Pol%C3%ADtiques%20d'Igualtat%2020211122HTML.html





Comissió de Polítiques d'Igualtat de Gènere i del Col·lectiu LGTBI, realitzada el dia 22 de novembre de 2021.
Comença la reunió a les 16 hores i 8 minuts.
Presideix la diputada senyora Cristina Cabedo Laborda.
Reunió número 14.

La senyora presidenta:

Començaríem la comissió d'avui, d'igualtat.

En primer lloc, passaria llista la secretària de la mesa, que ens fa el favor d'estar asseguda baix per qüestions d'aforament, que, com veuen, està un poc està un poquet limitada la cosa.

Senyora secretària, quan vullga.

(La secretària passa llista per tal de comprovar si hi ha quòrum)

La senyora presidenta:

Gràcies, senyora secretària.

Passaríem al primer punt de l'ordre del dia, que és lectura i aprovació de l'acta de la reunió anterior.
Si ningú té res a dir, entenc que queda aprova l'acta.
Per tant, la donem per aprovada.

Compareixença de la vicepresidenta del Consell i consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives, senyora Mónica Oltra Jarque, per a informar de les actuacions dutes a terme en compliment de la Llei 9/2003, de 2 d'abril, de la Generalitat, per a la igualtat entre dones i homes, sol·licitada a petició pròpia (RE número 42.
193), a la qual s'acumula la sol·licitada a petició pròpia per a informar del desenvolupament de la Llei 7/2012, de 23 de novembre, de la Generalitat, integral contra la violència sobre la dona en l'àmbit de la Comunitat Valenciana, tal com s'indica a la disposició addicional primera (RE número 42.
194), i a la qual s'acumula la sol·licitada a petició pròpia per a informar del quart any de desenvolupament del Pacte valencià contra la violència de gènere i masclista, que va ser signat el passat 18 de setembre de 2017 (RE número 42.
195)

La senyora presidenta:

I passaríem al segon punt de l'ordre del dia, que és la compareixença de la vicepresidenta i consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives per a informar de les actuacions dutes a terme en compliment de la Llei 9/2003, acumulada a informar sobre el desenvolupament de la Llei 7/2012 i acumulada a informar del quart any de desenvolupament del Pacte valencià contra la violència de gènere i masclista.

Donem la benvinguda a la vicepresidenta.

Li deixem uns segons perquè s'acomode.

Començaríem, per tant, amb la intervenció de la vicepresidenta, que, per temps il·limitat, ens farà l'explicació d'aquestes compareixences i, després, ja passaríem al torn dels grups parlamentaris.

Per tant, senyora Oltra, quan vullga, pot iniciar.

La senyora vicepresidenta del Consell i consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives:

Moltíssimes gràcies, presidenta.

Senyories.

Comparec a petició pròpia en esta Comissió de Polítiques d'Igualtat i del Col·lectiu LGTBI per a informar sobre el compliment del Pacte valencià contra la violència de gènere i masclista; sobre el desenvolupament de la Llei 7/2012, integral contra la violència de gènere sobre la dona en l'àmbit de la Comunitat Valenciana, així com sobre les actuacions dutes a terme en compliment de la Llei 9/2003, de la Generalitat, per a la igualtat entre dones i hòmens.

Compareixences que, els recorde, vinc realitzant des de l'inici de la legislatura passada en compliment dels manaments legislatius que he indicat i del mateix pacte i que faig a petició pròpia perquè ses senyories tinguen una informació directa, circumstància que, com bé sabem, no es produïa abans de 2015.

Abans de res, i com he fet en anteriors compareixences, vull recordar les dones assassinades per violència de gènere des de la meua última compareixença al 30 de novembre de l'any passat, i vull recordar-les pel seu nom: Johana Andrea Aguilar, de 41 anys, assassinada a Borriana el 21 d'abril; María Soledad Moreno Parra, de 60 anys, assassinada a Sagunt el 9 de maig; Zuita Bouchira, de 40 anys, assassinada a la Vila Joiosa el 14 de setembre.

També vull recordar altres feminicidis que, malgrat no tindre la confirmació oficial com a violència de gènere, són dones a les quals han arrabassat la vida violentament la violència masclista: Florina Gogos, de 20 anys, desapareguda en novembre de 2019, assassinada i trobat el cos a Silla el 30 de gener de 2021; Wafaa Sebbah, de 21 anys, assassinada a Carcaixent i trobat el cos el 16 de juny, i Maija Annikki Hivarinen, de 68 anys, assassinada a Torrevieja i coneguda la mort el 28 d'octubre.

Junt amb elles, també vull recordar a Donata, Concha i Angelita, assassinades pels seus fills.

Totes elles han de perviure en la nostra memòria, perquè no oblidem que la nostra lluita contra les violències cap a les dones ens ha d'unir i fer-nos més fortes.

Enguany, d'igual manera que en 2020, continuem adaptant-nos a la crisi sanitària i social derivada de la pandèmia de COVID-19 que ens ha colpejat durament i també ens ha canviat la nostra manera de treballar, de relacionar-nos i de viure, però també reforçar la unitat, la unitat social i institucional contra totes les violències de gènere i masclistes.

Al nostre territori hem pogut afrontar amb major fortalesa gràcies a disposar de les eines que posàrem en marxa al setembre de 2017 a través del Pacte valencià contra la violència de gènere i masclista.
Un pacte que cal recordar, i cal recordar-ho sempre, va ser possible amb el consens de totes les forces polítiques democràtiques, el moviment associatiu feminista, les universitats, els col·legis professionals, els agents econòmics i socials, el tercer sector, les forces i cossos de seguretat de l'estat, del poder judicial i la fiscalia, els mitjans de comunicació i el conjunt de les administracions públiques.

Un pacte que naixia el 18 de setembre de 2017, subscrit per 63 representants i que, a hores d'ara, han signat 12.
647 persones i 1.
089 entitats amb el compromís institucional i social d'abordar conjuntament este conflicte social, estructural i mantindre l'acord i el consens democràtic davant la violència de gènere i masclista.

Com en altres ocasions, vull aprofitar per agrair a totes les parts que ho van fer possible en els primers moments i que continuen fent-ho possible ara, i recordant que el seu suport ha significat conrear un acord pioner a Espanya que ha consolidat normes, eines i drets per a respondre i acabar amb les agressions masclistes i facilitar tot el suport necessari a les dones víctimes i als fills i filles.

El pacte, senyories, seguix gaudint de bona salut com es deduïx del grau d'execució, que, com saben, vam realitzar amb motiu del quart aniversari.

De totes les meues mesures previstes en ell, 89 han sigut ja realitzades; 145 són d'execució permanent i, per tant, estan en execució sempre; 37 estaven en procés d'execució, i 27 estan pendents d'execució.
Per tant, el 91 % del total de les mesures es troben en marxa.
Només queda pendent d'execució un 9 % en este últim any de les cinc que abraça este primer pacte.

Durant 2021 s'han mantingut un total de cinc reunions de la comissió de seguiment del pacte, el 16 de febrer, el 21 de març, el 21 de juliol, el 30 de setembre i el 13 d'octubre, on es va presentar el balanç del quart aniversari.

Com he dit, es tracta d'un gran pacte de tota la societat valenciana per a combatre el terrorisme masclista i acabar amb la violència de gènere, però també per a garantir els drets de les dones des d'un punt de vista positiu, que es troba en un continuat desenvolupament.

En el marc del pacte, el ple del Consell del 23 de juliol, enguany era informat respecte de la primera Estratègia valenciana contra les violències sexuals 2021-2025, en compliment de la mesura 25, amb la qual el govern valencià es dota d'un instrument transversal per establir mecanismes de prevenció, erradicar les agressions i atendre les dones víctimes.

L'estratègia compta amb 3 eixos, 10 àmbits, 53 objectius i 183 mesures amb les quals es pretén, entre altres coses, sensibilitzar la societat, capacitar persones i professionals, previndre les agressions, millorar la detecció i derivació al recurs residencial…, assistencial -perdó- adequat, reforçar les estructures existents d'atenció integral a les víctimes i unir esforços i reforçar la coordinació.

Es tracta de la primera estratègia d'estes característiques a la Comunitat Valenciana i té com un dels eixos fonamentals treballar amb les dones víctimes de les violències, de les violències sexuals, en este cas, a través de mesures d'intervenció, d'acompanyament i recuperació en casos de les diferents manifestacions de violències sexuals com són l'assetjament, abusos i les agressions sexuals, la mutilació genital femenina o l'explotació sexual.

L'estratègia també inclou mesures d'informació, sensibilització i prevenció centrades en la prevenció de les violències i la promoció dels bons tractes, amb els quals es pretén abordar les violències sexuals com una problemàtica estructural i social, i contra les quals l'educació, en el seu sentit més ampli, constituïx una eina essencial per a anar a les arrels, desconstruir-les i atacar-les.

Es tracta de mesures que busquen evitar que les violències es produïsquen, així com promoure una cultura del benestar, del desig, del plaer; mesures educatives i de sensibilització de la societat, tant a l'àmbit educatiu, formal i informal, incloent oci, esport i entorn digital, com en àmbits especialment sensibles, com són en l'àmbit sociofamiliar i l'entorn afectiu, l'àmbit laboral i l'espai públic.

La investigació, la formació i la detecció seran uns altres dels aspectes que es treballen, perquè per a poder erradicar les violències masclistes i sexuals cal poder mesurar allò que fem i allò que ocorre.
Resulta fonamental disposar de dades, instruments i, també, professionals capacitades per a identificar-les i detectar-les.
I cal preparació específica i experiència per a poder detectar els signes d'alarma.

Entre les mesures incloses en l'estratègia, voldria destacar algunes com la introducció de l'educació afectivosexual obligatòria en el currículum de totes les etapes educatives a partir dels sis anys.
I és que l'educació afectivosexual, especialment de les persones més joves, és una de les eines més importants per a previndre les violències sexuals i fomentar i conrear unes relacions igualitàries, lliures, consensuades, horitzontals i respectuoses, basades en l'empatia, l'afecte, els bons tractes, el desig i el plaer.

El desenvolupament d'una plataforma de recursos educatius dirigida a joves, famílies, moviment associatiu i agents implicats per a promoure una educació sexual integral.

L'elaboració d'un sistema d'indicadors de les violències sexuals que permeta incorporar la perspectiva interseccional en cadascuna de les avaluacions sectorials.

Garantir programes formatius per a sectors professionals que intervenen en prevenció i resposta a les violències sexuals.

Desenvolupar un programa de l'abordatge de la violència sexual… de la violència sexual intrafamiliar basat en el model Barnahus, un servei que agrupa en un mateix espai persones professionals especialitzades i coordinades que intervenen en aquests casos de forma més amigable i eficaç.

Una altra actuació destacable és el programa Alba, d'atenció a dones víctimes d'explotació sexual en l'àmbit de la prostitució o tracta.
Pretén donar resposta a la situació d'emergència, precarietat, vulnerabilitat, inseguretat, explotació o violència agreujada a més per la pandèmia i a les quals cal donar una resposta integral, una via d'eixida, recuperació i inclusió social a través del sistema públic valencià de serveis socials.

Este nou programa d'atenció integral consistix en un servei que s'ha posat en marxa a través del concert social de caràcter ambulatori itinerant per a facilitar la detecció d'estes situacions, així com el contacte i el procés d'intervenció amb les víctimes.
Implica la informació i assessorament en matèria social, psicològica, jurídica, formativa i laboral de les dones ateses, i la promoció de la seua autonomia perquè puguen reprendre una vida independent en què elles trien el seu propi destí i el seu propi camí.

Esta atenció integral inclou també els fills, filles o persones menors d'edat que estiguen al seu càrrec.

Les dones que atenga el programa Alba rebran assessorament i atenció integral en tots aquells aspectes que calga i que afavorisquen la seua promoció personal i social, el seu accés i inserció en els recursos comunitaris per a l'obertura d'alternatives per a eixir de la situació d'explotació sexual.

La intervenció també inclourà atenció psicològica per a promoure la resiliència que permeta iniciar i dur a terme un projecte vital satisfactori per a elles i també es treballarà a l'adquisició d'habilitats prelaborals i de qualificació professional i se'ls oferirà atenció jurídica.

Igualment, el programa Alba treballarà coordinadament amb les forces i cossos de seguretat de l'estat, fiscalia o jutjats en aquells casos en els quals es detecten situacions que puguen ser constitutives de delicte, oferint les dones víctimes acompanyament especialitzat i acolliment immediat en la xarxa residencial de dones víctimes.

Per a posar-lo en marxa comptarem amb un pressupost anual d'1.
050.
000 euros i ocuparà un total de 27 professionals.

Els equips professionals, un per cadascuna de les tres províncies, estaran integrats per un total de nou professionals dels àmbits de treball social, l'educació social, la psicologia, el dret i la integració social, a més de comptar amb la possibilitat d'accés de persones traductores.
A més a més, els equips comptaran amb el treball d'assessorament de dones supervivents per facilitar el contacte i la relació amb les usuàries, o el que és el mateix, la mediació entre iguals.

Senyories, confiem que el programa Alba serà una eina important en la resposta a les dones víctimes d'explotació sexual, de la tracta amb fins d'explotació sexual i de la prostitució, per acompanyar-les i donar-les suport per a eixir d'estes situacions i emprendre un nou projecte de vida, una eina que se suma a l'increment de 320 euros, de l'import reconegut mensual, a la prestació econòmica de la modalitat Renta de garantia d'inclusió social de la Renta valenciana d'inclusió per a persones prostituïdes, víctimes d'explotació sexual, o tràfic d'éssers humans, que es comprometen a un itinerari d'inclusió social que incloga eixir de la situació de prostitució.
Eines que despleguem en el marc de les nostres competències però que han de ser acompanyades per altres autonòmiques, i també de competència estatal, per acabar amb l'explotació sexual de les dones, com són: perseguint policialment amb més recursos humans, tècnics i econòmics les màfies i els proxenetes i abolint el proxenetisme; implantant una política migratòria segura i solidària que permeta que les dones migrants no siguen captades i queden atrapades per les màfies de la tracta; derogant lleis i normes d'estrangeria que no faciliten la regulació administrativa i la inclusió sociolaboral de les dones migrants, condemnant-les a ser víctimes d'explotació sexual o prostituir-se; o abolint d'una vegada per totes la pobresa que condemna a les persones, especialment a les dones, a una vida de precarietat, de patiments i d'explotació de tota classe, també sexual.

Passant a altres temes, durant estos anys hem estat ampliant i millorant la xarxa de centres Dona, així vam canviar la ubicació i vam millorar les instal·lacions del Centre Dona 24 Hores de València, al març de 2017; obrírem un nou a Torrevella, al març de 2018; i vam ampliar horari el de Dénia de 10 a 14 hores, de dilluns a diumenge, tots els dies de l'any, al març també de 2018; a més, vam ampliar l'atenció psicològica a xiquets, xiquetes i adolescents amb intervencions no solament grupals sinó també individuals, vam incrementar plantilles i professionals de la psicologia, de la psicologia infantojuvenil i del treball social; i també hem iniciat els tràmits de licitació d'un contracte de gestió que afegirà dos nous centres a Elx i Vinaròs previstos per a 2022.

Dins de la xarxa de centres Dona, en 2019 posàrem en marxa els Centres Dona Rural i d'Interior, un servei itinerant de prevenció i atenció a la violència de gènere a les zones rurals i d'interior que estan ubicats a Elda, Iàtova, Segorbe i Sant Mateu.
Estos centres integren dos equips professionals, el d'intervenció i el de prevenció per a l'atenció integral i especialitzada a les dones víctimes de maltractaments físics o psíquics, abusos o agressions sexuals i assetjament sexual, i a les filles i fills, la visibilització de la violència de gènere en les zones rurals i d'interior i per a la prevenció de la violència de gènere, i la promoció en matèria d'igualtat per a eliminar les formes de discriminació basades en el gènere, així com la promoció per a la vida independent de les dones en les zones rurals i d'interior, respectivament.
La resolució del nou contracte de gestió afegirà pròximament un nou centre a Xàtiva.

Quant a professionals contractes en tota la xarxa de centres Dona, compten amb 167 en 2021, i la previsió és de 248 professionals per a 2022.
Als Centres Dona 24/14 Hores passem de 119 professionals en 2021 a 171 en 2022, i als Centres Dona Rural i d'Interior passem de 48 en 2021 a 77 en 2022.
Si comparem 2015 amb 2022, passarem d'un total de 88 professionals contractats a 248; és a dir, en 2022 comptarem amb 160 professionals més que en 2015, pràcticament el triple.

També, vull destacar que hem pressupostat per a l'any vinent la direcció pública dels Centres Dona 24 Hores, començant per la directora i una auxiliar administrativa com a primer pas per a recuperar a l'administració pública d'esta xarxa privatitzada.

En relació amb les atencions realitzades per la xarxa de Centres Dona 24/14, i Centres Dona Rurals i d'Interior, a l'any 2020 es va atendre un total de 6.
867 dones.
Durant el primer semestre de 2021, han sigut ateses 4.
789 dones víctimes de problemàtiques, de maltractaments físics o psíquics, abús sexual, agressió sexual i assetjament sexual en l'àmbit laboral.
D'estes dones, 3.
899 han sigut ateses en els Centres Dona 24/14 hores, i 890 dones han sigut ateses en els Centres Dona Rural i d'Interior.
Del total, 1.
531 dones han sigut una primera atenció i 3.
258 són dones amb seguiment.
A l'any 2020 vam realitzar 34.
073 atencions.
En el primer semestre de 2021 s'han realitzat 20.
691 atencions: 6.
702, el 32 %, han sigut de manera presencial; 652, el 3 %, de manera itinerant, desplaçant-se les tècniques del Centre Dona Rural i d'Interior; 13.
066, el 63 %, de manera telefònica; i 271 atencions, el 2 %, per videoconferència.

El servei gratuït d'atenció telefònica 023 690 217 està format per una coordinadora i onze treballadores socials que atenen i deriven al centre corresponent.
Durant 2020 va rebre un total de 62.
051 telefonades, i durant el primer semestre de 2021, 24.
296 telefonades.

També, cal destacar que a la xarxa de centres Dona i la xarxa d'atenció residencial s'han realitzat 202 itineraris individualitzats d'inserció sociolaboral, habilitats socials i empoderament.
La gran majoria d'estes dones han recuperat una part important d'independència vital, clau per a trencar els vincles amb els maltractadors.

Quant als centres residencials, cal destacar la millora progressiva dels recursos assistencials.
Els equips mínims establerts per la norma configurats per directora, treballadora social, psicòloga i cinc educadores, s'han millorat amb auxiliars, s'han afegit noves figures i professionals de la psicologia infantil, l'educació infantil, i la integració social.
Les professionals dels centres residencials passen de 105 en 2015 a 202 en 2021, és a dir, el doble de professionals.

En l'acció concertada en matèria de serveis socials en el sector d'atenció a dones víctimes de violència o en risc d'exclusió social, hem diversificat la tipologia de recursos d'acolliment per a diverses problemàtiques que especialitzen l'atenció en funció de les necessitats de les dones i els seus fills i filles com habitatges tutelats per a víctimes de violència de gènere, per a dones amb especial vulnerabilitat, o per a víctimes d'explotació sexual i tracta.

Quant a places en centres de diversa tipologia, centre d'emergència, vivendes tutelades, centre d'acollida i vivendes específiques per a dones víctimes de tracta o especial vulnerabilitat, en el pressupost de 2022 s'ha tingut en compte una nova convocatòria d'acció concertada de 222 places de caràcter residencial que es portarà a efecte durant l'últim trimestre de 2022 i que tindrà un cost de 6,7 milions d'euros.
La major part d'estes places ja es troben concertades en l'exercici de 2021, 201 places.
Des de la publicació de la primera convocatòria d'acords d'acció concertada al gener de 2019 a 2021, hem passat de 168 places d'acollida en quinze centres a 201 places en 2021, en díhuit centres, destinant 5,59 milions en 2019 a 6,5 milions en 2021.

Respecte dels centres residencials propis per a dones víctimes de violència de gènere, comptàvem amb 98 places en 2015, passant a 145 en 2021, 47 places més.
Recordem també que en 2020, per fer front a les necessitats extraordinàries provocades pel confinament de la pandèmia, es van habilitar provisionalment dos centres especialitzats en víctimes de violència de gènere per tal d'afrontar l'augment de casos on va ser necessari l'ingrés per situacions de violència: el centre d'acollida Maruja Mallo amb 16 places, que va iniciar l'activitat l'1 d'abril de 2020, i les vivendes tutelades Xúquer amb 10 places, que van acollir dones víctimes des del 14 de març de 2020 fins la fi de l'estat d'alarma el 21 de juny de 2020.

Per una altra banda, quant a les ajudes directes a víctimes de violència de gènere i indemnitzacions, és a dir, les ajudes a dones víctimes de violència de gènere en el fons d'indemnització per mort, gran invalidesa i incapacitat permanent per violència de gènere i el fons d'emergència contra la violència sobre les dones, en 2022 hem multiplicat per quatre el pressupost de 2015 en què hi havia un pressupost inicial de 660.
000 euros, mentre que al 2022 destinem 2.
775.
000 euros.
Com saben, totes estes ajudes tenen caràcter retroactiu per a qualsevol fet ocorregut des de la signatura del Pacte valencià contra la violència de gènere i masclista.
A més, hem eliminat el requisit d'estar al corrent en obligacions tributàries i amb la Seguretat Social per a accedir a ajudes i indemnitzacions.

Desgrane, a continuació, les diferents tipologies d'ajudes i indemnitzacions.

En el cas de les ajudes a víctimes de violència de gènere, s'ha augmentat la dotació pressupostària de 500.
000 en 2015 a 1.
000.
000 en 2022, el doble.
El fons d'indemnització per mort, gran invalidesa, i incapacitat permanent per violència de gènere, ha passat d'un pressupost inicial de 60.
000 euros a 775.
000 en 2022, hem multiplicat per dotze.
A més, augmentàrem la quantia i ampliació de les persones beneficiàries de les indemnitzacions per causa de mort a través del Decret 20/2018, passant de 6.
000 euros a 75.
000 euros, equiparant-les així a les víctimes del terrorisme i és d'aplicació a filles i fills, parella que no tinga denúncia per violència de gènere.
També, introduirem la gran invalidesa, o la incapacitat permanent i absoluta, amb 150.
000 i 154.
000 euros, respectivament.
L'increment pressupostari del fons d'emergència contra la violència sobre les dones ha suposat multiplicar per deu els 7.
000 euros destinats en 2015, passant a 1.
000.
000 en 2022.

Les campanyes de sensibilització són fonamentals per a conscienciar la ciutadania i emplaçar la societat i l'entorn de les víctimes a actuar.
És per este motiu que cada 25 de novembre celebrem el Dia Internacional de l'Eliminació de la Violència contra les Dones, i ho hem fet amb accions com «No em toques el Whatsapp!
», en 2015; «Un home de veritat», en 2016; «Assenyala el masclisme», 2017-2018; «Així, sí», 2019-2020; i per a enguany serà «Hora de parlar», com presentàrem el passat dimecres a Catarroja, en l'acte al que vostés també pogueren existir.
Esta campanya posa l'atenció en els serveis públics i el reconeixement dels centres Dona i tota la xarxa d'igualtat de la Generalitat.
En especial la campanya dona a conéixer a tota la població el nostre 016, és a dir, el telèfon d'atenció 139 137 027, un telèfon integrat en la xarxa de centres Dona des del qual fem una atenció integral a les víctimes de violència de gènere i masclista, i assessorem i atenem a qualsevol persona que vullga informar-se o denunciar alguna situació, un servei que atén violència de gènere causada per parella o exparella, maltractes físics, psíquics, econòmics, sexuals, combinats, violència sexual fora de la parella, agressió i abús sexual, assetjament sexual, matrimoni forçós, mutilació genital femenina, esterilització forçosa i avortament coercitiu, grooming o ciberassetjament, tracta o explotació sexual, i dones prostituïdes.

«Hora de parlar» és una campanya que crea un vincle entre la gent i els serveis públics dels que disposa.
Volem que la ciutadania conega els serveis de protecció de les víctimes, volem que tinguen clar on han d'acudir, sàpiguen que l'administració està al seu servei.
Les víctimes, el veïnat, l'entorn afectiu, laboral, familiar, les amistats, qualsevol que pense que té una víctima pròpia i no sap què fer, telefona al 610 794 585 i els ajudarem mútuament perquè la violència masclista afecta a totes les dones, afecta a les dones però és un conflicte que ens interpel·la a totes i tots, a tota la societat, encara que les directament afectades siguen les dones i els seus fills i filles.
Ningú pot guardar silenci ni quedar-se impassible quan sospita que una dona pot ser víctima de violència de gènere, això és el que intenta novament esta campanya.

Els recorde, a més, la campanya «No em toques el Whatsapp!
», per a la població adolescent amb tallers preventius per a l'alumnat de segon de l'ESO, complementades amb la contractació d'equips professionals a través del Col·legi de Treball Social i el Col·legi de Psicologia, i l'Associació de Criminologia de la Comunitat Valenciana.
En el 2020 va ser la xarxa d'agents d'igualtat, junt amb les professionals dels Centres Dona Rural i d'Interior, les encarregades d'impartir els tallers en centres educatius del seu àmbit territorial, i en 2021, l'Institut Valencià de la Joventut ha realitzat una exposició itinerant que té com a principal objectiu sensibilitzar i conscienciar sobre la importància de conéixer i, per tant, saber detectar la violència de gènere, i també ho fem cada 8 de març amb motiu del Dia Internacional de les Dones.
En els últims anys, s'ha realitzat la campanya «Vull ser com», #VullSerCom, i en 2021, 8M Imprescindible, destacant el paper de les dones en la pandèmia per la COVID-19.

D'una altra banda, la garantia d'una vida independent és fonamental en la lluita contra el masclisme i la feminització de l'empobriment.
En este sentit cal destacar la importància de l'acord entre les dos vicepresidències pel qual es possibilita destinar un 10 % de les vivendes del parc d'habitatge públic a dones víctimes de violència de gènere.

Hem actuat també, a través del programa d'intervenció amb agressors o potencials agressors de violència de gènere, amb un conveni de col·laboració entre la Generalitat i la Universitat de València per subvencionar la intervenció psicosocial, previndre la reincidència i protegir les dones víctimes, els fills i les filles i a futures parelles d'estos hòmens.
Este programa és fruit de la col·laboració entre la Generalitat i el Departament de Psicologia Social de la Universitat de València i té com a principal objectiu la intervenció psicosocial amb hòmens que han exercit o es troben en risc d'exercir violència de gènere.
És a dir, els participants poden ser tant hòmens condemnats per un delicte de violència de gènere, com també aquells que de manera voluntària volen participar en el programa i que són derivats per organismes vinculats amb la conselleria, amb els serveis socials d'atenció primària, les forces i cossos de seguretat de l'Estat, la Conselleria de Justícia, etcètera.
La dotació pressupostària per a 2021 ha estat de 60.
000 euros, augmentant un 33 % els 45.
000 inicials de 2018.

Fa dos setmanes coneixíem que la Comunitat Valenciana rebrà 8,7 milions del repartiment del Fons del pacte d'estat contra la violència de gènere per continuar lluitant contra la violència masclista, que finançaran mesures de prevenció, protecció i atenció a les víctimes i les necessitats derivades de la pandèmia.
Esta quantitat és resultat de l'Acord de conferència sectorial de juny passat per a l'aplicació del pacte de l'estat per banda dels ajuntaments i les comunitats autònomes, i servirà per a contribuir al finançament de qualsevol mesura de prevenció, protecció i atenció posades en marxa per assistir a víctimes de totes les formes de violència contra les dones.
Este fons servix, entre d'altres coses, per nodrir el fons d'indemnització per mort, gran invalidesa o incapacitat permanent absoluta per violència de gènere, així com el d'emergència, que proporciona ajudes econòmiques a les dones víctimes per a atendre les necessitats més urgents, així com per a sufragar els gastos derivats de trasllats, repatriació, d'inhumació o incineració de les dones assassinades i els seus fills i filles.

A més, este fons nodrix programes d'atenció a dones en situació d'exclusió, així com programes de foment de la igualtat i la inserció social.
També es destina a centres residencials i al Servei de prevenció i atenció per a dones víctimes de tracta i explotació sexual i també destinem fons a la nostra Xarxa valenciana d'igualtat i al desenvolupament de convenis amb universitats públiques per a analitzar eines i mètodes per incorporar la perspectiva de gènere.

Voldria concloure esta primera part destacant que hem passat de destinar a violència de gènere 7,6 milions en 2015 a 28,3 milions per a 2022.
És a dir, que hem més que duplicat els 12 milions compromesos en el Pacte valencià contra la violència de gènere i masclista, un pacte que volen fer permanent per a assegurar-nos que, tant el pressupost com l'agenda política, continuem posant el focus en l'erradicació de les violències masclistes.

Este pacte havia previst destinar a la lluita contra la violència de gènere un total de 60 milions en cinc anys.
El total suma 108,5 milions, és a dir, un 81 % més del compromés, quasi el doble de l'inicial.

Senyories, pel que fa al compliment de la Llei 9/2003, de 2 d'abril, de la Generalitat, per a la igualtat entre dones i hòmens, saben que estem treballant en l'avantprojecte de la Llei valenciana d'igualtat, fonamentada en la redistribució, la igualtat en l'àmbit laboral i lluita contra la bretxa salarial.
Al març de 2021 iniciàrem el procés de consulta pública per tal de recollir les aportacions de la ciutadania i de les entitats.
Hem realitzat també una ronda de reunions amb totes les conselleries per abordar el contingut d'una futura llei que ha de ser transversal i que cal que totes sentim com a propi.
A més a més, hem treballat amb una representació molt variada d'entitats de diferents àmbits, en un procés dinamitzat d'aportació d'idees, amb taules organitzades, en eixos fonamentals, com són el model econòmic, participació o l'urbanisme, entre d'altres.

Mentre es finalitzen els treballs, seguim realitzant actuacions per la igualtat amb la finalitat de promoure el moviment associatiu actual de les dones valencianes en tots els àmbits territorials.
Amb l'objectiu de canalitzar les seues reivindicacions i interessos i aportacions, i per tal de promoure la seua participació en les polítiques d'igualtat de gènere, vam dur a terme una nova regulació del Consell Valencià de les Dones.
Naix amb una vocació plural i integradora per a expressar les seues reivindicacions i interessos i reflectir la diversitat, així com les diferents situacions econòmiques, socials i culturals susceptibles de provocar una major vulnerabilitat per a oferir una visió de les dones més real i plural que puga atendre millor les demandes de la societat valenciana actual.

Hem modificat la composició integrant-se noves associacions en atenció a l'àmbit territorial i sectorial, donant més representació a associacions de famílies monoparentals i de dones supervivents.

Després de realitzar tot el procés de presentació, selecció i votació de candidatures durant el primer semestre de 2021 la constitució formal es realitzarà abans de finalitzar l'any.

De conformitat amb l'article 20.
3 de la Llei 9/2003, al centre directiu amb competència en matèria de dona li correspon al visat dels plans d'igualtat regulats pel Decret 133/2007, sobre condicions i requisits per al visat de plans d'igualtat de les empreses en la comunitat.

Entre juliol de 2015 i desembre de 2020 hi ha hagut 1.
310 sol·licituds, ja han sigut visats 730 plans d'igualtat.
Això, multiplicat per més de deu les sol·licituds i per més de set els visats de l'anterior legislatura 2011-2015.
117 sol·licituds i 106 visats.

L'increment a partir de l'any 2016 de sol·licituds per a visats de plans d'igualtat en esta legislatura es va deure principalment a la inclusió de clàusules socials en ajudes i subvencions de La Generalitat en introduir-se com a criteri de valoració que les entitats sol·licitants disposen d'un certificat o distintiu empresarial en matèria d'igualtat.

Entre els anys 2016 i 2018 es va mantindre al voltant de 200 a 212 sol·licituds i l'any 2019 es va produir un nou increment del 50 % en les sol·licituds per a l'obtenció del visat, produint-se una entrada de 337 sol·licituds.
En 2020 es va mantindre l'increment de sol·licituds arribant a 332.
Igualment es va complir els objectius previstos tant els plans d'igualtats visats.
No obstant això, s'ha apreciat un descens d'un 10 % en l'indicador del nombre de persones beneficiades previstes a conseqüència de la crisi econòmica en el sector empresarial provocada per la crisi sanitària de la COVID-19, que ha repercutit que el personal contractat de les empreses haja sigut menor que en anteriors anualitats.

Al setembre de 2021 s'ha comptabilitzat un total de 204 sol·licituds i es preveu que se superen les 300.
S'han deixat un total de 230 plans d'igualtat, 23 expedients, corresponents a 2019, 154 a l'anualitat de 2020 i 53 al present exercici.

Per a l'exercici 2022, mentre es recupera el sector empresarial, es preveuen aproximadament 37.
500 persones beneficiades de la implantació dels plans d'igualtat i es preveu que les xifres es mantinguen, aproximadament 300 sol·licituds i 180 visats en 2022.

Senyories, la creació de la xarxa d'agents d'igualtat amb les funcions i incorporació de la perspectiva de gènere en les polítiques públiques municipals, informació i assessorament a les dones, violència de gènere i plans d'igualtat a empreses s'inicia a l'abril de 2017 amb la finalització del contracte Infodona.
Suposa passar d'un total de 35 agents d'igualtat contractades per una empresa privada amb una jornada de treball de 30 hores setmanals, a l'actual xarxa de empleades públiques municipals, on inicialment es va subvencionar a 76 entitats locals per a la contractació d'una agenda d'igualtat.
En 2019 s'incorpora la figura de la promotora d'igualtat i passa a denominar-se Xarxa Valenciana d'Igualtat, subvencionant a les entitats locals la contractació de 100 agents d'igualtat i 96 promotores d'igualtat, amb una jornada mínima de 35 hores setmanals.
En 2021 hem subvencionat 101 agents i 82 promotores.

En xifres econòmiques ha significat passar d'una dotació d'1.
179.
000 euros en 2015 a 5.
075.
000 euros en 2022, pràcticament hem quintuplicat.
Com saben, els serveis socials d'atenció primària de caràcter bàsic s'organitzen en diferents serveis que tenen com a característica ser el primer referent per a la ciutadania, tindre caràcter universal i enfocament comunitari, caràcter preventiu i d'intervenció, entre d'altres.

En els serveis d'atenció primària de caràcter bàsic s'enquadren les unitats d'igualtat integrades en la Xarxa Valenciana d'Igualtat.

Quant al foment de la igualtat i la inserció laboral, a través del programa dirigit a entitats locals, es desenvolupa la promoció de la igualtat entre dones i hòmens o la inserció laboral de les dones amb concessió d'ajudes per a superar les desigualtats observades entre dones i homes en el mercat laboral.
A més, s'accentuen en incrementar el grau de ruralitat amb la presència d'estereotips i rols de gènere i la influència en les desigualtats d'un sistema patriarcal que seguix molt present.
En el projecte de pressupostos està dotat amb 615.
000 euros amb un cofinançament a través del Pacte d'estat contra la violència de 205.
000 euros.

Senyories, el 60 % de les persones desocupades valencianes són dones i acumulen més treballs temporals a temps parcial i en els sectors més precaris.
Per això, per primera volta Labora inclou un programa específic al projecte de pressupostos, Avalem dones, amb una dotació de 40 milions d'euros que permetrà arribar a 32.
600 dones, que, afegit a l'alternativa residencial i l'ocupació, són fonamentals per a trencar la violència de gènere i la feminització de l'empobriment.

A més, a través de la Xarxa de Centres Dona, es mantenen convenis de col·laboració amb diverses entitats socials de promoció d'ocupació i formació, així com coordinació directa amb les oficines del Labora i les seues tècniques tutores Labora i personal de suport a les víctimes de violència de gènere.

Igualment, es mantenen contactes amb entitats del tercer sector i coordinació per aconseguir la inserció laboral de les dones que estiguen preparades per això.
Durant 2020 la Xarxa de Centres Dona ha intervingut amb 468 dones, realitzant un total de 1.
458 derivacions a diferents programes i recursos d'ocupació amb la finalitat de facilitar la inserció sociolaboral d'estes dones ateses.
La concessió d'ajudes per a la realització de programes d'atenció a dones en situació o en risc d'exclusió social ja es va posar en marxa a través de l'Ordre 6/2016, de la Vicepresidència i Conselleria d'Igualtat i Polítiques Inclusives, es van establir les bases reguladores de les ajudes per a programes de serveis socials especialitzats en l'atenció a dones en situació o en risc d'exclusió social.
A més, es van introduir clàusules socials, valorant en els criteris de baremació que les entitats tinguen contractades a dones en situació de vulnerabilitat o un pla d'igualtat visat, passant d'un pressupost per a 2016 de 383.
754 euros als 588.
706 euros de 2021.

Els vull recordar que pel que fa a les unitats d'igualtat de la Generalitat va haver de ser este govern, el govern del Botànic, qui les implementarà en 2015, ja que abans el govern antic mai va complir la Llei per a la igualtat entre dones i hòmens de regular i fer efectiu el principi d'igualtat de dones i hòmens en la Comunitat Valenciana, establir els principis generals que han d'orientar estes desigualtats, determinar les accions bàsiques que han de ser implementades, així com establir l'organització administrativa de la igualtat d'oportunitats entre hòmens i dones a la Comunitat Valenciana.

Senyories, la pandèmia ha colpejat greument la nostra societat i el món sencer, especialment les persones majors i altres persones vulnerables.
També ha trastornat profundament la nostra quotidianitat, manera de treballar, maneres de vida i relacions socials i afectives.
En el cas de les dones ha contribuït també a aprofundir la bretxa de gènere laboral, salarial i en els treballs reproductius, ja que són les dones a qui més contracten amb jornada parcial, ocupen llocs de treball amb condicions i salaris més precaritzats i assumixen majoritàriament la criança, les cures familiars i domèstiques.
L'impacte que ha tingut i continua tenint esta situació excepcional obliga al fet que les administracions públiques adopten mesures tendents a pal·liar els efectes de la crisi sanitària, social i econòmica que està patint la nostra societat.

En este marc, la Secretaria d'Estat d'Igualtat i Contra la Violència de Gènere del Ministeri d'Igualtat va aprovar el pla Corresponsables com a política llavor d'una nova política pública per a garantir la cura com un dret, així com per afavorir la conciliació de les famílies amb xiquetes, xiquets i joves menors de catorze anys des d'un enfocament d'igualtat entre dones i hòmens, alhora que crear ocupació de qualitat en el sector de les cures i posar en marxa un sistema d'acreditació de competències professionals.
Per això, a través del pla Corresponsables, la Comunitat Valenciana ha rebut un import total de 4,7 milions d'euros i el passat 12 de novembre es publicava al diari oficial l'aprovació de les bases reguladores per a la concessió directa de subvencions als ajuntaments per al desenvolupament del projecte borses de cura professional per a famílies amb fills i filles menors de catorze anys, que iniciava el termini perquè els ajuntaments que ho desitgen presenten la seua sol·licitud.

Seguim treballant per a combatre les violències masclistes a través de mesures preventives, l'educació i sensibilització, així com programes d'atenció i acompanyament i recuperació per a atendre de manera integral totes les dones víctimes.

En resum, seguim avançant en la lluita contra la feminització de la pobresa, mitjançant itineraris d'inclusió per a garantir una vida independent, emancipada i lliure de lligams de les dones, clau en la lluita contra la violència de gènere i masclista.
I també seguim treballant cap a una economia de les tres ces: criar, cuidar i curar; i, en definitiva, cap a un món més sostenible, habitable i amable.

Seguim treballant cap a un nou model, fonamentat en un gran acord ecofeminista que situe en el centre allò essencial per al sosteniment de la vida, com és cuidar-nos uns als altres.
Les cures són una activitat imprescindible que cal prestigiar.
Cal aconseguir d'este sector econòmic central que les persones que la desenvolupen estiguen molt millor remunerades i generar els mecanismes per a interpel·lar els hòmens perquè s'incorporen a esta economia de les tres ces.

Les cures són una tasca de totes, de tota la societat, són un sector fonamental i és necessari que la resta de sectors econòmics se sumen tant aquest new deal ecofeminista com el sector vital de les tres ces.

Acabe, senyories.
La lluita contra la violència masclista i a favor de la igualtat és, en realitat, la lluita per una societat més justa i més lliure, sense discriminacions; si m'apuren, en síntesi, és la lluita per la vida.
Els convide a seguir treballant per esta societat de persones lliures i iguals, perquè el feminisme és una causa que ens humanitza, que ens allibera a totes i tots, que ens fa, en definitiva, millors persones i millors societats.

Moltes gràcies.

La senyora presidenta:

Gràcies a vosté, vicepresidenta.

A continuació, començaríem amb el torn dels grups parlamentaris, que tindran tres minuts per a fer les seues intervencions.
Començaríem amb el grup Vox.
Senyora Criado, li fique el cronòmetre.

Quan vulga, pot iniciar.

La senyora Criado Gonzálbez:

Gracias, presidenta.

Señora Oltra, sus políticas son putrefactas y decorativas, según el Frente Obrero, asociación de izquierdas.
Le dan por todos los lados.
¿Por qué será, señora Oltra?

Entremos en materia.
La violencia no tiene género.
Sus leyes no tienen sentido.
Víctima puede ser cualquiera, no sólo la mujer; culpable puede ser cualquiera, no solo el hombre.
Como parece que no le entra esto, vamos a mostrárselo con hechos: 17 de febrero de 2020, Valencia, Las Provincias, «Mujer arrestada por intentar apuñalar a su pareja»; 25 de noviembre de 2020, Alicante, La Vanguardia, «Mujer mata a tiros, en Denia, a su expareja»; 19 de febrero de 2020, Alicante, Europa Press, «Mujer detenida por clavar un cuchillo en la espalda a su pareja»; 14 de abril de 2020, Alicante, diario Información.
com, «Mujer detenida en Gata de Gorgos por intentar matar a puñaladas a su compañero de piso»; 25 de noviembre de 2020, Valencia, Las Provincias, «Mujer detenida por apuñalar a su pareja en Torrente »; 30 de enero de 2020, Elche, Cadena Ser, «Mujer mata a sus dos bebés»; 17 de agosto de 2020, Valencia, Faro de Vigo, «Mujer mata a su madre»; 15 de septiembre de 2020, Castellón, elcorreoweb, «Madre mata a su bebé» 22 de mayo de 2020, Alicante, Levante, «Mujer intenta matar a sus tres hijos pequeños en la playa de San Juan».
Todos hechos cometidos, presuntamente, por mujeres en 2020 en la Comunidad Valenciana y que conocemos no por su conselleria ni por estadísticas oficiales, que son las que debieran informarnos, ya que las pagamos los valencianos, sino por los medios que informan.

Resumen en España: 31 parejas víctimas, 10 muertes consumadas, 21 con asesinato u homicidio frustrado; 19 hijos víctimas, 13 con muerte consumada y 6 asesinato u homicidio frustrado; 17 con otra relación familiar, 8 con muerte consumada y 9 asesinato u homicidio frustrado.
Total, en toda España, 67 asesinatos o intentos en 2020, siendo culpable la mujer, señora Oltra, dejando aparte los casos pendientes de investigación y los que no han salido en prensa.

¿Por qué silencia que también puede ser agresora la mujer?
La culpabilidad no depende del sexo, de ser hombre o mujer, sino de los actos cometidos, usted estudió Derecho y lo sabe.
La razón es que interesa transmitir a toda la sociedad que el hombre es malvado y la mujer inocente, que España vive bajo un heteropatriarcado opresor y machista.
Sus leyes solo sirven para una cosa, para crear castas privilegiadas, las mujeres, y castas apestadas, los hombres.
Pero Vox está para transmitir la verdad, ya que usted, señora conseller de «igual da», oculta la realidad a los ciudadanos y Vox le repetirá algo tan básico sin parar como que víctima no solo es la mujer y culpable no solo es el hombre.
Derogue las leyes de género, señora Oltra.

Dos simples preguntas le vamos a hacer.
¿Por qué ocultan que la mujer también agrede?
¿Por qué ocultan la nacionalidad del agresor cuando es hombre?

Muchas gracias.

La senyora presidenta:

A continuació, per tres minuts també, per part del grup Ciudadanos, senyora Quiles.

Quan vulga.

La senyora Quiles Bailén:

Gracias, presidenta.

En primer lugar, trasladar nuestro cariño y afecto a los familiares de las tres víctimas de violencia de género que ha habido en la Comunidad Valenciana en lo que va de año y especialmente en estas fechas, que nos acercamos al Día Internacional de la Eliminación de Violencia contra la Mujer.

Agradecer su exposición, señora Oltra, sobre el grado de cumplimiento de la ley de igualdad, ley de violencia de género y del Pacto valenciano contra la violencia de género machista.
Pero no puede evitar seguir absolutamente perpleja cuando la escuchamos a usted hablar de igualdad, de violencia contra la mujer y, sobre todo, de protección a las víctimas, cuando todos y todas sabemos lo que usted y su conselleria hicieron cuando tocó proteger a una víctima que estaba bajo su cuidado.

Dicho esto, y entrando en el fondo del asunto, valoraremos el cumplimiento de esa legislación contra violencia de género y del Pacto valenciano contra la violencia de género y machista y vamos a valorarlo con datos.

Señoría, la segunda comunidad autónoma con más víctimas por violencia de género, a pesar de contar con el pacto autonómico contra la violencia machista, una ley autonómica de igualdad y otra contra la violencia de género, que no todas las comunidades lo tienen.
En concreto, en lo que llevamos de año, como ya hemos dicho, tres asesinatos de mujeres, la segunda comunidad autónoma con más víctimas en términos absolutos en el año 2020, pese a contar con menos población que comunidades autónomas como Madrid o Cataluña.
En términos relativos, las mayores tasas de víctimas por violencia de género inscritas por cada mil mujeres, vamos los segundos, solo por detrás de La Rioja.
Y con estos datos yo solo decirle que, obviamente, algo estamos haciendo mal en esta comunidad.

Mire, nosotros consideramos que las políticas contra la violencia de género, como todas las políticas, deben ser evaluadas a la luz de sus resultados.
De nada sirve hacer política si, al final, no consigue sus objetivos.
Por lo tanto, una de mis preguntas es: ¿cómo se están evaluando los resultados de estas políticas?
¿Qué modificaciones tiene previsto hacer para mejorar estos terribles índices?
O, por el contrario, ¿cree, de verdad, que estamos haciendo suficiente contra esta violencia de género?
Porque queda claro que algo está fallando, cuando el presupuesto de igualdad para la lucha contra la violencia machista, usted lo ha dicho, ha pasado de 7,6 millones en 2015 a 28,3 millones este año, un presupuesto más que triplicado, pero los datos siguen siendo demoledores, señora Oltra.
¿Qué está pasando?
¿Lo han analizado ustedes?
¿Cómo lo vamos a solucionar?
Porque, al final, parece que esto no es sólo cuestión de recursos, sino cuestión de gestión, de cómo se utilizan y qué resultados se obtienen.
Y, por desgracia, a la vista está que los resultados no son buenos.
Pero es que, además, quedan muchas medidas del pacto valenciano contra la violencia de género que no se han desarrollado y consideramos relevantes.

Importantísimo impulsar la vivienda pública asistida para mujeres víctimas de violencia y diversidad funcional.
Señora Oltra, sin vivienda, sin un lugar donde refugiarse con sus hijos, difícilmente una mujer víctima de maltrato podrá comenzar una nueva vida.

Establecer tablas salariales de referencia para las trabajadoras del hogar, a partir del salario mínimo interprofesional, que garanticen sueldos dignos.
Facilitar el acceso a la renta valenciana de inclusión para familias monoparentales, para combatir esa terrible feminización de la pobreza.
No se han hecho campañas importantísimas, como la promoción de corresponsabilidad de las tareas domésticas y de los cuidados entre las y los jóvenes ni la de sensibilizar a la población joven sobre la trata de mujeres y niñas con fines de explotación sexual y poner en marcha las campañas dirigidas a agresores.
Con lo cual, ni vivienda que es demanda básica ni campañas básicas ni de corresponsabilidad…

La senyora presidenta:

Senyora Quiles, vaja acabant.

La senyora Quiles Bailén:

…ni de trata -termino, termino ya, presidenta.

Por lo tanto, le preguntó, ¿qué previsión, calendario o estrategia tiene para desarrollar estas medidas pendientes de desarrollo?
¿Por qué no se han llevado a cabo?
Finalmente, ¿tiene el consenso de todas las consellerias implicadas para poderlas ejecutar?
Y, sobre todo, ¿tiene el consenso de las distintas organizaciones sociales, económicas, culturales y académicas que comportan el pacto, señora Oltra?

Muchísimas gracias.

La senyora presidenta:

A continuació, el grup Popular, senyora Mezquita.

Quan vulga.

La senyora Mezquita Juan:

Moltes gràcies, presidenta.

Buenas tardes, vicepresidenta.

Me gustaría comenzar, como siempre, hacer una mención especial a todas las mujeres que han sido asesinadas este año.
Mi pésame a esas familias rotas, en especial a esos niños y niñas que ya no van a poder abrazar más a sus madres.

Señora Oltra, hoy ha venido a dar cuentas sobre la violencia contra la mujer, sobre el cumplimiento del pacto valenciano de violencia machista y las acciones para promover la igualdad.
La realidad es que, como siempre que usted comparece aquí, es que nos cuenta las bondades de su gestión, pero choca mucho con la realidad evidente y que palpamos día a día.
No vemos avance alguno, más bien lo contrario.
Si en 2015 -ya que usted siempre hace referencia a 2015- éramos la cuarta región de toda España con mayores casos de violencia machistas, a día de hoy es que somos la segunda; hemos avanzado, pero para peor.

En delitos contra la libertad sexual, según el balance de criminalidad del ministerio, nos situamos a la cabeza, con un incremento de más del 70 % respecto al año anterior.
La semana pasada, Save the Children alertaba que la Comunidad Valenciana sufre los peores datos en delitos contra la libertad sexual de menores, 766 denuncias por delitos contra la libertad sexual en 2020 que tenían como víctima a un niño o una niña, y resaltaba el calvario judicial al que se deben enfrentar cuando denuncian.
Dicen en su informe algo en lo que yo coincido: cuando un niño o una niña ha sido víctima de violencia, ya hemos llegado tarde como sociedad; y usted lo sabe, señora Oltra, como lo supo con Mayte cuando Luis Ramírez, su marido, abusó de ella, pero usted prefirió mirar para otro lado.
Aún me pregunto por qué acordó la personación de la Generalitat ante un delito de odio y no para defender y acompañar a la menor tutelada por usted; ¿acaso merecía menos protección esta menor que estaba bajo su tutela y responsabilidad?
Lo lamentable es que usted y yo sabemos la respuesta.

Mire, ha tenido siempre nuestro apoyo en el pacto valenciano contra la violencia machista y lo seguirá teniendo.
Pero, con los datos que nos acompañan en los últimos años, se lo hemos repetido varias veces, el pacto debería estar ejecutado al cien por cien a fecha de hoy y ajustando las medidas en función de la eficiencia de las mismas.
Usted ha hecho una interpretación mediocre del concepto de que se trata un pacto vivo.
A día de hoy no existe documento alguno que acredite la efectividad de las medidas realizadas hasta el momento, que solo alcanzan el 78 % en cuatro años de vigencia.
No me vale, señora Oltra, que usted meta, como porcentaje realizado, medidas que están en proceso -que, precisamente, llevan eso, años en proceso- como si fuera medidas que estén realizando, porque eso es faltar a la verdad.

Por si fuera poco, usted no ha dudado ni un ápice en romper un consenso alcanzado en este pacto para sacar un documento, el de la estrategia valenciana de violencias sexuales, en contra de la consideración de entidades y representantes de otras consellerias -son vitales para desarrollar esta estrategia-, e imponer su criterio.

También se le da bien eso de prometer, como es el esperadísimo Centro Mujer 24 Horas de Elche -¡ay!
, perdón, que ahora ya no será 24 horas, será de 14 horas-.
Lo prometió para 2019, pero, a día de hoy, siguen esperando.
Debe ser que ahora usted está a otros menesteres, a otras…

La senyora presidenta:

Senyora Mezquita, vaja acabant.

La senyora Mezquita Juan:

…políticas, lo denomina, ¿no?
, para ver si recupera algo de visibilidad, porque la credibilidad, señora Oltra, la ha perdido toda.

Muchísimas gracias.

La senyora presidenta:

A continuació, seria el torn d'Unides Podem.
Senyora Davó, tres minuts.

Quan vulga.

La senyora Davó Bernabeu:

Gràcies, presidenta.

Benvinguda, vicepresidenta, i gràcies per vindre un any més a retre comptes.

Jo soc nova aquest any, fent-li aquesta compareixença, però hi ha indecències i insults que no són en absolut nous.

Sumar-me, primer que res, el condol per les víctimes de violència masclista.
I, encara que tres minuts són escassos per poder parlar de les violències masclistes i de la igualtat, no m'agradaria deixar de mencionar tres pilars que està portant endavant aquesta vicepresidència, que crec que són fonamentals.
El primer és la mirada sobre les violències masclistes; el segon són les polítiques estructurals per la igualtat; i el tercer és l'educació com a eina de prevenció.
Tots tres, com deia, recollits per aquesta vicepresidència i ara també en col·laboració amb mesures complementàries des de l'àmbit estatal.

Jo crec que la importància d'ampliar la mirada sobre les violències masclistes, més enllà de les violències en l'àmbit de la parella i de l'exparella, i abastint totes les violències que s'exercixen sobre les dones pel fet de ser-ho, era un canvi de mirada molt important.
Segons dades oficials de la delegació del govern contra la violència de gènere, una de cada dues dones ha patit algun tipus de violència al llarg de la seua vida pel fet de ser-ho.
I, per tant, bé, ja fa temps que sabem que no és un problema puntual, que és un problema estructural de violació de drets humans i de desigualtat i, per tant, es requereix una mirada i una resposta àmplia, i més si cal en un context de crisi post-COVID, on sabem que les expertes i l'experiència ens estan dient que els enfocaments de gènere tendeixen a apartar-se de les administracions públiques, just en un moment en què la violència augmenta i en què l'escletxa de gènere s'engrandix.
Per això és tan important que vosté vinga i estiga hui ací, recordant-nos tots els compromisos d'aquesta vicepresidència per a combatre la violència masclista i la desigualtat, compromisos que són reals perquè passen de les paraules i els conceptes, que són importants, als fets, que ho són encara més.
I, ara que parlen molt d'execució, enmig de la tramitació de pressupostos, vosté ha mencionat eixe 91 % del total de les mesures del pacte que ja estan en marxa.
Per tant, a la voluntat política i a les eines, com el pacte, i a les dues lleis que l'acompanyen, sabem que ara, a més, les hem d'enfortir amb imperatius legals i polítics sobre la igualtat com a mesura bàsica per a evitar la violència de gènere i que això ens obri nous camins, just aquells que van a parar el segon pilar fonamental, que són eixes polítiques estructurals per a la igualtat i que ens han de fer veure que és imprescindible articular un sistema estatal de cures en col·laboració amb els territoris i que siga des d'una perspectiva de gènere interseccional i, sobretot, de drets humans, i que promoga la corresponsabilitat ja no sols entre les dones i els hòmens, sinó implicant les administracions públiques, tant al govern central, a l'autonòmic com als ajuntaments.

I, per últim, simplement mencionar un estudi elaborat pel Centre Reina Sofia sobre adolescència i joventut, on recull que el percentatge de xics joves entre 15 i 29 anys que nega la violència de gènere va en augment i que un de cada cinc, el 20 %, nega que existisca la violència.
Ha hagut un increment molt gran des de fa dos anys i per això era tan important eixe tercer pilar, que és l'educació afectivosexual, per a previndre les violències sexuals.

Així que, una mirada àmplia sobre la violència masclista, la igualtat com a concepte i mesura bàsica i l'educació per a fer front.

Gràcies per tota la tasca.

La senyora presidenta:

A continuació, el grup Compromís per tres minuts.

Senyora Àlvaro.

La senyora Àlvaro Cerezo:

Gràcies, presidenta.

I gràcies també, senyora vicepresidenta, per ser un any més qui s'interessa vindre a petició pròpia a informar esta comissió sobre el desenvolupament de les ferramentes abastides contra la violència de gènere i per a la igualtat.
I, per descomptat, gràcies per la paciència i gràcies per l'estómac.

Aprofite també, encara que siga l'única, per felicitar-la efusivament per la campanya del 25 de novembre «Hora de parlar» on s'interpel·la la ciutadania per a lluitar contra la violència masclista.
Perquè, efectivament, ens afecta a totes i a tots vore, escoltar, parlar.

I, senyora vicepresidenta, la campanya és més necessària del que caldria imaginar, perquè encara tenim entre nosaltres acusadors i acusadores negacionistes que no tenen vergonya en menysprear eixos actes de radicalitat que cometen les dones quan fem ús del nostre dret precisament a parlar, a denunciar allò que no està bé.
Però crec que estarem d'acord en el fet que qui els que preferixen els temps de la Inquisició ho tenen molt difícil, perquè les dones no anem a pegar ni un pas enrere.
I si ens diuen «bruixes»; si així ens acusen, nosaltres d'això farem trending topic i muntarem els nostres aquelarres, però seguirem endavant.

I entrant en xifres, malauradament també ens hem de sumar i lamentar eixes tres dones assassinades amb noms i cognoms per la violència de gènere i masclista.
I no estan totes.
Vosté ho ha dit, falten dones, falten noms i cognoms.
De fet, els últims informes alerten de l'augment de les agressions sexuals.

I, en qualsevol cas, l'altra qüestió que fa pavor i que mostren les dades és la incidència entre els i les més joves.
Molt, molt, molt preocupant.
Per això, eixa estratègia valenciana contra la violència sexual resultava tan necessària i per això també donar-li l'enhorabona pel treball i, al mateix temps, felicitar també la comissió del pacte d'esta estratègia.

De fet, el meu grup, que és també el seu, recentment hem registrat una proposta per a abordar el ciberassetjament, que és una qüestió que s'inclou en esta estratègia.
Perquè, efectivament, les violències masclistes poden aparéixer i, desgraciadament, ho fan en tots els àmbits i espais de la societat.

Si ja violència offline, esta òbviament es trasllada al món online, a més acrecentada per l'anonimat i pels algoritmes de les xarxes.
Però ¿què li vaig a contar jo a vosté d'assetjament, de fakes, de bulos i què li vaig a contar jo a vosté de ciberassetjament que vosté no sàpia?

Sobre el compliment del pacte -pacte que recordem és exemple a tot l'estat i que mai se cansarem de reivindicar- la millor notícia és la seua validació.
Continua viu, continua sent una ferramenta útil de treball, i les xifres així ho demostren: 91 % del total de les mesures en marxa, senyories.

I, òbviament, tot el nostre suport al programa Alba, d'atenció a les dones víctimes d'explotació sexual en l'àmbit de la Constitució i tracta.

I no voldria acabar, no puc acabar sense esmentar l'increment de professionals en la xarxa de centres dones que aspira a passar de 167 professionals a 248, dels quals 77 aniran a centres rurals de l'interior.
Molt bona notícia.

Al remat, parlen de més habitatges, de més residències, de més recursos, de més coeducació…

La senyora presidenta:

Senyora Àlvaro, per favor.

La senyora Àlvaro Cerezo:

…de més ajudes i de millor l'atenció, en definitiva.

Molta sort, moltes gràcies i molts encerts.

La senyora presidenta:

I, per últim, per part del grup Socialista, senyora Mustafá.

La senyora Mustafá Ávila:

Gràcies.

Gràcies, senyora vicepresidenta, per la seua compareixença.

Com sempre, ens sumem al condol per les víctimes de la crueltat masclista.
Gràcies per no deixar que el seu nom s'esborre de la història.

De nou no podem deixar de mostrar el nostre rebuig per la insolidaritat, la intolerància i la falta de sensibilitat davant del problema de la violència cap a les dones que mostra reiteradament un grup parlamentari en les seues intervencions.

De veres que es produïx un sentiment molt amarg perquè intentat trencar eixe consens que vosté ha recordat i que va portar a la signatura del pacte valencià contra la violència masclista.
No és cap broma i, per això, de la mateixa forma que s'està procurant fer amb el pacte estatal, en el nostre s'ha de blindar el seu finançament.
Celebrem, per tant, també l'arribada d'eixos 8,7 milions d'euros des del Govern d'Espanya.
Afortunadament, el nostre pacte té un bon nivell d'execució i prompte necessitarà també d'una avaluació de l'efectivitat de les mesures.

És essencial també per al desenvolupament de la vida en llibertat de les dones l'estratègia contra les violències sexuals.
Les xifres ens mostren una realitat terrible: les agressions sexuals s'han disparat un 30 % en l'últim any.
Es denuncia una violació cada sis hores.

Alhora, vivim en el país europeu amb major consum de prostitució i tercer del món.
Un país on dos de cada cinc homes són consumidors i, per tant, partícips del sistema de violència sexual contra les dones.
Per això, i com ja li vaig dir en la compareixença de presentació del pressupost, aplaudim la creació del programa Alba, un pas més en l'aposta del Consell per a acabar amb l'esclavitud més antiga del món.
Reitere el nostre agraïment.

I clar que sí, necessitem de polítiques a nivell estatal i això ho hem exigit des d'esta mateixa comissió fa un parell de mesos per a acabar amb la impunitat al voltant de la comercialització i explotació dels cossos de les dones.

Aplaudim també eixe inici de reversió al model públic de la gestió de les polítiques d'igualtat en el seu conjunt.
Cal resguardar la protecció de la integritat i dels drets de les dones perquè no puguen quedar sota la voluntat del govern de torn.

Les feministes tenim clar que allò que ens costa anys d'aconseguir es pot perdre en un sol dia.
Només hem de mirar el que ha passat en Múrcia fa poquet.
Ara resulta que el que dificulta la comprensió en l'alumnat no és la falta d'inversió en professorat o la baixada de la ràtio; no, és el llenguatge inclusiu.
Mare meua.

Respecte a llei valenciana d'igualtat de l'any 2003, sí, nosaltres també considerem necessària la seua actualització.
No va ser una mala llei en el moment de la redacció, però és que, com vosté ha dit, els antics governs del PP que la van aprovar mai la van complir.

De fet, i al fil del que ha dit vosté dels plans d'igualtat, la llei del 2003 ja contemplava la redacció de plans d'igualtat, però no es va posar en marxa fins que es va aprovar la llei d'igualtat del 2007 per un govern socialista.
I en eixe moment és quan, de sobte, aproven un decret -el que vosté ha esmentat- i visaven plans d'igualtat que ni tan sols s'ajustaven a eixe decret seu.

D'altra banda, efectivament, les cures han de ser compromís i obligació de la societat en el seu conjunt.
No han de ser mostres de les dones ni tan sols un problema particular, sinó una responsabilitat col·lectiva.

Per això, senyora vicepresidenta, s'ha de continuar treballant al costat del moviment feminista, recollir el sentir i les reivindicacions de les organitzacions de dones que des de fa molts anys treballen per a l'erradicació de la violència i la consecució de la igualtat entre totes les persones.

Tot el suport del grup Socialista en aquesta tasca que, com veiem, és cada dia més complicada.

Gràcies.

La senyora presidenta:

Gràcies, senyora Mustafá.

A continuació, tindria el torn, també per temps indefinit, la senyora vicepresidenta i consellera d'igualtat.

Quan vullga.

La senyora vicepresidenta del Consell i consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives:

Moltes gràcies.

Intentaré que no siga il·limitat i que pugam definir-lo també.

Gràcies per les seues intervencions, especialment als tres grups que sostenen el govern.
Moltíssimes gràcies per, com sempre, les seues aportacions també quant a anar armant el marc teòric i estadístic que nodrix al final les decisions que prenem.

Efectivament jo crec que també és una bona notícia que a partir de l'any que ve el Ministeri d'Igualtat comptabilitzarà no només els feminicidis per violència de gènere, sinó tots els feminicidis que entren dintre del que és el Conveni d'Istanbul, que saben vostés que la nostra llei es va homologar en 2018 al Conveni d'Istanbul.
Ara van a fer-ho també a nivell del Govern d'Espanya.
Jo crec que és bona notícia que tots els feminicidis comptabilitzen com a violència masclista.
I, efectivament, també eixe treball de corresponsables i d'implicar en les cures sobretot als hòmens, que és als que els queda incorporar-se a la tasca domèstica i de cures, de la mateixa manera que nosaltres ens hem incorporat a la tasca pública i la vida laboral, doncs és eixe camí invers, que si no, açò no entrarà en equilibri.

Per a contestar un poc als grups de l'oposició, encara que poques coses han dit que calga contestar.
Els agraïsc, per descomptat, les seues expressions, unes més que altres, i algunes les contestaré més contundentment.
Però comencem per alguna qüestió que ha dit la diputada de Vox.

Mire, jo no derogue lleis.
Això ho fa el parlament.
Vosté em diu a mi «vosté és de dret, ho hauria de saber».
Vosté crec que també és de dret.
Hauria de saber que un govern no deroga lleis, malamente.
Això, quan Franco, sí.
Però ara això ja no passa, senyora Criado.
Aleshores, les lleis les aproven i les deroguen els parlaments, que són vostés que estan ací i, per tant, jo….
no patisca que no tindré eixes veritats totalitàries a les quals vostés es veu que sí estan molt aviats.

Per què no publiquem la nacionalitat de l'agressor?
De la mateixa manera que no publiquem la nacionalitat de la víctima.
Si vosté m'ha sentit expressar els noms de les víctimes, en cap cas he dit la seua nacionalitat.
Només ens dediquem a dir el nom, a recordar el seu nom perquè no l'esborre la història, el dia de l'assassinat o que s'ha conegut l'assassinat i el lloc de residència, i creem que és prou.
No cal res més.

Senyora Quiles i senyora Mezquita, tornem al debat de sempre de les xifres de denúncies.
Mire, les denúncies són una bona notícia.
Jo no sé ja com repetir-ho.
Les denúncies són una bona notícia, no pel que se denuncia, òbviament, que és una mala notícia, sinó pel fet que es denuncie.

I quan érem la quarta comunitat i ara som la segona, no és perquè de repent els hòmens valencians són més agressors, sinó perquè hi ha més dones valencianes que s'atrevixen a denunciar, perquè saben que tenen un sistema al costat d'elles i perquè n'hi ha una xarxa potent de centres Dona i de centres Dona 24/14 i de centres rurals i d'interior, i hi ha una potent xarxa d'igualtat i hi ha una potent xarxa d'atenció primària de serveis socials i d'oficines de víctimes del delicte.
I tot això, tota eixa arquitectura, fa que les dones s'animen a denunciar el que les passa.

Han nomenat vostés el que va dir l'altre dia -crec que ha sigut la senyora Mezquita- Save the Children.
I, efectivament, hem pujat un 70 % les denúncies i som els primers en denúncies cap a infància.
(Veus) Sí, sí… sí, sí.
I Save the Children…, però Save the Children va fer referència a eixa estadística del ministeri.

I vosté s'ha oblidat dir una cosa que va dir Save the Children.
I Save the Children el que va dir és que açò és la punta de l'iceberg.
I que ells calculen que se denuncien aproximadament un 10 % dels fets que ocorren en infància.
Per tant, que pugen les denúncies i que la Comunitat Valenciana estiga al top de les denúncies és una bona notícia.
No pel que passa, sinó pel fet que vaja aflorant.

I se'n recorden, en la compareixença que vaig fer en maig del 2017 en l'hemicicle, els vaig dir que estàvem front a violència contra els xiquets i contra la infància, i xiquetes, el mateix que fa vint anys en la violència de gènere.
I és que hi ha molta violència oculta perquè és una cosa que ens incomoda com a societat, perquè repugna la violència contra la infància.
I com repugna, és un tabú.

Estes paraules els les vaig dir jo en eixe hemicicle i vostés, tots, s'escandalitzaren.
I ara ho diu Save the Children i som els primers en denúncies.
I som els primers en denúncies perquè hem posat en marxa una xarxa d'EEIIA, que són els serveis especialitzats en infància que hi ha en atenció primària i específica dels ajuntaments, s'han donat protocols clars i s'ha donat formació a tots els professionals i les professionals per al diagnòstic i detecció dels casos de violència contra la infància.
I per això hi han més denúncies ara.
I s'han multiplicat els consells d'infància i s'ha promocionat el telèfon de violència per a la infància.
I tot això fa que augmenten les denúncies.
Però és que el moment ideal és saber que els fets són els mateixos números que els fets denunciats.
Ahí és on estarem bé, perquè ahí és on haurem aflorat tota la violència oculta, sabrem que la gent confia en el sistema, i també sabem que res quedarà impune.
Eixa és la situació.
I nosaltres ens adonem i comencem a treballar en açò ja en el 2016 quan vegem que les atencions en els centres Dona, menys de la mitat acaben en denúncia; si tu tens cent dones ateses, i d'eixes cent dones només denuncien quaranta-cinc, ahí n'hi ha cinquanta-cinc que no arriben mai a denunciar.
I això és el que nosaltres comencem a treballar, que eixes cinquanta-cinc també acaben on han d'acabar perquè això també posa en marxa l'ordre de protecció i posa en marxa tot un mecanisme de protecció que els fa més resilients com a sistema.
Encara així, posem en marxa tots els mecanisme perquè, encara sense denúncia, que és una cosa que s'està treballant ara, l'altre dia vaig estar a Madrid, fa dos o tres setmanes, i és una cosa que ara s'ha homologat per a tot Espanya, és mecanisme d'acreditació de la violència de gènere sense necessitat que hi haja denúncia en el jutjat.
I és molt important a l'hora d'accedir a un centre, a un CRIS, a una vivenda, a un acompanyament professional, a una atenció psicològica, o de la treballadora social, etcètera, ara es va a estendre per a tot Espanya, per a homologar-lo, perquè si te'n vas d'aquí a Guadalajara no hages de començar tot això de nou, sinó que l'acreditació d'ací, de la Generalitat Valenciana, te servisca a Guadalajara.
Per tant, és un avanç, clar que és un avanç!
És que no hem dit tampoc molt més.

La renda valenciana d'inclusió per a famílies monoparentals està més que garantida i tenim una cobertura molt ampla i, a més, els carnets de famílies monoparental s'han multiplicat per vuit des que està el govern del Botànic, perquè ara té trellat tindre eixe carnet perquè estan homologats els drets a les famílies nombroses; campanyes per a joves, no es para de fer campanyes per als joves, des de «No em toques el Whatsapp!
», que és una campanya dirigida, a més, al públic diana de segon de l'ESO, ahí tenen 13, 14 anys, i es fa cada any, igual que les campanyes de «Així, sí» anaven dirigides a un públic molt jove, i parlàvem de tot tipus de violències, de la violència sexual, parlàvem de tot tipus de violències, no?
, però ho feien en positiu per a remarcar les actituds positives de la gent jove.

Quan al compliment del pacte, mire, vosté, senyora Mezquita diu: «El 91 % no li l'accepte perquè n'hi ha algunes que estan en execució», val, però encara el seu 78 %, donat per fet la seua xifra, agarre la seua, val?
, vosté deia: «és que només és un 78 % en quatre anys».
Bé, doncs si el pacte era per a cinc anys i cinc és el cent per cent, si cada any hem de fer un 20 %, xe!
, doncs 20 %; si queda un 22 %, doncs no anem malament, no anem malament, ens queda l'últim any d'execució, i a més ens queda l'últim any i ens queda enguany també treballar el que serà la continuació del pacte, que jo els proposaré a leus senyories, si a vostés els sembla bé, que el fem permanent, perquè açò doncs no crec que en cinc anys pugam erradicar-ho, no?
, les violències masclistes, aleshores el fem permanent, que posem igual els mecanismes d'actualització i de revisió, però, en lloc de fer-lo per a cinc anys, el fem permanent, i es va actualitzant cada any, com estem fent fins ara, però sense ficar-li un horitzó final, si a vostés els sembla bé.

Quant al centre d'Elx, és de veres que nosaltres sempre parlàvem de centres 24 hores, ara se n'haurà adonat que parle de 24/14, però vosté sap perfectament que Dénia no mai havia sigut 24 hores, i sempre hem dit de la xarxa 24 hores, encara que nosaltres sí que ampliàrem a 14 hores, i també diumenge, perquè quan estaven vostés governant era de 10 hores, de dilluns a dissabte, nosaltres ampliàrem a tots els dies de la setmana i 14 hores, que són moltes hores al llarg del dia, val?
, però sempre se'ls havia dit centres 24 hores quan vostés governaven; de fet, inauguraren esta nomenclatura, és de veres que l'anem a canviar, la nomenclatura, Torrevella és també de 14 hores, vull dir, els 24 hores estaran en capital de província i la resta seran 14, val?
, Elx, Vinaròs, Torrevella i Dènia seran de 14 hores, són Torrevella i Dènia de 14 hores, però, vaja…

I crec que vostés no han dit molta cosa més, perquè es veu que no tenien molt més que dir.
I, sí, una cosa que han dit les dos, no?
, és que jo ja ,efectivament, com ha dit la senyora Àlvaro, que m'agreix l'estomac, doncs, de vegades l'estomac tampoc dona ja per a tant.
Aleshores, miren, una cosa, tinc un amic que diu que la gent que no sap, que no té arguments, quan no saben què dir insulten.
I hui, llegint un article d'opinió que han publicat en un diari valencià, m'he enterat que eixa fase és de Schopenhaur.
Vostés venen ací amb allò de l'abús sexual, etcètera, de l'educador d'un centre d'infància, pel mer fet d'haver sigut la meua exparella, ho ha dit vosté, un poquet més elegantment, i ho ha dit vosté en uns termes que no li vaig a acceptar ni li vaig a tolerar: «Cuando su marido abusó de una niña, usted miró hacia otro lado».
No li ho vaig a acceptar!
No ho torne a fer perquè és mentira, és una insídia i és repugnant!
Val?
I, mire, tot el que està bé, està bé, i ja està bé!
No li ho vaig a tornar a tolerar!
Perquè no tindrà vosté immunitat que la preserve d'esta calúmnia infame i asquerosa.

Està clar?
Doncs, si està clar, moltíssimes gràcies.

La senyora presidenta:

Gràcies a vosté, vicepresidenta.

No sé si algun grup vol fer rèplica.

El grup Vox demana rèplica, la senyora Quiles també.
Eixos dos grups en un principi?
D'acord.

Aleshores, començaríem pel grup Vox i tindria vosté tres minuts, senyora Criado.

Quan vullga.

La senyora Criado Gonzálbez:

Gracias, señora presidenta.

Mire, señora Oltra, entiendo que es difícil contestar con sentido común a las preguntas de Vox.

Cuando le digo el tema de derogación de las leyes, yo me dirijo a la señora conseller de igualdad del Botànic, ustedes promulgan y derogan las leyes que quieren por una simple cuestión de mayoría.

Mire, en 2020 han muerto cuarenta y seis mujeres a manos de hombres en toda España, lo que quiere decir que el 99,9998 % de los hombres son ¡inocentes!
Aplicando este cálculo a las mujeres, con base a los datos que antes les hemos mencionado, el 99,9999 % de las mujeres son inocentes.
Señora Oltra, dígame qué gran diferencia hay entre el 99,9998 y el 99,9999 de hombres y mujeres inocentes, para que usted no promulgue otra ley culpabilizando a la totalidad de las mujeres con el legítimo objetivo de tratar por igual a hombres y mujeres, señora conseller de igualdad.

Esto es una locura, para esto ya teníamos el Código penal, no hacen falta estas leyes separando a hombres y mujeres como si de casta se tratase, es un sinsentido, y usted misma lo sabe, por eso no tiene respuesta alguna frente a Vox, por eso le incomodamos tanto, por eso no nos contesta, porque le cantamos las verdades del barquero.

Señora Oltra, el feminismo vive para odiar al hombre, necesitan ese odio para subsistir, sus leyes de género son parte de una gran obra de ingeniería social absurda y maquiavélica, que divide en castas privilegiadas a las mujeres y castas de apestados a los hombres, y los enfrentan.
Los suyo no es feminismo, no luchan por las mujeres, lo suyo es «hembrismo», luchan contra el hombre, es odio al hombre, el odio al hombre les carga las pilas.
¡Qué triste!

Por cierto, hablando de «hembrismo», señora Oltra, sobre las otras políticas «hembristas».
¿Está preparando su salida de Valencia, señora Oltra, de la mano de la gran salvadora y muy de moda Yoli Díaz?
No soluciona nada huyendo, el problema seguirá vaya dónde vaya, ya que el problema es usted.
Dijo a la prensa: «Somos otras mujeres, liderazgos femeninos que tenemos otra forma de hacer política, más horizontal, más amable, menos fálica», en fin.
¿Van a presentar una candidatura solo de mujeres teniendo en cuenta su animadversión al hombre?
¿Se están repartiendo ya las instituciones de su gobierno solo de «hembristas»?
Les damos un consejo: no reparta la piel del oso antes de cazarlo, que los ciudadanos les van a mandar a su casita bien pronto.

¿Por qué no se preocupan de la mitad de la población, de los hombres, de esos 2,5 millones que hay en la Comunidad Valenciana?
La defensa de las mujeres no puede fundamentarse en la criminalización de los hombres.
Señora Oltra, Vox no ha venido a hacer amigos, ha venido a decir alto y claro lo que todos ustedes silencian, ha venido a poner cordura en este mundo de locos del género.
Afortunadamente, todo esto está cambiando, véase Hungría y Polonia; en España solo está Vox.
(Veus) Seguiremos solos en esta lucha que vamos a ganar, seguiremos luchando por la verdad, seguiremos luchando por la justicia.

Muchas gracias.

La senyora presidenta:

Per part del grup Ciudadanos, senyora Quiles.

La senyora Quiles Bailén:

Gracias, presidenta.

En primer lugar, señora Oltra, decirle que creo que no la he insultado personalmente, si así lo he hecho, le pido mis disculpas porque desde luego no es mi talante, yo creo que si por algo se caracteriza esta diputada es por tener respeto a todos los intervinientes, jamás suelo reírme en las intervenciones de nadie, jamás suelo interrumpir, trató de escuchar atentamente, puedo estar en desacuerdo pero también le digo que entiendo que su conselleria no actuó bien, usted es la cabeza de su conselleria, y esta diputada se lo irá recordando lo que quede de legislatura, sin entrar jamás en insultos personales porque no es mi talante ni creo, sinceramente, que personalmente usted lo merezca, más allá del cargo que ostenta y la responsabilidad que eso supone.

Volviendo al tema, yo quería hablar del tema que nos ocupa.
Cumplimiento, por ejemplo, de la Ley 9/2003, para la igualdad de hombres y mujeres.
A mí, sinceramente, me gustaría saber en qué aspectos hemos avanzado, porque donde ustedes tienen verdadera potestad para dar cumplimiento de esta ley no la hacen, porque, por ejemplo, las mujeres siguen siendo minoría en el Botànic con un 42 % de los puestos, la presencia equilibrada de mujeres y hombres se establece en el artículo 10 de esta ley, que «este precepto impone al Consell -y leo textualmente- el deber de procurar el nombramiento o designación de personas para constituir o formar parte de órganos o instituciones que exista una presencia paritaria de mujeres y hombres», y ustedes son los primeros que lo incumplen, y lo incumplen en Presidencia y en Generalitat, veintinueve hombres y solo catorce mujeres en sus altos cargos.
Es decir, más del doble de hombres.

Conselleria de transparencia, de Unidas Podemos, es decir, el partido que feminiza su nombre cuenta con un 71,4 % de hombres en cargos y asesores.

La conselleria de su compañera de Compromís, de Mireia Mollà es otra de las de nueve altos cargos de hombre y solo cuatro de mujeres; asesores cuatro, a dos a favor de los hombres, un 68 % masculino en altos cargos y asesores.

Sector público de la Generalitat, de sesenta y cuatro contratos de alta dirección firmados, solo veintiuno los ocupan mujeres, lo que viene siendo eso de que de la igualdad se ocupen los demás o consejos vendo que para mí no tengo.

Y está claro que esta ley no ha funcionado, lleva ya dieciocho años en vigor y usted lleva anunciando, es cierto, desde el inicio de la legislatura que la iba a cambiar, la iba a modificar y seguimos esperando.
Y yo le pregunto, señora Mònica, el anillo, ¿pa cuándo?
¿Cuándo tendremos esa nueva ley?
Porque tenemos claro que se acaba la legislatura y esto no está ahora mismo entre sus prioridades, que no tenemos claras cuáles son, además de sus tournées continuos, con la señora Yolanda Díaz.

Señora Oltra, además de camisetas y manifestaciones, desde Ciudadanos tenemos claro que se necesitan medidas como asegurar el derecho a la infancia, recibir cuidados por parte de ambos progenitores en pie de igualdad en su beneficio y en el de todo el núcleo familiar, garantizar en el plano de igualdad los derechos de ambos progenitores a compatibilizar el empleo de calidad con maternidad y paternidad, sin perder ingresos y sin verse privados del disfrute de vida personal y familiar, avanzar en la corresponsabilidad en la asunción de tareas domésticas o de cuidados, y por eso nosotros hemos presentado varias propuestas que muchas veces ustedes o no las han tumbado, o nos las han aprobado pero no las han llevado a cabo.
Porque tenemos claro que, muchas veces, ustedes, sus políticas de igualdad van más encaminadas a las manifestaciones y a las camisetas; ahora, temas de vivienda, trabajo, conciliación, ni para usted ni para su gobierno son prioritarias y la corresponsabilidad menos, pero, por desgracia, estamos acostumbrados a que ustedes digan una cosa y hagan la contraria con asesores, con subidas de sueldo y, sobre todo, con la protección de las víctimas.

Es una pena, señora Oltra, pero por desgracia hace tiempo que usted perdió toda la legitimidad para venir aquí a darnos lecciones de igualdad y, sobre todo, de feminismo.

Muchas gracias.

Las senyora presidenta:

Senyora Mezquita, també vosté vol…?
És que abans no me l'ha demanat.
Val.

Doncs, quan vullga, el Partit Popular.

La senyora Mezquita Juan:

Moltes gràcies, presidenta.

Señora Oltra, usted está intentando amedrentarme, amenazarme, intentar que me asuste para que no le diga la verdad a la cara.

Mire, no se lo digo a usted como persona, se lo digo como vicepresidenta.
El otro día, la semana pasada, estuve, sí que estuve, en la presentación de la campaña.
¿Sabe lo que dice la campaña?
Ver, oír y hablar, ante cualquier sospecha de violencia, implícate.
Hora de hablar, señora Oltra.
Usted vio, oyó, pero decidió no hablar.
Usted perdió toda su credibilidad al apartar la vista.
Y lo vuelvo a repetir, no porque se lo diga yo, sino porque se lo dicen también, le han afeado su gestión el Síndic de Greuges, el TSJ y ahora se va a enfrentar a la investigación que le están haciendo o le van a hacer desde el Parlamento Europeo.

Usted decidió, eligió mal, decidió no personarse ni defender a Maite ni creerla cuando más lo necesitaba.
Decidir no acompañarla en uno de los momentos más difíciles de su vida ha hecho que usted pierda esa credibilidad en la batalla contra la violencia de género.
Normal que con una imagen tan totalmente denostada necesite de teatros para intentar vender una imagen amable que ya nadie compra.

Decía usted que es hora de hacer política bonita.
¿En serio, señora Oltra?
¿Usted cree que las mujeres de esta comunidad quieren que usted haga política bonita?
Lo que quieren las mujeres valencianas es que usted haga una política útil, que la saque del paro, que las ayude a conciliar, que las saque de la perpetuidad de cargar con los cuidados familiares, y en estas cuestiones usted también ha fracasado.

Se comprometía usted con promover las solicitudes de titularidad compartida en el ámbito rural para resaltar la figura de la mujer, que asume gran parte de las labores agrícolas y ganaderas.
¿Sabe cuántas solicitudes ha habido en 2021?
Cero.
Eso me lo contestaba usted en un escrito.
Y le recuerdo que era uno de los compromisos dentro del Pacto de reconstrucción.
En mayo, el colectivo Frente Obrero se lo dejó muy claro, es usted una «vende obreras».
Y le dijeron bien clarito que se dejara de lenguaje inclusivo mientras la gente sufre miseria en las calles, mientras no llega al Ingreso mínimo vital o la Renta valenciana de inclusión sufre retrasos inasumibles.

Le pregunté por escrito qué medidas había adoptado en tema de conciliación y corresponsabilidad para los cuidadores familiares.
¿Sabe usted que me contestó?
Que lo que tiene previsto hacer, porque hacer no ha hecho absolutamente nada.

Habla de un plan corresponsable con fondos del estado, un plan estrella dirigido a perpetuar a las mujeres en el cuidado de las personas, y lo dice usted en el escrito que me contestó: «dirigida a la contractació de persones joves i de majors de 45, especialmente dones».
Cómo se puede convertir en una oportunidad laboral condenar, perpetuar a las mujeres a los cuidados, señora Oltra.
Va usted a lo fácil, a lo rápido para usted, no a lo mejor para las mujeres.

¿Sabe qué sería bueno también para las mujeres?
Cumplir con los compromisos, ejecutar lo presupuestado, que la partida para fomentar la igualdad y el asociacionismo de mujeres que usted nos comentaba hace un momentito solo se ha ejecutado un 1,3 % a finales de septiembre.
Becas para inserción profesional de mujeres, un cero por cien ejecutado.
Los programas para la atención de las mujeres en exclusión social, solo se ha ejecutado a 0,96.
O la inversión en vivienda para mujeres lleva tres años sin ejecutarse ni un solo euro.
Ésta es la política bonita que usted hace y que en poco o nada favorece a las mujeres valencianas.

Siga de gira blanqueando el uso del velo, cuando usted sabe que es un símbolo del machismo y bandera del islamismo político que somete a miles de mujeres al peor de los destinos.
Señora Oltra, literalmente, por el bien de las mujeres valencianas, déjese de la política bonita o, mejor aún, deje la política y váyase a casa.

Muchas gracias.

La senyora presidenta:

A continuació acabarem amb la vicepresidenta, que en aquest cas té tres minuts.

La senyora vicepresidenta del Consell i consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives:

Molt bé.
Moltes gràcies, presidenta.

Senyories.

Mire, com veig que no, el que és el tema els interessa poc.

Mire, quant al tema del pla Corresponsable la convide que se llisca les bases del ministeri.
Vull dir que… Sí, sí, però li convide que se llisca les bases del ministeri.
Eixe decret està basat en unes bases del ministeri per a obtindre els 14 milions, sinó no vénen els 14 milions.
Aleshores a vosté en el seu salari li entra també llegir-se, perquè un decret que es basa en una norma estatal ha de respectar la norma estatal, pura jerarquia normativa.
Però, en fi.

Senyora Quiles, per a dir que una persona no ha actuat bé o com ha actuat la conselleria, jo crec que vosté hauria d'estudiar-se el tema.
Ací no val dir aquí alguien ha actuado mal, aquí alguien ha hecho algo.
No, estudie's el tema, estudie's el tema.

Senyora Mezquita, a vosté no l'he amenaçada.
El que li he dit (rialles) … No, no, en absolut.
No, no, no.
No, no, no, en absolut.
No, en absolut.
El que li he dit és que no vaig a tolerar calumnies.
Clar, això és com tu tens una llanterna pegant-li, pegant-li, pegant-li, i quan li dius, oye, si no me deixes de pegar, te vaig a denunciar, i aleshores dius, me estàs amenaçant, no?
És que ja està bé, senyora!
És que ja està bé!
Eh?
Ja està bé!

Vosté sap perfectament que la conselleria no se podia personar en un cas quan no teníem llei habilitadora.
És més, després d'estar la llei en marxa, vam encarregar a l'Advocacia de la Generalitat un cas i mos van dir que no se podien fer càrrec fins que anàrem i li diguérem, no, sí, que està ací la llei.
Val?
I això ho férem nosaltres, perquè vostés no ho feren en vint anys, no ho feren.
I ara la Generalitat se persona gràcies a una llei que impulsà el govern del Botànic i que votàrem en les Corts els grups del Botànic, eh?

Aleshores, deixen de mentir.
I açò no és una amenaça, és que simplement, simplement és una invocació ètica i moral.
I de la cosa de no mentirás sap vosté, és fins un manament, no?
Ja que ve vosté ací en les religions, és un manament: no mentirás.
I és mentira, és una insídia i és una calumnia.
I la mentira, a banda de ser pecat, quan és una calumnia és un delicte.
Ho entén?
I el que li he dit és que no li ho vaig a consentir i que no tindrà immunitat darrere de la qual amagar-se, perquè és mentira.
Deixen de mentir ja que no tenen projecte de país, no tenen propostes, no tenen treball, no fan res, i s'aguanten en quatre fake news i mentires que vostés conten.
I sap què?
Que arriba un moment que ja treballen vostés un poquet més, guanyen-se eixe salari que tenen i deixen de mentir.

Gràcies.

La senyora presidenta:

Senyories, acomiadem la vicepresidenta agraint-li un any més que per petició pròpia estiga en aquesta comissió rendint comptes.
I a les seues senyories simplement recordar-los que en aquesta legislatura per consens en el mes de desembre no hem celebrat comissió per estar centrades en els pressupostos i que, per tant, si ningun grup parlamentari m'indica el contrari, continuarem amb aquesta dinàmica i amb açò conclourem la comissió d'avui.

(S'alça la reunió a les 17 hores i 46 minuts)