Untitled Document

<!--
body {
color:black;
}
.text2 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
font-weight:bold;
text-decoration:none;
color:black;
}
.text5 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
text-decoration:none;
color:black;
}
.text1 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
font-weight:bold;
font-style:italic;
text-decoration:underline;
color:black;
}
.text4 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
font-style:italic;
text-decoration:none;
color:black;
}
.para4 {
text-align:justify;
}
-->



Comissió de Control de l'Actuació
de Radiotelevisió Valenciana realitzada el dia 8 de maig de 2008.
Comença la reunió a les 16 hores i 36 minuts.
Presideix el
diputat senyor Ricardo Martínez Rodríguez.
Reunió
número 3.

Pronunciament de la comissió sobre la
compareixença de la directora d'Informatius de Canal
9-Televisió Valenciana per a explicar la política informativa
de Canal 9, sol·licitada pel Grup Parlamentari Socialista (RE
número 12.
974)

El senyor president:

(Inoïble) .
.
.
diputados, a todos gracias por asistir a esta
comisión.

Rogaría a la señora secretaria, si es
tan amable, por favor, pasase a comprobar el quórum.

(La senyora secretària passa llista per tal de
comprovar si hi ha quòrum)

El punto primero del orden del día es la
lectura y aprobación, en su caso, del acta de la sesión
anterior.
Procede la votación.
No hay ninguna objeción, se
entiende que el acta quedará aprobada.

El senyor president:

La presidencia ha comentado con los distintos
portavoces de los grupos la posibilidad de alterar el orden del día,
de manera que el punto quinto pase a debatirse a continuación,
porque el próximo compareciente va a retrasar la llegada a la
comisión.

Y como he visto acuerdo, pasamos a debatir el
pronunciamiento de la comisión sobre la comparecencia de la
directora de informativos de Canal 9-Televisió Valenciana, para
explicar la política informativa de Canal 9, solicitada por el Grupo
Parlamentario Socialista.

Para lo que tiene la palabra, la ilustre diputada
señora Escudero.
Muchas gracias.

La senyora Escudero Pitarch:

Moltes gràcies, senyor president.

Molt bona vesprada a tots, senyories.

Jo estic absolutament convençuda que tots els
que estan ací avui, o molts dels que estan ací, voran cada
dia els informatius de Canal 9, de Radiotelevisió Valenciana, amb la
qual cosa, segurament, la meua exposició ni caldria.
Però com
cal explicar, cal explicar, ens agradaria avui formalitzar la nostra
petició perquè comparega davant esta comissió de
control, una comissió tan rellevant en teoria, però tan
insignificant en la pràctica, la directora d'Informatius de
Radiotelevisió Valenciana.

A nosaltres ens pareix que el director general de
Radiotelevisió, que dins d'un poc vindrà, ens pareix
que este senyor reestructure el seu departament, entra dins de les seues
competències.
I en això nosaltres no tenim res a dir.
Que a
més, ho faça en el sentit de poder adquirir plenament la
condició de vertader director general, és comprensible donada
l'endèmica situació de submissió i de
bicefàlia d'este òrgan.

Ara bé, que estos canvis hagen sigut una
millora, a mi personalment em suscita no sols dubtes, sinó una gran
preocupació pel que està passant.

Nosaltres, com vostés saben, ho sap el Partit
Popular, hem mostrat en nombroses ocasions la nostra radical
discrepància amb la política informativa que
practiquen.
.
.
que practica Radiotelevisió Valenciana, a
conseqüència de les nostres diferents concessions al voltant de
la funció pública i social que ha de tenir la
radiotelevisió.

I els diré per què.
Perquè
vostés, eixe òrgan, estan utilitzant la radiotelevisió
per a la promoció personal de determinats càrrecs
polítics del Partit Popular; perquè aposten
sistemàticament per grans esdeveniments i pels impactes
mediàtics en detriment de la informació, amb
majúscules; perquè s'ha fet una política de
gestió en matèria de contractació basada en la
ignorància més absoluta del procediment administratiu i,
sobretot, s'estan trencant amb violència els principis
d'eficàcia i d'eficiència.
I perquè el
problema, senyories, no és si aquesta senyora, la directora
d'Informatius, o altra persona, és la designada.
El problema
és si no s'introduïxen severes i radicals mesures per a
corregir, per a rectificar i, sobretot, per adequar esta televisió,
que no informa i que manipula.

Nosaltres volem una justificació raonable i que
Lola Johnson ens diga amb claredat si estem o no davant dels jocs
d'equilibri de forces en el conflicte intern del Partit Popular.
I
demanem la seua compareixença perquè ens ho explique,
evidentment.

Com vostés saben, els aspectes més
discutits d'esta Televisió Valenciana continuen sent el
seguidisme, la politització i la manca de pluralitat.
De fet, el
nostre és possiblement el país amb la Radiotelevisió
Valenciana menys plural de tota la Unió Europea.
Tot el món
ho diu, tot el món té opinions categòriques i
definitives sobre esta qüestió.
I de veritat que és molt
complicat defugir d'esta qüestió, després
d'anys i anys d'esforços invertits en una batalla
absoluta fratricida.

Les polèmiques, els conflictes s'haurien
d'allunyar de tota norma de conducta que no fóra respectuosa
amb la societat valenciana, que no ho és.
Al meu entendre, la
utilització ideològica de la Radiotelevisió Valenciana
és una irresponsabilitat que cometen aquells que governen, recolzats
per sectors polítics, socials, religiosos, mediàtics, que
sempre han estat contraris a la llibertat d'opinió i,
fonamentalment, d'expressió.

L'estratègia és sempre la mateixa
i té connotacions clarament antidemocràtiques, perquè
atempta contra el consens social que hauria de representar, com en tots els
països moderns, les polítiques dels mitjans públics.

Tots sabem, m'imagine que vostés
també, que els mitjans de comunicació tenen un paper clau,
que el seu poder d'atracció és enorme, que disposen
d'un poder de legitimació social immens i, sobretot, que
són l'agent social bàsic de la cohesió,
juntament, evidentment, amb la resta del sector públic.

La ràdio i la televisió són ara
per ara uns electrodomèstics universals al nostre país,
membres del nucli familiar que no escolten, però que no callen.
La
televisió, per exemple, és l'espill en què es
miren generacions i generacions de persones que l'han convertit en el
seu primer mitjà d'informació.
Tot això
és encara més important en mig d'esta revolució
digital que el professor Castells ha anomenat «l'era de la
informació».

En aquest sentit, és imprescindible -i
vull remarcar-ho- que els mitjans de comunicació
públics reforcen la tasca que porten a terme els mestres, per
exemple, i els professors de les nostres escoles i instituts, en compte de
contradir-la com fan sovint; que reforcen la tasca que fan els pares, en
lloc d'enfonsar-la; que reforcen la tasca que pretenen fer els
professionals independents.

Per això és tan important que la
ràdio i la televisió esdevinguen els primers agents de
difusió ètica de la cultura, de la formació, de
l'entreteniment i de la llengua -també de la
llengua-, però als informatius, a les
pel·lícules, a les publicitats, als partits de futbol, en
tots els horaris i en tots els formats.

El nostre repte, el nostre, és aconseguir uns
mitjans de comunicació, els públics, en primer lloc,
compromesos amb la societat.
I estem ací per denunciar el que estem
veient.
Veiem que els periodistes i la resta dels treballadors no tenen
l'oportunitat de participar en la presa d'aquelles decisions
que després condicionen la seua tasca professional, malgrat
l'aprovació, ara fa més d'una dècada, de
l'estatut professional de redacció.
Amb el temps, eixe estatut
no s'ha aplicat, més bé s'ha considerat com una
cosa molesta per a les successives direccions.

Els informatius, dels quals és responsable Lola
Johnson, no sols incomplixen de forma sistemàtica eixe estatut,
sinó també la mateixa llei de creació de
l'entitat pública i la Constitució espanyola.
Diu
l'Estatut que els informatius de televisió han de ser
veraços, imparcials i objectius, sobretot, que defensen la
democràcia pluralista i que acullen totes les tendències.
És a dir, tot el contrari del que posa en pràctica
l'actual directora d'Informatius.

Els membres de la direcció d'informatius,
de la redacció, tenen el dret i també
l'obligació de rebutjar qualsevol pressió de persones,
partits polítics, grups econòmics, grups culturals,
religiosos, socials o ideològics, que tracten de posar la
informació al servei dels seus interessos, segons el mateix estatut
de redacció.
Doncs tampoc res està més llunys de la
realitat.

Diu l'article 4 que «cap membre de la
redacció pot distorsionar o manipular informació per afavorir
els seus interessos personals, ideològics o de qualsevol altre tipus
de persones relacionades amb ell».
És a dir, justament el
contrari d'allò que s'està fent als informatius
valencians.

De tots els seguiments que s'han fet dels
informatius en esta última etapa, tant des de dins com des de fora,
només podem concloure que els informatius de l'ens
públic estan pensats per desinformar, que es practica la
manipulació i que s'ataca de forma constant la
democràcia informativa.
I quan els informatius, senyories, no es
dediquen a desinformar i a manipular, aleshores s'ocupa l'espai
amb frivolitats i festes que arriben a abastar més del 50% dels
noticiaris.

Vaig a posar com a exemple només les emissions
més recents.
La presència del president de La Generalitat
és aclaparadora, és omnipresent.
A una quarta part del temps
dels informatius, a una quarta part es parla de Camps, o apareixen imatges
seues.
Dóna igual quina siga l'excusa.
I de vegades la trauen
fora de context, però la trauen.
En algunes notícies, les
declaracions del president de La Generalitat ocupen tres quartes parts de
la duració de la mateixa notícia.
És per a nota!

Per contra, per contra, no es fa cap menció a
la polèmica, per exemple, del senyor Rajoy i la senyora Agurrire.
Muts!
El ministre d'Afers Exteriors del Govern d'Espanya i la
secretària d'Estat i Cooperació no han tingut ni un
segon als informatius ni en les informacions referides al segrest del
pesquer Playa de Bakio.
La vicepresidenta del govern, no cal ni que els ho conte, en la
campanya.
.
.
el que van ser capaços de fer des d'eixe
mitjà.

I miren, el dimecres 23 d'abril, dia de Sant
Jordi, Dia del llibre, en compte de llegir, el president de La Generalitat
va ser el protagonista amb la seua presència en les festes
d'Alcoi, mentres els ministres, els nostres ministres, els ministres
del Govern d'Espanya de tots nosaltres, sempre són
notícia en negatiu, com va passar -vostés ho
recordaran- amb Carme Chacón, la ministra de defensa, el dia
24 d'abril, a la qual van dedicar molt minuts per acusar-la de
censura per restringir l'accés a determinades webs del seu
ministeri.
Això sí que ho saben fer.

Estan produint-se constantment abusos i
absències intolerables en la selecció dels temes als
informatius.
Prima la superficialitat, prima l'anècdota, quan
l'actualitat no interessa.
Els equips mòbils, vostés ho
saben, es desplacen els caps de setmana a les residències dels
consellers per fer declaracions d'allò que més
convinga, siga el que siga.
S'ha arribat a fer directes fins i tot
d'un festival de flamenc, d'una fira de l'embotit,
d'una fira de cavalls, amb el cost que suposen eixes connexions.
I
molts dies, senyories, la primera notícia de l'informatiu,
que, com sabran vostés, és la que es considera més
important, és si plou -però ara està
plovent-, si fa sol, si fa fred, si fa calor, si les platges estan
buides, si les platges estan plenes o successos, és clar, que no
tenen la mínima transcendència.
I s'han arribat a
encadenar fins a nou notícies de successos, de successos, nou, en
l'obertura d'un informatiu.

Cal tenir açò en compte per entendre
quin és el model informatiu que s'està impulsant des de
la direcció general i, sobretot, que està consentit la
senyora Johnson, que no té el mínim rigor informatiu i
està minvant la credibilitat de l'ens, d'un ens que
és de tots, que paguem tots almenys.
De tots no és, és
seu, però que paguem tots.

I a mi m'agradaria també que
vostés tingueren en compte el mateix rànquing
d'absència, d'audiència de Canal 9
-l'absència també estaria bé.
Canal 9
és ara mateix.
.
.
és l'última televisió
ací a casa nostra, al País Valencià, a la Comunitat
Valenciana, l'últim, per darrere, miren vostés, de
Telecinco, de Antena 3 i de la primera.
Tots.
I estic parlant de dades del
mes de març, que són les Falles, que normalment la gent mira
més la tele quan hi han Falles.
Pues ni
por esas, ni por esas.
Continua sent l'última.
L'últim
lloc l'ocupa Radiotelevisió Valenciana.
De qui és la
responsabilitat, de qui és la responsabilitat?
Per què el
públic valencià, per què els valencians no confien en
la seua radiotelevisió pública a l'hora
d'informar-se o d'entretindre's?
M'imagine que ara
després algú de vostés me contestarà.

Jo estic convençuda, el meu grup està
convençut que no podem seguir malbaratant els recursos
públics amb una radiotelevisió pública partidista com
aparell de propaganda, manipulació i desinformació al servei,
no ja del PP, miren el que els dic, sinó de part del PP, de part del
Partit Popular, eixe Partit Popular que representen Camps i Rajoy.
Estic
convençuda que si m'estiguera sentint en estos moments la
senyora Aguirre subscriuria el mateix discurs, tot i que la seua
televisió, tanmateix, tampoc és un exemple de
transparència i d'equitat, encara que allí el que ix
mal parat, com vostés saben, és el mateix Rajoy.

Com a resultat, senyories, tenim una
radiotelevisió publica ací pròpia d'un
règim totalitari, ho repetiré, d'un règim
totalitari, que és una excepció a tota Europa i una
reminiscència que cal corregir ja.
És urgent, per tant, per a
nosaltres, canviar el model, professionalitzar els informatius i
racionalitzar la seua elaboració en pro de la independència,
el rigor, l'equitat, la imparcialitat, la llengua pròpia i el
compromís.
I el Partit Popular no es pot oposar, no es pot oposar
almenys que comparega davant d'esta comissió la representant o
la directora dels informatius i que ens done explicacions.

No podem permetre per més temps que es done una
part de la informació i que s'amague una altra part.
No podem
permetre que es parle d'uns protagonistes i s'ignore a altres.
No podem permetre que seguisquen valorant de forma distinta els fets en
funció d'a qui afavoreixen o a qui perjudiquen o d'a qui
es vol beneficiar.
I no podem permetre que se seguisca amagant aquella
informació que no interessa que arribe els espectadors,
perquè pot perjudicar a aquell que es vol protegir.
I no podem
permetre més violacions a la llei de creació de
radiotelevisió, ni més depuració dels professionals
que són crítics.

En definitiva, esta televisió que practiquen de
forma impune, de forma impune practiquen la manipulació més
rància i descarada, s'ha de canviar.
Hem de lluitar, torne a
repetir, per uns informatius plurals, objectius i imparcials.
I per
això és imprescindible que comparega davant esta
comissió la directora d'Informatius.
Jo els pregue, pregue al
Partit Popular, que no s'opose a esta petició i li ho pregue
per la salut democràtica de la societat a la qual tots nosaltres
representem.
És la senyora Johnson, és Lola Johnson la
persona que pot fer de forma directa l'aplicació efectiva de
l'estatut de redacció per tal d'acabar definitivament
amb les arbitrarietats, amb els incompliments legals.
La informació
no hauria de tindre més limitacions que el criteri professional
sense obediències externes que desvirtuen el mitjà fins a
convertir-lo, com deia abans, en una eina de desinformació i de
manipulació.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies a
vosté, senyora diputada.

Per a exercir el torn en contra té la paraula
el portaveu del Partit Popular, l'il·lustre diputat
César Augusto Asencio.

El senyor Asencio Adsuar:

Bona vesprada.

Escoltant la senyora Escudero en la seua
intervenció en nom del Grup Socialista pareix que no seria ja
necessari que cridàrem i demanàrem la presència de la
directora d'Informatius de la televisió valenciana, de Canal
9, perquè com ja està tot clar, està ja tot dit,
està ja tot sentenciat, mosatros entenem que no fa falta ja que
vinga.
Si teníem ja dubtes des del punt de vista estatutari i legal
que vinguera, donat que entenem que el director general és en qui
residix el fixar els criteris, els nomenaments, les responsabilitats a
distribuir entre el personal que deu fer-ho i donar compte en el Consell
d'Administració, que és un ens autònom fixat per
la llei de creació de Canal 9 i de Televisió Valenciana, no
sabem, no sabem.
.
.
Perquè vosté podria dir que en un
règim democràtic cal guardar les formes.
La directora deu
vindre perquè deu respondre.
I jo, amb la mateixa proporcionalitat i
simetria, li podria dir que les formes són també importants
des del punt de vista del control.
Si se demana que vinga algú a
respondre, el primer que s'ha de fer, almenys, és deixar
oberta la porta a la defensa, a l'explicació, a contrastar les
dades reals i no les pretensions o els somnis que des d'una part
interessada, lògicament des d'un grup polític se pot
vore des de la seua òptica partidista, i després parlar
generalitzant com a un criteri objectiu d'interés
públic per a tot el món el que realment és un
interés del Partit Socialista en este cas.

Jo he de dir que, quant a veracitat, se critica la
falta de veracitat.
Crec que el director general haurà també
de dir algunes d'estes qüestions, perquè hi ha altres
punts, també en la comissió prevista per a hui, que el
director general algunes de les qüestions podrà esclarir-les
més.
Però he de dir que per molt que s'acuse la
direcció de Canal 9 de falta de veracitat al final els fets
són els fets.
El que sí que puc constatar és que
és en l'època del Partit Socialista quan
l'Audiència Provincial de València va condemnar a qui
aleshores dirigia Canal 9 a rectificar el tractament informatiu que es va
donar sobre actuacions del govern municipal de Rita Barberá.
I
això són els fets.
Que jo sàpiga fins ara no hi ha
hagut ninguna condemna en eixe sentit condemnat els responsables actualment
del que són els servicis informatius de Canal 9.
.
.
(remors)

El senyor president:

Disculpe, senyor diputat.

Un minuto, dejémosle que se exprese y
después.
.
.

El senyor Asencio Adsuar:

Jo he estat escoltant i no
he interromput, ni he parlar, ni res.
Agraïsc l'empar del
president perquè és important també guardar les
formes.
Gràcies, senyor president.

Per tant, podrà agradar-nos més o menys
el que jo estic dient en estos moments, però la realitat és
eixa.
En governs de vostés aquí hi ha hagut condemnes
oficials contra vostés en la seua política informativa.
I, en
estos moments, des de l'any 1995, no s'ha produït al
respecte ninguna condemna per falta de veracitat, per emetre informacions
falses o manipulades.

I és que vostés al final volen matar el
missatger.
A vostés els molesta que hi haja una informació
veraç, perquè al final el problema no és la caixa tonta; el problema és el
que la gent percebre d'això que a voltes es diu la caixa tonta que és el fons el que
hi ha.
I el que hi ha és que al final hi ha una política
d'informació, com ara els donaré també algunes
dades comparatives, que vostés no són capaços
d'aplegar ni demanar missatges.
Perquè vull recordar-los que
Canal 9 no és l'única cadena televisiva i atenent els
baixos nivells d'audiència, donant per bons, que no ho
són, els criteris que vosté diu, jo no entenc com té
tan bons resultats el Partit Popular.
No entenc com se pot tindre uns
nivells tan baixos informatius i que ningú pot suportar ni escoltar
la informació que es dóna i, al mateix temps, li dóna
uns efectes màgics, uns efectes de permutar la realitat i convertir
en or el que és chatarra, no ho entenc.
O està vosté faltant a la
veracitat que les dades són de millor audiència, com
és aixína.
S'han tingut audiències del 21, del
22%; hi han hagut quotes, això que diuen que és un barbarisme
que no m'agrada res, però en fi, share de pantalla, fins al 25%.
Alguna cosa estarà
fent-se bé.

Però si vosté me diu que estem a la cua,
que Tele 5 i no sé quina altra televisió més ha citat
vosté que, per cert, no se pot dir que siguen addictes al Partit
Popular i, lògicament, des de la llibertat informativa poden dir el
que vullguen, no entenc com tenim uns resultats electorals tan bons, no ho
entenc.
No entenc uns mitjans televisius tan roïns, no entenc eixe
baix nivell de penetració de Canal 9 i la bèstia negra de
vostés, per la qual vostés perden les eleccions
sistemàticament és Canal 9.
No ho entenc.
I, clar, amb unes
contradiccions arribem a més contradiccions, el blanc i el negre, al
mateix temps les dos coses, una cosa i la contrària, típic
del govern Zapatero.
Com es possible que aquí diu que està
molt contenta o deuria estar molt contenta o poc contenta la senyora
Esperanza Aguirre perquè, clar, com ella també ho fa mal
ahí mos critica aquí.
.
.
En fi, vosté al mateix
temps diu blanc i negre al mateix temps.

Però mire, algunes informacions concretes que
vull donar-li.
El tractament informatiu que s'ha donat.
Simplement
vaig a recordar-li unes informacions que vostés no han contestat.
El
mateix president Rambla els va a dir a vostés el 20 de febrer,
després de vore una sèrie de informacions perquè este soniquete de vostés de
manipulació, no trauen a ningú.
.
.
Aitana, eixa secció
regional que tenen vostés de televisió espanyola, vull
recordar-li que fins al 20 de febrer va eixir dos voltes el candidat nostre
del Partit Popular, dos voltes, mentre que la senyora Fernández de
la Vega en va eixir 7.
En el mateix període en Canal 9 va eixir la
senyora Fernández de la Vega 86 voltes i no va eixir més
perquè no va voler ella.
Perquè vull recordar-li que en el
Consell d'Administració de Radiotelevisió Valenciana,
quan se va parlar sobre el pluralisme informatiu en la campanya electoral,
quan es va parlar dels programes i dels debats, aquí estava tot el
món esperant que la senyora vicepresidenta accedira a tindre un
debat, a desvestir-se de l'oropel i la púrpura del (inintel·ligible) .
.
.
i passar a tribuna del poble com a candidata
diputada en igualtat de condicions enfront dels altres candidats.

Jo crec que ningú dels valencians va poder vore
debatre la senyora Fernández de la Vega.
Precisament en un acord que
va haver per al tractament d'estos debats, que se va aprovar en un
acord de totes les forces polítiques, d'alguna manera dels
representants que s'estan recolzats per les forces polítiques
de Les Corts, amb 9 vots a favor i sols 2 abstencions.
Eixe tractament, que
va ser àmpliament consensuat i on se va repartir els temps
d'intervenció dels grups polítics i on se va organitzar
el que hi hagueren els debats, no va aparéixer la senyora candidata
Fernández de la Vega perquè no va voler fer ningun debat.

Per tant, acords que no han sigut en ningun cas,
tampoc, recorreguts perquè vulneraren ninguna qüestió
d'igualtat dels grups polítics i en un tractament
àmpliament obert de Canal 9, amb tot el seguiment de les eleccions.
S'ha fet, per exemple, seguiment de les eleccions andaluses on saben
vostés que no és precisament un terreny polític
favorable al Partit Popular i on, en canvi, en altres comunitats
autònomes no se fa eixe seguiment d'eleccions d'altres
comunitats autònomes on precisament no governa el mateix partit, que
és el de vostés.
Aquí en canvi sí que es va fer
amb unes eleccions, com les andaluses, on les posicions polítiques i
els resultats electorals puguen ser més favorables per a
vostés.

Per tant, mosatros entenem que l'objectivitat,
el repartiment dels temps, la gestió en Canal 9 no justifica, en
principi, com a premissa major, el que se qüestione.
Però des
d'un punt de vista estatutari, des d'un punt de vista
d'organització, entenem que al cap i a la fi la màxima
responsabilitat en els criteris informatius i de la direcció, per
eixe personal que proposa el mateix director general i que dóna a
conéixer al Consell d'Administració, entenem que
és el mateix director general.

Per tant, no compartim la premissa major, però
tampoc la menor.
No compartim eixa manipulació informativa, no
compartim el que haja de venir a respondre d'eixa suposada
manipulació informativa qui no siga responsable màxima,
última, d'eixa possible situació que denuncien
vostés.

Per totes eixes qüestions, i com sabem que a
vostés no els agrada res, no els agrada ningun nomenament, no els
agrada que s'haja nomenat el senyor Quintanilla.
Vostés van
fer insídies el dia següent de conéixer el
nomenament.
.
.
, en fi, de tot tipus, de falta de professionalitat, de
comissari polític  del Partit Popular enviat des de
Galícia.
.
.
En fi, vostés creuen que tenen la patent de cors
per a dir el que els done la gana de tot el món, vostés,
doncs, afirmen el que els dóna la gana, sense contrastar res,
simplement buscant titulars i simplement buscant, per allò de.
.
.
,
bé, doncs anem a enredar i anem a crear el dubte, almenys, doncs,
és possible captar algun posicionament polític per
allò de fer llenya intentant que caiga l'arbre.
El que passa
és que l'arbre, afortunadament, aquí, en la Comunitat
Valenciana, vostés seguint amb la política de vostés i
mosatros amb la de mosatros, doncs, afortunadament, l'arbre creix,
cada volta té més anells, cada volta té una escorfa
més rugosa i cada volta vostés, i per seguir el símil,
el cànyem està més sec, cada volta van caent
més rames i cada volta va quedant menys d'eixa mata que
seguixen vostés regant-la conforme estan regant-la.

Mosatros anem a.
.
.
, per descomptat, no recolzar esta
iniciativa, que entenem que està infundada i, he entrat en el fons
de l'assumpte, d'alguna manera, perquè és tant el
que vosté ha dit, que me sentia en l'obligació
d'intervindre a defendre la línia informativa.
Dit
això, tinc de dir-li que crec que el que és principal,
després de tot el que han dit aquí vosté i jo en el
punt de l'ordre del dia que mos portà a la reunió, crec
que simplement era discutir o no i votar o no una compareixença en
funció de tindre la responsabilitat màxima en eixa
informació (ininte­l·ligible) .
.
.
Jo crec que no és aixina, creem el Grup
Popular que no és aixina i, per tant, mosatros no anem a recolzar el
que comparega la directora d'Informatius.

Moltes gràcies, senyor president i membres de
la comissió.

El senyor president:

Gràcies a vosté, senyor diputat.

Sí, té la paraula la il·lustre
diputada senyora Escudero.

La senyora Escudero Pitarch:

O siga que vosté se pensava que mosatros
veníem ací exclusivament a dir «sí» o
«no» sense argumentar absolutament res i m'estava parlant
vosté fa una estona d'«intentos
científicos» i dia, «no, vostés no contrasten
res»; pensava que jo anava a vindre ací, a capella, exclusivament a dir,
«ah, voy a votar».
.
.
Mire, mosatros som més seriosos que
tot això.

El que sí que em subleva, senyor diputat,
és perdre el temps sistemàticament amb vostés en
discussions estèrils, ¿eh?
, com pareix que siga esta.
I
sembla mentida, li ho dic de veritat, que una cosa que és
absolutament normal en qualsevol país democràtic, ací,
ací, al País Valencià, a la Comunitat Valenciana, a on
governen vostés, siga una autèntica excepció.

Jo adés li dia que esta radiotelevisió
que nosaltres (ininte­l·ligible) .
.
.
vosté.
.
.
, mire, a això no m'ha
contestat, era d'un règim totalitari.
I li ho dia com a
característica.
.
.
, jo sóc professora d'història,
¿eh?
, perquè una de les característiques dels
règims totalitaris és utilitzar els mitjans públics
com a sistema de propaganda.
Però vaig més enllà, (veus) vostés utilitzen
sempre el sistema amic/enemic.
 (Sona un timbre.
La diputada Escudero diu: «Amparo del presidente, por favor.
»)

El senyor president:

Señorías, pónganmelo
fácil, ¿eh?
Venga, continúe.

La senyora Escudero Pitarch:

Molt bé, torne a repetir, per si de cas no els
ha quedat clar: a banda de la utilització massiva d'un
mitjà públic com a propaganda, a banda, és que
vostés utilitzen sempre la dicotomia amic/enemic, i això
és greu en un mitjà públic, això és molt
greu en un mitjà que nosaltres paguem, (remors) «nosaltres», dic tots.

I li voldria dir, senyor diputat, perquè crec
que s'ha enganyat vosté en la resposta, (remors) jo no estava parlant ací
d'eleccions, mosatros no hem vingut ací a parlar
d'eleccions ni de resultats electorals ¡ni de per què
vostés guanyen!
¿Per què trau ací a debat
això?
Jo vinc a parlar d'informatius, uns informatius que
són manipuladors i que desinformen, que no són ètics,
que no són plurals, ¿val?
I vosté trau a
col·lació, verdaderament, el tema electoral, i me diu, a
més, ¡que barra!
, ¿no?
, «doncs, ho estarem fent
bé, ¿no?
, perquè la gent, en definitiva, mos recolza,
al Partit Popular».
.
.
¡Però, bé, de
què.
.
.
!
¿Vosté venia a parlar d'això?
(Veus) Mos hem confós.

Jo venia a parlar d'una qualitat
d'informatius que nosaltres exigim.
Li hem donat exemples, les meues
companyes, per descomptat, acabaran de donar-li'n, per si de cas se
li ha quedat alguna cosa enfosquida, verdaderament, què és el
que vostés estan fent en esta televisió pública, en
segments de la població com la gent jove, que està en estos
moments conformant la seua opinió, la seua formació i
també els seus valors del seu sistema de valors.
Això,
vostés ho estan deformant.

D'altra banda, que me diga que Aitana és
la nostra televisió ¡i Canal 9 la seua!
Amigos/enemigos, ¿Aitana
és la nostra?
¿Vostés no?
, ¿no és
vostra?
, ¿no és seua, Aitana?
, ¿no?
Ara m'ho
explicarà.
I, Canal 9, ¿és sols seua?
, ¿nostra
no?
Nosaltres la reivindiquem, estem reivindicant ací una
televisió pública, pagada amb diners públics, en
valencià i de qualitat, com tota la vida.
Pareixerà una
retafila, però és que encara no s'ha complit.

I pel que vosté me dia que rebutja la
compareixença ací, davant d'esta comissió, ningunejada, pareix ser, de la
directora d'Informatius, jo li llegiré a vosté:
«La Dirección de Informativos.
.
.
-vaig a traduir-
com a òrgan directiu de caràcter executiu, és
competent de vetlar pels principis que inspiren la llei de creació
de Radiotelevisió Valenciana en matèria informativa,
així com de l'impuls i desenvolupament dels espais
informatius, tant de televisió com de la ràdio, gestionant,
així mateix, el pressupost dels serveis informatius i supervisant
l'organització del treball i personal adscrits a eixa
direcció assistida per la jefatura d'un departament com a òrgan
directiu».
¡Això és el que ha fet el director
general, no ho hem fet nosaltres!

El senyor director general ha dit
«¡Aquí estoy yo!
, y bajo de mí», en
igualtat de condicions, però amb capacitat executiva, estan estos
quatre responsables, i han de respondre.
Per tant, la seua
argumentació no és vàlida.
Si me'n puguera donar
altra, jo ja no tinc de tornar a replicar-li, però, almenys, la
comissió mos quedaríem un poquet més satisfets.

I com verdaderament no me queda temps, i ja he dit
exactament tot el que tenia de dir, sí que m'agradaria saber,
si vinguera la directora d'Informatius, o si vosté la coneix i
té ocasió de preguntar-li-ho, si en algun moment els
valencians tindrem la garantia que la Radiotelevisió Valenciana
estarà al servei, alguna vegada, del pluralisme, de la llibertat
d'expressió i de la qualitat en la comunicació
audiovisual.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies a vosté, senyora
diputada.

Té la paraula per a la rèplica
l'il·lustre senyor diputat César Augusto Asencio.

El senyor Asencio Adsuar:

(Inoïble) .
.
.
 crec que no s'ha donat res més
d'informació, només s'han canviat els mobles de
lloc, (remors) sí,
només els mobles de lloc.

Bé, la distinció d'amic/enemic.
.
.
La distinció amic i enemic, igual no ho sap, però sí
que li ho dic jo, és una cosa que s'utilitza, però, en
fi, obeïx a un constitucionalista alemany important, Carl Schmitt, en
la dècada dels trenta.
.
.
Sí que ho sap.
Bé, doncs, (remors) llavors, els seus
coneixements d'història abracen part també
d'història constitucional.

Bé, doncs, és una distinció molt
teòrica i una distinció constitucional.
El que passa
és que, després, doncs, aprofitant que el Pisuerga passa per
a on passa, doncs, u ho utilitza.
Mire, això d'amic i enemic
és molt socorregut.
.
.
Jo li posaré un exemple: ahir, sense
anar més llunt, en el debat de la Universitat Internacional
Valenciana, jo crec que el que vosté acaba de dir està
censurant la seua companya Ana Noguera, que va intervindre ahir.
Precisament va argumentar com a qüestió de fons final que no
volien la Universitat Internacional Valenciana perquè era crear una
universitat d'amics.
.
.
, no sé si ho va dir literalment,
caldria vore l'acta, ¿no?
, o per als amics i per a fer,
d'alguna manera la guerra a les universitats enemigues.

No som mosatros, ¿eh?
, i li ho dic que han
segut vostés, i ahir, qui van utilitzar precisament eixa
argumentació d'amics i enemics.
Per tant, ara.
.
.
En fi,
l'argumentació la posa vosté en boca meua, que jo no he
parlat de res d'amics i enemics, és vosté la que
qualifica que la televisió funciona dividint entre amics i
enemics.
.
.
En tot cas, són vostés, políticament, qui
en un plenari (veus) han
utilitzat eixa informació.

Mire, la directora d'Informatius, doncs,
és funcionària, és una persona que ha passat proves
d'objectivitat, és funcionària de Canal 9 i,
efectivament, entra dins de les possibilitats de lliure designació,
però s'ha elegit una funcionària de Canal 9.
Crec que
els criteris d'objectivitat, de mèrit, de capacitat.
.
.
, tot
això, vosté li ho tindrà de donar per suposat,
però a la vista de com vostés parlen de les persones i del
que fan les persones, doncs, dóna la impressió que són
persones, les nomenades, sense ningun tipus de solvència i
només en un sentit de braç executor d'algú que
dóna órdens.

Jo el que li dic a vosté és que les
compareixences, la campanya electoral, la presència del grup
polític de vostés.
.
.
, tenen una presència important.
.
.
Jo li puc dir que el senyor Chaves apareix en Andalusia en una quota
d'intervenció política del 19%, per exemple, i el
senyor Arenas el 4.
Estem parlant d'una proporció de quasi
cinc voltes més.
.
.
, i són (veus) les informacions de les emissions del Canal Sur.
Encara que
ho podem seguir els que estem aquí, perquè endollem la tele i
gràcies als canals digitals i gràcies als canals per cable
que tenim en alguns pobles, bé, doncs, podem seguir Canal Sur i
bé veem el tenderete que se té muntat allí el senyor Chaves.

En qualsevol cas, jo el que li dic a vosté
és que no deu ser tan roïna la informació.
.
.
(Remors) Per cert, me pareix.
.
.
,
que parlem del temps un dia que plou, quan tenim tanta sequera i,
desgraciadament, gràcies a vostés, poca aigua, (remors) doncs, que no siga
una notícia que plou, o que el turisme no tinga una bona
informació de quin és el temps que va a tindre, doncs, per
programar-se millor els contractes de treball.
.
.
En fi, és que
vostés li donen la importància que creuen que deu tindre,
però la societat valenciana, la necessitat d'informació
és més rica, més plural i més ampla
d'eixe restringit i pobre món en què vostés ho
centren tot.

I li pose, al final, la prova del nou, la del
cotó, la que no falla, senyora Escudero, (veus) alguna cosa falla en la seua argumentació,
alguna cosa falla, perquè si eixim tantes voltes, la
televisió és tan roïna, ningú mos fa cas,
perquè la quota de pantalla se cau i, damunt, resulta que hi ha
tants de mitjans audiovisuals o no, que, pel que s'ha vist, tenen
vostés unes corporacions quasi públiques, perquè
aquí pareix que al final sempre parlen del que és privat,
però caldria vore el grup Mediapro o caldria vore.
.
.
-en fi,
no vull donar tampoc noms, però jo crec que tots sabem de qui
parlem-, no entenem com és possible que el problema de
vostés perquè el missatge arribe als ciutadans, que és
que adultera i manipula Canal 9, sincerament, no entenc res de com estan
vostés a on estan i a on estem mosatros aquí, en la Comunitat
Valenciana, no ho entenc.

El dia que vosté siga capaç de donar una
argumentació veraç i creïble i comprensible i
lògica en eixe tema, estarem, segurament, en condicions
d'arribar a una possibilitat d'enteniment.
Mentres hi haja un
discurs tant allunyat de la realitat i tan distorsionat únicament
per l'òptica partidista de vostés, que, al final,
l'única cosa que vullgueren és tindre el joguet en les
mans, com l'han tingut ans, però, afortunadament, quan
mosatros l'hem tingut, no hem tingut ninguna sentència
condemnatòria, i encara el tenim, mentres que quan vostés
l'han tingut, sí que l'han tingut aquí, en Canal
9.
I eixos són els fets, senyora Escudero, això són
fets, la resta són valoracions lliures que tots podem fer i que
estem en llibertat de poder fer-ho, però, sincerament, jo no
compartixc els seus criteris i (inoïble per
raons tècniques) .
.
.
la presència
de la directora d'Informatius de Canal 9.
(Veus)

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor diputat.

Bé, per a la fixació de la
posició del seu grup, té la paraula l'il·lustre
diputat senyor Morera, pel Grup Compromís.
(Veus i rialles)

Esta presidencia será generosa con los tiempos,
no se preocupen por eso, no nos vamos a.
.
.
No va a haber conflicto.

El senyor Morera Català:

Moltes gràcies, senyor president.

Jo fixe la posició del nostre grup per a
considerar que sí que és oportú en la.
.
.
(inoïble per raons tècniques) .
.
.
 per altres mitjans de comunicació, jo crec que en
esta compareixença s'hauria de convidar la BBC, The New York Times, i fins i tot
responsables públics d'altres comunitats autònomes, per
vore com és possible que a una televisió que té un
deute de 1.
100 milions d'euros, 2.
000 treballadors, i ha baixat del
10% dels nivells d'audiència, doncs, se manté
impertèrrita.

Jo crec que s'hauria de convocar, per vore.
.
.
,
estudiar este model en profunditat, un model que sorprén el
món civilitzat i democràtic del món, i, en eixe
sentit, trobe oportuna la compareixença.

Jo no sé si el model és el que ha dit el
senyor César Augusto de corfa rugosa, però jo no sé
com el qualificaria, perquè crec que la situació de Canal 9,
els informatius, no ho arregla ni un transvasament.
Si tinguérem un
transvasament, dubte molt que la situació de Canal 9 es puguera
arreglar, perquè ara estic sorprés d'algunes de les
informacions, i trobe que són un model a seguir per altres mitjans
importants -no tan importants com Canal 9- i del món,
per exemple en un fet que jo me vaig quedar un poc sorprés,
però va ser una primícia mundial que Canal 9, els informatius
trobaren la xiqueta de Rajoy.
Textual, eh?
, l'informatiu del 31 de
març a les 09:00 hores informava que: «A la niña de Rajoy li diuen
Soraya.
» (Veus) Va
ser.
.
.
jo, seriosament, em vaig trobar que.
.
.
dic açò
és informació de primera línia, de primera
línia.
I després afegia: «Somos todos una piña
con Soraya.
» I em preguntava: i el nostre Esteban González
Pons, on està?

On està el que ha sigut síndic del Grup
Popular, que tots pensàvem que seria portaveu del Partit Popular.
però de seguida Canal 9 me va traure del dubte, perquè en la
mateixa informació, dies després, el 3 d'abril, en un
exemple de professionalitat informativa indica: «Soraya Sáenz
de Santamaría compta amb Esteban González Pons.
La nova
portaveu parlamentària del PP al Congrés destaca la
vàlua del diputat popular valencià i afig que ni el grup
parlamentari ni el partit pot -i diu textualment, sic- prescindir
d'ell.
» Ja s'estan plantejant prescindir d'Esteban
González Pons?
Però diu «després de la seua
demostrada capacitat política.
» És a dir, jo crec que
estos exemples de professionalitat informativa mereixerien ser analitzats
en una comissió parlamentària.

Jo sóc un addicte als informatius de Canal 9, i
veig com la informació que dóna és una
informació que està en l'avantguarda de la
informació veraç i objectiva del món occidental.
Per
exemple, en el tema de l'Educació per a la Ciutadania posaven
que l'objectiu era donar més opcions per aprendre
anglés.
Trobe que és positiva esta informació.

El dilluns dia 31, el conseller Mario Flores
inaugurava l'accés de minusvàlids a la línia 1
del metro.
Però en cap moment ha eixit en Canal 9, el que diuen les
víctimes dels 43 morts de la línia 1 del metro.
Que jo trobe
que és un exemple important a seguir per a segons quins estats.
Vostés s'han equiparat, tancant televisions, a Hugo
Chávez, i esta política informativa me fa l'efecte que
va per ahí, esta política informativa de corfa rugosa, com
vosté ha descrit, jo crec que molt precisament.

Al president de les penyes del València,
davant el desgavell a l'entrada de.
.
.
de les entrades, no se li trau
res, no se li diu res.
I mira que han donat informació sobre el
València, i guanyar la Copa, -per a desgràcia del meu
amic Rafael Ferraro-, que.
.
.
al Levante no el tracten igual.
Però n'hi han més exemples, n'hi han més
exemples d'esta magnífica informació que donen.
Per
exemple, és una televisió que té un ample seguit de
successos i succeïts i de tot tipus.
.
.
és veritablement
excitant.
Jo me'n recorde del meu avi quan llegia El Caso, doncs Canal 9 jo crec ha seguit
esta línia informativa.
Però en canvi em vaig quedar parat
perquè no se dia res sobre l'exregidor de Torrent del PP que
donà positiu en un control d'alcoholèmia o sobre el que
ha passat en l'Audiència de Castelló que ha donat llum
verda per a investigar la diputada Andrea Fabra per un presumpte delicte
d'ingressos incorrectes o a la detenció de l'alcalde de
Torre Pacheco.
Tot açò no apareix.
Trobe que és una
línia que mos situa en l'avantguarda informativa.

Per tant, jo crec que interessa, interessa, interessa
que se diga, com diu Canal 9, que el gest de Rajoy de designar
València, que no és la capital de Bulgària, encara que
el senyor Jiménez Losantos ho machaque i mos humilie constantment.
I crec que estes Corts
hauríem de reaccionar a la humiliació que constantment sotmet
a estes institucions el senyor Jiménez Losantos.
Per cert,
vostés van entregar llicències de televisió digital
terrestre.
Però s'interpreta el gest de Rajoy com un premi a
la nostra comunitat.
Això em va agradar, perquè és un
premi important.
I la gestió del president de La Generalitat pels
bons resultats aconseguits en les eleccions generals.
És que
són ¡el no va más!
Quin premi més meravellós que hem obtingut!

N'hi han molts exemples, no?
I jo crec que el
rigor informatiu de Canal 9 hauria de ser analitzat en esta sessió
i, per tant, demane la compareixença.
Perquè en la mateixa
notícia se van perdre mig milió de persones: el president de
La Generalitat, president Camps, visita el Papa en Roma, i en
l'entradeta diuen que hi va haver més d'un milió
i mig de persones, i al final de la notícia diuen que n'hi
havia un milió.
Eixe rigor informatiu.
.
.
jo no sé si durant
la presència del nostre president van desaparéixer mig
milió de persones o eixe rigor informatiu és el que ens ha
dut a les xifres d'audiència que, com vosté ha
assenyalat, són molt baixes i precàries.

Però, clar, amb tants diners que ens costa als
valencians i amb tants professionals, més de 2.
000,
-més que Antena 3- és un exemple que no sé
si mos podíem posar d'acord a buscar una altra eixida a este
model televisiu, que segurament és l'enveja de molts llocs,
però jo crec que no és el model que interessa als valencians.

Jo no sóc ni dels que ha fet una
sentència en contra ni dels que ha manipulat o sóc amic o
enemic.
No.
Jo l'únic que me dic és que vostés
també tenen una sentència contrària.
Que va ser quan
van intentar privatitzar el model públic de Radiotelevisió
Valenciana.
Eixa se l'hauran d'apuntar.
Però,
sincerament, val la pena que continuem amb tot açò, si al
final vostés van a continuar fent el que els done la
santíssima gana?
I si l'endemà.
.
.
si hi haguera un
altre govern farien el mateix?
No ens podríem posar d'acord
amb un model de ràdio i televisió públiques en les
quals ens puguérem sentir tots més orgullosos que
l'actual?
Un sistema més objectiu, no de tirar-mos els trastos
al cap, sinó buscar unes fórmules com ja han fet altres
països més avançats, i que jo crec que és el que
ens interessa.
Esta compareixença podria aprofitar per això.
Dubte molt, perquè ja he vist que les posicions estan molt enconades, però dubte molt.

En tot cas, mos haurem d'acontentar a continuar
gaudint d'esta programació informativa, després
parlarem de les altres programacions i parlarem de les eleccions,
però més d'informatius perquè és realment
satisfactori constatar com Canal 9 ha inventat una nova síndrome.
En
una informació donada el dia 27 per la nit, Canal 9 afirmava que hi
havia la síndrome de canvi d'armari.
De seguida em vaig
preocupar.
Què voldran dir en estos moments?
Això es pot
vore, es pot consultar el vídeo.
No m'invente res.
I diu que
set de cada deu dones pensen que han de renovar l'armari.
(Algú diu: «Sí») Dels homes no diu res.
Ja mos han marginat, perquè eixa
marginació.
.
.
, escolte també haurem de fer-la notar.
Jo no
sé, crec que la directora Lola Johnson (veus) tots estos exemples de tecnologia punta en el que és
la informació, doncs.
.
.
(rient)

El senyor president:

El señor Morera está agotando su tiempo.
Dejémosle que lo haga, y luego ya comenta.
.
.

El senyor Morera Català:

Tots estos exemples
indiquen que n'hi ha una matèria gris, una ciència
difusa, una política informativa d'alt nivell, i que mos situa
en l'avantguarda de no sé què, però en
l'avantguarda segur; que som innovadors a més no poder i, per
tant, seria convenient que férem tots una reflexió,
férem acte de contrició sobre el model de televisió
pública i ràdio valenciana, i intentàrem posar les
bases per no haver de gaudir d'esta informació que ens
dóna Canal 9 i Ràdio 9.

Moltes gràcies, senyor president.

El senyor president:

Gràcies a vosté, senyor Morera.

Procedix ara votar la iniciativa que el Grup
Socialista porta a la comissió.
Vots a favor de la iniciativa?
7
vots.
Vots en contra?
8 vots.
Per 8 vots en contra i 7 vots a favor, queda
rebutjat el punt anterior.

Farem ara un descans de cinc minuts per a que puga
accedir a la comissió el director general i, a continuació,
continuarem.

(Se suspén la reunió durant uns minuts)

Compareixença del director general de RTVV per a
informar del grau de compliment de la Llei 7/1984, de 4 de juliol, de
creació de l'entitat pública Radiotelevisió
Valenciana i regulació dels serveis de radiodifusió i
televisió de la Generalitat valenciana, sol·licitada pel Grup
Parlamentari Socialista (RE número 12.
962)

El senyor president:

Está con nosotros el
director general del ente.
Señor García, buenas tardes y muy
bienvenido, y gracias por comparecer a las preguntas de los grupos de esta
cámara.

A partir de ya, el tiempo es suyo.
Tiene usted la
palabra.

El senyor director general de Radiotelevisió
Valenciana:

Buenas tardes.

Gracias, presidente.

En primer lugar, la comparecencia para informar del
grau de compliment de la Llei 7/1984, del 4 de juliol, de creació de
l'entitat pública Radiotelevisió Valenciana.

Señorías, puedo asegurar que
Radiotelevisión Valenciana cumple con todo lo establecido en la Ley
7/1984, de 4 de julio, de creación de Radiotelevisión
Valenciana de acuerdo a nuestra emisión de servicio público y
con todo lo que esto conlleva a todos los niveles de defensa, de pluralismo
político, social y cultural; y, por supuesto, de la promoción
de nuestra lengua y cultura propias.

Asimismo, el grupo Radiotelevisión Valenciana
respeta los principios establecidos en la Constitución
española, ley de leyes en nuestro ordenamiento jurídico
moderno, y en el Estatuto de autonomía de la Comunidad Valenciana y
los derechos y libertades que reconoce y garantiza este marco legal.

De acuerdo a las obligaciones encomendadas al ente
Radiotelevisión Valenciana, la televisión pública
valenciana ofrece un servicio público audiovisual de calidad,
comprometido con los principios democráticos y la promoción
del valenciano.
En esta línea, la oferta amplia y variada de Canal
9, Punt Dos, Televisión Valenciana Internacional, Ràdio
Autonomia, Ràdio 9 y Sí Ràdio y de todas las web del
grupo, me permiten afirmar que el cumplimiento de la legislación
vigente aplicable y, en concreto, de la ley de creación de
radiotelevisión es del cien por cien, como no podía ser de
otra manera.

El grupo Radiotelevisión Valenciana ofrece una
programación amplia y variada con el fin de servir a todos, al
público más general y a los más específicos y
segmentales, y de esta manera favorecer la cohesión social que
enriquece y moderniza a la sociedad valenciana.
La calidad de los
contenidos televisivos afecta a la calidad de nuestra democracia y a la
posibilidad directa de desarrollo de nuestra sociedad y de nuestra cultura.
En esta línea, Canal 9 y Punt Dos ofrecen contenidos e
información útil de debate, entretenimiento de calidad,
ficción de producción propia y en valenciano, en una apuesta
sin precedentes de fomento del sector audiovisual valenciano, que gracias a
la colaboración de Radiotelevisión Valenciana y la
Generalitat valenciana está alcanzando un nivel de madurez que lo
acerca a los polos de desarrollo de este sector, imprescindible, por otra
parte, para que la sociedad valenciana se vea reflejada en su
televisión pública y aumente su grado de autoestima como
pueblo.

Por otra parte, Radiotelevisión Valenciana se
esfuerza por integrar la información de cercanía y de
proximidad en un servicio que satisfaga las demandas de los ciudadanos
informándoles de toda la actualidad, incluida la más cercana
y también la más lejana, garantizando en todo momento la
diversidad cultural y lingüística, y facilitando, en cualquier
caso, la normalización y la difusión del valenciano.

A pesar de vernos obligados a adaptarnos
constantemente a un entorno cambiante y tan competitivo como el nuestro,
como el del sector audiovisual, en el que nos enfrentamos a Internet, a la
oferta digital por cable, por satélite y las diferentes ofertas de
la TDT, al mismo tiempo que a la competencia de los nuevos operadores
españoles en abierto, como han sido Cuatro y la Sexta, y la
fragmentación de las audiencias, a pesar de todo ello,
-decía- el grupo Radiotelevisión Valenciana
siempre mantiene la ley de creación como referencia de su
actuación y como marco de su política de programación
y de emisión.
No solo cumplimos con la ley, sino que vamos
más allá al exigirnos un trabajo mejor cada día y una
gestión más eficaz de nuestros recursos materiales e
inmateriales.

Con esos objetivos, hemos apostado firmemente por la
información, aumentando las horas dedicadas a la información
diaria, y también a la no diaria, por las retrasmisiones deportivas,
los documentales, las producciones de entretenimiento de calidad y la
ficción, con el fin de servir a nuestra audiencia y al mismo tiempo
impulsar la producción independiente valenciana y el sector
económico que se deriva de ella.
Un sector imprescindible para la
modernización de nuestra comunidad y para cumplir fielmente a la
función de teleespejo que se espera de una televisión
pública y de proximidad como es la nuestra.

Cabe resaltar, en este sentido, las innumerables
series estrenadas en los últimos años, como la Alquería blanca, Negocis de família, Matrimonis i patrimonis, Les Moreres, Cartas de Sorolla, Autoindefinits, Socarrats o Maniàtics, por poner solo algunos ejemplos.
Todas ellas en valenciano
y realizadas por equipos técnicos y artísticos valencianos.

Como saben sus señorías, la Comunidad
Valenciana se ha convertido en escenario de numerosos acontecimientos, y
conscientes de ello, desde Radiotelevisión Valenciana aumentaremos y
reforzaremos las retransmisiones de los distintos eventos que ocurren en
nuestra comunidad.

Cabe señalar que recientemente, en concreto, la
semana del 17 al 23 de marzo, Canal 9 fue la cadena más vista en la
Comunidad Valenciana.
Las retransmisiones de los actos festivos de las
Fallas 2008, la corrida de toros del 19, la semifinal de la Copa del Rey
que tuvo un 28,9% de share y superproducciones de películas, nos han convertido
en líderes en la Comunidad Valenciana, así como las series de
producción propia.

Los informativos de Canal 9 también se han
situado entre los más vistos durante esa semana, con una media del
21,1% de cuota en el informativo de mediodía y la noche.
Los
índices obtenidos tienen mayor relevancia si tenemos en cuenta, como
decía ahora mismo, la particular fragmentación de la
audiencia televisiva en nuestro territorio, lo que lleva a conseguir el
liderazgo con una cuota inferior a los 16 puntos.

Como director general de Radiotelevisión
Valenciana, no quiero concluir esta primera intervención sin
reconocer el trabajo de los profesionales de Radiotelevisión
Valenciana y su esfuerzo para ofrecer una información veraz,
imparcial, garante de la democracia.
Un trabajo que ha sido reconocido y
premiado en numerosas ocasiones, como los últimos premios Onda y los
premios de periodismo Rey Jaime I en su edición de 2007.

Muchas gracias.

El senyor president:

Muchas gracias a usted, señor García.

Tiene la palabra, a continuación, la portavoz
del Grupo Parlamentario Socialista, la señora Nuria Espí.

La senyora Espí de Navas:

Muy bien.

Buenas tardes.

En primer lugar, un saludo.
Y me disculpará,
pero así como ha hecho el señor presidente, yo, desde luego,
no voy a agradecerle su comparecencia, señor director general, entre
otras razones, porque la tenemos pedida desde el día 29 de enero, y
considero una falta de respeto a esta comisión el que no haya
comparecido antes.
Cuestión a la que, desde luego, está
obligado por el cargo que desempeña.

En su agenda deberá tener espacio previsto para
comparecer ante esta comisión, porque tal y como funciona la
televisión valenciana, le aseguro que lo va a hacer muchas veces a
lo largo de esta legislatura.

Sabía que me diría que cumple la ley.
¡Cómo no!
¿Cómo va a reconocer que incumplen
sistemáticamente la ley de creación, que también
están ignorando preceptos constitucionales?
Pero, bueno, usted a la
suya y a la del Partido Popular.

Debería haber hecho una intervención en
otros términos.
Reconocer que se ha creado una plataforma en defensa
de la televisión valenciana pública y plural; que tiene
recomendaciones del Consell de Cultura orientándole a cambiar sus
mecanismos de actuación; que los sindicatos de la empresa han hecho
unos informes de seguimiento porque el Comité de Redacción no
existe en la empresa, no han impulsado de nuevo su creación, que son
demoledores para ustedes en cuanto a la veracidad y a la realidad
informativa; que los representantes de los trabajadores le han llevado a la
Sindicatura de Greuges, también lo ha hecho este grupo
parlamentario; que la audiencia, a pesar del ratio más elevado por
el tema fallero, ha bajado y no llegamos al 11%, a diferencia de otras
comunidades.
Esos son datos de FORTA, cuestión que usted está
presidiendo en este semestre y que, efectivamente, pienso no son
discutibles.
Muy lejos de la televisión andaluza, bastante lejos de
la catalana.
Y esa es la realidad que tenemos.

Y, desde luego, no olvidar la deuda, que cada
día nos come más, no por el carácter innovador de la
televisión en cuanto a inversiones en nueva programación, o
en remodelación o en cambios que se ajusten a un objetivo de modelo
claro ante la nueva realidad de los medios de comunicación en esta
comunidad.
No.
Una deuda que se acumula porque estamos pagando intereses,
porque desde el año 2000 estamos pagando unos intereses de
financiación externa brutales, y lo sabe usted tan bien como
nosotros.

La ley de creación.
.
.
Bueno, la
persistente, tenaz y sistemática vulneración de los derechos
fundamentales contenidos en el artículo 20 de la Constitución
española por parte de los responsables de la Televisión
Valenciana, así como el incumplimiento de la ley de creación,
desde nuestro punto de vista es del todo incontestable.
Y por eso mi grupo
-insisto- ha presentado la queja ante la Sindicatura de
Greuges.

La Ley de creación de la entidad pública
Radiotelevisión Valenciana, en su artículo segundo, cita como
ejemplos inspiradores la objetividad, veracidad e imparcialidad de las
informaciones.
Igualmente la separación entre informaciones y
opiniones, la identificación de quienes sustentan estas
últimas y la libre expresión de las mismas; el respeto al
pluralismo político, cultural, lingüístico, religioso y
social, llegando a afirmar el respeto al pluralismo, el valor de la
igualdad y los demás principios recogidos en la Constitución,
en el Estatuto de autonomía y en la legislación básica
del estado.

Radiotelevisión Valenciana es un medio de
especial influencia en la sociedad valenciana.
La vinculación con el
poder político no puede justificar la burda utilización
partidista.
Por el contrario, esta condición pública obliga a
la dirección de Radiotelevisión Valenciana y Canal 9 a
garantizar que en el tratamiento de cualquier suceso noticiable se respetan
los derechos de información y demás derechos
constitucionales, así como el pluralismo político y social,
tal y como dice la Constitución.

Mire, desde nuestro punto de vista, ustedes son los
responsables de arbitrar los mecanismos que deben permitir a los ciudadanos
formarse una opinión libre sobre el hecho o suceso, mediante el
acceso a la información veraz, objetiva e imparcial y a la
diversidad de opiniones, ideas y críticas que sujetos y
organizaciones sociales relevantes puedan tener en la sociedad valenciana.

Ustedes, señor director, incumplen sus
obligaciones informativas.
Y además, desde nuestro punto de vista,
utilizan reiteradamente técnicas de desinformación y
manipulación en los siguientes términos: ocultan
imágenes y opiniones relevantes.
Por ejemplo, la presencia de la
intervención de miembros del Gobierno de España en eventos de
nuestra comunidad.
Esto ha sido durante más de tres meses.
.
.
bueno, sigue siendo todos los días.
Así como se ocultan los
datos negativos referidos al gobierno de la comunidad.

Mire, no nos vamos a ir más lejos que al 6 de
mayo, anteayer.
«I males dades també per a la
desocupació, torna a apujar.
Ho ha fet per primera vegada en
vint-i-quatre anys en el mes d'abril.
Més de 37.
500 persones
s'han quedat sense treball, i ja són més de dos milions
els desocupats a tota Espanya.
Les pitjors xifres.
En el sector servici
més.
.
.
(inintel·ligible) sense treball.
La construcció continua.
.
.
etcètera.
Fins i tot el mateix vicepresident del govern, Pedro
Solbes, reconeix que els ha sorprés la manera tan accelerada en
què està creixent la desocupació».
No
sabía, no sabía del incremento del precio de petróleo,
pero estaba profundamente sorprendido.

Ahora bien, nuestro.
.
.
tuvo espacio el
señor Lobón, director general de empleo: «La
desaceleración también afecta  a nuestra comunidad,
donde el desempleo ha subido en 7.
000 personas durante el mes de abril.
Y
todos los malos datos.
.
.
» Bueno, aquí dice que se ha
incrementado más el número de contrataciones en nuestra
comunidad.
Para el secretario autonómico de Ocupación, Luis
Lobón, «estos datos son la prueba del fracaso de la
política económica y laboral del gobierno central».
Después de decirlo el locutor, que lo dice, lo vuelve a repetir el
señor Lobón.

Ahora, no se dice la realidad, que la
desocupación sube más en la comunidad que en el resto de
España, tanto en términos mensuales como interanuales.
Por lo
que hace a los contratos, sin dar datos, y se afirma que aquí es
donde más se ha incrementado el número de contrataciones.
Es
cierto que en la comunidad, en abril, los contratos crecieron más
que en España respecto al mes anterior.
Pero lo que no es una
realidad es que en el mismo mes del que estaban hablando no había
sido así.

Además, no se dice que las afiliaciones a la
Seguridad Social suben en España, a la vez que están bajando
en la Comunidad Valenciana, tanto en términos anuales como en
términos mensuales.
Esos son datos reales y contrastables.
Y esto
ustedes lo ocultan.

Creación de polémicas artificiales.
Cualquier noticia de interés relativa a la seguridad ciudadana,
etcétera.
.
.
bueno, llevamos unos meses que han sido dignos de
seguir.
Falseamiento de la información sobre datos que.
.
.
plazos
asumidos por infraestructuras para temas de.
.
.
, por ejemplo, el AVE,
temas de infraestructuras públicas comprometidas por el gobierno,
aunque ustedes reiteradamente insisten en que no.

Intoxicación informativa.
Se deforma la
realidad manifestando, por ejemplo, que el gobierno no invierte en la
comunidad, que hay menos policía, que se está en contra de la
Copa del America,
cuando estamos pagando la Copa del America, cuando ha habido un incremento importante de
policías, etcétera.

Reiteración de mensajes en momentos en que los
mensajes carecen de relevancia.
Muchas veces, por ejemplo, se aprovecha que
un río se desborda para manifestar que esa agua podría llegar
a la comunidad si el gobierno no tuviera presiones de Esquerra Republicana.
Ahora ya no es eso.
Fomentan, desde luego, el sentimiento de solidaridad
entre regiones hermanas siempre.

Manipulación por reparto de los tiempos en el
tema electoral -y luego lo veremos.
Desde luego, desde la
televisión pública valenciana se están emitiendo
informaciones positivas de los dirigentes de La Generalitat, del Partido
Popular, mientras de forma sistemática se critica al Partido
Socialista y al Gobierno de España o se ignora y se critica al otro
partido con legítima representación parlamentaria.

Los conocidos casos de corrupción, con
imputados del Partido Popular, que investigan varios juzgados valencianos
-a los que antes hacía referencia, por tanto, no me
extenderé-, sencillamente, no existen.
Cuando la máxima
de esta comunidad es la moralidad bien entendida, si sale un concejal en
las Islas Baleares que ha pagado con una tarjeta pública y con
dinero del ayuntamiento su estancia en un lugar de alterne, y además
vinculado con entrada o salida de los armarios, pues en la
televisión valenciana sencillamente tampoco existe.
Esa es la
política informativa que ustedes empleando.

Estamos en presencia de una actuación de un
medio  de difusión social que no ha actuado simplemente dando
cuenta de hechos u opiniones vertidas por terceros, sino que ha asumido
como propia una opción informativa encaminada a beneficiar a una
formación política en detrimento de otras.

Estamos, desde nuestro punto de vista, ante.
.
.
en
presencia y ante una violación de los derechos fundamentales de los
ciudadanos a la libertad de información en su vertiente del derecho
a recibir una información veraz como garantía de una sociedad
libre, pluralista y democrática, en la medida que la
dirección de la Televisión Valenciana ha propiciado
prácticas informativas en orden a la aplicación de criterios
para restringir, perturbar y menoscabar la libertad de información
de los ciudadanos respecto a los asuntos públicos.

Que la preservación de la comunicación
pública libre, sin la cual no hay sociedad libre ni soberanía
popular, no solo exige la garantía del derecho de todos los
ciudadanos a la expresión del pensamiento y a la información,
sino que requiere también la preservación de un determinado
modo de producirse en los medios de comunicación social, porque
tanto se viola la comunicación libre al ponerse obstáculos
desde el poder como al ponerse obstáculos desde los propios medios
de difusión.

Ustedes han convertido el medio público, desde
nuestro punto de vista, pagado con el dinero de todas y todos las
ciudadanos en el boletín informativo del Partido Popular, al
servicio del gobierno de la comunidad, con muy poca selección en
programas de calidad vinculados a la cultura y al papel social que debe
jugar la televisión pública.

Anoche veía yo, sin ir más lejos, a la
señora Tárrega, y «un mierda», con todos los
respetos de la expresión, en boca de uno de los tertulianos, que me
dejó perpleja.
Me dejo perpleja porque si bien no soy una timorata,
y seguramente yo también puedo emplear ese término en la
calle, entiendo que en la televisión pública valenciana no
puede un tertuliano contestarle a otro con esa terminología.

Ni calidad en la información, ni
potenciación de la cultura, endeudados hasta las cejas y
-permítame que se lo diga- lamento decir que sin un
modelo que fije o ponga a la Televisión Valenciana en este momento
en posiciones de competir ante la nueva realidad de los medios de
comunicación en esta comunidad.
Con una competencia fuerte, es
verdad, pero para competir hay que tener calidad, proyecto y modelo.
Ustedes -lo siento- adolecen de modelo.
Hay que trabajar por la
consecución de ese modelo compartido y discutido hasta el final.

Y lamento el exceso de tiempo.
En la réplica
tendré oportunidad.
.
.

El senyor president:

Muchas gracias, señora Espí.
Luego
tendrá usted su tiempo.

Té la paraula ara el senyor Morera pel Grup
Parlamentari Compromís.
Gràcies.

El senyor Morera Català:

Moltes gràcies, senyor president.

Quin temps tinc?

El senyor president:

Tendrá usted cinco minutos.

El senyor Morera Català:

Cinc minuts?
Val.

Moltes gràcies, senyor president.

He escoltat amb atenció la informació
que mos donat el senyor director de la corporació de
Radiotelevisió Valenciana i no he trobat massa diferències
respecte al que ja ens va dir en la compareixença passada.
Realment
considere que ha sigut un poc el mateix déjà
vu.
I des d'aquella compareixença
fins ara han passat moltes coses.
Han passat coses tan importants com que
Canal 9 ha baixat la seua audiència per baix del 10%.
Això
com ho podríem qualificar, com un èxit o com un
fracàs?

Diu vosté que compleix tot allò
establert en la llei.
Efectivament, vostés no fan ninguna
il·legalitat.
Però dubte molt que els principis de pluralisme
polític estiguen reflectits en la programació de Ràdio
i Canal 9.
Si més no, la tercera força política
municipal de la nostra autonomia no ix mai en els mitjans de
comunicació públics i valencians.
I pel que fa a la
promoció de la nostra llengua només cal vore la seua
absència en el prime time, en la franja horària de major difusió.
Però, en tot cas, tinc algunes coses a dir.
És una
situació preocupant que vosté ha intentat emmascarar amb la
irrupció de nous mitjans generalistes com la Cuatro i la Sexta.
Però la veritat és que la nostra televisió, no
parlaré de la ràdio, és la quarta opció en el
comandament a distància dels valencians, la quarta opció.
La
seua parrilla, la
seua audiència està molt per baix de Canal Sur, TV3,
Televisió de Galícia i Tele Madrid, només equiparable
a televisió de Castella-la Manxa, però televisió de
Castella-la Manxa té un pressupost molt inferior a Canal 9.

Tenim una televisió hipotecada amb un deute de
més de mil milions d'euros, supose que em quedaré curt,
perquè són 1.
100 milions d'euros i vosté diu que
està incrementant la gestió i l'eficàcia dels
recursos.
Diga'ns com, perquè jo no ho veig per cap lloc.
Tenim més treballadors que Antena 3.
I, per altra banda,
l'únic que salva l'audiència, vosté diu
els informatius 21%, són les apostes, poques, que s'ha fet per
l'audiovisual valencià; açò és
l'única cosa que salva l'audiència, i les
pel·lícules de l'oest.
Tota la resta -i tinc
ací les audiències objectives- no ho salva.

En canvi, vosté ha continuat.
.
.
i eixe fitxatge
estrella del senyor Quintanilla, que com tots sabem va engegar d'una
forma tan positiva la televisió de Múrcia i va deixar les
quotes tan elevades a televisió de Galícia, eixe senyor que
té la gran sort de ser amic de Rajoy, hem de dir que la seua
gestió és un autèntic fracàs.
Però
vostés han fet una cosa encara pitjor.
I és que han mantingut
i, per tant, hipotequen les possibilitats de l'audiovisual
valencià contractant a amics i a coneguts programes que no es
justifiquen per la seua rendibilitat en termes d'audiència.

Vostés han contractat un personatge que es diu
Ramon Fuster ¿el coneix vosté, Ramon Fuster?
Va a treballar
per a ell en el passat?
Ramon Fuster és una persona que ha treballat
molt l'etapa socialista i en la seua etapa per a Canal 9, molt, molt.
Té la seua residència fiscal en Andorra, en Andorra.
I este
senyor té la gran sort, no diré sort, és un gran
professional però que fa uns programes que tenen una mitjana
d'audiència inferior a la cadena, sobre 8,3%.
Això com
ho interpretem, com a gran professional o com amiguisme?

Després hi ha persones que no tenen cap
audiència, però continuen utilitzant diners públics
dels valencians, com el senyor Miguel Ángel Tobías o el
clàssic opinador Carlos Dávila, que este ha trobat ací
un mannà amb els diners dels valencians.
I, escolte, el senyor
Carlos Dávila va fer en un programa de la televisió
pública valenciana, que paguem tots els valencians, expressions
homòfobes contra una persona important.
Ho he preguntat i
m'han posat la compareixença ací.

Aleshores, trobe que és un fracàs la
seua gestió.
Tenim una televisió hipotecada, tenim una
televisió endeutada, tenim una televisió que només
aguanta per la producció pròpia de les empreses valencianes
-també podíem parlar molt sobre les productores
valencianes- però que manté una rèmora que
l'hipoteca econòmicament en contractar personatges que no
aporten res, no aporten professionalitat, no aporten audiència i
vostés ho mantenen.
Per què?
Eixa és la gran pregunta,
la pregunta del milió.
Jo tinc la resposta i tinc proves,
però me les calle, perquè vull escoltar la seua resposta.

No podem continuar per esta línia, hem de refer
el model de Canal 9 cap a l'èxit, cap a
l'audiència, cap a l'honestedat, cap al pluralisme
polític i que realment Canal 9 siga l'autèntica
locomotora de l'audiovisual valencià i no una casa de l'enchufisme d'alguns
amics privilegiats i que detrauen els diners de tots els valencians.

El senyor president:

Moltes gràcies,
senyor Morera.

És el torn ara del Grup Parlamentari Popular.
Té la paraula el senyor Asencio.

El senyor Asencio Adsuar:

Per aprofitar el temps i no
reiterar-mos, moltes de les coses crec que en la intervenció
anterior les he dit i ens estem repetint.
I jo done per reproduïdes en
esta intervenció el que quasi en quinze minuts més en
l'anterior intervenció he fet.
Però per fer alguna
matisació o afegir alguna cosa més del que he comentat abans
i en tot cas escoltar el director general, que lògicament
tindrà més informació de les qüestions que
s'han plantejat aquí, jo crec que la informació
diària és prou àmplia i la informació esportiva
és important.
Els esports autòctons.
.
.
Per cert hi havia una
proposició no de llei presentada en esta comissió que no
s'ha tornat a posar sobre pilota valenciana.
Perquè
aquí s'afirmen moltes coses, es diuen coses, quan se
contrasten després resulta que eixa proposició no de llei no
tornà a vore llum aquí, perquè pel que es veu tot
això que era tan discriminatori per als esports autòctons
valencians, la no retransmissió d'esdeveniments,
etcètera, no és així.
M'imagine que igual que en
això passa en altres coses.

Únicament recolzar algunes qüestions
més, perquè diu que no se parla en valencià, no
s'utiliza el valencià.
Jo vull ressaltar que totes les
sèries que s'han emet en els últims anys, com ha
esmentat el senyor director general, totes elles són en
valencià.
S'oblida que Punt Dos íntegrament és
en valencià, per no parlar de la ràdio.
Aquí pareix
que anem a una comunitat que ha de ser monolingüe.
Jo no sé
quan se parla d'il·legalitats i de saltar-se la legalitat
és que alguns volen que anem cap una comunitat que no siga
bilingüe, que és el que diu l'Estatut nostre, el
castellà i el valencià.
Per tant, senyor Morera, no arribem a
l'extremisme de plantejar una opció d'exclusió i
expulsió del castellà, que pareix ser és el que es
deduïx de les seues paraules.

Es recuperen sèries importants de personatges
de la història, com el músic Martín Soler, per
exemple, que són impulsions de valors valencians.
Tema dels qui
escolten o no escolten.
.
.
Bé, això a voltes passa com la
borsa puja i baixa.
I quan també estava tenint quota del 31%
també era roín Canal 9, és a dir, aquí
dóna igual estar amb audiències del 31, estar amb
audiències del 25, en març; dóna igual, aquí
sempre la televisió que es fa és roïna.
Ens haguera
agradat escoltar, per saber si ara hi ha veracitat en el que es diu, quan
hi havien en altres moments, per circumstàncies, audiències
més altes, que s'haguera fet alguna felicitació.
No
és així.
Per tant, dubtem de l'objectivitat
d'eixes acusacions.

Tal volta hi ha causes més objectives que fan
el que en estos moments hi ha una oscil·lació major
d'audiències a l'alça i a la baixa, precisament
per una situació també de fraccionament molt ample del mercat
televisiu, hi ha una competència feroç i massiva de tot tipus
de televisió des de cable, local, des de TDT passant per els canals
en obert.
És a dir, és que hui hi ha tal quantitat
d'oferta televisiva que el mercat està molt fraccionat i cada
volta és més difícil tindre nivells
d'audiència dels que s'han pogut tindre en el passat.

Per matisar alguna qüestió més:
temes econòmics.
Miren, Cinco días, podran vore'l vosté,
«Radiotelevisión Española perderá en 2008 un 55%
más de lo previsto», un 55% més d'allò
previst en els pressupostos de 2008.
La friolera de centenars de milions d'euros a pedrer.
Bé, escoltem els senyors del Partit Socialista, pareix que ho fan
tot bé, que ho tenen tot clar, però quan ells estan resulta
que hi ha pèrdues.
Per què?
Perquè una
televisió pública és molt difícil competir des
del punt de vista de costos de personal, des del punt de vista dels
mecanismes reivindicatius interns del personal des del sindicalisme, des de
la possibilitat de publicitat, que a més els mitjans públics
per eixa informació i eixa televisió de major qualitat obliga
d'alguna manera a perdre quotes d'audiència que vore
altres coses més comercials.
Però, en fi, se'ns ataca
per una cosa i pel contrari; se'ns ataca si es dóna qualitat i
menys audiència i aleshores baixa l'audiència; si per a
tindre audiència cal baixar algun programa la qualitat, aleshores
se'ns critica per la qualitat.

I ara -acabe, senyor president, acabe ja-,
simplement dir-los que si vostés vegeren, tinc ací les dades,
falten les de 2007 però seran similars, les televisions
públiques totes han perdut diners en els comptes que tinc
ací, totes, i les úniques que han guanyat han sigut les
entitats d'empreses privades de televisió.
Simplement amb
això ho dic tot.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies,
senyor diputat.

Ara és el torn d'intervenció del
director general de l'ens, senyor García.
Té
vosté la paraula.

El senyor director general de Radiotelevisió
Valenciana:

Muchas gracias.

Aquí se ha dicho que no se encuentran
diferencias respecto a mi anterior comparecencia y yo tampoco he encontrado
ninguna diferencia respecto a las aportaciones de los señores
diputados, porque este discurso es un discurso en el que ustedes
están instalados, desde, yo diría incluso que desde
principios, desde los orígenes de la propia creación de la
radiotelevisión.
Porque esta expresión que la señora
diputada ha hecho referencia, que yo no repetiré, se escuchó
en este parlamento gobernando el Partido Socialista por boca del propio
portavoz del Partido Socialista en aquel momento, el señor
Guardiola, que calificaba con esa misma palabra a la televisión
pública cuya responsabilidad ustedes ostentaban, con lo cual esa
palabra la emplearon personas que tenían una alta responsabilidad
política en ese momento.

Y en esa insistencia suya por denostar la
televisión pública valenciana e intentar favorecer otras
opciones, como se ve a lo largo de estos últimos años de una
manera muy reiterada, cosa que yo creo que merece otro debate, hacen
afirmaciones serias, contundentes, que si yo le digo que si ustedes
consideran tal incumplimiento de la ley para eso están los
órganos de justicia.
Vayan ustedes y argumenten y propongan las
denuncias pertinentes, que yo estaré encantado en responderlas, como
estamos haciendo con todas las que llegan, que afortunadamente son muy
pocas.

Todas estas plataformas que se crean en las
últimas campañas autonómicas se hizo con mucho ruido,
Salvem Canal 9, como si Canal 9 fuese algo absolutamente que viviese en la
irrealidad, cuando es una empresa altamente referenciada con una plantilla
muy cualificada y así ha sido reconocido por organismos,
instituciones y colegas del panorama audiovisual que reconocen la alta
cualificación personal de los trabajadores.
Pues, bueno, yo creo que
eso son instrumentos políticos que se utilizan para generar ruido y
poco más, porque, de hecho, el resultado ya se ha visto.

Y cuando digo que ustedes viven obsesionados en ese
discurso, pues es una obsesión que se instala más a partir de
1995.
Y yo creo que eso nos hace llegar a planteamientos mucho más
rigurosos, porque se pueden comparar perfectamente etapas y que ustedes
hablan de pluralismo, hablan de no sé qué técnica de
desinformación, de intoxicación, de manipulación.
Oiga, afortunadamente hoy hay una gran pluralidad en los medios, hay
ofertas para todos los gustos.

Cuando ustedes hablan de Canal 9 se olvidan siempre de
Punt Dos.
I Punt Dos es una cadena de referencia, que yo he dicho
aquí, y también lo dije en el consejo de
administración, yo afirmo rotundamente que Punt Dos es el segundo
canal generalista, en abierto, de mayor calidad que existe hoy en el
panorama televisivo nacional.
Y me la juego con quien ustedes quieran.
Cojan ustedes todos los segundos canales que hay en las televisiones
autonómicas y los comparan con el Punt Dos, donde se hace
programación deportiva autóctona, donde se hace
programación cultural, social, de todo tipo, y muy reconocida por
los espectadores que requieren, que solicitan ese tipo de producción
audiovisual.

Pero como les digo que se pueden comparar
perfectamente dos etapas, y yo me refería sólo a.
.
.
Hay
cuestiones que son conocidas y que yo creo que en instancia parlamentaria
se han dado cuenta de ellas, y que yo no voy a reiterar, como la que se
produjo en el año 1995, donde sí que intervino la
administración judicial.
Pero yo me voy a referir a otras, esas que
tienen que ver con el talante, con la pluralidad.

Desde el año 1989 al año 1995, esa etapa
en la que gobernaba el Partido Socialista, ni en 1989, ni en 1990, ni en
1991, ni en 1992, ni en 1993, ni en 1994 ni en 1995, Televisión
Valenciana entrevistó ni una sola vez, ni una sola vez al
líder del principal partido de la oposición, ni una sola vez,
ni una sola vez.
Sí que se entrevistó a otros dirigentes
políticos, eh, de partidos como Unión Valenciana, como Unitat
del Poble Valencià, como Esquerra Unida, pero nunca al líder
del principal partido de la oposición, nunca, nunca.

Mientras que en otra etapa, en la etapa que arranca en
el año 1995, han pasado por Televisión Valenciana todos los
dirigentes, todos, porque han venido varios, los principales dirigentes del
Partido Socialista desde el año 1995 hasta la actualidad, y en
varias ocasiones, siendo entrevistados.
Y cuando hablo de esto saco de este
balance aquello que tiene que ver con la información de
campaña electoral y los tiempos tasados para cada uno de los
partidos políticos.

Conclusión.
Mientras gobernaba el Partido
Socialista se entrevistaron en cuatro ocasiones al presidente de La
Generalitat, en aquel entonces el presidente Joan Lerma; tres entrevistas
al señor Lizondo, presidente de Unión Valenciana, y una
entrevista al señor Pere Mayor, presidente de Unitat del Poble
Valencià.
Cero entrevistas a los distintos líderes del
principal partido de la oposición, que hubo distintos, cero
entrevistas.
Y ahí están las hemerotecas para que ustedes lo
comprueben.

Y desde que gobierna el Partido Popular, ¿sabe
cuántas veces se ha entrevistado a los líderes del Partido
Socialista, desde que cambió la responsabilidad política?
En
17 ocasiones, 17: 9 al señor Pla, 5 al señor Lerma, 1 al
señor Rodríguez Zapatero, otra al señor Antonio
Asunción y otra al señor Joan Romero.
25 entrevistas
también a dirigentes de Esquerra Unida: 3 al señor Joan
Ribó, 5 a la señora Glòria Marcos, 13 a Gaspar
Llamazares y 1 a Julio Anguita.
8 entrevistas al Bloc, a Unitat del Poble
Valencià, a Pere Mayor.
5 entrevistas a Unión Valenciana: a
José María Chiquillo, a González Lizondo,
Héctor Villalba.
(Remors)

Por lo tanto, yo creo que se aprecia perfectamente y
claramente los dos modelos y dónde reside la pluralidad.
.
.

El senyor president:

Por favor, el señor
director general ha escuchado atentamente; escuchémosle a él.

El senyor director general de Radiotelevisió
Valenciana:

.
.
.
de los responsables,
de los responsables de la Radiotelevisión pública Valenciana.

Pero además, en su afán por criticar
hasta el mínimo detalle, pues se han producido casos que nunca
habían ocurrido a lo largo de los veinte años casi de vida de
Radiotelevisión Valenciana, donde han obligado a los profesionales a
salir a la palestra, a salir a la luz pública, para negar
acusaciones de manipulación, de recibir órdenes para vetar no
sé qué dirigente político socialista o cambiar el
plano de un acto participado por algún ministro o dirigente
socialista, como ocurrió en la pasada cumbre sobre el cambio
climático, que se celebró en Valencia en el mes de noviembre,
donde se hicieron acusaciones graves por parte de dirigentes socialistas,
de que había habido una instrucción clara para no sacar en
plano a la vicepresidenta del Gobierno, María Teresa
Fernández de la Vega.
Y eso provocó que el propio trabajador
dijese públicamente: primero, que «la información de
esa denuncia no se ajusta a la realidad, a la responsabilidad y al respeto
profesional que como comunicador acreditado de un medio público de
información se me debe», a ese profesional.
Y dice:
«Como responsable directo de la captación en video de la
imagen de la vicepresidenta, bajo ningún pretexto directa o
indirectamente recibí orden alguna procedente del equipo de
realización, producción o redacción responsable de
esta retransmisión, de eludir captar la imagen de ninguna de las
autoridades presentes en el acto institucional.
»

Esto nunca había pasado, esto es
insólito también.
Y esto viene provocado por sus denuncias,
por intentar engañar una vez más y ver aquello que no les
interesa y que creen que todo está perfectamente pautado,
estratégicamente planificado.
Y yo le digo que los criterios que se
utilizan en los informativos son criterios profesionales, como ocurre en el
resto de medios escritos, radiofónicos, audiovisuales, en el soporte
que usted quiera.
Criterios profesionales.

Respecto a otras cuestiones que se han planteado, el
señor Morera dice que Canal 9 es la cuarta opción de
audiencia en esta comunidad.
Pues es la cuarta opción desde sus
orígenes, desde el año 1989, desde que arrancó.
La
cuarta.
Y usted puede repasar todas las audiencias y verá como (inintel·ligible) .
.
.
se equivoca.
Incluso además nosotros hemos conseguido en
algún mes, no en la media anual, convertirnos en la tercera
opción.

Esta comunidad es una comunidad que desde el punto de
vista de la medición de audiencias pues es una comunidad que
está con un sistema absolutamente caduco.
Y le voy a explicar, que
la gente lo desconoce.
Yo lo que son las audiencias las relativizo mucho
porque sé con el grado, con el margen de error que se trabaja, que
en algunos casos supera el 20%.
Esta comunidad tiene 300 audímetros,
los mismos que hace 20 años, los mismos que tienen comunidades como
Castilla-La Mancha, como Baleares, como Murcia, con tres veces menos
población.
De esos 300 audímetros, en el mejor de los casos,
en los momentos de mayor consumo de televisión sólo
están funcionando la mitad: 150.
Por lo tanto, insisto en que el
grado, el margen de error de la muestra es bestial en muchos casos.
Lo que
científicamente tiene un valor pues prácticamente nulo,
reducido.
Pero como nosotros no nos queremos quedar en ese dato, porque ese
dato ya le digo que yo lo relativizo, porque son muy pocos los
audímetros que funcionan, por lo tanto la realidad que nos puede
describir en los datos que arrojan esos audímetros pues no son del
todo fiables, no son del todo fiables; señalando además que
esta comunidad es la comunidad donde mayor penetración tiene el
cable, más que en el resto de España y más que.
.
.
Es la primera comunidad en implantación de cable, lo cual,
obviamente, consolida más la fragmentación, la
segmentación de audiencias, puesto que a todos los operadores que
están suscritos a Sofres pues tienen que recibir su número,
su correspondiente cuota de pantalla.

Pero, como yo le digo, no quiero quedarme en ese dato.
Nosotros trabajamos con cualitativos, con (inintel·ligible) .
.
.
Y hay un estudio de GFK, una empresa reconocida en el
sector, altamente cualificada, que dice, después de haber más
hecho más de 5.
000 entrevistas en esta comunidad a lo largo de
distinto tiempo, que Televisión Valenciana, Canal 9 concretamente,
es la segunda opción preferida por el conjunto de los valencianos,
la segunda opción, por detrás de Telecinco.
Y es un dato de
un estudio hecho con absoluto rigor, ya le digo, a través de 5.
000
entrevistas, de sesiones de trabajo por grupo, de distintos targets y perfiles.

Y después otra cuestión que ya se dijo
otra ocasión, bueno, (inintel·ligible) .
.
.
más trabajadores que Antena 3.
Pues mire, ese
dato no sé de dónde se lo ha sacado usted, pero yo le puedo
garantizar que no es verdad.
Si usted, obviamente, se limita a lo que es el
cuerpo estructural de Antena 3, posiblemente, pero Antena 3 no trabajo solo
con (inintel·ligible) .
.
.
, son técnicas de empresa que trabajan con empresas
subcontratadas, pero que al fin y al cabo pertenecen a Antena 3.

Después, respecto a las personas.
Aquí,
mire, a mí no me gusta hablar de personas, a mí me gusta
hablar de profesionales.
Y por el hecho de que una persona venga de una
comunidad distinta o haya trabajado.
.
.
Oiga, ¿pero por
qué se tiene aquí que hablar de amiguismo?
¿Amiguismo
de qué?
¿Amiguismo de qué?
, cuando hay gente que
trabaja en el conjunto de las televisiones.
Y el sector audiovisual
valenciano nunca había estado tan apoyado por Radiotelevisión
Valenciana como en estos momentos.
Y le invito a que usted pregunte a los
dirigentes del sector audiovisual valenciano.
Nunca se había
invertido tanto dinero en el sector audiovisual valenciano como en este
momento.
Y el apoyo al sector valenciano no pasa por hacer un programa de
entretenimiento, pasa por la ficción, por la producción de
ficción.
Y es lo que realmente genera industria, y genera valor y
genera que los oficios que se dedican a la producción audiovisual se
consoliden, y se revaloricen y se puedan exportar a otras comunidades.
Y
eso es lo que estamos haciendo.

Y esto de la televisión, señor Morera,
para que usted tenga algún otro conocimiento, cuando no hay un
producto, una cadena, una parrilla de televisión determinado, y por
lo tanto la gente que consume esa televisión no tiene hábito
de ver ese tipo de producto, cuando intentamos abrir ese camino como es la
ficción, cosa que no se hacía en esta comunidad, en esta
televisión, durante muchos años no se ha hecho nunca
ficción, y menos en valenciano, cuando se da ese paso, ese paso
cuesta trabajo cambiar el comportamiento, la conducta, el hábito de
consumo de los espectadores.

Y afortunadamente, después de distintas
experiencias, como las que yo he citado anteriormente, hemos conseguido
tener una serie de ficción líder, que cada semana congrega
mayor número de espectadores.
Y no ya por lo que diga Sofres, sino
por lo que se palpa en la calle, por los comentarios de la gente.
Y es una
ficción hecha aquí por equipos técnicos y
artísticos valencianos, cosa que no había ocurrido nunca,
nunca.
Y le vuelvo a decir que si tiene ocasión consulte al sector
audiovisual valenciano y pregunte por el apoyo, por el trabajo, por.
.
.
,
que está ofreciendo y que está dándoles
Televisión Valenciana de un tiempo a esta parte.

Y esto de enchufismo, pues oiga, eso son acusaciones
que hace usted y que yo pues no se las acepto, tranquilamente.
Porque yo
creo que, como le he dicho, hemos demostrado que trabajamos con
profesionales, gente que trabajaba en la época anterior y que
trabaja también en esta época.
Y gente que son profesionales
y que han trabajado en otras cadenas de televisión.
Y, por lo tanto,
aquí no hay nadie que criara peces y ahora se dedique a hacer
televisión, es gente que lleva muchos años a su espalda
haciendo televisión, eh, con éxito, con menos éxitos,
y que ha demostrado su eficacia y su profesionalidad.

Y respecto a lo de la televisión hipotecada.
Pues, hombre, yo quiero recordarles que esta televisión tiene un
modelo de financiación que se aprobó en estas Cortes, en el
parlamento, en primera instancia en el consejo de administración, y
después en este parlamento, y es el modelo al que me debo como
responsable de Radiotelevisión Valenciana.
Un modelo que
también tiene otras televisiones públicas, como es TV3 y como
hasta hace poco ha sido Televisión Española, hasta la firma
de un contrato-programa, hasta el momento en que cambiaron la nomenclatura
jurídica de la corporación, ya no es un ente, sino una
corporación, y por lo tanto tiene otros procesos de gestión.

Nada más, gracias.

El senyor president:

Muchas gracias,
señor director general.

Bien, vamos a abrir un turno, si les parece, de tres
minutos por grupo, y finalmente concluirá el director general la
comparecencia.

Luego tenemos todavía una comparecencia
pendiente, en que la seguro.
.
.
, vamos,  no nos vamos a.
.
.
indisponer
por dos minutos más o menos.
Tenemos todavía una
comparecencia pendiente del director general.

Es el turno de la señora Espí,
representante del Grupo Parlamentario Socialista.

La senyora Espí de Navas:

Bueno, de verdad me gustaría, el que nos
parezca indignante el procedimiento en ningún momento significa que
tengamos una actitud ante el ente público de Radiotelevisión
Valenciana contraria, ni muchísimo menos; al contrario, lo que
queremos es que funcione y que funcione bien.

Y eso lo podemos demostrar, y lo hemos demostrado a lo
largo de la historia con todas las propuestas que venimos haciendo de forma
reiterada para mejorar su funcionamiento, y seguiremos haciéndolo.
Pero lo que no nos va a hacer es tragar, usted, señor director, con
ruedas de molino.
Si usted quiere hablar de lo que ocurrió hace
quince años, yo le diré que en el período de los
años a los que usted ha hecho mención no había un
líder definido en esta comunidad, y que el señor Agramunt, si
quiere, si quiere, contamos cada una de las comparecencias y los debates en
que comparecía en el mismo período.
Le recuerdo que era uno
de los posibles líderes del Partido Popular.
Y también le
recuerdo que habían debates donde todos los partidos
confluían.

No sólo me hable de entrevistas determinadas.
Hable de que habían programas de debate, o si no vamos a comparar el
momento actual.
Si quiere volvemos a la prehistoria, incluso al nacimiento
de la televisión en la comunidad, porque no había antes,
¿no?
Pero yo creo que tenemos que ver los grandes cambios que
está dando la comunicación en nuestra comunidad y en el
estado español en el que vivimos.
Estamos viendo los cambios,
afortunadamente, para el ente público de Radiotelevisión
Española.
Estamos viendo que ahí hay contrato-programa.
Estamos viendo que ahí hay Consejo del Audiovisual.
Estamos viendo
que el consejo de redacción se ha aprobado mayoritariamente por
todos los trabajadores.
Estamos viendo que aquí no lo dejan
funcionar, estamos viendo que aquí no hay contrato-programa.
Estamos
viendo que aquí están endeudados.
Estamos viendo que ustedes
bajan la audiencia.
Y, le voy a decir, no es preceptivo.
Y, si no,
dígame si la revisión operativa del ejercicio de 2006.
.
.
documentación de la Conselleria de Economía y de una
auditoría que pagamos todos, -Ernest and Young-, que les
dice, que de los años 2006.
.
.
la audiencia que ustedes han
tenido y cómo ha bajado.
Pero podemos concluir diciendo que el grupo
Radiotelevisión Valenciana se ha esforzado en conseguir los
objetivos marcados, sin embargo en términos de audiencia los
resultados no han sido positivos: Canal 9 ha pasado de 17 puntos en el
2004, 16,3 en el 2005, 14,3 en el 2006 y ahora que estamos en el 2007 no
estamos llegando al 11%.
Esto.
.
.
una auditoría pública.

Esa misma auditoría, en cuanto a objetivos de
empresa dice que: «La Radiotelevisión Valenciana con el
recurso de financiación externa a largo plazo pone de manifiesto la
falta de una estrategia empresarial en la que se compatibilice de forma
eficiente la gestión económico-financiera con el desarrollo
de la actividad del grupo Radiotelevisión Valenciana y de la
prestación de un servicio público de calidad.
» La misma
auditoría «revisión operativa del ejercicio
2006».

Asimismo, el plan estratégico cuya
materialización formal se recomienda, debería partir de la
definición de la misión, de la misión ¡nada
menos!
Recordar la misión de la Televisión Valenciana,
entendiendo la misma como: «La función pública de la
televisión y la radio para plantear desde dicho punto de partida el
modelo de gestión estratégica desde aspectos
tales.
.
.
» Y le hace toda una enumeración.
Estamos
dispuestos a hablar en estos términos y en la solución que
los revisores, que ustedes mismos contratan, le dan como empresa seria y
responsable, cuando analiza la situación de una televisión
pública que tiene serias dificultades porque no consolida la
audiencia, porque no está ganando en apoyos, porque no cumple con
las obligaciones contractuales ni con sus trabajadores ni con los
ciudadanos y, desde luego, que cada vez que se le hace cualquier tipo de
aportación, desde quien tiene la obligación de hacerlo
-en este caso, somos nosotros, la Comisión de Control-
lo interpretan como un ataque directo, y tiene que responder con el ataque.

Mire, si algún diputado, en su momento,
empleó el término «mierda» en el parlamento,
tengo que reconocer que estuvo mal.
Pero también entenderá
usted y compartirá conmigo que el parlamento tiene que dar ejemplo
en su forma de actuar.
Pero, desde luego.
.
.
y seguramente en todos los
medios de comunicación, y si salió, ¡chapó!
Pero
si no salió, los ciudadanos valencianos no lo vieron, el ciudadano
valenciano.
.
.

El senyor president:

Señora Espí.
.
.

La senyora Espí de Navas:

.
.
.
ustedes con su debate le están
acostumbrando a debatir a grito pelado.
Y, ¡viva el programa de la
señora Tárrega!
, señor director.
Si eso es, para
usted, crear televisión valenciana.
.
.

El senyor president:

Señora Espí, el tiempo.
.
.

La senyora Espí de Navas:

.
.
.
haga más Cristina Tárrega, que
los valencianos irán apagando cada vez más el televisor, y
dejarán de ver programas insufribles que, además, se burlan
incluso de las personas que van a dar su opinión.
Se burlan de los
ciudadanos valencianos que asisten.

El senyor president:

Señora Espí, vaya concluyendo.
Gracias.
No se quejará usted de la generosidad de la presidencia.
(Veus)

Señor Morera, es su turno.

El senyor Morera Català:

Moltes gràcies, senyor president.

Jo no he dit sempre el mateix, perquè esta
és la meua primera compareixença en la Comissió de
Control de Radiotelevisió Valenciana.
Per tant, no me done per
al·ludit en les consideracions que ha fet el senyor director.

Jo me'n vaig més tranquil d'esta
compareixença, perquè ja sé que les audiències
són relatives, i no hem de fer cas.
I, per tant, si Canal 9 fa uns
anys estava en el dèsset i poc per cent d'audiència i
ara no arriba, durant el mes d'abril, al 10%, jo me'n vaig
tranquil i crec que no mos hem de preocupar.
.
.
I que, per tant, si som la
segona preferida, segons eixe estudi -que ja li'l
demanarem- d'eixes 5.
000 entrevistes, me'n vaig tranquil.

Sobre Punt Dos, estic d'acord amb vosté.
És una televisió digna, és una televisió
positiva, és una televisió que, la veritat, ens fa.
.
.
ens fa
goig, i que és una televisió que en alguns punts té
més audiència que Canal 9.
Però el que no
m'explique és, si això és aixina, per què
el senyor Quintanilla està deixant-la morir.
En estos moments, Punt
Dos està en una situació de declivi tal que està a
punt de la seua extinció, o això és el que
m'informen treballadors de la casa.
Jo també crec que ens
podem sentir orgullosos dels grans treballadors i professionals que tenim a
la casa, com vosté ha dit.
En eixe sentit, no sé per
què alguns d'ells són relegats o marginats.
I per
què n'hi ha eixa situació de.
.
.
vosté ha dit que
no són tants com en Antena 3, però 2.
000 treballadors
són molts treballadors, entre altres coses perquè la
producció pròpia de Canal 9 és molt reduïda.
Estem parlant d'una televisió d'àmbit
autonòmic, no d'àmbit estatal.
No sé.
.
.
estem
ací per ajudar.
Però si vosté considera que
això no és problema, jo me'n vaig tranquil, i posem el
cap dins de l'ala, i no passa res, i som els millors del món,
i endavant.

Però em preocupa una cosa.
Jo no he fet ninguna
afirmació personal de ningú.
Vosté diu el senyor
Ramón Fuster que, efectivament ha treballat durant molt de temps en
Canal 9 i altres televisions, en estos moments, té el gran chollo de tindre dos programes
setmanals en Canal 9.
Dos programes que no aporten ni innovació ni
audiència ni un bon format ni res, que són: el Gent de Tárrega i Parlem clar.
El senyor
Ramón Fuster podríem parlar de la seua trajectòria
d'evasor fiscal, que és notòria i ampla, i
podíem parlar de la seua radicació en Andorra.

Escolte, si vosté ha parlat que el que aguanta
l'audiència de Canal 9 són les produccions
pròpies, gràcies al treball dels grans professionals de
teatre, de ficció, i que això és important que
s'hagen decidit per ahí, per què no aposten més
en eixa línia que dóna audiència?
Per què li
han de mantenir el chollo al senyor Ramón Fuster?
O podríem parlar
d'altres persones que tenen chollos, com el senyor Miguel Ángel Tobías, que el seu
programa Hora de salut no arriba ni al 8,4% o el senyor Carlos Dávila, un crack,
este és un crack.
(Remors)

És dir, escolte,
ací passa.
.
.
mos fa un .
.
.
el model del capità moro,
«ací pague jo, i que vinguen els de fora i a xuplar tots del
pot.
» Persones que no aporten res.
I tenim una indústria
audiovisual valenciana raquítica, que li reconec que s'ha
encetat des de Canal 9 un procés d'inversió en eixe
sector, que dóna èxit.
El que li dic és que continue
vosté per ahí, i talle amb eixos grans professionals, que
són grans professionals, no sé per a què, però,
per descomptat, per a fer televisió amb audiència, poca cosa.
Però, efectivament.
.
.

El senyor president:

Vaya concluyendo, señor Morera, si es tan
amable.

El senyor Morera Català:

.
.
.
tenen uns grans chollos econòmics, que no m'explique d'on li
ve eixa professionalitat a estos personatges.

El senyor president:

Muchas gracias,
señor Morera.

Señor García, señor director
general, su tiempo.
Tiene usted la palabra.

El senyor director general de Radiotelevisió
Valenciana:

Bueno, en algo coincidimos.
Yo también quiero,
obviamente, y trabajo para ello, que cada día funcione mejor
Radiotelevisión Valenciana.
Claro que sí.
No estoy
aquí para que pase el tiempo.
Estoy justamente para eso, para
intentar que cada día funcione mejor la Radiotelevisión
Valenciana.
Por lo tanto, señora diputada, coincidimos
también en alguna cuestión.

Cuando yo planteo.
.
.
porque yo aquí
podía hacer muchas comparativas de muchas televisiones.
Podíamos hacer muchísimas, de televisiones, de otro tipo de
medios, con otros soportes.
.
.
, y cada uno tendría su
opinión y su valoración.
Y en eso no voy a entrar, porque yo
respeto a todos los profesionales de todas las televisiones.

Pero yo sí que le digo que hay dos modelos.
Cuando ustedes nos acusan de falta de pluralidad, de falta de objetividad,
de manipulación, de no sé qué artimañas y
técnicas para intoxicar, para desinformar.
.
.
Mire, la mejor
manera de medir la pluralidad o los modelos, es la que yo le he comentado
antes.
Y no se trata de volver a la prehistoria, ni mucho menos, sino de
modelos.
El parlamento valenciano existía, los partidos
políticos existían, tenían sus referentes, sus
líderes, estuviesen o no estuviesen consolidados en sus propias
organizaciones.
A mí eso, ni va ni me viene.
Ni me va ni me viene.

Pero, mire usted, desde hace bien poco.
.
.
, y
sesiones de control al gobierno valenciano han existido siempre, desde hace
bien poco, solo.
.
.
o sea, desde hace bien poco, Televisión
Valenciana a través de Punt Dos da en directo todas las sesiones de
control del gobierno.
Eso antes no se hacía.
Las da.
Y tiene la
gente que le interesa, que las quiere ver, tiene la posibilidad de hacerlo.
Y la cobertura de Punt Dos es la misma que la de Canal 9, exactamente, la
misma.
Exactamente, la misma.
Por lo tanto, tiene la gente.
.
.
Sí, sí, es exactamente la misma, están sintonizados (veus) en los mismos hogares
Canal 9 y Punt Dos.
Otra cosa es que se vea o no se vea.
Pero nosotros
tenemos la obligación de ofrecer ese producto, y yo creo que
también eso es un signo de pluralidad y de abrir la
televisión.

El Comité de
Redacción está constituido, tiene su estatuto, y no compete a
la dirección de la televisión su conformación, compete
a los trabajadores.
Yo nunca me he opuesto, y nadie podrá decir que
yo he dado una instrucción para que el Comité de
Redacción no se constituya.
Nadie lo podrá decir.
Nadie.
Este
tiempo que llevo al frente de la dirección general nadie
podrá decir que yo me he opuesto a que se constituya y no he dado
instrucción alguna a ningún trabajador.
Y quien lo diga
-se lo digo-, miente, miente, que de mi haya escuchado ese tipo
de instrucciones o de sugerencias.

Respecto al modelo de financiación, ya se lo he
explicado.
Tenemos una financiación que nosotros estamos trabajando
para la.
.
.
como ya es público y se ha escrito en algún
medio de comunicación, y lo he comentado en el Consejo de
Administración, estamos trabajando para la formalización de
un contrato-programa.
Y estamos trabajando en eso.
Y compete a La
Generalitat y a la Radiotelevisión.

Y, claro, y aquí ustedes hacen afirmaciones,
que no cumplimos con ninguna obligación contractual ni con los
trabajadores ni con los ciudadanos.
Si fuese así, vamos,
debería estar en chirona porque, claro, no cumplimos absolutamente
nada.
Esto es algo absolutamente (so per
interferència d'un telèfon mòbil) estratosférico, de alguna manera.
Porque, claro, si
vivimos en un mundo irreal, pues los señores que también
diariamente acuden a ver los diferentes contenidos que se ofrecen, tanto
canal 9 como en Punt Dos, deben ser también señores que no
viven aquí, viven en otro planeta.
No sé en cuál.

Respecto.
.
.
el senyor Morera dice que Punt Dos
estamos dejándola morir.
Oiga, Punt Dos, no estamos dejándola
morir.
Punt Dos tiene programas diariamente.
.
.
algunos nuevos, otros
que continúan.
Y eso, pues a usted le ha dado la información
un trabajador, no sé por qué, porque será de su cuerda
política.
¡Claro!
es que.
.
.
no, es que aquí.
.
.
No, lo ve, no.
Porque usted no tiene el seguimiento diario de la parrilla.
No me diga usted que lo ve.
Usted lo verá de vez en cuando.
Pero
usted no puede tener un seguimiento detallado de la parrilla de Punt Dos,
porque entonces no haría otra cosa.
¡Claro!
, veinticuatro
horas de emisión, si usted está siguiendo Punt Dos, es que no
hace otra cosa.
Con todos mis respetos.
Es decir, a mí esas
afirmaciones que se hacen así alegremente.
.
.

El senyor president:

Señor Morera.

El senyor director general de Radiotelevisió
Valenciana:

.
.
.
pues me parecen que están fuera de lugar,
sinceramente.

Trabajadores relegados.
No hay ningún
trabajador relegado.
Mire, en esa casa, en Radiotelevisión
Valenciana, yo creo que no hay ningún trabajador relegado a
pasillos.
Ninguno.
Todos tienen su función y su cometido, y su
horario de trabajo.
.
.
y todo el mundo está ocupado.
Todo el
mundo está ocupado.
Otra cosa es que a uno le gustaría
ser.
.
.
no sé qué cosa y no lo pueda ser por la propia
organización o decisión de los cuadros intermedios.
Pero todo
el mundo tiene su trabajo y su puesto de trabajo.
No hay nadie haciendo
pasillos.
Nadie.
De lo cual me siento muy orgulloso.
Y ya lo he dicho, yo
creo que Radiotelevisión Valenciana, el gran valor que tiene es el
del personal tan cualificado que tiene entre su plantilla.

(Inintel·ligible) .
.
.
2.
000 trabajadores.
Radiotelevisión
Española tiene 2.
000 trabajadores, señor Morera.
Le dieran
los datos que les dieran, no tienen 2.
000 trabajadores.
Lo que pasa que
ustedes dicen medias verdades, porque empiezan a sumar contratos verbales
-que se llaman-, que son contratos para apoyo de la
producción en momentos determinados, que obviamente son contratos
que a lo mejor duran dos días, que es un fin de semana, porque hay
una producción o retransmisión no sé dónde, que
requiere de auxiliares de explotación, y se contratan para ese fin
de semana.
Y si usted a eso le suma el fin de semana siguiente que se
vuelven a contratar, posiblemente, o dentro de 15 días o 20
días, en función de las necesidades de la producción,
claro, no le saldrán 2.
000, le saldrán 8.
000, no
sé.
.
.
por decirle un número.

Pero yo le garantizo que no tiene 2.
000 trabajadores.
(So d'un telèfon mòbil) Que la plantilla de Radiotelevisión Valenciana
está aprobada por el Consejo de Administración, como es
preceptivo, y que consecuentemente estamos sujetos a esos términos.

Y, después, oiga, de verdad, yo.
.
.
(inintel·ligible) .
.
.
entra en personalismos.
Usted entra en personalismos.
Sí.
.
.
son
profesionales y ¿sabe lo que les da la profesionalidad?
La
experiencia, muchos años de trabajo.
Lo han demostrado a lo largo de
mucho tiempo.
Otra cosa es que a usted alguien le diga:
«Métele caña a este, porque así saldrás
en los titulares de los periódicos.
» Oiga, pues me parece
bien.
¡Qué quiere que le diga!
Eso, ni va ni viene.
Eso no
aporta absolutamente nada al debate.
Y eso contradice lo que ustedes
comentan de.
.
.
quieren ayudar, de que quieren que esto funcione mejor.
Aquí no hay amiguismos, porque -le insisto- trabaja
gente que trabajaba con anteriores responsables de televisión y con
anteriores gobiernos.
Por lo tanto, no sé donde está la
palabra «amiguismo».
Y trabaja gente que hace unos años
no existía, y que ahora existen, que tienen sus empresas, que tienen
su talento y su capacidad creativa y de producción, que están
trabajando.

Por lo tanto, yo le pediría que no vuelva a
insistir en esto del amiguismo porque no tiene ningún sentido.

Gracias.

El senyor president:

Muy bien, muchas gracias, señor director
general.

Entendemos sustanciado este punto del orden del
día, y para facilitar la comparecencia del siguiente vamos a.
.
.
¿Perdón?
(Veus)

Sí, vamos a ver,
vamos a facilitar la comparecencia del director general, (veus) que hace referencia, el
punto, a la comparecencia del director general para informar sobre la
política informativa de Canal 9 durante la precampaña y
campaña electoral de marzo de 2008, que está solicitada por
parte del Grupo Parlamentario Esquerra Unida: Compromís.

Por lo tanto, tiene la palabra el señor Morera.
(Veus; la diputada Espí de Navas diu:
«No, no.
») Vamos a ver.
.
.
(Veus)

La senyora Espí de Navas:

Es que eso no lo habíamos hablado.
(Veus)

El senyor president:

Vamos a ver, podemos levantar el.
.
.
(Veus)

La senyora Espí de Navas:

Es que no lo habíamos hablado.
Es que el
problema es que, si eso lo hubiéramos dicho, yo igual hubiera pedido
el aplazamiento del punto del orden del día, porque la señora
que va a hacer el punto del orden del día no puede quedarse.
.
.
(Veus) Hacemos.
.
.
El orden del
día está.
.
.
La otra modificación la hemos aprobado con
toda la voluntad, porque no había ningún problema, pero es
que la persona que (inoïble) .
.
.

El senyor president:

Un segundo, señora Espí.
(Veus) Vamos a someter a
votación la alteración del orden del día, de manera
que el director general pueda continuar con su comparecencia.
(Veus)

Señora diputada, mire, este debate lo modera
esta presidencia, ¿eh?
Entonces, estamos en el proceso de.
.
.
Podemos
hacer un receso de cinco minutos y no.
.
.
¿Eh?
Cinco minutos y
pasaremos a (inoïble) .
.
.
(Veus) (Pausa)

A pesar de que no han transcurrido los cinco minutos,
esperamos los cinco minutos, señora Espí, no hay
ningún (inoïble) .
.
.

(Se suspén la reunió durant uns minuts)

El senyor president:

Vamos a reanudar, nada más llegue el
señor letrado, que está a punto de llegar, el orden del
día de la comisión.
(Sorolls)

Muy bien, tal y como establece el reglamento de estas
Cortes en su artículo 66, en el apartado 2, dice que el orden del
día de una comisión puede ser alterado por acuerdo de esta a
propuesta de su presidente o presidenta, o a petición de un grupo
parlamentario o de una quinta parte de los miembros.
Vamos a ir, pues, a
votar la alteración del orden del día, de manera que podamos
sustanciar el punto que hace referencia a la comparecencia del director
general de Radiotelevisión Valenciana para informar sobre la
política informativa de Canal 9 durante la precampaña y
campaña electoral de marzo de 2008, que ha sido solicitada a
petición del grupo parlamentario de Compromís.

¿Votos a favor de la modificación del
orden del día?
8 votos a favor.
¿Votos en contra?
6 votos en
contra.
¿Y abstenciones?
1 abstención.

Compareixença del director general de RTVV per a
informar sobre la política informativa de Canal 9 durant la
precampanya i campanya electoral de març de 2008,
sol·licitada pel Grup Parlamentari Esquerra Unida-Bloc-Verds-IR:
Compromís (RE número 14.
087)

El senyor president:

Muy bien, pues, por tanto, con la aprobación de
la (remors) modificación,
pasamos, pues, a sustanciar el punto que hace referencia a la comparecencia
del director general para informar sobre la política informativa de
Canal 9 durante la precampaña y campaña electoral de marzo de
2008, a solicitud del Grupo Parlamentario Compromís.

Tiene usted la palabra, señor director general.

Muchas gracias.

El senyor director general de Radiotelevisió
Valenciana:

Bé, pel que fa a esta compareixença
demanada per Enric Morera, portaveu adjunt del Grup Esquerra
Unida-Bloc-Verds: Compromís, tinc de dir el següent:

El grup Radiotelevisió Valenciana ha seguit en
tot moment ha seguit en tot moment allò que s'establix en la
Constitució espanyola, en l'Estatut d'autonomia de la
Comunitat Valenciana i, com és natural, en la Llei 7/1984, de 4 de
juliol, de creació de Radiotelevisió Valenciana.

Pel que fa a la campanya electoral de les eleccions a
Corts Generals 2008, Radiotelevisió Valenciana va seguir en tot
moment les pautes de proporcionalitat i repartiment de temps fixades per la
junta electoral, així com també els acords adoptats pel
Consell d'Administració de Radiotelevisió Valenciana.

La televisió pública valenciana, com no
pot ser d'altra manera, actua respectant la legalitat i les regles
democràtiques, igual que se suposa que fan (remors) les altres televisions
públiques atenent la seua responsabilitat social i defensa de
l'opinió pública democràtica.
Cal recordar que
en el ple del Consell d'Administració de Radiotelevisió
Valenciana del 14 de febrer del 2008 es van presentar les propostes de
celebració de debats cara a cara en Televisió Valenciana
durant la campanya electoral, una proposta d'acord per a la
celebració de debats sectorials i també una proposta
d'acord per al tractament en Televisió Valenciana i en
Ràdio Autonomia de la cobertura informativa de l'activitat
dels diferents partits polítics, coalicions, federacions i
agrupacions electorals durant la campanya electoral de les eleccions a
Corts Generals de l'any 2008.

Els representants dels diversos partits
polítics varen fer les seues aportacions i, finalment,
s'aprovaren les tres propostes d'acord esmentades més
amunt, acords, com dic, fruit del pluralisme de propostes resultants de les
diverses veus i opcions de què forma part el Consell
d'Administració, escollit, no ho oblidem, per mandat
d'estes Corts Valencianes després dels resultats electorals de
les darreres eleccions autonòmiques del mes de maig de l'any
2007.

En concret, la proposta d'acord per al
tractament en televisió i ràdio de la cobertura informativa
de l'activitat dels diferents partits polítics durant la
campanya electoral de les eleccions a Corts Generals, va ser aprovada amb 9
vots a favor i només dos abstencions.
Com ja vaig assenyalar en el
mateix ple del Consell d'Administració del 14 de febrer
d'enguany abans esmentats, Radiotelevisió Valenciana ha
respectat i respectarà tots els acords de temps i forma establits i
pactats per les diferents formacions polítiques.

Fora d'això, no hauríem de caure
en el dubte de la professionalitat dels treballadors de l'ens
públic i de les empreses que en depenen ni, per descomptat, del
respecte a l'objectivitat i la pluralitat per part de
Radiotelevisió Valenciana i dels seus professionals.
Al llarg de la
campanya, Radiotelevisió Valenciana ha dedicat un gran esforç
tècnic i humà per a fer el seguiment de les diferents
formacions polítiques i per a oferir de primera mà tota la
informació de cadascuna de les formacions i dels seus actes de
campanya.

Així mateix, la nit electoral, vam oferir
àmplia informació amb el tradicional sondeig, compartit amb
altres empreses públiques, i el posterior escrutini de les eleccions
a diputats del Congrés en temps real i amb dades del conjunt
d'Espanya, de la Comunitat Valenciana i de les nostres
províncies i de les poblacions més importants.
També
vam informar àmpliament de les eleccions al Senat i de les eleccions
al Parlament Andalús que, com vosté sap, se celebraren el
mateix dia i que, com és natural pensar, també contenien un
alt interés informatiu.

El diumenge 9 de març Canal 9, a més
dels informatius habituals, va emetre quatre avanços informatius des
de primera hora del matí.
A les 7:25 de la vesprada vàrem
començar el programa especial Eleccions
generals 2008, un especial d'unes cinc
hores de durada que també va emetre el nostre canal internacional
Televisió Valenciana Internacional.
Televisió va utilitzar
per a la realització d'este programa especial tecnologia
d'última generació, gràfics en 2D i 3D,
més de quatre-cents professionals, 7 unitats mòbils, 7
estacions de terra transportables per a enllaçar via
satèl·lit i més de mig centenar de càmeres.

La cobertura informativa des de la precampanya fins a
la nit electoral, ha segut exemplar també des del punt de vista
tecnològic i professional i la nostra cadena i els seus
professionals es mereixen tot el reconeiximent i suport per la nostra part.

D'altra part, em complau fer memòria i
recordar que des de la meua arribada a la Direcció General de
Radiotelevisió Valenciana hem apostat decididament pels nostres
espais informatius i hem duplicat el temps dedicat a la informació
amb la posada en marxa dels programes Bon dia,
Comunitat Valenciana i 24 Punt Dos Notícies i
l'èxit d'audiència obtingut pels nostres
informatius ens anima a treballar en esta mateixa línia de servici
públic i d'enriquiment de la pluralitat informativa.

Els puc assegurar, senyories, que
Radiotelevisió Valenciana garantix sempre que la ciutadania puga
formar lliurement les seues opinions i puga participar de manera
responsable en els assumptes públics.
Així, a través
de tots els nostres canals, suports i continguts promoguem els principis
constitucionals i els valors cívics, garantint informació,
que ens exigix el nostre concepte de servici públic i
l'ordenament jurídic desplegat especialment en la nostra llei
de creació, tot amb la finalitat de facilitar la lliure
expressió i de garantir el dret d'accés de tots els
grups socials.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies a vosté, senyor director
general.

Bé, té ara l'ús de la
paraula l'il·lustre diputat senyor Enric Morera.

Gràcies.

El senyor Morera Català:

Moltes gràcies, senyor president.

Bé, han passat ja dos mesos des de les
eleccions generals del passat 9 de març, i jo la veritat és
que tinc poques coses a dir, perquè el seguiment informatiu que ens
va prestar Canal 9, la Televisió Valenciana, va ser el d'un
minut.
.
.
No vam participar en cap debat, i en eixos quinze dies, doncs, el
temps que se'ns va atorgar en tota la campanya electoral a una
coalició com la nostra, encapçalada per la
circumscripció de València per la diputada Isaura Navarro, va
ser d'un minut.

No és responsabilitat seua, és
responsabilitat del Consell d'Administració de
Radiotelevisió Valenciana, que em pregunte si complix els principis
de legalitat, per la seua composició.
Tampoc és
responsabilitat seua.
¿Els integrants del Consell
d'Administració de Radiotelevisió Valenciana complixen
els principis de legalitat, de capacitat, mèrit, trajectòria
professional, que diu la llei que han de complir?
Este acord, que
s'aprova segons.
.
.
, si no m'he enganyat, ha dit vosté
que (ininte­l·ligible) .
.
.
9 vots a favor i 2 abstencions, s'eleva a la
Junta Electoral de la Comunitat Valenciana i a partir d'ahí,
doncs, s'adopta esta decisió i vostés l'executen.
I em pregunte si estem a l'altura dels principis de pluralitat en
l'accés als mitjans públics i de neutralitat
informativa.
I em pregunte si este és el millor camí per a
aconseguir l'accés de partits, entre altres coses, com el meu,
que som, i anàvem en coalició, la tercera força
política municipal en este país.

Me pregunte si seria possible buscar una altra
fórmula, i li ho pregunte a vosté, i els ho pregunte als
membres ací presents, una fórmula que no (ininte­l·ligible) .
.
.
la pluralitat, perquè molts grups mos omplim la boca demanant
pluralitat, demanant neutralitat, demanant accés, i després,
quan ho tenen d'executar en els òrgans del Consell
d'Administració, no ho apliquem.

Jo, sincerament, crec que eixe no és el bon
camí, crec que professionals de mitjans públics s'han
rebel·lat contra la censura del blocs i contra la censura dels
partits que neguen la pluralitat a l'accés a mitjans
públics i estan per oferir una informació més oberta i
no condicionada per les estratègies partidistes.

Jo sé que vosté ara està.
.
.
,
bé, este, un diputat, ¿què hem pregunta a mi?
, no
és cosa meua.
.
.
Sí, però ho volia dir.
Ho volia dir,
perquè trobe que entre tots hauríem de buscar una
fórmula que no provoque el que ha provocat esta situació, que
durant quinze dies de campanya electoral una coalició com la nostra,
doncs, ha tingut un minut, no ha participat en cap debat públic, en
cap debat de televisió, per tant, els discursos que se puguen fer
ací, teòrics, s'han de concretar en la realitat.

Jo crec que.
.
.
, aprofitant el que ha passat en esta
campanya electoral, crec que uns dels principis que jo crec que és
manifestament millorable, que és com el principi de la pluralitat de
l'accés als grups socials, econòmics, també
polítics que tinguen una certa rellevància en este
país, doncs, eixe principi se podia millorar d'una forma
substancial.
Ha parlat vosté abans de l'etapa socialista de
Televisió Valenciana, que se va negar la presència al
líder de l'oposició.
A mi no m'agradaria que
aprengueren d'eixes pràctiques.

Jo porte cinc anys que sóc.
.
.
, quasi cinc anys,
sóc secretari general del Bloc, i li puc assegurar que en Canal 9 ni
en Ràdio 9, ni estic ni se m'espera.
No sé si he de
traure a ballar a l'arquebisbe per a eixir algun dia en Canal 9,
però ho intentaré, (veus) perquè no sé si això serà
una notícia per a Canal 9.

El que tinc clar és que no puc confiar en el
Consell d'Administració de Radiotelevisió Valenciana,
però anuncie que eixe no és el camí que ens du a fer
una televisió basada en els principis de pluralisme polític
que contempla la llei de creació.
I amb això no vull dir que
no se complixquen, però des del meu punt de vista se complixen
insuficientment.
En este cas, per una decisió que no és
pròpia de la direcció de Radiotelevisió Valenciana,
d'acord.
Per tant, quan fem discursets, ens apliquem el conte.
.
.
Ens
apliquem el conte tots.
Perquè no crec, i per això volia
portar-ho ací, que eixa siga la millor forma de respectar un dels
principis establerts en la nova legislació.

I, dit això, m'agradaria que, com a
proposta, perquè este Consell d'Administració no
és únicament per a criticar, doncs, si puguérem buscar
fórmules, fórmules, vosté n'ha assenyalat
algunes que em pareix correcte, precisament la retransmissió en Punt
Dos dels debats de control d'esta cambra, buscar fórmules que
pugueren servir per a incrementar eixe pluralisme polític als
mitjans de comunicació públics.
Busquem-les.
I que siguen
unes fórmules que ens permeten anar avançant cap a un model
de més consens de la nostra televisió i ràdio
pública.

I, sens dubte, el model que es va aplicar pel Consell
d'Administració de Radiotelevisió Valenciana no ens
val, no ens val, no és just, no és ètic, no és
democràtic.
Serà legal?
Tot el que vosté vullga,
però per damunt de la legalitat està la justícia,
està l'equitat i estan els principis que dimanen del nostre
ordenament jurídic.

I en això no tinc res més a dir,
perquè en un minut d'informació poca cosa es pot dir
del seguiment informatiu de Canal 9.
Torne a repetir, no per
responsabilitat de la seua direcció, sinó per responsabilitat
d'un consell d'administració de Radiotelevisió
Valenciana que, si no m'enganye, 9 vots a favor -vol dir
vostés, PSOE i PP- i 2 abstencions -m'agradaria
saber les abstencions, m'imagine que seran privades, però de
qui són-, però en tot cas s'advertix: els membres
que ocupen el Consell d'Administració de Radiotelevisió
Valenciana no són competents ni estan capacitats alguns d'ells
per a estar en eixe consell.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies a
vosté, senyor Morera.

Té ara l'ús de la paraula la
senyora Espí, com a portaveu del Grup Parlamentari Socialista.

Gràcies.

La senyora Espí de Navas:

Bueno, insistir, la comparecencia independientemente
era del uso y de la utilización de los tiempos en televisión,
y desde luego para nosotros así se ha denunciado por parte del
Partido Socialista, de la Junta Electoral, los tratamientos que no se
consideraban adecuados, y así hemos perdido varias votaciones en el
Consejo de Administración con respecto a programas que están
en la otra parte.
.
.
, punto del orden del día, que efectivamente
no entraban dentro de los programas electorales, y han sido parte de la
campaña de forma abierta y directa, de forma abierta y directa,
independientemente que se pactan los tiempos electorales en quince
días de campaña, según unas leyes establecidas, pero
que estamos de campaña electoral tres meses y medio antes, es decir,
podemos ver los informativos, el seguimiento que empezamos a hacer nosotros
por el mes de noviembre, y podemos seguirlos directamente, y no es
contestar.

Yo creo que aquí el tema, y coincido plenamente
con el señor Morera en una cosa, y es que verdaderamente hemos de
hablar de ese modelo, la utilidad pública de la Televisión
Valenciana está clara para todos.
Hemos de hablar de ese modelo.

Lo que sí que no.
.
.
Vamos a ver, en primer
lugar y como manifestación, respeto absoluto a los profesionales del
ente público, por favor, los mejores, y encantados de tener ese reconocimiento, los
profesionales que llevan un montón de años.
Algunos de ellos
con una sobrada credibilidad en su profesión y que hoy en día
están infrautilizados.
Estoy segura que no va las ocho horas a no
hacer nada y que no está en un pasillo, porque eso estaría en
contradicción con su propia profesionalidad.
Estoy de acuerdo con
usted.
Seguro que va y hace todo lo que puede o lo que le dejan hacer.

Hoy mismo había un comunicado, y creo que se lo
han dirigido a usted, según los medios de comunicación, y al
propio presidente del Consejo de Administración, de que los
trabajadores de Radiotelevisión Valenciana están sufriendo
constantes (remors) presiones
políticas.
Y lo dice la Unió de Periodistes y lo dicen
determinados trabajadores de Canal 9.

Yo, es verdad que lo que en un momento determinado se
pueda manifestar en un comunicado de prensa tenemos que hacerle caso
relativo.
Pero yo me estoy refiriendo a todos los hechos concretos de un
proceso.

Primero, no era «salvem televisió»,
eso era en el Cabañal, en los temas urbanísticos y en el
medio ambiente.
Nadie dice «salvem Canal 9».
Eso es una
pegatina que lleva gente, pero la lleva desde hace más de cinco
años.
Es Plataforma por la defensa de una televisión
pública y plural.
Yo, como he firmado el manifiesto, como ciudadana,
pues lógicamente sé como se llama la plataforma.

En segundo lugar, no sólo es la plataforma, han
tenido dos denuncias a la Sindicatura de Greuges.

Tres.
La Unión de Periodistas se ofrece a
colaborar con la sindicatura para identificar los casos de
persecución a los profesionales del ente.

Cuatro.
El Comité de Redacción, que yo,
según tengo entendido, y si estoy equivocada me corrige, de la
representación sindical de la empresa una mayoría suficiente
está de acuerdo en la convocatoria para volver a constituir el
consejo de redacción; salvo la USO -si estoy equivocada,
discúlpeme, sencillamente tiene que corregirme, y entonces me
dirigiré a las personas que cuando les he preguntado me han
informado-, yo tengo, si no estoy mal informada, la Intersindical,
Comisiones Obreras, UGT y este sindicato.
La mayoría del
Comité de Empresa está de acuerdo, lógicamente, en que
se vuelva a convocar.
Ustedes no lo convocan porque no les interesa.
A
ustedes no les interesa que haya un control de lo que pasa en la
Televisión Valenciana, porque si no tendrían problemas.

Y no hay que establecer comparación, insisto,
en el proceso de campaña electoral a nivel central.
El Consejo de
Administración ha votado por mayoría todas las reclamaciones
que ha tenido y todas las quejas que ha habido por parte de otros grupos en
contra, porque es que además es que tiene mayoría.
Es que
hemos planteado el cambio de la ley de Televisión Valenciana, que se
votó por todos los grupos, bueno, por los que estamos, que no son el
Partido Popular, por la modificación de la ley de la
Televisión Valenciana, hace escasamente cuatro meses.
Y de nuevo que
no.
Es que tenían que haber constituido el consejo del audiovisual y
no está constituido.
Es que el contrato-programa.
.
.
están
trabajando, lo dijo al principio de la legislatura, pero es que en el
anterior también, están trabajando por poner en marcha el
contrato-programa.
Es que estamos preocupados por la deuda.
¡Claro
que estamos preocupados!
Estamos preocupados de pagar intereses.
Estamos
preocupados.
Y nos ocupa, y nos ocupa porque queremos de verdad hablar de
un futuro del medio de televisión pública valenciana que
sirva a los intereses de los ciudadanos, pero que además que sea un
medio eficiente y eficaz.

Y yo estoy segura de que usted eso lo va a compartir
conmigo.
Y ese patrimonio no nos lo van a quitar.
Diga usted lo que hiciera
el Partido Socialista hace quince años o lo que estoy diciendo
ahora, cualquier miembro de este partido, me da igual.
Porque vamos a
plantear alternativas, como lo hemos hecho siempre, cuando lo hicimos
aquí y discutimos el modelo de televisión, porque vamos a
exigirle que cumpla con los requisitos que marca la ley y que no cumplen.
El consejo del audiovisual funciona y bien en otras comunidades, y en la
Comunidad Valenciana es imposible de constituir.

Con los trabajadores, la relación, pues, en
fin.
El Consejo de Redacción, insisto, no está porque ustedes
efectivamente.
.
.
Yo, mire, nadie va a decir que usted ha presionado, y
además no lo creo.
¿Es que lo tiene que hacer usted todo?
¿Es que la presión pasa por meter a alguien en un despacho y
decirle lo que hay que hacer?

Mire, yo tengo la suerte o la desgracia -yo creo
que es una enorme suerte- de haber empezado mi vida profesional muy
jovencita y de saber lo que es una empresa, eh, y de saberlo, y de
vivir.
.
.
Y, afortunadamente, sé perfectamente cómo se
presiona y no hace falta que usted me diga que usted ha cogido a nadie por
el cuello para presionar a los trabajadores.
En su momento también
han habido quejas de trabajadores que han dicho que se sienten presionados.
Si la inmensa mayoría no, estupendo.
Las plantillas, los datos
oficiales se conocen.

Mire, yo tengo interés en saber la
contratación que ustedes hacen, esa contratación directa que
nadie puede contratar.
Que trabajan para otras productoras y que pululan
por televisión y que nadie sabe.
Los contratos que de alguna forma
pasarán a ser estables, que hoy son temporales, y que la bolsa de
trabajo de Televisión Valenciana no existe.
Esto lo discutimos en la
anterior legislatura.
.
.

El senyor president:

Vaya concluyendo cuando sea
posible, señora Espí.

La senyora Espí de Navas:

.
.
.
con una proposición presentada por este
partido y por Izquierda Unida, la señora Marcos, entonces portavoz.

Aquí no se respeta la bolsa de trabajo.
Es una
empresa pública.
Ustedes meten a quien les da la gana.
¿No
quiere llamarle amiguismo?
¿Cómo le quiere llamar?
Contratación directa.
.
.

El senyor president:

Señora Espí,
muchas gracias.

La senyora Espí de Navas:

Dedito.
Dáctil.

El senyor president:

Tiene ahora el uso de la
palabra el portavoz del Grupo Parlamentario Popular, el señor
Asencio.
Muchas gracias.

El senyor Asencio Adsuar:

La verdad es que nos repetimos a veces con.
.
.
ya,
en lo que llevamos de tarde, argumentos cada vez peores.
Y en la misma
senda, pero con un remake, que el siguiente es peor que el original.

Pero, bueno, volvemos a reiterarnos.
Yo lamento si
vuelvo a repetir también alguna cuestión.
Pero, en fin, es
que hablamos de lo mismo en toda la tarde.

Yo, en primer lugar, me remito a los datos del
director general.
Creo que son ya lo suficientemente contundentes y claros,
puesto que frente a datos ciertos, numéricamente cifrados, de
mandatos en corporaciones o representaciones de gobierno del Partido
Socialista, como también algún gobierno en minoría con
apoyos de Esquerra Unida, de la que ahora todos reniegan, ¿no?
, pero
en fin, hay coaliciones ahí que.
.
.
con Esquerra Unida estaban y
en el parlamento valenciano estaban en su día, y soportaron o
apoyaron al señor Lerma.

Pero, en fin, se ha hablado de datos, de entrevistas.
A mí me gustaría que alguien viniera aquí la
próxima vez y, en vez de volver otra vez a la flauta de Bartolo y
Bartolo tenía una flauta, es que dijera alguien, bueno, es falso, no
hubo 14 comparecencias de los líderes de la oposición, o del
gobierno o el señor Pere Mayor no estuvo, en fin, o sí que
estuvo el líder de la oposición del PP, porque eso
sería importante.

A mi me gustaría también que alguien
pues nos informara si en sus etapas de gobierno pues, como se está
haciendo ahora, las comparecencias y las actuaciones de control sobre el
Consell pues se retransmiten en directo.
Todo eso son datos objetivos.
Que
a ustedes les moleste que quizás su soflamas políticas de
esas jornadas de control aburren a los valencianos y resulta que la cuota
de pantalla, share,
esa frase, o palabra, barbarismo, que no nos gusta, a mí no me gusta
nada, resulta que nadie les escucha.
Pues ese es el problema de ustedes.

Les he dicho al principio que no maten al mensajero.
Y
ustedes están intentando pues desprestigiar a Canal 9, a
Radiotelevisión Valenciana, simplemente porque a ustedes no les van
bien electoralmente las cosas.

Les he dicho ustedes que, bueno, que no entiendo su
obsesión por Televisión Valenciana cuando, si lo estamos
haciendo tal mal y hay tan poca cuota de seguimiento por los valencianos,
sería la mejor fórmula para que sigamos y ustedes no
manifiesten tanta preocupación.
Porque gracias a esa nefasta
gestión y baja cuota de seguimiento de audiencias, pues es el mejor
instrumento para gobernar ustedes.

Aquí falla algo, es decir, o es que la cuota va
tan bien y la televisión va tan bien, que es lo que les preocupa,
que ustedes pues lo que llevan al final a decir es que esto funciona mal.

Miren, denuncias, comunicados de plataformas, al final
siempre son los mismos.
Es decir, es que en todas las plataformas al final
va uno y están los mismos siempre en todas las plataformas.
Y con
denuncias difusas.
Nos gustaría que.
.
.
No, no nos
gustaría, vamos, no nos gustaría, evidentemente que no.
Pero,
bueno, lo que nos gustaría, desde el punto de vista de la forma, es
que alguna vez ustedes tuvieran alguna sentencia que concretara situaciones
y que fijara en fundamentos de hecho y de derecho que ha habido acoso,
presiones.
En fin, es que no hay nada, no hay nada.
Pasa igual como la
manipulación, que los únicos que han tenido una sentencia por
manipular informaciones de Canal 9 han sido ustedes.
Y frente a eso ustedes
no aportan datos.
Es otra vez Bartolo tenía una flauta.
Y seguimos
con lo mismo.
En vez de desvirtuar los datos de presencia política,
pues lo mismo.

Y bueno, pues, señor Morera, ustedes parece que
antes de las elecciones sumaban con alguien mayoría y pensaban hacer
gobierno.
Recabe usted también los apoyos de esas fuerzas
políticas porque a lo mejor tampoco están tan interesados o
no consideran la representación de su grupo lo suficientemente de
importancia o de peso como para que, en fin, ustedes puedan tener el
respaldo de un mayor apoyo institucional en aras a que ustedes tengan una
mayor presencia política.
En cualquier caso, ustedes la tienen,
está el consejo de administración donde se puede y se debe de
debatir estas cuestiones.
Y entiendo que son personas y hombres los que
están en ese consejo de administración para en su momento, si
hay, y con tiempo antes de unas elecciones, puesto que su coalición
pues ha sido algo muy de última hora, muy aprisa y muy de firmar
documentos como sea, tanto que con la misma prisa que se ha montado casi se
ha desmontado.
Pues que con más tiempo preparen una estrategia
dentro del consejo de radiotelevisión, de alguna manera de cara a
las próximas, si siguen ustedes, pues que puedan tener esa presencia
mayor que desean.

Muchas gracias.

El senyor president:

Gracias a usted,
señor diputado.

Tiene ahora uso de la palabra el señor director
general, el señor García.

El senyor director general de Radiotelevisió
Valenciana:

Bien, muy brevemente,
porque creo que el tema no da más de si.

Señor Morera, no, usted lo ha dicho, no me
traslade a mí una cuestión que es una cuestión interna
de su propio grupo parlamentario que nada tiene que ver con mi
responsabilidad ni con mi actuación.

El Consejo de Radiotelevisión y este director
general está sometido, como todo el mundo, a la legislación
vigente, y por lo tanto los tiempos en las campañas electorales
están estipulados de una manera proporcional al acuerdo de la
legislación en campaña electoral, a la ley electoral
-perdón-, y esta ley es la que determina los tiempos
para cada uno de los partidos políticos en función de los
votos obtenidos en los anteriores comicios del mismo ámbito.
Y el
Consejo de Administración lo que hace es debatir una serie de
propuestas, elevarlas -como usted ha dicho- a la junta
electoral y la junta electoral las valida o no las valida.

Y a la señora Espí tengo que decirle que
que yo sepa, no sé quién le ha informado, pero yo nunca he
tenido conocimiento de que el PSOE haya presentado una reclamación
ante la junta electoral por el acuerdo del Consejo de
Administración, acuerdo.
.
.
(remors) Hombre, claro, usted ha dicho el acuerdo.
Es que nosotros
cumplimos el acuerdo (remors) .
.
.
No, no, incumplimiento ninguno, porque el acuerdo se ha
cumplido en todas las convocatorias escrupulosamente y no ha habido ninguna
quejar formal por parte de ningún grupo político, elevada a
instancias públicas; no ha habido ninguna, no ha habido ninguna.
Pues se habrá dado cuenta que todas están perdidas, porque,
vamos, fíjese que de oficio las habrán desestimado, porque a
nosotros nunca nos han pedido contestación.
(Remors)

El Consejo de Administración acordó los
repartos de tiempos electorales, incluso, incluso, y hagáselo usted
mirar, con apoyo de su grupo parlamentario.
Por lo tanto, no sé a
qué vienen estas críticas cuando ustedes lo han apoyado.
Es
que me parece, de verdad, que.
.
.
No sé.
.
.

El senyor president:

Un segundo, señor
director general.

Tendrá tres minutos de réplica,
señora Espí, pero déjele que concluya.
No se puede
dialogar.
Está el señor director general en el uso de la
palabra.

El senyor director general de Radiotelevisión
Valenciana:

Usted ha dicho que ha
presentado reclamaciones ante la junta electoral, sí, lo ha dicho.
Si le he oído mal le pido disculpas.
Pero yo he entendido que usted
ha dicho que su grupo ha presentado reclamación ante la junta, cosa
que yo desconozco y si ha sido así habrán caído de
oficio.
Otra cosa es porque el acuerdo del Consejo de Administración
es lo que se ejecuta y siempre ha habido, por parte de todos los grupos
políticos o de representantes del Consejo de Administración,
absoluta conformidad en su cumplimiento.
No ha habido ninguna queja formal,
ninguna.
Todas las cuestiones de matiz que se han planteado se han
corregido si no han supuesto ninguna vulneración del acuerdo, de la
filosofía y el espíritu del acuerdo.

Y lo demás, pues, oiga, yo qué quiere
que le diga.
Volvemos a insistir, aprovechando esta cuestión para
hablar de otras que ya se han debatido con anterioridad.
Y esto de las
presiones políticas y tal, pues, oiga, yo le puedo garantizar que no
hay ninguna presión política sobre ningún trabajador.
Y quien lo diga, vuelvo a insistir, miente, miente, porque no hay
presión política sobre ningún trabajador.
Se
actúa con criterios profesionales como ha sido siempre.
Y, por lo
tanto, a partir de ahí, usted haga la afirmación o la
denuncia que mejor considere.

Respecto a la deuda, bueno, pues ya hemos hablado
antes de eso.
Yo creo que los temas que usted ha vuelto a reiterar pues han
sido antes ampliamente debatidos.

Gracias.

El senyor president:

Muchas gracias a usted,
señor director general.

Señora Espí, si desea usted tener uso de
la palabra.
.
.
Disculpe.
Perdón.
Proponía el
Compromís y por tanto es el señor Morera quien ha de hacer
ahora el uso de la palabra.
Tiene usted tres minutos, señor Morera.

Muchas gracias.

El senyor Morera Català:

Moltes gràcies,
senyor president.

Jo no m'he referit als informatius o a la
informació de Canal 9 i de Ràdio 9, perquè ja hem
parlat amb anterioritat sobre el tema per no abundar en.
.
.
Jo trobe que
és un model d'avantguarda que havia de ser estudiat per diaris
tan importants com el New York Times, la BBC, és un exemple del que hauria de ser per a tot el
món civilitzar.
Això ja ho hem parlat abans.
Per tant, per a
què seguir.

Simplement dir que ni tot està tan bé,
ni tot està tan mal.
Hi ha alguns aspectes positius que jo he
assenyalat en la meua compareixença, allò de la
producció pròpia, però trobe que n'hi ha un
aspecte absolutament millorable.
I és continuar avançant en
el concepte de pluralitat basada sobre la realitat existent.
La pluralitat
social, la pluralitat econòmica, la pluralitat política.
I
trobe que l'acord del Consell d'Administració és
intolerable.
Legal?
Sí.
Però intolerable.
I ho diré on
faça falta.
Perquè no es poden abundar discursos de demanar
no sé quines coses quan no es compleix després amb les ordres
que toca.

Canal 9 i Ràdio 9 són els nostres
mitjans i estem ací i la nostra obligació és intentar
millorar-los.
Jo no mire el passat, jo no he censurat.
Jo
l'única cosa que sóc és un exclòs dels
mitjans de comunicació públics valencians.
I trobe que
això és un error.
Estic exclòs per decisions molt
legals, per decisions de direcció, per decisions del Consell
d'Administració, però considere que es pot millorar el
model.
I podríem avançar amb un model més ample.
Torne
a repetir.
Des de fa quatre anys i mig no seguisc amb detall, efectivament,
no mire les vint-i-quatre hores ni Punt Dos, ni Canal 9.
Però he
assenyalat com a positiu les retransmissions en Punt Dos de les.
.
.
en
els.
.
.
d'això de control.
És a dir, jo vinc ací
en una actitud positiva de millora, no mire el passat, no tinc ninguna
rèmora del passat, tampoc he governat mai esta comunitat o
país.
Però m'agradaria poder avançar cap a un
model de millora dels nostres mitjans de comunicacions públics,
davant una competència important que hi ha a nivell global de cable,
de la TDT, d'altres operadors, etcètera, etcètera.
Però són els nostres i per tant jo vinc ací amb
l'ànim de millorar.

Trobe que el seguiment informatiu, mire, els puc
comentar, perquè m'ho he preparat però no vaig a
avorrir.
El dilluns 11 de febrer, no és campanya electoral i per
tant no estan sotmesos a l'acord del Consell
d'Administració, la informació en minuts:  PP, 9;
PSOE, 5; Esquerra Unida, 0.
El dia següent: PP, 12; PSOE, 2; Esquerra
Unida, 1.
El dia 13: PP, 11; PSOE, 2; Esquerra Unida, 0.
Dia següent:
PP, 10; PSOE, 2; Esquerra Unida, 0.
No apareix en cap lloc el Bloc.
I no ja
pel Consell d'Administració.
¡En cap lloc!
Ràdio
9 más de lo mismo.
És això seguir els principis que marquen el
procés de constitució de la llei de Radiotelevisió
Valenciana?
Sí, però manifestament millorable.

El senyor president:

Muchas gracias,
señor Morera por su intervención.

Tiene ahora.
.
.
No, la señora Espí no
hará uso de la palabra.
Muchas gracias, señora Espí.

Su turno, señor director general.

El senyor director general de Radiotelevisió
Valenciana:

Yo, señor
Morera, le vuelvo a insistir para acabar en esta cuestión.
Hay una
legislación que tenemos la obligación de cumplir.
Si ustedes
consiguen cambiar la legislación, pues cumpliremos las
modificaciones que contemple esa nueva legislación.
Entonces, creo
que es una legislación estatal, la ley electoral estatal.
Y por lo
tanto ha habido y hay jurisprudencia sobre este tipo de cuestiones, tanto
por parte de la junta central como por parte de la junta provincial, que
indican los pasos que debemos de seguir.
Ha habido intentos en otras
cadenas de intentar salirse de los bloques pactados y cerrados de tiempos
para los partidos políticos y la junta electoral se los ha cargado.
Entonces, los que tenemos responsabilidades públicas y de
dirección de entes públicos de radio y televisión,
pues no podemos hacer otra cosa más que cumplir con la ley.

Y a partir de ahí pues poco más le puedo
decir.
Ustedes obtuvieron un resultado en las elecciones generales de 2004
y sobre ese resultado se aplicó la proporcionalidad en los tiempos
electorales.
Y siempre le tengo que decir, a favor del Consejo de
Administración, que ha habido una actitud de conceder más
tiempo de aquel que viene estipulado en la propia ley a los diferentes
grupos políticos por el resultado que habían obtenido en los
comicios anteriores.

Y también le puedo decir, como así lo he
hecho expresamente en alguna sesión del Consejo de
Administración, que esta televisión o esta radio y
televisión es la más condescendiente, la que más
tiempo dedica en campaña electoral a los distintos grupos y
formaciones políticas que optan a obtener representación en
los distintos parlamentos, sea autonómico o sea nacional, en cada
una de las convocatorias.
Porque yo le puedo decir que el resto de
televisiones públicas, las que yo conozco, se limitan exclusivamente
a lo que dice la ley.
Y aquí siempre hemos tenido salvedades y hemos
tendido la mano y hemos abierto los tiempos para que grupos
políticos, como el suyo, como ocurrió en la campaña de
las autonómicas de 2007, donde anteriormente en 2003 habían
obtenido el 4,70% de los votos aproximadamente, no habían llegado al
5%.
Por lo tanto eran un grupo extraparlamentario, se les concedió
un tiempo añadido que le correspondía a Esquerra Unida por el
resultado y por los diputados que habían obtenido.

Y de la misma manera que en la campaña esta de
las elecciones generales de 2008, de acuerdo a ley usted sabe que al Bloc
no le correspondía ni un solo minuto en información, ni uno
solo, aplicando la ley estrictamente.
Y se concedió ese minuto en
aras del 1,5%.
.
.
Pero es así.
Oiga, si usted hubiera ido en
coalición, como fueron las autonómicas, con otras formaciones
políticas, pues les hubiese tocado más.
Pero la marca no era
del Bloc, la que concurrían eran las siglas de Esquerra Unida.
Y,
por lo tanto, vuelvo a insistir, no me corresponde a mí entrar en
valoraciones de carácter interno.

Gracias.

El senyor president:

Muchas gracias a usted,
señor director general.

Queda sustanciado este punto.
Se levanta la
sesión hasta la reunión de la mesa de la comisión para
establecer el nuevo orden del día.

Muchas gracias.

(S'alça la reunió a les 19 hores i
16 minuts)