Untitled Web Page



**Comissió d'Agricultura, Ramaderia i Pesca realitzada el dia 7 de febrer de 2006.
Comença la reunió a les 10 hores i 59 minuts.
Presidix l'Il·lustre Diputada Senyora Dolors Pérez i Martí.
Reunió número 8.**

***Compareixença del conseller d'Agricultura, Pesca i Alimentació, senyor Juan Gabriel Cotino Ferrer, per a informar de la situació i les mesures que la conselleria pensa aplicar per reconduir el sector, sol·licitada pel Grup Parlamentari Esquerra Unida-Els Verds-Esquerra Valenciana: Entesa (RE número 28.
572).***

**La senyora presidenta:**

Senyories, bon dia.
Benvinguts a la Comissió d'Agricultura.

El senyor secretari, si té l'amabilitat, passarà llista a vore si tenim quòrum.

 

*(El senyor secretari passa llista dels membres de la comissió)*

Senyories, una vegada comprovada l'assistència de tots els membres a la comissió, passem al primer punt de l'ordre del dia, que és la lectura i l'aprovació, si s'escau, de l'acta anterior, de l'última reunió.
Si tots vostés han comprovat l'acta i estan conformes.
.
.
Per assentiment, els pareix bé?
Molt bé, d'acord.
Queda aprovada l'acta anterior.

 

*(Ocupa la presidència la vicepresidenta de la comissió, senyora María del Carmen Nácher Pérez)*

**La senyora vicepresidenta:**

 

El segon punt de l'ordre del dia és la compareixença del conseller d'Agricultura, Pesca i Alimentació --al qual li donem la benvinguda a esta comissió-- per a informar de la situació del sector citrícola i les mesures que la conselleria pensa aplicar per a reconduir el sector.

Té la paraula el senyor conseller.

 

**El senyor conseller d'Agricultura, Pesca i Alimentació:**

Moltes gràcies, presidenta.

Moltes gràcies, senyories.

El passat dia 10 de novembre vaig comparéixer en esta comissió per a exposar el Pla estratègic de la citricultura.
No fou possible.
Per tant, hui, amb molt de gust, comparec de nou davant vostés per a fer un breu resum de les coses que en eixe pla es contenen i que a continuació vaig a exposar.
Certament, aquell 10 de novembre, els vaig donar ja a vostés un esborrany del que s'havia treballat.
I, posteriorment, el 28 de novembre, en el *Diari Oficial de la Generalitat*, va ser publicat aquell pla.

En síntesis, per fer un resum del sector citrícola, lògicament, el sector ha contribuït significativament al desenrotllament econòmic de la Comunitat Valenciana i històricament ha constituït una de les principals fons de riquesa per als nostres pobles.
Actualment, este cultiu aporta la major part de la producció final agrària d'esta comunitat, amb una collita que s'aproxima als tres milions i mig de tones i que arriba a un valor de mercat, aproximadament, de 2.
400 milions d'euros.
El cultiu de cítrics té també un important valor social, ja que agrupa més de set mil agricultors o propietaris de plantacions, proporciona treball durant quasi tot l'any i genera més de 70.
000 ocupacions directes i indirectes.

La Comunitat Valenciana és la primera zona del món productora de cítrics amb destinació a l'exportació.
Açò suposa que aproximadament el 60% de la collita s'envia a mercats exteriors, especialment als de la Unió Europea; que mantenim i que seguim mantenint una situació preponderant en este tipus de producte.
Encara que tampoc deixe de mencionar altres exportacions que es fa a Estats Units, a Canadà i altres mercats, espere en el futur, que s'està treballant tant en el sector, com per l'Administració Central i l'Administració Autonòmica, perquè puguen ser futurs mercats dels nostres productes, especialment els països asiàtics.

Com vostés ben saben, en el segle XXI, la situació de la citricultura valenciana ha canviat notablement, respecte a fa molts pocs anys, fa escassament una dècada.
L'obertura de mercats comunitaris, la major incidència dels nostres competidors tradicionals, l'increment progressiu d'enviament de mercaderies procedent de l'hemisferi sud, l'apetència per productes substitutius, els canvis en l'habitat del consum i la concentració de la demanda en grans empreses de distribució.
Estos i altres són factors que estan fent un canvi substancial en el tema de la producció i la comercialització de la nostra activitat citrícola.

A fi d'estudiar i traure unes conclusions respecte a com està esta situació, tant en el tema productiu com en el tema comercial, es va crear este pla estratègic, que vostés ja coneixen, i es van constituir unes taules citrícoles que al llarg de vàrios meses s'han estat treballant.
En elles han participat professionals agraris, des d'organitzacions professionals agràries, les cooperatives, el comité de gestió, el consell regulador d'IGP de cítrics, organitzacions de consumidors, ames de casa; es va convocar especialistes de la universitat, del món de la investigació i de l'administració, com no podia ser d'altra manera, que pilotava tot este pla.

Este pla, jo diria com a forma de resum, trau unes quantes idees bàsiques.
Un tema és la modernització de les estructures productives; altre tema important és la implantació de sistemes de cultiu sostenibles; altre la reforma del sistema comercial i altre és un nou impuls a la potenciació de l'I+D+I en esta matèria.

Per tant, tenint en compte la situació per la qual passa el sector citrícola valencià i la conveniència de canviar els plantejaments actuals, així com l'obligació de defendre, que és la que crec que tenim tots, els interessos de la nostra citricultura, es considera necessari desplegar este pla que vosté ja coneixen, perquè ha sigut publicat, en el que ve a fer un disseny de les coses que, segons estes taules i en l'acord unànime del sector, es va acordar fer entre un programa de 2006 a 2011.

En estos temes, bàsicament, un dels temes que s'aprofunditzà és l'explotació citrícola valenciana.
Com tots vostés coneixen és una explotació en la que les parcel·les són xicotetes, minifundisme.
I que, per tant, donades les característiques que l'unir parcel·les és una realitat que l'hem intentada permanent però que, no obstant això, per part dels agricultors, no és un tema que haja sortit i haja eixit fàcilment, i hi ha cert rebuig a eixe tema, s'ha pensat que caldria impulsar --i això és el que per part de tots els sectors creiem que era l'oportú-- el tema de l'explotació i del cultiu en comú com una fase igual no definitiva però sí essencial per començar este tema.
Basant-se en este tema del cultiu i d'explotació comú, s'hem basat en estudis fets per la universitat, en estudis proposats per equips de la conselleria i per, especialment, el món del cooperativisme.

Un altre tema important que es va tractar era el recurs de l'aigua.
El recurs de l'aigua era un tema essencial perquè poguera funcionar, possiblement, eixe tema de l'explotació o del cultiu en comú.
L'estalvi d'aigua no suposa solament estalvi d'aigua, que és un tema bàsic en la política de la Comunitat Valenciana, sinó que eixe estalvi d'aigua suposava gastar menys aigua i gastar menys jornals en el treball dels camps, perquè a través del rec per goteig se suposa que hem de treballar menys la terra, hem de sulfatar menys les brosses, tenim uns estalvis importants en eixe tema.
Per tant, el seguir avançant el plantejament de l'estalvi d'aigua creiem --i així ho pensem-- que és un dels temes bàsics per poder estalviar i produir una qualitat el més alta possible en la nostra terra.

L'altre tema, que és una realitat preocupant en la nostra comunitat i en la resta d'Espanya, és l'envelliment de les persones que es dediquen a treballar el camp.
És un fet que la incorporació de jòvens, encara que en els últims anys ha sigut una incorporació similar uns anys i altres, però el que està clar és que la població d'agricultors d'Espanya i de la nostra comunitat, en concret, que és el que ens toca a nosaltres analitzar, és una població major.
I que, per tant, en un període d'anys relativament curts, cal substituir-la de forma diferent i de forma de gent que es puga incorporar i tindre unes actuacions conforme treballar la terra, conforme comercialitzar-la.
El sistema, per tant, de com facilitar cada volta més la incorporació del jove, no solament en un plantejament netament d'ajudes, que fan falta, sinó a la vegada que puga ser un agricultor en la que treballen més quantitat de terra de la que habitualment pot tindre o pot adquirir.

El sistema productiu citrícola valencià saben vostés que ha permés la proliferació d'empreses i que, per tant, per exemple, en el sistema de tractaments fitosanitaris són moltes les empreses les que es dediquen a este tema.
I, per tant, un altre tema important és com fem un pla molt específic, molt estudiat per lluitar contra el tema de la proliferació del consum de productes químics, a vegades amb massa quantitats o de forma que ni és bo per al producte que estem nosaltres produint, ni tampoc és bo en el sentit que a vegades, amb eixa quantitat de productes que estem gastant, estem encarint els costos innecessària.

Per tant, eixe tema de la producció integrada i ecològica que hem de treballar i que hem de defendre és un altre dels punts bàsics del Pla citrícola, per intentar que aquells productes que ixen de la nostra Comunitat Valenciana siguen uns productes quan a qualitat i quan a sanitat.
Quan que nosaltres puguem donar una seguretat del producte que estem fent i que puguem exportar a tot el món aquells productes amb eixos dos paràmetres essencialment: que és un producte amb molta qualitat i que és un producte alt en seguretat.

Estem en un món d'un mercat globalitzat, com ve tots coneixen.
I tenim el problema de la producció de cítrics d'altres països, que estan sent competents en els mercats habituals que nosaltres hem tingut fins ara; especialment els cítrics procedents d'Argentina, de Brasil, d'Uruguai, de Sudàfrica o d'Egipte, entre altres, són productes que entren o bé directament pel nostre mercat, i pel nostre mercat arriben a parar al centre d'Europa, o bé directament a altres ports europeus en els que entren directament estos productes i que es poden trobar en qualsevol cadena de distribució en eixe tema.

Per tant, ordenar, lluitar, essencialment perquè eixos productes no entren en Europa, no comercialment en el que és un món globalitzat, com els deia abans, difícilment tenim eixe problema, sinó que entren sans.
Que eixos productes són competència nostra per dos raons.
Són competència perquè són productes que, a més que el cost de producció puga ser més barata, tenen un tema que és que el sistema de l'ús de productes fitosanitaris el control és diferent al nostre i a la vegada poden dur, i així la història ha demostrat, una quantitat de possibles malalties que podrien ficar en risc la nostra producció interna.

Per tant, en eixe tema nosaltres estem demanant, i pense que en eixa òrbita, diguem, d'estar tant el govern central com el govern autonòmic i d'altres comunitats, es van fer els acords pertinents.
I hem de seguir impulsant-los i hem de seguir defensant-los, perquè la Unió Europea marque unes normatives de control de productes de tercers països que puguen repercutir en el producte nostre.
Això suposa que s'apliquen uns temes, com el Japó ens aplica quan nosaltres volem exportar taronges al Japó, o ens aplica Estats Units.
La Unió Europea ha d'actuar radicalment en eixe tema.
I això és un tema bàsic perquè nosaltres, el sector citrícola, puga seguir defenent-se i puga tindre les mateixes condicions que puga tindre un altre sector en qualsevol lloc del món.

Altre tema complex i difícil és el tema, que abans comentàvem, la gran proliferació de gent que per exemples es dedica a usar els productes fitosanitaris en els camps, no menys és la quantitat de gent que està comercialitzant els productes.
Eixa comercialització de productes en un món que ha funcionat i al llarg de la història ha sigut pioner en la nostra comunitat hi ha una realitat diferent i és que hui en dia els compradors d'eixos productes estan concentrats en unes poquetes cadenes multinacionals en la que el comprador ja no són els mercats de Perpinyà o el mercat de Berlín o el mercat tal, sinó és una cadena que compra quasi per a tots eixos mercats.
La qual cosa, si nosaltres tenim un plantejament d'oferta amplíssima i uns compradors molt reduïts, eixa estructura és una estructura que ha de canviar.
Que ha de canviar i que des de la Generalitat hem de recolzar eixe canvi, en la mesura que els agents comercialitzadors, tant cooperativisme, Anecop, com unió de vàries cooperatives, com els exportadors del comité del sector de cítrics, cal replantejar-se.

Això s'està replantejant baix el punt de vista d'Estats Units i està donant certs resultats.
Vull dir que no envia cadascú en un barco diferent un contenidor i té una competència directa quan arriba allí un contenidor amb un altre, sinó que jo crec que, des de fa ja uns quants anys, s'han agrupat per a poder exportar conjuntament, per estalviar costos en les exportacions, per a poder conéixer un poquet al mercat.
Eixe és un altre tema que és essencial i que cal lluitar perquè el nostre sector puga seguir tirant endavant.

Jo, com a resum, i per a finalitzar, crec que tot açò.
.
.
Hem parlat breument de la producció, hem parlat un poc de la comercialització, quin és l'altre repte important que crec que mosatros hem de seguir donant un valor afegit al sector?
Doncs, el tema de l'R+I+D.
Hem de seguir investigant varietats; hem de seguir investigant el tema del poder utilitzar la quarta o la quinta gamma en el producte citrícola, que encara no podem estar avançant perquè no n'hi ha encara, hui en dia en el mercat, un sistema que allò puga funcionar adequadament; hem de seguir impulsant el plantejament de com el suc de clementina és un suc que dura i que siga apetitós sense productes químics.
Tenim una sèrie de temes d'investigació en el que és un dels reptes importants que també en este pla estratègic tenim ficats.
Vull dir, que hem de treballar en el camp de la producció, hem de treballar en el camp de la comercialització, hem de treballar en el camp de la investigació.

Com a resum, jo diria que en esta orde que ha segut publicada i que estem tirant endavant en la mesura del possible, volem treballar en eixos fronts i pense que això és el camí adequat perquè este sector, que no està passant des de fa uns quants anys per moments fàcils, puga reviscolar i puga tindre un camp de futur que jo crec que si sabem adequar-se el tenim assegurat.

Moltes gràcies.

 

**La senyora vicepresidenta:**

 

Té la paraula, pel Grup Parlamentari d'Esquerra Unida-Els Verds, la senyora Dolors Pérez.

 

**La senyora Pérez i Martí:**

Gràcies, senyora presidenta.

Senyor conseller, benvingut, i agrair-li el que vinguera a exposar-mos el pla Millora.
Bé, el que nosaltres li demanàvem, no?
, que al cap i a la fi era a vore quin tipus de pla es podia aplicar al sector citrícola valencià en una situació en què el sector citrícola estava perdent guanys sobre els cítrics en una entrada per acords europeus bastant massificada al centre d'Europa i amb eixa manca de venda dels nostres productes citrícoles a un preu acceptable perquè el sector poguera viure o sobreviure dintre de la quantitat de problemes que existixen.

Per tant, jo li he d'exposar primerament que una vegada vosté va tindre l'amabilitat d'entregar-nos el pla, entenc que vaig fer el meu deure que va ser primer estudiar-lo i després vore si efectivament tenia la viabilitat necessària per a poder-lo aplicar.
Clar, de la viabilitat parlarem quan haja passat una mica de temps.
No podem parlar ja si és viable en estos moments o no.
Però que fea falta, fea falta i, per tant, és positiu ja d'entrada poder-lo tindre i comprovar fins a quin punt es pot desenvolupar.

N'hi han algunes coses en què coincidim, com és el relleu generacional en el camp valencià, que vosté ha estat parlant del mateix, i que hem tingut d'una forma o d'altra diferents intervencions al respecte; la situació dels jóvens, com de difícil és per als jóvens accedir al camp valencià i quines mesures s'han de prendre al respecte.
Però jo, no obstant, li recordaré aquells principis que jo vaig promulgar, no recorde ja bé si va ser en un plenari o va ser en una comissió, perquè vosté ho tinga en compte i si se pot optimitzar per als joves del camp valencià mitjançant els acords en les organitzacions agràries, benvingut siga aquell debat que vàrem tindre, benvingut siga.

A mi me preocupen dues qüestions, i serien les úniques, per com parle de malament, que li vaig a exposar.
Una, que en estos moments, dintre de tot el pla Millora en general, però basant-mos en cítrics n'hi ha una empresa privada de transformació de cítrics en sucs, i esta empresa privada va a tindre unes ajudes molt substancials de la Conselleria d'Agricultura.
No sé si me pareix bé o malament, però sobretot no acabe d'entendre-ho perquè al parlar d'una empresa privada i de transformació estem parlant una mica també d'indústria.
No sé si és que la Conselleria d'Agricultura, senyor conseller, té algun conveni al respecte amb la Conselleria d'Indústria per a poder llançar endavant esta empresa privada.
És fàcil.
A mi m'agradaria que vosté m'exposara un poc sota quin fi passa esta concepció d'ajuda del que és el cooperativisme, el funcionament amb un desenvolupament mitjançant el pla, clar, sobre el que és l'agricultura valenciana de tota índole i, sobretot, la protecció al cítric, que és la part més important que tenim.
Per què en lloc de dissenyar eixa estratègia del pla per ahí, per eixe camí, i al parlar del món cooperativista també amb falta d'ajudes que tenen les cooperatives, ajudem empreses privades?
Però com que no ho sé, m'agradaria que vosté em diguera alguna cosa al respecte.

I m'agradaria també que m'exposara si dintre d'aquest pla contempla el senyor conseller i, per tant, la conselleria, el contracte de compravenda en matèria de cítrics que fa diversos anys va estar acceptat i continua estant sense aplicar.
Perquè és importantíssim, ja que la taronja no porta un segell i lògicament jo sabem de quin lloc és.
Sempre diguem: «La taronja més dolça és la del meu poble».
Però no és això, eh?
Posant-mos en la matèria faria falta, per evitar la quantitat de problemes que n'hi han entre els intermediaris i els mateixos preus i la situació tan agreujada en guanys que tenen els agricultors, que existira eixe contracte de compravenda.
I m'agradaria saber si vosté açò ho pensa aplicar, si ho du endavant, si estan estudiant-ho, en quina situació, en concret, es troba.

I també dir, per a acabar, que sé que en estos moments el pla comença a aplicar-lo la conselleria per a tractar la gestió en explotacions xicotetes, per a unificar eixes explotacions, que això aniria en base, una mica, al que va a ser la llei de la terra, la llei de modernització del camp valencià, que vam parlar d'ella i que estaria bé que se duguera endavant, sota el més rigorós i estudiós de.
.
.
, bé, de les matèries per a poder aplicar un bon funcionament en este aspecte, ja que fent unitats grans probablement se puga ser més competitiu i els enviaments, les vendes, resulten bastant més econòmiques que si són enviaments o vendes en unitats xicotetes.

Gràcies, senyor conseller.

 

**La senyora vicepresidenta:**

 

Gràcies, il·lustre diputada.

Pel Grup Parlamentari Socialista té la paraula el senyor Lozano.

 

**El senyor Lozano i Pastor:**

 

Gràcies, senyora presidenta.

Bon dia a tots.

Bon dia, senyor conseller.

Jo crec que vosté en l'exposició que ha fet, lògicament no podem estar en desacord.
És una anàlisi que, a més, se coneixia ja des dels anys noranta, perfectament estudiat, calibrat, quantificat inclús, i que lògicament quan vostés entraren a governar ja se sabia quines eren les debilitats del sector i també quines eren les seues fortaleses.
Per tant, se suposa que si els ciutadans havien fet un canvi polític era perquè el Partit Popular intentara millorar allò que ja se sabia que estava malament.

Dit açò.
.
.
, ho dic perquè lògicament, arribat ací després de sis anys de vostés estar governant, contar-mos que ja se saben quins són els problemes que tenen, me pareix que està bé però només bé.
El que no podem admetre és que açò siga el començament d'una cosa que el sector, en este moment, ja no pot resistir.
I eixe és el problema, senyor conseller, que amb les rendes que tenen, els llauradors ja no se poden mantindre vivint d'elles.

Vostés en el punt de l'inici que fa el seu document parla que este pla que «establece actuaciones y estrategias aplicables a los distintos componentes del sector citrícola tiene como ejes fundamentales la modernización de las estructuras productivas, la implantación del sistema contiguo sostenible, la reforma del sistema comercial, la potenciación del I+D+I».
Lògicament, això és el mateix que portaven tots els pressupostos dels sis anys últims passats.

Arribem al minifundisme.
.
.
--crec que només tinc tres minuts i mig.
Jo crec que la senyora presidenta me donarà un poc més de temps, i jo li ho agrairé, perquè crec que és important, senyor conseller.
En ningun moment m'agradaria que de les meues paraules eixira la mínima acritud en benefici de la situació en què està el sector.
En el tema del minifundisme, en este moment, des que vostés governen han desaparegut el 50% de llauradors i, no obstant això, en el que és la propietat de la terra ha augmentat el nombre de propietaris, a diferència de tot el que ha passat en la resta de l'Estat.
O siga, ni tan sols s'han establit polítiques que anaren paral·lelament fent que les terres s'hagueren concentrat i haver minvat el minifundisme que existia.
Perquè el que ha canviat bàsicament, en tot el problema que tenim avui en dia de preus de costos, de producció, que li recorde que tenim els més elevats de tot el món, també som els principals productors i, per tant, això hauríem d'haver-ho superat, li recorde que l'única diferència és que mentres en els anys seixanta, setanta, els mateixos tipus de fer, de produir, n'hi havien en una finca gran que en una xicoteta, lògicament, el preu unitari era el mateix.
En l'actualitat, l'aplicació de tecnologia, d'R+D, a les noves explotacions condicionades, fa que a uns els coste 10 pessetes de produir i, a uns altres, els xicotets, els coste fins a 20 i 23 pessetes.
No estan tots perdent diners actualment.
Ací n'hi ha gent que està guanyant molts diners en citricultura.

Per tant, el que haurem de vore és com ajudem a través de les ajudes que vostés diuen --dic «diuen», perquè ara després m'agradaria tocar el que és el pla, el que s'ha transformat això en els pressupostos-- diuen que estem molt lluny d'aconseguir que les ajudes facen que eixes parcel·les puguen estar al voltant de les cooperatives amb més condicions de produir més barat.

La utilització de l'aigua de rec.
Vostés tenen un problema econòmic, vostés tenen un problema que segurament no es pot apujar el pressupost de la Conselleria d'Agricultura, però jo li faig una pregunta que, a més, m'agradaria que la reflexionara perquè la plantejara en el Consell: com és possible que l'estalvi de l'aigua de què se beneficia tota la resta de la societat el carreguen als regants?
Això no és possible, senyor Cotino.
Vosté ha d'intentar que el conseller d'Obres Públiques se faça càrrec que de l'estalvi d'aigua se van a beneficiar tots els altres sectors i, al mateix temps, amarrar el pressupost per a incrementar amb eixos diners per a poder millorar el minifundisme i la parcel·lació.

Perquè eixa és la realitat, senyor conseller.
En el pressupost del 2006, i ahí està el que jo considere que és un engany velat als llauradors, totes les partides que hui porten el nom de pla Millorar, existien en els pressupostos passats.
I, a més, en algunes han disminuït.

Vosté sap que el sector en la taula sectorial, el principal problema que va manifestar era el tema de rendes: manteniment de rendes.
N'hi ha una clara línia per a manteniment de rendes que vosté sap que és l'assegurança agrària.
El sector està dient-li ja molt de temps: «Fem una assegurança integral de rendes o d'explotació per a assegurar que eixes rendes estiguen».
Com és possible que eixa partida pressupostària haja abaixat este anys, senyor conseller?

Jo, de veritat, que no puc entendre-ho.
Com és possible que vostés fiquen les ajudes a les gelades com a pla Millorar «para mantenimiento de renta», quan altres vegades el que s'ha fet és que s'ha fet un crèdit extraordinari de la Generalitat per a poder fer front a una situació catastròfica?
Com és possible que tantíssimes vegades, fins a sis vegades en els planes del pressupost de la Generalitat aparega la paraula «millorar» quan ni tan sols ve al cas només per allò de dir que existix un pla?

Això, realment, senyor conseller, de veritat, jo crec que és un pecat.
Jo, almenys no tinc el problema de justificar-me pel pecat o la mentira o, almenys, de l'engany, però el que el tinga haurà de fer un examen de consciència.
No és possible.
.
.
, que el sector en estos moments tinga unes necessitats com les que té i que després, en els pressupostos, se manifesten.

Vosté, en el pressupost, en el paper que mos va donar, com dia la senyora Dolors, molt amablement, vosté parla de 282 milions, 283, per al pla Millorar, per al 2006.
On estan?
Perquè només.
.
.

 

**La senyora vicepresidenta:**

 

Senyor Lozano, vaja finalitzant.

 

**El senyor Lozano i Pastor:**

 

.
.
.
--acabe ja, senyora presidenta--, només n'apareixen 260 en el pressupost per a tots els plans Millorar.
I vostés només n'han presentat dos: el citrícola i el de la vinya.
On estan els diners per als altres 43?

Jo, de veritat, senyor Cotino, que no acabe de comprendre com és possible que mantingam, davant una situació tan dramàtica com la que tenim, este tipus d'enganys, perquè això no afavorix absolutament per a res.

Gràcies, senyora presidenta.

 

**La senyora vicepresidenta:**

 

Gràcies, senyor Lozano.

Té la paraula, pel Grup Parlamentari Popular, el senyor Soler.

 

**El senyor Soler Garibo:**

 

Gràcies, senyora presidenta.

Senyories.

Gràcies, senyor conseller, per esta compareixença tan moguda, tan moguda, que va estar prevista en la comissió anterior, va estar retirada, després ajornada i, al final, vosté amb eixe afany de comparéixer ací, de quedar en les Corts i complir la seua obligació, doncs, ha comparegut, com no podia ser d'altra manera, cosa que li agraïm molt des del Grup Parlamentari Popular.

Mire, nosaltres estem completament d'acord amb el Pla estratègic citrícola, estem convençuts que fa el que deu fer, és a dir, que ataca el que ha d'atacar, les mides estructurals i no conjunturals.
Des de l'oposició, doncs, a voltes se mos critica, mos diu que no agarrem el bou per les banyes, que no fem el que deguem fer.
.
.
Doncs, mire, ací està, i ací està atacant les seues estructures, no apedaçant, no ficant un pedaç per ací i un pedaç per allà, sinó analitzant, seriosament, el problema que tenim, ahí coincidim tots en el diagnòstic, i actuant sobre les estructures, sobre totes les estructures.

Com vosté molt bé ha dit, s'ataca el minifundisme, el cultiu en comú és importantíssim, i ahí passem també al camp dels fets, de la teoria als fets: mos consta que la conselleria ja ha firmat un conveni amb la unió de cooperatives per a aplicar totes les mides del minifundisme, que estan emmarcades dins del pla Millorar.
Per tant, no són teories, no són papers, sinó són ja fets que les cooperatives, com a un primer pas, poden ha anar aplicant mides concretes del pla Millorar, que emmarca el Pla estratègic citrícola, que és del que estem parlant.

La utilització d'aigua de reg és importantíssima i, com dic, la teoria són els papers, i els fets són que ja tenim quasi dos-centes mil hectàrees, és a dir, més de la mitat de la superfície de regadiu de la Comunitat Valenciana, més de la mitat ja la tenim modernitzada, ja tenim a reg localitzat, que és del que es tracta, actuar en tres fronts quant a l'aigua: estalvi, reutilització i modernització.
Estem reutilitzant aigua de moltes depuradores i poc a poc cada volta s'està reutilitzant més auia.
Per tant, com dic, van casats els papers, la teoria, amb els fets.

L'agricultura a temps parcial.
Això és una realitat que ningú l'has buscada, que ha vingut i la tenim ahí, i és una realitat que no podem canviar.
El que sí que podem és anar actuant sabent eixa realitat.
L'agricultor a temps parcial no podem apartar-lo, no podem castigar-lo, no podem matxucar-lo, perquè és el 90%.
El que cal fer és anar primant i ajudant per a tractar de professionalitzar, tant com siga possible, anar professionalitzant més el camp.

L'envelliment dels agricultors, una altra de les mides que ataca el pla estratègic, no és un problema a soles de la nostra comunitat, és un problema de tota l'agricultura d'Espanya, i ahí estan també mides concretes per a atacar eixe problema.
És importantíssim, en un món en el segle XXI, això de la citricultura sostenible.
Vosté ha parlat de la protecció fitosanitària i de la prevenció, i crec que ha ficat vosté el dit en la llaga i crec que ha dit que la conselleria, el Govern Valencià, està preocupant-se.
.
.
És que no demanem els agricultors valencians res de l'altre món, a soles demanem el que mos fan a mosatros.
Vosté ha parlat dels controls per a enviar taronges al Japó, per a enviat taronges a Estats Units.
.
.
Doncs, bé, en este món globalitzat, mosatros entrem en el joc de la globalització, perquè no tenim més remei, però volem passar pel mateix adreçador que tots, que se facen inspecció en origen i la conselleria ha de fer tota la força, com me consta que està fent davant de les instàncies que tenen les competències, que no les tenim mosatros en eixe món globalitzat, perquè els agricultors, o els citricultors, millor dit, de tot el món, passen els mateixos controls que mosatros, perquè mosatros mos creguem això de la citricultura sostenible.

Quant al comerç, promoció i industrialització, doncs, també passem als fets.
Molt recentment, esta mateixa setmana, la conselleria ha estat present en la fira de Berlín de fruites i hortalisses, que, com sabem, és la més important del món.
Mos consta que allí n'hi havien 40 empreses valencianes, mos consta que hi ha hagut un 20% més de volum de negoci enguany que l'any passat, i ahí és a on hem d'estar presents en tot el món, perquè el millor que tenim els valencians o el millor que té la citricultura valenciana és la qualitat i el que tenim de fer és el que s'està fent per part d'Intercitrus, subvencionada per la conselleria, és que eixa qualitat la coneguen en tot el món.
És a dir, una política adequada de comercialització, d'industrialització i de màrqueting, sobretot, que estem en el segle XXI i en un món globalitzat.

Això d'R+D+I, lògicament, va emparellat amb tot el que comentàvem fins ara: tenim l'Ivia, que és un orgull, cal aprofitar-se de l'Ivia i tot el que l'Ivia faça quant a modernització, noves varietats, la utilització de productes fitosanitaris o que no siguen fitosanitaris, doncs, tot el que vinga des de l'Ivia mos pareixerà bé.

I, després, ja per anar acabant, doncs, crec que també és importantíssim el pla Millorar, en general, en el qual emmarca el pla estratègic, doncs, la utilització de les taules, que la política d'àrea de la conselleria no siga a soles la voluntat política d'un conseller, d'un govern o d'un partit, sinó que estiga canalitzada pel que diu tot el sector, i mos consta al Grup Parlamentari Popular que la Conselleria d'Agricultura atén el sector i tant com és possible el seguix i fa el que vol i el que li interessa al sector.

Per la part del Grup Popular res més i moltes gràcies.

 

**La senyora vicepresidenta:**

Té la paraula el senyor conseller.

 

 

**El senyor conseller d'Agricultura, Pesca i Alimentació:**

Moltíssimes gràcies.

Certament, jo crec que n'hi han distints aspectes que m'agradaria un poc resumir.

Senyora Pérez, la Conselleria d'Agricultura des de fa anys té les competències de les ajudes a les indústries agroalimentàries i això vol dir que hem utilitzat fons europeus i fons propis de la Generalitat per a suport a tot el plantejament agroalimentari.

Quan eixes ajudes a les indústries agroalimentàries són demanades per una cooperativa, tenen un percentatge de subvenció superior que si és una empresa, podíem dir, de qualsevol empresari que puga fer, i eixes ajudes les han demanades des d'empreses de gelats, la fàbrica de Danone, per dir un exemple, que és una multinacional, i és una normativa d'ajudes marcada per la Unió Europea i pel conjunt de governs espanyol i autonòmic.

En el moment actual estem en un període de transició entre els fons que teníem, podíem dir, de l'etapa anterior, que, lògicament, han segut repartits, perquè eixos fons se solen donar per a tres anys habitualment, cosa que significa que els fons, quan s'acabe este període, en 2007, eren fons que tenien d'aprovar-se fa tres anys, perquè n'hi ha una decadència en el calendari, en eixe sentit.

La conselleria, en qualsevol cas, el Govern de la Generalitat Valenciana, creguem que el tema d'impulsar les indústries agroalimentàries en el seu conjunt, en este cas, la de suc o la de qualsevol altra cosa, és important, perquè el plantejament que estem mirant és que per a poder defendre els nostres productes cada volta més tenim d'anar a la transformació, a impulsar la quarta o la quinta gamma, a fer temes que allò que estem produint en el camp arribe al consumidor de forma diferent.

Per tant, una idea clara que tenim la conselleria és seguir impulsant tot allò que siga l'impuls de l'empresa agroalimentària.
Mos encanta que eixa empresa agroalimentària vinga per la mà del món del cooperativisme, fenomenal!
De fet, el món del cooperativisme està impulsant un plantejament de quarta gamma en la indústria agroalimentària a través d'Agriconsa, en la qual mosatros donarem tot el suport possible.
Però també donarem el suport possible a qualsevol iniciativa privada que puga defendre els productes que tenim en la nostra comunitat.
Alguns reglamentàriament tindran un percentatge de subvenció superior i altres menor, però a mosatros, amb tal de fer un transformat dels productes que tenim en la nostra comunitat, seguirem apostant sense ningun dubte, perquè creguem que és una de les maneres de donar-li un valor afegit al productor.
Eixa és un poquet la idea de per què podem ajudar, en cas que aixina ho sol·licitara, una empresa agroalimentària.

És cert també que amb eixa indústria que ha citat hi han hagut una sèrie de contactes amb la Conselleria d'Indústria, perquè és una empresa en la qual donaria a treballar a una quantitat de gent important, cosa que és important que la Conselleria d'Empresa i Indústria tinguera uns contactes per a vore si això és possible.
Eixes empreses s'estan fent a la nostra comunitat, doncs, no ne tenim massa, però altres comunitats on el sector citrícola és important, doncs, n'hi han empreses com des de Pascual fins a Don Simón, fins a altres, que estan fent eixe tipus d'empreses en altres llocs d'altres comunitats espanyoles, i estan donant les ajudes necessàries perquè tots jo crec que creguem que part de l'ajuda que podem fer al camp és transformant els nostres productes.

El tema del contracte de compravenda, doncs, sap vosté que n'hi ha una negociació que ha sigut impulsada per la conselleria en el tema d'Intercitrus, especialment en el que se referix al tema.
Una de les idees que varen sorgir ahí era impulsar les OPC, i li he de dir que enguany ha entrat en marxa una nova OPC, que és la manera més directa que existixca eixe contracte de compravenda, en la qual n'hi han molts xicotets llauradors que s'estan incorporant ahí perquè no pertanyen a la millor a una cooperativa.
El món del cooperativisme no necessita eixe contracte, perquè és un tema a resultes, i del que se tracta és que impulsem eixe model.
Això s'ha constituït, està en marxa, s'està ficant en marxa enguany, anem a vore quan acabe la campanya el resultat que ha tingut, però en eixa idea seguirem apostant des de la conselleria.

Senyor Lozano, el tema de l'assegurança de rendes.
Mire vosté, la conselleria aposta per l'assegurança de rendes, com no podia d'altra manera, però vosté sap molt bé que el tema de les assegurances de rendes no és un tema que puga fer netament una conselleria, ni un Govern d'Espanya!
, perquè estem en la Unió Europea i tot el plantejament de.
.
.

Li conte una anècdota perquè vosté es situe un poquet i a la millor conega un poquet açò.
Mire, les ajudes de les gelades, doncs, resulta que unes ajudes de les gelades que han donat les comunitats autònomes per a replantar alguns tipus de productes que s'havien gelat, doncs, hi ha un veto de la Unió Europea perquè no se done, perquè diuen que això és una subvenció a la renda indirecta.
Vinc a referir-me, cal conéixer-se la legislació de la Comunitat Valenciana, la legislació espanyola i la legislació europea i parlar amb propietat.
Si vol, jo li ho passaré, jo li ho passaré!
, no n'hi ha ningun problema *(veus)*, jo li ho passaré i vosté ho mira i ho veu conforme està això.

Després, en el tema de l'auia de reg.
Jo hi estic d'acord.
Mire vosté, com més utilitzem l'auia de reg en molts llocs, millor; com menys diners li coste al llaurador l'auia del reg, millor; i que totes les administracions apostem per això, doncs, és el que estic demanant-li al Ministeri d'Agricultura permanentment, i espere aconseguir-ho!
Després d'any i mig d'estar demanant-li al Ministeri d'Agricultura unes ajudes concretes per al plantejament de millorar el reg en la Comunitat Valenciana, espere aconseguir-ho.
Per tant, vinc a referir-me que això és una realitat i les realitats estan conforme estan.

Respecte als temes dels diners que vosté dia, mire, jo lamente que vosté hasca sumat els diners que n'hi han en el pressupost netament.
És de veres, els diners que vosté ha citat estan reflectits en el pressupost, però, a més, vosté coneix perfectament, perquè en este parlament se va debatre, uns pressupostos extraordinaris que la Generalitat podia fer, i en el cas concret n'hi ha uns acords del Consell en què n'hi han assignats per a millora de regadiu 87 milions d'euros; en què part d'eixos 87 milions d'euros se van a utilitzar, i que les obres estan ja licitades i pendents d'adjudicar en termini breu, pel tema de la citricultura.
Per tant, sumen vostés uns diners i altres i voran com mos en sobren.
Eixa és la realitat.
Si ací l'única cosa que cal saber és: entregue els papers, sumar i no és més.
*(Veus)*

I, després, l'altre tema important, l'orde d'explotació en comú.
Mire, si no passa res, i l'orde se firmà la setmana passada, i esperem que en data de demà o despús-demà puga estar publicada en el DOGV, cosa que vol dir que eixe acord que se va firmar entre la federació de cooperatives i la conselleria, en presència del president de la Generalitat, és una realitat que estarà en el DOGV demà, que a partir d'eixa data qualsevol llaurador, en cooperatives o en qualsevol tipus d'agrupació que vullga fer, podrà sol·licitar eixes ajudes, i crega'm que és un pas important acordat en al pla citrícola i que serà una forma de començar a anar, perquè és la suggerència de tots i l'acord de tots en eixa matèria.

Moltes gràcies.

 

**La senyora vicepresidenta:**

Gràcies, senyor conseller.

Té la paraula la senyora Pérez.

 

**La senyora Pérez i Martí:**

Gràcies, senyora presidenta.

Senyor conseller, doncs, ja m'ha contestat vosté, no sabia que la Conselleria d'Agricultura tenia plenes competències sobre les indústries agroalimentàries.
Jo simplement li havia fet una pregunta per a saber si és que n'hi havia algun conveni entre Indústria i Agricultura, vosté me l'ha contestat, jo faré un seguiment exhaustiu i, lògicament, perquè no se tracta que hui entràrem en eixa matèria, faré algunes preguntes --ja li ho anuncie--, faré algunes preguntes perquè vosté em conteste per escrit sobre eixos temes puntuals que jo he detectat i que, probablement, per escrit podem tindre més facilitat i més informació al respecte.

Allò del conveni de compra-venda.
.
.
simplement, recordar-li-ho, i així acabe.
El conveni de compra-venda és de ja fa anys, Intercitrus va ser el que el va presentar, s'havia d'haver aplicat corrents.
Els problemes que cada vegada tenim quan arriba el temps de la collita de la taronja són increïbles: any rere any, n'hi ha llauradors que passen per la vida com el burro Victòria, sense plena ni glòria, perquè ni existixen, s'han quedat sense cobrar la seua taronja, a vegades pel propi contracte i, a vegades, perquè es prenen mesures inconscients, allò de: «com ens coneguem de tota la vida, segur que açò ix bé».
I això està malament.
I l'única forma de solucionar-ho, a banda del que són les denúncies clàssiques quan n'hi ha algun tipus de robatori o els papers no queden bé, o perquè no passe el mateix tema que va passar als llauradors de Sueca, un home i una dona que van haver de pagar burrades de diners en una declaració de la venda perquè la persona que realitzà la compra de la seua taronja va invertir les quantitats, i per a passar taronja de rebuig varen fer ahí una matafaula.
.
.
que millor no incidir en eixe tema, que va ser una cosa bastant delicada, perquè això no torne a passar, nosaltres estimem que el contracte de compra-venda és molt important.

Per tant, jo li demane que vagen endavant, arriben vostés al millor acord possible, però el contracte de compra-venda va ser presentat per Intercitrus a la conselleria, i era el contracte de compra-venda que estimaven s'havia d'aplicar.
Per tant, tot el que signifique retardar-nos en la presentació o en l'aplicació del mateix és una pèrdua important que perjudica al sector, al sector xicotet, a més.

Gràcies, senyora presidenta.

 

**La senyora vicepresidenta:**

 

Gràcies, senyora Pérez.

El senyor Lozano té la paraula.

 

**El senyor Lozano i Pastor:**

 

Moltes gràcies, senyora presidenta.

Senyor conseller, quan estàvem parlant dels pressupostos, no soles és sumar-los, és que quan tu vas partida per partida efectivament són menys quantitat, el mateix plantejament i l'única cosa que canvia és el nom.

Vostés en el Dogv del 28 de novembre pressupostaren 282 milions d'euros per al tema del Pla Millorar.
En el 2006, n'hi ha 247, en la suma que tinc ací.
Diu que aniran a una qüestió extraordinària, a un pressupost extraordinari, que farà el Consell per a fer front a això.
Això no és suficient, senyor conseller.
Aixina no podem anar a cap lloc, o siga, no n'hi ha cap tipus de fiabilitat.

L'altre dia vaig estar en una cooperativa, senyor conseller, i crec que és bo comentar-li-ho.
Qui necessita en este moment ajuntar les terres per a vore si és més competitiu, pot plantar de nou, pot fer tot allò que diguem que estem d'acord que cal fer per a millorar els costos de producció és el que hui està més arruïnat.

Per tant, vosté no pot anar a dir-li a un llaurador que li va a subvencionar fins un 40%, que com les necessitats que diu el sector eren 10.
000 milions anuals i vosté només n'ha ficat 2.
000, si n'hi ha moltes peticions el "fins" es transformarà en un 20 o en un 30%.
Suposant que fóra el 40%, senyor Cotino, vosté de veritat creu que el llaurador en este moment està per a què li demanen l'altre 60%?
És que eixe és el problema.

I, després, el tema de la indústria agroalimentària.
Danone en l'any 2000 s'endugué el 60% de la línia pressupostària.
Que vinga Déu i ho veja!
Ho denunciàrem en aquell moment, a la consellera senyora Ramón-Llin li ho vam dir.
No és possible que amb les necessitats que n'hi ha de concentració de l'oferta, una indústria agroalimentària que, a més, és la que se suposa que en termes de mercat més capacitat té d'inversió, s'endú el 60%.
I vosté ara planteja una altra i es queda tan tranquil.
I dels 20 milions que n'hi ha pressupostats s'endurà 13 milions només ella.
Quan és de dubtosa necessitat, perquè vosté ho sap perquè les dades ho diuen, que la capacitat de transformar en sucs en este moment de la indústria està al 40%.

Com és possible, senyor Cotino?
És que ens faran pensar malament, ens faran pensar malament, com ens feia mal pensar quan ficaren a un home davant del Pla Millor perquè gestionara tot el Pla Millorar.
I, a més que és més que de dubtosa fiabilitat com es va fer, que aixina ho vam denunciar i aixina tinguérem el debat vosté i jo en ple, quan és més que de dubtosa legalitat, ara resulta que els diners se n'aniran perquè sembla que el gran experiment que es va fer en matèria de concentració de l'oferta es realitzarà a través d'una fàbrica de sucs, a més, privada, i, a més, que s'endurà el 70%.
Com és possible?
Vosté creu que això s'ho pot creure el sector?
Que no s'ho creguem nosaltres que vegem els números i podem comparar-los, val!
Però, en este moment, de veritat, creu que està per anar a les cooperatives i dir-los totes eixes coses i que s'ho creguen?
Si ací l'única cosa que hem de fer és intentar donar una miqueta d'il·lusió, perquè vosté sap que si crearem una xicoteta il·lusió de futur, el propi sector ficaria diners.

Però, si vosté no incentiva, si vosté amb 2.
000 milions de pessetes vol fer la transformació, 12 milions d'euros, les transformacions del minifundisme i parcel·lació, com és possible?
Quants anys anem a tardar per a tindre un sector ajuntat a les parcel·les perquè puguen produir en millors condicions?
300 anys.
Perquè, que jo recorde, inclús, fent 100 camps de golf, que ocuparien 50.
000 hectàrees, ja em dirà vosté les altres 350.
000 què fem d'elles, perquè sembla que ara si la gran expectativa que s'ha creat és que als llauradors o bé els passarà un camp de golf o els passarà una carretera.
Ací, hem de plantejar-nos seriosament, i nosaltres no estem en contra dels camps de golf, nosaltres el que estem dient és que ha d'haver els que facen falta, però també hem de vore com ho resolem.
Per això, jo li dia, i jo crec que vosté s'ho hauria de creure, la necessitat d'incrementar el pressupost a base de no gastar, a no gastar en aquelles mesures que van a beneficiar a la resta.
Això és fonamental.

I allò del pla.
Done-li el nom que vulga.
.
.
de rendes, d'explotació integral, assegurança integral de l'explotació, bé, el que vosté vulga.
I vaja a Madrid i diga: senyora ministra, mosatros fiquem diners.
I vorà com no li gira.
.
.
No, senyor Cotino, que vosté no sap que sí?
En estos moments vostés tenen una deslleialtat institucional que no es pot suportar, en este i en molts temes.
Vosté creu que és possible?
En tema del regadiu.
Vosté no sap que ací han entrat més de 100 milions d'euros, més del que estava pressupostat.
.
.

 

**La senyora vicepresidenta:**

 

Gràcies, senyor Lozano.

**El senyor Lozano i Pastor:**

 

.
.
.
en regadiu?

Gràcies, presidenta.

 

**La senyora vicepresidenta:**

 

Senyor conseller, té la paraula.

 

**El senyor conseller d'Agricultura, Pesca i Alimentació:**

 

Moltes gràcies, senyora presidenta.

Jo estic disposat, com no pot ser d'una altra manera, senyora Pérez, a contestar-li quantes preguntes vosté em vaja fent per a fer el seguiment d'este pla, aixina deu ser i aixina crec que deu ser també l'oposició: conseqüent.

El que jo lamente, senyor Lozano, és que vosté en esta intervenció de no sé quants minuts ha dit una cosa i la contrària.
Per una part, que hem d'animar al sector i, aleshores, el sector ficarà diners; per una altra part --diguem--, en el 40% no van a ficar el sector diners perquè resulta.
.
.
Mire, vosté, si s'ha ficat el 40% és --li torne a insistir-- perquè no hi ha normatives europees que no deixen ajudes més d'eixe 40%.

Per tant, jo crec que és molt conseqüent el que vosté faça un repàs a les normatives europees, faça un repàs a les normatives espanyoles i veja el que està fent la Generalitat.

Al final, este tema jo crec que és molt senzill, jo crec que açò acaba simplement en una pregunta.
Mosatros hem tret endavant un pla estratègic en el conjunt i, essencialment, del que hui estem parlant, de la citricultura.
Vosté, com representant del Partit Socialista, ha de replantejar-se si creu que eixe pla, que tot el sector creu que és l'adequat, és el que hem de fer o no.
Si vosté creu que no, doncs, mire, vosté, com a oposició està en el dret de dir que no i presentar-ne un altre, però ací n'hi ha un acordat, consensuat i ficat en marxa i amb diners per part del govern de la Generalitat.
I açò és la realitat.
La resta són teories.
I no es preocupe que al ministeri vaig totes les setmanes a demanar diners per a aigua i per a altres coses.

I, per cert, com tot no va a ser este tema, també els vull donar una notícia, crec que interessant per al sector citrícola i per al sector de les fruites i hortalisses del seu conjunt.
Ahir, la Comissió Europea ens va concedir el laboratori agroalimentari de Burjassot com a laboratori de referència per als residus de productes fitosanitaris a la Unió Europea.
Crec que açò és una bona cosa, entre altres coses, perquè des d'eixe laboratori crec que podrem controlar eixe tema --que abans hem citat-- respecte al tema de l'entrada de productes perquè hem de posar límit a açò necessàriament.

Moltes gràcies.

 

**La senyor vicepresidenta:**

 

Gràcies, senyor conseller, per la seua presència en esta comissió i agrair-li també la bona notícia que ens acaba d'anunciar.

Anem a tindre un recés de 10 minuts, però van a ser 10 minuts molt justets perquè puguem acabar tots els punts que tenim en l'ordre del dia.

Gràcies.

 

*(Se suspén la reunió a les 11hores i 55 minuts)*

*(Es reprén la reunió a les 12 hores i 11 minuts)*

 

**La senyora vicepresidenta:**

 

.
.
.
la comissió.

Senyories, abans de reprendre-la, m'agradaria fer-los un prec.
Existixen diversos punts, en tenim prou, i m'agradaria que siguem rigorosos per part de tots en el temps, i aixina a vore si ens dóna temps a acabar el més prompte possible.
Per tant, senyories, sí que els pregue a tots que siguem rigorosos en el temps.

El tercer punt de l'ordre del dia és la presa en consideració de la Proposició no de llei sobre el trasllat de lloc de la bàscula pública del polígon industrial de Rascanya per a donar un servei al municipi de Llíria, presentada pel Grup Parlamentari Esquerra Unida-Els Verds-E.
Valenciana: Entesa.

Té la paraula la il·lustre diputada, la senyora Dolors Pérez.

 

 

***Presa en consideració de la Proposició no de llei sobre el trasllat de lloc de la bàscula pública del polígon industrial de Rascanya per a donar un servei al municipi de Llíria, presentada pel Grup Parlamentari Esquerra Unida-Els Verds-Esquerra Valenciana: Entesa (RE número 27.
518).***

 

 

**La senyora Pérez i Martí:**

Gràcies, senyora presidenta.

Senyories, el municipi de Llíria s'ha convertit en pocs anys en el que es podria denominar l'horta de València.
El desenvolupament urbanístic, tant en la capital del Túria com dels pobles de l'àrea metropolitana que en el segle XX havien estat les zones d'horta per excel·lència, s'han convertit en grans zones urbanes massificades i sense possibilitat de mantenir la producció agrària que fins aleshores havien tingut.

Els llauradors i els ramaders d'aquestes partides agrícoles, avui solars urbans, han anat traslladant el seu conreu a la capital del Camp de Túria, transformant amb les plusvàlues obtingudes per la venda de sòl grans extensions de secà en regadiu.
Majoritàriament les grans transformacions s'han dedicat al monocultiu de cítrics.
Ara bé, també es compta amb moltes hectàrees dedicades al cultiu d'hortalisses i llegums.
Gran part de les collites es comercialitzen mitjançant la Cooperativa de Llíria, però una part important d'aquestes encara són comercialitzades pels mateixos llauradors de la localitat o altres localitats que tenen les terres de cultiu al municipi de Llíria.

Un dels serveis que han fet servir els llauradors, tant per a la venda dels productes com per a la compra d'adobs, ha estat la bàscula pública.
Aquest servei, imprescindible per al sector agrari, ha anat en desús des que la Generalitat l'ha traslladat al polígon industrial de Rascanya, lloc on per la ubicació i el manteniment ha fet que els llauradors no puguen fer-ne ús i es vegen obligats a desplaçar-se a poblacions limítrofs.

Per aquest motiu, i amb la sol·licitud que el sector de Llíria principalment, no puc dir que de tota la comarca, però sí llauradors de Llíria, em van sol·licitar ara fa un any, en una visita efectuada al Grup Parlamentari d'Esquerra Unida, és pel que vaig prendre la decisió de formular aquesta proposta de resolució:

«Les Corts Valencianes insten la Conselleria d'Agricultura, Pesca i Alimentació perquè, juntament amb el consistori de Llíria, es prenga un acord per traslladar la bàscula de lloc, amb la finalitat de donar un servei al municipi de Llíria.
I que del compliment d'aquesta resolució ens donen compte davant d'aquestes Corts en un termini de sis mesos».

Per què parlem de sis mesos?
Parlem de sis mesos perquè ja el consistori de Llíria, una vegada anunciada aquesta proposta de resolució, va prendre algunes mesures concretes, com l'adquisició d'un terreny perquè allí es poguera construir la bàscula, esperant que, de totes formes, poguérem tindre el debat pertinent i el seu oferiment pendent que això se sol·licitara.

Jo crec que cal tindre en compte algunes coses concretes en estos moments.
Primera: que la bàscula o pes públic actualment no té l'ús d'abast necessari, ja que es troba dins d'un polígon industrial, separada de l'eix del Camp de Túria, i això doncs és complicat per al món agrícola.
Per accedir on es troba actualment s'ha de passar per dins de la ciutat, amb els entrebancs que això suposa per al trànsit rodat, principalment per als camions.
I tots coneguem com és la ciutat de Llíria, és a dir, que és més complicat encara.

L'ajuntament de Llíria compta en l'actualitat amb uns terrenys destinats per a la construcció de la Casa del Llaurador, junt a la carretera de Pedralba, i és el lloc, perquè està a les afores de la localitat, amb superfície suficient, i és el lloc que ens oferirien per a la instal·lació d'una nova bàscula pública.

Bé, hi ha alguns motius més, però a mi em sembla que tots estem en línia de donar esta xicoteta satisfacció, perquè m'agradaria que vostés pogueren contemplar com està la situació de la bàscula en estos moments quan no és utilitzada per ningú.
És un femer autèntic del poble.
La bàscula està tancada.
La caseta de la bàscula està tancada.
S'utilitza com si fóra un pàrking del propi polígon industrial, amb tot el que allò va a ocasionar.
Està bàscula va ser traslladada al polígon en època de la consellera Maria Àngels Ramón-Llin.
I en aquell precís moment estava ben pensat perquè era un lloc molt obert.
Però, clar, després ens trobàrem en els entrebancs de desplaçament dels propis camions, sense carreteres alternatives per les quals aplegar a aquest polígon.

Per tant, vostés tenen la proposta de resolució escrita.
Jo l'acabe d'enunciar.
I espere la tinguen en consideració per la sol·licitud que el propi sector ha manifestat al respecte.

Gràcies, senyora presidenta.

 

**La senyora vicepresidenta:**

Moltes gràcies.

Té la paraula, pel grup parlamentari, l'il·lustre parlamentari senyor Escrig.

 

**El senyor Escrig Peris:**

Moltes gràcies, senyora presidenta.

Senyores i senyors diputats.

El Grup Parlamentari Socialista va a donar suport a la proposició no de llei sobre el trasllat de la bàscula de Llíria, del polígon industrial de Rascanya a un lloc millor i més idoni per a la seua ubicació.
Proposició presentada i molt encertadament argumentada per Dolors Pérez, representant d'Esquerra Unida.

Les raons que ens porten a donar suport a esta proposició, a esta iniciativa parlamentària, obeïxen a raons pràctiques d'utilització de la mateixa bàscula.
En primer lloc, i en qualitat de veí propi de la ciutat de Llíria, manifestar que conec la ubicació actual de la bàscula, i per tant aportaré la meua opinió personal respecte de la mateixa.
Perquè he vist que *in situ* esta bàscula, i com ha dit Dolors, és un autèntic femer, oblidat, de tots els llauradors de Llíria i, per tant, en un desús totalment obsolet.

L'actual ubicació de la bàscula està situada en ple polígon industrial de Rascanya, un polígon que fa vuit anys efectivament era idoni per al tema agrícola, però actualment, donat el creixement d'este polígon, resulta que ha quedat obsoleta la bàscula; i que creem, i ja es ficà de manifest en aquell moment, fa vuit anys, davant l'ajuntament que governava en aquell moment, que no era idoni tampoc de cara al futur esta ubicació.

Però, en fi, en principi era necessària eixa bàscula, es feu la ubicació i en marxa.
Tal com s'ha dit, la ubicació obeïx a un mal plantejament fa vuit anys, i mentre creix el polígon industrial la bàscula és una cosa oblidada per als llauradors.
D'ahí que la bàscula estiga situada en un lloc no molt propici.
I, aprofitant la parcel·la municipal que ha comentat Dolors, una parcel·la en la carretera de Pedralba, que efectivament es va a construir la Casa del Llaurador, volem que siga la ubicació idònia perquè este lloc és l'eix vertebrador de tota l'agricultura edetana i, per tant, seria idoni que aprovant esta proposició no de llei se satisfaça una necessitat del poble llaurador de Llíria, dels llauradors de Llíria, i per tant una xicoteta i gran satisfacció al mateix temps, que és donar-li un ús, simplement de traslladar, no construir una bàscula nova, sinó traslladar el que hi ha ja fet a este lloc, esta parcel·la municipal, que és la futura Casa del Llaurador.
Per tant, des del Grup Parlamentari Socialista, anem a donar suport a la proposició de Dolors Pérez.

Moltes gràcies.

 

**La senyora vicepresidenta:**

Moltes gràcies, il·lustre diputat.

Pel Grup Parlamentari Popular, té la paraula l'il·lustre diputat senyor Del Baño.

 

**El senyor Del Baño Fernández:**

Muchas gracias, presidenta.

Señorías.

Desde este grupo parlamentario estamos de acuerdo en el fondo de la propuesta de resolución, si bien pues quizá matizaríamos alguna cuestión en ella, por lo que vamos a plantearles una enmienda transaccional.

Ante todo, queremos dejar claro, como ha dicho la señora representante del grupo proponente, que la conselleria en su momento pues tuvo justificación para situar la báscula donde está situada ahora, si bien es cierto que el tiempo pues.
.
.
o los distintos usos de la zona han cambiado y tenemos una sensibilidad trasladada por los agricultores e incluso por el propio ayuntamiento que nos ha trasladado esa necesidad, tenemos una sensación de que los agricultores pues quieren cambiar de sitio, precisamente para mejorar la calidad de su trabajo y del trabajo agrícola, economizar sus costes o ahorrar tiempo, incluso en el trabajo evitarse traslados a una zona que tiene en su propia actividad como polígono industrial y que se incomodan unos a otros, ¿no?
, si los agricultores van para allá, pues incomodan la actividad lógica de un polígono industrial y viceversa.

 

Queremos asimismo constatar que hemos hablado con el alcalde de Llíria y que nos ha trasladado su compromiso también, pues que tienen meditado desde hace algún tiempo trasladar la báscula a un sitio más accesible para los agricultores, que les facilite su trabajo y que, en definitiva, pues es un trabajo que está generando economía.
.
.
un desarrollo económico a la comarca, y concretamente a Llíria, y un desarrollo pues sostenible para la comarca y que es importante mantener.

Por lo tanto, si la presidenta lo considera oportuno, nos deja cinco minutos para reunirnos los tres grupos.

 

**La senyora vicepresidenta:**

Perfectamente.
Tienen cinco minutos para llegar a un acuerdo.

 

*(Se suspén la reunió a les 12 hores i 20 minuts)*

*(Es reprén la reunió a les 12 hores i 30 minuts)*

 

**La senyora vicepresidenta:**

 

*(Inoïble)* .
.
.
els tres grups parlamentaris en el qual diu el següent: «Les Corts Valencianes insten a la Capa perquè sol·licite que l'ajuntament de Llíria agilite els tràmits necessaris per al trasllat de la bàscula municipal, amb la finalitat de donar servici als agricultors de la localitat i a la resta de la comarca».

Per tant, passem a votar el tercer punt de l'ordre del dia.
Vots a favor?
Per unanimitat queda aprovada.

 

 

***Presa en consideració de la Proposició no de llei sobre l'aplicació d'un pla integral als municipis afectats per l'epidèmia cunícula de les comarques de la Vall d'Albaida i l'Alcoià, presentada pel Grup Parlamentari Esquerra Unida-Els Verds-Esquerra Valenciana: Entesa (RE número 29.
737).***

 

 

**La senyora vicepresidenta:**

 

Passem al quart punt de l'ordre del dia: presa en consideració de la Proposició no de llei sobre l'aplicació d'un pla integral als municipis afectats per l'epidèmia cunícola de les comarques de la Vall d'Albaida i de l'Alcoià, presentada pel Grup Parlamentari d'Esquerra Unida-Els Verds-l'Entesa.

Té la paraula, per a defendre-la, la senyora Dolors Pérez.

 

**La senyora Pérez i Martí:**

Gràcies, senyora presidenta.

Senyories, en el mes de gener de l'any 2005, la Comissió d'Agricultura, el conseller Cotino i els tècnics, com també representants, alcaldes i organitzacions agràries valencianes, a petició de l'alcalde d'Otos, ens reuniren en aquest municipi per tractar de l'epidèmia cunicular que patia la comarca de la Vall d'Albaida; en aquell moment el municipi més afectat era Otos, per això ens reunirem allí.
Els conills no autòctons de la zona hi destrossaven collites, marges, els sistemes de reg per degoteig, la fruita citrícola, etcètera.

Molts agricultors cercaren els camps, però aquesta inversió no va donar els resultats esperats, ja que aquestos conills són trepadors; bé, i podíem dir que votadors, i podríem dir que els agrada tot, fins i tot el metall.
Vaja!
són una cosa curiosa.

En la reunió del mes de gener s'acordà, a proposta del conseller Cotino, la creació d'una comissió en la qual tots els sectors estarien representats perquè es decidira què és el que s'havia de fer per eradicar els conills depredadors que tant de mal estaven ocasionat a la Vall d'Albaida, i a hores d'ara també en municipis del voltant d'aquesta comarca, que pertanyen a la comarca de l'Alcoià; encara que com a mesura molt menuda, de la qual cosa ens hem d'alegrar que no estiga tot escampat.

En data del 15 de febrer, la comissió que es va crear a petició del conseller Cotino, trameté a la conselleria els acords adoptats.
I l'única cosa que va fer la pròpia conselleria, és enviar a la comarca, a les zones afectades, dos policies amb l'ordre de controlar que no es cacen conills, i siguen traslladats a zones no afectades per evitar el creixement de l'epidèmia.

Aquesta sol·licitud per part de la conselleria no pal·lia, ni de bon tros, sinó que és una excusa que una cosa s'està executant, el problema existent que va creixent dia a dia.
O siga, que continuem creixent en aquesta problemàtica.
I este va ser el motiu pel qual presentàrem, i vinc a presentar a vostés, aquesta proposta de resolució.

Les Corts Valencianes instem a la conselleria d'Agricultura, Pesca i Alimentació, perquè s'aplique als municipis afectats per l'epidèmia cunicular de les comarques de la Vall d'Albaida i de l'Alcoià, un Pla d'actuació integral que contemple els apartats següents: Aprofitament de les brigades i altres equips de treball, per a la neteja i crema controlada emprant els recursos humans i econòmics del Pamer i el Servef.
Subvencionar les unitats de conills que siguen exterminats.
Els conills que es capturen pel consum han de ser marcats.
Autorització de les fures per a la caça dels conills.
--Les fures, parlem dels furons en este cas, no?
.
Vull que recorden vostés que eren naturals d'eixa zona.
També allí existien abans i ara ja no--.
Regular jurídicament el traspàs de competències en matèria de caça i vedats als ajuntaments afectats de la comarca, de forma que en situacions extremes es puga actuar d'immediat.
Establir una dotació pressupostària fins que es resolga la problemàtica sobre la qual s'ha d'incidir.
I lògicament, i com en la majoria de propostes, que de l'acord d'aquest compliment es done compte en un termini de dos mesos de l'aprovació del mateix aquí a les Corts Valencianes.

Aquesta proposta és pràcticament la mateixa que va ser remesa per la pròpia comissió a la conselleria.
La conselleria té la proposta i no l'ha executada.
Estem a l'espera que es prenguen mesures.
Ens vàrem esperar una mica.
Això semblava ser que era un poquet dificultós.
Però és raonable el que sol·licita la comarca, i el que sol·licita eixa comissió en la que estan integrats des de càrrecs polítics a llauradors, a industrials; en definitiva, una comissió creada per mig.
.
.
Bo, per mig, a la Vall d'Albaida, amb la corresponsabilitat de tothom que estiga realitzant allí qualsevol tipus de tasques des d'agricultura, com he dit abans, fins el que és la pròpia administració.

Els alcaldes, com vostés saben, estan també pendents que s'adopten unes mesures que es puguen traure d'aquest compromís.
I sense que siga una cosa molt clara, i per la meua part havia de ser prudent al respecte, sí dir-los que estic àrduament preocupada perquè fa uns mesos em vàrem participar que semblava ser que havien eixit de la Vall d'Albaida alguns conills caçats vius.

No sé si vostés es poden fer la idea, que si eixos conills s'amollen en altres zones anem a tindre molts problemes en altres comarques del País Valencià.
I estos conills es reproduïxen cada vint dies.
I no solen tindre un conillet sols, sinó molts més.

Jo, com els dic, són uns conills la mar de bonics per a tindre'ls en ceràmica damunt de la còmoda.
Però que estan destruint tota la Vall d'Albaida, i això és lamentable i hem de prendre mesures.
Mesures que, per un altre costat, jo contemple que no solament són efectives, perquè a més ells ho han sol·licitat així, sinó perquè fa falta per a avançar en la seua pròpia exterminació.

Gràcies, senyora presidenta.

 

**La senyora vicepresidenta:**

 

Moltes gràcies, senyoria.

Té la paraula, pel Grup Parlamentari Socialista, la il·lustre senyora Segarra.

 

**La senyora Segarra i Sales:**

 

Bon dia, senyors diputats.

De primer moment li dic que vaig a donar-li suport a esta proposició no de llei.
Després parlarem sobre un punt per a vore com està el tema.
I dir-los que el passat 7 d'abril del 2005, el Grup Parlamentari Socialista va realitzar una proposició no de llei, en l'objectiu d'instar al Consell perquè realitze una sèrie de mesures per a eradicar la plaga de conills que té origen en la Vall d'Albaida, i que hui en dia s'estén a altres comarques de la comunitat.

Quasi un any després d'esta proposició no de llei, les coses seguixen igual en aquelles comarques i la plaga de conills seguix fent mal a l'agricultura.
I els llauradors seguixen patint i esperant les ajudes derivades de la indemnització exigida pel grup parlamentari que en el seu dia va fer el Grup Socialista.

Coincidisc en vostés en què hi ha que posar un control i una solució a este tema.
Perquè sobretot els llauradors i els veïns de les comarques afectades van.
.
.
senten enormement que el nostre Consell, que també ho és de tots els llauradors, no tinga la mínima responsabilitat i dedicació que requerix este assumpte.

De les propostes que Esquerra Unida fa, la primera, quan diu l'aprofitament de les brigades de treball i neteja a través dels recursos humans i econòmics del Pamer i Servef; mos pareix conforme sempre que estiguen coordinades i planificades.
Sobre la subvenció dels conills que es capturen que siguen exterminats; estaríem conformes si esta subvenció repercutix directament sobre els llauradors que són els que estan patint els mals.
Si açò servix com un exhaustiu control de forma que no poguera aparéixer cap tipus de mercat negre en este tema.

Sobre els conills que es capturen han de ser marcats; mos pareix molt lògic, ja que deuen de ser marcats haurien de ser inspeccionats en este cas pels veterinaris de la Conselleria de Sanitat, quant a les competències en seguretat alimentària, ja que de no ser aixina la seua introducció en la cadena alimentària podria ser un cas de posar en perill la salut pública.

Sobre l'autorització de furons per la caça; mos pareix també correcte.
La caça en furons és una caça que requerix d'una autorització especial, molt de control i planificació.
I si està coordinada és perfecte.
Quant a l'habilitació d'àguiles autòctones, si el que pensa és la utilització d'un instrument cinegètic de suport al control de la plaga de conills, també és correcte.

On sí que voldria que m'explicara la senyora parlamentària Dolors és en el traspàs de competències de caça als ajuntaments, perquè em pareix correcte també quant que la mesura siga per una agilitat en els permisos de caça per control dels conills.
Però no en totes, perquè sabem que segons la llei que vam aprovar estes Corts en gener, la competència en esta normativa està en la Generalitat Valenciana, en el seu control i la gestió, i sobretot la responsabilitat perquè els ajuntaments no poden assumir eixa responsabilitat.

I quant a establir una dotació pressupostària; mos pareix també molt correcte.
Des d'este grup es va demanar en juliol, que es dotara pressupostàriament el dany que estaven causant estos animalets en aquelles comarques.
Per tant, també mos pareix perfecte.
I jo sí que instaria el Partit Popular que posaren seriosament este tema, perquè les coses seguixen igual que quan va anar Cotino a aquella comarca: no s'ha fet absolutament res.

 

**La senyora vicepresidenta:**

 

Moltes gràcies, senyoria.

Pel Grup Parlamentari Popular, té la paraula la senyora Marco.

 

**La senyora Marcos Puig:**

 

Gracias, señora presidenta.

Señorías.

Tal y como se ha dicho en anteriores intervenciones, han sido muchas las ocasiones en las que hemos debatido este tema.
Somos todos conscientes del problema que hay por la plaga de conejos en la Vall d'Albaida, especialmente en el municipio de Otos.
Y ahí estuvo esta comisión, junto con el conseller y un miembro de la conselleria de Territorio y Vivienda, analizando el tema para que todos juntos tomemos medidas sobre este tema.

Bien.
Señorías, también ha dicho la señora diputada del Partido Socialista, que el Grupo Parlamentario Socialista presentó una proposición no de ley que debatimos en la sesión anterior, en la anterior comisión, el día 10 de noviembre de 2005.
Y bueno, pues aquel día, la verdad es que parece ser que no se quiso llegar a ningún consenso.
Ya que hubo un ofrecimiento de mi grupo parlamentario, el Grupo Parlamentario Popular, para que igual que se produjo un consenso en aquella reunión de Otos, para que todos juntos lucháramos contra esta plaga de conejos, pues por lo visto en aquella comisión el día 10 de noviembre, no hubo tal consenso ni hubo ese, digamos ese talante, por parte del Partido Socialista ni por parte de la Entesa.
Con lo cual yo estaría dispuesta a llegar a una transaccional al igual que le ofrecí en el pasado mes de noviembre.

En cualquier caso, creo que esa transaccional.
.
.
Bueno, pues sería simplemente dar respaldo por parte de esta comisión a las medidas que está tomando la conselleria en este momento.
Como son las de la planificación cinegética en la comarca, las del establecimiento de un mecanismo de coordinación y participación con los ayuntamientos, sociedades agrarias y las sociedades de cazadores de la comarca, para hacer frente a la situación creada por el incremento de la población de conejos.
Ajustar los planes técnicos o planes de caza de los vedats que es determine la planificació cinegética comarcal, etcétera, etcétera.
*(Remors)*

Es decir, mi compañero, el señor Soler, instó a los demás grupos parlamentarios a tomar medidas, y a que esta comisión llegara a un acuerdo con respecto a este tema.
Esta comisión no quiso llegar a aquel acuerdo.
Y yo creo que esta diputada ha dejado bien claro, que la conselleria ya está haciendo todo esto, y que refuerza las labores de la conselleria.
Con lo cual no vamos a aceptar la proposición de la señora Pérez, no por nada, sino porque muchos de los puntos que ella propone ya se están haciendo.
Y en cualquier caso, yo creo que no es la manera de enfocarlo y que no se ha expuesto bien.
Por lo tanto, por parte del Grupo Parlamentario Popular, no vamos a aceptar su proposición no de ley.

Gracias.

 

**La senyora vicepresidenta:**

 

Té la paraula, pel Grup Parlamentari la senyora.
.
.
l'Entesa, la senyora.
.
.
Pérez.

 

**La senyora Pérez i Martí:**

 

Gràcies, senyora presidenta.

És que tinc jo un *apellido* molt difícil *(Rient-se)*

 

**La senyora vicepresidenta:**

 

Que va!
El tinc igual que vosté.

 

**La senyora Pérez i Martí:**

 

Perdó, perdó.

Bo, jo començaré per parts.
Vejam, quan nosaltres parlem, i no nosaltres, sinó quan la comissió creada a la Vall d'Albaida per mitjà de la Mancomunitat de la Vall d'Albaida, parla del Pamer i del Servef, ells parlen de, lògicament, portar un control en eixe punt; per tant estaríem d'acord.
Tampoc tindria ningun tipus de problema en què haguérem de ficar-ho com a *coletilla*, eh.
O siga, que estem d'acord, i me sembla que després, açò, en la posteritat, queda gravat en un llibre.

Després vosté me parla que en l'apartat b), quan jo parle de subvencionar les unitats de conills que siguen exterminats, vosté exposa que recaiga en els llauradors eixa subvenció.
Mire, és una cosa que no m'han exposat, la pròpia comissió, sobre qui ha de recaure.
Però el que sí que varen exposar era que, si a més a més, se subvencionava la caça dels conills.
Una part d'eixos diners de subvenció, anava destinada per la persona que s'havia desplaçat a treballar en l'exterminació d'eixe conill.
I l'altra part, lògicament anava a reinvertir per a pal·liar tot el mal que s'estava produint allí.
Per tant, estàvem parlant d'agricultors.
No obstant, tampoc hi hauria ningun compromís que s'asseguérem novament en la comissió i que parlàrem en ells.
Perquè esta proposta és del 2 de maig del 2005.

No obstant, sí que voldria també comentar i arran d'estes coses, que la conselleria en estos moments, en referència a esta qüestió *(Remors)* podrà estar dient el que vulga, senyora diputada, Però allí no estan fent res.
No estan fent res.
I si no que els ho demostren.
Quan varen crear esta comissió la comissió se va crear per mitjà de la mancomunitat de la Vall d'Albaida.
En la Mancomunitat de la Vall d'Albaida, des de tots els colors polítics fins tots els colors sindicals, passant també pels colors de la representació agrària, estan formant part d'eixa comissió.

I és que no ho ha dit un o dos, ho diuen tots.
Quan va aparéixer esta proposta per ser debatuda, el primer que vaig fer va ser comprovar com estava la situació, perquè si feia falta, se retirava.
És que no n'hi ha res, és que no n'hi ha res.
I per tant *(so d'un mòbil)* jo l'havia mantinguda amb la voluntat que acordaren que allí s'ha de fer alguna cosa.
I mitjançant la proposta que s'haguera donat un pas.
Lamente moltíssim que, una vegada més, perdem un tren important per solucionar problemes concrets d'una comarca que implica la seua economia i el seu desenvolupament.

No obstant, el temps dirà, com en tots els casos.
Jo sé que tard o prompte vostés hauran que incidir, però si açò, ara quan avise que no ha estat acceptat, els aplega tal conforme ho hem fet.
Lògicament ells no van a parar-se i aniran a altres instàncies a sol·licitar les ajudes, cosa vergonyant pels valencians, perquè jo pense que els primers en incidir sobre una problemàtica nostra sobre nosaltres.
I tot allò que nosaltres no som capaços de fer és difícil que puguem exigir que ho complisquen altres.
Per tant, jo novament ho lamente.
I recollint el que la senyora Segarra, del Partit Socialista, m'havia proposat, jo estic totalment d'acord amb això.

I m'havia faltat dir-li allò de la utilització, el poder de permisos per a armes als ajuntaments, lògicament això és una cosa que s'havia planificat de forma controlada, i d'acord amb la pròpia guardia civil de la zona, perquè controlaren eixe poder que durant un espai molt curt, que anaven a tindre els ajuntaments, per controlar quina forma de caça es feia i de quina forma, o siga, m'explique: la planificació de conforme s'havia de fer aquesta cacera.

Gràcies, senyora presidenta.

 

**La senyora vicepresidenta:**

Gràcies, senyoria.

Té la paraula la senyora Segarra.

 

**La senyora Segarra i Sales:**

Jo les propostes que havia dit a Esquerra Unida coincidia plenament en alguns matisos, sobre tot el tema este de passar-li una responsabilitat, que als ajuntaments és impossible perquè a més la llei ho diu que són competències de la Generalitat Valenciana.
Sí que és lamentable la situació aquella, perquè encara que siga un tema que moltes vegades incita que la gent tinga un somriure que és bo, somriure en les coses, ahí és un problema, un problema greu, que està patint una comarca i sobre tot una agricultura que agonitza.
Jo sempre he dit que l'agricultura és una crònica d'una mort anunciada.
I en aquella zona eixe tema encara patim per dos vessants: una, per la mala gestió de la Conselleria d'Agricultura i, l'altra, pel deixament de medi ambient, que són les competències que té en el tema de caça.

Per tant, és una pena que el Partit Popular seguisca i insistisca en plans i plans i plans, reunions, reunions, reunions.
I que al final, quan hi ha propostes concretes damunt la taula, en juliol, al Partit Socialista, li van dir que no i hui a Esquerra Unida li diuen que no.
A un problema real, dolent, en una comarca que està patint crisis textil, crisis agrícola i ens faltava esta, que sona moltes vedades a risa, però que està patint-se molt en el tema.

Gràcies i res més.

 

**La senyora vicepresidenta:**

Gràcies, senyora Segarra.

Té la paraula la senyora Marcos.

 

**La senyora Marcos Puig:**

Señora Pérez, simplemente decirle que el Partido Popular no vota que no a su propuesta por algunas cosas que se han dicho aquí y no dichas por usted sino dichas por alguna otra parlamentaria.
Bien, entiendo que la conselleria está haciendo muchas de las cosas que usted plantea.
Por ejemplo, si es una resolución del 4 de junio de 2004, autorizando el uso de medios cinegéticos de forma extraordinaria, que es lo que usted propone en su propuesta de resolución.
Medios cinegéticos son la caza con hurón, trampas y perros, etcétera.
Eso, en primer lugar.

Se ha declarado zona de emergencia cinegética a la comarca de la Vall d'Albaida por el tema del problema que tenemos con los conejos.
Y además eso se ha ampliado a 34 municipios más de esa comarca.
Con lo cual la conselleria es consciente de ese problema.
Pero es que además de las múltiples reuniones a las que la señora diputada, la señora Segarra, no ha acudido, además de eso yo sé que a ella no le gusta reunirse; pero, además de eso, se ha impulsado, en colaboración con otras administraciones públicas, el estudio, la limpieza y adecuación de los barrancos, los márgenes y los campos abandonados.
Eso en primer lugar.

También se ha iniciado el establecimiento de una valoración real de los daños económicos producidos por parte de los técnicos de la Conselleria de Agricultura; se ha mantenido una coordinación permanente entre las administraciones implicadas, los cazadores y los agricultores; y, además, se ha propuesto el mantenimiento del sistema de avisos actual, vigilando su funcionamiento e interviniendo decididamente ante la inhibición de las sociedades de cazadores.

¿Esto qué significa?
Que el Partido Popular no dijo que no tampoco a la propuesta de la señora Segarra.
El Partido Popular propuso en aquella reunión --y me remito al *Diario de Sesiones* de la comisión de 10 de noviembre de 2005-- propuso una redacción alternativa, una transaccional para que existiera el compromiso de esta comisión por parte de los tres grupos parlamentarios.
Y la señora Segarra dijo que no.
Además no se acepta, no se acepta esa transaccional.

Con lo cual, señorías, no hagamos demagogia, no digamos que el Partido Popular dice no a poner fin a la plaga de conejos, porque, además, de que se está haciendo en este momento, el Partido Popular ofreció una transaccional a los otros dos grupos parlamentarios con el compromiso, además, de poner medios económicos por parte del gobierno valenciano.
Con lo cual, señorías, no hagan ustedes aquí demagogia y no vamos a aceptar esta proposición, porque en su día ustedes no quisieron aceptar lo que estaba planteando mi compañero, el señor Soler, y el Grupo Parlamentario Popular.

Con lo cual, entendemos y apoyamos todo lo que está haciendo el gobierno para paliar los daños producidos por los conejos en la comarca de la Vall d'Albaida.
Y vamos a seguir apoyándolo, pero, desde luego, no vamos plantear demagogia en esta comisión, ni en estas Cortes, porque somos algo más serio.

Nada más y muchas gracias.

 

**La senyora vicepresidenta:**

Gràcies, senyora Marcos.

Passem a votar esta proposició no de llei.
Vots a favor?
7 vots a favor.
Vots en contra?
Per 7 vots a favor i 9 en contra, queda rebutjada aquesta proposició no de llei.

 

 

 

***Presa en consideració de la Proposició no de llei sobre facilitar als llauradors plançons resistents al virus sharka en tots els conreus fruiters afectats a la Comunitat Valenciana, presentada pel Grup Parlamentari Socialista (RE número 34.
321).***

 

 

**La senyora vicepresidenta:**

 

Passem al punt cinc de l'ordre del dia: presa en consideració de la Proposició no de llei sobre facilitar als llauradors plançons resistents als virus sharka en tots els conrreus fruiters afectats a la Comunitat Valenciana, presentada pel Grup Parlamentari Socialista.

Té la paraula la senyora Segarra.

 

**La senyora Segarra i Sales:**

Està bé que esta proposició, després d'haver-la presentat el dia 21 de juliol de l'any passat, es puga debatir ací, en la comissió d'Agricultura, i a més estem més prop de la solució.
La introducció del virus de la sharka ha eliminat una gran part de cultius dels frutals d'os, característics de determinades comarques valencianes, com la Ribera Alta, la Costera i la Vall d'Albaida, principalment, i també en altres comarques es cultiva, encara que represente molta menys superfície.

El cultiu de frutals d'os permetia diversificar la producció i donar faena en primavera i l'estiu a un gran número de persones, de forma que si a la tardor i a l'hivern es treballava en la taronja, després es continuava tant en les faenes de recollida com en les de emmagatzem.
I els agricultors, jornalers i treballadors de magatzem tenien una continuïtat en la faena, sobre tot el tema de dones que era, tot el tema de la tardor i primavera, que era quan treballaven en els magatzems.

La sharka ha provocat la disminució de superfícies d'eixos cultius, *ciruelos*, bresquilles i especialment de l'albercoc, l'albercoc *canino*, que era una especialitat molt important en aquella zona es pot dir que ha desaparegut.
Cultius amb varietats primerenques que ens permetien arribar als mercats europeus davant d'altres territoris espanyols, però preferentment davant la producció italiana i del medi francès.
Això suposava una economia exportadora que es traduïa en divises per a Espanya.
I, comercialment, pese a la gran producció dels murcians, l'albercoc té eixida comercial i varietats tan arrelades a la meua terra, com he dit abans, el *canino*, estan desapareixent, jo diria que han desaparegut.
Una varietat comercialment demanda a Europa i que l'agricultor sap fer-la, tenint terra per a fer-la i clima.

La reducció d'eixos cultius ha provocat que, davant la impossibilitat de poder respondre prou resistència a la malaltia, alguns derivaven als cultius de caquis en altre comarques.
Però la gran majoria d'agricultors, com en la Vall d'Albaida, es passaren al cultiu de cítrics, provocant l'agreujament d'este cultiu.
Perquè el que no podia fer l'agricultor era plantar, com moltes vegades hem conegut, jo personalment, plantar produccions d'albercoquers i de *ciruelers* i quan tenien els arbres criats, al cap de cinc anys, haver-los d'arrancar, perquè apareixia altra volta el tema de la sharka.

Així és que l'agricultor, com diem els valencians, va fugir del foc, però va caure en les brases.
Com apuntàvem abans, una conseqüència és no tindre faena i diversificar en la temporada de primavera i l'estiu.
Però el pitjor és que amb més cítrics, més concentració de faena i comercialització en un període curt de temps.
I entre altres causes ens trobem ara en una forta crisis en la taronja.
I ja portem vàries campanyes de comercialització en cítrics desastroses.

Sabem que la conselleria té un equip d'investigació de l'Ivia, Gerardo Camps ja ha aconseguit peus resistents a la sharka, sabem que estan en reproducció.
I saben que enguany no estaran a disposició de l'agricultor, però que en l'any 2007 no arribarà tan sols a 10.
000 arbres.
Per tant, estos plantons i esta faena científica ens agradaria que arribara prompte, clar que sí, prompte, i que arribara sobre tot als llauradors i en totes les seues varietats.

Per tant, hem presentat esta proposició no de llei, que ens sembla que hi ha voluntat per part del Partit Popular i Esquerra Unida en tirar endavant.
Crec que estes propostes mereixen el recolzament de tots, perquè estan per damunt de les ideologies i són positives per a l'agricultor i totes les comarques que hem assenyalat en l'exposició de motius.

 

**La senyora vicepresidenta:**

Gràcies, senyora diputada.

Té la paraula, pel Grup de l'Entesa, la senyora Pérez.

 

**La senyora Pérez i Martí:**

Gràcies, senyora presidenta.

Senyora Segarra, efectivament, Esquerra Unida donarà suport a què esta proposta de resolució, i sense més explicació, a mi em sembla que les evidències no han de ser ja discutides, és una evidència més que la Vall d'Albaida necessita una protecció al respecte.
La sharka ens ha portat una problemàtica molt llarga, una quantitats de debats que mai paraven.
I, lògicament, vosté va a rebre tot el meu suport, esperant que quan abans es puga solucionar aquest problema o, almenys, que es faciliten els mitjans necessaris per intentar eradicar la sharka i les seues conseqüències.

Gràcies, senyora presidenta.

**La senyora vicepresidenta:**

Gràcies, senyora Pérez.

Pel Grup Parlamenari Popular té la paraula el senyor Soler.

 

**El senyor Soler Garibo:**

Gràcies, senyora presidenta.

Senyories.

Senyora Segarra, estem d'acord amb el que vosté ha plantejat.
I en el que ja no estem tant d'acord és en la similitud que ha emprat vosté en el tema dels cítrics.
Dels cítrics ja hem parlat abans, en la compareixença del conseller, i ara estem parlant dels albercoquers i del virus sharka.

L'Institut Valencià d'Investigacions Agràries, Ivia, és pioner mundial en l'obtenció de varietats d'albercoquer resistents al virus del sharka.
Per a l'any 2006, el departament de fruticultura de l'Ivia, dirigit pel doctor Gerardo Llàcer, ha produït 15.
000 plantons d'albercoquers resistents al sharka.
L'Ivia cedix gratuïtament les herbes necessàries pel empeltar els patrons.
Estos patrons seran comercialitzats per vivers autoritzats.

A novembre de 2006 --i ahí és on de fer-li eixa xicoteta correcció o matisació-- vosté ha dit que fins a 2007 no estarà a punt, segons l'Ivia a novembre de 2006 està previst que es planten estos 15.
000 plantons d'albercoquers resistents al sharka en la comarca valenciana de la Ribera Alta.
L'elecció d'esta comarca ha sigut principalment per ser esta la que ha perdut per esta virosis un major percentatge de superfície de cultiu.

Òbviament, i com no podia ser d'una altra manera, la intenció de les autoritats valencianes competents en matèria agrària, és permetre que l'agricultor puga replantar amb varietat d'albercoquer, i altres frutals resistents al sharka, totes les explotacions productores d'este frutal en la Comunitat Valenciana.
Per tant, no sols es tindrà en compte la comarca de la Vall d'Albaida sinó de totes aquelles comarques on tradicionalment s'ha cultivat l'albercoquer.

 

Per tant, des del nostre grup, li oferim una transaccional, que seria textualment exactament la mateixa que vosté ha presentat, excloent únicament la frase que fa referència, especialment de la comarca de la Vall d'Albaida.
Substituint això, tot el demés el donaríem per bo i com una transaccional.

Moltes gràcies.

 

**La senyora vicepresidenta:**

Senyories, no cal que parem.
.
.
*(remors)* 

 

**La senyora Segarra i Sales:**

.
.
.
Simplement, anem a vore, en la proposició no de llei posa les comarques afectades i simplement hi ha un adjectiu que posa especialment.
El que jo entenc és que es lleve especialment.
.
.

 

*(Remors)*

**La senyora vicepresidenta:**

Senyories, els done dos minuts i ho miren i ja queda perfectament.
*(Remors)*

Tenen dos minuts de recés per a posar-se d'acord.

 

*(Se suspén la reunió per uns minuts)*

Senyories, a la Mesa ha arribat la transaccional, que diu el següent: «Las Cortes Valencianas instan al Consell de la Generalitat a que a la hora de facilitar a los agricultores los plantones resistentes al virus de la *sharka* tengan en cuenta todos los cultivos frutales afectados de la Comunidad Valenciana, debido a las grandes pérdidas económicas y de variedades producidas por el arranque de los árboles frutales».

Passem a votació.
Vots a favor?
Per unanimitat s'aprova esta proposició no de llei.

 

 

 

 

***Presa en consideració de la Proposició no de llei sobre la demanda de mesures a favor del sector pesquer, presentada pel Grup Parlamentari Popular (RE número 38.
546).***

 

 

**La senyora vicepresidenta:**

 

Passem al punt 6 de l'orde del dia.
Presa en consideració de la proposició no de llei sobre la demanda de mesures a favor del sector pesquer, presentada pel Grup Parlamentari Popular.

Té la paraula, per a la seua explicació, la senyora Marco.

 

**La senyora Marcos Puig:**

Gracias, señora presidenta.

Señorías, esta proposición no de ley data del día 2 de noviembre de 2005, y me gustaría hacer un poco de memoria, aunque no hace falta hacer mucha memoria porque el problema está ahí y sigue ahí, y de todos es conocido.

El aumento del precio del combustible ha encarecido considerablemente los costes de producción de nuestros pescadores que no se vieron beneficiados por las ayudas del Gobierno de España.
Esa problemática está afectando negativamente a los municipios pesqueros en nuestra comunidad, tanto en el aspecto social como en el económico, lo que comporta la imposibilidad de mantener un mínimo bienestar en un sector que tanto ha aportado al desarrollo de nuestra comunidad.

En aquel momento fueron más de mil embarcaciones y más de cinco mil pescadores de nuestra comunidad los que se vieron obligados a no pescar por la imposibilidad de obtener un rendimiento proporcionado después del considerable aumento del combustible.
Ante esta situación que vivía en aquel momento el sector pesquero y que continúo diciendo que sigue viviendo, las cofradías de las poblaciones pesqueras de las provincias de Castellón, Valencia y Alicante, además de otras del parque mediterráneo español se manifestaron ante el Ministerio de Agricultura, Pesca y Alimentación en demanda de ser recibidos por la señora ministra y poder exponerle directamente la problemática de la situación.

Lamentablemente no pudieron obtener la ayuda que solicitaban al Gobierno de España después de muchísimas horas y muchísima negociación entre todas las cofradías de pescadores y la propia ministra.
Y, finalmente, desde el ministerio se les impuso, bajo amenazas y además públicamente dicho por el presidente de la Cofradía de Pescadores de nuestra comunidad, un acuerdo que realmente no era satisfactorio en aquel momento para el sector pesquero.

Consideramos nosotros necesario que el Estado, la administración, reconozca esta situación desde la perspectiva de las entidades gremiales y junto con ellas se estudien las soluciones a las problemáticas que sufren, que pasan necesariamente por dos medidas fundamentales a nuestro entender: el establecimiento de unos precios económicos y estables del gasóleo, y limitar, en la medida en que sea posible, la entrada del pescado extracomunitario.

Bien, señorías, yo no quisiera alargarme mucho porque todos ustedes tienen la propuesta de resolución encima de la mesa y a disposición de todos ustedes, y en aquel momento que la presentamos también la presentamos ante los medios de comunicación.

Lo que está solicitando este grupo parlamentario, el Grupo Parlamentario Popular, no es nada más que aquello que el presidente de la Cofradía de Pescadores, nuestro representante ante el ministerio y representando a las tres cofradías, a la de Castellón, a la de Valencia y a la de Alicante, le solicitaba en aquel momento a la señora ministra.
Además, señorías, también tengo a disposición de todos ustedes algunas propuestas, algunas mociones presentadas en ayuntamientos, no solamente del Partido Popular sino también ayuntamientos como Denia, ayuntamiento como Benicarló, etcétera, incluso propuestas de los propios grupos parlamentarios socialista y de Izquierda Unida en esos municipios.

Por lo tanto, yo creo y espero que también lleguemos a un consenso, al igual que lo hubo en estos ayuntamientos y en muchísimos más, por parte de los tres grupos parlamentarios para sacar adelante esta propuesta, señorías.

Nada más y muchas gracias.

 

**La senyora vicepresidenta:**

 

Muchas gracias, señora Marcos.

Té la paraula, pel Grup L'Entesa, la senyora Pérez.

 

**La senyora Pérez i Martí:**

Gràcies, senyora presidenta.

Senyories, des de ja fa anys, cada vegada més ens hem de donar compte que tota la situació de la pesca depén, conforme dic, cada vegada més, de tot el que són les normatives europees.
Fins i tot el senyor Frank Fishler farà cosa d'un any, un any i escaig, vull recordar, va presentar a la Comissió de Pesca de la Unió Europea una llei que regulava tot el sector pesquer d'Europa, no solament de la Mediterrània, que estava últimament molt afectada, sinó tot el sector pesquer.

En línia amb això, des de ja fa anys, aquí al País Valencià va haver el retall de molta flota pesquera que vam haver d'anul·lar i amb diners d'Europa pagar eixa anul·lació de tanta flota pesquera.
Jo entenc que hem passat situacions molt crues per la pujada del cru --mira tu!
, valga la redundància--, per la pujada del cru perquè la veritat és que això fa que no adquirisquen els guanys necessaris i, per un altre costat, que si no poden comprar el gasoil a un preu potable, no val la pena ni eixir a pescar.
Eixa és la situació.

Ara bé, basant-me concretament en aquesta proposta de resolució.
.
.
Esta proposta de resolució que vosté, senyora diputada, presenta el dia 2 del mes de novembre del 2005.
A mi em sembla que negre sobre blanc, el primer punt, el segon, el quint, a mi tots eixos apartats quasi que me pareixen fins i tot bé.
El que jo no entenc és el següent, i perquè açò ho hem passat ací quan en Madrid han governat altres colors, i jo que no ho governat --miren vostés-- em sent amb les mans lliures de poder-los-ho dir.

Mire vosté, el dia 26 d'octubre, la ministra d'Agricultura, Elena Espinosa, anuncia que va a tindre una reunió el dia següent pel matí amb el representant dels pescadors per a buscar mecanismes que ajuden a compensar la pujada dels preus dels carburants, però sense augmentar les quantitats que s'han proposat fins a aquesta data.
Varen tindre una reunió i aplegaren a uns acords, probablement no satisfactoris per a ninguna de les parts, però aplegaren a uns acords.
I, aleshores, el dia 28, en la reunió de ministres s'acorda l'ordre IAU 0118/2005, i el dia 29 es promulga en el butlletí el text original d'aquesta ordre per pal·liar, no per a dir: «Vostés abaixaran els preus».
Jo no entenc que se puga dir «vostés abaixaran els preus» quan tenim un govern pendent en eixa matèria del que signifiquen les empreses privades petrolíferes.
És que este debat depén en el moment que el fem, el vegem d'un color o d'un altre.
Ja vaig advertir què passaria amb la tal guerra que ha servit per a interessos privats.
És que és de veres, i no vull aprofundir en eixa matèria, però si tots ho sabem, no?

Bé, ací, en aquesta orde fica, text original: «La progresiva alta del precio del petróleo y sus incidencias directas en el coste de producción del sector pesquero dada su repercusión en el precio del combustible está provocando una situación de dificultad en la viabilidad económico-financiera de las empresas pesqueras».
A partir d'ahí tot un enunciat que a mi me pareix que este primer és el més important perquè d'ahí ix tot el text.

Després n'hi han uns objectius clars i eixos objectius desemboquen en quins van a ser els beneficiaris, quins són els requisits, la quantia de les ajudes, el finançament, les entitats col·laboradores, les sol·licituds.
I, clar, a mi em sembla que hauran fet el màxim possible.

Jo, de totes formes, com la proposta, conforme li he dit, a mi me pareix bé blanc sobre negre, li diré: si se poguera extraure una quantitat de punts, i sí que m'agradaria que la senyora presidenta ens concedira un temps, i vosté, senyora del Partit Popular, està disposada que parlem sobre esta resolució, a mi m'agradaria que parlàrem principalment dels preus, perquè en les altres matèries jo estic d'acord amb el que vosté presenta, sobretot perquè les altres matèries ací les he discutides moltes vegades de forma directa o indirecta i, per tant, estaria d'acord.

Però, al parlar en el punt número 3, diu: «.
.
.
que sol·licite de la Comissió Europea més fons i majors esforços».
I dirà: «Mire, sí senyors, doncs, els fons i els esforços són un acord en comú que s'envia al parlament espanyol i que el parlament espanyol haurà de repartir per les diferents comunitats autònomes.
Presenten vostés els seus plans».
I quan resulta ser que en estos moments no volem que el País Valencià tinga la representativitat necessària per a parlar-se de tu a tu amb Europa, què voleu aconseguir?
No se va a poder això aconseguir.

No obstant, jo estic disposada que com a voluntat això isca endavant, però jo torne a proposar, senyora Marcos, si vosté vol parem un momentet i parlem de com es podria quedar la proposta per a jo acceptar-la --ja sé que jo no represente res--; si no és així, lògicament la votaré en contra.

 

**La senyora vicepresidenta:**

 

Gràcies, senyora Pérez.

Té la paraula, pel Grup Socialista, el senyor Lozano.

 

**El senyor Lozano i Pastor:**

 

Gràcies, senyora presidenta.

Mire, senyoria; mire, senyora Verónica, el Grup Socialista en esta proposició que vostés presenten se va a abstindre.
I se va a abstindre en esta proposició sobretot per la seua hipocresia política.
*(Remors)* És que açò és el súmmum.
O siga, vostés han arruïnat el sector.
És que ací ningú recorda que estigué 8 anys governant el senyor Aznar en Madrid i vostés ne porten 12!
És que açò és el súmmum!

Li recorde que en la legislatura passada, en el 2002-2003, el mateix sector, en moltes d'estes mesures i també pel gasoil estigué davant de la Generalitat manifestant-se.
Ni punyeter cas els feren.
I aleshores estaven governant; per què no ho feren aleshores?

En un any i mig s'han reunit amb el ministeri.
Només estem governant mosatros un any i mig en Madrid.
Ja s'ha reunit la senyora ministra, ja els ha atés i, a més, s'han aplicat ja mesures, cosa que vostés no feren.

Mire, vosté ha fet una proposició a la senyora Dolors.
Jo li'n faig una altra: retire vosté, perquè damunt vostés insulten, retire-la i parlem els tres.
La senyora Dolors està disposada a arribar a una transaccional.
Parlem i en presentem una els tres conjuntament.
Però, clar, vostés arriben i en l'exposició de motius arriben a insultar, senyora Verónica: «Ante la penosa situación que vive.
.
.
» no se què.
.
.
, arriba un moment i diuen: «.
.
.
lamentablemente no pudieron obtener la ayuda que pedían del Gobierno de España.
Finalmente desde el ministerio se les ha "impuesto bajo amenazas" un acuerdo que no es satisfactorio para nuestro sector pesquero».
Si això és veritat i vosté ho afirma vaig al jutjat.
*(Remors)* Vaig al jutjat si això vosté ho confirma.
Açò és deslleialtat institucional.
Retiren-la!
Si de veritat vosté, igual que hem fet alguna altra vegada, que hem presentat conjuntament els tres grups, pel que ha dit la senyora Dolors, que vol arribar a fer, presentem-la els tres.
Però, a més, incloent també la part de vostés, perquè el que jo no veig per ací és la total falta d'autocrítica que vostés tenen en este tema.
Vostés gestionen el 90% de les competències en matèria agrària i pesquera.
Pareix que ho obliden!
Pareix que ho obliden!

Aleshores, el que és lògic és que també en eixa proposició que farem, si vosté vol, els tres grups, amb tots eixos punts i, a més, la promoció del producte, cosa de vostés, el control, la reestructuració de les confraries, la formació dels pescadors, tot allò que també el sector els ha dit però que no sé per què vosté ho ha obviat.

Ací què passa?
, que només és el que ve de Madrid?
, i ara, en un any i mig que mosatros estem allí?
Això, Verónica, vosté de veritat vol que li fem cas al sector?
Retiren-la ara, facen una lleialtat institucional, la retiren i parlem, i en presenten una els tres grups polítics.

Res més.

 

**La senyora vicepresidenta:**

Gràcies, senyor Lozano.

Té la paraula, per a rèplica, la senyora Marcos.

 

**La senyora Marcos Puig:**

Gracias, señora presidenta.

Señor Lozano, no se altere.
La propuesta que yo presento ha sido votada en ayuntamientos socialistas, incluso demandaban más su grupo municipal.
O sea, incluso eran más reivindicativos los grupos municipales socialistas y no hacían mención en ningún momento a la Conselleria de Agricultura, Pesca y Alimentación.
Hacían mención --mire, se lo voy a leer textuamente-- «solicitar al Ministerio de Agricultura».
Además una bajada de precio absolutamente.
.
.
que nosotros consideramos absolutamente desfasada porque nos parecía demasiado, señor Lozano.

O sea, mi propuesta, la propuesta de este grupo parlamentario es incluso, es incluso menos reivindicativa que las propuestas que presentan el Grupo Socialista junto con el Bloc, en el ayuntamiento de Denia; l'Entesa, grupo municipal Els Verds-l'Entesa, de Denia, el grupo municipal en Benicarló.
Y así le podría decir muchos, muchos ayuntamientos en los que hay un sector pesquero bastante importante y que beneficia a toda nuestra comunidad.

Señor Lozano, ¿usted se cree que nosotros hacemos propuestas así como así?
¡No, señor Lozano, no!
Perdone que se lo diga *(veu)*.
Ustedes sí que son hirientes en las exposiciones de motivos de todas sus propuestas de resolución.
*(El senyor Lozano diu: "això no és veritat").* Y no contrastan, no contrastan, no contrastan ni con sus ayuntamientos ni con la gente del Partido Socialista del resto de la Comunidad Valenciana.
Yo hablo: uno, con la cofradía de pescadores, y me presentan el documento que le presentan a la ministra; dos, luego me presentan el documento que ellos mismos firman bajo presiones, señor Lozano, bajo presiones a las tres de la madrugada *(veu)*.
Eso en segundo lugar.

¡No, no!
No cumplen los objetivos que ellos le planteaban a la ministra.
Pero es que es más, señor Lozano, me voy a todos los ayuntamientos que viven muchísimas familias de pescadores de este sector.
Señor Lozano, me voy.
Y hablo con Partido Socialista, hablo con l'Entesa, hablo con el Bloc, hablo con tantos y tantos grupos municipales, y me presentan mociones en esos ayuntamientos muchísimo más reivindicativas de la que yo estoy presentando aquí.
Porque el sentido común tiene que primar, señor Lozano.
Y como nosotros hemos tenido la capacidad de gobernar, y gracias a Dios tenemos la capacidad de gobernar en la Comunidad Valenciana, sabemos lo que se puede pedir y lo que no se puede pedir.
Y no pedimos por pedir, señor Lozano.
Primero consensuamos con el sector y después hablamos con todo el mundo, señor Lozano, y luego aplicamos el sentido común.

Y ustedes sí que son hirientes en las exposiciones de motivos.
Y además usted está hablando aquí hasta de hablar.
.
.
, de ir a los juzgados.
¡Señor Lozano, no hable usted de ir a los juzgados!
Váyase usted a Denia y hable con su grupo municipal.
Váyase usted a Jávea y hable con su grupo municipal.
No es que no tiene que ir ni al juzgado, tiene que ponerse de acuerdo con miembros del Partido Socialista de esta comunidad, que viven aquí al lado, señor Lozano, que viven aquí al lado.
Y no cuesta nada.
No cuesta nada, ¿sabe?
Pero, ¡claro!
, es que ustedes en un sitio dicen una cosa y en otro sitio dicen otras.
Y la coherencia, la coherencia, la verdad es que brilla por su ausencia, tanto en sus grupos municipales como en su grupo parlamentario.

Por lo tanto, señor Lozano, gracias a Dios, gracias a Dios, el Grupo Parlamentario Popular ha hablado hasta con sus grupos municipales, hasta con sus grupos municipales, y creo que la propuesta es bastante coherente.
Es más, señor Lozano, si no le gusta la exposición de motivos, ¿usted cree que a mí me gustan las exposiciones de motivos que usted me presenta aquí?
Y, sin embargo, consensuo con usted.
Y, sin embargo, transacciono.
Hoy mismo es el ejemplo claro.
¡Hoy mismo el ejemplo claro!
Y ustedes, o no quieren transaccionar muchísimas veces o no quieren pactar con nosotros.
O sea, no quieren pactar con nosotros en este sentido.

Con lo cual, señor Lozano, yo creo que usted sí que crea un conflicto institucional, pero sobretodo crea un conflicto en su partido.
En su partido, porque no se pone usted de acuerdo con los grupos municipales del Partido Socialista en otros municipios.

Así que, por lo tanto, yo no voy a retirarlo, porque yo sí que apelo a la responsabilidad y no voy a bajar a Denia, a su grupo municipal, ni voy a subir a Benicarló, a su grupo municipal, ni al grupo municipal de l'Entesa en estos municipios y decirles que he retirado esta propuesta, que además es mucho menos reivindicativa que la que ellos estaban presentando en sus ayuntamientos.

Con lo cual, señor Lozano, ningún conflicto institucional.
Por lo tanto, la que voy a poner paz en este sentido soy yo.

Nada más y muchas gracias.

 

**La senyora vicepresidenta:**

Gracias, señora Marcos.

Per a rèplica, té la paraula el senyor Lozano *(pausa).*

Se li ha contestat directament al senyor Lozano, però, bé, no hi ha cap problema per esta mesa.
.
.
*(parla el senyor Lozano)*.
No hi ha cap problema, senyor Lozano.

Té la paraula, pel Grup Parlamentari de l'Entesa, la senyora Pérez.

 

**La senyora Pérez i Martí:**

Sí, jo no sabia que això anàvem a arreglar-ho aixina.
Cada vegada és que, de veritat, cada vegada és que ens comportem d'una forma.
Però, bé, jo sí que volia tornar a incidir amb açò, encara que fóra ràpidament.

Jo li he fet una oferta, que vosté pot dir que no, perquè, quan se presenten propostes, se presenten les propostes de dos formes.
Totes les iniciatives, iniciatives perquè se vote que no i tindre una propaganda política, que a més no li va a servir de res, de res, o per a aplegar a consensuar-ho amb persones que des de ja fa temps açò ho treballem.
Per exemple, a Dénia, amb la confraria de pescadors de Dénia.

I quan un ajuntament presenta --i això és com a reflexió-- una proposta de resolució, la sol presentar o la sol realitzar bastant abans que quan tenen el plenari.
I és de veritat que en eixe moment estaven molt cabrejats, tot el món estava cabrejat, tot el món.
De la mateixa forma que sols fa sis anys estaven cabrejats amb el govern perquè estaven tancant-los, estaven reduint les confraries de pescadors, les unitats de les confraries de pescadors; o estaven enfadats perquè dien que amb Marroc no s'aplegava a acords i no podien pescar.
Tingueren greus problemes.
Clar que sí!
Però jo sols li demanava que llevara allò del preu, tot l'altre li ho haguera acceptat.

Però tinga en compte que el que hui es va a acceptar malament ho va a poder aplicar.
Perquè l'última paraula no la té el govern d'Espanya ni la resolució que ací anem a prendre en matèria de pesca, la té Franz Fischler a Europa.
I a mi em sembla que *a palabras incoherentes, oídos «persicopéticos».* O siga, li va a donar idènticament el mateix perquè la llei s'està estudiant i és el que pensen aplicar.
I és la regulació de tot el sector, no sols a la Mediterrània, sinó en tots els estats que configuren la Unió Europea.

Gràcies, senyora presidenta.

 

**La senyora vicepresidenta:**

Gràcies, senyora Pérez.

Té la paraula, pel Grup Parlamentari Socialista, el senyor Lozano.

 

**El senyor Lozano i Pastor:**

Gràcies, senyora presidenta.

Senyora Verónica, alterat no.
S'ha alterat vosté tal vegada més.
Perquè la realitat és la que jo li estic dient.
Vosté diu «és que eren més reivindicatives».
Clar que eren més reivindicatives!
Com que vosté ha llevat el que afectava a la Conselleria d'Agricultura!

Vosté és veritat que vol treballar pel sector o no?
Això és el que estem ací qüestionant.
No el que ha presentat el sector.
Perquè això és molt fàcil.
Cridem al sector, venen ací les tres federacions de pescadors i aleshores amb ells mos fan les peticions i mosatros acceptem les que puguem o deguem aprovar en funció de les possibilitats reals de qui està governant a Madrid i qui està governant a València.

Si és molt fàcil.
I per això que estem d'acord amb allò que vosté, o almenys en els plantejament dels punts que manifesta el sector, en eixos, i també en els altres, per això no votem en contra, sinó lògicament que haguérem parlat de votar en contra.

El que estem donant-los és l'oportunitat que siga meditat el vosté està dient, que vosté vol consensuar, que té un tarannà, que jo quasi m'apuntaria ja de part de vosté al Partit Socialista perquè és que li encanta això del tarannà nostre.
Per tant, jo l'anime a vosté que parlem i en eixe tarannà *(remors)* arribàrem a tindre, a fer, consensuar, i férem una proposta com hem fet ja inclús en una llei.

Verónica.
.
.
, no, a vore si de veritat som seriosos, i en eixa serietat procurem que siga el sector el que es beneficie de les propostes que ací fem.
No anem a les oportunitats polítiques.
Vosté l'ha vist ara claríssimament i allà va, a cabàs.
Però s'oblida de massa coses, que la història està per alguna cosa.

Insistisc, si vosté vol parlem.
I jo crec que, pel que ha dit la senyora Dolors, estaria també disposada que parlàrem seriosament i que portàrem al sector ací perquè també ens diguera i escoltarem ací, tots, la situació real en què està el sector.

Res més.
Gràcies, presidenta.

 

**La senyora vicepresidenta:**

Moltes gràcies, senyor Lozano.

Anem a votar esta presa en consideració de la Proposició no de llei.
Vots a favor?
En contra?
Abstencions?
Per 9 vots a favor, 1 en contra i 6 abstencions queda aprovada esta proposició no de llei.

 

 

 

***Pronunciament de la comissió en relació a la sol·licitud de compareixença de l'organització agrària AVA per a explicar les conseqüències sobre les gelades de 2005, sol·licitada pel GP Esquerra Unida-Els Verds-Esquerra Valenciana: Entesa (RE número 26.
047) i pronunciament de la comissió en relació a la sol·licitud de compareixença de l'organització agrària Unió de Llauradors i Ramaders per a explicar les conseqüències sobre les gelades de 2005, sol·licitada pel GP Esquerra Unida-Els Verds-Esquerra Valenciana: Entesa (RE número 26.
048).***

 

 

**La senyora vicepresidenta:**

 

El punt set és el pronunciament de la comissió en relació a la sol·licitud de la compareixença de l'organització agrària AVA per a explicar les conseqüències de les gelades de 2005, sol·licitada per Esquerra Unida-Els Verds-l'Entesa.

Té la paraula la senyora Dolors.

 

**La senyora Pérez i Martí:**

Gràcies, senyora presidenta.

Senyora presidenta, si a vosté li pareix bé, existixen dos sol·licituds de compareixença, i justetament les dos van en la mateixa línia, són organitzacions agràries.
És el referent al que vosté acaba d'exposar més el número de registre 26.
048.

Li importaria a la Mesa que es tractara conjuntament?

 

**La senyora vicepresidenta:**

No tenim cap.
.
.

 

**La senyora Pérez i Martí:**

Val, doncs moltes gràcies.
En eixe cas els expose a vostés en conjunt el que creguem.

Esta proposta esta realitzada concretament per les gelades ocasionades a l'agricultura valenciana l'any 2005.
Quan aquelles gelades van passar.
.
.
en reunir-me tant en AVA com amb la Unió de Llauradors, estàvem d'acord que, en lloc de tanta coseta, que si tu no me dius, que si ara tal, el poder fer una exposició, si els cridaren i estaven tots d'acord, en vindre ací a la Comissió d'Agricultura i que mos feren una exposició sobre eixes conseqüències, eixes conseqüències que van ser tràgiques i han tingut conseqüències posteriors en matèria de cítrics en esta campanya, en la campanya 2005-2006.

Aleshores, per eixe motiu era el proposar-los que votàrem convocar, tant a l'organització agrària AVA com a l'organització agrària de la Unió de Llauradors i Ramaders, perquè, en la data que tots consideràrem, pogueren vindre a esta comissió i ens pogueren donar compte de quina és la situació que en aquestes situacions climatològiques inverses a qualsevol voluntat perjudiquen al camp valencià, quina és la situació que tenen, davant què s'enfronten i com d'una forma o d'altra ells consideren que poguérem avançar.

Els he d'advertir que mitjançant la mesa de negociacions les organitzacions agràries sempre estan en contacte en eixa mesa de negociacions, en la pròpia Conselleria d'Agricultura.
El que ens facilitaria aquesta comissió seria avançar el treball, evitant-nos moltes visites, o moltes consultes o moltes planificacions, i tots tindre un material molt valuós per a nosaltres al vènit de treballar en un futur sobre el que el seus representants d'estes dos organitzacions agràries ens pogueren dir.

Moltes gràcies.

 

**La senyora vicepresidenta:**

Gràcies, senyora Pérez.

Pel Grup Parlamentari Socialista, té la paraula el senyor Lozano.

 

**El senyor Lozano i Pastor:**

Moltes gràcies, senyora presidenta.

Mosatros només per a dir que estem totalment d'acord que les dos majors organitzacions de la Comunitat Valenciana, Asaja i la Coag, que estiguen ací presents.
Jo pense que això és bo.
I això jo crec que hem de votar tots que sí.
Jo crec que podem votar tots que sí.
Escoltar-los, sentir-los, i sobretot en un moment tan important en el qual està el sector i que necessita eixe afecte i eixe recolzament, jo crec que beneficiaria que pogueren vindre i mos manifestaren quines són les seues inquietuds.
I, efectivament, després que pogueren prendre, en conseqüència, tal com ha dit la senyora Dolors que ha fet la proposta, prenguérem en consideració totes aquelles qüestions que consideraren que va a millorar.

Per tant, la nostra decisió és votar que sí a la proposta que fa, conscient que la proposta estava feta en un moment que parlava del tema de les gelades, però que jo voria en bons ulls que es parlara de tot, a ser possible, perquè jo crec que ells tindrien, tindrien com a motiu pot ser eixe moment de crisi puntual, però que se podria lligar a la crisi estructural que té.

Gràcies.

 

**La senyora vicepresidenta:**

 

Gràcies, senyor Lozano.

Pel Grup Parlamentari Popular, té la paraula la senyora Marco.

 

**La senyora Marcos Puig:**

 

Gracias, señora presidenta.

Señorías.

Para mi Grupo Parlamentario Popular también considera una propuesta muy positiva, por parte del Grupo de la Entesa, el llamar a comparecer aquí, tanto a AVA como a la Unió, para explicar las consecuencias de las heladas de 2005.
Yo creo que para nosotros también es una propuesta muy positiva.
Y que, bueno, en principio pues sí, vamos a votar que sí mi grupo parlamentario, para que vuelvo a reiterar, que tanto AVA como la Unió, expliquen las consecuencias sobre las heladas de 2005, tal y como se manifiesta en el orden del día de hoy.

Nada más y muchas gracias.

 

**La senyora vicepresidenta:**

 

Gracias, señora Marco.

Senyories, anem a passar a votació el punt 7 i 8 de l'ordre del dia d'esta comissió.
Vots a favor?
Per unanimitat queda aprovada.

Senyories, s'alça la sessió, i agrair des d'esta presidència a tots els membres de la comissió la labor que li faciliten.

Moltes gràcies.

 

*(S'alça la reunió a les 13 hores i 35 minuts)*