Medi%20Ambient%380185.04.26%20macro.html





Comissió de Medi Ambient, Aigua i Ordenació del Territori realitzada el dia 26 d'abril de 2016.
Comença la reunió a les 16 hores i 36 minuts.
Presideix la diputada senyora Belén Bachero Traver.
Reunió número 6.

La senyora presidenta:

Comencem la comissió.
La secretària passa llista.
(S'interromp la gravació)

Bé, hi ha quòrum.

Comencem amb l'orde del dia, amb les incidències del punt segon, que no pot vindre a comparéixer.
(Algú diu: Â«Ha renunciat.
Â») I ha renunciat també la participació ciutadana.
I després el punt 5 per unanimitat de tots els grups es retira i ja es debatrà més endavant.

L'aprovació de l'acta la teniu en la carpeta que se vos ha repartit.
Si donem tots la conformitat, l'aprovem per unanimitat.

Proposició no de llei sobre la declaració del Cabeço de la Sal com a monument natural, presentada pel Grup Parlamentari Socialista (RE número 4.
443, BOC número 36)

La senyora presidenta:

I continuem ja amb el punt 3, que és la presa en consideració de la Proposició no de llei sobre la declaració del Cabeço de la Sal com a monument natural, presentada pel Grup Parlamentari Socialista.
També s'ha arribat a un consens.
Per tant, donarem quatre minuts a cada grup per fixar la posició.
Comença el grup proponent.

Senyor Cerdá.
(Remors) Ah, vale.
Perdó.
La votem primer i després passem a la fixació de posició.
¿Votos a favor?
S'aprova per unanimitat.

Senyor Cerdà, té quatre minuts.

El senyor Cerdán Pastor:

Sí, bueno, ante todo, agradecer al resto de grupos su voto a favor.
Es una proposición, es una propuesta que viene directamente encomendada por el Ayuntamiento de Pinoso, con el apoyo de todos los grupos políticos que allí tienen representación, que viene del 2011 -les recuerdo- para declarar el Cabezo de la Sal como monumento natural, que es una figura que viene recogida en la Ley 11/1994.
Es verdad que no se ha aplicado muchas veces, pero, en este caso, sí tiene los elementos necesarios para proteger esta sierra, este enclave natural con esta figura, fundamentalmente porque es uno de los diapiros más grandes de Europa, de una geología excepcional, que tiene unas microrreservas de flora, a la vista de que la salinidad -que es evidentemente la característica geomorfológica que tienen esta sierra- no la hace apta para todas las especies vegetales, con lo cual tiene un valor medioambiental y geológico fundamental.

Y también tiene un peso específico en cuanto a su valor económico y social.
Les recuerdo que de allí sale prácticamente el 90% de la sal que luego se trata y se comercializa en las salinas de Torrevieja, a través de la conducción de salmuera que viene desde Pinoso hasta la costa alicantina.
Por lo tanto, tiene todos los elementos -y la literatura científica así lo avala- para ser protegido, más allá de ser un parque municipal o un parque natural municipal u otro tipo de catalogación.

Y creo que es una buena noticia recomendarle a la conselleria que acelere los trámites para declarar esta zona emblemática de la provincia de Alicante (algú tus) como monumento natural, que sería el segundo de la Comunidad Valenciana, el primero de la provincia de Alicante, y, desde luego, significaría un impulso a un municipio que está saliendo y que está soportando bien la crisis a la vista de eso, que está diversificando su economía y diversificando su actividad, bien es cierto que con un componente muy práctico de protección también de su medio natural y de su entorno cultural y su patrimonio cultural.
Por lo tanto, creo que es una buena noticia, y esperemos que la conselleria acelere los trámites, como aquí le venimos pidiendo.

Muchas gracias.

La senyora presidenta:

Gràcies, senyor Cerdán.

Passa ara a tindre la paraula el grup parlamentari Podemos-Podem, per un temps de quatre minuts.

El senyor Estañ Garcia:

Moltes gràcies, presidenta.

Para no extenderme mucho más en los motivos que ya ha reflejado el compañero del Partido Socialista, nos alegramos de que la unanimidad que se ha dado en el municipio se traslade aquí también.
Pensamos que es muy necesario proteger esta montaña de especial valor paisajístico, científico y geológico, así como dar un impulso a esos espacios industriales y también culturales que allí se albergan, y nos alegramos de que esto sirva para proteger y conservar esta zona, así como su (intel·ligible) … por el contexto salino en el que nace.

Muchas gracias.

La senyora presidenta:

Moltes gràcies, senyor Estañ.

Passa el torn de paraula al Grup Parlamentari Ciutadans per un temps de quatre minuts.

El senyor Rojo Sánchez:

Sí, buenas tardes, señora presidenta.

En Ciudadanos estamos a favor de que se declare el monte Cabezo de la Sal monumento natural, porque posee importantes valores naturales, de carácter biológico y geológico, así como culturales y, por tanto, debe de contar con una protección absoluta.

Como se ha explicado en la PNL presentada, el monte Cabezo de la Sal es uno de los mejores ejemplos en España e incluso en Europa de diapiro triásico clásico, y en él destacan las formaciones geológicas, principalmente formaciones kársticas, de cloruro de sodio y yeso.

El gran valor del monte se observa también en que pueden encontrarse hábitats de interés comunitario y prioritarios para su conservación, en los que se encuentran especies de flora endémica e incluso catalogadas en peligro de extinción.
También hay que añadir la existencia, como se ha dicho, de dos microrreservas de flora declaradas por la conselleria de medio ambiente el 28 de mayo de 1999.
Y el Cabezo de la Sal alberga, además, una fauna vertebrada e invertebrada exclusiva y con presencia de endemismos.

En este sentido, según el artículo 24 de la Ley 11/1994 del 27 de diciembre de espacios naturales protegidos de la Comunidad Valenciana, establece sobre las competencias que corresponde al gobierno valenciano la declaración de parque natural, paraje natural, paraje natural municipal, reserva natural, monumento natural, sitio de interés y paisaje protegido, sin perjuicio de las declaraciones de espacio natural protegido que pueda realizar las Cortes Valencianas mediante esta ley.

El Consell debe de acelerar la declaración como monumento natural de este monte.
Lo sorprendente en este caso es que el Ayuntamiento de Pinoso iniciara los trámites para la declaración del monte Cabezo de la Sal como monumento natural y que de momento desde la conselleria no se haya resuelto.
Corresponde a la conselleria, según el artículo 24 de la citada ley, la declaración de monumento natural, así que esperamos que no se dilate más en el tiempo y se declare a la mayor brevedad posible.

Muchas gracias.

La senyora presidenta:

Gràcies, senyoria.

Passem la paraula al Grup Parlamentari Popular.
Ah, no, Compromís, perdó, per un temps de quatre minuts.

El senyor Ponce Guardiola:

Gràcies, senyora presidenta.

Bueno, pues desde Compromís, cómo no, también nos felicitamos de que esta propuesta salga por unanimidad.
Estamos hablando de un paraje de un elevado interés biológico y sobre todo geológico, por la cantidad de singularidades que presenta.
Como bien dice la exposición de motivos, nos encontramos ante uno de los mejores ejemplos de diapiro triásico clásico de toda Europa.
En él encontramos hábitats de interés comunitario, de interés prioritario para su conservación, respecto a la directiva Hábitats, encontramos especies vegetales en peligro de extinción y, como bien se ha dicho, hasta dos microrreservas de flora.
Todo ello hace que, bueno, sean valores más que suficientes para que la administración valenciana apueste por su declaración como monumento natural.

La cuestión clave está en la propuesta de resolución, en la que aparte de pedir a la administración que se acelere la declaración como monumento natural y que se desarrolle una campaña de información ciudadana, pide que se establezcan acuerdos necesarios con el Ayuntamiento de Pinoso para cooperar en la conservación y mantenimiento del monte Cabezo de la Sal en cuanto sea catalogado como monumento natural.
Digo esto puesto que todos sabemos cuál es la herencia que ha recibido el gobierno del botánico respecto a personal y respecto a presupuestos, en cuanto a medio natural.

Aquí quiero recordar que solamente en la Dirección General de Medio Natural hay veinticuatro vacantes por completar, que la forma de trabajar histórica ha sido a través de encomiendas que han lastrado la operatividad y la forma de funcionar normal de una administración autonómica.
Y, por tanto, este punto que hace referencia a este convenio de colaboración para la conservación y mantenimiento del futuro monumento natural asegura que haya recursos suficientes para la puesta en marcha de todo lo que implica la declaración.

Por tanto, desde Compromís, de nuevo felicitarnos por que en breve pueda haber un nuevo espacio protegido, según la Ley de espacios naturales protegidos, en una figura que prácticamente no se ha usado.
Y desde aquí también quiero adelantar que no va a ser el único monumento natural ni el único espacio de interés geológico que se proteja durante la actual legislatura, puesto que ha sido el gran olvidado de la gestión durante las últimas décadas.

No se han protegido espacios de interés geológico prácticamente, más que uno, la cuenca alta del río Turia, y el territorio valenciano atesora una gran cantidad de diversidad geológica que hace necesaria su protección, su puesta en valor y su divulgación y conocimiento por parte de toda la sociedad para que, al igual que otros espacios que sí tienen reconocido el interés biológico a diversos niveles, pueda formar parte y ser orgullo por parte del pueblo valenciano, respecto a este patrimonio, ya digo, tan poco puesto en valor y tan desconocido hasta ahora.

Nada más.
Muchas gracias.

La senyora presidenta:

Moltes gràcies, senyor Ponce.

Té la paraula el Grup Parlamentari Popular per un temps de quatre minuts.

El senyor Navarro Caballero:

Sí, buenas tardes, señora presidenta, señores diputados y diputadas.

Bueno, hoy es un día importante para Pinoso, para la comarca del medio Vinalopó y, en definitiva, para la provincia de Alicante.
Ya se ha dicho casi todo, pero sí que me gustaría acentuar el tema en el trabajo que ha estado haciendo el anterior Consell en colaboración continua con el ayuntamiento.
Esto va a poder propiciar que sea, si todos los trabajos se pueden llevar a cabo como toca, el primer monumento natural, el monte Cabezo de la Sal, de la provincia de Alicante, el segundo de la comunidad.

No quería haber hecho una intervención más extensa, pero hay algún grupo que ha querido ensombrecer este día con ciertas apreciaciones que creo que no llaman a la verdad.

El territorio de la Comunidad Valenciana tiene una protección de más del 40% del territorio.
Es de las comunidades que más protección en el territorio tiene.
El trabajo que se ha estado haciendo por el anterior Consell ha sido siempre preservar el medio ambiente.
De hecho, iniciativas han podido llevar a día de hoy que se pueda solicitar también esta declaración.
De hecho, en conjunto con el Ayuntamiento de Pinoso se ha realizado una encuesta entre los ciudadanos que es importante.

Ya que el gobierno del Titanic habla tanto de pacto, hay que recordar -y de participación- que el anterior gobierno ya lo hizo.
Y simplemente recordar -se ha hablado de la situación económica que se ha dejado-, que la situación económica que se ha dejado para trabajar por esto para muchas cosas más son 1.
500 millones de euros más ficticios, en el presupuesto, 1.
300 millones de euros ficticios para el presupuesto.
Entonces, entiendo que con más de 2.
800 millones de euros se podrá hacer mucho trabajo.

Pero -repito- mi intención no era esta intervención, pero sí que he visto que por parte una vez más de algún grupo se ha querido desvirtuar esta unanimidad que hemos tenido entre todos los grupos.
Y de nuevo felicitar a Pinoso, a la comarca y a la provincia de Alicante, y también poner en valor la PNL que ha presentado mi compañero David Cerdán de la provincia de Alicante en pro de nuestra provincia, y que creo que, en ese sentido, por parte del Grupo Popular siempre estará al lado de estas iniciativas y de estos trabajos.

Muchas gracias.

La senyora presidenta:

Gràcies, senyor Navarro.
(Veus)

Deixem el debat ja i continuem amb el següent grup.
(Algú, amb el micròfon desconnectat, diu: Â«Ha habido alusiones.
Â»)

Un minut.
Un minut per al·lusions.

El senyor Ponce Guardiola:

Gràcies, presidenta.

Bé, només dir que és una falta de respecte parlar de Â«l'acord del TitanicÂ», com diuen els del Partit Popular sempre; es l'Acord del Botànic i té unes implicacions respecte al valor, respecte a la biodiversitat i l'interés en el medi natural d'este govern que no ha tingut el govern anterior.

I dir que no és…, ha comentat…, i que he dit falsedats.
No he dit falsedats.
Sí, el 40% del territori està protegit sobre el paper, però eixe 40% del territori ha arribat a esta legislatura sense un euro per a la seua veritable protecció i sense haver complit els terminis que havia dit la Unió Europea respecte a les normes de gestió de la xarxa Natura 2000.

Per tant, el 40% protegit no ha estat protegit, i és al que jo em referia.
I també a eixa retallada tremenda que ha patit la Direcció General de Medi Natural en els últims cinc o sis any del 80% respecte als pressupostos de 2008, 2009, 2010.

Per tant, yo no he faltado a la verdad, sino que he hecho una referencia a la importancia del punto dos del acuerdo, que era por lo que lo he dicho, que era que se va a establecer un convenio de colaboración entre el ayuntamiento y La Generalitat para poder llevar hacia delante esta propuesta, puesto que toda propuesta requiere dinero y la situación económica que hemos heredado ha sido tremenda.

Nada más.

La senyora presidenta:

Gràcies.

El senyor Navarro Caballero:

Sí, señora presidenta.

La senyora presidenta:

Sí, no té al·lusions.
A vosté no l'ha al·ludit en cap moment.
Vosté ha tractat…

El senyor Navarro Caballero:

Disculpe, disculpe…

La senyora presidenta:

Perdone, tinc jo la paraula.
Vosté ha tractat a l'anterior senyoria, a l'orador, de mentider i s'ha tingut de defensar.

Passem al punt…

El senyor Navarro Caballero:

Señora presidenta,…

La senyora presidenta:

Senyor Navarro, no n'hi hagut ara al·lusions al seu grup ni a la seua persona.

El senyor Navarro Caballero:

La misma alusión a lo que yo he dicho, que dice que yo he faltado a la verdad cuando he dicho eso.
Es lo mismo.
Si nos basamos en eso…, y además lo ha dicho por el tema del Titanic y yo creo…

La senyora presidenta:

Senyor Navarro, per favor, anem a continuar, perquè no hi han hagut al·lusions.

El senyor Navarro Caballero:

Señora presidenta, la misma alusión que me ha hecho él a mí.
Si usted quiere moderar esto así, es usted la presidenta…

La senyora presidenta:

L'he de tornar a cridar a l'orde, senyor Navarro, per favor?

El senyor Navarro Caballero:

¿Que me va a llamar al orden?

Proposició no de llei sobre la transformació de l'espai d'horta urbana en lloc d'oci i comerç de proximitat, presentada pel Grup Parlamentari Ciudadanos (RE número 4.
552, BOC número 36)

La senyora presidenta:

L'estic cridant a l'orde ja.
Li estic dient que no té la paraula i que no hi han hagut al·lusions i que continuem en el punt número 4, que és la presa en consideració de la Proposició no de llei de la transformació de l'espai d'horta urbana en lloc d'oci i comerç de proximitat, presentada pel grup parlamentari Ciutadans.

Té la paraula per un temps de huit minuts.

La senyora García González:

Muchas gracias, presidenta.

La huerta valenciana, ejemplo de nuestro patrimonio, es una de las más ricas y fértiles de toda España.
La huerta es un referente agrícola, pero también supone un importante referente cultural e histórico.
La importancia de la huerta valenciana quedó patente en el extenso informe Â«El medio ambiente de Europa.
Informe DobrisÂ» de la Agencia Europea del Medio Ambiente, publicado en 1995, donde ya consta la Â«huertaÂ», así, en castellano, y la destaca por su simbolismo particular, así como por ser uno de los paisajes que está cerca de la extinción en Europa.

La presión urbanística e industrial ha causado en los últimos años un catastrófico impacto en la huerta valenciana.
Concretamente, entre 1956 y 2011, según la obra La Huerta de Valencia.
Evolución, influencia del planeamiento urbanístico y perspectivas, han desaparecido dos tercios de la huerta de Valencia, un 64% de la superficie dedicada a ella; esto es, ha pasado de 15.
000 a 6.
000 hectáreas en 50 años.
Las causas del deterioro en términos globales son dos: el consumo de suelo por la urbanización y las infraestructuras, y la sustitución de los cultivos hortícolas tradicionales por cítricos.
La consecuencia directa es que únicamente existe paisaje de huerta de calidad en cuatro municipios: al norte de Valencia, Alboraya, Almàssera y una pequeña parte de Meliana.

Además, el 70% de los elementos patrimoniales de gran valor inventariados en la huerta valenciana se encuentran abandonados o en un grave estado de degradación, tal y como figura en el documento de protección de la huerta valenciana de la Universidad Politécnica de Valencia.
Los datos reflejan que la recuperación de la huerta es un reto pendiente y, en este sentido, es fundamental actuar de forma inmediata para proteger la huerta valenciana, que es un bien común, y del mismo modo promover, gestionar y financiar las actuaciones necesarias para poner freno a la destrucción de la huerta valenciana y de todos los elementos que la componen, así como protegerla en todos los sentidos posibles, reduciendo al mínimo cualquier factor de riesgo.

Por otro lado, cabe destacar que son las sociedades más modernas, más avanzadas, las que valoran más su patrimonio histórico y cultural; y son las sociedades más atrasadas las más dispuestas a renunciar a los valores que las identifican, según el dictamen del Consell Valencià de Cultura sobre la conservación de la huerta de Valencia del año 2000.

Por ello, desde Ciudadanos, con el objetivo de fomentar la huerta valenciana y potenciar sus productos, proponemos que se ponga en marcha un proyecto de reconversión de algunos espacios de huerta urbana en un parque temático vivo que tenga como protagonista la historia de la huerta valenciana; que incluya exposiciones, mercado de productos naturales, distintas ofertas de ocio y entretenimiento, así como mercados de productos directamente de la tierra, donde se dinamice y se potencie el comercio local y artesanal.

En otras zonas de desarrollo hortofrutícola, como Natal en Brasil, Western Cape en Sudáfrica o Leiden en Holanda, cada fin de semana se celebran este tipo de actividades como alternativa de ocio en todas sus variantes: restauración, zona de pícnic, mercado artesanal, mercado orgánico.
Todas estas actividades son puntos de reunión y comercio de proximidad para los habitantes, y se puede además pasar el día completo en familia, rodeado de naturaleza, paseando en bicicleta o a caballo, comprando alimentos recién traídos del campo, haciendo pícnic, o comiendo en los restaurantes habilitados para tal fin.

Nosotros pedimos que esas mismas actividades se pongan en marcha en la huerta valenciana para ponerla en valor, para que los conciudadanos puedan beneficiarse de este preciado bien.

Muchas gracias.

La senyora presidenta:

Gràcies, senyora García.

Passem ara al torn de fixació de posició del Grup Parlamentari Podem.

La senyora Gascó Verdier:

Bona vesprada.
Moltes gràcies, presidenta.

Bona vesprada, senyories.

El grup Podemos-Podem votarà en contra d'aquesta proposició no de llei, principalment pel concepte que aquesta proposició presenta del que significa l'horta de València.
Per a nosaltres és…, i sobretot per als llauradors i les llauradores que coneixem i amb els quals hem treballat des de fa molt de temps els resultarà, vaig a dir paradoxal però no dir una altra paraula, que s'utilitze el terme Â«parc temàticÂ» referint-se a un espai d'una importància internacional i mundial, com és l'horta de València.
Si el que volem és mantindre viva l'horta de València, el que cal fer és protegir eixe territori i dignificar la vida de les persones que tracten de viure dels cultius que allí es produïxen, en particular de la xufa i l'arròs de València, que són dos dels cultius tradicionals que es fan des de fa segles.

Quant a la producció…, dur a terme polítiques públiques en defensa, en apropar la comercialització, però no per utilitzar l'horta com si fóra l'ús d'espai de la ciutat, perquè a la fi… d'oci, perdó, l'espai d'oci de la ciutat, perquè a la fi no aconsegueixes l'objectiu, que és precisament eixe, el de fixar població, i el de que la població puga continuar vivint del que ha viscut durant segles.

Per altra banda, quant a la protecció del territori, trobem que una iniciativa com la que va ser presentada la setmana passada a Almàssera, com és la presentació del Pla d'acció territorial de l'horta, és la millor forma de protegir eixe territori i d'evitar el que âper desgràciaâ han permés les diferents administracions, tant municipals com de la Generalitat valenciana, en els darrers decennis, que ha sigut acabar amb eixe patrimoni històric que tenim tan important i vendre'l a l'especulació, deixar-lo en mans d'interessos privats que han aconseguit destruir-lo, com deia, a canvi de deixar ara unes molletes del que hem conegut, del que la nostra població ha conegut durant milers d'anys.

Cal protegir un sistema de rec tan important com és el de les reials séquies de l'horta de València, i precisament eixa expressió del parc temàtic era una expressió que molts llauradors els hem sentit dir, Â«això és el que volen, transformar l'horta de València, en un parc temàtic; només els falta proposar que ací es posen unes bossetes i que la gent vinga a collir tarongesÂ».
Això és el que deien els llauradors i això és el que proposa esta PNL.

Si volem mantindre el camp, hem de deixar-nos d'idees estranyes i hem de -com hem dit- donar suport al llaurador, no només a través de la venda directa, com hem dit, sinó també donant recolzament a les estructures que ja existixen com són els consells reguladors, que es van quedar sense subvencions durant molt de temps i que necessiten per part de l'administració pública un compromís clar i net, entre altres amb dotació pressupostària.

Així ho deixem.
Moltes gràcies.

La senyora presidenta:

Gràcies, senyora Gascó.

Té el torn de paraula el Grup Parlamentari Compromís per un temps de quatre minuts.

La senyora Ferrer Matvieychuc:

Molt bé.
Moltes gràcies.

Des de Compromís ja denunciem que anem a votar en contra d'aquesta PNL perquè el que considerem és que l'horta és un agroecosistema que atresora una gran cultura i manifesta un paisatge que ha estat i està seriosament amenaçat per l'expansió de l'activitat urbanística, les infraestructures viàries i també principalment per l'abandonament de l'activitat agrària.

Com vosté comentava abans, la superfície de l'horta s'ha vist sensiblement reduïda i també els seus elements patrimonials, en particular el patrimoni hidràulic per manca o per desconnexió, fragmentació per la pulsió urbana d'eixa infraestructura hidràulica.

La setmana passada es presentava en Almàssera l'avantprojecte de la llei de l'horta de València, juntament amb el Pla d'acció territorial i dinamització de l'horta de València, que arreplega l'esperit del dictamen del Consell Valencià de Cultura, que vosté també esmentava, i també l'esperit de la iniciativa legislativa popular, proposició de llei reguladora del procés d'ordenació i protecció de l'horta de València com a espai natural protegit en 2004.
I eixe esperit és el de la preservació de l'horta com a sistema productiu, ambiental i cultural integrat, en el qual els llauradors són els actors claus, els veritables protagonistes.

Es tracta de repensar la relació horta-ciutat, de reflexionar com a ciutadans i ciutadanes l'espai de la ciutat com a espai de convivència, coneixement i cultura, i l'espai rural com a espai de proveïment d'aliments, de coneixement, de paisatges, de natura i de cultura, i molt especialment, la seua interrelació i les sinèrgies potencials que genera quan prima el respecte per la naturalesa i la funció d'aquest espai agrícola.
En lloc de la prepotència imposada per governs del PP per la via d'espais que traduïren en territoris productius, en solars abandonats per la via de l'especulació, o grans infraestructures, moltes d'elles innecessàries, com el projecte de la redona més gran d'Europa en la zona de Castellar, o com la sal en el port de València, que no sols arrasà desenes d'hectàrees productives, sinó que també arrasà amb el modus de vida i els projectes de vida de desenes de famílies valencianes, com ha estat el cas de La Punta.

Des del nostre punt de vista, no es pot protegir l'horta com una relíquia o una postal, tampoc com un parc temàtic -anem a dir-li Â«l'horta míticaÂ», ara?
- en què els llauradors i la mateixa activitat principal de producció d'aliments són mers figurants.
Molt clar ho deia l'última campanya de Â«Per l'HortaÂ», juntament amb desenes d'entitats públiques i privades i milers de persones que portaren a terme des de finals de 2014 en contra de la revisió del PGOU de la senyora Barberá que finalment i afortunadament no arribà a terme i que se menjava quatre-cents quinze hectàrees d'aquesta horta.

Per a nosaltres, l'horta és futur, i això passa per recuperar la seua configuració com a espai viu d'activitat i vida quotidiana de les persones, d'ús de patrimoni cultural i tècnic acumulat durant segles, de que continue sent una font de rendes que permeten una vida digna dels llauradors i també de contribució a una alimentació sana, propera, sostenible de les persones que vivim als pobles i ciutats, als seus voltants i també més llunt.
I d'establir una nova relació amb la ciutat, basada en els mercats de proximitat, com s'ha estat intentant tant en l'experiència recent del Mercat del Grau, com Â«l'horta a la plaçaÂ», el coneixement del patrimoni multidimensional de l'Horta i especialment en afavorir l'estima, el coneixement i la relació fluïda, mútuament beneficiosa tant des del punt de vista social, com econòmic entre les persones que vivim a les ciutats i els llauradors.

En el plantejament que es fa en l'avantprojecte que es va presentar l'altre dia de la llei de l'horta juntament amb el Pla d'acció territorial i dinamització de l'horta que, a més a més, preveu un ens regulador per a la seua gestió i un pla d'actuació agrícola, considerem que és una visió integrada i integradora que supera i articula d'una manera més convenient i més lògica aquesta relació, reconstrucció de la relació entre la ciutat i l'horta.
Res més.

Moltes gràcies.

La senyora presidenta:

Gràcies, senyora Ferrer.

És el torn del Grup Parlamentari Socialista per un temps de quatre minuts.

El senyor Briet Seguí:

Gràcies, senyora presidenta.

El Partit Socialista votarà en contra de la proposició no de llei presentada per Ciutadans per considerar que la resolució de la mateixa no és l'adequada, i sí la visió que està portant endavant la pròpia conselleria.

El passat 19 d'abril va ser presentat el nou PAT i va ser presentada també la nova llei que acompanyarà a aquesta protecció de l'horta i va tindre lloc a la ciutat d'Almàssera.
En 2008 el Partit Popular la va presentar i la va deixar en un calaix segurament degut als interessos d'uns quants, però no als interessos de la societat valenciana, doncs l'horta de València és un paisatge difícil de encontrar en tot el continent europeu, doncs sols existeixen cinc llocs similars.
Les séquies, els camins històrics, les alqueries, les barraques i, amb ells, els cultius que conformaven el paisatge, conformen un conjunt cultural i productiu únic, on relaciona i posa en valor els altres ecosistemes.
Afecta quaranta municipis, i inclou les séquies del Tribunal d'Aigües, la séquia reial de Montcada i part del canal del Túria.

La llei i el pla tenen com a principal objectiu la millora de les rendes dels agricultors i de les empreses agràries, l'eficiència del servei i les infraestructures, l'impuls a la comercialització dels productes de l'horta i garantir l'activitat productiva en harmonia amb la conservació del patrimoni.

Per tant, la sol·licitud plantejada pel Grup Ciutadans es queda curta, i compartim la valoració que ha fet el grup Podemos referent a la visió de futur que tenen de l'horta de València, qualificant-la com a parc temàtic; pareix que siga una visió pròpia del Partit Popular.

Aquest pla estava recolzat per més del 80% de les persones que varen participar en el procés de participació.
Per al Partit Popular primava la rendibilitat urbanística front a l'activitat agrícola, es premiava l'adquisició del sòl per a especular i es deixava d'invertir en el manteniment de les infraestructures pròpies del cultiu.

El nou Consell, amb aquesta decisió, ha demostrat que existix un canvi d'actitud; posa en valor tot allò que n'ofereix el camp, i no tan sols la conservació, sinó la potenciació d'un sector i d'un territori: mercat de proximitat, expropiació de parcel·les d'horta sense ús, restauració vinculada, espais culturals d'integració de l'horta en la ciutat com a espai verd, com a compensació d'espais públics.
Es tracta de fomentar la implantació de serveis i la modernització de les explotacions agràries, eixa és la finalitat del PAT, i eixa és la finalitat de la llei que l'acompanyarà, la de promoure sistemes de producció i comercialització per a fer un sistema agrari eficient i anar cap a una agricultura sostenible.

Una PNL amb molt bona intenció, però que no és encertada en la resolució, que es queda curta davant de l'impuls que el nou govern ha donat al pla de protecció de l'horta i la llei que l'acompanya.

Gràcies.

La senyora presidenta:

Gràcies, senyor Briet.

I ara és el torn per al Grup Parlamentari Popular per un temps de quatre minuts.

El senyor Soler Beneyto:

Moltes gràcies, senyora presidenta.

Abans de la meua intervenció sí que m'agradaria fer-te constar en acta la protesta del Grup Parlamentari Popular per la parcialitat que la presidència ha tingut en el punt anterior.
I segur que tindrà l'amabilitat amb mi de comptar amb el temps amb què la portaveu de Compromís ha disposat.

En tot cas, bona vesprada a tots, i com bé s'ha dit ací, l'horta de València és un element, un espai únic, en un gran valor mediambiental paisatgístic i econòmic agrícola, però sobretot és una referència imprescindible de la identitat, de la tradició, de la història i els valors de tots els valencians; un recurs patrimonial que ens singularitza i ens identifica respecte a altres territoris; per això, és la nostra responsabilitat com a responsables públics el promoure la protecció i promoció de l'horta.

En eixe sentit, estem a favor d'iniciatives com la que presenta hui el Grup Parlamentari de Ciutadans.
Entenem que es pot quedar curta, però també entenem que pot ser positiva i pot anar encaminada a resoldre o a pal·liar almenys un dels principals problemes que té l'horta en l'actualitat, que és la falta de rendiment i productivitat per als agricultors i els propietaris de la terra.

La decadència de l'horta en què alguns han insistit fins a la sacietat no solament és conseqüència del tan repetit mantra respecte al creiximent urbanístic i al seu model depredador, sinó per innombrables causes que estan recollides en diversos estudis, entre d'altres, per exemple, la reducció de la rendibilitat de les explotacions, la falta de relleu generacional en els agricultors i les no nombroses polítiques de dinamització del paisatge cultural de l'horta que permeteren donar-li usos alternatius però compatibles amb els usos tradicionals.
Per això en eixes vies d'acció trobaran sempre al Grup Parlamentari Popular, no per a protegir-la com un simple jardí, perquè no ho és, sinó per a protegir-la com un espai productiu, perquè és en l'agricultura on està la raó de que siga un paisatge cultural tan rellevant per al poble valencià, però també cal dinamitzar-la i trobar noves possibilitats d'emprenedoria, d'ocupació o d'atractiu turístic.

En eixe sentit, cal desterrar mites que alguns partits s'han obstinat a petrificar obviant la realitat, relats -ho hem vist ací- en què el Partit Popular ha tingut la culpa absolutament de tot, invocant un urbanisme depredador, però oblidant, per exemple, que va ser un Consell socialista qui va legislar per obrir el meló urbanístic en la Comunitat Valenciana.
I en eixe sentit, i referent a la desaparició d'hectàrees de l'horta valenciana, cal llegir un poc i documentar-se: el primer culpable de la destrucció d'aquest paisatge va ser la introducció precisament d'un altre cultiu, els cítrics, allà especialment per la dècada de 1950.
Especialment destructor va ser el desarrollisme franquista que va destruir més de 6.
000 hectàrees d'horta, sobretot entre els anys 1956 i 1977.
Construcció d'infraestructures com el nou llit del Túria, el desenvolupament de municipis o normes com la LRAU que van permetre als municipis de tots els color polítics, de tots els colors polítics, gestionar el seu desenvolupament urbanístic i veure en ell una font d'ingressos.

I també seríem injustos en l'anàlisi si no posem en valor a qui ha fet les coses bé, segur que amb errors, però també amb importants encerts.
Qui va començar amb la protecció de l'horta, i cal dir-ho, van ser els governs del Partit Popular.
A més del Pla d'acció territorial de l'horta que en el seu moment es va elaborar, cal portar a col·lació dades com que el actual PAT o l'esborrany de PAT que la consellera Salvador ha presentat als mitjans de comunicació reconeix que tan sols amplia un 15% de la protecció que ja estava protegida, és a dir, de les 10.
000 hectàrees que ja estaven reconegudes, ara es sumen 1.
500 hectàrees.
Per tant, és un reconeiximent implícit a la labor dels consells del Partit Popular.

En tot cas, i dita la realitat, el que ens competix ara és continuar impulsant la promoció i la protecció de les zones d'horta que queden.
I per això des del Grup Parlamentari Popular exposem les tres línies d'acció sobre les quals creem que haurien de discórrer les polítiques públiques en l'àmbit de l'horta.
La primera, una planificació territorial a llarg termini que incloga la protecció de l'horta tal qual desenvolupava el PAT de l'horta presentat per un consell del Partit Popular.
La segona, la rendibilitat agrària per a la vida digna dels agricultors i propietaris i per a l'atracció de noves generacions d'agricultors a l'horta.
I la tercera -i creem que això és en la línia del que va encaminada la PNL de Ciudadanos-, dinamitzar l'Horta permetent usos terciaris en les construccions tradicionals o altres noves compatibles amb la protecció urbanística.

Per tot això, el meu grup votarà a favor de la PNL de Ciutadans, considerant que, si bé no és la solució definitiva, sí que pot ser una mesura més per a compatibilitzar diferents usos i donar protecció, promoció i viabilitat al futur de l'horta valenciana.

Moltes gràcies.

La senyora presidenta:

Gràcies, senyor Soler.

Passem al torn de rèplica per al Grup Parlamentari Ciutadans.

La senyora García González:

Muchas gracias, señora presidenta.

Voy a ver si después me da tiempo a contestar a los diferentes grupos, pero primero me gustaría decir que desde el grupo Ciudadanos nos congratulamos por el hecho de haber activado con nuestra PNL un antiguo proyecto y, además, haberle dado forma.

Felicitamos, por lo tanto, a la consellera, la señora Cebrián, y le agradecemos que las ideas del grupo de trabajo de Ciudadanos hayan sido incluidas íntegramente dentro del Plan de acción territorial de la huerta.
Le alabo, además, su reciente gusto por el color naranja que tan bien le va a sentar a l'horta valenciana.
Pero nosotros veníamos a completar y enriquecer el plan del Consell.
Por eso les pido a los grupos del pacto del botànic que expliquen por qué no quieren promocionarlo a productores, agricultores, distribuidores o a todos aquellos jóvenes que, encontrándose en el paro, podrían encontrar encaje dentro del sector agroalimentario.

Debemos tener en cuenta que estamos atascados en modelos agrícolas desfasados y es imprescindible que iniciemos lo antes posible una reconversión agrícola, reconociendo, por un lado, el prestigio y la importancia de este sector en la Comunidad Valenciana y, por otro, permitiendo que se establezcan sinergias con el sector turístico.
Si queremos promover un turismo propio en la Comunidad Valenciana, un puntal diferenciador puede serlo el turismo medioambiental, agroalimentario y gastronómico.
Por eso, veníamos a solicitar de todos ustedes que abrieran un poco, que tuvieran amplitud de miras y pudiéramos convertir este sector, estas huertas valencianas que no estaban sirviendo para mucho más que para reconvertirse o recalificarse en terrenos, en otra cosa y, además, que se unieran y pudieran tener sinergias con el tema turístico que tanto nos importa.

Pero, bueno, ahora, como creo que me sobra un poco de tiempo, quería decirle a la señora Gascó que, si el problema es el nombre, que le cambien el nombre; si no quieren parque temático, que lo vean de otra manera.
Pero le recuerdo que hay distintos parques temáticos.
Hay muchos parques temáticos culturales, sobre todo en otros países.
Nosotros queremos que los agricultores continúen viviendo de la huerta, por supuesto que sí, pero queremos actualizarlo, porque los valencianos somos valencianos, no somos amish, no hace falta quedarnos instalados en lo que había.

Habla de especulación y estamos de acuerdo: la ha habido y mucho.
Por eso era nuestra propuesta, para proteger.
Además, una propuesta que no era mala, puesto que el Consell ha recogido muchísimos puntos.
Como decía el señor Briet, en abril se ha registrado este plan.
Nosotros queremos recordar, para que conste en acta, que registramos esta PNL en octubre del año pasado; por eso nos congratulamos de que se hayan recogido tantos puntos.

La señora Ferrer, de Compromís, siento mucho…, porque después de haber oído lo de Â«l'horta míticaÂ» ya no, no, no ya (rient) no he podido escuchar más.
Y terminar de decir que, bueno, que hay una cosa en la que sí que se ponen de acuerdo los miembros del pacto del botànic, y es en criticar sistemáticamente al gobierno anterior.
No voy a venir a defender lo que…, primero, porque no me toca; segundo, porque posiblemente pueda estar de acuerdo, pero nos diferencia una cosa y es que nosotros no tenemos complejos de ningún tipo, nosotros tenemos nuestra propia posición, nuestro propio posicionamiento, y si una cosa es importante, aunque a ustedes no se les haya ocurrido antes, yo les rogaría que por el bien de toda la Comunidad Valenciana tengan amplitud de miras y trabajen de otra manera.

Muchísimas gracias.

La senyora presidenta:

Gràcies, senyora García.

És el torn del Grup Parlamentari Podem per un temps de quatre minuts.

La senyora Gascó Verdier:

Sí.
Si nosotros hemos rechazado esta propuesta es simplemente por lealtad a los grupos con los que llevábamos trabajando desde hace mucho tiempo, y que son ellos mismos los que han reclamado desde hace muchos muchos años el que no se convirtiera la huerta en lo que por desgracia está acabando siendo, y que esta propuesta iba en esta línea.

A mí me gustaría invitar a sus señorías a que, si de verdad quieren trabajar para la huerta y conocerla, hay dos documentales, me atrevería a decir, que son dos documentos de obligada visión a quien crea conocer la huerta o a quien quiera conocerla, que son La huerta a la vuelta de la esquina, del señor Vicent Tamarit, y Temps d'aigua, del señor Miguel Ángel Baixauli.
Son dos documentales… -de verdad lo digo con la mano en el corazón- yo pensaba, soy del sector, he trabajado en agricultura, conozco muchos agricultores, creía que conocía la huerta y gracias al documento de La huerta a la vuelta de la esquina me di cuenta de mi nivel de ignorancia y el nivel de ignorancia de los valencianos y valencianas, y precisamente es ese nivel de ignorancia el que nos hace proponer soluciones mágicas a un territorio que no necesita soluciones mágicas, simplemente necesita que escuchemos a quienes han vivido allí y siguen trabajando e intentando vivir dignamente de su trabajo, que les escuchemos y hagamos lo que nos piden, y lo que nos piden es -insisto- políticas públicas a favor de una agricultura competitiva, y no en el sentido de productivista, sino en el sentido de que el margen de ganancia, como siempre, no se lo lleve la gran distribución, por ejemplo, sino que se lo lleve el pequeño agricultor y que los consumidores y consumidoras puedan tener acceso a alimentos sanos, nutritivos y a un precio relativamente económico.

Por otra parte, todo el afán especulativo que, por desgracia, se ha estado llevando a cabo, y no solamente en la época del franquismo con las infraestructuras (inintel·ligible) … la especulación era para dotar de infraestructuras el territorio, pero después sí, en los años ochenta, noventa, dos mil, o sea, es que estamos hablando…, hasta que no llegó la crisis…

La crisis económica fue la que salvó la huerta, no nos olvidemos; no ha sido ningún partido político el que ha salvado la huerta de Valencia, ha sido la crisis económica, gracias a la cual se dejó de construir, porque había una crisis en el sector de la construcción.
Y, entonces, -insisto- no hay fórmulas mágicas.

Escuchemos a quienes viven en esas poblaciones y hagamos lo que nos piden.
Y lo que nos piden es apoyar el consejo regulador de la chufa, apoyar el consejo regulador de l'arròs de València, dar apoyo a una entidad tan importante a nivel mundial como es el Tribunal de las Aguas, único tribunal cívico del peso que tiene el Tribunal de las Aguas.
Purifiquemos las aguas, intentemos disminuir el nivel de nitratos de nuestras tierras, y hagamos que l'horta de València pueda ser heredada por las generaciones futuras.
Por eso el lema Â«Horta és futurÂ» es precisamente porque el reto más importante que tiene la huerta es ser suficientemente atractiva como para que las nuevas generaciones se vean con posibilidad de vivir dignamente -insisto- del trabajo de cultivar la tierra.

Muchas gracias.

La senyora presidenta:

Gràcies, senyora Gascó.

Sí, señora García.

La senyora García González:

Sí, por alusiones.

La senyora presidenta:

Un minut, per al·lusions.

La senyora García González:

No, será mucho menos.
Simplemente no quiero dejar pasar la oportunidad de que quede constancia de que a mí se me puede llamar ignorante, y, además, lo admito con toda la tranquilidad, porque no de todo se puede saber; pero, desde luego, no voy a permitir que se les llame ignorantes al equipo de expertos y de gente muy preparada que ha trabajado arduamente en la preparación de esta proposición no de ley y que a la vista está que no ha sido tan mala cuando se han recogido tantos puntos desde la conselleria.

Muchísimas gracias.

La senyora presidenta:

Gràcies, senyora García.

Passem al torn de rèplica del Grup Parlamentari Compromís, per un temps de quatre minuts.

La senyora Ferrer Matvieychuc:

Moltes gràcies, senyora presidenta.

Bé, a mi m'agradaria recordar que abans de la presentació d'aquesta proposició no de llei, n'hi ha milers de persones que durant dècades han estat lluitant per protegir i conservar l'horta.

N'hi ha un llibre que ha eixit publicat este any, que es diu La batalla de l'horta: cinc dècades de resistencia silenciada.
I és un bon passeig històric per vore com la gent de l'horta, durant dècades, ha estat lluitant no sols pel seu suport i pel seu treball, sinó per conservar el paisatge, per conservar el seu mode de viure i per donar-nos a tots nosaltres aquest patrimoni comú que tenim i que ens fa absolutament diferencials de la resta de ciutats europees, mediterrànies, etcètera.

Les qüestions, com deia abans, que s'arrepleguen tant en la llei de l'horta com en el Pla d'actuació territorial i dinamització dels usos de l'horta, en el Pla de gestió i desenvolupament agrari i aquestes ens de gestió de l'horta que es preveu en la llei, arreplega el treball d'aquestes plataformes, aquestes persones, aquestes milers d'iniciatives que s'han anat acumulant al llarg del temps.
Iniciatives com Â«Horta VivaÂ» ja existixen.
Bé, cal potenciar eixe tipus d'iniciatives d'apropament cultural, d'apropament a la vida i al que ens oferix en termes d'història i de patrimoni l'horta.
Però ha de ser una horta, com deia abans, amb futur, ha de ser una horta viva, ha de mantindre la seua funcionalitat com a espai agrari, perquè eixa funcionalitat com a espai agrari és el que ha permés conservar eixe patrimoni hidràulic, eixe patrimoni de traça de camins, eixos usos i, en definitiva, eixe paisatge.

Torne a repetir: la terciarització d'activitats vinculades amb el paisatge de l'horta, amb les activitats que es desenvolupen en l'horta estan contingudes, estan previstes, estan incorporades com un element més dins d'eixa visió sistèmica amb la qual s'ha d'abordar aquest repensament de la relació entre la ciutat i l'horta que l'envolta.
Per tant, no volem un parc temàtic, no volem una postal, el que volem és un territori amb la seua pròpia identitat; eixa identitat li la dóna el propi funcionament i protagonisme de les persones que el fan possible, que són els llauradors i valorar tota la cultura, tota la història, tot el patrimoni que porta al seu voltant.
Res més.

Moltes gràcies.

La senyora presidenta:

Gràcies, senyora Ferrer.

El torn de rèplica per al Grup Parlamentari Socialista, per un temps de quatre minuts.

El senyor Briet Seguí:

Gràcies, senyora presidenta.

Intentaré ser més breu, perquè tan sols és intentar fer veure que la PNL del partit Ciutadans no reactiva res.
Em sap mal, vull dir, n'hi ha una molt bona intenció, però no s'ha reactivat.
Ho han dit els companys: durant dècades n'hi ha associacions que han estat lluitant de valent perquè l'horta es conservara i per la pròpia consellera en el seu discurs del que anava fer durant els quatre anys ja va anunciar que una de les accions -i que venia recolzat pels partits que recolzaven el pacte del botànic- era intentar traure d'eixe caixó el que era el pla de l'horta.
Quan es diu Â«és que sempre fem referència al Partit PopularÂ»…, si hem posat ací damunt de la taula i hem dit que el Partit Popular en l'any 2008 va fer eixe Pla d'acció territorial, que ara la conselleria l'ha millorat.
Però el que passa és que el va deixar dins d'un caixó perquè no li interessava, pels interessos urbanístics, i ho hem de dir.

Estem en el 2016.
Han passat huit anys dels quals el Partit Popular n'ha governat set, sense haver fet res; simplement per la pressió van traure el Pla d'acció territorial i després el van deixar tancadet com molts altres plans d'accions, com per exemple, si no recorde mal, el Pativel, el Patricova; molts els van deixar perquè al final no els interessava perquè possiblement perjudicaven interessos urbanístics d'alguna gent que últimament ix en notícies de forma continuada.

I, per últim, dir-li que quan parla d'un parc temàtic jo he intentat ser menys dur; vull dir, jo tampoc compartixc en absolut eixa definició, en absolut, però crec que té una bona intencionalitat la seua PNL, però és que ja està tot recollit en el mateix pla d'acció territorial, en la creació dels agents de gestió i en la creació del pla de gestió de desenvolupament agrari; el mateix pla d'acció territorial ja contempla no sols eixes mesures que vosté ha dit en alguns aspectes però en una altra visió, sinó que en contempla moltíssimes més que s'hauran de posar en funcionament perquè l'horta siga productiva, perquè l'horta mai siga un parc temàtic i perquè de les rendes de l'horta puga viure molta gent i que al final no es perda.

Res més.
Gràcies.

La senyora presidenta:

Gràcies, senyor Briet.

El torn de rèplica per al Grup Parlamentari Popular, per un temps de quatre minuts.

El senyor Soler Beneyto:

Muchas gracias, presidenta.

Yo quiero agradecer las aportaciones documentales que tanto Compromís como Podemos han hecho al resto de compañeros, pero está bien observar todos los puntos de vista, porque nos dan una visión global y no muchas veces parcial en un asunto tan complejo y tan importante y que requiere de un consenso -yo creo- fundamental para darle solución.

Comentaba la portavoz de Podem respecto a la especulación y el urbanismo exacerbado -es cierto-, pero se le ha olvidado decir -insisto- que eso viene de una ley que aprobó un Consell del Partido Socialista con el cual ahora mantienen un pacto de gobierno.

En el sentido de lo que comentaba también el portavoz del Partido Socialista, el señor Briet, respecto al discurso de la consellera, creo que no hay nada en la propuesta de Ciudadanos que no se acople a lo que va a ser ese nuevo plan de actuación territorial y que, por tanto, lo contradiga.

Yo creo que el nuevo plan de actuación territorial que ha presentado la conselleria es, sí, un nuevo PAT, una versión actualizada, pero mucho más endurecida, con una visión mucho más intervencionista, imagino que para contentar a sus compañeros de gobierno.
Es una visión mucho más intervencionista al respecto de que permite la expropiación de las propiedades que lleven al menos tres años sin cultivar o que, por ejemplo, obliga a los ayuntamientos a proteger al menos al 50% de la huerta.
Ese es tal vez el respeto, la visión que tienen por la autonomía local de los municipios.

Y, además hay algunos compañeros de partido, representantes públicos, en este caso, por ejemplo, la concejal de Pedanías y Huertas del Ayuntamiento de Valencia, Consol Castillo, del grupo municipal de Compromís, que ha pedido explícitamente al Consell, respecto al nuevo PAT, que no se debe caer en criterios excesivamente proteccionistas para evitar el despoblamiento y el envejecimiento de los núcleos rurales, con trabas a las nuevas viviendas que obligan a la gente joven a irse a vivir a otro sitio; lo ha dicho una representante -yo creo destacada- de Compromís; o el disgusto que hoy venía recogido en prensa de la alcaldesa de El Puig, disgusto importante -en El Puig gobierna Partido Socialista con Compromís- porque en ese nuevo PAT declaran huerta de protección especial una zona en la que la alcaldesa dice que no se puede plantar nada y, por tanto, van a alegar.

Entonces, yo creo que al final hay que situar las cosas en su sitio y hay que, en definitiva, reconocer las cosas que se han hecho bien -que se han hecho muchas cosas bien por parte de los consells de los gobiernos del Partido Popular-y entre todos, sin sectarismos, sin visiones parciales, trabajar para que l'horta sea lo que, primero, los agricultores y los propietarios de tierra quieren, y, después, lo que el conjunto de la sociedad espera de nosotros.

Porque -insisto- desde el Partido Popular estamos a favor de medidas en materia de uso público y de actividades terciarias compatibles siempre con la actividad agraria: desde la restauración con productos propios a las instalaciones de turismo rural, los centros de artesanía, mercadillos, mercadillos de kilómetro cero; en definitiva, va en la línea -y en eso estamos de acuerdo- de una parte de lo que ha anunciado en este caso la consellera con el nuevo PAT.

Por tanto, no confundamos ser proteccionistas con ser reaccionarios, tengamos una visión de conjunto y que la visión partidista o política de las cosas no nos ciegue para abordar la complejidad de este asunto con las garantías de éxito suficientes para dar una solución que sea de consenso pero que también sea a largo plazo.

Muchas gracias.

La senyora presidenta:

Gràcies, senyor Soler.

Passem a votar la proposició no de llei.

Vots a favor?
(Rialles) 7 vots a favor.
Vots en contra?
Abstencions?
Cap.
És rebutjada la proposta amb 8 vots en contra.

Proposició no de llei sobre la realització d'un pla d'actuació per a posar en marxa el comité d'experts, presentada pel Grup Parlamentari Compromís (RE número 13.
190, BOC número 57)

La senyora presidenta:

Passem ara a l'últim punt de l'orde del dia, el punt 6, que és la presa en consideració de la Proposició no de llei sobre la realització d'un pla d'actuació per a posar en marxa el comitè d'experts, presentada pel Grup Parlamentari Compromís.

Respecte a esta proposició també diuen que han arribat a un consens.
Passem a votar-la primer.
Vots a favor?
S'aprova per unanimitat.

I fem la fixació de posició, quatre minuts per cada grup.
Comencem pel (veus) …, sí, el Grup Parlamentari Compromís, que és el proposant.

La senyora Ferrer Matvieychuc:

Bé, m'alegre molt que tots els grups parlamentaris estem d'acord que allò de la informació mediambiental és una cosa important.
Per tal que les persones puguen gaudir del dret a un medi ambient saludable i complir amb el deure de respectar-lo i protegir-lo, els ciutadans i ciutadanes hem de tenir accés a la informació mediambiental rellevant, hem d'estar legitimats per a participar en els processos de presa decisions de caràcter ambiental i hem de tenir accés a la justícia quan aquests drets hi hagen estat negats o s'hagen pres decisions públiques violant aquests drets de democràcia ambiental.

Aquests drets constituïxen els tres pilars sobre els quals s'articula el Conveni d'Arhus, aprovat en 1998; el regne d'Espanya el va ratificar en 2004, mentres que al marc de la Unió Europea el seu contingut es va incorporar a l'afer comunitari mitjançant les directives 2003/4 i 2003/35.
La Llei 27/2006 va incorporar els compromisos del conveni, així com transposar estes directives a l'ordenament jurídic espanyol.

En l'exercici de les seus competències, en 2010, l'aleshores conseller en competències de medi ambient, el senyor Cotino, va aprovar un decret, el Decret 97/2010, per regular la implementació d'aquests drets en el context del nostre territori, com que tenim competències en matèria de medi ambient.
Aquesta PNL només fa referència al primer pilar del Conveni d'Arhus, l'accés a la informació ambiental rellevant, perquè sense accés a la informació no és possible la conscienciació i l'educació ambiental de la societat, i és indispensable per poder exercir el dret a participar amb coneixement de causa en els assumptes públics, és a dir, a fer una veritable participació democràtica.

Respecte al dret d'accés a la informació, tant el conveni com la normativa europea plantegen dues vessants: una, que seria d'informació passiva, quan el ciutadà ha de buscar la informació, en poder de les autoritats públiques, i una altra d'informació activa, en la qual el dret a rebre informació ambientalment rellevant per part de les autoritats públiques ha de ser satisfet sense necessitat de petició prèvia.

Concretament, l'article 16 del Decret 97/2010 establia l'obligatorietat per part del Consell d'elaborar i publicar de manera sistemàtica informació actualitzada sobre l'estat del medi ambient al territori valencià, concretament un informe de conjuntura amb periodicitat anual i un informe d'avaluació de la sostenibilitat de les polítiques públiques amb periodicitat quadriennal.

Així mateix, l'article 18 d'eixe decret establia que Â«s'havia de desenvolupar un sistema d'indicadors d'avaluació i seguiment dels fenòmens i processos ambientals significatius per la sostenibilitat de les activitats socioeconòmiques i dels ecosistemes del territori valenciàÂ», i que aquest sistema d'indicadors s'havia de dissenyar i elaborar per una comissió d'experts que després venia regulada per l'ordre 1/2011.

El que ens trobem a hora d'ara, ja passats més de cinc anys de l'aprovació de tota aquesta normativa, és que aquestos informes anuals o informe quadriennal o sistema d'indicadors no existixen i ni tan sols aquesta comissió d'experts s'ha constituït mai.

Per això proposem i acabem d'aprovar que el Consell porte a terme un pla d'actuació per implementar de manera efectiva aquest vessant de subministrament actiu de la informació rellevant en matèria de medi ambient per part de l'administració ambiental valenciana.
Perquè és fonamental en l'exercici del dret d'accés a la informació ambiental per part de les persones, i per accedir al coneixement i també a l'educació ambiental, així como per donar compliment al dret constitucional a un medi ambient adequat, regulat en l'article 45, que està directament vinculat a l'obligació de totes i tots a conservar-lo.

Moltes gràcies.

La senyora presidenta:

Gràcies, senyora Ferrer.

Passem al torn del Grup Parlamentari Podem per un temps de quatre minuts.

El senyor Estañ García:

Moltes gràcies, presidenta.

Pues la proposición no de ley que acabamos de aprobar ahora mismo creo que es un gran ejemplo de cómo muchas veces regular jurídicamente algo no implica nada; lamentablemente, en medio ambiente se suelen dar más este tipo de casos, porque digamos que estas regulaciones âque emanaban del propio Consellâ no eran cumplidas por el propio Consell.

Como se ha comentado, este convenio al que se sumó España en 1998 lo que venía a ratificar era constituirse como una herramienta para dotar a la ciudadanía de instrumentos de participación e información en el medio ambiente.
Y a la hora de aplicarlo se crea este decreto que luego se concreta en una orden, que establece que se debían hacer estos informes medioambientales âque no se hicieronâ, que se tenía que reflejar un sistema de informadores para obtener información âque no se hicieronâ y que se (rient) tenía que crear este comité de expertos que regularía estos procesos âque tampoco se creóâ.

Queremos (rient) que se haga lo antes posible, y de ahí nuestra postura en el voto, y nos gustaría, además de promover el pronto cumplimiento de estos decretos, hacer notar cómo muchas veces -y el propio preámbulo del decreto así lo decía- nos sumamos a unas iniciativas o nos comprometemos con unas causas que no vienen de una voluntad política real.
Por ejemplo, aquí se hablaba del acceso a la información en la participación de los ciudadanos, en la acción administrativa, como los paradigmas de la actuación pública, y estoy totalmente de acuerdo, pero si además se lo hubieran creído estaría muchísimo más de acuerdo.

Muchas gracias.

La senyora presidenta:

Gràcies, senyor Estañ.

El torn de paraula per al Grup Parlamentari Ciutadans per un temps de quatre minuts.

El senyor Rojo Sánchez:

Sí.
Buenas tardes, señora presidenta.

En Ciudadanos hemos votado a favor del cumplimiento de la orden 1/2011 del 21 de enero de la conselleria que regula la composición y funcionamiento de la comisión de expertos, porque la evaluación ambiental resulta indispensable para la protección del medio ambiente, así como del cumplimiento del artículo 18 del Decreto 97/2010 del 11 de junio del Consell, sobre sistemas de indicadores de sostenibilidad ambiental, porque es la comisión de expertos la que deberá elaborar una propuesta de sistema de indicadores que permitan la obtención de información relevante para el seguimiento y evaluación de los procesos más críticos con la sostenibilidad del desarrollo.

Si bien no entendemos que haya órdenes aprobadas que no se cumplan, como han comentado también anteriormente.
No nos parece correcta la inacción de la conselleria sobre todo en cuestiones relacionadas con el medio ambiente, que son fundamentales y que deben ser transversales y estar presente en todas las consellerias.
Es por ello que la conselleria debe ser la primera en dar ejemplo en la defensa y protección del medio ambiente; así pues, no entendemos que no se haya puesto en marcha esta orden.

De otro lado, nos parece fundamental la función de la comisión de elaborar la propuesta de indicadores que permitan la obtención de la información relevante para el seguimiento y evaluación de los procesos críticos con la sostenibilidad del desarrollo, tratando de identificar aquellas acciones estratégicas que deban ser incluidas en la definición de las diferentes políticas públicas que contribuyan a la consecución de un desarrollo más sostenible.
Por tanto, cualquier herramienta que contribuya a conseguir un desarrollo más sostenible entendemos que es absolutamente necesaria.

Muchas gracias.

La senyora presidenta:

Gràcies, senyoria.

És el torn de paraula per al Grup Parlamentari Socialista per un temps de quatre minuts.

El senyor Briet Seguí:

Gràcies, presidenta.

Em saltaré, per no ser repetitiu, la part del no-compliment una altra vegada d'allò que ells mateixa regulaven i que després no complien.
Ho hem parlat abans en el tema del PAT de l'horta i ara ho tornem a fer ací; per tant, m'ho salte; això és un complement de manera sistemàtica d'allò que ells preveien.

Però respecte al Conveni d'Arhus, gaudir d'un dret d'un medi ambient saludable i complir amb el deure de protegir-lo està sustentat en tres pilars: està sustentat en el pilar de l'accés a la informació, en el pilar de la participació ciutadana i en el pilar de l'accés a la justícia.
Doncs a partir d'aquestos pilars fonamentals el Partit Socialista recolza la proposició no de llei presentada pel Grup Parlamentari Compromís, per donar al ciutadà la màxima transparència, la màxima informació i la màxima accessibilitat, perquè participe cada vegada de forma més activa de la protecció del nostre medi ambient.

Tal i com arreplega el preàmbul del Decret 97/2010, l'exercici al dret a la informació no és només un fi en ell mateix, sinó un mitjà per a alguna cosa: es tracta d'informar-se per a participar i participar per a legitimar.
Per tant, cal posar de relleu la importància de les matèries que deuen ser objecte de seguiment: l'aire, l'aigua, la biodiversitat, l' eficiència en els sectors industrials i en la construcció, o en el sector de l'agricultura, ramaderia i pesca, en el sector turístic, o altres com el transport o la mobilitat, la seguretat i la salubritat ambiental, o els residus i l'energia.
L'evolució dels indicadors ens servirà per aplicar les estratègies més adequades que ens permeten avançar com a territori, sense posar en risc el nostre medi ambient, el nostre futur.
Estem parlant de conéixer quina és la repercussió de les accions del nostre dia a dia sobre el territori, de conéixer l'evolució de les decisions que ja hem pres en un passat o d'avaluar les que anem a prendre en un futur.

L'article 45 de la Constitució espanyola no tan sols ens parla del medi ambient com un bé jurídic que podem gaudir, sinó que també ens parla del fet que l'obligació de conservar-lo es de totes i tots.
La conservació del medi ambient es convertix en un fi transversal que deu inspirar l'actuació de totes les autoritats i el seu reconeixement, respecte i protecció deurà informar la legislació positiva, la pràctica judicial i l'actuació dels poders públics.
Per tant, el Partit Socialista recolza aquesta proposició no de llei i lamenta que una altra vegada que la deixadesa haja sigut la tònica de l'anterior govern.

Gràcies.

La senyora presidenta:

Moltes gràcies, senyor Briet.

El torn per al Grup Parlamentari Popular per un temps de quatre minuts.

El senyor Bertomeu Vallés:

Gràcies, presidenta.

Bé, hem votat a favor de la PNL perquè estem completament a favor del contingut.
I estem a favor del contingut perquè creem en el que s'ha aprovat.
Però, no obstant això, esta PNL que s'ha portat ací demostra dos coses: la primera, la palabrería de l'actual equip de govern que hi ha al Consell de La Generalitat i la ineficàcia en la gestió.
I això es demostra d'una manera molt clara i contundent.
Per què?
Perquè és que esta ordre del 2011 està en vigor des del 2011, i esta ordre no requerix absolutament de ninguna altra actuació perquè vaja endavant, simple i planament -i si vostés lligen la disposició addicional de l'ordre- simplement que la subsecretaria de la conselleria de medi ambient implemente i done les instruccions necessàries perquè açò es pose en funcionament.

Estem en abril de 2016, el govern va entrar en juliol de 2015; no cal fer una PNL per açò.
Hem votat a favor perquè creem en el contingut de la PNL, però no cal eixa PNL.
És absolutament innecessària.
No obstant això sí que, per un altre costat, -i aclarit que evidentment açò és una mostra d'eixa manera d'actuar de l'actual Consell- sí que hem de dir que també al mateix temps és una confirmació de la validesa de la política mediambiental que s'ha portat pel Partit Popular durant els anys que ha estat en el govern de La Generalitat, perquè pràcticament no es toca ni un punt, ni una coma de tot el que s'ha fet en els últims anys.

És mes, si vostés miren amb atenció el que diu la PNL i el que diu la introducció de l'ordre de 2011, és que pràcticament és un còpia i pega, pràcticament no n'hi ha ninguna innovació.
Per tant, el que s'ha de fer -i nosaltres evidentment estem absolutament d'acord en que puga portar-se qualsevol iniciativa a estes Corts- el que s'ha de fer és gestionar, el que s'ha de fer és governar i el que s'ha de fer és posar en funcionament una comissió d'experts que ja existix, perquè és que la ordre diu claríssimament qui forma part de la comissió d'experts, a què s'ha de dedicar la comissió d'experts, i l'únic que s'ha de fer és reunir a eixa comissió d'experts que està claríssim qui forma part, i posar-la a treballar.

És una qüestió també a considerar i a posar damunt de la taula el perquè ens ha tardat tant, tenint en compte eixa voluntat demostrada per tots en posar-la en funcionament al mateix temps, quan ací el que estem fent notar és que era innecessària esta PNL per a posar-la en funcionament, absolutament innecessària.

No obstant això, el Partit Popular ha votat a favor perquè creiem en el contingut i creiem evidentment que totes les polítiques que s'han portat han sigut totalment vàlides.

Gràcies.

La senyora presidenta:

Gràcies, senyoria.

Donat que era l'últim punt de l'orde del dia, donem per finalitzada la sessió.

(S'alça la reunió a les 17 hores i 52 minuts)