupostos que hem
presentat.

El que vull dir-los, senyories, és que mosatros
fem, en este pressupost, una ferma aposta per la formació, per les
infraestructures i per uns servicis que necessiten de molts recursos
humans.
Jo els he de dir que en el conjunt de totes les administracions, en
el conjunt del que era la campanya de prevenció i extinció
d'incendis per a l'any 2008, n'hi havia 12.
000 efectius
al llarg i ample de la Comunitat Valenciana.
N'hi havia 1.
000
vehicles, 1.
000 vehicles.
N'hi havia 22 mitjans aeris.
I els
resultats, -ja dic- espere tindre ocasió de poder
debatre'ls amb tranquil·litat.

Igual que, quan l'any passat tinguérem un
incendi important en la província de Castelló, demaní
la compareixença a petició pròpia per a donar el
contingut, exactament igual donaré amb tot luxe de detalls totes les
dades que vostés puguen tindre, respecte a la prevenció
d'emergències i d'extinció d'incendis.
Per
descomptat que sí, per descomptat que sí.

Per tant, esta és una conselleria que ha de
garantir servicis bàsics molt sensibles a la població, molt
sensibles.
La seguretat és un servici bàsic molt sensible,
igual que les emergències.
Atendre persones en situacions de
dificultat extrema és molt important i això és
política social.
Tindre un bon sistema de servicis
d'emergències és tindre una bona política
social.

I, sens dubte, estos pressupostos, si se caracteritzen
per alguna cosa és per fer una gran aposta en la política
social.
I anem a seguir en eixa línia perquè creguem que
és la línia realista, que és la línia adequada.
I els servicis públics, bàsics, essencials, com
emergències, com seguretat, cal mantindre'ls d'una
manera seriosa i d'una manera responsable.

Igual que jo entenc que n'hi han qui es pren a
la demagògia allò que és el desenvolupament de
l'Estatut.
Me pareix molt bé.
Allà cada u, allà
cada u.

Per tant, jo crec que les posicions han d'estar
molt clares i, per tant, entenem que este pressupost no sols és
realista, sinó que respon a unes necessitats de garantir servicis
mínims i de garantir també que anem caminant per la senda de
l'autogovern i de l'autoestima de tots els ciutadans de la
Comunitat Valenciana.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor conseller.

Tenim ara les últimes intervencions.

Té la paraula el senyor Morera.

El senyor Morera Català:

Moltes gràcies, senyor president.

Seré breu, perquè en l'hora que
ens trobem.
.
.

Jo crec que la seua conselleria és una
conselleria d'emergències però, de seguretat, no.
I
això és el que marca la diferència d'esta
conselleria, d'este govern que no aposta per una seguretat valenciana
i ho delega en el govern central.
Eixa és la realitat.
La realitat
és que vostés, en seguretat, zero.

I sí que és cert que altres comunitats
autònomes estan progressant, per exemple, Galícia, en la nova
llei de policia autonòmica, que va a contemplar competències
en matèria de trànsit; o Catalunya, -que jo no he
citat; és vosté qui ho ha citat; tenen complex
d'inferioritat respecte a altra comunitat autònoma- que
acaba de completar el desplegament dels mossos en una policia integral per
a Catalunya.

Som iguals tots els espanyols en matèria de
competències autonòmiques, senyor conseller?
El País
Basc i Navarra les tenen fa molt de temps.
Per què mos priven als
valencians de tindre una seguretat pròpia i ordenem d'una
vegada per totes el mapa de seguretat a nivell espanyol?

Policia local, policia autonòmica i policia a
nivell espanyol?
I organitzem-ho, perquè ara n'hi ha una
situació de desastre.

No mos venga motos en les qüestions de seguretat,
perquè més enllà dels jocs, els menors i la
custòdia d'edificis, què més n'hi ha?

Fins i tot, el pressupost que vostés han
elaborat contempla partides per empreses privades per a que custodien
edificis de La Generalitat, o altres conselleries han previst partides
substancioses per a que el ministeri, a través dels policies
nacionals, custodie edificis de La Generalitat.
Quina autonomia de tercera
divisió mos proposen vostés?

Mire, vol que li diga el pressupost que n'hi ha
de seguretat de la policia de La Generalitat i policia local?
El 222.
10.
El
pressupost és el 0,05% del pressupost de La Generalitat, el que
tenen vostés en seguretat: local i policia autonòmica; el
0,05%.

Què ve a dir ací, que poca broma i
és molt seriós?
Clar que mos ho prenen seriosament!
I, per
això, en virtut d'eixa serietat, ens preocupa la seua falta de
serietat en esta matèria, perquè priven els valencians, a la
nostra comunitat autònoma, del que altres comunitats
autònomes tenen.
És un model subordinat, subsidiari,
dependent, de tercera.
I ho lamente perquè sé que
vosté estaria més en la línia de buscar un major
autogovern també en matèria de seguretat des de La
Generalitat.

Perquè si som competents per a actuara en
emergències, per què no hem de ser competents en tindre una
seguretat pública valenciana?
No la tenim i vostés no volen
desenvolupar-la.
Ja explicaran per què és això.

M'agradaria un aclariment, perquè no he
entés bé el desenvolupament legislatiu sobre -no tinc
ací un Estatut- l'article 28.
5, sobre consultes
electorals a l'àmbit autonòmic i local.
Van a modificar
vostés la Llei electoral valenciana, que està en
contradicció amb l'Estatut?
Està en
contradicció.
A més, és antiga; és una llei
absolutament antiga i recorreguda davant el Tribunal Constitucional per
mosatros.
Està recorreguda i està sotmesa a tràmit.
I
vosté sap que és una contradicció, la llei del
huitanta i poc, amb l'actual Estatut d'autonomia, n'hi ha
una contradicció manifesta.

Per tant, li done una proposta: pactem, elaborem una
llei electoral valenciana que contemple moltes innovacions, com són
el vot per processos electorals electrònics; pot contemplar
l'accés als mitjans de comunicació públics;
qüestions de paritat.
.
.
moltes coses.

Hi ha lleis, (veus) hi ha lleis estatals.
.
.

El senyor president:

Senyories, per favor.
.
.

El senyor Morera Català:

Per tant, esta llei és obsoleta i li done una
idea: legislem en matèria d'una llei autonòmica.

I després, mos demana serietat.
Siguem
seriosos.
Si la VIU no té.
.
.
està més morta que morta.
(Rialles) La VIU
no té ni terrenys.
Aleshores, com anem a fer una càtedra.
.
.
?
Vostés acaben de nomenar el rector.
D'acord, però no hi
ha terrenys, no hi ha matèria curricular, no hi ha projecte
d'universitat i ja han muntat una càtedra?
Això
és fer la casa per la teulada.

I això no és tindre més
raó que un sant.
Això és fer el ridícul
més espantós.
Si n'hi ha una sentència de
l'altre dia del Tribunal Superior de Justícia, on anava la
VIU, ha dit que ahí no se pot fer perquè és un
empastre urbanístic que el nostre col·lega, el senyor Fabra,
alcalde de Castelló, va dur endavant.
Per tant, poques bromes i
allò del VIU -ja dic- és una universitat que, per
a 2009, és impossible que funcione.

El senyor president:

Senyor Morera.
.
.

Moltes gràcies, senyor Morera.

Té la paraula la senyora Gay.

La senyora Gay Bódalo:

Gracias, señor presidente.

Yo, la verdad, señor conseller, es que al final.
.
.
(veus) tengo que decirle que me
alegro de que se alegre.

La preocupación por la seguridad no se va a
justificar, en ningún caso, por la existencia o no de esa conselleria, porque por esa misma
regla de tres, antes de enero de 2007, por ejemplo, ustedes no
estarían preocupados por la seguridad.

Yo creo que la seguridad, desde el Grupo Socialista,
entendemos que la seguridad se demuestra con acciones y con presupuesto y
usted, lamentablemente, tiene poco de ése.

En cuanto al Ivadis, desde luego, no frivolizamos
nosotros.
Nosotros entendemos que usted frivoliza con el Ivadis al
adjudicarle 15.
000 euros, 15.
000 euros.
Nosotros entendemos que esa partida
es absolutamente insuficiente y, por eso, hemos comparado la
subvención del Ivadis con la subvención que usted otorga a
una universidad absolutamente virtual -nunca mejor dicho.

En cuanto a las modificaciones que ha anunciado usted
sobre la ley de víctimas del terrorismo, por supuesto que estaremos
por el consenso en esta ley, como hemos estado siempre.

Del convenio del ministerio, mire, el año
pasado no llegó a firmarse y le he solicitado, sin ninguna acritud,
que me informase qué ha hecho con esos 600.
000 euros que estaban
destinados al convenio.
Desde luego, no he obtenido respuesta.

Pero, en cualquier caso, he de decirle que con
convenio o sin convenio, el Ministerio del Interior tiene previstas
inversiones, inversiones que yo creo que usted conoce, pero, en cualquier
caso, las voy a citar.

La finalización del SIVE en Valencia y
Alicante, así como la licitación de los suministros para la
implantación en Castellón, que ya esta licitado; la
comisaría de Castellón por 3 millones de euros; la
comisaría provincial de Alicante por 2.
300.
000; la
construcción del cuartel de la Guardia Civil en Muchamiel, Onda,
Almazora y la remodelación de otros.

Y en cuanto a la comisaría de Zapadores, que
usted ha citado, creo, por la información que tengo, que en los
últimos días se ha producido la licitación de unas
obras en esa comisaría en este año mismo año 2008, con
presupuesto del 2008.

En cuanto a la comisaría de policía de
Torrevieja, que usted ha citado, es un ejemplo claro, es un ejemplo claro
de la demagogia al respecto de las comisarías en el Partido Popular.
Hasta el 2004, el Partido Popular, y concretamente su alcalde, su alcalde,
se negó sistemáticamente a solicitar al Ministerio del
Interior una comisaría de policía.

Incluso la portavoz en ese momento en la
comisión de interior, que era una alicantina, Enriqueta
Sellés, intervino en una proposición no de ley y
señaló la innecesariedad de la existencia de la
comisaría en un territorio donde existía una comandancia de
la Guardia Civil.
Puede ser que la intervención.
.
.
yo creo que
deben leérsela porque es muy ilustrativa, de cuál era el
planteamiento en el año 2003 respecto de las comisarías de
policía.

Días después del 14 de marzo de 2004, el
pleno del Ayuntamiento de Torrevieja, por unanimidad, solicitaba al
gobierno de la nación la construcción de una comisaría
de policía nacional, pero además de reivindicarla, ha hecho
bien poco.

Hubo problemas a la hora de ceder al ministerio los
terrenos, y sigue habiendo problemas en cuanto al cumplimiento por parte
del Ayuntamiento de Torrevieja de sus compromisos.
Ese proyecto al que
usted se ha referido.

Tengo un escrito de la Dirección General de la
Policía y de la Guardia Civil que señala que «desde el
principio, desde que se firmó el convenio el 4 de marzo de 12454, se
ha facilitado e instruido al equipo redactor del proyecto -que era lo
que tenía que hacer el Ayuntamiento de Torrevieja- todo el
funcionamiento, programa de necesidades, tipología edificatoria
adecuada, esquema de circulaciones, características técnicas
de todas las instalaciones propias de edificios policiales, llegando al
extremo de realizar bocetos y planes orientativos de manera previa para que
les sirvieran de primeros pasos en el diseño de un edificio de tal
índole».

»Hasta la entrega del proyecto el 5 de marzo de
2008, un año después del compromiso adquirido en el convenio
anteriormente mencionado, se han mantenido numerosas reuniones de trabajo
para ir supervisando lo que realizaba el equipo redactor, por otra parte,
de manera siempre muy dilatada, en los plazos parciales convenidos en las
citadas sesiones de trabajo.

»Una vez presentado el proyecto y revisado por
técnicos afectos a este servicios, se comprueba que no cumple con
los mínimos necesarios para que sirva como documento básico
en el expediente de contratación de obras, encontrándose unas
deficiencias que se enumeran y que son muchas.

»Y ante tal situación, se realiza un
chequeo de todo lo que le falta y se le remite por escrito el 17 de marzo
de 2008.
Incluso para darle mayor facilidad, se le remite el estadillo que
utiliza la oficina de supervisión de proyectos para que se ajuste al
mismo, sin que hasta la fecha se haya tenido contestación.

»Teniendo en cuenta todas las reuniones
mantenidas con el equipo redactor, la documentación facilitada para
la fase de redacción del proyecto, el informe que sirve para su
supervisión, la remisión del estadillo que sirve para su
examen, mencionado anteriormente, parece razonable pensar que ha existido
una dilación en la presentación del referido proyecto de
Torrevieja y en todas las actuaciones realizadas por el equipo redactor,
encontrándonos en una situación en la que no se puede avanzar
en la tramitación del expediente de contratación de las
obras, pues el proyecto no incorpora lo indispensable para que sirva al fin
pretendido.
»

Yo creo que es bastante ilustrativa de cuál ha
sido la posición del alcalde de Torrevieja y, por extensión,
de todo el Partido Popular respecto de las comisarías de
policía.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Gay.

Té la paraula el senyor conseller.

El senyor conseller de Governació:

Gràcies, senyor president.

Al senyor Morera li anava a contestar, però com
se n'ha anat, simplement dir que.
.
.
(Veus) Haurà sigut una urgència, sí.
Dir
que ja sabem el que els pareix bé als 10.
000 policies locals.
Ja
sé que 10.
000 policies locals no tenen ninguna aportació ni
per a la seguretat ni per als ciutadans.

Estan molt bé estes compareixences
perquè donen a entendre l'oposició que té esta
Comunitat Valenciana, de terra cremada en tots els temes, i més quan
parlem de seguretat.
És molt il·lustratiu que diguen que no
se fa res, quan s'està invertint de manera important en la
coordinació, en la formació, en la selecció i
oposicions dels policies locals, que són 10.
000 professionals.
Està molt bé.
Haurem de traslladar als cossos de policia
local quina és la seua percepció.

Galícia no té policia autonòmica,
té unitat adscrita.
El que passa és que com a vegades jo crec
que cal il·lustrar-se més de les qüestions.
.
.
I
mosatros no tenim trànsit, entre altres qüestions,
perquè volem que la Guardia Civil estiga en el trànsit
interurbà.
I renunciàrem, i renunciàrem, tant el
Partit Popular com el Partit Socialista, a no tindre trànsit,
perquè volem que la Guàrdia Civil estiga en el trànsit
interurbà.
Però, clar, ací és que la gent o no
llig o no se prepara les intervencions.

Fa falta un sistema nacional de seguretat, que estem
demanant-lo des del Partit Popular, però no ara, des de fa ja molt
de temps.
Però no vull perdre el temps, perquè el senyor
Morera segurament tenia alguna qüestió més important i
realment no estava.

Senyora Gay, què hem fet amb els
600.
000.
.
.
?
Jo no he volgut entrar, perquè vull arribar a un
acord amb el Ministeri de l'Interior en el conveni
d'infraestructura, encara que estan sis mesos per a contestar, quan
han modificat huit articles, quan els hem dit pràcticament a tot que
sí del que volien, quan no és una coma és un punt i
coma i quan no, és que on fica 1 ha de ficar 1,01.
.
.
I no vull
entrar en el tema eixe, perquè vull aplegar a un conveni, a
més, lleialment, d'infraestructures, perquè li fa falta
a les paupèrrimes i deficients infraestructures que tenim.

Estem en el mes de novembre.
Jo estic dient, des del
mes de juny, que mosatros estem en disposició de firmar-lo quan
vullguen, a l'hora que vullguen i de la manera que vullguen.
I estem
sis mesos esperant una contestació.
Eixa és la gran
diligència que tenim del govern socialista.

El SIVE.
Jo he demanat tres juntes de seguretat i
havien d'estar instal·lats ja i en funcionament els radars
fixos.
Se fan preguntes parlamentàries.
.
.
, perquè quan es
diu amb tot el despit del món que no vaja el senyor conseller de
Governació a demanar informació, que ho demanen els diputats
al govern i a l'estat, que ho demanen els diputats.
Ho
demanàrem, conforme mos indicaren.
Ho demanàrem a
l'estat i diuen que, almenys, en un any no estaran
instal·lats.
Mentides i més mentides en els mitjans de
comunicació.
 Resposta per escrit a un diputat nacional del
Partit Popular, que li la faré arribar per allò de
l'opacitat i per allò de la credibilitat i de la veritat.

I mire vosté, en primer lloc, tot el que
vosté ha hagut de dir i criticar és traure un expedient de
l'Ajuntament de Torrevieja, que està fent el que no li tocava
fer, perquè la competència és de l'estat, de fer
el projecte, de pagar-lo, de redactar-lo i de tindre'l des de
l'any 2004 en funcionament.
I encara té vosté
ací la gosadia, la gosadia de vindre a criticar a l'estat.

Jo no volia entrar en esta qüestió,
però ja que no me deixa altra opció, vaig a parlar-li del
sectarisme polític del seu govern.
Mire vosté, quan es fan
convenis per a quarters de la Guàrdia Civil, resulta que en uns es
paga el 70% en el conveni del ministeri i el 30% el paga
l'ajuntament; en altres ha de pagar-lo, si vol tindre la casa
quarter, l'ajuntament; l'altra és al 50%.
Un és
unes condicions, l'altre és en unes altres condicions.
Me
pareix molt poc seriós, me pareix molt poc responsable.
I me pareix
que és crear conflictes territorials allò on no han
d'haver-ne en temes tan importants com és la seguretat.
I
vosté ací ve a contar-me quatre línies d'un
expedient administratiu?
Me pareix, de veritat, me pareix, de veritat, molt
fort.
Me pareix, de veritat, molt fort.
Vosté ve a contar-me.
.
.
,
quan estan discriminant i fent sectàriament.
.
.
I vosté ve
dient: «És que l'Ajuntament de Torrevella.
.
.
?
»
L'Ajuntament de Torrevella està pagant, està pagant un
projecte que no té per què pagar-lo.

I li vaig a dir més.
Ni Vall
d'Uixó, ni Borriana, ni Torrevieja, ni Sant Vicent del
Raspeig, ni Villena,  i ara que (inintel·ligible) .
.
.
Alaquàs, Petrer i Villajoyosa, tenen una
comissaria de la policia nacional per la desídia del seu govern,
quan des de l'any 2004 estaven dient que anaven a ficar-les.
I
vosté m'està dient ací que falta.
.
.
que un
document de no sé què?
Per l'amor de Déu!
Sigam
un poquet seriosos.

El senyor president:

Senyor conseller.
.
.

El senyor conseller de Governació:

Sigam un poquet seriosos, perquè el tema
requerix la seriositat.
I jo no he volgut entrar i he entrat perquè
no m'ha deixat vosté molta més opció.

Perquè jo vull firmar el conveni
d'infraestructura, i estem lluitant-lo, però, clar, tota
l'eficàcia, tota l'eficàcia del govern és
estar sis mesos per a dir si firma o no firma, quan estem més
d'un any, més d'un any negociant un conveni d'unes
poquetes clàusules.
Ja que m'ha demanat vosté la
informació del conveni, ja la té.

Moltes gràcies, president.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor conseller.

Senyories, suspenem la sessió fins demà
de matí a les deu, que compareixerà la consellera de Turisme.

(Se suspén la reunió a les 20 hores i 30
minuts)