CAM%518741.03.15%20macro.html





Comissió no permanent especial d'investigació sobre el procés que ha dut a la intervenció per part del Banc d'Espanya, el passat 21 de juliol, de la Caixa d'Estalvis del Mediterrani (CAM), amb la destitució de tots els gestors, en un procés de reestructuració adreçat a un nou intent de privatització que fins i tot podria desembocar en la desaparició de la societat, realitzada el dia 15 de març de 2012.
Comença la reunió a les 10 hores i 43 minuts.
Presideix el diputat senyor Rafael Maluenda Verdú.
Reunió número 2/II.

El senyor president:

(Inoïble) .
.
.
que no cal que es comprove el quòrum, perquè es continuació.

En primer lloc, la presidència vol informar sobre el grau de compliment de la remissió de documentació que se va sol·licitar en el pla de treball aprovat per esta comissió.

En este sentit, l'Institut Valencià de Finances, a través de la Conselleria d'Economia, Indústria i Comerç, va enviar a la comissió el suport digital –CD–, el 2 de febrer de 2012, que, puntualment, vam enviar als grups parlamentaris.

La societat KPMG Auditores, SL, va facilitar, en suport digital –CD–, el 27 de febrer de 2012, que també el tenen les seues senyories.

El Banc CAM i la Caixa d'Estalvis del Mediterrani, suport digital –CD–, del 7 de març, que se'ls ha enviat als grups parlamentaris.

Per contra, les seues senyories tenen coneixement d'un escrit del Banc d'Espanya, de data 6 de març de 2012, en què se denega, pels motius que allí s'exposen, la remissió de la documentació.

A més d'astò, l'Institut Valencià de Finances i la CAM han posat a disposició de la comissió una sèrie de documents que, per la seua privacitat, no poden ser remesos a esta comissió però que estan a disposició dels diputats que vullguen examinar-los en les dependències d'estes entitats.

En este sentit, ja la presidència ha tramitat la presència hui, en l'Institut Valencià de Finances, d'aquells diputats del Grup Socialista de la comissió que vullguen assistir.
I també la visita de la senyora Mollà, en representació del Grup Compromís, a la CAM.
S'han posat d'acord, per estos dies festius en València, i ja s'han posat d'acord també, a través de la presidència, perquè se puguen realitzar eixes consultes.

Qualsevol membre de la comissió que vullga també, no té més que dir-ho i immediatament ho tramitem.

Bé, senyories, doncs, com deia, anem a passar a la defensa.
.
.

El senyor Serra Cervera:

Per una qüestió d'ordre.
En la proposta que ha fet el Grup Parlamentari Popular, voldríem retirar una persona perquè hi ha hagut un error en una de les persones que hem proposat mosatros.

El senyor president:

Quina persona és, senyor Serra?
Quina persona és?

El senyor Serra Cervera:

És en l'apartat 2 de la proposta.
.
.

El senyor president:

En l'apartat 2 de la proposta del seu grup o del bloc?

El senyor Serra Cervera:

No, no, del Grup Parlamentari Popular.
Mosatros, lògicament.
.
.

El senyor president:

El bloc no el tenien.
.
.
(Alguns diputats i diputades parlen amb el micròfon desconnectat)

El senyor Serra Cervera:

En la proposta nostra.
.
.
És molt senzill, en.
.
.

El senyor president:

En la proposta 2, que és la que diu «d'altres òrgans de govern».
.
.

El senyor Serra Cervera:

Sí, on parla de la firma d'auditoris KPMG, la tercera persona, el senyor Juan Latorre Sáez.
.
.

El senyor president:

Senyor Juan Latorre Sáez.

El senyor Serra Cervera:

.
.
.
Sí.
I les altres dos persones se mantenen.

El senyor president:

O siga, queda retirat el senyor Juan Latorre Sáez.

Senyories, estan d'acord?
Retirat.

El senyor Serra Cervera:

Com ningú l'ha demanat tampoc.
.
.
; ningú l'ha demanat, vull dir, que no entra.
.
.

El senyor president:

Clar, només és a petició del Grup Popular.

Ara el retirarem de la proposta de votació.

Però, aprofita la presidència, ja que estem parlant d'errors, doncs la presidència ha detectat també diversos errors.
Per exemple, en la proposta d'Esquerra Unida, el senyor Armando Sala Llopis figura en dos ocasions, com a número 24 i 70, (veus) però que ho reparem.
El senyor Miguel Ángel Fernández Ordóñez, també en dos ocasions, 57 i 77.

En la proposta del Grup Socialista figura Ginés Pérez Ripio, i entenem que és Ginés Pérez Ripoll; ho donem per reparat.
Figura també José Corner Verdú, i entenem que se referixen a José Forner Verdú; gràcies.
Després figura Agustín Llorca Martínez, i entenem que se referixen a Agustín Llorca Ramírez; gràcies.
I apareixen repetits Olaya Pérez González, Francisco Grau Jornet i José Manuel Uncio Lacas –que a més és José Manuel Uncio Lacasa–.
Per tant, considerem rectificats estos errors.
I, aleshores, sí.
Ara.
.
.
(Una diputada parla amb el micròfon desconnectat) Perdó?

Propostes de compareixences presentades pels grups parlamentaris.
Debat i votació

El senyor president:

Passem, doncs, als torns de defensa de les propostes; o per a fixar també posició de les altres propostes dels distints grups.

En primer lloc, en representació del Grup Parlamentari Esquerra Unida, té la paraula, per temps de deu minuts, l'il·lustre diputat senyor Luis Torró.

El senyor Torró Gil:

Moltes gràcies, senyor president.

Bé, la veritat és que del dia en què vam presentar la nostra primera proposta de treball, amb una sèrie de sol·licituds de compareixences, a hui la situació no ha canviat excessivament.
És a dir, per tant, des del nostre punt de vista, en aquell moment ja s'haguera pogut aprovar una proposta, un llistat de compareixences amb possibilitat d'ampliar-lo.

La veritat és que si s'ha de reconéixer alguna cosa és que la llista de compareixences, inclús en el cas del grup que menys compareixences sol·licita, que és el Partit Popular, és molt gran.
Estem parlant, si no he comptat mal, de 32 compareixences –que ara són una menys–, 31 compareixences.
Per tant, una llista llarga, que fa que el primer que nosaltres plantegem –i ho plantejarem, si cal, després, com a annex– és que la comissió es plantege la possibilitat d'allargar el període de treball.
Perquè entenem que va a ser impossible, impossible de totes totes, realitzar un treball mínimament seriós, amb la quantitat d'informació que hi ha per a estudiar i amb la llista de compareixences que hi ha per fer.
Un treball, a més, en què els grups minoritaris anem a tindre-ho més complicat; perquè, lògicament, tenim menys possibilitat de poder dedicar energies a aquesta qüestió.
Això per començar.

La segona qüestió és, un poc, tractar d'explicar quins són els criteris que han animat la nostra llista de compareixences.
I, al mateix temps, tractaré d'utilitzar-los, també, per a fixar la posició davant de la.
.
.
, no tant de les propostes que es fan, sinó, més bé, de les propostes que no es fan.
Perquè anunciem ja, d'entrada, que la nostra posició serà la de votar favorablement a totes les compareixences.
I, d'entrada ja, ens lamentem que una de les poques novetats interessants que es plantejava en la proposta del Partit Popular, precisament, la retallen, com és la sol·licitud als auditors de KPMG, que tenen moltes coses que explicar i que.
.
.
(Veus) Sí, sí que es retalla, sí.
.
.

El senyor president:

Per favor, no dialoguen.
Cada u tindrà el seu torn.

El senyor Torró Gil:

Bé, nosaltres entenem que sembla que hi ha algun tipus de malentés en el que hauria de ser esta comissió d'investigació.
I això creiem que es demostra clarament en les propostes que es fan; i per això nosaltres fem la proposta que fem.

Entenem que una comissió d'investigació, de les Corts Valencianes, ha de ser una comissió d'investigació que es dedique, fonamentalment, a tractar d'establir responsabilitats polítiques sobre uns fets determinats; en este cas, sobre un fet de la CAM, sobre el procés que ha dut a la fallida de la CAM.

La responsabilitat de les Corts Valencianes, en este procés, és doble.
En primer lloc, per la pròpia responsabilitat, com a –diguérem– màxima institució representant del poble valencià, de preocupar-se d'una institució tan important com és la CAM; i, sobretot, una institució de caràcter.
.
.
no públic, però tampoc privat, fundacional.

I en segon lloc, perquè, a més, la responsabilitat de l'administració de la Generalitat valenciana en la CAM també és doble.
És doble perquè una part molt important dels membres de la direcció i de l'assemblea de la CAM són nomenats, directa o indirectament, per part de la mateixa Generalitat, inclús per part de les mateixes Corts Valencianes; i, en segon lloc, perquè la Generalitat valenciana té importantíssimes tasques de fiscalització, atribuïdes en la legislació, per a vore quin és el funcionament adequat d'aquesta entitat.

En eixe sentit, no entenem algunes de les propostes que es fan de compareixences.
I, en eixe sentit, és en el sentit fonamental en què nosaltres fem la nostra proposta.

Nosaltres el primer que volem és que ací compareguen els responsables polítics de la gestió directa o indirecta de la CAM.

Volem que compareguen els presidents de La Generalitat que hi han hagut successivament, i que tots ells han tingut coses importants i responsabilitats importants en aquesta qüestió.
En la major part dels casos, a més, perquè els presidents, a més, han sigut presidents del Partit Popular; i és el Partit Popular qui ha posat la major part dels representants –o ha nomenat a la major part dels representants– que hi ha en l'assemblea de la CAM i en la resta de càrrecs, tant per la via directa de nomenament de La Generalitat com a través de les altres vies, com són els impositors o com són els representants dels municipis.
I, evidentment, això es demostra claríssimament amb el fet que hi ha moltíssims, moltíssims, moltíssims consellers de la CAM que tenen relacions obertes amb el mateix Partit Popular.
I, per tant, entenem que eixa relació s'havia de posar, de fet, explícita davant d'ací.

Damunt, les notícies que han aparegut en molts mitjans de comunicació, davant la relació estreta que hi havia entre la presidència de la CAM i la presidència de La Generalitat, inviten a que eixa relació es faça explícita; i, per tant, que vinguen ací a explicar-nos què han fet.

Evidentment, no podria ser d'altra manera, els consellers d'economia, perquè de la conselleria d'economia depén l'Institut Valencià de Finances.
I l'Institut Valencià de Finances és el principal organisme a l'hora de fiscalitzar la CAM per part, almenys, de la Generalitat valenciana.
I, del que sabem fins ara, hi han hagut una quantitat enorme d'irregularitats, que tenen molt a veure, directament, amb la funció fiscalitzadora de l'Institut Valencià de Finances.

Per eixa mateixa raó –per eixa mateixa raó– sol·licitem, també, la compareixença dels directors generals del IVF.

I volem ací.
.
.
Vull fer un apunt.
Em sembla estranyíssim –bé, estranyíssim no; molt explicable, però deuria ser estrany, almenys– que el Partit Popular no vullga que comparega José Manuel Uncio Lacasa.
I, per tant, li faig una crida específica que a l'hora de votar –inclús jo estaria disposat, perfectament, a traure'l i fer una votació separada–, que aquesta persona, que ha sigut director general de l'Institut Valencià de Finances i que, després, ha tingut càrrecs importantíssims en la CAM, com ser vicepresident de la comissió de control, comparega per eixa doble condició que fa que, probablement, siga una de les persones que més puga parlar-nos sobre la gestió de la CAM.

Evidentment, després hem tractat de fer un repàs per la major part, si no tots, dels membres d'assemblea i consell d'administració, perquè, més o menys, puguem tindre una visió global de com funcionaven les assemblees, com funcionava –diguérem– la gestió diària de la CAM, i que ens puguen explicar totes les presumptes irregularitats com s'han anat coneixent i quin paper han anat tenint en aquesta part.

I, lògicament, la direcció de la CAM pensem que ha d'estar ací.
I, en eixe sentit, també ens estranya.
I també insistim i demanem al Partit Popular que faça un esforç perquè vote a favor de la compareixença d'una persona que ens sembla clau en tot este procés, que és Daniel Gil Mallebrera, director general d'Inversions Immobiliàries; que és l'element crucial del per què la CAM ha arribat a la situació en què està.
I, per tant, és la persona, probablement, amb més informació per a explicar-nos com la CAM s'ha embarcat en uns negocis –que ja es pot dir ací, claríssimament– que, a la vista de l'informe del Banc d'Espanya, no són negocis, sinó que han sigut directament posar-li diners en la butxaca a determinats empresaris.

Per això, volem que compareguen ací també els directius del Banc d'Espanya i que ens expliquen què és el que han estat fent, com l'Institut Valencià de Finances, davant d'estes qüestions en què se suposa que hi han hagut inspeccions i en què se suposa que no han fet res, pel que s'ha vist, fins a última hora.

Volem, per suposat, que compareguen els representants dels sindicats de la CAM; no de tots, però, almenys, dels més significatius, dels que tenen major representativitat.

Volem que compareguen determinats empresaris que han rebut un tracte de favor molt específic per part de la CAM.
Alguns, inclosos dins del consell d'administració, però altres que estan fora d'ell, com, per exemple, Enrique Ortiz o Enrique Ballester o Rafael Galea.

I finalment, volem –i això sí que li tornem a demanar al Partit Popular– que faça un esforç perquè done veu en esta comissió a les diferents associacions afectades pel problema de la fallida de la CAM, especialment pel tema de les quotes participatives, que és una de les qüestions que es van incorporar com a objectius en la proposta de treball que finalment va ser aprovada, i que creiem que si hem d'escoltar la direcció de la CAM, també hem d'escoltar el que puguen dir-nos ací les persones que han estat afectades, perquè moltes d'elles ens podran aclarir moltíssimes coses de les males pràctiques que s'han fet des de la CAM per a vendre determinats productes financers.

I no vull esgotar més el temps, aixina és que gràcies, senyor president, per la seua amabilitat.

El senyor president:

Gràcies a vosté, senyor Torró.

Té la paraula la il·lustre diputada senyora Mireia Mollà, que representa el Grup Parlamentari Compromís.

La senyora Mollà Herrera:

Gràcies, senyor president.

Bé, des del Grup Parlamentari Compromís, començar diguent que anem a votar a favor de totes les propostes que fan els grups parlamentaris respecte a les peticions de compareixences.
Entenem que estan argumentades d'acord amb el que cadascú considere que ha de ser l'objectiu d'esta comissió, i que no hi haurà compareixença que no valga la pena.
És a dir, jo crec que totes, per molt menys o molt interessants que puguen ser, totes podrien aportar llum i taquígrafs al que ha de ser la faena d'investigació d'esta comissió i, per tant, nosaltres no anem a ser els que posen entrebanc a ningun grup parlamentari perquè puga desenvolupar la tasca conforme demana en aquesta comissió.

I, al mateix temps, demanem que ningun grup parlamentari s'opose a la resta de compareixences, en este cas, que fem el meu grup parlamentari, perquè pense que també són interessants, i que si estan demanades és per qüestions clares, i és que entenem que estes persones podrien complir els objectius que ja vam anunciar quan vam presentar el pla de treball.
Uns objectius que nosaltres no volem que siguen paper mullat, que aquesta comissió faça el treball durant un determinat temps i que després no aporte cap tipus de respostes a les incògnites ciutadanes ni tampoc ninguna solució concreta, perquè jo crec –i ja ho vaig dir en la meua primera intervenció en aquesta comissió en el pla de treball– que hauríem de ser molt més ambiciosos del que han sigut les comissions d'investigació ací a les Corts Valencianes, que ja sabem com han quedat, i que crec que hauríem de marcar en esta comissió un objectiu clar, i és un full de ruta per a, d'alguna manera, intentar pal·liar la situació crítica, situació crítica en l'àmbit social, econòmic, del que resta d'aquesta entitat bancària.

I ho dic perquè nosaltres encara tenim pendent la incògnita de què va passar, per exemple, amb l'obra social, o què va passar amb els diners dels afectats del que ha estat, per a mi, per al meu grup, una estafa quant a estos productes tòxics que s'han venut d'alguna manera irregular, a moltíssimes, moltíssimes persones, que ara estan en el carrer, en la porta d'estes Corts demanant explicacions d'esta comissió d'investigació.

Com que això són encara objectius que haurem de resoldre, i esta situació deriva de responsabilitats polítiques clares, jo voldria que esta comissió se centrara, efectivament, en resoldre aquestes responsabilitats polítiques que se'n deriven, algunes d'elles que estan en els jutjats, en expedients disciplinaris, sancionadors, o com se diga formalment exactament –ara mateix no ho sé– del Banc d'Espanya, però que pugam anar més enllà, és a dir, no solament nosaltres fer la faena d'investigació i de depurar responsabilitats polítiques, sinó tindre clar que d'alguna manera podríem oferir una orientació o la nostra opinió sobre les situacions que he exposat anteriorment sobre aquestes persones que, a dia de hui, tenen estos productes tòxics i veuen difícil tornar els seus diners, o aquesta obra social, que està en incògnita.

I vullc i ho demane específicament, que m'agradaria que abans de passar a votar els blocs, si tots estem d'acord en poder votar-los a favor, doncs, perfecte, que se passe a votació.
Però si algú té algun problema en votar algunes de les propostes que fem algun grup parlamentari, jo crec que allò lògic és poder parlar d'açò.
Perquè no ho hem fet.
No hem parlat d'açò.
Els lletrats mos han fet una agrupació, molt bé, però no mos hem posat d'acord.
Podríem posar-nos d'acord, si algú té algun problema, que ho puga dir obertament, poder negociar i poder exposar clarament davant del problema que tinga algun grup parlamentari el perquè no o el perquè sí que vinguen determinades persones.
Perquè, per exemple, per què no ha de vindre el president de la Comissió Nacional del Mercat de Valors?
A mi me donaria pena, sincerament, que perquè estiga en un bloc que només l'hem demanat dos grups parlamentaris, aquesta persona no vinguera a explicar, per exemple, la situació d'esta entitat, quan la Comissió Nacional del Mercat de Valors, doncs, d'alguna manera analitzava els productes que tenia aquesta entitat.
O, per exemple, per què no ha de vindre el president del Banc Sabadell?

Jo crec que ací, en esta comissió –ja dic– alguns pareix ser que venim amb una intenció molt més ambiciosa, i és també analitzar el present i el futur de l'entitat per a resoldre les incògnites ciutadanes que he exposat anteriorment, i altres no sé si vénen un poquet a fer el tràmit políticament correcte.
Perquè per què no van a vindre els membres del govern valencià, amb les responsabilitats econòmiques i els càrrecs de presidència?
Jo no puc entendre com hi ha grups parlamentaris que criden membres del ministeri, i són incapaços de posar-li nom a aquells membres del govern valencià que haurien de vindre ací, perquè han tingut responsabilitats econòmiques en el Consell i que també d'ells ha depés l'Institut Valencià de Finances i les persones que han dirigit l'Institut Valencià de Finances, que tenia competències de control en la caixa d'estalvis.
Per què no van a vindre estes persones?
Si, a més, són de les que no posarien problemes, he d'entendre, perquè de totes les que anem a demanar, probablement hi ha qui vol posar-nos problemes i evitar esta comissió.
Però els membres del govern valencià, que els tenim a mà, i que jo crec que no tindrien ningun problema en vindre a donar explicacions, exactament no sé per què els grups parlamentaris, els quatre, no hagen coincidit precisament en açò que hauria de ser una cosa de caixó.

O, per exemple, oblits interessants en la direcció de l'entitat.
Ja els exposava el senyor Torró.
A mi em sorprén moltíssim que quan se parla de la direcció de l'entitat o dels responsables de l'administració de l'entitat, no se parle de càrrecs importantíssims, com puguen ser el responsable d'inversions i riscos, el director general d'inversions immobiliàries, etcètera, etcètera.
O de participacions empresarials.
No puc entendre eixos oblits, a què vénen, perquè la situació econòmica nefasta que ha dut al rescat i a la incertesa econòmica d'esta entitat estava gestionada per algú més que els membres del consell d'administració.
Tenien unes direccions generals en seccions determinades, que estes persones hauran de donar respostes, per exemple, a per què estos desfasaments dels comptes, dels balanços.
Una cosa que algú haurà d'explicar.
Com un any, pareix ser, que la caixa no anava malament econòmicament, i de sobte ens trobem que els balanços, el que no deien eren milions i milions d'euros de pèrdues.
Açò tindrà algú.
.
.
Una operació de maquillatge, no sé si dir-ho, serà responsabilitat d'algú.
I probablement estos directors d'estes direccions generals probablement hagen de dir alguna cosa respecte a açò.

I els oblits.
.
.
Perquè hi ha una cosa interessant, perquè diu: «Responsables d'organitzacions representatives».
Clar, cada un pot tindre una visió del que poden ser les organitzacions representatives.
Jo crec que si han naixcut organitzacions representatives dels afectats de la situació econòmica de la CAM, qui millor que ells perquè vinguen a explicar quines són les seues situacions, en quin estat estan, el perquè d'haver arribat a açò.
Perquè probablement podem vore moltíssima gent que pot explicar l'estafa que han patit, perquè no sabien els productes que estaven comprant i en les condicions que se'ls van vendre.
I això ho haurien de saber, què s'estava fent amb estos productes.
I estes associacions d'afectats per la situació de la CAM haurien de vindre a estes Corts, obrir molt més enllà estes portes d'esta institució.
Que ja està bé, efectivament, que vinguen aquells molt preparats, de vegades inclús amb ordres escrites sobre el que han de dir –espere que no siga el cas, que cada u vinga amb independència a contar quina ha estat la seua realitat que ha viscut–.
Però no podem descartar que això passe, perquè, com ja ha passat, qui diu que hi haurà un format de preguntes i respostes, i que vinguen ací a contar-nos la seua pel·lícula.
Però, els afectats que efectivament ho han viscut en primera persona, probablement ells puguen, des de la llibertat que els dóna efectivament ser afectats i víctimes, puguen contar-nos la seua.

El cas és que –reitere– el Grup Parlamentari Compromís, com fa en totes les peticions de compareixences en altres comissions i en esta especialment, quan se tracta de voler resoldre incògnites importants, no anem a oposar-nos.
I demanem que ningun grup parlamentari s'opose a les compareixences que demanen la resta de grups, malgrat que hàgem d'estar ací més mesos dels que estaven programats.
Crec que la faena, si la fem entre tots consensuada, podrà tindre algun fruit.
D'altra manera, serà una pantomima i un llavar la cara, com va passar ahir en la comissió d'EMARSA.
Voldríem que esta no quedara en sac buit, i que se resolgueren les incògnites.

Res més.

El senyor president:

Moltes gràcies.

L'excel·lent senyor Ángel Luna, en representació del Grup Parlamentari Socialista té la paraula.

El senyor Luna González:

Muchas gracias, señor presidente.

Trataré de no agotar el tiempo que se me concede, porque no me parece que sea imprescindible hacerlo.
Nosotros coincidimos en que efectivamente no hay prisa en el funcionamiento de esta comisión.
Ya dijimos en la sesión pasada que esta comisión llega tarde, no vamos a resolver el problema de la CAM.
La CAM ha desaparecido.
Llega tarde seguramente para extraer enseñanzas que se puedan aplicar en un futuro, porque el sector de las cajas de ahorros no parece que tenga un excesivo futuro dentro del devenir del mundo financiero actual, y tal como se están configurando las distintas opciones, y por tanto creo que vale la pena que nos detengamos en esta comisión todo el tiempo que tengamos que detenernos.
Y ya adelanto que si hubiera que pedir una ampliación de plazo, pues habría que solicitarla y tendríamos que acordarla si fuéramos todos razonables.

Lamentablemente tampoco vamos a resolver desde aquí los problemas que tienen los afectados por las cuotas participativas o por otro tipo de instrumentos financieros que haya puesto en circulación la caja.
Tienen otras vías que han emprendido, y son los tribunales de justicia los que seguramente darán satisfacción a esas peticiones, pero no obstante consideramos que efectivamente aquí sí que se pueden y se deben dar explicaciones, y al menos los representantes del pueblo valenciano podremos demostrarles que nos preocupan sus problemas, sus intereses y que vamos a tratar de esclarecer lo que ha sucedido y pedir responsabilidades al respecto.

En ese sentido, nuestra propuesta de nombres, que es una propuesta extensa, como la de prácticamente todos los grupos parlamentarios, recoge y se explica por sí misma.
Digo, recoge todos los aspectos que se pueden analizar en esta cuestión, desde el informe de los representantes del FROB hasta los responsables políticos, pasando por los responsables de los consejos de administración o de otro tipo de consejos, y de los órganos directivos de la caja.
Adelanto que nosotros vamos a votar a favor de casi todos.
Nos parece que en este aspecto más vale pecar por exceso que por defecto.
Más vale que venga gente que no nos pueda decir nada, pero que al menos tenga la oportunidad de decir cosas, o que le podamos preguntar cosas, que cercenar la posibilidad de que cualquier persona que tenga algo que decir al respecto, lo diga.

Y he dicho «casi todos», porque hay algún apartado que nos plantea algún problema.
Hombre, ¿se puede citar en una comisión de investigación de las Cortes Valencianas al presidente de la Audiencia Nacional?
A nosotros francamente nos parece que no.
Nos pongamos como nos pongamos, nos parece que no.
Por tanto, hay cosas que deberían de explicarse, y estoy hablando en concreto del bloque nueve, de Izquierda Unida, donde aparecen desde el síndic de Greuges, hasta el presidente de la Audiencia Nacional, en un tótum revolútum, que no entendemos demasiado bien.
El resto, desde luego, lo vamos a votar a favor sin ninguna duda.

Sin embargo, creemos que para afrontar bien las peticiones, algo falta.
Hemos pedido documentación al Banco de España, y el Banco de España ha contestado con un escrito del gobernador, acompañado de un dictamen del Consejo de Estado.
No estoy hablando de un jurista que pasaba por allí y le han pedido un dictamen.
Estoy hablando del Consejo de Estado.
El dictamen parece bastante fundado y bastante serio.
No digo que no pueda ser contradicho.
Naturalmente que puede serlo pero, al menos, a nosotros nos gustaría contar con algún dictamen jurídico que permitiera fundamentar con algún rigor la petición de comparecencia, no solamente del gobernador del Banco de España, sino del conjunto de funcionarios de esa institución a la que se le pide la comparecencia.

Mi grupo, en ese sentido, si los demás grupos insisten, nosotros vamos a votar a favor, sin ninguna duda, no tenemos ningún problema en que comparezca aquí el gobernador del Banco de España o quien sea, pero nos gustaría que ese tema se quedara sobre la mesa y que los servicios jurídicos de la casa nos hicieron un dictamen jurídico que pudiera, de alguna manera, responder al dictamen que ha acompañado al Banco de España del Consejo de Estado.

Creemos que, en todo caso, hay que dejar abierto el cupo de comparecientes porque no cabe duda de que las distintas comparecencias, el examen de la ingente documentación que se nos ha facilitado.
.
.
–y me permito, en este sentido, matizar lo que ha dicho el presidente de la comisión al principio– y es que, efectivamente, tenemos la promesa de facilitarnos una serie de documentos in situ en la sede tanto del Instituto Valenciano de Finanzas como de la propia CAM, esperemos que así sea y lo reconoceremos así, pero de momento solo se nos ofrece acudir allí a consultarlos, veremos a ver en qué términos.
Pero, digo que del estudio de la ingente documentación que se nos ha facilitado, incluso de las comparecencias de las personas que aquí vayan a acudir, puede derivarse la necesidad de citar a otras personas.
En cuyo caso, a nosotros sí que nos gustaría dejar claro que no debe cerrarse aquí la posibilidad de solicitar a otras personas que comparezcan ante esta comisión.

Nos gustaría, también, que el grupo mayoritario de la comisión y de la cámara, que con su voto va a condicionar la aprobación de las comparecencias, explicara cuál va a ser su posición en relación con algunos temas que nos parecen relevantes y que, al menos, el escrito de petición de comparecencias que ellos han presentado –y lo digo sin ánimo de críticas, simplemente a efectos de pedir una explicación– no deja muy claro.

Es evidente que todos hemos leído el informe del Banco de España, de los inspectores del Banco de España que, de alguna manera, pues, constituye una primera guía para adentrarse en el proceloso bosque de los problemas que va a plantear el estudio de lo que ha sido el funcionamiento de la CAM.
Pero, del mismo se derivan algunas cosas que parecen claras.

El Banco de España apunta al deficiente control de los riesgos de la entidad y apunta a las exageradas o inadecuadas retribuciones –por la vía que sea– de los directivos y de los miembros de los consejos de la entidad.

En el caso de los riesgos apunta a la persona de Daniel Gil, al que posteriormente señala también como responsable de una cartera de una empresa tenedora de acciones relacionadas con el suelo y con la actividad inmobiliaria.
¡Hombre!
, a nosotros nos parece inexcusable que Daniel Gil comparezca ante esta comisión.
Me dirijo al Partido Popular para que considere esta situación porque, si no compareciera Daniel Gil, esto se quedaría bastante cojo.

En segundo lugar, en relación con las retribuciones, donde parece que ha habido también bastante descontrol –por utilizar un eufemismo–, nos sorprende que por parte del Grupo Popular solo se solicite la comparecencia entre los miembros del comité de retribuciones de Martín Sevilla Jiménez y no se solicite la comparecencia de Gil Terrón, de Luis Esteban, de Enrique Garrigós o de José Forner.
(Veus) Nos resulta chocante.
¡Hombre!
, no queremos pensar que se deba a que Martín Sevilla –al que nosotros también hemos propuesto– haya sido consejero y, por tanto, miembro del comité de retribuciones a propuesta del Partido Socialista, y, los demás, a propuesta del Partido Popular.
Pero, en fin, en cualquier caso convendría que se aclarara si van a votar a favor de la comparecencia de los demás o no.

Y nos gustaría también que se reconsiderara el tema de llamar a comparecer a los miembros del comité de dirección y de los directores territoriales, porque me parece que la operativa de la caja ha tenido mucho que ver con el comportamiento por acción o por omisión, tanto de los miembros del comité de dirección como de los distintos directores territoriales.

De momento, yo dejo ahí mi intervención, no sin antes dejar claro que nosotros hemos pedido la comparecencia de todos los que aparecen en la relación que nos ha facilitado la propia caja.
A algunos de nosotros, especialmente, nos consta por notoriedad que alguno está fallecido; no obstante, formalmente, el criterio requería que pediéramos la comparecencia de todos.
También nos consta que a alguno de los que hemos pedido la comparecencia, pues, tiene graves problemas de salud.
Como digo, el criterio exigía que pidiéramos la comparecencia de todos.
No obstante, es evidente que los fallecidos no podrán comparecer y que alguno de los que, viviendo, tiene graves problemas de salud, posiblemente tampoco pueda hacerlo.
Pero, en cualquier caso, me imagino que habrá que documentarlo ante la comisión como procede.

Muchas gracias.

El senyor president:

Gràcies a vosté, senyor Luna.

En representació del Grup Parlamentari Popular, l'i·lustre diputat senyor David Serra té la paraula.

El senyor Serra Cervera:

Muchas gracias, señor presidente.

En primer lugar, me gustaría comenzar diciendo que entiendo que los criterios no son incompatibles con el sentido común.
Por lo tanto, cuando uno tiene un criterio lo debe mantener y aplicar, pero el sentido común debe acompañarlo a la hora de presentar con cierto rigor y seriedad las propuestas.
Y creo que como hemos escuchado, pues muchas veces eso no siempre se acompaña.

Mis primeras palabras quiero que sean de reconocimiento al Instituto Valenciano de Finanzas y a la CAM por las facilidades y por la oportunidad de comprometerse con esta comisión a facilitar la documentación que se le ha solicitado y que ningún miembro de la misma pueda ver coartados sus derechos, su posibilidad y la obligación de adquirir unos niveles de conocimiento sobre las materias que aquí se van a debatir, se van a cuestionar y lo que queremos saber.
Quiero resaltar la nula voluntad del Banco de España, acogiéndose a un informe del Consejo de Estado, para no enviar y no facilitar a los miembros de esta comisión la documentación que hacía falta para poder trabajar.

Y, en tercer lugar, quiero defender la propuesta del grupo mayoritario de estas Cortes, una propuesta que, lógicamente, ha estado sistematizada pensando en un calendario, que ya entiendo que debe de ser flexible y, si necesita una ampliación, espero que todos estemos de acuerdo en llegar a una posición de consenso en torno a ella para poder –yo creo– debatir y dilucidar en esta comisión todos los aspectos y comparecencias que hagan falta.

En primer lugar, pensamos que debían de comparecer los directivos y los representantes institucionales de la Caja de Ahorros del Mediterráneo al más alto nivel, el primer nivel de la entidad, los que tomaban las decisiones, los que decidían qué se hacía y no se hacía.
Y, por lo tanto, creo que hemos hecho una apuesta muy clara por el presidente del consejo de administración –el último presidente–, por el presidente de la comisión de control, por la última directora general, por el ex director general que, durante el año 2001 hasta el año 2010, estuvo al frente de la entidad, y, lógicamente, diferentes órganos de gobierno, como era la comisión de retribuciones, la comisión de inversiones o como eran destacados miembros, en este caso, en representación de los sindicatos en esos órganos de gobierno.

Y, lógicamente, lo que el señor Luna ha apuntado, el comité de dirección.
¡Claro que queremos que venga en comité de dirección!
Y que venga de una manera amplia.
Yo discrepo técnicamente si un director territorial pueda tener por omisión o por acción más o menos responsabilidad, pero sí que le digo que el órgano, en este caso el comité de dirección, debe de comparecer.
Y, lógicamente, hemos pedido que venga –y hemos sido el único grupo que lo ha pedido– la consultora KPMG, que firmó los informes de auditoría.

Y no hemos menguado información porque lo único que hemos hecho ha sido puntualizar lo que hemos hecho, las dos personas que hicieron el informe y lo firmaron que comparezcan.
Y entendemos que el director comercial de la empresa en la Comunidad Valenciana, pues, ¡hombre!
, poco nos puede aportar.
Y haciendo un mea culpa entendemos que no tiene sentido, pero que sí que vengan los señores que hicieron dicho informe.

Y, lógicamente, queremos que venga la Generalitat valenciana, pero que venga quien tiene que venir.
Acotamos un espacio temporal en esta comisión por acuerdo, que era desde el año 2004 hasta la actualidad, y pedimos que venga el director del Instituto Valenciano de Finanzas y pedimos que venga el ex director del Instituto Valenciano de Finanzas posterior al que en estos momentos hay y que, por cierto, he visto que algunos de los grupos de la oposición no lo ha pedido en este caso, como es el Grupo Compromís, que no ha hecho referencia en ningún momento a Enrique Pérez Boada que era la persona que ocupaba la dirección del Instituto Valenciano de Finanzas.

Aun así, hemos creído que el Banco de España debe de estar presente.
Es llamativo que el grupo mayoritario, los dos grupos minoritarios de la oposición coincidamos y estemos de acuerdo.
El Banco de España debe de estar y debe de venir, y pedimos que venga el gobernador, y el subgobernador, y el presidente el FROB, y, cómo no, la gente que realizó las últimas inspecciones de la CAM, que vengan y que comparezcan y que digan lo que a lo largo de estos años han visto, han detectado, han inspeccionado y han tomado medidas o pidieron que se tomasen medidas, y queremos saber qué medidas fueron.
Porque la labor de inspección la tiene el Banco de España y está absolutamente reglada desde el punto de vista legal.
Y, lógicamente, queremos que venga el FROB.

Y hemos pedido en nuestra petición que vengan.
.
.
creo que son treinta y un comparecientes, aunque alguien puede pedir que vengan más.
Nosotros no nos vamos a oponer de forma general a que vengan y que comparezcan determinadas personas.
Aquí se ha pedido gente concreta, con nombres y apellidos, se ha pedido que venga el señor José Manuel Uncio Lacasa, que venga por haber estado y haber sido miembro de la comisión de control, vicepresidente de la misma –si no me equivoco–, durante diez meses, y vamos a votar a favor de que comparezca el señor Uncio Lacasa y vamos a votar a favor de que venga el señor Daniel Gil, porque no tenemos ningún problema en que la gente que ha tenido la responsabilidad de gestionar la CAM venga y comparezca.

Pero, señorías, esto es una comisión de investigación, no una comisión de estudio.
Hay alguna de sus señorías que ha confundido el objetivo de la misma.
El objetivo de la misma es averiguar qué ha pasado, qué es lo que ha pasado porque, nos guste o no nos guste, el futuro de la CAM ya no lo escribiremos nosotros, el futuro de la CAM lo va a escribir otra entidad, lo van a inscribir los propietarios de la misma.

Nosotros, desde el Grupo Parlamentario Popular no nos vamos a oponer a que comparezcan los representantes de los colectivos de afectados, en este caso, por productos denominados tóxicos.
¡Claro que queremos que vengan!
Pero, sabemos que esta comisión no va a resolver el problema, por desgracia.
¡Ojalá!
, aquí, en esta comisión tuviésemos la capacidad y la facultad para resolver esos problemas.
Y queremos que vengan y que comparezcan.
Y vamos a apoyar las peticiones de los grupos minoritarios respecto a eso.

Y ya les digo que vengan más miembros del consejo de administración o de la comisión de control –como han pedido otros grupos–.
Entendemos que, en muchos casos, no dará más luz porque no tendrá más conocimiento –imaginamos– de la información o de lo que ocurría en la CAM, pero ya lo anuncio: vamos a apoyar íntegramente la petición de miembros del consejo de administración y órganos de gobierno que el Grupo Compromís ha hecho, después de estudiada y repasada entendemos que está más concretada, más acertada que la que han hecho otros grupos y la vamos a apoyar íntegramente.
Y, por lo tanto, eso va a significar que, si se cuenta con el apoyo del grupo mayoritario para la gran mayoría de nombres propuestos, hablaremos de en torno a 75 comparecencias.

Por lo tanto, el grupo mayoritario no tiene ningún problema, el grupo mayoritario tiene luz y taquígrafos, y el grupo mayoritario quiere que aquí se investigue y que se trabaje, pero lo que no vamos a acompañar es a buscar otras cosas en esta comisión.
En esta comisión venimos a saber qué ha pasado en la CAM, cómo se ha actuado en la CAM y si quien tenía la obligación de estar en una postura vigilando de manera permanente y continúa ha estado.
Y queremos que se sepa todo, todo lo que podamos saber.

Tenemos documentación, tenemos toda la información, vamos a tener muchísimas comparecencias y, lógicamente, después de ver el número de comparecientes, que estoy seguro que a buen recaudo se van a aprobar, y la gran mayoría se van a hacer con un nivel de consenso amplísimo, vamos a necesitar más tiempo del previsto, el que haga falta, el que haga falta, con seriedad, con rigor y evitando, evitando el que esto sea –esta comisión– lo que no debe de ser.

Nosotros estamos a favor de luz y taquígrafos, de máxima transparencia.
Y, ya le digo, la postura de este grupo, que facilitó la creación de esta comisión, por tener, única y exclusivamente, por voluntad de los valencianos y de las valencianas, una mayoría cualificada para poder impulsar este tipo de comisiones.
.
.
, y hoy la volvemos a aplicar para que comparezca el mayor número posible de gente que entendemos que puede aportar algo sobre lo que estamos hablando, porque al final estamos hablando de cuestiones de carácter muy, muy, muy técnico, entendemos que deben de ser.

Por lo tanto, los nombres concretos que se han pedido, y hemos dicho que «sí».
.
.
, se va a ampliar la petición que nosotros hacíamos, que entendíamos que era sistemática y que nos hubiese dado en un plazo más razonable de tiempo prácticamente la misma luz, pero no tenemos ningún problema en que comparezca toda la comisión de control, todo el consejo de administración –este y el anterior– y que se puedan debatir sobre esas cosas.

Señorías, el Grupo Parlamentario Popular no va a objetar el que cuando se voten los grupos, excepto en algunos casos, que entendemos que no van a aportar nada, el resto de grupos, como lo van a ver y de la manera que está estructurado, como nos ha facilitado la mesa, prácticamente la gran mayoría de peticiones de todos los grupos van a tener un nivel de apoyo y de soporte mayoritario.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Serra.

Abans de donar torn de rèplica, com la presidència veu que han coincidit els quatre grups en la possible necessitat de demanar alguna altra documentació, si és el cas, o alguna compareixença, inclús han parlat també els quatre grups de si serà necessari o no ampliar el termini d'investigació d'esta comissió, deixe constància que el reglament no posa ningun impediment, en absolut.

Si la comissió acorda que hi hagen més compareixences, les hi hauran; si la comissió acorda que hi hagen més peticions de documentació, les hi hauran, i si la comissió acorda que s'amplie el termini, ho elevarem a la Mesa de Les Corts perquè siga el ple el que se pronuncie, però aquí estem representats tots els grups, no cap el mínim dubte que seria recolzat pel ple allò que des d'aquí se trasllade.

Aclarit astò, per al torn de rèplica, té la paraula el senyor Torró.

El senyor Torró Gil:

Jo, en primer lloc, vullc felicitar-me pel fet que el Partit Popular haja obert la seua proposta i haja donat peu a la possibilitat d'estendre els compareixents a tot el que seria, diguérem, la cúpula directiva de la CAM i, per tant, poguérem escarbar amb més profunditat el que ha passat ahí.

Jo vull matisar-li alguna de les coses que ha dit el senyor Serra, quan diu: «Açò és una comissió d'investigació, i no d'estudi.
» I el que importa saber és què.
.
.
, si és d'investigació, importa saber què, per a saber qui.
M'explique?
Importa saber què, per saber qui té «responsabilitats», en este cas, el que mos toca a nosaltres, de caràcter polític.

I no ho ha dit molt, molt clarament, però jo m'imagine ja que ací el problema estarà en la votació del bloc 9, quasi segur, que era també el que planteja.
.
.
, el que té problemes el Partit Socialista a l'hora de votar.
Jo espere que el Partit Socialista si té problema amb algun nom concret, senzillament, diga: «Estos, votem-los a part.
»

Però puc entendre, puc entendre, encara que jo pense que no estaria mal que pogueren vinguen ací jutges que estan investigant sobre la qüestió, podrien aportar molta llum i moltes qüestions que, a la millor, ací nosaltres no podem saber.
Però bé, puc entendre perfectament que si el Partit Socialista preferix no fer-ho això, que no ho faça, que jo no tinc ningun inconvenient.

Però en eixe bloc, particularment, (so d'un telèfon mòbil) es demana –i insistisc molt amb això– la.
.
.
, i una altra cosa, eh?
, el bloc eixe no l'hem fet nosaltres.
És la separació que ha fet la mesa.
I, per tant, allò del totum revolutum que dia el senyor Luna és un totum revolutum que jo no he construït, s'ha construït sobre la base d'exclusions, val?
, per tant, no és que vagen tots junts, ni jo en ningun moment haja pretés, ni el meu grup, que es voten conjuntament.

Però em sembla que és importantíssim que, com a mínim, alguns dels empresaris que més tractes de favor, i més notoris, han rebut per part de la CAM compareguen davant d'aquesta comissió.

Hauríem de saber el tracte privilegiat que la CAM ha tingut amb Hansa Urbana, i això probablement no ho sabrem només consultant la direcció de la CAM, que, diguérem, són els culpables, sinó que hauríem de saber també què pensa el beneficiat, Rafael Galea, directament d'això.

I a mi, per tant, m'agradaria que esta persona vinguera ací i explicara de quina manera ha aconseguit que una cosa que ningun empresari xicotet d'este país pot aconseguir, que és.
.
.
, ni tan sols que li donen un crèdit amb les mínimes condicions, se li garantisquen diners, de forma extraordinària, en quantitats ingents i sense pràcticament cap risc.
M'agradaria saber-ho.

Perquè caldrà saber quines connexions hi han entre estos empresaris, entre Rafael Galea, Enrique Ortiz, Enrique Ballester, als quals, insistisc, se'ls ha clavat diners directament en la butxaca en molts casos, i no estic exagerant, és a dir: deixar-te diners per a comprar una cosa i, després, tu me'ls tornes, i al final el que posa tots els diners en la CAM i el que s'endú tots els beneficis és l'empresari.
I això, demostrat en l'informe que estava presentant-los del Banc d'Espanya.

Per tant, eixes persones és molt important que vinguen ací, que ens expliquen.
.
.
Perquè crec que si hi ha alguna cosa que es pot investigar, més enllà de saber si els organismes d'inspecció i control han fet la seua faena, que jo crec que no l'han feta, o no l'han feta adequadament, compartisc les sospites del Partit Popular respecte al Banc d'Espanya, i per això em pareix important que vinguen.

Però també he de dir que pel que es veu l'Institut Valencià de Finances, que també té responsabilitats, no ha fet el seu treball, i ahí no es posa tant l'accent per part del Partit Popular, no es posa tant l'accent.
Hi han coses molt sospitoses que s'haurien d'aclarir també.

Més enllà d'això, més enllà d'això, el que s'hauria d'aclarir sobretot és la trama que hi ha darrere de tot açò.
Com és possible que estos empresaris hagen estat guanyant diners a mansalva, espoliant la CAM, gràcies als directius de la CAM?

I si no vénen els responsables i els beneficiaris, no podrem saber-ho mai, això.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Torró.

Senyora Mollà.

La senyora Mollà Herrera:

Gràcies, senyor president.

Bé, nosaltres ens felicitem que les compareixences vagen a ser d'alguna manera més plurals respecte a les propostes que hem fet la resta de grups parlamentaris.

Tampoc em queda clar exactament quins blocs van a ser els que no se donen recolzament per part del grup majoritari, per part del Partit Popular; més que res, perquè així podríem posicionar-mos amb més coherència.
Perquè, per exemple, del grup 9, que és el que suposadament es veu que hem entés tots que hi ha problemes, Josep Oliu és una de les persones que no deuria estar en eixe grup, perquè l'hem demanat els dos grups minoritaris i entenc que sí que se va a donar recolzament, perquè.
.
.
no sé, a mi em sembla interessant.
.
.

Aquí s'ha dit una cosa.
.
.
, i diu: «No, no, aquí lo que venimos es a ver lo que ha pasado.
» Però clar, lo que ha pasado, fins a quan?
Perquè el límit temporal del que ha passat és molt relatiu.
Vostés sembla ser que posen en lo que ha pasado fins la intervenció pura i dura.
Però clar, després de la intervenció pura i dura, hi ha una venda per un euro, hi ha una divisió del que és la CAM en un banc bo, un banc roín; un banc roín que s'ha quedat encara el Banc d'Espanya, que té l'obra social amb tanta implicació i implantació en el territori valencià, i tots aquests impositors de quotes participatives que estan, a dia d'avui, sense saber exactament què se farà.
Perquè eixa decisió no serà una decisió del Banc Sabadell.

Però volem saber per què el Banc Sabadell.
.
.
, què va a passar amb la resta de productes.
I no és una decisió del Banc Sabadell, i voldríem saber eixa divisió i eixa venda com s'ha realitzat, en quines condicions.
Què se va a oferir a la resta de persones que tenen altres productes, els preferents, les obligacions, etcètera?
Quines solucions hi ha damunt de la taula?

Perquè tot açò són incerteses, i la gent té els diners ahí agafats i entrampats i, a més, amb dubtosa devolució.
I, per tant, voldríem saber.
.
.
, i jo supose que Josep Oliu serà uns dels que sí que accepten, perquè no està en el grup 9.
Però, de totes formes, jo sí que voldria donar el meu recolzament al grup 9.

Anem a vore, vostés mateix ens han passat l'expedient que ha obert el Banc d'Espanya, perquè estava filtrat en un mitjà de comunicació i m'ho van donar.
I en eixe expedient parlen, efectivament, de 48 persones que els obrin expedient, que són la gent del consell d'administració, i diuen les causes del perquè.

I en eixes causes, curiosament, se parla de quatre persones, quatre, perquè se'n mencionen quatre, diu, «els exemples més clars d'açò», i posen quatre persones, i entre ells, està el senyor Ortiz, Ballester, etcètera, etcètera.
Vull dir, de tota la mala gestió econòmica d'activitats immobiliàries i financeres de l'entitat estudiada pel Banc d'Espanya, que és qui té la documentació, i que, per cert, no ens l'ha volgut donar, posa quatre exemples, i els quatre exemples deuen ser els més significatius.
I, per tant, entenc que el grup 9 deuríem recolzar-lo.

Perquè, per què no, si el Banc d'Espanya ha dit noms i cognoms dels empresaris que clarament han estat beneficiats irregularment per l'entitat financera, que se vinguen a assentar ací?
A més, no li tenim por a Enrique Ortiz, que ara ja podem parlar d'ell amb total llibertat perquè la jutgessa ja mos ha donat esta via lliure.
I, per tant, no tinguen tant de problema en este tema, i igual que no tinguen tant de problema que vinguen els membres del govern valencià.
És que jo no ho puc entendre.

Diuen vostés: «No, és que vostés han demanat l'actual president de l'Institut Valencià de Finances.
» Però és que el canvi, qui el firma d'un senyor a un altre?
Qui firma el canvi d'un director d'un institut valencià de finances?
No és un govern?
No són les persones responsables d'eixe govern els que firmen canvis de «tu ara estàs ací», «ara tu, no», «ara estàs dirigint este organisme que tenia l'obligació de controlar», etcètera?
Algú?

Perquè les responsabilitats politiques.
.
.
, també vostés se queden, depenent què els interessa, en un escaló o un altre.
I jo crec que si vostés han obert ara.
.
.
, des d'ahir, que feren el que feren, a avui, que pareix que tenen un altre to, volen obrir diàleg, pluralitat, etcètera, doncs salten eixe escalonet, que no passa res.
Si no passarà res, si estan molt acostumats a vindre a comparéixer ací i a dir moltes mitges veritats o mitges mentides.
Jo, això, crec que no serà ningun problema.

I, bé, pense que.
.
.
el cas és que hem de resoldre açò quan siga.
M'agradaria, després de fer les votacions, com ja vaig sol·licitar en una reunió no formal, poder fer una proposta a esta mesa sobre la resposta que ens ha fet el Banc d'Espanya.
No sé si toca ara o me puc esperar a després.

El senyor president:

En este moment, no, senyora.
.
.
(El senyor president parla amb el micròfon desconnectat)

La senyora Mollà Herrera:

Doncs, després faré la proposta sobre el tema de la documentació i sobre les possibles no compareixences a esta comissió.

Res més.

El senyor president:

El més normal és que finalitzem el que estem fent.
(Veus) Però la presidència vol aclarir-li també que el Grup Popular no li ha enviat eixe informe que vosté ha mencionat d'un diari.
(Veus) Sí, ha dit vosté dirigint-se.
.
.
Ha segut la mesa de la comissió, perquè tot el que la mesa de la comissió té coneiximent que pot afectar al funcionament de la comissió, mos creem en l'obligació d'enviar-ho.
(Veus)

Igual que hui, senyora.
.
.
(veus) –sí, que estic parlant jo, senyora Mollà– igual que hui, els hem deixat en la carpeta un escrit, que va rebre ahir este president, d'un representant d'una associació d'afectats que me demana que se pose en coneiximent de tots els diputats, el tenen vostés també en la carpeta.
Tot el que arriba a la mesa, vam acordar que ho posaríem a disposició de les seues senyories.

Perdó, senyor Luna.

El senyor Luna González:

Muchas gracias, señor presidente.

Muy brevemente.
Parece que hay bastante acuerdo en el conjunto de las cosas que podemos aprobar.

Yo ya anuncio que mi grupo pedirá la exclusión en el bloque 9 de dos personas, en concreto.
Es decir, nosotros no concebimos que un juez pueda venir a dar explicaciones a una comisión parlamentaria sobre algo que está instruyendo.
Eso nos parece que está fuera de la división de poderes, haría temblar a Montesquieu en la tumba, si fuera posible que eso sucediera.

Y tampoco nos parece que el síndic de Greuges tenga que comparecer ante una comisión de investigación de las Cortes, tiene otros mecanismos para relacionarse con las Cortes que no son precisamente este.
Pero, bueno, excluidos estos dos miembros, no nos plantea ningún problema que venga nadie más.

Sí que nos gustaría dejar claro el tema del.
.
.
, en la medida de lo posible, el tema del Banco de España.
Porque, claro, ¿qué ocurre si citamos en forma al gobernador del Banco de España o a cualquiera de los directivos del Banco de España y no vienen?
¿Vamos a actuar con los instrumentos que nos facilita el Código penal –artículo 502, si no recuerdo mal, aquí hay algún jurista ilustre también?
¿Vamos a actuar, vamos a denunciar al gobernador del Banco de España por delito de desobediencia, o a la cúpula del Banco de España?
Pues si hubiera que hacerlo, lo haríamos.
Pero si hubiera que hacerlo, convendría que contáramos con un informe jurídico que sustentara una posición radical como esa.

Yo he tenido la paciencia de buscar la norma a la que hace referencia el gobernador del Banco de España.
Es un decreto legislativo del año 1986, que adapta la legislación europea a la legislación española y deja la puerta abierta a que puedan participar, de las informaciones que tienen el Banco de España, las comisiones parlamentarias de investigación, sin mayores precisiones.

Por tanto, no es descabellado que esta comisión pudiera pedir que compareciera el Banco de España, pero yo he dicho en mi intervención anterior.
.
.
Hay un dictamen.
.
.
, hay dos –el otro no he podido encontrarlo porque es muy antiguo–, del año 1986, del Consejo de Estado, que parecen contundentes al respecto y que convendría que algún dictamen jurídico fundado nos hiciera, al menos, de respaldo, si vamos a mantener una posición de esa naturaleza.
Porque posiblemente algunos de los que llamemos a comparecer no quiera comparecer y esta comisión tendrá que plantearse qué es lo que hace, si acude al fiscal o si se persona con querella en relación con la incomparecencia de quien sea, cosa que –insisto– yo no descarto.

Por lo tanto, nosotros seguimos manteniendo.
.
.
, anunciando que vamos a votar a favor, porque no queremos, desde luego, que se manipule políticamente esto de ninguna manera, y digan: «No, el Grupo Socialista no quiere que venga el gobernador.
.
.
» Sí, sí, nosotros queremos que venga, claro, naturalmente, pero queremos fundamentarlo de alguna manera ante la contundencia de la carta del gobernador y del dictamen del Consejo de Estado.

Ahora bien, lo que nos parece absolutamente inexplicable es que no se acepte la comparecencia de miembros del gobierno valenciano con responsabilidades en la materia, que las tienen, aunque nada más que sea desenterrando la vieja doctrina puesta en conocimiento público en su día por el señor Álvarez Cascos, de la culpa in eligendo o in vigilando, aunque nada más que sea por eso.

Entonces, descartar de entrada que miembros del gobierno valenciano comparezcan ante una comisión de investigación de las Cortes Valencianas, eso sí que nos parece un despropósito.
Que luego vengan aquí y digan: «No, mire usted, yo no sabía nada de esto, porque yo nombré a este señor y este era el responsable», pues que vengan y lo digan.
Pero no tiene sentido que estemos llamando a 70 personas y que alguien que es políticamente responsable de una función determinada, no comparezca ante esta cámara a explicar al menos qué es lo que le habían contado a él y qué es lo que él hizo al respecto.
Eso sí que nos parece, desde todo punto de vista, inexplicable, pero, en fin, ya parece que estamos demasiado acostumbrados aquí a que las responsabilidades políticas alcanzan hasta donde alcanzan.
No vaya a ser que le pisemos el callo a alguien que todavía tiene mucho poder y resulte que salgamos trasquilados.

Muchas gracias, señor presidente.

El senyor president:

Gràcies a vosté, senyor Luna.

Senyor Serra.

El senyor Serra Cervera:

Muchas gracias, señor presidente.

Al final, una vez más se demuestra que la oposición es insaciable, insaciable.
Y yo creo que el Grupo Parlamentario Popular lo ha dicho de una manera muy clara.
Nosotros vamos a apoyar que venga toda la gente a esta comisión que tenga algo que aportar, algo que aportar de verdad.

Nosotros no vamos a apoyar, como ya se ha dicho, ejemplos y casos puntuales que demuestran, una vez más, que hay aquí formaciones políticas que no creen en la separación de poderes y que entienden que un juez, en plenas facultades y actividades jurisdiccionales, tenga que venir aquí a contarnos lo que está haciendo.
Eso es posible que ocurra en otros regímenes, pero en una democracia como la nuestra eso ni ocurre ni debemos apoyar que ocurra, señorías, y discrepamos abiertamente.
Y es un tema de concepto y de principios, de concepto y de principios políticos, que los tenemos muy diferentes.

Señorías, aquí al final llama la atención cómo hay gente que saca pecho, saca pecho de cosas que ni ha propuesto ni tiene nada que ver.
Y al final, lo ves cómo sale aquí cualquier persona, cualquier portavoz de otro grupo, coge la propuesta del otro y la defiende como si fuese suya y hace bandera de ella.
Y al final, es que hay grupos.
.
.
a los grupos más pequeños de estas Cortes, es que al final hay otros que les chupan hasta la sangre, hasta la sangre.
Porque, señorías, es increíble que.
.
.
, ¡hombre!
, uno defiende lo que ha propuesto, uno defiende lo que ha propuesto, pero que haga del eje de su discurso lo que proponen otros grupos y no han sido capaces de plasmar en un documento, denota lo que al final se denomina ser unos jetas, unos jetas parlamentarios.
(Veus) Pero, señorías.
.
.
Jetas parlamentarios.

Pero, señorías, las cosas.
.
.

El senyor president:

Senyories, per favor!

El senyor Serra Cervera:

.
.
.
son como son.
Ante el término jeta dicen que nos pasamos, a los del gobierno.
.
.
(Veus) Así es la historia, así es la historia.
(Veus)

El senyor president:

Per favor, senyories!

El senyor Serra Cervera:

Miren, señorías, nosotros vamos a apoyar que comparezcan 75 personas.
Aquí va a venir y vamos a pedir que venga todo el mundo que tenga que venir.
(Veus) Yo incluso puedo coincidir con el señor Luna en una cosa: que diga que se pida un informe jurídico.
Me parece bien que se pida un informe jurídico, me parece prudente.

Pero entiendo que esta comisión tiene que pedir que el Banco de España esté y que estén los responsables del Banco de España, porque es que esos señores tenían unos documentos que se llaman actas de inspección donde veían lo que pasaba, los números que había y hacían recomendaciones o tomaban decisiones.

Y, claro, esta comisión.
.
.
Porque hay gente que parece que lo que querría es que no fuese una comisión de investigación con un título que tiene, que dice «el proceso que ha llevado a la intervención por parte del Banco de España el pasado 21 de julio».
Parece ser que hay gente que quiere que sea una comisión de investigación permanente, inmutante, de manera continua y que investigue lo que ocurra la semana que viene.
Y, oiga, aquí hemos puesto coto y hemos puesto un espacio temporal, y lo marca la propia comisión, y aquí se aprobó que se investigase desde el año 2004 hasta ahora.
Por lo tanto, por lo tanto, la intervención fue el 21 de julio, señorías, y hasta ahí es lo que se pide que se haga.

Por lo tanto, hay que ser, como mínimo, serios, decir la verdad y no confundir a la gente, porque no hay en el Diario de Sesiones.
.
.
, de cuando se aprobó el calendario de trabajo y se defendieron los planes de trabajo, yo no escuché a nadie decir que quería que se investigase lo que iba a pasar dentro de tres meses o dentro de dos meses, a nadie.
Y hoy aquí hay gente que hace bandera.
.
.
, y hoy hay gente aquí que hace bandera de esas cosas.

Por lo tanto, señorías, el Grupo Parlamentario Popular, con una mayoría absoluta y un respaldo social como el que tiene, no le caen los anillos en aprobar la gran mayoría, en este caso, de comparecencias del resto de otros grupos.
Y significo que hemos tomado como ejemplo, cuando se refiere a órganos de gobierno de la CAM y gente que ha formado parte de la misma, a la lista que ha tomado.
.
.
, tomamos como base la lista del Grupo Compromís, para que no haya lugar a duda, no haya lugar a duda de que no nos importa una u otra, y en base a esa, se toma, se toma la decisión de ampliar los miembros que van a comparecer en la misma.

Por lo tanto, máxima transparencia, máxima colaboración, y espero que esta comisión, por parte del resto de grupos, sea para arrojar luz y taquígrafos sobre lo que ha pasado en la CAM.

Muchas gracias.

El senyor president:

Gràcies a vosté, senyor Serra.

Senyories, finalitzat.
.
.
Per a què vol la paraula?
(Veus) Jo no veig ningun desordre.
(El senyor Torró parla amb el micròfon desconnectat) Ah!
, per a fer una correcció.
Té la paraula.

El senyor Torró Gil:

Bé.
Com que el problema va a presentar-se en el bloc número 9, i com que entenc que (veus) han posat alguns més damunt la taula la possibilitat de demanar la compareixença de jutges, que entenc que són raonables, com que hi ha dos jutges en la llista, i com que a més hi ha una altra persona que també està en una qüestió d'investigació i que.
.
.
entenc que no serà el mateix, però per a facilitar la votació d'algun grup que puga tindre.
.
.
això, retire els noms 8, 9 i 10 del bloc 9, de la.
.
.
d'això, que són José Antonio Pérez Nebot, Fernando Grande-Marlaska i José Cholbi Diego.

El senyor president:

Molt bé.
Està en el seu dret de retirar-los.
Queden retirats.

Sí, senyor Luna.

El senyor Luna González:

Sí.
También a efectos de aclarar el orden de la votación, ya sé que no hay desorden, pero a efectos de que.
.
.
.
Me ha parecido entender, de la última intervención del portavoz del Grupo Popular, que estaban de acuerdo con pedir un dictamen jurídico en relación con los comparecientes del Banco de España.
¿Quiere esto decir que dejamos sobre la mesa, como hemos.
.
.
?
(Veus) Perfecto.
Ya está aclarado.

El senyor president:

Un moment, senyor Serra, ara li done la paraula.

El senyor Luna González:

Quería saber si lo dejábamos sobre la mesa lo de estas comparecencias, a resultas de lo que dictaminen.
.
.
O si lo vamos a votar.

El senyor president:

Senyor Serra, aclarisca eixe.
.
.

El senyor Serra Cervera:

Señor Luna, disculpe.
Yo creo que había quedado claro.
.
.

El senyor president:

Senyories, per favor!

El senyor Serra Cervera:

.
.
.
en mi intervención que decía que íbamos a votar a favor.
Usted ya había también anunciado el voto a favor.
Yo entiendo que se tiene que votar a favor, y esta comisión lo tiene que pedir.
Y yo he dicho que eso no es óbice para que se solicite un informe a los servicios jurídicos de la casa, pero que la voluntad política de esta comisión, por lo menos desde el Grupo Parlamentario Popular, que quede clara, que sí queremos que no solamente el señor Fernández Ordóñez, sino todos los responsables que hemos puesto del Banco de España comparezcan.

El senyor president:

Bé.
La presidència vol aclarir, perquè ara sí que ja pense que se m'escapa.
.
.
Està clar que perquè se demane un informe jurídic, ha de ser una proposta concreta que aprove la comissió.
Si no, no se pot.
.
.
Aixina consta en l'estatut i reglament de règim intern de la casa, d'esta institució.
Això és una proposta concreta que volen passar a votació –pregunte?

La senyora Mollà Herrera:

Però no entenc per què se té de fer un informe basat únicament en un suposat «no» dels representants del Banc d'Espanya.
Pot ser un suposat «no» de fulanito de tal.
Vull dir, en tot cas, un informe que avale les compareixences de diferents.
.
.
, doncs si són d'organismes reguladors a nivell estatal, si són a nivell particular.
.
.
No sé per què nosaltres estem pressuposant açò, quan de fet el que mos va dir el Banc d'Espanya és «no» a una documentació.
Encara no va dir no a no vindre.
Alerta!
A la millor resulta que volen vindre i estem aquí fent un informe jurídic que.
.
.
, me pareix que no cal acotar-lo.
Podrien fins i tot ofendre's que estigam dient-los que no van a vindre, quan segur que no tenen ningun problema en vindre.

El senyor Torró Gil:

Bé.
Respecte a esta qüestió, jo considere que no és necessari disposar de cap informe jurídic.
Però entenc que si un grup parlamentari el sol·licita, perquè comprenc que ja poden haver-hi qüestions.
.
.
, jo pense.
.
.
, des del meu grup no n'hi ha ningun inconvenient en sumar-me a la petició que se sol·licite, sempre que lògicament això no implique el que no es vote ara la sol·licitud de compareixença.

El senyor president:

Senyor Luna.
A vore si mos aclarim ja d'una volta.

El senyor Luna González:

Vamos a ver.
Nosotros lo que planteamos es muy claro y tiene que ver con algo que nos ha sido facilitado, pero parecer ser que no se ha comprendido o no se ha leído.

El dictamen del Consejo de Estado –insisto, que no es ninguna broma, es el Consejo de Estado de España– dice: «Las potestades de las comisiones de investigación se interpretan de forma congruente con su objeto y finalidad, de modo que su poder fiscalizador y de control, al requerir la presencia de determinadas autoridades y funcionarios, no pueda considerarse ilimitado, sino que habrá de ajustarse al ámbito propio de actuación de las instituciones autonómicas.
Tales facultades han de circunscribirse, por tanto, a la actuación en su ámbito competencial de las autoridades y funcionarios de la comunidad autónoma, según el bloque de constitucionalidad».

Eso es lo que dice el consejo de estado, y como el Consejo de Estado dice eso, a nosotros, que no somos unos locos de la vida y nos tiramos a tumba abierta.
.
.
, no estamos hablando de otra cosa más que de esto, de autoridades y funcionarios ajenos a la comunidad autónoma valenciana.
Ni estamos hablando de particulares, ni estamos hablando de otras personas de otra naturaleza.
Estamos hablando de lo que dice el Consejo de Estado.

Por lo tanto, mi grupo solicita que ese dictamen jurídico se haga, para ver en qué términos podemos pedir las comparecencias de otras personas, porque no solamente hablamos del Banco de España, efectivamente.
Como hemos dejado abierto el tema y de aquí pueden surgir otras personas, otras autoridades y otras tal, podríamos tener en el futuro la duda razonable sobre si podemos citarles o no podemos citarles, sobre todo a efectos de que las Cortes Valencianas, institución a la que apreciamos considerablemente, no hagan el ridículo.

El senyor president:

Gràcies, senyor Luna.

La presidència des del primer moment ha entés la seua proposta.
El que no entén.
.
.
, perquè la seua proposta entén esta presidència comporta, si se demana un informe jurídic per a saber si tenim potestat per a demanar la compareixença o no, i caldria bloquejar l'elecció d'eixes compareixences.
Però això el que vosté ha dit jo ho he entés perfectament, després, quan s'han pronunciat els altres grups, és quan se me presenta eixa disparitat de criteri, perquè, clar, una cosa comportaria l'altra.
La senyora Mollà ha dit clarament que no, que vol que se vote.

Entonces, ¿entendemos que el acuerdo es votar y después si el Grupo Socialista quiere formalizar la petición y tal que haga la propuesta y en su momento se adopta el acuerdo?
Entonces, vamos a proceder a la votación y después tendrá esa posibilidad de proponerlo a la comisión.

La presidència, l'agrupació que ha fet és només per a facilitar l'enteniment de les seues senyories i que no hi hagen confusions.
Quan jo anuncie cada bloc tenen la possibilitat de dir que se separe este punt o este punt.
Inclús farem les correccions que s'ha dit de rectificació d'errors.

Passem, en primer lloc, a votar el bloc 1, que és una proposta de 17 noms, que no cal que llija perquè la tenen les seues senyories, en la qual estan proposats per part dels quatre grups parlamentaris.
Vots a favor d'estos 17 noms?
Gràcies.
Per unanimitat.

Ara passem al segon bloc que són propostes coincidents del Grup d'Esquerra Unida, de Compromís i del Grup Socialista.

Senyor Serra.

El senyor Serra Cervera:

Jo demane que les persones que se representen al punt 1, 2 i 3 se voten per separat.

El senyor president:

(Remors) Bé, si els pareix el senyor Serra demana en primer lloc l'1, 2 i 3.
Així que passem a votar l'1, 2 i 3.
Vots a favor?
Gràcies.
En contra?
Gràcies.
7 vots a favor i 8 en contra, queden rebutjats.

Podem votar la resta des del número 4 al 33, que és el representant d'Adicae, des de José Manuel Uncio Lacasa fins a representant d'Adicae, repetisc, del 4 al 33 inclòs.
Vots a favor?
Gràcies.
Per unanimitat.

Ara passem al bloc 3.
En el bloc 3 que és proposta d'Esquerra Unida, Socialista y Popular estan només dos nom, don Agustín Llorca Martínez i don Enrique Pérez Boada.
Vots a favor?
Per unanimitat.

En el bloc número 4 només hi ha un nom, don Miguel Ángel Fernández Ordóñez.
Vots a favor?
Gràcies.
Unanimitat.

En el bloc 5 sí que hi ha una modificació i és que després de rebre la correcció d'errors que ha fet la senyora Mollà ocorre que el senyor José Luis Olivas Martínez ja no és proposat per Esquerra Unida i Compromís sinó tan sols per Esquerra Unida i per tant passa al bloc 9.
I el senyor Josep Oliu Creus és proposat, després de la rectificació, per Esquerra Unida i per Compromís.
Per tant, passa a este bloc que quedaria configurat només per tres persones: don Julio Segura Sánchez, don Víctor Baeta, representant d'impositors de la CAM i el mencionat don Josep Oliu Creus.

Senyor Serra.

El senyor Serra Cervera:

Demane que la incorporació que s'està fent que es vote per separat.

El senyor president:

La incorporació que s'ha fet se vote per separat.
Molt bé.

Passem a votar el 2 i el 3, el senyor Segura i el senyor Baeta.
Vots a favor?
Gràcies.
Per unanimitat.

I ara votem el senyor Josep Oliu Creus.
Vots a favor?
Gràcies.
En contra?
Gràcies.
7 vots a favor i 8 en contra, queda rebutjat.

Passem al bloc 6, que és a proposta del Grup Parlamentari Esquerra Unida i Socialista.
Alguna observació?
Passem a votar-lo en el seu conjunt.
Vots a favor?
Vots en contra?
7 vots a favor i 8 en contra, queda rebutjat.

Passem al bloc 7, que és a proposta del Grup Parlamentari Compromís i Socialista, 16 persones, comença pel senyor Joaquín Marín Rives i finalitza el representant d'Ausbanc.
Vots a favor d'esta iniciativa?
Per unanimitat.

Passem al bloc 8, que és a proposta del Grup Parlamentari Compromís i Popular i només hi ha un nom Jerónimo Martínez Tello.
Vots a favor?
Gràcies.
Per unanimitat.

Ara passem al bloc 9 on ja s'ha produït la modificació que he anunciat en el bloc 5.
Apareix ara don José Luis Olivas Martínez i desapareix el senyor Josep Oliu Creus.
I està retirat don José Antonio Pérez Nebot, don Fernando Grande-Marlaska i don José Cholbi Diego.
Alguna separata en este bloc?
Passem a votar-lo conjuntament els qui han quedat vius, bé, els qui han quedat vigents.
Vots a favor?
Gràcies.
Vots en contra?
7 vots a favor i 8 en contra, queden rebutjats.

En el bloc 10 només hi ha un nom proposat per Compromís, el senyor Alberto Fabra Part.
Vots a favor?
Gràcies.
Vots en contra?
7 vots a favor i 8 en contra, queda rebutjat.

El bloc 11 no hi ha ninguna modificació.
Alguna intervenció?
Sí, senyor Serra.

El senyor Serra Cervera:

Una qüestió d'ordre.

Abans de votar-lo, al nostre grup mos agradaria que les dos persones que sabem que han faltat que no se sotmeteren a votació per una qüestió, no és que ho proposem mosatros, però li ho demanaríem al Grup Parlamentari Socialista que no votem dos persones que han mort, perquè no és presentable.

El senyor Luna González:

No vamos a hacer una cuestión de este tema, no tenemos inconveniente.
Nos parecía que era mejor documentarlo a efectos de los anales de la comisión, pero, bueno, lo retiramos y punto.

El senyor president:

La presidència entén que estem parlant de don Vicente Sala Bello i don Antonio Alcalà de Vargas-Machuca.
Queden exclosos de la relació.
Alguna altra observació a la resta del bloc 11.
Passem a votar el bloc 11.
Vots a favor?
Vots en contra?
Gràcies.
7 vots a favor i 8 en contra.
Queda rebutjat.

Passem al bloc 12, que és a proposta del Grup Parlamentari Popular, eliminant el senyor que figura com a número quatre, que és el senyor Juan Latorre Sáez, que ha sigut esmenat per error per part del senyor Serra.
Alguna separata?
No.
Bé, passem a votar el bloc 12, que quedarà només amb 10 persones, millor dit, 9 persones i 1 equip de treball d'inspectors del Banc d'Espanya que van realitzar l'última inspecció de la CAM, o siga que podrien ser més persones, no està especificat.
Vots a favor del bloc 12?
Gràcies.
Per unanimitat.

Senyories, finalitzades les votacions.
.
.

Sí, senyora Mollà, per a la qüestió d'ordre que volia plantejar, té la paraula.

La senyora Mollà Herrera:

Com ja vaig anunciar en una reunió que tinguérem sobre el tema de la documentació que no ha remés el Banc d'Espanya, en el seu moment la informació que vam rebre del Banc d'Espanya, malgrat enviar un informe del Consell d'Estat sobre jurisprudència al respecte, sobre obligació de comparéixer o demanar documentació, entenem que el context en el que manaven era precisament per a avalar el no tindre l'obligació de demanar documentació.
I des del meu grup parlamentari voldríem demanar a la mesa que se posara en contacte amb el Banc d'Espanya reprovant-li l'actitud i dient-li que efectivament creguem des del parlament valencià, des d'estes Corts, des d'esta comissió, tindre el dret a rebre documentació que afecta la investigació i que afecta els interessos dels valencians i valencianes respecte a una caixa d'estalvis que ha sigut referent en el nostre territori, malgrat la seua mala gestió.

El que jo crec que podríem pronunciar-nos al respecte, perquè no sé fins a quin punt la documentació podria haver sigut d'alguna manera determinant o no, qui ho sap, sobre la nostra investigació.
I, per tant, aquesta manera d'impedir per no enviar-nos una documentació que hauria de ser d'àmbit d'estudi d'esta comissió per a mi és una actitud que hauríem de posar-nos en contacte amb ells per a reprovar-los-la i, en tot cas, demanar-li que rectificara la seua actitud per a poder tornar-li a demanar eixa documentació.

El senyor president:

Gràcies, senyora Mollà.

La seua senyora sap que la mesa no pot fer eixa actuació que la seua senyoria demana si no és per acord de la mateixa comissió.
Si algun grup vol fixar la posició respecte de la proposta concreta que ha fet la senyora Mollà.
.
.

Senyor Torró.

El senyor Torró Gil:

A mi em sembla molt pertinent.
Vull dir que per part de Les Corts s'eleve un escrit de reiteració al lliurament de la documentació.
Per tant, nosaltres recolzem eixa proposició.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Torró.

Senyor Luna.

El senyor Luna González:

Sí, muchas gracias, señor presidente.

A efectos de manifestar la petición que hemos hecho anteriormente y que serviría para aclarar en qué términos podríamos dirigirnos nuevamente al Banco de España, nosotros solicitamos de la cámara que solicite de los servicios jurídicos de la misma un dictamen sobre las facultades de las comisiones de investigación de las Cortes Valencianas para requerir documentación de organismos o instituciones del estado y para requerir la comparecencia ante las mismas de autoridades o funcionarios del estado o de otras comunidades autónomas.

El senyor president:

Gràcies, senyor Luna.

És una proposta distinta a la que ha fet la senyora Mollà, la presidència ho té clar.
La senyora Mollà demana una cosa concreta per a fer ara i vosté demana un informe jurídic.
Són dos coses distintes.

Senyor Serra.

El senyor Serra Cervera:

Muchas gracias, señor presidente.

El grupo mayoritario de estas Cortes solicita, como en la reunión informal que tuvimos todos manifestamos la queja y el desagrado con la actuación del Banco de España acogiéndose a la cobertura legal que le daba el informe del Consejo de Estado para no facilitar la documentación que se le requería, el que por unanimidad o por mayoría de esta comisión, a ser posible, pero preferiríamos la unanimidad, hubiese un escrito de queja al Banco de España en el cual manifestáramos el desacuerdo con la decisión adoptada, que puede estar legitimada en un informe jurídico del Banco de España.
Pero que entendemos que la voluntad política de estas Cortes era la de pedir la colaboración, porque entendemos que afecta a una cuestión estratégica que ha generado una alarma y una preocupación social muy importante, aparte de tener a miles de personas, en este caso mayoritariamente de la Comunidad Valenciana pero también de otras comunidades, afectados por la gestión que pueda haberse dado en la gestión de la propia Caja de Ahorros del Mediterráneo.

Y eso dicho, yo lo que pediría es que la mesa de la comisión solicitase, si estamos de acuerdo, una votación para que hubiese un pronunciamiento.

Y respecto al informe que solicita el Grupo Socialista, nosotros lo vamos a apoyar, el que los servicios de la casa emitan un informe que pueda servir para esta comisión y para otras comisiones de trabajo que puedan existir en este parlamento.

Muchas gracias.

El senyor president:

Bé, senyories, anem a votar en primer lloc la proposta concreta que ha fet la senyora Mollà.
.
.
(Remors) Clar, clar que sí, que sí.
Reiteració de la petició i manifestar la queixa per la falta de col·laboració.
Ha quedat clar.
Vots a favor de la proposta de la senyora Mollà?
Gràcies.
Per unanimitat.

Ara anem a votar la proposta que ha fet el senyor Luna.
Entén la presidència que esta proposta no implica el que es deixe de convocar les persones que puguen estar afectades o estan demanant que es paralitze fins a tant?
És que és important i la mesa no vol incomplir el que és el sentir de la comissió.
Aleshores, anem a votar que sense.
.
.

Sí, senyor Serra.

El senyor Serra Cervera:

Perdó, senyor president.
Sols com aclariment.
Quan s'han votat les peticions de compareixences este portaveu en dos ocasions ha dit que s'ha pronunciat ja al respecte que la petició de compareixença se sol·licite i se tramita com la resta de persones o institucions, siguen a nivell personal o institucional que hem dit, a banda que se puga emetre un informe jurídic d'estes Corts.

El senyor president:

Perfecte.
Així ho havia entés també la presidència, però calia deixar-ho en el Diari de Sessions.

Per tant, anem a votar la proposta que ha fet el senyor Luna, sense perjudici que la mesa de la comissió se pose en funcionament per a recaptar la compareixença de totes eixes persones que han sigut acceptades per la comissió.
Vots a favor de la proposta del senyor Luna?
Gràcies.
Per unanimitat queda aprovada.

Nomenament de la ponència

El senyor president:

Senyories, finalitzat este punt, procedix ara que designem la ponència que, una volta s'hagen acabat les compareixences, puga treballar en la redacció de la proposta de dictamen.

És tradicional a la cambra –ha vingut fent-se sempre– que la ponència està composta per dos diputats del Grup Popular, dos diputats del Grup Socialista, un diputat del Grup Compromís i un diputat del Grup d'Esquerra Unida.
I, en qualsevol cas, jo recorde a les seues senyories que els acords s'adopten per aplicació del sistema de vot ponderat.

Estan d'acord amb la composició?
Doncs si estan d'acord, és el moment perquè les seues senyories proposen titular i suplent –titulars i suplents.

Senyor Torró.

El senyor Torró Gil:

Bé, jo com.
.
.
Titular, jo mateix, Lluís Torró; i, suplent, Esther López Barceló.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Torró.

Senyora Mollà.

La senyora Mollà Herrera:

Titular, jo mateixa; i, suplent, Enric Morera.

El senyor president:

Gràcies, senyora.
.
.

Senyor Luna.

El senyor Luna González:

Muchas gracias.

Titulares, Julián López Milla y yo mismo; y, suplentes, Ana Barceló y Cristina Moreno.

El senyor president:

Senyor Serra.

El senyor Serra Cervera:

Bé.
Titulars, José Marí Olano i jo mateixa; i, suplents, Vicente Betoret i Antonio Peral.

El senyor president:

Senyories, finalitzat el que estava previst, no anem a alçar la sessió; anem a suspendre-la.

La mesa de la comissió se reunirà a continuació per a començar a treballar ja en el tema de convocar els compareixents.

Sí que, a efectes d'agenda, tindre en compte, les seues senyories, que hem acordat que la comissió continuarà el dia 23 d'abril.
És que s'ha d'establir un temps de quinze dies, com a mínim, des que reben la notificació els compareixents; és un dret que tenen.
Per tant, la primera sessió de compareixences seria el 23 d'abril; i serien les persones que, ja quan tinguem l'acord adoptat en la mesa, els comunicarem en temps suficient.

La idea de la presidència és que se puguen substanciar dos compareixences pel matí i dos compareixences per la vesprada; perquè açò va a ser molt llarg.
Estem d'acord?

Doncs, s'alça la sessió, senyories, fins al dia 23.

Moltes gràcies a tots.

(Se suspén la reunió a les 12 hores i 16 minuts)