DS-097HTML.html





Ple de les Corts Valencianes realitzat el dia 10 de febrer de 2022.
Comença la sessió a les 10 hores i 6 minuts.
Presideix el president de les Corts Valencianes, senyor Enric Morera i Català.
Sessió plenària número 53.
Segona i darrera reunió.

El senyor president de les Corts Valencianes:

Molt bon dia, senyories.
(Pausa)

Molt bon dia, senyories.

Moltes gràcies als mitjans gràfics.

Anem a continuar el nostre treball en la sessió plenària ordinària número 53 de la present legislatura.

Compareixença del president del Consell per a respondre les preguntes d'interès general per a la Comunitat Valenciana, formulades pels grups parlamentaris

El senyor president de les Corts Valencianes:

Senyories, punt número 10 del nostre ordre del dia, compareixença del president del Consell per a respondre a les preguntes d'interés general per a la Comunitat Valenciana, formulades pels grups parlamentaris.
Senyories, coneixen el procediment, que està contemplat en l'article 173 del nostre reglament.

I, sense més dilació, done la paraula a la síndica del Grup Parlamentari Popular, la il·lustre diputada María José Catalá.

Quan vosté vullga, senyoria.

La senyora Catalá Verdet:

Gràcies, senyor president.

Señorías, en primer lugar, el Grupo Parlamentario Popular quiere trasladar sus mejores deseos de pronta recuperación a la consellera de sanidad, Ana Barceló.

Dicho lo cual, nuestra pregunta de hoy es una pregunta vinculada con la sanidad.
La sanidad, esa cuestión que tanto preocupa a todos los ciudadanos de la comunidad.
Once semanas, señor presidente, once semanas han pasado desde que usted vino la última vez a someterse al control de la oposición.
Y en once semanas hay muchas cosas que han pasado y que bien merecen una interpelación por parte de este grupo parlamentario, especialmente para que usted asuma responsabilidades.

Por ejemplo, bien merecía que usted viniera a comparecer un incendio con nueve fallecidos en una residencia de mayores sin contrato.
Bien merecía que usted viniera a comparecer la negligente gestión de los menores tutelados.
Vino su vicepresidenta y compareció, y me dijo que la información, hecha ad hoc para ese día, estaba a mi disposición, pero 21 días después de pedirlo, todavía no me la han dado.
(Aplaudiments)

Enfermeros y fisioterapeutas hoy se manifiestan en las puertas de los centros de salud, médicos y pediatras lanzan comunicados porque se sienten ignorados y ninguneados.
Y el colmo es que usted está reclamando ahora la paga extra a los sanitarios por los permisos que usted les obligó a tomarse, señor Puig.
Yo sabía que lo suyo eran «ximoanuncios», lo que no sabía es que eran «ximoanuncios» de quita y pon.
¿No les parece una vergüenza que les pidamos la paga a los sanitarios por los días de permiso que les hemos obligado a tomarse?
(Aplaudiments)

En once semanas, señor presidente, han pasado muchas cosas graves, pero estas tres sentencias son lo más grave que ha pasado.
Tres sentencias, tres condenas por fallar a los médicos.
Tres condenas por no protegerles en el peor momento de la pandemia.
Tres sentencias por ser la comunidad en la que más contagiados hemos tenido entre los sanitarios, más de dieciocho mil.
Tres sentencias que revelan que ustedes no se tomaron en serio su salud, no se tomaron en serio este problema.
Pero es que además han cometido el error de discriminar en la vacunación de forma sectaria.
Han abandonado a su suerte a los sanitarios que trabajaban en la sanidad privada y no los han vacunado, y han recibido una sentencia de condena por esa cuestión.

Tres sentencias, señor president, y le he escuchado a usted decir que va a recurrir por interés general.
Y yo le pido que no lo recurra por dignidad, porque los valencianos lo que queremos (aplaudiments) es apoyar a los médicos de esta comunidad.
Rectifique usted, señor Puig, dé un golpe de timón.
Esta comunidad está colapsada y necesita que usted cambie la deriva en la gestión sanitaria.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Una vegada formulada la primera part de la pregunta, és el moment d'escoltar la resposta.
Serà efectuada pel president del Consell, quan done la paraula en este acte.

Molt bon dia, president.

El senyor president del Consell:

Molt bon dia, president.

Molt bon dia, senyories, senyores i senyors diputats.

Molt bon dia, senyora Catalá.

En primer lloc, vull dir-li que este Consell respecta i respectarà sempre qualsevol decisió judicial.
De fet, este Consell el que fa és respectar les regles del joc, i fins i tot, quan s'equivoca en una votació, s'equivoca.
I no passa res.
Perquè les regles del joc sempre cal respectar-les, guanyes o perdes.
Este govern mai ha deslegitimat, quan ha estat en l'oposició, al govern.
Mai ha posat en qüestió els resultats electorals.
Per tant, nosaltres continuarem acceptant, i seguim precisament allò que permet la justícia, i és que quan hi ha una sentència que no ens pareix correcta, es recorre.

D'altra banda, vosté fa referència en esta intervenció inicial, que no té res a vore amb allò que havia plantejat en la seua pregunta, però, en qualsevol cas, fa referència a un terrible accident que ha ocorregut en una residència.
Nosaltres ho lamentem profundament.
El que és evident és que hi havia un contracte, un contracte, que es pagava rescabalament, òbviament, com tantes vegades ho han fet vostés en la història, i estava en absoluta normalitat.
I, en qualsevol cas, la vicepresidenta ha donat totes les explicacions i les continuarem donant sempre, en qualsevol altra qüestió.

El que li vull dir és que és evident que haguérem d'afrontar una pandèmia terrible, no només la Comunitat Valenciana, totes les comunitats d'Espanya i tot el món.
Era una situació sobrevinguda.
En abril del 2020, davant d'estes Corts, vaig demanar perdó a tot el personal sanitari perquè no els vam poder donar, efectivament, tot el material que necessitaven, perquè no disposàvem d'eixe material.
Igual com la resta de comunitats autònomes i la resta de països, perquè hi va haver un crac en el sistema d'abastiment.

Però, mire, va ser la Comunitat Valenciana la primera que va portar material de Xina, el 24 de març del noranta, i fins i tot en aquell moment una altra comunitat autònoma va intentar apropiar-se mediàticament d'esta qüestió, però va ser aixina.
Vam complir també escrupolosament l'estratègia de vacunació del ministeri, i sempre hem vacunat aquelles persones que han estat més vulnerables, sense cap discriminació, tant en la sanitat pública com en la sanitat privada.

Vostés, senyora Catalá, estan en el boicot permanent, estan intentant trencar la possibilitat de la recuperació sanitària, econòmica i social d'esta comunitat, fent el que estan fent amb els fons europeus.
Jo l'únic que els demane és que, per favor, no molesten, per a continuar vacunant, per a continuar treballar per l'ocupació, que està en els millors moments de la història, i per a la recuperació econòmica, que tant necessitem.
Perquè, efectivament, efectivament, ara seria el moment d'intentar donar suport al govern i al conjunt de la societat per a eixir de la pitjor crisi de la història.

Gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, president.

Continuarem amb la pregunta de control, que acabarà de formular la síndica del Grup Parlamentari Popular.
Té la paraula la il·lustre diputada María José Catalá.

La senyora Catalá Verdet:

Señor presidente, suele quejarse usted de que yo le hago preguntas y luego hablo de otras cosas.
Mi pregunta de hoy era, textualmente: «¿Cómo valora el presidente las sentencias que condenan al Consell por la falta de protección del personal sanitario y por vulneración del derecho a la igualdad y salud en el proceso de vacunación de este colectivo?
».
¿Me puede usted decir de qué no he hablado yo en mi intervención?
Creo que es usted el que se ha desviado y ha empezado a hablar de fondos europeos y otras cuestiones de vacunación.
Yo le pregunto algo muy concreto y le he pedido algo muy concreto, y es que no recurra usted esas sentencias que dan indemnizaciones a los sanitarios, pero por dignidad.
Por dignidad de los sanitarios valencianos, porque se merecen, y se merecen que este pleno, que este parlamento y que los valencianos estemos a su lado cuando los dejamos desprotegidos, señor Puig.
(Aplaudiments)

Mire, no confunda usted perdón con indulto, que usted pida perdón no es un indulto.
Usted tiene que asumir responsabilidades.
Usted tiene que rectificar y dar un volantazo a su gestión sanitaria.
Han despedido ustedes a tres mil sanitarios por WhatsApp, en una comunidad en la que es la que más sanitarios fueron contagiados.
La única comunidad que no tenía seguro de responsabilidad civil, la única comunidad que tiene tres sentencias con indemnización, la única comunidad que tiene listas de espera hasta medio año en caso de salud mental, y luego hablan ustedes de la salud mental.
La comunidad que tiene el dudoso honor de concentrar 79 condenas por no dar información sobre la pandemia al grupo popular.
¿Cómo quiere usted que arrimemos el hombro, si tiene 79 sentencias por no darnos información en la gestión de la pandemia?
(Aplaudiments)

Mire, señor Puig, termino.
Es una cuestión de prioridades.
Es una cuestión de prioridades.
Se ha gastado usted 16 millones de euros en tres carpas voladoras que no han servido para nada, y ahora usted recurre una indemnización y les pide la paga extra que les prometió usted a los sanitarios.
Es una cuestión de prioridades.
Usted se gasta 400 millones de euros al año en chiringuitos, 8 millones de euros en entidades pancatalanistas, algunas subvenciones de dudosa legalidad.
Ese dinero es el que no tiene que usted gastarse, pero a cambio tiene que usted reforzar la primaria, a cambio tiene que usted estar al lado de los pediatras, que tienen rabia e indignación porque no se cuenta con ellos para la vacunación infantil.
A cambio, señor Puig, usted tiene que dejar de reclamar de forma absolutamente, perdóneme, absolutamente cutre, hasta 97 y 100 euros de una paga extra que, usted, que usted se comprometió aquí a dar a los sanitarios.

Señor Puig, no recurra, por interés general.
Pague lo que debe a los sanitarios por dignidad.
Se lo merecen, y esta comunidad quiere reconocerles la labor que hicieron en pandemia.

Gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Una vegada acabada de formular la pregunta, té la paraula el president del Consell per a acabar de respondre a les qüestions plantejades.

El senyor president del Consell:

Moltes gràcies, senyoria.

Moltes gràcies, senyor president.

La millor manera, senyora Catalá, de protegir els sanitaris és actuant i reforçant la sanitat pública valenciana.
És a dir, enfortint un sistema de benestar; no privatitzant-lo, com feren vostés.
(Aplaudiments)

En primer lloc, reforçant la creació de treball, renovant 6.
000 contractes de reforç i creant 6.
000 noves places estructurals.
Reforçant amb 2.
400 milions més la sanitat pública que vostés abandonaren.
Invertint en hospitals i centres de salut, ahir adjudicàrem la reforma del hospital de la Vila Joiosa, en la Marina Baixa, amb 60 milions d'euros, una reivindicació històrica a què vostés no van atendre.
Abans de final de mes, adjudicarem 70 milions de la segona fase a l'ampliació del Clínic, un hospital per a més de tres-centes mil persones que vostés van abandonar absolutament.
Este mes també adjudicarem obres al nou centre de salut de Torrent III, Petrer, Villena, Hospital de la Magdalena de Castelló… 139 milions d'euros només en un mes.

Senyora Catalá, el seu full de ruta és el bulo, el bulo permanent.
Ha començat a dir coses com si foren veritats, i com les repetix mil vegades, pensa que seran veritat, però és que no són veritat.
No estem traient la paga, una paga, per cert, que dona esta comunitat i no altres, a aquells professionals que ho mereixien.
Tot el contrari, s'està reclamant, en alguns casos indegudament, i si n'hi ha alguna errada, se superarà.
Però eixa no és la realitat dels fets, s'està ajudant aquells que han ajudat la societat.

I és fals, a més, que la Comunitat Valenciana siga la primera que haja estat condemnada per això, abans ho va estar la seua estimada Comunitat de Madrid, en el març del 2021.
I el que diu la sentència també valdria la pena que vostés ho tingueren en compte.
El que diu…, diu: «Es cierto que la administración llevó a cabo las actuaciones que constan en los hechos, dentro de sus posibilidades y en las condiciones más adversas que se recuerdan en los últimos años, circunstancias que fueron críticas y de dimensión mundial, y que pudieron dificultar y retrasar el abastecimiento y su mejor distribución».
Efectivament, pudo y pasó.
Mire, en aquell moment, 26 vols de Xina, 20 vaixells, 67 contenidors, posàrem en Fira València la seu estratègica més important.

Vostés estan en el negacionisme, el negacionisme dels avanços, però jo crec que esta societat, a pesar de vostés, va pel bon camí.
I hui fa 153 anys que va nàixer un gran valencià, un alacantí, que és Rafael Altamira.
I Rafael Altamira va fer famosa una frase que desprès utilitzà, que deia en el seu moment: «Què fem cada un de nosaltres per la nostra comunitat?
Què fem cada un de nosaltres pel nostre país?
» Jo crec que podrien preguntar-se què de veritat fan vostés per este país.

Gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, president.

Continuem.
Em demana la paraula l'il·lustre diputat José Juan Zaplana.
Té…, quan vosté vullga, senyoria.

El senyor Zaplana López:

Bueno, antes de nada quiero mandarle un mensaje sincero a la consellera Barceló, para que tenga una pronta mejoría.

Y dicho esto, señor Puig, pedirle lo que es un clamor en todo el sector sanitario, que no es otra cosa que usted y su gobierno asuman las responsabilidades políticas derivadas de una pésima gestión, caótica gestión sanitaria.

Señor Puig, sus políticas se han basado en la falta de diálogo y en el ninguneo a nuestros profesionales, les han insultado y encima los han abandonado.
Y no lo decimos nosotros, usted y su gobierno están condenados por no suministrar el material de protección necesario a nuestros profesionales.
No una, dos veces, y no van a ser las únicas.
Usted y su gobierno han sido condenados por su sectarismo en la administración de la vacuna, tal y como indica el tribunal, vulnerando los preceptos constitucionales del derecho a la igualdad, a la protección de la salud e incluso a la vida.
Igualdad, salud y vida, señor presidente.
Pedir perdón no borra la incertidumbre, el dolor y el sufrimiento de todos esos profesionales que se han dejado la piel, y que reflejan estas sentencias.

La situación es muy grave y requiere que usted diga hoy, señor Puig, cuándo y quién de su gobierno va a asumir las responsabilidades políticas por las sentencias que estamos conociendo.

Gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Contestarà la vicepresidenta del Consell, en absència de la consellera de sanitat, a qui desitgem tots una prompta recuperació.

Quan vosté vullga, senyoria.

La senyora vicepresidenta del Consell i consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives:

Gràcies, senyor president.

Traslladarem a la consellera els seus amables desitjos.

Supose que està preguntant per les responsabilitats polítiques d'ací, no les de Fuencarral, no?
Esta vegada està vosté encertat, no?
(Rialles) Les d'ací, ja.
Bé.

El seu cap de partit ha dit que som els primers condemnats.
No és de veres, ho va ser Madrid pel TSJ en març de 2021, per desprotegir el personal mèdic, abans hi va haver una condemna en Aragó.
I segons el TSJ, «la Comunidad de Madrid vulnera los derechos de los médicos de atención primaria y pediatras en materia de integridad física y salud, al no haberles dotado de forma completa de los medios y las medidas de protección en su centro de trabajo».
Esta sentència ha sigut, a més, confirmada pel Suprem.

Però, a més, en la condemna a Madrid es considera que es van vulnerar els drets dels metges i pediatres no sols durant la pandèmia, sinó també abans, també abans de la pandèmia.
Mentre que les sentències que afecten la Comunitat Valenciana, com bé li ha llegit el president, si vostés han escoltat, van dir que es va fer el més humanament possible dintre d'una pandèmia mundial i d'unes condicions adverses que mai havíem viscut.
Veuen vostés les diferències?
Allò és Fuencarral, açò la Comunitat Valenciana.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Demana la paraula, li la done, la il·lustre diputada Elena Bastidas, síndica adjunta del Grup Parlamentari Popular.

Quan vosté vullga, senyoria.

La senyora Bastidas Bono:

Gracias, señor presidente.

Hombre, lecciones de este gobierno, ninguna; pero de la señora Oltra, menos.
Usted está invalidada para dar lecciones a nadie de nada, y después de 21 días después de comprometerse a entregar una documentación.
Y sorprende que intente justificar, además, la caótica política sanitaria de la que usted también tiene responsabilidad, aparte de menores y mayores.
¿Cuántas residencias ha visitado usted para saber qué ha pasado y cuáles son sus necesidades?
Si no ha revisado ni los contratos.
¿Cuántos hospitales o centros de salud ha visitado usted desde que es vicepresidenta de este gobierno para saber de primera mano cómo han vivido, qué necesidades tienen y han tenido nuestros profesionales?

Señor Puig, esconderse, intentar proteger a una consellera para que no asuma responsabilidades políticas, sacando a dar lecciones a una vicepresidenta que hace meses que tenía que haber dimitido, no es acertado.
Señor Puig, le insisto, su gobierno tiene condenas por vulnerar la Constitución, el derecho a la igualdad, la protección a la salud, la vida.
Somos los únicos condenados a pagar y exigimos que no se recurra.
Y usted siempre ha tenido un nivel de exigencia muy elevado para que otras asumieran responsabilidades políticas.

Ante estas condenas a su gestión sanitaria, ¿cuándo y quién va a asumir responsabilidades políticas de su gobierno?
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

La pregunta serà contestada per la vicepresidenta del Consell.

Quan vosté vullga, senyoria.

La senyora vicepresidenta del Consell i consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives:

Gràcies, senyor president.

Anem a vore, senyora Bastidas.
Primera qüestió: quan van a assumir vostés responsabilitats per la falta de treball i de rigor en la seua oposició?
(Rialles.
Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Senyories, per favor.
Senyories.

La senyora vicepresidenta del Consell i consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives:

La petició que va fer la senyora Català el dia 19 jo la vaig firmar el dia 2, i des d'ahir la tenen ací en les Corts.
S'ha de vindre a treballar, s'ha de llegir.
(Veus) S'ha de treballar molt per a ser oposició.
Tinc el registre d'entrada aquí d'ahir, que va entrar en les Corts.
Per tant… (Veus) Bé, en fi, volen vostés saber?
No volen saber?
Venen ací com si anaren al futbol… Els camps de futbol ja estan oberts, vagen vostés allí.
(Aplaudiments) Anem a vore.
Per tant, tenen vostés la contestació, la mateixa que li vaig donar ací.
I és que jo vaig preparar tota una sèrie de contestacions per a desmuntar les seues mentides.
I ja li vaig dir a la senyora Català que tindria accés a eixa informació quan ella vullguera, però que es guardara tot el dia.
(Veus)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Senyories.

La senyora vicepresidenta del Consell i consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives:

Aleshores, el que ha de fer ara amb la contestació és agarrar un dia, anar allí i mirar-se els expedients, igual que vam fer nosaltres per a donar-los a vostés la informació per a desmuntar les seues mentides.
I deixe'n per favor, de donar faena als funcionaris de la Generalitat (veus) per a desmuntar les seues mentides.
Treballen més i siguen més rigorosos.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies.

Senyories, continuarem amb la sessió de control.
Ara amb la pregunta que, en nom del Grup Parlamentari Compromís, realitzarà la nova síndica, a la qual donem l'enhorabona, del grup, la il·lustre diputada Papi Robles.

Quan vosté vullga, senyoria.

La senyora Robles Galindo:

Moltes gràcies, president.

Abans de començar, em van a permetre hui que comence mirant el meu grup.
Una murciana crecida en Orihuela, que vive en Valencia, que ve a sus hijos crecer en Valencia, que tiene capacidad de hablar en castellano y en valenciano, ojalá fueran más lenguas.
Hoy tengo el gran honor de empezar a representaros desde aquí a todo mi grupo y a aquellas cuatrocientas…, más de cuatrocientas cuarenta mil personas que decidieron depositar su confianza en nosotros en 2019.
Gràcies, companys i companyes.
Arranquem.
 (Aplaudiments)

Senyor president, hui des de Compromís li volem llençar una pregunta que per a nosaltres és fonamental.
En 2019 signàrem un pacte, segon acord del Botànic, i en l'any i escaig que ens queda de legislatura per a nosaltres és molt important saber com ens plantegem el full de ruta per a estos mesos que ens queden.
Volem saber com anem a treballar.
Som conscients que els anys d'aquesta legislatura no han sigut fàcils, han sigut uns anys en què la dedicació ha hagut de ser en cos i ànima a salvar vides.
Ningú, ningú esperàvem en 2019, quan signàrem eixe pacte, que la realitat que havíem d'enfrontar era la que hem viscut.
Però avui estem superant el pitjor de la pandèmia, gràcies als milers de valencians i valencianes que han respost amb la major responsabilitat que podíem esperar.
Gràcies a la vacunació, de la mà de la ciència, i gràcies també a tota la complicitat i responsabilitat del personal sanitari, que ha sigut fonamental per a superar aquesta pandèmia.

Però ara hem de reprendre i hem d'aprofitar estos mesos més que mai, més que mai.
Per a Compromís és fonamental un dels acords que signàrem en el seu dia, i era el de generar llocs de treball de qualitat.
Per a vostés també, jo estic segura, president.
Hem donat passos, al llarg d'aquestos anys hem donat passos, com l'acord en la llei de mesures de vincular les ajudes al turisme, a la millora dels salaris de la gent que treballa en eixe sector que és tan important.
Però per a nosaltres hem de continuar ahí.
Hem de continuar vinculant totes i cadascuna de les ajudes que donem en esta administració a millorar la qualitat del treball en el nostre territori, a acabar amb la precarietat laboral, perquè cada persona que viu en el nostre territori és fonamental, i les nostres ajudes han d'anar en eixa línia.

En eixe acord, president, parlàvem també dels serveis públics.
Ara hem sentit parlar d'això molt fermament, jo estic un poquet sorpresa, ara entrarem ahí.
Uns serveis públics que nosaltres tenim molt clar que volem enfortir.
I com ho teníem molt clar, vinguérem a desfer algunes coses que ens trobàrem, a que sí, vicepresidenta?
Jo no vull pensar com hauria sigut aquesta pandèmia si no haguérem tingut una educació que mirara pels drets dels xiquets i les xiquetes, si no haguérem tingut uns serveis socials com els que tenim.
La situació que tenim podria ser molt millor, però si haguérem estat en una altra situació, no vull pensar a on estaríem.

I avui hem tingut una sorpresa, hem sentit parlar ací de la sanitat pública.
Jo me n'alegre, benvingudes siguem.
Si no haguérem tingut la sanitat pública que tenim en el nostre territori, molta gent ho hauria passat molt mal i no estaríem en la situació en què estem.
Jo anonadada me hallo d'escoltar avui a certes persones ací reivindicar una sanitat pública de qualitat.
Ui, enhorabona, benvinguda.
Benvinguda.
(Veus) Ara bé, clar…

El senyor president de les Corts Valencianes:

Senyories.

La senyora Robles Galindo:

…és que començar a treballar des d'allò que havien anat fent, perquè se'n recorden que hi havia persones que estaven fent copagament i repagament de medicaments, que eren les persones més vulnerables d'este país?
(Aplaudiments) Si haguérem tingut una sanitat que no s'haguera degradat fins a l'enèsima potència per a després vendre-la als seus amiguets, com estaríem hui?
Segurament la situació en què estaríem treballant seria molt diferent.

Senyor president, nosaltres sabem que enfortir els serveis públics vol dir caminar cap a la recuperació dels serveis públics.
Perquè alguns s'encarregaren que les privatitzacions foren molt més senzilles i les recuperacions sigueren molt complicades.

No venim a fer un brindis al sol, som conscients que és molt complicat, però per a Compromís el camí de la recuperació dels serveis públics és fonamental.
I ho hem demostrat, el Botànic ho ha demostrat.
S'ha fet la recuperació d'hospitals, s'ha fet la recuperació del servei de ressonàncies.
Hem de caminar en la recuperació d'altres serveis públics, i ho anirem fent de la mà.
Que, per cert, avui escoltàvem, el Botànic en breu tindrem damunt de la taula les recuperacions de les ITV.
Vostés se'n recorden del que deia el director general, que portava les ITV en 2005, un tal Mazón?
Que deia que això d'anar privatitzant funcionava molt bé, mentre que entre uns i altres es passaven els «dinerets» per este costat, que ara venen a reclamar els serveis públics, president.
 (Aplaudiments)

President, i vaig a acabar perquè se m'acaba el temps.
Una altra qüestió molt important per a Compromís és la lluita contra l'emergència climàtica.
Ahí haurem de treballar, perquè fomentar l'ús de les renovables és lluitar contra l'emergència climàtica, però també ho és protegir l'Albufera.
I nosaltres, Compromís, sempre estarem ahí.

Compte amb nosaltres per a dur endavant tots els acords del Botànic, compte amb nosaltres per a reclamar el nostre finançament just.
Perquè jo com a dona, com a mare, com a valenciana només puc pensar que si aquells d'allà tornen ací, tornarem a tindre retallades, manifasseries i odi en la nostra societat.

Gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Una vegada formulada la pregunta, (veus) escoltarem la resposta del president del Consell, al qual done la paraula en este… Senyories, escoltarem en silenci la resposta.

(Veus) Senyories.
Senyories, per favor.

El senyor president del Consell:

Senyor president.

Senyora Robles, abans de res, perquè després tornaré a alguna d'estes coses que diuen, perquè ja que és una sessió dinàmica… Mire, jo… (Veus)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Senyories, per favor.

El senyor president del Consell:

No, ara aniré al control.
Però, en primer lloc, per respecte, i també per estima, la veritat és que benvinguda com a síndica, tota la sort, tot l'ànim.
Crec que el que vosté ha expressat representa en gran mesura una part del que és l'ànima d'este govern i, per tant, moltes gràcies per tot i endavant.
(Aplaudiments)

Mire, fent un parèntesi respecte al que són les sessions de control, però és que, escolte, mire, que això ho diga un altre grup, jo dic: bé, pot ser, no?
Si s'ha de preguntar els grups que recolzen el govern o no, però que ho diga el Partit Popular, per favor?
Per favor, que tots hem estat ací i que hem vist quan preguntaven els primers tot el dia i, bé, masajeo… Aquello no era masajeo, aquello era mucho peor que masajeo.
 (Aplaudiments) Aplaudiendo… Bueno, bueno… Per favor.

Per tant, per favor… Mire, hi ha una cosa, ara que estem en l'any Berlanga.
Hi ha una cosa de Berlanga, i abans dels Premis Goya, hi ha una cosa de Berlanga que és molt interessant.
Berlanga, hi va haver un moment determinat, quan ja estava al final de la seua vida, que va dir: «el pitjor que pensava jo és que havia estat en la meua vida la censura franquista».
I no, no havia estat la censura franquista, havia estat perdre la memòria.
I nosaltres no anem a perdre la memòria.
(Aplaudiments)

Mire, el full de ruta del Botànic, com vosté ha dit, és atendre l'emergència social, inicialment va ser superar la hipoteca reputacional que ens havien deixat.
I després també la recuperació de drets, drets alguns elementals, com dels que vosté ha parlat.
Drets a la sanitat universal, drets que quan hi ha un medicament se pose als ciutadans i ciutadanes, drets bàsics fonamentals.
Clar que ens queda molt de camí i cert que hem patit, a més, dos crisis: una, la crisi financera, que va tindre una resposta i, ara, després, una crisi pandèmica que ha tingut una altra resposta.
I ahí es pot comprovar que no és el mateix l'acció política en un moment determinat que un altre.

I això no vol dir que estiguem ni molt menys satisfets de la situació actual.
Sabem de les múltiples dificultats i sabem que hi han molts reptes per a aconseguir.
Però, gràcies a eixa eixida diferent de la crisi, tant d'Europa, com del Govern d'Espanya com del govern de la Generalitat, s'ha construït un escut social reforçat, s'ha donat suport a empreses, a autònoms, a treballadors i s'ha iniciat eixe camí de reactivació econòmica, social i emocional.

És ben cert que en tot este escenari tan negatiu hem hagut de donar una lliçó col·lectiva, i s'ha donat.
I jo mai els agrairé als ciutadans valencians eixa corresponsabilitat de la qual vosté parlava, que ha sigut fonamental.
I si estem eixint de la pandèmia és gràcies a eixa corresponsabilitat i a l'acord social que hi hagut, al diàleg social permanent amb la societat valenciana.

Mire, ara és un moment, com vosté dia també, d'un cert nou inici en este moment, que estem amb unes dades favorables d'estabilització i baixada ràpida de la pandèmia i, per tant, hem també de ressetejar en certa manera esta part final fonamental de la legislatura.
Nosaltres no estem utilitzant esta part de la legislatura per a fer altres invents com fan en altres llocs.

Ací del que es tracta fonamentalment ara és de vore com podem ser més útils a la societat; com podem executar bé els pressupostos, que tenim que són els pressupostos més grans de la història; com podem captar els fons europeus, a pesar d'aquells que estan fent tot el possible perquè esta societat no tinga els fons europeus necessaris.
(Aplaudiments) 

I per això el proper cap de setmana -este no, el següent- tindrem el seminari de govern per tal de marcar-nos els objectius del pròxim semestre i també analitzar tot el que ha passat en este moment.

I li vull anunciar hui també que eixa qüestió dels fons europeus ha d'arribar a tot el món.
Això coincidim que és necessari que arriben a tots els llocs.
És molt important que hi hagen grans empreses tractores que ens ajuden a modernitzar tot els serveis productius, però també és molt important que se capil·laritze i arribe a tot el territori.

I per això anem a llançar una convocatòria des de la Generalitat per tal de contractar més de tres-cents cinquanta-tres tècnics per a assessorar des dels ajuntaments a les pimes, per a aconseguir que tot allò que moltes vegades és massa burocràcia, massa difícil d'accedir, puga accedir al conjunt de la societat.
És un programa, una connexió europea entre totes les pimes, entre tots els ajuntaments xicotets, aquells que tenen més dificultats per a aconseguir que les Next Generation EU també arriben allà.

Eixa és la història que estem construint junts i és una història que parla només de mirar a la cara a les persones i dic que estem fent tot allò humanament possible per a millorar esta societat.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, president.

Senyories, continuem amb la sessió de control.
Ara, amb la pregunta que, en nom del Grup Parlamentari Ciudadanos, realitza la síndica, la il·lustre diputada Ruth Merino.
Quan vosté vullga, senyoria.

La senyora Merino Peña:

Gracias, presidente.

Señor Puig, me gustaría saber qué opinión le merece a usted las declaraciones de la ministra Montero respecto a las alegaciones que han presentado las comunidades autónomas al informe del ministerio sobre la reforma sistema de financiación, que, según ella, no tienen altura de miras.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Té la paraula el president del Consell per a contestar a esta primera part de la pregunta.

El senyor president del Consell:

Moltes gràcies, president.

Muchas gracias, señora Merino.

En lo que yo leí y yo escuché en ningún caso la ministra de Hacienda hacía referencia a unas alegaciones, que era imposible que hubiera leído porque aún no se habían presentado.
Por tanto, realmente no sé a qué obedece a la pregunta, porque no estaba aún…, no sé si en el futuro lo hará, pero no estaba respondiendo a lo que era la posición valenciana.

Lo que yo le digo es que nosotros vamos a defender la posición valenciana como lo hemos venido haciendo con total integridad y con total fortaleza.
Y fortaleza, porque nos da precisamente el acuerdo que se ha conseguido aquí entre los grupos políticos -la inmensa mayoría de grupos políticos-, los sindicatos y los empresarios, y esta es una fortaleza enorme.
Y, además, pensando en el interés general.
No pensando solo…, y en ese sentido estaríamos de acuerdo con lo que dicen esas declaraciones, que no puede ser simplemente una suma de posiciones de territorios.
Claro que no, porque nosotros tenemos una posición que usted ha avalado para toda España, no solo para aquí.
Y por eso nosotros estamos en una buena posición para este debate, que va a ser intenso, en el que es necesario contar con todos.
Con todos, por lo menos, aquellos partidos que están comprometidos con el estado de las autonomías.
Hay otros que ya se han desmarcado definitivamente.

Por tanto, no se trata de valorar nada, porque realmente esas declaraciones…, nosotros no nos damos por aludidos.
Porque, en primer lugar, la ministra no nos podía contestar porque no tenía aun las alegaciones y, por otra parte, porque nosotros no hablamos solo de lo nuestro.
Nosotros hablamos de lo nuestro, entendemos a los demás y, sobre todo, hacemos un proyecto que sea compatible para todos los pueblos de España.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, president.

Continuarem amb la pregunta del Grup Parlamentari Ciudadanos.
Té la paraula la il·lustre diputada Ruth Merino.

Quan vosté vullga, senyoria.

La senyora Merino Peña:

Gracias, presidente.

Señor Puig, 31 de enero, lunes, terminaba el plazo.
Léase la prensa en este ratito, mientras yo le hablo, del día siguiente, donde se comentaba que, a la vista de las alegaciones de la Comunidad Valenciana -y no sé si solamente de esta, sino también de otras-, esas fueron las declaraciones de la ministra Montero.
(Aplaudiments)

Yo le veo muy optimista.
Un optimismo que yo creo que es infundado, pero bueno, realmente no me sorprende.
No me sorprende, igual que no me sorprende que haya tardado casi ochenta días en volver a esta cámara y encontrar el camino para contestar a las preguntas de control.

Igual que tampoco me sorprende el abandono al que tiene sometido el Gobierno de España a los ciudadanos de esta comunidad.
Un abandono que han practicado desde siempre, con todo tipo de gobiernos, gobiernos de coalición, gobiernos de mayoría absoluta con el Partido Popular, del PSOE.
Da igual la fórmula o el color, el caso es que aquí nos tienen abandonados en cuestión de financiación y así sigue.
Nos tratan como ciudadanos de segunda.

Yo quería saber, señor Puig, si usted cree realmente que habrá una reforma del sistema de financiación durante esta legislatura.
A nosotros nos cuesta creer que sí, pero no somos los únicos.
Sus compañeros de partido homólogos en Castilla-La Mancha y Canarias opinan lo mismo.
Pero, claro, ¿cómo no van a opinar eso si hace escasamente una semana el Partido Socialista en el Senado votó en contra de convocar el Consejo de Política Fiscal y Financiera para tomar ya una vez la reforma del sistema de financiación?

¿Soy yo o me da a mí la impresión que su partido no está del todo por la labor de darse demasiada prisa en esto?
Porque el debate se ha abierto.
De eso no hay ninguna duda.
Pero lamentablemente parece que se ha abierto con una premisa, que es la del «divide y vencerás».
Aquí la victoria consiste en que nada cambie, en que nada cambie.
Consiste en el statu quo.
Porque, claro, siempre ha sido mucho más provechoso hacer cesiones a los nacionalistas, complacer los chantajes de los separatistas y seguir con esa vergüenza, por ejemplo, del cálculo del «cuponazo» vasco, (aplaudiments) con lo bien que vive el bipartidismo con ese pasteleo, con esos apaños por la apuesta por la puerta de atrás, como para ahora ponerse a intentar que todos los españoles seamos de una vez iguales.

¿Usted comparte esta forma de actuar y de comportarse que tienen quienes gobiernan en España, señor Puig?
Antes era el Partido Popular y ahora son los suyos.
Pero están haciendo exactamente lo mismo.

¿Le parece bien -porque le digo que así es, ojalá me equivoque pero me temo que así es- que el PSOE dé de nuevo largas para tomar ya de una vez las decisiones que hagan falta para que los valencianos recibamos lo que nos corresponde?
Porque aquí la situación es la que es.
Aquí se imprimen año tras año billetes del Monopoly, se inventan millones en el presupuesto; se amplía la deuda sin control mucho más allá de lo que teóricamente nos igualaría a la media, disparando, eso sí, con pólvora de rey, para mayor gloria suya y de sus consellers y, mientras tanto, sus jefes de Madrid siguen practicando ese trilerismo, que tan bien se les da.
¿Va a hacer algo, señor Puig, respecto a esto?
Porque sinceramente me preocupa que volvamos de nuevo al día de la marmota.

Le recuerdo que somos la segunda comunidad autónoma -esto es cómo ha evolucionado nuestra deuda-, nada más y nada menos, que se dice pronto, 52.
301 millones de euros.
La mitad de nuestro PIB, se dice pronto, 10.
354 euros por persona.
Una situación insostenible.

Y ante este escenario insostenible, la ministra opina que no hay altura de miras.

Mire, el informe del ministerio, según ustedes, que era muy bueno principio para la Comunidad Valenciana, luego ya no lo era tanto.
Por eso presentaron esas alegaciones, que nos dijeron también ustedes que eran asumibles.
Usted lo ha dicho por todas las comunidades autónomas.
Y resulta que, a la vista de las mismas, no hay altura de miras.
Son irresponsables.

A mí todo me da la impresión de que esto es la excusa perfecta, la excusa que están buscando para echar la culpa a otros de que la reforma no se lleve a cabo.
Y a mí me parece que creo que ha llegado el momento que dejen de tomarnos el pelo a los valencianos.
(Aplaudiments)

Aquí hay muchas cosas que no estamos de acuerdo cómo se hacen por su gobierno y que se pueden hacer mejor.
No estamos de acuerdo con la gestión de los recursos que hace el Botànic que nos llevan a ser una de las comunidades con mayor deuda, como he dicho.

Tampoco con su política impositiva, que nos lleva a ser una de las comunidades con unos impuestos más altos y con peor competitividad fiscal.

No compartimos su política sanitaria, que nos lleva a ser una de las autonomías con mayor colapso en atención primaria y con unas listas de espera quirúrgicas de más de tres meses.

No compartimos que traten a la sanidad privada como si fuera el enemigo a batir.

No entendemos que haya más niños en barracones que hace cuatro o cinco años, o que las ratios de plazas en residencias de mayores estén muy por debajo de lo que sigue indicando la OMS.

Y por supuesto no nos gusta que no dejen a los padres elegir en libertad y que señalen y dividan generando problemas donde antes no existían.

Pero obviando todo esto que no nos gusta, es indiscutible que para mejorar muchas de esas cosas necesitamos lo que nos corresponde, lo que es justo.
Por eso queremos la reforma de financiación ya sin más excusas y sin más pretextos.
No podemos esperar más.

Y, lamentablemente, no nos podemos fiar de Sánchez y de Montero.
Y yo le pregunto si nos podemos fiar de usted, señor Puig.

Le pido que sea valiente, que no siga agachando la cabeza ante la injusticia y que, al menos, se comprometa aquí hoy a exigir en Madrid ese fondo de nivelación transitorio que nos iguale a la media mientras llega el nuevo sistema.
Eso es lo que le pedimos.
Es algo tan sencillo como decir: menos «cuponazo» y más fondo de nivelación para los ciudadanos valencianos.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies…

La senyora Merino Peña:

Solo podremos fiarnos de usted -termino ya, presidente- si este mismo 2022 recibimos lo que nos corresponde a los valencianos, sea por el nuevo sistema de financiación o sea por ese fondo en nivelación.
De lo contrario, significará que sigue usted instalado en el conformismo y en la autocomplacencia.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

La senyora Merino Peña:

Gracias, presidente.

El senyor president de les Corts Valencianes:

Una vegada formulada la pregunta del Grup Parlamentari Ciudadanos, escoltarem la resposta del president del Consell, al qual done la l'ús de la paraula perquè puga respondre a la qüestió plantejada.

El senyor president del Consell:

Moltes gràcies, president.

Mire, señora Merino, yo no es que sea optimista.
Yo lo que voy a defender ahora y siempre son los intereses de la Comunidad Valenciana.

Y, mire, la vía valenciana para intentar desbloquear esta cuestión, de momento, significaba que hubiera un documento para poder discutir, que se abriera el debate.
Y eso lo hemos conseguido.
Porque es verdad que aquellos que usted dice que están en el statu quo no quieren mover la situación.
Y nosotros estamos haciendo un sobreesfuerzo para intentar que se abra esta cuestión.

Yo ya sé que hay muchas posiciones.
Usted misma lo podrá ver.
Si va a alguna reunión de su partido, verá las posiciones diferentes que hay y lo puede ver cualquier partido que tenga ámbito fuera del territorio, por supuesto.
Y, por tanto, todo el mundo sabemos que hay una dificultad, porque hay una dificultad en los propios territorios, porque cada uno evidentemente necesita defender su posición.

Por eso nosotros, ¿qué hemos hecho?
Intentar unir la sociedad valenciana.
Y se ha unido.
Y eso es el activo más importante que tenemos para este debate.
Y, a partir de ahí, lo que se ha presentado y lo que ha hecho el Consell ha sido asumir directamente aquello que habían dicho los expertos que habían surgido de estas Cortes.
No lo ha hecho ninguna comunidad de España.
Ni una.

Es más, esta reunión que producimos y tal no se ha producido en ninguna comunidad autónoma.
No hay una posición común en ninguna comunidad autónoma.
Aquí se ha producido, porque aquí tenemos una voluntad de trabajar juntos.
Y yo les agradezco a todos los grupos parlamentarios que están en esta operación positiva, y es por donde vamos a transitar.

Y nosotros, por tanto, el documento que aprueba el Consell, que defiende el Consell es el documento que defienden las Cortes Valencianes y es el que vamos a defender en todo momento.

Lo que está claro es que es una manera de intervenir que es bastante diferente.
Y, sobre todo, pensando que este documento, que tiene una raíz técnica y científica potente, queremos que sirva también de base para una discusión y para que otros técnicos puedan finalmente avalarlo.

Es cierto que tenemos que buscar un consenso en el ámbito territorial y uno en el Congreso de Diputados.
Si ustedes continúan en el Congreso de los Diputados con la línea que iniciaron con la reforma laboral, es posible que haya acuerdos, porque ya sabemos que hay algunos que quieren absolutamente boicotearlo todo.
Y ese es el gran drama, si se boicotea todo, si no hay ninguna posibilidad de acuerdo, no va a salir, claro que no va a salir el sistema de financiación, es que se necesita mayoría en el Congreso de los Diputados, si no, no es posible.

Por tanto, lo que está claro es que nosotros mientras tanto exigimos dos cuestiones que iban más allá de la propuesta de la población ajustada, en la que como base estábamos de acuerdo.
Exigimos, y en nuestro documento de alegaciones se plantea, dos cuestiones: por una parte, por supuesto, el tratamiento de la deuda; y, por otra parte, lo que es la transitoriedad, lo que usted plantea, que nosotros lo venimos planteando desde hace tiempo.
Y es cierto que lo vamos a continuar planteando y vamos a ver de qué manera vamos avanzando progresivamente, que no es fácil, porque evidentemente hay muchos otros que no están en esa visión.

Por tanto, ésta es nuestra hoja de ruta, que yo creo que es una hoja de ruta compartida, potente, y que además nos ayuda a todos a tener un posicionamiento fuerte, que es de lo que se trata en este momento.
Pero es necesario absolutamente que nos comprometamos todos, en todos los ámbitos, lo dijimos en la reunión que tuvimos, todo lo que podamos hacer más allá incluso de nuestras fronteras territoriales, porque si no, no habrá solución.

En cualquier caso, yo le digo que en este tiempo lo que hemos hecho en los presupuestos ha sido no renunciar a los servicios públicos que se merecen los ciudadanos y converger, si es en base a deuda, en base a deuda, pero vamos a converger con los servicios públicos fundamentales.
Y ahora estamos llegando a la media.
Y para eso es la financiación, para tener unos servicios públicos de calidad, los mejores que podamos suministrar.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Demana la paraula, i la té, la il·lustre diputada Yaneth Giraldo.

Quan vosté vullga, senyoria.

La senyora Giraldo Jiménez:

Gracias, señor presidente.

Que la Comunidad Valenciana ocupa la cuarta posición en cuanto a población nadie lo discute.
Pero lo cierto es que de poco nos sirve cuando la comunidad autónoma recibe fondos europeos por habitante que nos deja la posición 17 de entre 19 comunidades y ciudades autónomas.

Si de verdad el criterio de la población es el factor determinante para el reparto de fondos europeos, en la Comunidad Valenciana debimos recibir 1.
202 millones de euros, en lugar de los 1.
054 millones que nos ha asignado el gobierno del señor Sánchez.
Es decir, estamos doblemente infrafinanciados: 1.
300 millones de euros por la infrafinanciación histórica y ahora le sumamos 147 millones por la nueva modalidad de infrafinanciación, la de los fondos europeos.

Por tanto, señor president, como usted ha dicho que aquí estamos para defender la posición de los valencianos con total fortaleza, porque ahora y siempre vamos a defender a los ciudadanos de la Comunidad Valenciana, desde Ciudadanos le preguntamos: ¿qué es lo que está haciendo usted y su Consell para evitar que el gobierno del señor Sánchez siga ninguneando a la Comunidad Valenciana?

Gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Contestarà el conseller d'Hisenda i Model Econòmic, senyor Soler.

El senyor conseller d'Hisenda i Model Econòmic:

Senyoria.

Sobre Fons Europeus n'hem parlat molt, perquè estem encara començant, sobretot en els extraordinaris del Next Generation.
Però és molt interessant saber com aquells que porten als tribunals el criteri de repartiment, perquè diuen que els valencians estem suprafinançats, també critiquen ara que estem infrafinançats.
És molt interessant, molt interessant, perquè posa de relleu la coherència de moltes posicions.
Fa quatre dies estàvem suprafinançats.
Ens denuncien a nosaltres, a Extremadura i crec que és Aragó perquè estàvem per damunt i que la pobra Madrid estava per baix de totes.
Això està en els tribunals o camí dels tribunals.
Senyoria, ens haurem d'aclarir!
O estem suprafinançats o estem infrafinançats!

De tota manera, cal dir que la quarta quantitat en termes absoluts el tenim nosaltres, com no pot ser d'una altra manera.
I, més encara, cal treballar conjuntament, com hem fet en el sistema de finançament autonòmic, perquè el que se financia ací no és la població, sinó els projectes.
I hem d'estar junts per a presentar els millors projectes en les conferencies sectorials per a poder aconseguir el màxim de recursos possibles.

Tots junts podrem aconseguir amb la mateixa força que hem aconseguit este magnífic document sobre finançament autonòmic que hem presentat al ministeri d'hisenda.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyor conseller.

Té la paraula quan vosté vullga, senyoria.

El senyor Del Pozo Querol:

Muchas gracias, señor presidente.

Señor Puig, los valencianos estamos cansados de que el señor Sánchez, su presidente, su Partido Socialista, discrimine a la Comunidad Valenciana.
Estamos hartos de que el señor Sánchez dé privilegios a sus socios nacionalistas catalanes y vascos, discriminando al resto de españoles.
Pero en concreto a los valencianos nos ha dejado como los peor financiados del estado español, incluso castiga a nuestra provincia de Alicante como la provincia con menos inversión por habitante de España.
Y, para colmo, en las ayudas europeas por habitante, el señor Sánchez nos pone cuartos por la cola.

Mientras el señor Sánchez nos margina, señor Puig, tenemos nuestra agricultura y pesca agonizando, tenemos nuestra ganadería crucificada por la izquierda, nuestra industria asfixiada por los elevados precios del gas y la luz.
Y, para colmo, ustedes, señorías del Botànic, quieren perjudicar el sector servicios con la tasa turística.

Por eso le preguntó, señor Puig: ¿cuándo piensa dejar de estar de rodillas ante Pedro Sánchez y alzarse para defender los intereses de los valencianos?

Gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Muchas gracias, señor Del Pozo.

Li contestarà el conseller d'Hisenda i Model Econòmic.

Senyor Soler, té vosté la paraula.

El senyor conseller d'Hisenda i Model Econòmic:

Gràcies, senyoria.

Vosté és de Ciudadanos, no?
Val.
Si es de Ciudadanos, vosté va estar donant suport, explícitament o tàcitament, a un govern del senyor Rajoy que va estar en principi en majoria absoluta i després va projectar-se sobre un temps més perquè necessitava els seus vots.
I què va fer el govern Rajoy durant el temps este?
Sumir-nos, tot i que el sistema de finançament autonòmic havia acabat, en el mateix infrafinançament.

Qui mos estava discriminant?
Qui mos estava discriminant?
Senyories, siguem coherents, és que no és pot dir unes coses i fer unes altres.
Vostés van estar ajudant un govern que podia haver fet el canvi i no el va fer.
Nosaltres, en este moment, la gent que ara estem representats en el Govern d'Espanya, no estem en majoria en el Congrés de Diputats.
Per tant, nosaltres podem fer propostes, però al final vostés i el Partit Popular hauran de mullar-se, hauran de dir què vol.
Vol el que diu el senyor Casado en Castella-Lleó?
Ho volen això?
Perquè, clar, qualsevol excusa és bona.
Però és que el president del partit que pot donar les majories necessàries perquè vinga un nou sistema de finançament autonòmic, i diu el que diu.

Senyories, coherència, per favor.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, conseller.

Passarem a la següent pregunta de control.
Ara la que, en nom del Grup Parlamentari Vox Comunidad Valenciana, formula la síndica, a la qual li done la paraula.
Senyora Vega, té vosté la paraula.

La senyora Vega Campos:

Gracias, presidente.

Buenos días, señor Puig.
Después de dos meses y medio sin venir a comparecer a estas Cortes, desde Vox venimos a…

El senyor president de les Corts Valencianes:

Senyories, per favor!
Senyories!

Disculpe la interrupció.

La senyora Vega Campos:

…preguntarle hoy sobre cómo valora las políticas del Consell, más aún después de varios varapalos judiciales respecto a la protección de los más vulnerables.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Té la paraula el president del Consell per a respondre a la qüestió formulada.

El senyor president del Consell:

Moltes gràcies, president.

Muchas gracias, señora Vega.

Como he indicado anteriormente, en una pregunta anterior, este Consell reitera su voluntad permanente de acatar todas las decisiones judiciales y de seguir los procedimientos judiciales para conseguir aquello que piensa que es de interés general.

Por otra parte, respecto a los varapalos judiciales, la verdad es que ustedes son un ejemplo muy bueno, en los tribunales les han dado bastantes, y les han dado bastantes en una cuestión que era fundamental, que era precisamente superar la pandemia.
Gracias a que los tribunales no les hagan caso, hemos salvado muchísimas vidas de los valencianos.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, president.

Senyories, acabarem d'escoltar la pregunta de control, que acabarà de formular la síndica del Grup Parlamentari Vox Comunidad Valenciana.

Té la paraula la il·lustre diputada i síndica del grup, Ana Vega.

Quan vosté vullga, senyoria.

La senyora Vega Campos:

Gracias, presidente.

Hombre, señor Puig, de verdad, que yo venía aquí más menos en un tono conciliador.
Es que lo veo muy tranquilo cuando los varapalos judiciales de la Comunidad Valenciana por no proteger a los sanitarios, por discriminar entre sanidad pública y privada a la hora de vacunar y el palmarés en la sentencia por vulnerar derechos fundamentales durante el estado de alarma, ustedes, ustedes tienen los trofeos máximos en vulnerar la Constitución, con dos estados de alarma ilegales, recurridos por Vox, dos estados de alarma ilegales (aplaudiments) y el secuestro del Congreso, nada menos.
Entonces, señor Puig, no esté usted hoy tan tranquilo, porque de verdad que ustedes en eso se llevan la palma.
Porque son el gobierno de la infamia, el gobierno de la mentira y, sobre todo, el gobierno del fraude, sobre todo, sobre todo a quienes le confiaron el voto.

Y usted hoy, usted hoy, con Pedro Sánchez, es el principal enemigo del pueblo, de la libertad y del bienestar de los ciudadanos, y participa en comandita con lo peor, lo peor que ha parido la política española.
(Aplaudiments)

Usted y nadie más que usted es el culpable de tener a comunistas y separatistas -bien aprendido de Pedro Sánchez eso- al frente de una región que hoy debería ser puntera, pero que tiene a su presidente lloriqueando y señalando a Madrid por una financiación justa, mientras que fuera de estas cuatro paredes dilapida el dinero público dando subvenciones a sindicatos, asociaciones «feminazis», LGTBI, a entidades separatistas que se dedican a envenenar a nuestros hijos en los colegios y a espiar a los comercios o a esas 14 entidades públicas que le cuestan a todos los ciudadanos 443 millones de euros al año.

Usted viene aquí a darnos discursos vacíos, bien preparados para escurrir el bulto.
Pero yo le voy a hacer una pregunta muy concreta, y es que para usted, para usted qué son personas vulnerables.
Porque obviamente no lo son los niños tutelados por la señora Oltra, porque, si así fuera, la señora Oltra ya estaría fuera de su gobierno desde hace mucho tiempo, después de los constantes escándalos de abusos a menores, incluido el de su entonces marido.

Tampoco lo son los ancianos que han fallecido en nuestras residencias, algunas de ellas sin contrato, como la de Montcada, por la dejadez de una vicepresidenta que viene aquí hacerse la víctima, como si fuera la única víctima de todo lo sucedido.

Y, obviamente, no consideran vulnerables a los dependientes ni a sus familias, habida cuenta de que en esta comunidad han muerto, solamente en el año 2021, 43.
000 personas esperando la ayuda para la dependencia, una de sus grandes promesas electorales.

Pero, y qué me dice de las familias, porque imagino que tampoco las considera vulnerables, a la vista de que usted no mueve un dedo para paliar la pobreza energética, esa de la que tanto se quejan solamente cuando no están en el gobierno.

Yo creo sinceramente que a usted todo esto le resbala.
Le resbala que las familias paguen un 300 % más cara la luz, o que cuando tengan que repostar el coche para ir a trabajar o llevar a sus niños al colegio tengan que pagar de manera prohibitiva 1,70 euros el litro de gasolina.
¿Por qué no hace nada para ayudarlas?
Eso sí, a ustedes les falta tiempo para regar con dinero público a UGT, para que estén bien regalitos de gambas y quién sabe de qué más en su congreso anual.
(Aplaudiments)

Tampoco consideran vulnerables a nuestros hijos sometidos a una imposición lingüística sectaria, cuando su lengua materna es el español, y nos privan a los padres de nuestro derecho constitucional a elegir la educación que queremos para nuestros hijos.
Pero es que además los adoctrinan en un adoctrinamiento ideológico salvaje, que pretende crear guerras contra iguales e imponer contenidos educativos afectivo-sexuales sin el consentimiento de nosotros, que somos sus padres.

Y cuando estos jóvenes intentan acceder al mundo laboral, pues tampoco les importa, porque ésta es una autonomía con el mayor índice de paro juvenil, con más de un 32 %, abocando ustedes a los jóvenes a la precariedad más absoluta.

No son vulnerables por supuesto para ustedes los sanitarios, porque, ya lo dice, van a recurrir una sentencia que los condena a ustedes a indemnizarles cuando los tuvieron sin material, sin medios materiales ni humanos, señor Puig.
Porque siguen faltando sanitarios en la sanidad pública valenciana.

Y, evidentemente, tampoco son vulnerables para ustedes los sectores como la hostelería, el ocio o el comercio, a los que han negado el derecho a trabajar con medidas arbitrarias, incluso algunos de ellos llegando a suicidarse por no mantener no poder mantener el negocio de toda su vida y darle de comer a sus hijos.

Y ya ni hablar de regantes, agricultores, ganaderos y pescadores, a los que constantemente y los están ahogando, y no precisamente con agua.

A todos ellos usted y su gobierno los ha convertido en vulnerables, porque los ha abandonado a todos, los ha traicionado a todos y cada uno de ellos, a todos a los que usted prometió proteger.
Por eso son ustedes un auténtico fraude.
Tanto usted como su gobierno son reconocidos como una suerte de banda organizada para triturar derechos y libertades individuales.
Son manifiestamente indignos de gestionar lo público ni un solo día más.

Pero no tenga duda…

El senyor president de les Corts Valencianes:

Senyoria.

La senyora Vega Campos:

…-termino ya, presidente-, no tenga duda de que, desde Vox, seguiremos dando la batalla en los tribunales, en las instituciones, en la calle y allí donde haga falta para defender la libertad de los españoles.
Y a usted, señor Puig, lo único que le queda ya es recoger sus trastos, salir por esa puerta y convocar elecciones.

Gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Escoltarem la resposta del president del Consell a la qüestió que s'ha exposat.

El senyor president del Consell:

Senyor president, moltes gràcies.

Muchas gracias, señora Vega, por su enorme sentido de la democracia y su enorme sentido del respeto, le caracteriza extraordinariamente a su grupo parlamentario.
(Aplaudiments)

Mire, uno de sus mentores decía que una mentira repetida mil veces se convierte en verdad.
Pues, yo le digo que no.
Una mentira repetida mil veces se convierte en mil mentiras, eso es así.
(Aplaudiments)

Pero, claro, la base conceptual de un partido que tiene todas las fobias posibles: a las mujeres, al LGTBI, a los inmigrantes, a las feministas…, un partido que es un partido fóbico, ¿viene aquí a postularse como defensor de los vulnerables?

Pues, mire, señora Vega, lo que ha hecho este gobierno, desde el principio, con datos, con hechos, es precisamente luchar por los más vulnerables y hacer posible que aquello que no era posible antes, como que los niños tuvieran los libros de texto gratis o como que, por ejemplo, todos los que tuvieran una enfermedad y teníamos un medicamento se les diera o como que los copagos acabaran, todo eso, o que aumentará la renta básica por ocho, por ocho, todo esto es lo que hemos hecho.
Y esos recursos que las autonomías destinan a los servicios públicos, en nuestro caso se destinan a esto.
Por tanto, yo creo que es evidente que usted puede tener un planteamiento político diferente, lo tiene y nosotros, pues, respetamos, incluso respetamos que el insulto permanente sea su característica, su atributo político.

Mire, una de las mentiras estas permanentes, respecto a los varapalos judiciales, le tengo que decir que hemos ganado 41 resoluciones judiciales en el TSJ en defensa de las medidas de protección de los valencianos, incluidas, por supuesto, las que presentaron ustedes.
Y a la sentencia que usted hacía referencia del Tribunal Supremo, que anuló las medidas, al haberse declarado inconstitucional el estado de alarma, se reconoce en esa misma sentencia que las medidas de la Generalitat eran adecuadas y proporcionadas y que se ajustaban a criterios técnicos; literalmente, la sala afirma: «No puede decirse que las restricciones acordadas por el presidente de la Generalitat Valenciana carecieran de justificación y rigor científico y fueran por tanto arbitrarias.
Se apoyaban en un informe técnico indicado, con las recomendaciones por la Organización Mundial de la Salud, y tenían un claro objetivo de poner freno a los contagios».
Eso es lo que hemos hecho, medidas justas y necesarias para mitigar la propagación del virus.
Por tanto, no se anularon por su contenido.

Y mire, respecto a la letalidad, que es lo más importante, pues, yo no voy a hacer comparaciones que siempre son odiosas, pero, desde luego, la Comunidad Valenciana está por debajo de la media y está bastante por debajo de aquellas comunidades de su referencia.

Pero lo único que le voy a decir respecto a los datos es que, por ejemplo, las residencias, que ustedes permanentemente están dilapidando todo lo que es la reputación de las residencias, les tengo que decir lo siguiente, las cifras de personas fallecidas en las residencias, respecto al total de fallecidos por pandemia, son muy elocuentes: Comunitat Valenciana, 25,79 %; España, 33,74 %; Madrid, 39,18 %.

Por tanto, claro que es lamentable, la muerte de una persona ya es muy lamentable, pero no se puede hacer esta historia del gran desastre universal que usted plantea cada día cuando, realmente, la realidad va por otro lado.

Son auténticos especialistas en manipular todo.
Pero lo que le quiero decir es que nosotros a quienes nos debemos es, sin ningún lugar a duda, a esos valencianos y valencianas que cada día se levantan a trabajar, que son la inmensa mayoría que pueden, e intentar generar trabajo para los que no tienen aún.
Y en eso estamos y en eso vamos a continuar trabajando.

Y usted tranquila, no va a haber elecciones próximamente.

Gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, president.

Escoltarem… Demana la paraula la il·lustre diputada Ana María Cerdán i li la done, en este acte, perquè puga formular la pregunta.

Quan vosté vullga, senyoria.

La senyora Cerdán Martínez:

Muchas gracias, señor presidente.

Señor Puig.

Consejeros.

Señorías.

Buenos días.

Su gestión de la pandemia ha sido inconstitucional e ilegal, afectando de lleno a los sectores más importantes de nuestra comunidad.
Muchas de las familias de autónomos, de pymes y empresas familiares han dejado de pagar el alquiler o la hipoteca para poder subsistir e incluso han tenido que ir a las colas del hambre y eso no es mentira, señor Puig.
Hasta que llegó a la pandemia, los sectores de hostelería y restauración y otros muchos relacionados con el sector turístico, como, por ejemplo, las agencias de viajes, eran sectores estables en nuestras provincias.

Aparte del tema empresarial, también podemos hablar en el sentido emocional, ya que las restricciones de movilidad hicieron que la gente no pudiese ir a un entierro, a un hospital, a una boda o simplemente a un viaje organizado para san Valentín, por ejemplo.

Y, por todo ello, le preguntó, señor Puig, ¿van a resarcir económicamente a todos los sectores que se han visto afectados por sus decisiones ilegales e inconstitucionales?
Porque el daño moral, señor Puig, ese es irreparable.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Contestarà la vicepresidenta del Consell a la qüestió.

Quan vosté vullga, senyoria.

La senyora vicepresidenta del Consell i consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives:

Gràcies, senyor president.

Vosté ho ha ficat tot en un pot i ha fet ahí… (Veus i rialles)

Mire, anem a vore, vostés demanaven l'estat d'alarma.
Després, recorregueren l'estat d'alarma, després d'haver-lo votat.
En què quedem?

Sap vosté què?
Mire, esta és la comunitat que més ajudes ha injectat en els sectors econòmics més afectats per la crisi.
Pregunte a qualsevol, a qualsevol patronal, a qualsevol sector industrial, a qualsevol sector de serveis.
La comunitat que, amb el pla Resistir i Resistir Plus, més milions ha injectat en l'economia, molt al contrari que altres comunitats en què vostés cogovernen en l'ombra.

Però, mire, sap vosté què?
(Veus) Ara ve vosté a dir que els estats d'alarma eren il·legals, que el confinament era il·legal -per cert, sant Valentí és el 14 de febrer; l'estat d'alarma va ser un mes justet després, era 14, però de març; situen-se, que no se situen ni en el calendari-… Sap vosté quina és la xifra més important?
La que no sabem, que és la quantitat de vides que l'estat d'alarma i les mesures que vam poder prendre les comunitat autònomes vam salvar.
Eixa xifra que no coneixerem mai és la veritablement important, les vides que vam salvar.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies.

Demana la paraula l'il·lustre diputat David García i la té.
Escoltarem la seua pregunta.

El senyor García Gomis:

Muchas gracias, señor presidente.

Señor Puig, deje de esconderse tras los muros de su palacio presidencial.
Deje de mirarse a su espejo de la arrogancia y revolcarse en su propio ego y asómese a la realidad que sufren los valencianos.
Las calles de muchas ciudades de la Comunidad Valenciana se están convirtiendo en el hogar de miles de familias que quedan fuera de ese supuesto escudo social que usted nos vende, su escudo, que más que un escudo es una red llena de agujeros por el que quedan atrás miles de personas abandonadas.

No hace falta irse muy lejos, señor Puig.
A escasos metros de sus majestuosos palacios pueden verse estas imágenes.
(Soroll de papers) Esto solamente es de Valencia.
Señores consejeros, salgan a la calle, pisen; eso está al lado de sus palacetes, donde ustedes se encierran.
Muchas de esas personas jamás pensaban que se iban a ver en esa situación y ustedes les han abandonado, todos ustedes.

Por eso le pregunto, señor Puig, ¿tiene previsto cambiar el rumbo de sus políticas nefastas, que están llevando a la ruina a miles y miles de familias que están viendo cómo las calles de Valencia, de Alicante y de Castellón y de muchos pueblos se están convirtiendo en su hogar?

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Contestarà la vicepresidenta del Consell.

Quan vosté vullga, senyoria.

La senyora vicepresidenta del Consell i consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives:

A Alacant els multen.
Allà on vostés determinen el govern, multen les persones sense sostre.
(Veus i aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Senyories.

La senyora vicepresidenta del Consell i consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives:

Això és l'ordenança de la vergonya.
Allí on vostés són determinants, (veus) l'aporofòbia s'imposa i multen vostés les persones, damunt…

El senyor president de les Corts Valencianes:

Senyories, per favor.

La senyora vicepresidenta del Consell i consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives:

…d'estar sense sostre.

Mire, és la primera volta en la història d'este autogovern que hi ha un concert de places públiques per a persones sense llar, la primera vegada, des de fa quatre mesos.
Ara hi ha places públiques, concertades amb el tercer sector, per a atendre les persones sense llar.
Parle vosté amb les ONG, parle amb les entitats, parle amb Càritas, per exemple, amb els quals me vaig reunir ahir (veus)…

El senyor president de les Corts Valencianes:

Senyories.

La senyora vicepresidenta del Consell i consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives:

…i ens van explicar…

El senyor president de les Corts Valencianes:

Senyories.

La senyora vicepresidenta del Consell i consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives:

Bé, però és que açò… De veres, eh!
(Veus)

El senyor president de les Corts Valencianes:

No deixen contestar.

Senyories.
(Veus)

Senyor David García.
Senyor David García, vosté ha formulat la pregunta, amb silenci escrupolós d'esta cambra.
Mantinga vosté l'educació i no me faça que el cride a l'ordre.

Disculpe la interrupció, senyoria.

La senyora consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives:

Gràcies.
Gràcies, senyor president.

Mire, és la primera volta que, com dic, hi ha places públiques precisament en l'àmbit de la inclusió.
Estem treballant, colze a colze, amb les entitats del tercer sector.
Estem treballant, colze a colze, en acció comunitària, reforçant els serveis d'atenció primària; per cert, pregunte's per què a Alacant no fan les contractacions que la Generalitat els finança.
I estem treballant per a reforçar eixa vacuna social que en este moment és exemple a tota Espanya, junt amb la renda valenciana d'inclusió, que és de les prestacions més altes i més dignes d'Espanya.

Per tant, anem a seguir, efectivament, en esta política de vacuna social, en què ningú se quede enrere.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies.

Continuarem amb la pregunta de control, ara la que formula, en nom del Grup Parlamentari Unides Podem, la síndica del grup parlamentari, Pilar Lima.

Quan vosté vullga.

La senyora Lima Gozálvez:

Gràcies, president.

Bon dia.

Bon dia.
Vull saludar els representants de l'associació Nostra Terra, de la Plataforma No a la MAT, representants de veïns, veïns i veïnes.
Moltes gràcies, la lluita és vostra.

President.

Membres del Consell.

Senyories.

La necesidad de una transición ecológica que nos lleve a un modelo productivo y social más sostenible es una demanda que la ciudadanía lleva mucho tiempo exigiendo.
Y, para conseguirlo, es necesario apostar por energías renovables y hacer una transición que se desarrolle junto a los pueblos valencianos y sus gentes.
El País Valencià dispone de unas condiciones climatológicas favorables para conseguirlo y ya son muchas las iniciativas que se están presentando a lo largo de nuestra comunidad.

En aquest, context, des d'Unides Podem, volem que s'escolten les plataformes ciutadanes, com No a la MAT, a Castellón, així com als municipis que han mostrat la seua preocupació enfront dels impactes irreversibles que provocaran aquests macroprojectes, que no es fan en coherència amb les necessitats de la població, amb les necessitats del camp valencià i amb les necessitats dels territoris on s'instal·len.

Senyor president, aquest diumenge es van produir desenes de concentracions al llarg del País Valencià, també a l'interior de la província de Castelló, on vam poder escoltar els veïns i veïnes que es veuen afectades per la amenaça de macroplantes fotovoltaiques, com la prevista a la Plana Baixa, la Magda a l'interior o pels traçats d'autopistes elèctriques, com la MAT, que passen fent una destrossa per municipis com a Morella, com a Cinctorres, Benassal, la Vall d'Alba, les Useres, Vilafamés, Sant Joan de Moró, Borriol o Castelló de la Plana.
Tots ells rebutgen les instal·lacions de línies de molt alta tensió de Forestalia i de Xarxa Elèctrica d'Espanya, que poden afectar greument la vida i el futur d'aquestes comarques, així com la instal·lació de la megaplanta solar de Magda.

De fet, en el cas de Magda es demana la ubicació racional de la producció d'energies renovables i la renúncia a un macroprojecte que erosionarà el terreny i el futur d'aquestes comarques.
Desenes d'empreses que treballen al sector gastronòmic, agrari i turístic de Castelló donen el seu recolzament a la paralització d'un projecte que ocuparà milions de metres quadrats de patrimoni natural i que impactarà negativament a l'economia de la petita i mitjana empresa.
La macroplanta es projecta en una zona d'alt valor paisatgístic, en plena producció agrícola -de fet, un 40 % ecològica-, rendible, i que dona molts llocs de treball.

Por ello, president, debemos preguntarnos: ¿por qué las grandes empresas que hay detrás de estas instalaciones se han fijado en esos pueblos para construir macroinstalaciones?
La razón es que el valor del suelo de estos lugares es mucho más económico y les permite maximizar sus beneficios.
Pero estos macroproyectos se sitúan en zonas con un alto valor agroecológico y afectan a núcleos de población, por lo que podemos finalmente acabar encontrándonos en una paradójica situación, en la que se desarrollen las energías renovables y, al mismo tiempo, se esté hipotecando la riqueza natural de nuestras tierras y su futuro.

La transición verde no puede ser la excusa para convertir la Comunitat Valenciana en el cortijo de las multinacionales eléctricas.
No debemos olvidar que el primer objetivo es cuidar nuestro territorio y el planeta para hacer frente a la emergencia climática.
Tenemos que hablar de un nuevo modelo energético, más sostenible, más justo y descentralizado.
Si perdemos de vista este horizonte, la transición ecológica solo servirá para que unos pocos acaben llenándose los bolsillos.

Pero eso no es todo, sino que este modelo depredador también agrava los problemas de despoblación en el interior de la comunitat.
Porque la falta de posibilidades de trabajo por la automatización de estas instalaciones, el deterioro de los paisajes, las lógicas especulativas y otros elementos, como la incesante contaminación acústica que causan las torres de muy alta tensión, todo esto son consecuencias que pueden profundizar en el vaciamiento de muchos pueblos del interior.
Si negamos una forma sostenible de vida, que puedan continuar las nuevas generaciones, dejaremos sin futuro al campo valenciano y a la ruralidad.

Y ya acabo, president.
Frente a todos estos problemas, desde Unides Podem pensamos que es necesaria una planificación de la producción y distribución energética que permita delimitar las zonas idóneas donde ubicar estas instalaciones.
Escuchar a la ciudadanía, escuchar a los pueblos afectados y, sobre todo, impulsar una producción racional y descentralizada, impulsar el autoconsumo y el desarrollo de comunidades energéticas locales, frente a macroplantas basadas en lógicas especulativas que tienen un gran impacto sobre el territorio, la vida y la economía de nuestros pueblos y comarcas.

Por todo lo expuesto, señor president, le preguntamos: ¿qué medidas urgentes piensa tomar el Consell para garantizar una ubicación racional de las energías renovables, y frenar así los impactos negativos de los macroproyectos mencionados?

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Una vegada formulada la pregunta, escoltarem…, escoltarem la resposta pel president del Consell, una vegada s'adeqüe el faristol a les necessitats.

Té la paraula el president del Consell per a donar resposta a la pregunta que acaba de formular la síndica d'Unides Podem.
Quan vosté vullga, president.

El senyor president del Consell:

Moltes gràcies, president.

Moltes gràcies, senyora Lima.

Efectivament, per a este Consell, del qual vostés formen part, la transició ecològica és una de les qüestions bàsiques de la nostra acció de govern.
És, potser, el repte més important que, després de la superació de la pandèmia, ens trobem, i passa inexorablement per garantir un creiximent sostenible que, al mateix temps, siga just.
I que ningú es quede al marge d'esta transició, perquè la ruptura social també genera un problema greu des de qualsevol punt de vista.

Si no abordàrem esta transició verda, no hi hauria futur, i, per descomptat, és un compromís d'este govern des del començament.
El Consell aprovà en el 2019 la declaració d'emergència climàtica, mitjançant la qual s'assumix el compromís de desenvolupar polítiques d'adaptació al canvi climàtic, aixina com impregnar totes les seues accions d'una mirada mediambiental.
I això comporta la garantia del govern, que compartim, que qualsevol acció que es plantege al territori de la Comunitat Valenciana haurà de respectar i complir escrupolosament la normativa en matèria mediambiental i protecció del territori.

Fruit d'eixa sensibilitat mediambiental, el Consell ha pres decisions relacionades, precisament, amb la seua pregunta, com ara el decret llei pel qual es regula la implantació d'instal·lacions per a l'aprofitament de les energies renovables de la Comunitat Valenciana, o l'avantprojecte de llei valenciana de canvi climàtic i transició ecològica.
Amb un objectiu clar, i és que en l'any 2030 almenys hagem reduït el 40 % de les emissions de gas amb efecte d'hivernacle.

Però, senyora Lima, sense cap dubte el Consell aposta per les energies renovables, i tenim dos objectius fonamentals en esta qüestió.
Per una banda, la descarbonització de l'energia, eliminant la generació elèctrica basada en combustibles fòssils.
I el segon, assolir la màxima sobirania energètica possible.

Respecte a la descarbonització, cal impulsar energies renovables, com ara la solar, l'eòlica, l'hidrogen verd, que és una estratègia fonamental per al nostre futur.
Perquè, efectivament, hi ha molts espais en què s'han de promoure les comunitats locals, s'ha de promoure la instal·lació permanent en tots els edificis, en totes les vivendes que siga possible, la instal·lació d'energies renovables que puguen abastir al propi domicili… Però és ben cert que nosaltres no estem disposats a renunciar al creixement industrial, crec que això està fora de tot dubte.
Nosaltres volem que hi haja una indústria compatible amb la sostenibilitat.

I en eixe sentit estem treballant, i ara gràcies també als fons europeus s'estan fent importants investigacions respecte a l'hidrogen verd, que podria donar, junt amb les renovables, solució a l'energia que donen ara el gas i donen ara altres combustibles fòssils.
Per tant…, és el cas del taulell a Castelló, que és molt important que es mantinga, perquè com sap representa una part important de la nostra ocupació.
Per tant, jo crec que és ahí on hem d'intentar combinar.
Per una banda…, l'energia eòlica o l'energia fotovoltaica té a més a més un fet que és inqüestionable, i és la seua reversibilitat.
Hi han altres energies que tenen una petjada que finalment és molt difícil de saber què va a passar, com per exemple els residus nuclears.
Ara bé, en el cas de l'energia eòlica o l'energia fotovoltaica, si en un moment determinat hi ha una altra energia millor, pot perfectament fer-se reversible.
En qualsevol cas, la nostra voluntat és que totes les actuacions que es facen es facen complint escrupolosament la normativa mediambiental.

I en eixe sentit també li vull dir que el fet de la sobirania energètica és molt important.
Imagine's vosté, la Comunitat Valenciana ha estat permanentment una comunitat que ha estat important, que està important una part fonamental de la seua energia.
Imagine's que canviara la situació i que no només tinguérem la capacitat d'abastir tot el nostre propi territori, sinó que a més poguérem exportar l'energia.
Això sap el que garantiria?
Entre altres coses, com altres països que tenen eixa voluntat, sap el que garantiria?
L'estat del benestar més fort, com té Noruega, per exemple, com ha fet amb el petroli.
Eixa és la situació.
La situació és que per a garantir un estat del benestar, hem de tindre un creiximent adequat.
I la sobirania energètica és un horitzó que ens agradaria tindre, sincerament, i per a això s'està treballant des de les distintes conselleries, i ara aprofitant els fons europeus.

Bé, en qualsevol cas, respecte a allò que vosté planteja, els casos concrets a què al·ludix la seua pregunta, en molts correspon a l'estat la seua tramitació i autorització, però nosaltres en tot moment hem posat damunt de la taula quines són les nostres exigències, i la Generalitat garantirà i analitzarà d'una manera escrupolosa tots els projectes.
I no es pot generalitzar, si hi ha algun dels projectes que pareix que no compleixen, en este cas, els objectius de la Generalitat, no s'autoritzarà.
La nostra posició és ben clara.
Ara, al temps, volem dir que sí que volem incentivar clarament les energies renovables al nostre país.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, president.

Senyories, i amb esta resposta finalitzem el punt número 10 de l'ordre del dia.

Votació dels punts segon, quart, cinqué i sisé de l'ordre del dia de la 53a sessió de les Corts Valencianes

El senyor president de les Corts Valencianes:

I passaríem, com ja havíem anunciat, i és ja habitual en esta legislatura, a les votacions.
Unes votacions que no són molt nombroses, però sí molt importants.
I, per tant, anem a passar a la votació.

Senyories, anem a votar en primer lloc el punt segon de l'ordre del dia, que és la validació o derogació del Decret llei 19/2021, de 23 de desembre, del Consell, d'autorització de creació de la Societat Valenciana Fira Alacant, SA, i de la Societat Valenciana Fira València, SA.
Senyories, comença la votació.
Senyories, amb 49 vots favorables, 9 en contra i 35 abstencions, sumats als 3 a favor i 2 abstencions de vots telemàtics, el resultat és 52 vots favorables, 9 en contra, 37 abstencions.
Queda validat el Decret llei 19/2021.
(Aplaudiments)

Algun grup parlamentari sol·licita…?
El Grup Parlamentari Vox, el Grup Parlamentari Popular i el Grup Parlamentari Ciudadanos sol·liciten la tramitació com a projecte de llei.

Per tant, anem a votar esta sol·licitud.
Senyories, votem ara la tramitació com a projecte de llei del decret llei que acabem de validar.
Senyories, comença la votació.
Senyories, amb 44 vots favorables, més 2 telemàtics, són 46; 49 vots en contra que, sumats als 3, fan un total de 52, 0 abstencions, no es tramita com a projecte de llei.
Per tant, el decret llei està plenament en vigor.

Passarem, senyories, al quart punt de l'ordre del dia, que és la moció subsegüent a la interpel·lació a la consellera d'Innovació, Universitats, Ciència i Societat Digital, del Grup Parlamentari Ciudadanos, sobre el sistema universitari plurianual de finançament, amb l'esmena del Grup Parlamentari Popular, registre d'entrada… (Veus) No, no; este punt no requerix votació.
Era un debat a la totalitat i, per tant, ja s'ha… (Veus)

Votem el quart punt, que és la moció subsegüent de Ciudadanos, registre d'entrada 44.
450, amb l'esmena del Grup Parlamentari Popular, sobre el pla plurianual de finançament del sistema universitari de la Comunitat Valenciana.
Senyories, comença la votació.
Amb 35 vots favorables, més 2 telemàtics, són 37 vots a favor; 58 vots en contra que, sumats als 3, fan un total de 61 vots en contra, 0 abstencions, queda rebutjada la moció subsegüent.

Votem ara el punt cinqué, senyories, que és la moció subsegüent a la interpel·lació al conseller d'Educació, Cultura i Esport sobre la política general del Consell en matèria de promoció d'artistes de la Comunitat Valenciana, presentada pel Grup Parlamentari Vox Comunidad Valenciana, registre d'entrada 44.
478, amb l'esmena del Grup Parlamentari Ciudadanos, registre d'entrada 50.
482.
Senyories, comença la votació.

Amb 44 vots favorables, més 2 telemàtics, fan un total de 46 vots favorables.
49 vots en contra presencials, més 3 telemàtics, fan un total de 52 vots en contra.
0 abstencions.
Queda rebutjada la moció subsegüent.

I finalment, senyories, votem el punt sext de l'ordre del dia, que és la moció subsegüent a la interpel·lació al conseller de política territorial sobre política del Consell en matèria de peatge d'autovies, presentada pel Grup Parlamentari Popular, registre d'entrada 44.
484.
Senyories, comença la votació.
Amb 44 vots favorables, més 2 telemàtics, fan un total de 46.
49 vots en contra, sumats als 3, fan un total de 52 vots en contra.
Queda rebutjada la moció subsegüent.

I finalitzem les votacions dels punts de l'ordre del dia.

Preguntes

El senyor president de les Corts Valencianes:

I passarem, senyories, al següent punt de l'ordre del dia, que és el número 11, amb les preguntes de control del Consell.
Passarem, senyories, a la primera pregunta, que formula la il·lustre diputada i síndica del Grup Parlamentari…, formula la diputada Miriam Turiel a la consellera i vicepresidenta primera del Consell.

Té la paraula la il·lustre diputada Miriam Turiel perquè puga formular la pregunta de control.
(Veus) Escoltarem en silenci, senyories, la pregunta.
Quan vosté…

Senyories.
Sí.
Demane silenci a l'hemicicle perquè puguem escoltar la pregunta.
(Veus).
Demane silenci.
Senyories, si han de mantindre algun tipus de conversa, millor fora de l'hemicicle per tal que puguem escoltar amb tota claredat la pregunta de control.
Senyories.

Té la paraula la il·lustre diputada Miriam Turiel per a formular la pregunta de control a la vicepresidenta primera del Consell.
Quan vosté vullga, senyoria.

La senyora Turiel Mollá:

Gracias, presidente.

¿Qué medidas concretas va a desarrollar el Consell para reducir la elevada tasa de riesgo de pobreza o exclusión social, según el informe AROPE, que ronda el 30 % en la Comunidad Valenciana?

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Escoltarem la resposta per part de la vicepresidenta del Consell.

Quan vosté vullga, senyoria.

La senyora vicepresidenta del Consell i consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives:

Gràcies, senyor president.

Gràcies, senyora diputada.

El Consell i esta vicepresidència i Conselleria d'Igualtat i Polítiques Inclusives ha treballat des del primer moment, i continua fent-ho, en totes aquelles polítiques socials posades en marxa, que estan possibilitant revertir la situació que ens trobàrem en 2015 i que va ser conseqüència de les polítiques de la dreta.
 (Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, vicepresidenta.

Acabarem d'escoltar la pregunta, ara des del faristol.
Quan vosté vullga.

Quan vosté vullga, senyoria.

La senyora Turiel Mollá:

Gracias, presidente.

Señora vicepresidenta, desde Vox le preguntamos al Consell qué medidas concretas tenían pensado desarrollar para reducir la tasa de riesgo de pobreza o exclusión social, que es realmente elevada en la Comunidad Valenciana, ya que se sitúa alrededor del 30 %.

Según el informe AROPE de 2021 sobre la situación de pobreza en la Comunidad Valenciana a fecha de 2020, el único con el que contamos, el 29,3 % de la población de la Comunidad Valenciana está en riesgo de pobreza o de exclusión social.
Y esto es solo en 2020, la tasa creció en 2,4 puntos porcentuales, un incremento del 9 %, más del doble de crecimiento de la media nacional.
Esta cifra es muy preocupante.
De cada diez familias valencianas, tres están en riesgo de pobreza o de exclusión social.
Durante 2021, estas cifras han sufrido un enorme incremento, como se aprecia en las enormes colas del hambre que vemos en nuestras calles, que están compuestas por familias enteras que están siendo atendidas no por este gobierno, sino por instituciones privadas como Cáritas o el Banco de Alimentos, que no recibe ni un solo euro de esta administración -el Banco de Alimentos.

Por este motivo, desde Vox proponemos una serie de medidas para frenar la precariedad que atraviesan las personas, y brindar protección a los valencianos y combatir la desigualdad social.
Y para ello estamos convencidos de que es necesario optimizar el gasto público.
El dinero recaudado de los impuestos ha de destinarse a mejorar las condiciones materiales de vida de las personas.
Es de crucial importancia asistir a todos los valencianos en situación de vulnerabilidad.
El dinero de los valencianos, ese que tanto les cuesta ganar, no está para alimentar sus colectivos sectarios.
No está para la propaganda de emergencias climáticas, defendidas por los que se desplazan en Falcon después de haber asistido, eso sí, a conferencias sobre el clima, en un ejercicio gravísimo de hipocresía.
El dinero de los valencianos está para ayudar a quienes más lo necesitan, a los más vulnerables, a quienes están en grave riesgo de pobreza, que como vemos cada día son más, muchos, muchos más.

Hace falta también aumentar la inversión en las familias.
Mire, señora Oltra, las familias son el núcleo social por excelencia.
Es la unidad básica de nuestra sociedad y es el mayor espacio que tenemos de libertad.
Hay que convertir a la familia en el centro de las políticas públicas para que se tengan en cuenta sus necesidades.
Debemos, además, cuidar a nuestros mayores, se lo hemos dicho también en comisión y lo repetimos aquí ahora.
No podemos abandonar a quienes, con tanto trabajo y esfuerzo, han levantado la nación.

Por otro lado, es necesario llevar a cabo una auditoría y una reforma completa del sistema tutelar español, que debe proteger a los niños en situaciones excepcionales de vulnerabilidad o de desamparo, y proporcionarles urgentemente un hogar.
Los menores, todos, donde mejor están, salvo casos perseguibles, es con sus padres, con sus familias.
Por eso los menores extranjeros deben ser repatriados con sus padres a sus países de origen.

Hace falta fomentar las inversiones públicas en nuestras calles, en nuestros barrios, y en nuestros municipios abandonados por este Consell.
Deben ser provistos de infraestructuras de transporte y de servicios de salud necesarios para paliar las desigualdades territoriales, y acabar con la triste división de ciudadanos de primera y ciudadanos de segunda.

La pobreza, la exclusión social, se combate con políticas de empleo, de fomento del emprendimiento.
La pobreza se combate bajando los impuestos, se lo hemos dicho mil veces.
Lo dijimos y lo decimos: el dinero, donde mejor está, es en el bolsillo de los valencianos.
La administración debe asistir a esas personas, a esas familias que están en riesgo de pobreza, cubrir sus necesidades básicas y garantizar su dignidad.
Porque mantener todos sus pastos ideológicos, ya sea con una falsa emergencia climática o con su ideología de género, en estos tiempos de extrema necesidad es una frivolidad despreciable que los valencianos no le van a perdonar.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Contestarà la vicepresidenta del Consell a la qüestió que s'ha formulat.

Quan vosté vullga, vicepresidenta.

Quan vosté vullga, vicepresidenta.

La senyora vicepresidenta del Consell i consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives:

Gràcies, senyor president.

Senyora diputada, jo sempre, quan em toca contestar al seu grup, tinc sempre el dubte de si fer un exercici intel·lectual per tal que vostés entenguen les contradiccions que cada deu segons estan al seu discurs, o directament limitar-me a passar-li dades i xifres, a vore si aixina vostés entenen alguna cosa.

Mire, el que sí que és una frivolitat és parlar de falsa emergència climàtica.
No sé si s'ha adonat com està Espanya en este moment amb la sequera, no sé, però en fi.
D'una diputada que puja ací a esta trona a dir que estem en una falsa emergència climàtica, la veritat és que més que una frivolitat és una irresponsabilitat.

En qualsevol cas, mire, taxa d'empobriment, cosa que ens ocupa i ens preocupa, òbviament.
I li agraïsc, a més, que haja triat esta temàtica, perquè vostés són els que després diuen allò de la paguita, no?
Però, bé.
Del 2008 al 2014, la gran recessió, la taxa de pobresa va passar del 27,5 % al 34,7 % en la Comunitat Valenciana.
De 2015 a 2020, la taxa AROPE en la Comunitat Valenciana baixa del 32,9 % al 29,3 %, una variació de menys 12,29 %, el que suposa un descens més pronunciat que en la resta d'Espanya.
Encara aixina, òbviament, hem d'intensificar les polítiques.
Però l'associació de directors i gerents de serveis socials, respecte a l'informe de les rendes mínimes d'inserció de 2020, indica que la Comunitat Valenciana, amb un 23,4 %, és la que més persones perceptores manté en prestacions de renda i la que més augmenta la cobertura de les persones en situació de risc de pobresa.
És a dir, la Renda Valenciana d'Inclusió és la que més ha augmentat la seua cobertura i més ha dignificat les quanties.

Mentre, per contra, altres comunitats com Madrid, Galícia o Castella i Lleó, inicien la pandèmia amb el desmantellament de les rendes mínimes, reduïxen el nombre de persones beneficiàries i retallen pressupost amb la coartada de l'Ingrés Mínim Vital.
Múrcia, PP recolzat per Vox, amb 9,3 % té quanties ínfimes que no permet a les persones perceptores garantir la seua supervivència.
Li he de recordar, quan governava el PP, la Renda de Ciutadania era de 392 â¬ per a una família de quatre membres.
En este moment, per a una família de quatre membres estem parlant de 1.
139 â¬.
Se n'adona vosté de la diferència, veritat?
Se n'adona vosté com es combat l'empobriment?

El Pla valencià d'inclusió i cohesió social precisament busca també territorialitzar, com vosté ha plantejat en la seua pregunta, la inclusió sociolaboral, la garantia de prestacions bàsiques, les reduccions del risc de pobresa infantil i la lluita contra la feminització de la pobresa.
Perquè resulta que en un últim informe Foessa també es posa de manifest que l'empobriment té cara de persona migrant, dona o jove, justetament els col·lectius a què vostés tenen molt d'apreci.

I, en qualsevol cas, en este moment hi han més de setanta cinc mil persones en la Renda Valenciana d'Inclusió, incloses persones majors que tenen la renda que complementa amb la prestació com la PNC, que són persones majors i, per tant, també els ajuda a arribar millor a fi de mes.
I també tenim el programa d'implementació d'itineraris d'inclusió social, el programa «Pilotem» amb el ministeri, l'atenció a les famílies més vulnerables… En matèria de barris inclusius, xarxa, suport i solidaritat, tinga en compte que quan vostés diuen que ho fan ONG, ho fan amb programes, òbviament, finançats per la Generalitat.
En matèria d'acció comunitària, també el treball amb les diferents ONG; el concert social que he explicat en el rebot anterior; el voluntariat social, dotat amb un milió d'euros; el programa càrrec de l'IRPF, 284 entitats amb 24,7 milions.
I el Fons Social Europeu, 9,8 milions.
Pobresa energètica, 19,1 milions.
I altres prestacions socials, com per exemple, que li deia, el complement a les no contributives.

Mire, tot açò, euros són amores.
Programes i polítiques actives són amores.
Allò altre, el que vostés estan defensant, castigar la pobresa, en les ciutats on vostés són determinants, l'aporofòbia s'instal·la a les institucions.

Gràcies.
(Aplaudiments)

(Ocupa la presidència la vicepresidenta primera de les Corts Valencianes, senyora María José Salvador Rubert)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Passem a la pregunta número 1.
211, formulada pel diputat Manuel Pérez Fenoll, del Grup Parlamentari Popular, al Consell sobre l'impost turístic.
Serà substanciada pel conseller d'Hisenda i Model Econòmic.

El senyor Pérez Fenoll:

Gracias señora, presidenta.

Señor conseller.

Buenos días.

¿Piensa el Consell proponer un nuevo impuesto sobre las estancias turísticas en la Comunidad Valenciana?

Señor conseller, vaya pregunta fácil, porque esta pregunta solo tiene dos posibles respuestas: o sí o no.

Los valencianos no merecemos una respuesta con evasivas o con dobleces.
Los valencianos no merecemos triquiñuelas ni subterfugios en esta respuesta.
El arte del escapismo que usted utiliza normalmente no está bien para el día de hoy.

Si usted oyera estas afirmaciones que yo le voy a leer, «La tasa turística es un error grosero», «Nunca gravaría al turismo en la tierra de la hospitalidad», «No puede ser más inoportuno plantear este impuesto en momentos de incertidumbre» ¿diría que son de algún miembro del grupo del Partido Popular?
Pues no, señor conseller.
Son afirmaciones que han salido de la boca, hace poquísimas fechas, del máximo responsable del turismo valenciano o, por lo menos, de quien el presidente Puig ha delegado para que pilote nuestro sector turístico.

Esto usted ¿cómo lo calificaría, de hipocresía, de fingimiento, de disimulo o de mala fe?
Si su respuesta hoy es «sí», ¿por qué el señor Colomer nos miente?
¿Por qué sigue mintiendo?
Si su respuesta es «no», explíquenos cuánto tiempo cree que puede estar toreando a sus socios de gobierno, a los miembros de Compromís y a los integrantes de Podemos.

¿Quiere usted seguir con su discursito de farsa y embuste diciendo que antes que nada hablarán con el sector para que se dé este acuerdo?
No conozco a ningún empresario -prueba es una campaña que hay de recogida de firmas para rechazar la tasa turística- que quiera ponerse a recaudar impuestos para la Administración y, a la vez, cobrarle a sus posibles clientes.
Y todos los trabajadores que conozco lo que me trasladan es que lo que quieren es que el sector salga adelante para no perder su trabajo.

¿Sabe usted que hay miles de trabajadores en ERTE y que este nuevo impuesto no les va a ayudar para nada?
¿Sabe también usted que en estos momentos aproximadamente el 30 % de los turistas que reciben los hoteles, los hostales, las pensiones de la Comunidad Valenciana son valencianos, cosa que hay que agradecer mucho, y estos serían los que pagarían el impuesto?

¿Van ustedes a seguir mintiendo al sector diciendo cosas contradictorias entre sí y creando intranquilidad?

Y, por último, respóndame a esto, señor conseller, contésteme con sinceridad por favor: ¿es verdad o mienten descaradamente cuando dicen que si se aprueba este impuesto será de aplicación voluntaria en los ayuntamientos?

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Pregue, per favor, silenci en l'hemicicle i si tenen qüestions que comentar, que ho facen fora per favor, perquè és un poc complicat per als diputats i diputades que estan en la trona.

Té la paraula l'honorable conseller d'economia…, -perdó- d'hisenda per tal de donar resposta a la pregunta formulada.

Quan vullga, honorable conseller.

El senyor conseller d'Hisenda i Model Econòmic:

Moltes gràcies, presidenta.

Moltes gràcies, senyor Pérez Fenoll, per la seua amable intervenció plena d'epítets i de qualificatius abans jo que responga.
Per tant, ja fa una proposta de diàleg fluida.

En primer lloc, la pregunta és fàcil de contestar, molt fàcil de contestar.
L'impost sobre estades turístiques, és a dir, allò que diem la «taxa turística», no és una prioritat d'este Consell.
I no ho és per diversos motius, el més important de tots, perquè en este moment el que ha de fer el govern i tots aquells que estiguen preocupats per este sector, que és el 15 %, és fer que el sector isca del forat en el qual està.

Un forat producte d'una crisi que ha pagat, que isca del forat en què està.
És a dir, de la gran crisi, com no hi han precedents degut a un fet extern, que és el tema de la crisi sanitària.
I esta és la prioritat.
La resta són temes secundaris.

Podem estar fent un ús estrambòtic moltes vegades d'açò, però que sàpiga vosté que això, en este moment, el que ens preocupa és ajudar el sector perquè isca del forat en el qual està.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Té la paraula l'il·lustre diputat Manuel Pérez Fenoll, per a continuar formulant la pregunta.

Quan vullga, senyoria.

El senyor Pérez Fenoll:

Gràcies, senyora presidenta.

Señor conseller, sigue con la misma burla.
O sea, burlándose del sector y burlándose del parlamento valenciano.
No contesta a nada.
No contesta a nada.

¿Usted me puede explicar ahora en su réplica por qué el señor Mata, portavoz del partido de gobierno, se hace la foto sacando pecho con los portavoces de Compromís y Podemos diciendo que han llegado a un acuerdo para instalar en la Comunidad Valenciana la tasa turística?
¿El señor Mata está toreando, dándoles un pase de pecho a los miembros de Compromís y Podemos?
¿O están haciendo una teatralización de lo que va a ser un nuevo impuesto?

Y no me ha contestado a lo último que le he dicho.
Me gustaría que me contestara, sea usted sincero.
Ustedes, cuando aprueben la tasa turística, que estoy convencido que lo están escondiendo y la van a aprobar, ¿van a hacer que los ayuntamientos puedan aplicar esa tasa turística?
¿O lo que están haciendo y escondiendo es que los ayuntamientos puedan aplicar un recargo -un recargo- que son más impuestos, sobre la tasa turística?
Obligando a los ayuntamientos a que cobren la tasa turística todos los hoteles y el ayuntamiento pueda poner un recargo.
Contésteme por favor.
No se vaya por la tangente.
Solo tiene que decir: sí, el gobierno valenciano va a instalar la tasa turística.
Sea valiente.
O, por lo menos, deje que los profesionales del turismo trabajen.

Dice el señor Puig esta misma mañana: «L'únic que demane és que no molesten».
Lo que le pedimos desde el Partido Popular a ustedes es que no molesten al sector, que, como usted bien ha dicho, está en un pozo y con su ayuda no va a salir nunca del pozo.

El señor Altamira también le contestaría a usted que lo que van a hacer es hundir más…, lo que hace usted por la Comunidad Valenciana es hundir más a uno de los sectores más importantes de la Comunidad Valenciana.
Déjenlos trabajar y responda en este parlamento.
No se vaya por la tangente.

Muchas veces.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Per a continuar donant resposta a la pregunta formulada té la paraula l'honorable conseller d'hisenda.

Quan vullga, senyoria.

El senyor conseller d'Hisenda i Model Econòmic:

Gràcies, senyora presidenta.

Que puge ací un membre del Partit Popular que va abandonar…, no a este sector, a tots els sectors de l'economia valenciana en la crisi anterior quan estava en el govern, fa una miqueta de pena, de tristesa, perquè si hi ha alguna comunitat autònoma que ha ajudat al sector turístic ha sigut esta.
Ho acaba de dir el president fa un moment.

En el moment que més ho necessitaven, la que primer ho va fer, la que ho fer amb més intensitat, que anat reproduint ajudes perquè som conscients que la crisi sanitària s'ha ficat davant dels morros d'un empresariat valent que ha estat ahí treballant.
I que, a més, té uns efectes derivats cap a la contemplació d'una ocupació tan precària com l'ocupació de les kellys i de tota la gent que treballa en este sector.

Per tant, torne a repetir, no criminalitzem l'anomenada taxa turística.
Tampoc creguem que és una vareta màgica per a solucionar res.
Desdramatitzem el tema, perquè ací del que estem davant de tots nosaltres és model turístic que hem de fer-lo competitiu per a dins de deu any, de quinze i de vint, perquè el món s'està globalitzant, la geografia econòmica del món s'està globalitzant.
I este, com qualsevol altre sector, ha de variar les seues estratègies competitives per a intentar fer-lo competitiu en les noves circumstàncies mundials.
I ahí és on està la qüestió.
Eixa és la qüestió.

Per què no parlem d'això que és l'important i no d'un tema que no és crucial en el tema de la política turística?
Estan sobredimensionant el debat?
Estan traent rendiment partidista?
Els importa poc el sector?
Perquè no es farà res sense que pugam parlar amb el sector, no se farà res.
Estem parlant d'una política, un tema menor de la política turística.

Refer les estratègies competitives de les nostres empreses.
Això sí que és qüestió… Ahí està Punta Cana, i està Túnez i està Yucatán.
Està tot el món.
És que en este moment qualsevol personal va a fer el viatge de nóvios a qualsevol lloc del planeta.
Estem competint amb productes molt similars.
Això és el que preocupa: com podem remodelar perquè dins de deu anys siga competitiu el model.
Este és.
Per què no parlem d'això?
Per què no parlen d'això?
(Veus)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Senyories, pregue silenci.

Un moment.

Senyories, pregue silenci i respecte al conseller que està en l'ús de la paraula, com hem sigut respectuosos en la persona que l'ha precedit en la paraula formulant la pregunta.

El senyor conseller d'Hisenda i Model Econòmic:

D'açò s'ha de parlar.
Naturalment, que també hem de parlar d'açò.
Però és el moment oportú?
És el moment oportú quan estem en un problema gravíssim per al sector?

Per exemple, hem de debatre sobre què?
Per exemple, quina és l'elasticitat preu en cada un dels models turístics?
Sabem quina és la repercussió de l'increment de preus per a la demanda en cada un dels models turístics?
Coses elementals que podrien ficar rigor al debat.
És que no s'està fent.
Senzillament, s'està armant molt de soroll a vore si això crema el govern.

Doncs no, senyor, el govern sap quines són les seues prioritats.
I les seues prioritats en este moment és fer que este sector isca del problema que té.
Eixe és el problema.

Si en el futur… si en el futur entenem, com passa en París, i en Villena, i en Milà, i en Roma, i tantíssimes coses, que hi han alguns models turístics que se puguen plantejar, que siguen per a bé, que tinga una finalitat d'intentar millorar la política turística, escolte… (Veus)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Senyoria, pregue silenci.

El senyor conseller d'Hisenda i Model Econòmic:

Ai, senyor!
, la mala educació de la dreta.
(Aplaudiments) 

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Senyories, pregue respecte a esta presidència.

Al senyor diputat Pérez Fenoll l'hem tingut 51 segons extra en la formulació de la pregunta.
Jo espere que vostés el que vullguen és tindre informació… El senyor Caballero no està en l'ús de la paraula.
Jo espere que ses senyories tinguen interés en el que vol contestar el govern.
I si un conseller, de 51 segons que ha formulat el diputat, n'està 1:16 contestant a la pregunta, què és el que vostés volen, informació, crec que haurien de tindre un poc de respecte.
(Veus) Un poc de respecte, senyor Caballero.

Continuem amb la sessió de control.

Passem a la pregunta 1.
127, formulada per la diputada Ana Vega Campos, del Grup Parlamentari Vox Comunidad Valenciana, al Consell sobre les accions davant de l'escalada de violència.

La pregunta serà substanciada per la consellera de Justícia, Interior i Administració Pública i formulada per l'il·lustre diputat David García, del Grup Parlamentari Vox.

Pregue un segon, senyoria, que pose el temps.

Gràcies, senyoria.

Té la paraula l'honorable consellera de justícia per a donar resposta.

Quan vullga, honorable consellera.

La senyora consellera de Justícia, Interior i Administració Pública:

Gràcies, presidenta.

Mire, señor García, cuando he leído su pregunta me he quedado bastante perpleja, porque no sabía si se trataba de un error o simplemente de un corta y pega de esos que suelen hacer ustedes de preguntas de otros compañeros, seguramente de Madrid.

Pero en realidad he caído en la cuenta de que esto no es más que fruto de lo que les caracteriza a ustedes, falta de trabajo.
Porque si ustedes se hubieran molestado un poquito en mirar los datos en materia de seguridad ciudadana, sabrían perfectamente que es una materia competencia del estado, competencia exclusiva y no de esta conselleria.

Gracias.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Per a continuar en la formulació de la pregunta té la paraula l'il·lustre David García…,

El senyor García Gomis:

Muchas gracias.

El senyor president de les Corts Valencianes:

…quan vullga, senyoria.

El senyor García Gomis:

Menos mal, señora consejera, que no es competencia suya, porque lo único que es competencia suya es el Ivace y la Policía Local, y mira como la tiene, como para querer Interior también.
(Aplaudiments)

Miren, este fin de semana dos muertos y tres heridos por peleas y ajustes de cuentas a machetazos entre bandas latinas en Madrid.
Uno de los presuntos asesinos ya ha sido detenido acusado de ser uno de los proxenetas a menores en Madrid.
La pregunta es: ¿qué hacía ese criminal en la calle?
O, mejor aún, ¿qué hacía todavía en España?
Porque estas son las consecuencias de las políticas del «buenismo», la indulgencia y el mirar para otro lado, estas son las consecuencias.
Y el problema no es que puedan comprar machetes en una ferretería, no; el problema es que con sus políticas de fronteras abiertas importan centenares de criminales que se cuelan entre los miles de inmigrantes ilegales que acceden a nuestro país sin control alguno.

Por eso, desde Vox pedimos fronteras seguras para tener barrios seguros.
Pero no reconocer esto, señora consejera, es querer mirar para otro lado o pensar que esto pasa en Cataluña, en Aragón, en Murcia, en Madrid.
Pues no, la realidad, señora consejera, la realidad es que en Cocentaina, en Alicante, un grupo de magrebíes terminó a machetazos y fue denunciado por la propia alcaldesa -por cierto, socialista-.
En Alicante, dos magrebíes agreden con hacha a otra compatriota dándole hachazos en las piernas.
O en un piso de acogida, de una ONG, arrojaron a otro compatriota por la ventana.
Una menor de 15 años resulta herida por arma blanca en el centro de Valencia.
Dos detenidos por agredir a una empleada y robar en un establecimiento de Castellón.
Cinco hombres cometen abuso y agresión sexual a dos menores de permiso en un centro de menores de Alicante.
Roban y agraden a una pareja cuando paseaba a su perro por Valencia.
Cinco detenidos por la agresión sexual a una mujer en un descampado entre Mislata y Xirivella.
Dos personas que han encontrado asesinadas y maniatadas en Elche.
Dos detenidos hoy también por una violación.
La ciudad de Valencia se convierte en la más peligrosa de España.
Pero no os preocupéis, que no hay competencias, que la señora consejera no tiene competencias.

Miren, Alicante, un hombre agredido por un grupo de varias personas en Alicante por su orientación sexual.
Lo mismo pasó aquí con dos artistas falleros.
Unos falleros fueron agredidos en la falla de San Antonio por unas menas durante las pasadas Fallas.

Señora consejera, tenemos un problema, y ese problema viene que, a base de señalar todo como casos aislados, lo que realmente se ha vuelto un caso aislado es que en España no haya reyertas, no haya una violación en grupo o que alguien sea herido o resulte muerto por un machetazo o un ajuste de cuentas.
Eso sí que se ha vuelto un caso aislado.
(Aplaudiments)

Porque, señora consejera, en su dilatada experiencia jurídica, ¿cuántos casos de machetes en los años ochenta, noventa o dos mil recuerda usted?
Ya se lo digo yo: ninguno.
Y aquí hay dos opciones: o al lado de las víctimas o al lado de los criminales.
Y usted, que se presume que debería de estar al lado de la legalidad, ampara a los delincuentes con su silencio cómplice.

Nosotros estamos al lado de todas las víctimas; ustedes no pueden decir lo mismo.
Ustedes solamente están al lado de los que pueden sacar rédito político.
Hagan conciencia, si es que aún tienen.
(Aplaudiments) Y hay que señalar los problemas sin miedo, no tengamos miedo al qué dirán, porque decir esto, decir la verdad en esta tribuna, es arriesgarte a que nos señalen y ser etiquetados.
Pues escuchen bien, sus etiquetas nos importan un bledo.
(Aplaudiments) Estamos dispuestos a aguantar insultos y mentiras con tal de señalar la responsabilidad de sus políticas progres y de defender a la ciudadanía.
Porque ustedes están dando alas a la inmigración ilegal, están dando alas a la ocupación ilegal, para que proliferen narcopisos, para que nuestros mayores cuando vayan al hospital tengan miedo de que cuando salgan tengan el piso ocupado, porque esos mayores, señora consejera, esos mayores tienen miedo incluso de denunciar los robos que sufren en las calles porque luego, a las horas, esos criminales se los tienen que volver a cruzar por sus barrios.

Ustedes, a nuestros mayores, que nos lo dieron todo, se lo están pagando con miedo y abandono; con el miedo, que ya le he dicho, de que le asalten en un portal, o, peor aún, que le asalten en su casa.
Como a la anciana de Alicate, donde un señor, un MENA, la asaltó con bate de beisbol, la golpeó en el suelo y, una vez estaba en el suelo casi inconsciente, la violó y huyó del lugar robando -voy terminando, señora presidenta.

Señora Bravo, le tocó a esta anciana como le podía haber tocado a mi madre, a su madre o al padre de cualquiera de ustedes.
Y eso es lo que está pasando, que ustedes piensan que no les va a tocar.

Yo sé que a usted los ciudadanos, señora Bravo, le importan poco, terminará el Pleno, cogerá su coche oficial y se pondrá a mirar el móvil para no mirar por la ventanilla lo que está pasando en las calles de Valencia, de Alicante y Castellón.
Porque los ciudadanos a ustedes les importan bien poco.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Té la paraula l'honorable consellera de justícia per donar resposta a la pregunta formulada.

Quan vullga, senyoria.

La senyora consellera Justícia, Interior i Administració Pública:

Gracias.

Señor García, ustedes sólo saben bajar al barro para exhibir su odio y sus políticas xenófobas, políticas basadas en la mentira, en la falacia y para intentar generar una realidad totalmente ficticia y que nada tiene que ver.

Mire, cada uno tiene derecho a opinar lo que quiera.
Yo le respeto a usted, aunque no comparta nada de lo que usted piense.
Pero lo que ustedes no tienen derecho es a manipular los datos ni a manipular la realidad.

Si ustedes hubieran visto y hubieran leído los datos sabrían perfectamente que la Comunidad Valenciana, precisamente, según los últimos indicadores, es una de las comunidades autónomas más seguras en este momento.
Y se lo voy a decir.
Mire precisamente la gráfica desde el año 2010, la bajada del índice de criminalidad.
Estábamos en un 75 % y estamos ahora mismo en un 23 %.
Ésta, ésta es la gráfica, señor García.
Ésta es la realidad, en diez años ha caído la criminalidad, no solamente en la Comunidad Valenciana, sino también en toda España.
Somos una comunidad segura.
Y una de las pruebas evidentes de que somos una comunidad…

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Senyories, silenci!

La senyora consellera Justícia, Interior i Administració Pública:

…segura es porque somos precisamente una de las comunidades autónomas que más turismo recibe, porque aquí la gente se siente bien, porque ésta es una comunidad abierta, acogedora, una comunidad que cree en valores constitucionales, como la tolerancia, como el respeto, como la igualdad, una comunidad que precisamente por eso, señor García, ustedes no podrían gobernar nunca, porque aquí no queremos gente xenófoba, gente que lo único que hace es instar al odio y generar realidades y miedos que nada tienen que ver.

Mire, le voy a dar además unos datos que también son muy ilustrantes.
España, según los datos de la OCDE, en este momento es uno de los países más seguros de Europa, tiene uno de los índices de criminalidad más bajos de Europa e índice de seguridad más altos de Europa.
Precisamente a la misma altura están países como Polonia, como Hungría.
¿Y sabe una cosa?
Según la encuesta de OCDE, el 80 % de los ciudadanos de este país se sienten seguros, a pesar de sus mentiras y de todo el miedo que intentan crear.
Sin embargo, los líderes de ustedes que gobiernan en Hungría y en Polonia precisamente generan tanto miedo a la ciudadanía que allí, según esta encuesta, el 80 % de la población tiene miedo y se siente insegura.

Mire, no queremos políticas basadas precisamente en el miedo, que es lo que usted y todas las falacias que ustedes están generando…

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Senyories, silenci!

La senyora consellera Justícia, Interior i Administració Pública:

Lo que queremos es seguir trabajando para mejorar la vida de la ciudadanía.

Y les voy a dar un consejo: estudien un poco, lean un poco, sean rigurosos, no desvirtúen la realidad, que seguramente todos lo vamos a agradecer.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Passem a la pregunta 1.
140, formulada pel diputat Luis Martínez, del Grup Parlamentari Popular, al conseller d'Educació, Cultura i Esport, sobre el projecte de creació d'un cens d'entitats de foment del valencià.

Esperem un moment.
Gràcies, consellera.

Quan vullga, senyoria.

El senyor Martínez Fuentes:

Gràcies, presidenta.

Conseller, bon dia.

Vosté ha posat en marxa un procediment per a elaborar el cens d'entitats de foment del valencià.
Si este cens que vosté ha ficat en marxa se du a terme, entitats que porten més de cent anys en el treball de difusió de la llengua i de la cultura valencianes es quedaran fora de qualsevol tipus d'ajuda, de qualsevol tipus d'ajuda que vinga des de La Generalitat.

Per això, jo li pregunte, i és molt concreta: retirarà o modificarà el projecte d'ordre relativa de la creació d'un cens d'entitats del foment del valencià?
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Per a donar resposta, té la paraula l'honorable conseller d'educació.
Ho fa des de l'escó.

El senyor conseller d'Educació, Cultura i Esport:

Gràcies, senyora presidenta.

Gràcies, senyor diputat.

Va ser el 8 de març de 2021 que es va aprovar en estes Corts, en la Comissió d'Economia, precisament crear un cens d'entitats que tinguen per objecte el foment el valencià per a facilitar coneixement de la ciutadania.
Per tant, el que fem és donar resposta al mandat que ens han fet aquestes Corts.

Respecte a la modificació que vostés demanen, ara dic retirada, però modificació que vostés demanen sobre l'article 4, que crec que és per on va, en el que diu: respectar l'article 6.
8 de l'Estatut d'autonomia de la normativa lingüística.
Doncs, evidentment, no l'anem a modificar, perquè respectar l'Estatut és el que totes i tots deuríem fer.
Em preocupa, i em preocupa molt, pensar què feien vostés quan governaven, si el respectaven o no.

Gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Per a continuar formulant la pregunta, té la paraula l'il·lustre diputat Luis Martínez.

Quan vullga.

El senyor Martínez Fuentes:

Gràcies.

Mire, conseller, com li dia fa un moment, en eixa política que vostés estan portant en este cens, és una política de l'aplicació sectària i excloent que deixarà fora d'algunes de les entitats centenàries que en el seu treball han treballat per la defensa de la cultura valenciana, i són entitats com Lo Rat Penat o com la Real Acadèmia de la Cultura Valenciana.

La seua política té clar l'objectiu, i és caminar de manera decidida -i li ho hem comentat més d'una vegada ací- i sense parar cap a eixa entelèquia que vostés denominen dels països catalans.
Eixa ruta, eixe full de ruta el tenen clar.
Ho demostra tots els dies.
Jo sé que a vosté no li agrada que li parlem de declaracions que vosté fa, però fa un mes o açò, vosté, en una tertúlia de Catalunya Ràdio, parlava d'estratègies comuns en Balears i Catalunya.
I me preocupa, vosté deia que li preocupava, a mi també em preocupa perquè no sé si eixes estratègies comunes són les del procés, senyor Marzà, les que vosté vol perseguir.
Però, mire, ja li dic que ací estem el Partit Popular.
I des del Partit Popular no anem a permetre eixe tipus d'estratègies.

I, com li deia, vosté en esta norma vetarà entitats centenàries per a la defensa de la llengua i cultura valenciana, però s'obri la porta a eixes entitats que treballen a favor del procés independentista de Catalunya.
És l'exemple clar de Plataforma per la llengua, que s'està ajudant des d'ací, des de les seues subvencions, entre altres coses, a patrocinar eixa web de la universitat en català, on se podia perseguir i senyalar a aquell professorat que no impartia les seues classes en català.
O el que llegim hui, que dia: «Los espías del catalán -referint-se a Plataforma per la lengua- instan a los docentes a eliminar el castellano de los ordenadores».

Eixe és el tipus de política.
Per això li parle jo dels països catalans.
És cap a on van, eixa és la seua política, la d'ajudar a les entitats amigues, com pot ser també la setmana passada els 250.
000 euros més a les productores del germà del president, o bé a les entitats procatalanistes, que ja portem, en el que portem del seu govern, al voltant de 7 milions d'euros el que els han regat.

Vosté me diu, diu: «És que l'Acadèmia Valenciana de la Llengua és la institució encarregada de redactar la normativa lingüística del valencià, i per això les entitats han de seguir la seua normativa per a obtindre les subvencions».
Bé, i jo li dic, però és que l'Acadèmia Valenciana de la Llengua va signar un acord també en l'Institut d'Estudis Catalans en el qual cedia a l'Institut Català la potestat per a establir i actualitzar la normativa lingüística en la Comunitat Valenciana i en les Balears.
És a dir, continuem en el camí que vosté ha marcat.

Per cert, un acord, un acord que cinc dels acadèmics de l'acadèmia valenciana no van votar a favor i que, a més, està recorregut també, sap?
, en els tribunals.

És a dir, vosté el que pretén és que les entitats que opten a estar en eixe cens han de seguir les normes de l'acadèmia valenciana, que ha cedit la capacitat normativa lingüística a un institut que està en una altra comunitat, que és a Catalunya.
Això és el que s'ha fet.
(Veus)

Eixa… no sé si a algú li molesta el que estic diguent.

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Senyoria, silenci, per favor.

El senyor Martínez Fuentes:

Crec que li molesta a algú, no ho sé.
(Veus)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Senyoria, continue, per favor.

El senyor Martínez Fuentes:

Eixa és la política que vosté executa i que, per suposat, el president Puig també està al seu costat i li permet i secunda.
Eixa persecució a qui treballa fa més cent anys per la llengua valenciana i recolzament a les entitats que estan a favor de l'independentisme.

Ja sé que a vosté… Li he parlat dels tribunals; a vosté li dona igual.
I a més de quaranta recursos que ha promogut el Partit Popular i que ha guanyat davant de la seua política, però a vosté li dona igual.

Però, mire, ja de me passe de temps i vaig finalitzant.
I mire, senyor Marzà, vostés tenien un eslògan que deia: «Vivim en valencià», o alguna cosa així, deia; i tenia un amic que me deia: «No és el mateix viure en valencià que viure del valencià».
I, per desgràcia, vostés i molta gent que està al seu voltant estan vivint del valencià, és el seu modus vivendi.

Gràcies.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Per a continuar donant resposta a la pregunta, té la paraula l'honorable conseller d'educació.

Quan vullga, senyoria.

El senyor conseller d'Educació, Cultura i Esport:

Gràcies, senyora presidenta.

Mire, vosté ha vingut ací, i em sorprén, venint de la circumscripció que ve, que és la mateixa que la meua, la de Castelló, el bressol de les Normes del 32; la d'uns intel·lectuals que, precisament, van marcar el camí de la nostra llengua; la de la circumscripció per la qual, fins fa dos dies, estava l'expresidenta de la Acadèmia Valenciana de la Llengua, Ascensió Figueres, representant al Partit Popular a les corts de l'estat.
Una acadèmia de la qual em preocupa molt que vostés reneguen perquè en van ser creadors.
Una acadèmia que no només la van crear, sinó que…, i és un dels seus grans encerts, i així li ho dic, i com a encert de la societat valenciana que ens ha fet avançar moltíssim -fins i tot alguna gent en aquell moment no n'estàvem d'acord- i que ens ha fet avançar moltíssim en el reconeixement i en l'ús de la nostra llengua.
Una acadèmia que no només la van crear, que no només la van presidir persones que després han sigut diputades del Partit Popular, sinó que, a més a més, va estar referendada i posada encara més en valor per la modificació de l'Estatut que va fer un govern de majoria absoluta del Partit Popular, un govern de majoria absoluta del Partit Popular que deia, entre altres coses, que és l'acadèmia valenciana la que marca i determinada la normativa lingüística al nostre territori.
Quina, si no?
Jo, quan veig aquestes interpel·lacions i aquestes preguntes, em pregunte i el castellà qui ho fa?
La Reial Acadèmia de la Llengua Espanyola.
Del gallec?
L'acadèmia gallega.
Del valencià?
L'Acadèmia Valenciana de la Llengua.

I, per tant, complint amb les resolucions, les normatives, les creacions d'organismes estatutaris i el mateix Estatut, no podem fer altra cosa més que complir, complir i complir amb un dels grans encerts d'eixa època en la qual vostés van estar governant i que ens ha servit, entre altres coses, per a passar pàgina.

Vosté deia que nosaltres, sectàriament, determinem qui ha de rebre subvenció i qui no l'ha de rebre.
Curiosament, el que fem és aplicar una normativa creada per vostés i que, ni més ni menys que a l'any 2002, ja -i no era este el conseller al 2002- es deia que «esta es la normativa que deberá ser respetada por todas las instituciones y entidades que reciban subvenciones».
En què quedem?
En què quedem?
(Veus) Estem fent, ni més ni menys,…

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Senyories.

El senyor conseller d'Educació, Cultura i Esport:

…amb responsabilitat institucional màxima,…

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Senyories, per favor.

El senyor conseller d'Educació, Cultura i Esport:

…ni més ni menys, amb responsabilitat institucional màxima, continuïtat a un organisme que ha funcionat, que està funcionant i que està ajudant perquè ací, que en aquesta terra, doncs, resulta que qui té conflictes amb la llengua és precisament qui ha viscut d'ella sense usar-la mai, (aplaudiments) que són els que confronten sempre amb la llengua, no els que ens l'estimem, no els que la volem més viva; els que mai l'usen, els que la volen confrontar.

Gràcies.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Continuem amb la pregunta 1.
098, formulada pel diputat pel diputat José Silverio Tena, del Grup Parlamentari Compromís, al conseller d'Educació, Cultura i Esport sobre la coeducació.

Quan vullga, senyoria.

El senyor Tena Sánchez:

Moltes gràcies, presidenta.

Bon dia, senyories.

Senyor conseller, com vosté molt bé sap, l'educació i la cultura són elements fonamentals per a qualsevol societat.
La igualtat d'oportunitats, la qualitat democràtica o el progrés, d'acord amb valors positius en temes de benestar social, són, en definitiva, qüestions que viuen de l'educació i de la cultura de les societats.

El sistema educatiu té la responsabilitat de formar una ciutadania que siga crítica i que siga capaç de continuar avançant en la consolidació d'un sistema que apel·le i defense la inclusió, la interculturalitat, la igualtat de totes les persones, la defensa dels drets humans, la democràcia…, en definitiva, senyories, tot allò que la gran majoria d'aquest parlament ja estem fent dia a dia en la nostra societat.

Per a aconseguir tot això, sabem que és imprescindible el canvi de l'escola mixta a l'escola coeducativa.
Una escola que deixe d'una vegada enrere les pedagogies androcèntriques que invisibilitzen les dones, que invisibilitzen la diversitat i, en definitiva, el que fan és reproduir els rols i els estereotips que fonamenten una societat totalment patriarcal.
Una escola que incorpore un altre llenguatge.
Una escola que incorpore altres currículums, altres metodologies i altres maneres de pensar i de crear.
Una escola que servisca per a impulsar la transformació social que les nostres àvies, les nostres mares, germanes i les nostres filles porten anys i anys de lluita i és per a poder-ho aconseguir.

Senyor conseller, ho tenim clar, a Compromís ho tenim molt clar, al Botànic i a la seua conselleria.
I és per això que ja se va encetar aquest procés amb l'aprovació del pla director de coeducació.
Un pla que es va presentar com a ferramenta per a dur a terme eixe canvi a l'escola coeducativa, per poder treballar per l'eliminació de les discriminacions per raó de gènere i les seues violències masclistes, des de la prevenció que, sense cap dubte, és la fórmula més efectiva que tenim avui en dia.

Per això, volem saber en quines qüestions concretes s'ha materialitzat l'aplicació d'aquest pla en els seus primers anys d'implementació.
Entenem també que la pandèmia provocada per la covid-19 -recordem que ja quasi que fa dos anys-, doncs, no ha sigut segurament el millor escenari ni el més adequat ni el més propici per a poder encetar canvis estructurals al nostre sistema educatiu de gran calat, com ha estat aquest pla director de coeducació.

No obstant això, estem segurs que des de la conselleria d'educació s'han impulsat moltes iniciatives per treballar en aquest sentit, per generar espais perquè el personal docent, amb la col·laboració amb l'alumnat, haja pogut desenvolupar propostes en aquest sentit.

Per tot açò, senyor conseller, volem conéixer quines polítiques s'han implementat des de la conselleria d'educació els últims anys per treballar en eixe impuls tan necessari com és l'educació a totes les escoles valencianes.

Per tot açò, senyor conseller, des del Grup Parlamentari Compromís, volem saber quines mesures ha impulsat la conselleria per a implantar aquest pla de la coeducació a les escoles valencianes arreu de tot el País Valencià.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Per a donar resposta a la pregunta, té la paraula l'honorable conseller d'educació.
Esperarem que l'il·lustre diputat arribe al seu escó i li donaré la paraula.

El senyor conseller d'Educació, Cultura i Esport:

Gràcies, senyora presidenta.

Gràcies, senyor diputat.

Efectivament, la coeducació és un projecte fonamental, dels més transformadors que tenim al capdavant en aquests reptes que tenim a l'educació valenciana i a nivell mundial per canviar què és el que ensenyem i què és el que passa en els centres educatius, què és el que viuen els nostres xiquets i xiquetes des que naixen fins que continuen formant-se, fins a l'edat adulta.

És importantíssim que, des del primer minut en què es socialitzen, vegen que hi ha una altra manera, més enllà del patriarcat, d'organitzar-se; hi ha una altra manera, més enllà que els homes dominen sobre les dones; hi ha una altra manera de construir societat i de relacionar-se per a ser totes i tots més lliures.
I, precisament per això, és important que des de les administracions públiques… i és indefugible que ens dediquem constantment a transformar d'arrel aquestes situacions de desigualtat que patixen, que sofrixen les nostres companyes, que són més de la meitat de la població mundial.

Mire, no només hem creat eixe pla de coeducació en què vam ser els primers a fer-ho a nivell estatal, sinó que l'hem anat concretant cada dia, cada passa, fins i tot malgrat la pandèmia, i vosté ho deia, amb les dificultats que hi ha comportat.
De fet, hem sigut el primer territori que ha acollit el primer congrés estatal de coeducació, amb presència del personalitats de tot l'estat, amb experiències pioneres d'arreu del món i que va ser precisament ací, a València, on el vam fer, per a marcar el full de ruta del que han de ser les escoles coeducatives, les escoles transformadores que necessita el nostre futur.

Miren, també des d'ací, ni més ni menys, liderem un projecte europeu, el Women's Legacy, que és precisament per a estudiar, reivindicar i visibilitzar la presència de les dones en el currículum educatiu.
I ho fem no només en el currículum del País Valencià, ho fem participant en un projecte europeu en què hi ha diversos països més que segueixen el que nosaltres estem fent i que analitzem arreu d'Europa quina ha estat la presència en el currículum de les dones i quina és la que realment deuria ser i no és altra, com evidentment podíem esperar, que ha de ser amb molta major presència i amb molta major dignitat.

A més a més, hem seguit formant totes i cadascuna de les persones coordinadores i coordinadores d'igualtat.
Saben que vam ser la primera comunitat, la primera autonomia, el primer país que vam fer de veritat efectiva la figura de la persona coordinadora d'igualtat en el centre educatiu.
Ara la llei estatal diu que s'ha de crear eixa figura.
Nosaltres fa sis anys que la tenim en els centres educatius i és una gran passa que el conjunt de l'estat l'agafe i la projecta perquè continue també en la resta del territori.

Hem destinat més de cinc mil hores de formació en matèries relacionades amb la coeducació.
S'han format més de sis mil docents, és a dir, no estem parlant ja, únicament i exclusivament, dels i les coordinadores d'igualtat, ja estem arribant al conjunt de docents en la formació en coeducació.
Més del 65 % dels centres educatius estan participant en projectes de coeducació, projectes d'innovació i projectes de formació dirigits a la coeducació, més del 65 % dels centres educatius.
I, a més a més, tenim una aposta claríssima perquè no només allò que fem, allò que visibilitzem, allò que es transmet en els centres educatius siga des del punt de vista de la relació entre el professorat i l'alumnat, sinó també entre iguals, entre els mateixos xiquets i xiquetes, en com podem mediar perquè entre ells també es produïsquen espais de socialització i mirades de socialització en igualtat.

A més a més, dir-li que estem treballant de forma decidida i ja hem transformat, ni més ni menys, que els patis perquè siguen espais de coeducació.
Hi han desenes, centenars de patis transformant-se al nostre país perquè siguen espais de coeducació, perquè deixe de passar el que passava durant molts anys, sense que ningú haguera fet una reflexió al respecte, i és que l'espai central l'ocuparen els xiquets i els espais laterals els ocuparen les xiquetes.
Quin gran reflex del que ha estat la societat en el passat, malauradament.
I, de fet, en eixe sentit, hem editat una guia de patis coeducatius i una resolució, que està a punt de publicar-se, perquè tots els patis que construïm i tots aquells que estem reformant, que com saben són centenars, amb el pla Edificant i l'execució d'infraestructures, siguen patis coeducatius des del seu inici, des de la seua concepció i amb la participació del conjunt de la comunitat educativa.

Només amb una educació en coeducació, només amb una educació en igualtat, aconseguirem que este país siga de veritat un lloc lliure i un lloc on pague la pena viure.
On totes les persones, siguen homes o dones, puguen viure en igualtat.

Gràcies.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Pregunta 1.
312, formulada per la diputada Mercedes Ventura, del Grup Parlamentari Ciudadanos, al conseller d'Educació, Cultura i Esport sobre la diversitat cultural, que formularà la il·lustre diputada María Quiles.

Quan vullga, senyoria.

La senyora Quiles Bailén:

Gracias, presidenta.

«La apropiación de un territorio que se arrodilla al forastero y nos hace sentir fuera de lugar a los autóctonos.
En general, detestan el valenciano, involucrarse en el tejido social donde viven.
Una colonia en el peor sentido del término».
Seguro que a muchos de ustedes les suena esa frase, ¿verdad?
Pues es una frase publicada hace unos días en una red social por una periodista de À Punt, referida a la comunidad noruega de Alfaz del Pi de Alicante.
Pero, vamos, quien no sepa de qué va el tema le puede preguntar al señor Marzà al respecto.
Y yo les digo, vamos a hacer un ejercicio de imaginación y vamos a cerrar los ojos, y vamos a imaginarnos esa frase, por ejemplo, en El Ejido, en Almería.
«La apropiación de un territorio que se arrodilla ante el extranjero y nos hace sentir fuera de lugar a los autóctonos».
¿Ahí también le daría «me gusta» a esa frase, señor Marzà?
(Aplaudiments) ¿O cómo llamaría usted a los que hicieran eso, en ese lugar?

Y, otra pregunta, autóctonos aquí, ¿quiénes son?
¿Usted y el señor Nadal, que le dieron «me gusta»?
Yo no, seguro, porque a mí y a los alicantinos ya nos volvieron a mandar ayer a vivir a Murcia.
Que yo encantada de la vida, pero yo he nacido en la Comunidad Valenciana y soy tan o más valenciana que usted.
(Veus)

Pero claro, es que, vuelvo a decir, ni los noruegos, ni los argelinos, ni los ingleses, (veus) ni los de Valladolid, ni los de la Vega Baja, señor Nadal…

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Senyories, per favor, pregue silenci.

La senyora Quiles Bailén:

…porque esa gente, aunque viva, estudie, trabaje, ame esta tierra, tanto o más que usted, eso es para ustedes que vienen a colonizarnos.
Y, por saberlo yo, para sentirse un autóctono de aquí, qué hay que tener, ¿ocho apellidos valencianos, señor Nadal?
¿O ser de Compromís?
(Aplaudiments) Pues ya me lo dirán.

(Veus) Porque, fíjense, los que dan «me gusta»…

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Senyoria, per favor.

La senyora Quiles Bailén:

…y apoyan esas barbaridades xenófobas, hablando de autóctonos, de colonias invasoras, no se sientan en esta bancada, señorías.
Se sientan en esa, incluso alguno tiene cargo de conseller.
Con lo cual, señor Marzà, ¿cómo va a trabajar desde su conselleria esa diversidad cultural?
Porque está claro que con el ejemplo no está siendo.

Y yo traigo este…, o desde Ciudadanos traemos este tema al pleno porque, de verdad, nos gustaría abrir una reflexión mucho más profunda.
Es que, señor Marzà, en vez de promulgar la división, el enfrentamiento, el hostigamiento hacia las personas que no piensan, actúan y, sobre todo, no hablan como usted, ¿por qué no invertimos esos esfuerzos en apostar por la integración y la diversidad como un valor de riqueza en alza?
¿Por qué no hacemos algo más que regar con dinero público a entidades pancatalanistas y apostamos por esa interculturalidad de verdad y, sobre todo, predicamos con el ejemplo, señor Marzà?
Porque, yo le pregunto, ¿lo que le parece a usted una colonia invasora son solo los noruegos o también los franceses, los británicos, los alemanes, los búlgaros, los rusos, los argelinos?
(Veus) Porque en la comunidad tenemos más de ciento veinte nacionalidades distintas…

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Senyories, per favor.

La senyora Quiles Bailén:

…pero es que, en Alfaz del Pi, hay más de veintiocho distintas.
Es que no hay una sociedad homogénea.
Y, en ese sentido, comprobar el apoyo de ciertos cargos públicos a estas afirmaciones nos lleva a preocuparnos desde Ciudadanos hondamente por el tipo de políticas que, en ese sentido, están llevando a cabo desde la conselleria, porque están dirigiendo la política educativa y cultural de nuestra comunidad.

Y me gustaría saber qué opina el señor Arques, alcalde de Alfaz del Pi, diputado, que es compañero suyo del Botànic, que yo creo que se merece una disculpa por parte suya, y por supuesto la comunidad Noruega también.
(Veus) Pero como sospecho que no lo va a hacer, y ya oigo las risas del señor Nadal, en su línea, me refiero, y voy a…

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Senyories, per favor, pregue silenci.

La senyora Quiles Bailén:

Este tema es que siempre los pone nerviosos, presidenta.
(Veus)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Senyories.

La senyora Quiles Bailén:

Quiero reiterar y hacer mías las palabras del señor Arques, en el pleno del pasado 28 de enero, que decía…

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Senyories, per favor.

La senyora Quiles Bailén:

Palabras del señor…

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Un moment.
Un moment, senyora Quiles, que li he parat el temps.

Senyories, per favor, pregue silenci, que la il·lustre diputada puga formular la seua pregunta i la seua intervenció, perquè després l'honorable conseller ja contestarà.
(Veus)

Continue.

La senyora Quiles Bailén:

Gracias, presidenta.
(Veus)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Senyories, per favor.
Senyories, fins que no hi haja silenci, no vaig a continuar donant-li la paraula a la senyora Quiles.

La senyora Quiles Bailén:

Gracias, presidenta.

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Continue.

La senyora Quiles Bailén:

Sí.

Hago mías las palabras del señor Arques en su pleno, en Alfaz del Pi el pasado 28 de enero, que decía, refiriéndose a ustedes: «Desde Valencia, opinar de los noruegos de Alfaz del Pi denota desconocimiento absoluto».
Totalmente de acuerdo, señor Arques.
Desconocimiento absoluto y, yo añadiría, falta de respeto por el que no siente, piensa y, sobre todo, no habla como usted.

Yo escuchaba a la consellera Bravo hace unos minutos decir que esto es una comunidad abierta y acogedora, que aquí no queremos xenófobos.
Pues yo digo una cosa, señor Marzà, es obvio que nos hace falta urgentemente que trabaje el tema de la diversidad, la integración cultural.
Y, es más, le sugiero que empiece a trabajarlo por usted mismo y por su grupo político.

Muchísimas gracias.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera de les Corts Valencianes:

Gràcies, senyoria.

Té la paraula l'honorable conseller d'educació per a donar resposta.
Que ja no li queda més temps tampoc a la il·lustre diputada per a continuar…

Quan vullga.

El senyor conseller d'Educació, Cultura i Esport:

Gràcies, senyora presidenta.

Gràcies, senyora diputada.

Espere que es recupere la diputada Ventura, que és qui havia fet i formulat la pregunta.

Des del govern del Botànic, des del minut zero hem estat treballant no només la interculturalitat, sinó el foment de la interculturalitat en els nostres centres educatius.
De fet, som el primer govern que hem introduït en les nostres normatives -per cert, unes normatives que vostés han intentat tirar per terra i que sempre estan criticant- no només el concepte de la interculturalitat, sinó la mirada intercultural en tot allò que fem.
De fet, és el primer govern, no només de l'estat, sinó d'arreu d'Europa, i així ens ho va fer saber el Consell d'Europa, quan vaig tindre el plaer de poder anar a compartir la nostra experiència, considerada pel Consell d'Europa experiència d'èxit, precisament, en l'aprenentatge de llengües, com els que incorporàrem per primera vegada la referència a la llengua d'orige de les persones que viuen a la nostra terra, hagen nascut on hagen nascut.
Hagen nascut a Noruega, hagen nascut a Algèria, hagen nascut a Egipte, hagen nascut a Bulgària, hagen nascut on hagen nascut, també a Múrcia.
Per cert, una demostració clara, s'ha fet en este ple, d'eixes mentides que vosté està dient, en tant que el nostre grup, mire si som xenòfobs, que la nostra portaveu és nascuda a Múrcia i és la portaveu de Compromís.
(Aplaudiments)

Mire si tenim en contra del castellà que, ahir mateix, li deia a una altra companya de la seua dreta que no li toleraria, en cap cas, que dubtara, no només per l'estima i l'amor que li tenim nosaltres també al castellà, perquè ens feia i feia quedar en ridícul al seu grup i als seus representants, entre altres entre persones amb qui habitualment ens relacionem en castellà, que ens estimem i que formen part de la nostra vida.
Però a nosaltres no ens trobaran mai en eixa dicotomia, entre si parles una llengua és perquè odies una altra.
Perquè, precisament, no són els monolingües els que ens han de dir als plurilingües com hem de tractar l'ús de les llengües i el seu aprenentatge.

Mire, li deia que, a més a més, resulta que tot això que vostés volen dibuixar sobre el que passa, no passa als centres educatius, i les barbaritats que diuen sobre la meua persona, doncs resulta que, quan anem als fets, el País Valencià és, entre els xiquets i les xiquetes, el territori de l'estat on hi ha més respecte per les persones nouvingudes.
No ho dic jo, ho diu un informe PISA.
I diu que al País Valencià som el territori a on hi ha més respecte i més treball en igualtat i en interculturalitat a les escoles de tot l'estat.
I és el lloc, el territori, on més respecte i treball intercultural hi ha dins de tota l'OCDE.
Per tant, dades, d'un organisme tan donat a estar al servei del pancatalanisme com és l'OCDE, que refermen que no només està buit el seu discurs, sinó que, a més a més, cada dia es queda més curt.

I, miren, per a nosaltres treballar la interculturalitat passa, per exemple, per acabar amb la segregació que hi havia en els centres educatius i que alguna gent, que defensava el valencià, ja li anava bé, que era separar, dins de cada centre educatiu, per línies els xiquets que estudiaven en valencià i els xiquets que estudiaven en castellà.
Perquè no volem, i això ho hem fet fins i tot en contra d'alguna gent que deia que volia estudiar només en valencià, ho hem fet perquè no volem una terra dividida pels que parlen una llengua o una altra.
Ho hem fet perquè volem que tots els alumnes, que totes les alumnes, tinguen la capacitat d'usar la llengua.
I això passa perquè la puguen aprendre, perquè l'aprenguen en igualtat i perquè, vinguen d'on hagen vingut, puguen relacionar-se d'igual a igual.

Igual que van fer -i acabe-…, soc mestre, crec que ho sap.
Treballava en una escola on el 93 % dels seus xiquets i les xiquetes no tenien, les seues famílies, cap ingrés, on hi havia 27 nacionalitats diferents.
I saben què hi havia dins?
El major amor i la major estima per les diferents cultures i les diferents nacionalitats de les persones que hi havien allí.
Això és el que passa als centres educatius, això és el que passa als centres valencians.
Ho diu l'OCDE, ho diuen els xiquets i les xiquetes quan entren als centres educatius.
Si vostés volen polemitzar, volen dir barbaritats, és el seu camí cap a la irrellevància.
Nosaltres seguirem treballant amb el poble valencià.

Gràcies.
(Aplaudiments)

(Ocupa la presidència el president de les Corts Valencianes, senyor Enric Morera i Català)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, conseller.

Continuarem amb les preguntes de control.
Ara, la que formula la il·lustre diputada María de los Llanos Massó al conseller d'Educació, Cultura i Esport.

Quan vosté vullga, senyoria.

La senyora Massó Linares:

Gracias, presidente.

Buenos días, señor Marzà.

Parece que el presidente Puig ha decidido mantener el apoyo al conseller secesionista supremacista, porque, por lo que veo, pues sigue sentado en los sillones del Consell.
Por tanto, no nos extraña que hoy haya salido un informe de The Economist en el que dice que España ha dejado de ser una democracia plena.
Con cosas como esa, qué esperar.

Claro, el problema es que usted está tan entretenido con sus políticas nacionalistas que de la gestión ya se ocupará, si eso.
Entonces, nuestra pregunta es: ¿cuáles son las razones por las que no se ha abonado el salario a docentes de escuelas concertadas desde el inicio del curso escolar?

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Contestarà l'honorable conseller, al qual li done la paraula.
Conseller, té vosté la paraula.

El senyor conseller d'Educació, Cultura i Esport:

Gràcies, senyor president.

La política útil és aquella que fa que seixanta mil xiquets i xiquetes tinguen el menjador gratuït; que n'hi hagen més de quatre-cents mil que tenen els llibres de text gratuïts; que tinguen, ni més ni menys, que huit mil professors i professores més en els centres educatius, o que n'hi hagen més de quaranta-quatre centres educatius nous construïts des que hem arribat al govern.
Ho dic, precisament, per eixa referència que fa vosté a la utilitat o no que estiguem nosaltres al govern i no vostés.
En canvi, la utilitat per als ciutadans i ciutadanes del nostre territori és que vostés, que venien a tancar xiringuitos, no tanquen ni el bar per a aparèixer en l'Europarlament.
I, a més a més, l'únic que fan és cobrar nòmines públiques per a ni una política en favor de les persones.

I ara li conteste a la seua pregunta, igual que ha fet vosté la seua primera introducció.
Mire, només que hi haguera una persona que no haguera cobrat, seria injustificable.
Per tant, no li vaig a justificar el que no ha funcionat bé.
I, per tant, li dic que, evidentment, encara que en fora una, no estaria bé.
I ens hem posat en el dia a dia a mirar quin és el cas per cas, què ha passat amb cadascuna d'eixes persones.
I hem treballat amb la col·laboració de cadascun dels seus centres educatius.
I dir-li que no només està en vies de solució i s'ha solucionat la immensa majoria de les casuístiques que hi ha hagut, després li explicaré cada una d'elles, sinó que, a més a més, han servit per a millorar els procediments, que falta feien, i la gestió, que falta feia, i hem estat al damunt perquè això no puga passar.

Gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, conseller.

Continuarem amb la formulació de la pregunta, ara des del faristol.

Quan vosté vullga, senyoria.

La senyora Massó Linares:

Gracias, presidente.

Bueno, antes de empezar, un consejo.
Mire a ver en sus asesores si.
.
, porque le han debido de jaquear la cuenta de Twitter, y alguien está dándole «me gusta» a comentarios xenófobos.
No digo que sea usted, pero revise, porque igual se la han jaqueado.

Mire, dice que está en trámite de solucionar el problema de los impagos a la concertada.
Han tenido que recurrir al Síndic de Greuges.
Mire, usted es tan previsible, señor Marzà… Nunca tiene la culpa de nada.
O sea, usted no tiene nunca la culpa de nada.
Llevan cinco meses sin cobrar, pero la culpa no es suya.
La culpa ya verá usted como en su intervención se la va a echar a los centros, que es lo que ha hecho en la prensa.

Mire, cada vez que se les ocurre hacer algún cambio, se avecina un desastre.
Están implementando un nuevo programa desde octubre para facilitar la comunicación entre la conselleria y los centros, que debería sustituir al trámite Z.
Esa comunicación llega al funcionario, que se encarga de cierto número de centros, pero es que si ese funcionario está de baja y no se cubre o se retrasa, entonces tenemos un problema.
Y como por la covid y los PAM hemos visto nuevas contrataciones, sobre todo con el curso ya empezado, pues se ha producido un cuello de botella.
Pero es que eso es gestión, señor Marzà.
Eso son problemas de la gestión, que es lo que tiene que hacer usted.
Como le pasó con el instituto de Crevillente, el Canónigo Manchón, que estuvo un año entero sin pagarles el presupuesto, 140.
000 euros.
Sí, señor conseller.
Usted me lo reconoció en una comisión.

Mire, su gestión es nefasta.
Se le llena la boca con los refuerzos a los centros, pero es que luego no les pagan.
Y la mayoría de los trabajadores que están sin cobrar son los que están de refuerzo de la covid o del Plan de actuación para la mejora.
Según usted, son casos puntuales, pero es que resulta que esas familias no comen puntualmente, comen todos los días.
(Aplaudiments) Y no pagan la hipoteca puntualmente, la tienen que pagar todos los meses, y algunos están en una situación bastante dramática.
Pero es que eso no es más que una muestra de su gestión, su conselleria es un auténtico caos.
Pero claro, es que pedirle a un ideólogo que gestione y que se preocupe de mejorar la educación, pues es un imposible.
Usted está a otras cosas, como pudimos ver ayer.
Usted está a lo suyo.

Mire, nos repitió hasta la saciedad que los miles de equipos que iban a llegar en pleno confinamiento, cuando todavía no había total presencialidad en las aulas… ¿Y qué pasó?
Pues que cuando otras comunidades autónomas ya estaban entregando esos equipos informáticos, pues en la Comunidad Valenciana, el concurso público todavía estaba valorando ofertas.
Y el convenio se firmó a finales de noviembre de 2020, cuando había sido aprobado por el Consell en septiembre.
Y las características técnicas de esos equipos no llegaron al ministerio hasta diciembre.
Así es como gestiona usted las urgencias y las emergencias de la comunidad educativa.

Alardea una y otra vez del despliegue de recursos, mientras recorta las horas de atención a niños con necesidades específicas; recorta las horas de PAM de los centros concertados; les asigna horas insuficientes de audición y lenguaje, y pedagogía terapéutica.
Y aun así, a pesar de esos recortes, no les paga las nóminas, señor conseller.
Le recuerdo que los centros concertados están sostenidos con fondos públicos, es decir, con los recursos de todos los ciudadanos.
Usted no es quién para discriminar a esos trabajadores ni, de rebote, a esos niños que están en esos centros.

Mire, usted no paga a los profesores de la concertada, no implementa las ayudas que necesitan esos niños, maltrata una y otra vez un modelo educativo que no le gusta y pretende ir ahogándolo poco a poco.
Pero, eso sí, usted hace anuncios fantásticos de programas estupendos, igualitarios, resilientes y no sé cuantas cosas más.
Presupuestan colegios un año sí y otro también… Es que el día menos pensado lo vamos a ver inaugurando un pantano, señor conseller.
(Rialles.
Aplaudiments) Es usted un vendehúmos…

El senyor president de les Corts Valencianes:

Senyoria.

La senyora Massó Linares:

…aparte de un peligro para la educación de nuestros hijos.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Escoltarem la resposta de l'honorable conseller.

El senyor conseller d'Educació, Cultura i Esport:

Gràcies, senyor president.

Una vegada més, es demostra com portar les rèpliques preparades no és excusa per a poder llegir-les, encara que ja s'haja contestat a la pregunta.

Mire, he dit en la meua primera intervenció que, només amb el fet que hi haguera una persona que no cobrara la nòmina o part de la seua nòmina, és evident que no es podria justificar res.
Li he dit que es treballa, i es treballa i s'està treballant, i s'ha treballat, amb cadascun dels casos, amb cadascun dels titulars dels centres, per a donar-los la solució concreta perquè tinguen de veritat eixa situació.
Dir-li també que no només estem damunt dels casos, sinó que coneixem cadascun dels casos.
De fet, hi ha casos, com he pogut vore, que són d'hores parcials, altres que són de triennis, no de nòmines senceres, encara que vostés vullguen dir que són tots i que són una grandíssima quantitat.
Encara que només n'hi haguera un seria injustificable, ja li ho he dit, però no és cert.

I anem a dimensionar, anem a dimensionar les coses i a parlar de la realitat que hi ha i les dificultats que n'hi ha en eixes gestions.
Mire, és el 0,5 % els que a novembre tenien eixa situació de les nòmines de la concertada, val?
El 0,5 %.
Ja li he dit que amb una ja seria massa, però és el 0,5 % de les nòmines.

No només això, sinó que, mire, vosté intenta posar damunt la taula que això és per una suposada construcció ideològica per anar contra l'escola concertada.
Res més lluny d'això.
Això és conseqüència, entre altres coses, d'eixos discursos que vostés fan quan diuen que «hay que recortar impuestos y recortar la administración pública».
Sap que quan no hi ha múscul poden arribar a passar eixes coses?
Sap que això que diuen vostés que «hay que quitar los impuestos» implica que potser després no hi haja suficient gent per a tramitar el 0,5 % de les nòmines en temps i forma?
Sap que això és conseqüència d'eixe model?
Sap que això ho diuen totes i tots els treballadors públics, i que saben perfectament que el que diuen vostés és destruir l'administració pública i, de rebot, acabarà afectant també la resta d'entitats que viuen i que són pagades amb diners públics?

Mire, vosté ha parlat de retallades, jo li parle de dades.
I les dades són que no només hi ha més professorat en els centres concertats, sinó que hi ha moltes més hores d'atenció.
(La senyora Massó Linares nega amb el cap) Vosté diu que no, li ho pot preguntar als titulars dels centres i li ho pot preguntar a les patronals.
Hi ha tres mil hores més.
Hi ha 713 professors i professores més en la concertada.
I hi ha, ni més ni menys, que el doble de recursos destinats al PAM, i ara excepcionalment també a la covid.

Per tant, no parle de retallades i mire, treballe amb les dades reals.
I, si vol, parlem d'allò estructural, i és de la necessitat que l'administració pública tinga els recursos suficients per a donar resposta a eixe 0,5 %, sí, però també al conjunt de la ciutadania, que s'ho mereix.

I acabe ja.
Diga-li a les persones de Vilanova, de Les Useres, d'El Campello, dels diferents ajuntaments que he visitat aquesta setmana, i els diu que les coses que té són fantasma i que són fruit d'un ideòleg, que l'únic que vol és construir uns països que estan en el cap de no sé qui.
I, en canvi, les escoles no són realitat.
Diga-li-ho, a vore què li contesten.

Gràcies.
 (Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, conseller.

Senyories, i ens queda una última pregunta, que serà formulada per l'il·lustre diputat Miguel Barrachina, en nom del Grup Parlamentari Popular, a l'honorable consellera d'Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica.

Quan vosté vullga, senyoria.

El senyor Barrachina Ros:

Muchas gracias, señor presidente.

Y buenas tardes ya, señora consellera.

La situación que vive la agricultura y la ganadería en España es enormemente comprometida, pero singularmente en esta, en la Comunidad Valenciana, es dramática.
Desde que registré la pregunta el pasado mes hasta ahora, se han sucedido manifestaciones a lo largo y ancho de todo el territorio nacional.
Y se ha conocido que por tercer año consecutivo la Comunidad Valenciana bate récord nacional de abandono de tierras, según los propios agricultores, récord europeo de abandono de cultivos en favor del terreno improductivo.

Sin embargo, mientras en la Comunidad Valenciana se abandona, en otros territorios de España se multiplica el cultivo, incluso de cítricos.
Este documento lo aportaron el lunes a la comisión de citricultura, y dice que en siete años, del 2014 a hoy, nosotros en la Comunidad Valenciana teníamos el 68 % del terreno cítrico nacional, y del 68 % hemos pasado al 46 %.
Pero hay otras comunidades autónomas, y yo les felicito, como Andalucía, que han pasado del 17 % al 34 %.
Incluso Murcia, del 10 % al 15 %.
Otros crecen y nosotros decrecemos.
¿Qué le sucede a la Comunidad Valenciana en particular para que mientras otros cultivan cítrico nosotros abandonemos los campos y a los agricultores?

Se reducen los campos y se desploma el consumo por la falta de promoción, en la agricultura y en la ganadería.
En la ganadería se ha pasado los últimos años de consumirse ocho kilos de vacuno a cinco, y no me importaría si fuese una decisión voluntaria, libre y personal.
Sin embargo, quien debe promocionar el consumo de nuestra carne y de nuestros productos, los mejores del mundo, un ministro de consumo, el señor Garzón, faltando a la verdad, dice que nuestra carne es de mala calidad.

Y yo le pregunto: ¿va a hacer usted como el presidente socialista de Aragón, que anunció campañas informativas, en los mismos medios extranjeros en los cuales intoxicó el ministro del gobierno de España, diciendo que se enviaba carne de animales maltratados y de mala calidad?
¿Va a aprovechar para promocionar nuestra carne?
¿Va a aprovechar para promocionar nuestros cultivos que no solo son los mejores del mundo, los más saludables, sino además los más seguros?
¿O va a seguir manteniendo esas exiguas, esas raquíticas campañas de promoción de nuestro consumo?

Muchas gracias.
 (Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

La pregunta serà contestada per l'honorable consellera.

La senyora consellera d'Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica:

Gràcies, senyor president.

Senyor Barrachina, vosté ha preguntat sobre quines mesures respecte a l'agricultura i la ramaderia estem fent per la conselleria.
La veritat és que una pregunta molt ampla, de la qual el primer que em crida l'atenció a mi és que si vol que només promocionem el consum de productes agraris i ramaders, i no de pesca.
Però bé, faça-s'ho mirar vosté per què deixa el nostre sector de la pesca obviat en la seua pregunta.

En segon lloc, vosté diu que nosaltres fem campanyes pírriques, que destinem pocs recursos.
Li he de recordar que esta conselleria ha augmentat, ha doblat, les inversions en agricultura i ramaderia, i pesca.
Estem parlant de més de dos-cents cinquanta milions d'euros que dediquem a estes polítiques en favor dels sectors primaris valencians, quan vostés dedicaven solament cent trenta milions d'euros.
Estem parlant que hem doblat el pressupost, i per això és per què portem tres anys consecutius liderant les exportacions, la indústria agroalimentària, liderant les exportacions en la Comunitat Valenciana, per damunt fins i tot de sectors que fins ara havien sigut líder, com puga ser l'automoció.

Aixina que continuarem en esta línia perquè la cadena agroalimentària, tota, tinga present i futur en la nostra comunitat.

Gràcies.

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, consellera.

Continuarà la pregunta l'il·lustre diputat Miguel Barrachina.

El senyor Barrachina Ros:

Gracias, señor presidente.

Es terrible, la situación dramática que viven los agricultores que abandonan sus campos, que los abandonan.
Y usted dice, y afirma, que va a continuar por ese mismo camino.

Le parece amplia mi pregunta y, sin embargo, me dice que meta también a la pesca.
¿Para qué?
Para que usted siga engañando con la ausencia completa de la promoción.
Yo le pido que este año en que estamos, en el 2022, y su cuarto año como consellera…, que vamos a volver a batir por cuarto año consecutivo récord nacional de abandono de tierras.
Le pregunto por qué se cultiva en Murcia y en Andalucía sí…, y por qué no.

Y le preguntó si su fracaso en la ley de estructuras agrarias; si su fracaso en la ley de la huerta valenciana, que solo ha servido para montar un chiringuito en el cual colocar a amigos de su grupo político, y le pregunto si su fracaso en materia de defensa del agua de los agricultores valencianos, le pregunto si su fracaso estrepitoso con el plan de choque de defensa contra la plaga del cotonet tiene algo que ver en que sigan nuestros vecinos murcianos ampliando sus plantaciones, y los felicito, y los andaluces, y nosotros batamos récord europeo de abandono de tierras.

¿No tiene nada que ver la agricultura y la ganadería con la consellera que se dedica a eso?
¿Usted no tiene nada que ver con que se abandonen los campos cuando ustedes nos gobiernan?

Y cuando la política agraria común, que iba a ser una ayuda para nuestros agricultores, resulta que en lugar de ayuda se va a convertir en un freno…

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies.

El senyor Barrachina Ros:

…y que hasta los arrozales… -concluyó, señor presidente- que hasta los arrozales que permiten la calidad del agua en nuestra Albufera pueden abandonarse con esa reducción de un 35 % de las ayudas que van a recibir.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Acabarem el ple amb la resposta que la consellera d'agricultura efectuarà a la pregunta que s'acaba de concretar.

Quan vosté vullga, consellera.

La senyora consellera d'Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica:

Gràcies, senyor president.

Señor Barrachina, los citricultores murcianos y andaluces dan gracias por el cambio de gobierno, porque desde 2009 estaba el cotonet de les Valls… (remors)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Senyories!

La senyora consellera d'Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica:

…y ustedes no hicieron absolutamente nada.
Solo con el cambio de gobierno del Botànic, a partir del 2016, se activó la búsqueda de investigación para esta plaga, que puede estar haciéndonos un daño, que estamos intentando frenar y que los citricultores murcianos y andaluces están deseando que consigamos frenar para que no les llegue a sus campos.
(Aplaudiments)

Igual que las inversiones que estamos haciendo para intentar evitar el HLB, que es uno de los grandes problemas y que ya se han identificado vectores, por ejemplo, en Israel.

Somos la única comunidad que estamos haciendo precisamente la investigación ante una de las plagas más devastadoras en el mundo de la citricultura.

Y usted debería preguntarse precisamente por qué ha sido esto con el cambio de gobierno.
Porque somos un gobierno responsable, que estamos haciendo todas las acciones posibles y por haber para que la sanidad vegetal se convierta en orden prioritario.

Y por eso me extraña que usted hoy no haya felicitado a todo el sector citrícola valenciano, a esta conselleria, incluso al ministerio por un hito histórico que ha sucedido apenas hace una semana, consiguiendo que la Comisión Europea restrinja mucho más las entradas de plagas a través de la imposición del tratamiento en frío en las naranjas para aquellos países que tienen esta plaga de la Thaumatotibia.

Así que vaya usted preguntándose qué es lo que usted ha hecho durante todo este tiempo.
Yo sé lo que he hecho: seis meses que se constituyó el frente citrícola valenciano; 32 cartas dirigidas a la Comisión Europea, al ministerio, incluso a los ministros federales alemanes, organizaciones agrarias, exportadores, empresas, etcétera, dirigidas por mí misma; informes hechos, que hasta la propia comisión nos reconoce que han sido informes excelentes y que nos dicen en carta -de la dirección general que ha aprobado precisamente el tratamiento en frío- que iban a repartir a todos los estados miembros, porque era un informe la verdad técnicamente inmejorable.
Y, gracias a eso, uno de los grandes acuerdos precisamente para proteger a nuestra citricultura frente a las plagas.

¿Qué han conseguido ustedes?
Se hace con trabajo, se hace con rigor, se hace con consenso, se hace con diálogo, se hace con conocimiento, se hace con voluntad -eso es lo que se hace- y con inversiones.

Le quiero recordar además que somos la comunidad autónoma que más invierte en seguros agrarios, tanto que usted se pega golpes con Murcia y Andalucía, 28,5 millones de euros en seguros agrarios aquí, cuando en Andalucía no llegan ni a 9, y somos la comunidad que más invierte en investigación y en seguridad vegetal.

Así que eso es el gobierno del Botànico, muy lejos de lo irresponsables que fueron ustedes.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, consellera.

Senyories, amb esta última resposta, hem finalitzat este punt i l'ordre del dia del nostre ple.

Per tant, senyories, han fet vostés un bon treball.

És closa la sessió.
(El president colpeja amb la maceta)

(S'alça la sessió a les 13 hores i 11 minuts)