Obres%20P%C3%BAbliques%949484.06.27%20macro.html





Comissió d'Obres Públiques, Infraestructures i Transports realitzada el dia 27 de juny de 2014.
Comença la reunió a les 10 hores i 32 minuts.
Presideix el diputat senyor Rafael Ferraro Sebastiá.
Reunió número 15.

El senyor president:

Bon dia, senyores i senyors diputats.

Anem a donar començament a la comissió d'obres públiques i transports convocada per al dia de hui.

En primer lloc, la senyora secretària passarà llista per tal de confirmar si n'hi ha quòrum.

Senyora secretària.

(La secretària passa llista per tal de comprovar si hi ha quòrum)

La senyora secretària:

N'hi ha quòrum.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora secretària.

En primer lloc, donar la benvinguda al nou portaveu d'Esquerra Unida, senyor Víctor Tormo, a esta comissió.

I després anem a fer una alteració de l'ordre del dia, si a les seues senyories els pareix bé, abans de començar.
Els punts número… Anem a vore, el 3 passaria a ser el número 2 i el número 5 passaria a ser el número 3.
Si no n'hi ha ninguna objecció, la donem per aprovada.
Moltes gràcies.

I anem a començar.
Lectura i aprovació, si procedix, de l'acta de la reunió anterior.
Les seues senyories tenen en les seues carpetes l'acta.
Si n'hi ha alguna observació a fer, ara és el moment; i si no, la donem aprovada per unanimitat.
Moltes gràcies.

Proposició no de llei sobre el manteniment i la potenciació de les línies ferroviàries a la comarca de l'Alt Palància, presentada pel Grup Parlamentari Compromís (RE número 76.
742, BOC número 225)

El senyor president:

Punt número 2, que ara era l'antic 3: presa en consideració de la Proposició no de llei sobre el manteniment i la potenciació de les línies ferroviàries de la comarca de l'Alt Palència, presentada pel Grup Parlamentari Compromís.

Per a la seua defensa, té la paraula el senyor Pañella.

El senyor Pañella Alcàcer:

Moltes gràcies, senyor president.

La proposta que hem presentat està relacionada o motivada realment per allò que està dins el pla de racionalització dels serveis ferroviaris que va fer el Ministeri de Foment a darreries de 2012 i inici de 2013 per a…, i que portava uns informes determinats, i una part d'ells afecten a una línia, que és la que fem referència en la nostra proposició no de llei, a la línia que és València-Sagunt-Sagunt-Terol, que seguix cap a Saragossa.

Bé.
L'informe que consta allí parla de la supressió en global de 48 línies ferroviàries per l'únic motiu de ser deficitàries econòmicament.
Una d'elles és precisament la que va entre Sagunt i Terol, que realment esta línia té parada en la capital de l'Alt Palència, en Sogorb, però també al municipi de Barracas.

I després d'això, la supressió d'esta línia podria afectar també…, podria estar afectada la línia de rodalies C5 que va entre Sagunt i Caudiel.

Hem discutit en esta comissió moltíssimes vegades, i ací en totes les comissions de Les Corts, quan parlem d'infraestructures i parlem de serveis, que la utilització de criteris merament economicistes no és la mesura, no és el barem pel qual ens hem de menejar a l'hora de posar estes noves infraestructures o manteniment d'altres velles.

En este cas, cal ressaltar que davant este informe hi han hagut protestes de tots, sobretot de la comarca de l'Alt Palància a la qual fem referència en la nostra proposta, però també a nivell del que és Aragó, a diferència, pel que sabem… Sí que és veritat la Diputació General d'Aragó ha fet contactes amb Renfe precisament per a conveniar el no tancament, el manteniment d'estos serveis, perquè és important.
No ha transcendit si hi han hagut…, no coneixem que s'haja fet acció alguna per a preservar esta línia des del Consell de La Generalitat.
Si s'ha fet, s'ha fet en secret perquè no ens ha transcendit absolutament per a res.

Aleshores, hem parlat que no són criteris economicistes els que deuen primar en este moment, però també és veritat que açò denota que el Partit Popular no té una clara línia política determinada cap al que són les comarques de l'interior.

Per una part, des d'agricultura se fan programes de desenvolupament rural, que vénen marcats també des de la Unió Europea i vénen promocionades des de la Unió Europea, però, per l'altra, s'estan suprimint a nivell tant…, qualsevol tipus de servei.
Per exemple, s'estan suprimint escoles, s'estan posant problemes també en el que és la sanitat en les poblacions de l'interior, que estan disminuint els servis.
I, sobretot, en este moment, quan parlem…, no és que no s'estan executant noves infraestructures o millora de les infraestructures comunicatives, sinó que en este moment el que estem parlant és que anem a reduir la capacitat de comunicació que tenen estes poblacions de l'interior amb la costa.
És important, pensem.

I, clar, ens poden dir que estes línies, conforme han dit…, en la línia de València a Terol, que presenta un dèficit d'1.
486.
245 euros i una mitjana de viatgers per any de 16.
086.
Això és el que diuen en el seu informe.
El que no diuen és quina influència té la falta de manteniment i de modernització d'esta línia precisament en esta baixa ocupació.

Hem de dir que entre Barracas i Mora, la velocitat màxima a què poden anar els trens és…, bé, és quasi propera a la velocitat de la llum, perquè és de 30 quilòmetres/hora, 30 quilòmetres/hora, senyories.
Clar, manteniment d'una línia ferroviària en eixes condicions i esperar que damunt la gent els pegue per anar en el tren, quasi que podíem vore com en les pel·lícules estes antigues, que veem que la gent pot baixar, estirar les cames i després pujar al…, quan el tren ja s'acoste, perquè ells van més ràpids que el tren, poder pujar-hi.

Senyories, estes no són les condicions en les quals té (inintel·ligible) …

I demanem també, com he dit, una coherència política.
Coherència política perquè fa quatre dies el president Fabra donava recolzament a l'eix ferroviari…, a la potenciació de l'eix ferroviari Sagunt-Saragossa, però únicament a partir d'una reivindicació empresarial i, per tant, com a corredor de mercaderies.
Les persones també han de comptar.
Jo crec que el Partit Popular s'oblida massa vegades de pensar en les persones.
I no.
L'economia, és veritat…, però no és una cosa…, una cosa no va contra l'altra.

Quan parlem d'inversions, estem parlant, senyories, que la millora d'esta línia està quantificada en poc més de quaranta milions d'euros, en poc més de quaranta milions d'euros.
¿Vostés són capaços precisament de demanar, d'exigir al govern de l'estat, que, per cert, és del mateix signe que el govern del Consell, que les poblacions de Barracas, Caudiel, Sogorb, Xèrica, Viver i Navaixes o Navajas no tinguen una disminució en les seues comunicacions?

Tota la comunicació, tota la unió que té precisament la zona de l'Alt Palància amb València, amb la costa, diguérem, perquè és cert que està situada realment en el final del domini ibèric, tenim ahí…, és la comunicació precisament en l'altiplà de Terol i la plana costanera del País Valencià… Aleshores, només té dos comunicacions vàlides: l'autovia, l'A-23, la que s'anomena autovia Mudéjar, i esta línia ferroviària.

En el total, el pressupost que va fer d'estalvi és de 51 milions d'euros -parle del total de l'informe.
I, per tant, nosaltres, per estalviar 50 milions d'euros, que ací s'han gastat cada mes, pagant a treballadors de Radiotelevisió Valenciana que no els permetien treballar, pràcticament eixa quantitat, no és justificació per a deixar sense comunicació a uns pobles de l'interior que depenen, depenen en la seua vida, la seua existència d'estos serveis.

Els falta, senyors del Partit Popular, senyories, els falta, com he dit, definir línia política.
¿L'interior anem a conservar-lo o no?
Definisquen la línia política.
El que no pot ser és que, per una part, anem a posar diners perquè milloren les condicions de vida de l'interior, com es posa en els programes de desenvolupament rural, i per altra part, se'ls priven dels serveis bàsics per a poder existir.
Ja poden fer programes de desenvolupament rural, ja poden crear hotels, que si no hi han carreteres per a arribar, l'hotel estarà buit.

Aleshores, nosaltres demanem precisament que se mantinga…, i el que anem a demanar, el que estem demanant en este moment no costa diners, perquè la línia està.
Me podran dir: «No s'ha fet la reducció.
» Efectivament, no s'ha fet la reducció.
Però té una data la situació, una data de caducitat, que és 2015.
L'any 2015 acaba eixe parèntesi que se va fer i començaran les reduccions.

Per tant, és el moment oportú ara per dir: senyores, pensen-s'ho.
Nosaltres els demanem que no facen cap reducció en eixes línies i que facen una millora de les infraestructures que porten allí.

Moltes gràcies, president.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Pañella.

Abans de donar la paraula als grups que desitgen fixar posició, vullc advertir les seues senyories que hem reduït un poquet els temps.
Set minuts per a la defensa de la PNL, i després les esmenes tindran cinc minuts i cinc per a acceptació o no d'esmena i quatre minuts per a rèpliques.
No, perdó.
Tres minuts les rèpliques.
¿Val?

Per a fixar posició, pel Grup Parlamentari d'Esquerra Unida, té la paraula el senyor Tormo.

El senyor Tormo Ruiz:

Gràcies.

Esquerra Unida aposta per un ferrocarril públic, segur i de qualitat, que garantisca un servei ferroviari en el qual prevalga la rendibilitat social enfront de les polítiques privatitzadores.
Un ferrocarril que cohesione el territori i contribuïsca a reduir el balafiament econòmic, energètic i la contaminació que provoca el transport per carretera.

El manteniment i potenciació de les línies ferroviàries que donen servei a les poblacions de l'Alt Palància és una necessitat per a la supervivència de la gent de la comarca.
Estem a favor de la potenciació de les línies ferroviàries que donen bon servei a la majoria de la població.

Ens han vist i ens veuran en contra d'obres faraòniques elitistes que només serveixen per a engrossir la butxaca d'uns amiguets del poder.

Referent a això, no hem d'oblidar l'anomenat corredor cantàbric-mediterrani, un projecte actualment aparcat pels mateixos promotors, que estava destinat bàsicament al transport de mercaderies, però que en cas d'activar-se, qüestió que dubte en l'actual conjuntura social i econòmica, he de dir que s'hauria de considerar urgent la millora a partir de l'actual traçat del tram entre Terol i Sagunt.

És necessària la millora d'aquest trama per a fer-lo competitiu reduint els temps de viatge.
Estem a favor de línia de doble via electrificada, vàlida per a mercaderies i viatgers.
No és incompatible que es mantinga els trens de rodalies i regionals, donant serveis a poblacions intermèdies.

En aquest cas, tornem a incidir que és fonamental reduir al màxim l'impacte ambiental que tota infraestructura ocasiona.

Per a implementar la millora de les línies ferroviàries que donen servei a l'Alt Palància respecte a rodalies, seria necessari, un, una millora dels horaris.
El canvi dels horaris de l'any passat ha afectat de gran manera a l'ús del ferrocarril, especialment entre les usuàries i usuaris de cap setmana, que han vist avançat el tren de pujada de Sagunt a Caudiel una hora.

Açò impedix o dificulta en gran manera l'ús del ferrocarril per part de la gent que vol gaudir de la via verda.
Famílies en la seua majoria que utilitzaven aquest servei per a desplaçar-se.
Al seu torn, hem detectat la repercussió negativa d'aquest canvi horari en els establiments comercials de la zona per la qual passa la via verda.

Dos -i seguisc en rodalies-.
Electrificació de la línia fins a Caudiel, perquè el material rodant de la línia puga ser compartit amb la resta de línies amb final a València Nord.

Tres.
Seria necessari…, per al càlcul d'usuaris diaris de la línia hauran de tenir-se en compte, cosa que no es fa, a tots aquells viatgers que utilitzen els dos trens directes Caudiel-València o València-Caudiel entre les estacions de València Nord i Sagunt -les estacions són València Nord, València-Cabanyal, Puçol i Sagunt-, atés que aquests viatgers computen com a viatgers de la línia C6, no com a viatgers de la línia C5, i representen aproximadament el 40% sobre el total de viatgers de la línia.

I quant els trens regionals, s'hauria de tenir en compte, un, afavorir l'ús de la bicicleta amb adaptacions en el material rodant que permeten un major nombre de bicicletes.
Actualment, només se permeten tres bicicletes en els trens, que són els anomenats a concentrar aquest tipus d'usuaris, els trens de pujada del matí.
I, per tant, se tindria d'ampliar eixa possibilitat.

Dos.
Finalitzar el sistema de senyalització terra-tren entre Terol i Saragossa.
La seguretat és vital i no es deu mai actuar en els accidents… a colp d'accidents, sinó amb una prevenció activa i ajustada a les necessitats reals del trajecte.

I tres.
Recuperar el servei del tren València-Terol els dies de supressió: dilluns, dimecres i divendres.
Actualment, només es realitza el servei els dies dimarts, dijous, dissabte i diumenge.
Aquesta restricció és un error, atés que el divendres és un dels dies de major afluència de viatgers i viatgeres, sobretot estudiants.
Per a augmentar el nombre d'usuaris, deu pemetre's l'accés al tren de viatgers amb bitllet de rodalies al llarg de tot el recorregut entre Caudiel i València i, per tant, obligant el tren a realitzar les corresponents parades en totes les estacions: Caudiel, Xèrica, Viver, Navaixes, Sogorb-raval, Sogorb-ciutat, Soneja, Algímia, Gilet i Sagunt.

I anem a recolzar, per suposat, la proposta del Grup Parlamentari Compromís.

(Ocupa la presidència el vicepresident, senyor Antonio Vicente Peral Villar)

El senyor vicepresident:

Muchas gracias, señor Tormo.

Tiene ahora la palabra, por tiempo de cuatro minutos, el señor Guillén, en representación del Grupo Socialista.

El senyor Guillén Galindo:

Muchas gracias, señor presidente.
(Remors)

El senyor vicepresident:

El presidente ha establecido para fijar posición cuatro minutos a los grupos, tres para la réplica.
Por lo tanto, señor Guillén, tiene usted cuatro minutos para su intervención.

El senyor Guillén Galindo:

Señor presidente, en todo caso vamos a tener que hablar muy rápido para referirnos a un tren muy lento.

Me van a permitir que le diga que parece una película de ciencia ficción que se desarrolla en torno a un tren, porque la ficción es lo que sucede en los despachos y la realidad es lo que sucede en la montaña del Alto Palancia.

Ya se ha dicho que es por motivos básicamente económicos, por unos datos que sacó el Ministerio de Fomento el año pasado y está claro y es evidente que, como tantas otras cosas, en este caso el Partido Popular se olvida de la función social que en este caso presta clarísimamente el servicio ferroviario y en concreto la comarca del Alto Palancia.
Porque lo que está haciendo es mermando, muy considerablemente, las posibilidades de comunicación entre la costa y el interior.
Y además está afectando sobre todo a municipios muy pequeños donde viven personas muy mayores, en ocasiones con sus facultades físicas mermadas y también, por ejemplo, los estudiantes que se desplazan con frecuencia a Valencia y a Teruel.

¿Cuál es la realidad de esta línea muy rápidamente?
Pues que al no estar el tren tierra operativo no se ha podido instalar el control de tráfico centralizado.
¿Eso qué significa en esta línea?
Que obliga a operar con personal en todas las estaciones, que impide trabajar en horario nocturno, lo cual supone que están ocho horas inutilizadas las vías y que deben coexistir viajeros y mercancías, lo que siempre perjudica a las mercancías.

Antes ha dado algún dato.
Permítame que lo amplíe.
Mire, en el tramo Sagunto-Teruel supone 136 kilómetros y se desarrolla con una velocidad media para los pasajeros de 53 kilómetros hora, que baja, pásmense ustedes, a 28 kilómetros hora cuando se trata de mercancías y además con una carga máxima admitida de 20 toneladas por eje.
Y eso está sucediendo en pleno siglo XXI y en los medios de comunicación, que se supone que tendrían que ser modernos y que son, digamos, dependientes del estado.

Bien.
En definitiva, la línea ferroviaria entre Teruel y Sagunto se encuentra tan abandona y sembrada de limitaciones de velocidad que los escasos trenes de mercancías que la utilizaban antes prefieren desviarse por la línea de Caspe, aunque les suponga dar un rodeo de 200 kilómetros.

Bueno, pues, respondiendo a esta situación han tenido lugar, también, antes distintas iniciativas parlamentarias, porque consideramos, desde luego, para el Grupo Socialista y para el Partido Socialista, que el servicio es fundamental para la comunicación y el desarrollo de la comarca, eso que tanto hablamos de la vertebración territorial.
Por tanto, no se puede guiar solo por los criterios meramente economicistas sino que debe primar aquí, clarísimamente, la rentabilidad social.

El grupo municipal socialista del Ayuntamiento de Segorbe, que saben ustedes que es la capital de la comarca, el 5 de junio de 2013 presentó, precisamente, una moción ante este anuncio del Ministerio de Fomento de posibles supresiones, presentó, digo, una moción para mantener la línea de medio recorrido Valencia-Teruel, que precisamente fue votada allí en el pleno en contra por el Partido Popular.

También aquí, en estas Cortes Valencianas, en junio de 2013, el Grupo Socialista presentó una PNL para el rechazo de la supresión o reducción de los servicios ferroviarios Valencia-Teruel.
En este caso, y como consecuencia de una transaccional, se aprobó por unanimidad.

Pero es que también en Madrid se hizo eco de esta situación el Grupo Socialista y en el Senado, el 17 de julio de 2013, se presentó una moción para mantener la línea férrea de pasajeros Caudiel-Sagunto y mejorar la frecuencia del servicio.
En su tónica habitual el Partido Popular votó en contra.

Les tengo que decir que, a pesar de todas estas iniciativas, la realidad es que en el último año, y desde que se hizo público el anuncio de alguna supresión, la realidad es que sí que se ha producido esa supresión.

¿Y por qué les decía que era diferente la política de despachos?
Porque, miren, al menos en dos ocasiones, y ustedes lo sabrán y lo conocerán perfectamente, la presidenta de Aragón y el presidente de La Generalitat se han reunido.
En el primer caso fue en 31 de mayo de 2013, si no recuerdo mal, que se reunían en Zaragoza y acordaban impulsar el eje ferroviario Cantábrico-Mediterráneo y además hablaban que era un trazado estratégico para potenciar los sectores productivos y que estaban trabajando para firmar un convenio con Adif, que mejoraría y modernizaría las instalaciones ferroviarias Sagunto-Teruel-Zaragoza.

Pero es que este pasado 2 de junio, además, se reunían también, en este caso en Zaragoza, y tras visitar la plataforma logística de Plaza y la terminal intermodal de Zaragoza, se reunían el consejero de Transportes de Aragón y la consellera de infraestructuras valenciana y además con un testigo, a modo de notario, que era el subsecretario de fomento.
Y todos, los tres, coincidían en reivindicar la mejora de la línea Zaragoza-Teruel-Sagunto.
Se hablaba de esa inversión en aquel momento para 2015 de 190 millones y que empezarían por los 40 millones que antes se aludía a modo de un subproyecto que mejoraría teóricamente la línea férrea.

La realidad, se lo voy a decir, en este momento sólo hay tres proyectos que están en marcha, muy puntuales, y los tres en la comunidad autónoma de Aragón, nada para la Comunidad Valenciana.

Para acabar, simplemente, porque ya se nos acaba el tiempo, si es que además hasta los empresarios valencianos han sido muy clarísimos en reivindicar esta línea férrea, porque entienden que mejorará la conectividad entre la plataforma logística del sur de Europa, Zaragoza y la salida al mar, porque también es una nueva salida para al Mediterráneo para Aragón, Navarra, Logroño y el País Vasco y complementaría ese corredor mediterráneo que hoy en día está paralizado.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias.

El senyor Guillén Galindo:

Por tanto, compartimos la necesidad de la PNL, compartimos su contenido y, por tanto, lo vamos a votar a favor.

Muchas gracias.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias, señor Guillén.

Tiene ahora la palabra, por tiempo de cuatro minutos, el representante del Grupo Parlamentario Popular, señor Giner.

El senyor Giner Giner:

Moltes gràcies, senyor president.

Ací hem assistit una volta més a una representació a la qual mos tenen habituats.
S'aprofita qualsevol pretext per atacar, per a desprestigiar, per a criticar el PP.
En moltes ocasiones, en moltes, no dic en totes, les crítiques no se sostenen, perquè són infundades i injustes.

Jo, quan escoltava el senyor Pañella, recordava que quan era xicotet en el meu poble hi havia un tren que anava tan espaiet que la gent li dia el Xangai, d'una pel·lícula que el tren arribava a Xangai i anava tant espaiet que la gent se'n baixa i tornava a pujar.
Però, clar, açò mos porta a allò que per a vostés, si és el Xangai, perquè és el Xangai i va espaiet i si és l'AVE perquè va massa de pressa.
Amb això vostés com a tripartit van a tindre molts problemes per a ficar-se d'acord.

I el que ja és pasmós és el desparpajo que des del Grup Socialiste s'utilitza per a plantejar, i dic «desparpajo», entre cometes, per a no qualificar-lo d'altra manera, parlar d'esta qüestió.
Perquè, mire vosté, la primera qüestió a destacar és que l'informe Ineco va ser elaborat a instàncies de la secretaria d'estat de Transports del Ministeri de Foment de l'anterior govern central, se li oblida això, senyor diputat, en el marc d'allò establert en l'acord del Consell de Ministres de 30 de desembre de 2010.
Eixe, el seu govern, és el qui va fer eixe informe Ineco.
I, fins a eixe acord, la determinació dels compromisos mutus entre l'administració de l'estat i Renfe operadora es plasmava en el contracte programa per al període 2006-2010.

En l'acord del Consell de Ministres, de 30 de desembre de 2010, s'establia, quan a servicis de mitja distància, que es garantirien fins al 31 de desembre de 2011, amb la possibilitat de prorrogar-lo a 2012.
I, al mateix temps, les bases per a l'establiment d'obligacions de servici públic en el transport ferroviari s'establiren per acord del Consell de Ministres de 2 de juliol de 2010.

Bé.
L'informe Ineco, que és responsabilitat de vostés, que pareix que ara ho obliden, engloba totes les línies de mitjana distància en l'estat.
I pel que es referix al corredor valencià també l'englobava.
I la proposta de vostés era reordenar els servicis ferroviaris de mitjana distància, suprimint els menys eficients.
La proposta de vostés era suprimir el Terol-València.

La proposta de l'informe d'Ineco suposava la supressió de 48 servicis de ferrocarril de mitjana distància.
Vostés són els qui ara vénen ací com si descobriren.
.
.
Home, xe, un poquet de coherència, un poquet de coherència.

I li he de dir més.
És el govern central actual, el govern del Partit Popular, el qui el 28 de desembre de 2012 va aprovar el Pla de racionalització de servicis de transport ferroviari, el qual garantia els servicis públics de transport de viatgers d'interés general, aixina com el dret a la mobilitat de tots els ciutadans, i va desenrotllar un criteri d'eficiència social, mediambiental econòmica, no sols econòmica, també social i mediambiental.

Ara bé, la implantació d'este pla de racionalització, en el que respecta al transport no ha suposat la desaparició d'este servici.
La prova ben evident és que no ha desaparegut, tal i com suggeria el govern de vostés en l'informe Ineco.
Però és que, a més que no ha desaparegut i el govern central actual ha adquirit un compromís de manteniment, a més cal assenyalar que en el pressupost general de l'estat de 2014 alguna cosa farien eixes reunions a les quals al·ludien vostés, alguna cosa hauran tingut de vore amb el manteniment i amb la millora i amb la potenciació i amb la intenció de portar avant i de mantindre eixa línia.

Això que vostés criticaven, alguna cosa haurà hagut de vore, perquè els pressupostos generals, com li he dit, de l'estat, de 2014, contemplen un estudi informatiu de la línia concretament de Sagunt-Terol.
I, per altra part, la Generalitat valenciana ha realitzat estudis i propostes, que ha traslladat al Ministeri de Foment i són estudis i propostes que permetrien una execució que avançaria en la millora d'eixa línia, no a llarg termini, a curt termini.
I estes propostes van encaminades a això, a la potenciació del tràfic de mercaderies.
Però també, quin dubte cap, redundarien en millores de temps de recorregut i, per tant, en la qualitat del servici.

Jo només acabe demanant més coherència i menys demagògia.

Gràcies, senyor president.

(Ocupa la presidència el president, senyor Rafael Ferraro Sebastiá)

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Giner.

En primer lloc, vull dir-li, senyor Giner, que hem de tindre.
.
.
, de manera general per a tot el món, que la proposició no de llei és del Grup Compromís.
Això no lleva que vosté, senyor Giner, puga dir el que li vinga en gana, com és natural, per a la defensa de la seua postura i que, a més, inclús nomene a qualsevol altre grup.
(El senyor Giner parla amb el micròfon desconnectat) Però que de sempre s'ha tingut en compte que el propietari, per dir-ho d'alguna manera, de la PNL és el Grup Compromís.

Senyor.
.
.
, vol vosté.
.
.
rèplica, com és natural.

El senyor Pañella Alcàcer:

Moltes gràcies, senyor president.

En primer lloc, vull agrair, tant al Grup d'Esquerra Unida com al Grup Socialista, el recolzament que han manifestat a la moció presentada.
I no sé si puc preguntar, perquè, després del debat entre PP i PSOE que hem assistit en este moment, a mi no m'ha quedat clar si van a votar que sí, que no o se van a abstenir, perquè no ha aparegut en la seua intervenció absolutament res que faça referència ni a l'exposició, ni al contingut de la proposició no de llei que hem presentat.

El primer punt ho diu molt clar: instar el Ministeri de Foment al manteniment i potenciació de les línies ferroviàries que actualment donen servei a la comarca de l'Alt Palància, cosa a la qual no he sentit cap referència.
I, segona, que Les Corts insten el Consell a dissenyar, junt a Renfe i Adif, campanyes per a promocionar l'ús d'aquests trens a la comarca de l'Alt Palància, cosa sobre la qual tampoc he sentit absolutament res i per tant espere que en la segona intervenció se m'aclarisca.
Per què?
Perquè al final hem assistit a un debat etern, etern, que podíem portar ací en tot, perquè ací realment el que mos trobem és que tenim una reducció efectiva de serveis i això és una realitat.

No me parlem de… A vore, si jo he citat el Pla de racionalització de serveis ferroviaris del Ministeri de Foment, exactament, i eixe és el que contempla, com he dit, la desaparició de 48 línies i els tancaments d'estacions precisament que, com passaria en Barracas, si se lleva eixe servei, perquè ja és l'únic que té en eixa estació, comportaria el tancament de les estacions.

Jo el que vull saber és si anem a donar-li recolzament o no anem a donar-li recolzament, perquè si no estem en el debat sempre.
Què vol que debatem, eterns problemes de finançament?
Sí, senyor, eterns problemes de finançament que vénen al País Valencià i que ací el tenen.

Precisament, últimament, últimament està d'actualitat, perquè des del govern de Madrid se'ns demana que ací fem encara més esforços, més retalls, més retalls.
Hem de reduir més educació, hem de reduir més sanitat i damunt se mos neguen les inversions necessàries per al manteniment del que són les infraestructures vitals per al país.
Eixa és l'única situació.

Si Xangai o AVE?
Mire, el Xangai lent i l'AVE car, caríssim!
I l'AVE mos costa molts milions al cap de l'any, mos costa molts milions.
Amb molt menys estaríem potenciant les línies de les quals parlem, però amb molt menys, perquè l'AVE vosté sap que no cobrix les despeses, ni molt menys.
I ja no parle de la inversió, parle ni les despeses de funcionament.
Però ahí, com sí que hi han interessos, ahí sí que cal depositar els diners.
Però en Segorbe, en Navajas, en Soneja, en Jérica, en Viver, en Caudiel, en Barracas, que s'apanyen.
Eixa és la postura que vostés tenen, perquè si no haguérem entrat en el cos de la proposició no de llei que hem presentat.

Mire, mercaderies o persones?
No se pot dir per una part que açò millorarà tot, no, perquè poden passar les mercaderies i no parar en cap estació.
No és veritat, ací se parla de mercaderies.
Ja li he dit.

I ací han parlat, efectivament, el portaveu del PSOE ha parlat de les reunions que ha tingut el president del País Valencià, el president del Consell amb els d'Aragó.
Però no han parlat d'este problema que estem plantejant ara.
Parlaven d'altres coses.
I, per tant, no hi ha hagut el més mínim interés, ni el més mínim interés en trobar solució a este problema.

Jo els demane, senyories, senyories, senyor Giner, que, ja que no ha fet pública la postura, sí la crítica al PSOE i una pinzelladeta cap a Compromís, que realment el contingut d'esta proposició no de llei és totalment assumible perquè instem al manteniment i la millora, que és indispensable.
.
.

El senyor president:

Senyor Pañella.

El senyor Pañella Alcàcer:

Moltes gràcies, president.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Pañella.

Senyor Giner, té vosté la paraula.

El senyor Giner Giner:

Gràcies, senyor president.

Senyories.

Senyor Pañella, és tan assumible que el que vosté planteja ja està fent-ho el govern.
(Veus) Mire si és assumible que ja està fent-ho el govern i la Generalitat valenciana en el seu cas.

Ara, en el cas de vosté i de tota la resta de membres de l'oposició, home, doncs, el que s'evidencia és allò que és tan habitual en Itàlia: «Piove, porco governo.
» Això és el que fan vostés, això és el que fan vostés.

Va a instar.
.
.
Vosté insta en eixa PNL a una cosa, com li he explicat en la meua primera intervenció, que ja està fent-se des del govern central i des de La Generalitat.

Per cert, haurà d'aclarir-se vosté.
Perquè és que dóna la impressió, a l'escoltar la seua intervenció, que Compromís pareix que estiga en contra de l'AVE, i ja veu el que significa de vertebració interregional en tot el regne, en tot el Regne de València.
(Veus) Imagine's què significa això.

Però l'informe d'Ineco, que vosté ignora el que li interessa -li ho he dit, però li ho tornaré a repetir per si de cas no s'ha enterat-, englobava totes les línies de mitja distància en l'estat i es referia, en concret, al corredor de València a Terol, per si vosté no s'ha enterat.
I la proposta d'eixe informe d'Ineco suposava la supressió de quaranta-huit servicis de ferrocarril de mitja distància i entre ells, en concret -i li ho torne a repetir-, el de Terol-València.
Era i deien i raonaven els responsables en aquell moment del govern central, raonaven que quedaven atesos per altres servicis de ferrocarril de mitja distància, que mantenien transport per carretera existents, etcètera.

Però jo li he explicat, i és del que vosté no vol enterar-se, vosté no vol enterar-se, que l'actual govern central ni vol admetre-ho ni vol reconéixer-ho.
El 28 de desembre va aprovar un pla de racionalització de servicis de transport ferroviari i en eixe pla, en lloc de qüestionar i plantejar la desaparició, el que fa és el contrari, el que vosté demana, la garantia del transport públic de viatgers d'interés general.

En este cas, ¿què diu de 2015?
Aleshores, què vol dir, ¿que el suspendrem en 2014 i el tornarem a ficar en marxa.
.
.

El senyor president:

Senyories, senyories, per favor.

El senyor Giner Giner:

.
.
.
en 2015?
Home!
, un poquet de trellat, un poquet de trellat.

Però és que, a més, la implantació d'eixe pla de racionalització respecte al servici de transport que ens ocupa, doncs, com li he dit que va ser elaborat per l'anterior govern estatal, s'ha garantit.
I no sols són paraules, sinó que tenen una constatació fefaent en el pressupost general de l'estat de 2014.

I eixa és la realitat.
Que vosté no la vullga vore?
Doncs, allà vosté.

¿Com li hem de recolzar una cosa que planteja vosté, que s'està fent i, damunt, ho exigix i nega la realitat que s'està fent?
Home!
, açò és kafkià, açò és una bogeria.

Per tant, escolte, més coherència, més racionalitat, més reconéixer la realitat i més recolzar el que realment s'està fent en defensa d'una cosa que va estar a punt de la seua desaparició precisament per responsabilitat i a causa dels qui hui recolzen entusiastament la seua proposta d'una manera demagògica.

Gràcies, senyor president.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Giner.

Senyories, acabat el debat, passem a votació.
¿Vots a favor de la proposició no de llei?
6.
Vots en contra?
8.
Per 6 vots a favor i 8.
.
.
, 7?
, ¡ah, perdó!
, queda desestimada.

Per què demana la paraula, senyor Signes?

El senyor Signes Núñez:

Sí, demane la paraula, senyor president, perquè, comprovada la complaença que vosté té amb el senyor Giner -ha tingut en este cas- quan en tota la seua intervenció està referint-se al nostre representant i no a qui presentava la PNL, jo li agrairia que el tallara de forma immediata i no deixara que acabara la intervenció per a dir-li que no s'havia dirigit al senyor Pañella i sí al senyor Guillén, que, en definitiva, és el que vostés mos fan a nosaltres en comissions i en ple de Les Corts.

El senyor Giner Giner:

Senyor president.
.
.

El senyor president:

El senyor Signes s'ha dirigit a esta presidència i a l'actuació d'esta presidència.
(El senyor Giner parla amb el micròfon desconnectat) Per tant, a qui li toca contestar és a mi, senyor.
.
.
(Veus) Val.

Però, per què demana la paraula?
(El senyor Giner, amb el micròfon desconnectat, diu: «Doncs, perquè s'ha al·ludit a mi com a portaveu i al meu grup.
» El senyor Signes parla amb el micròfon desconnectat)

Anem a vore, està reprotxant al president, està reprotxant al president.

El senyor Giner Giner:

És que és molt curiós.
Quan ataquen el PP és tot legítim, i quan algú qüestiona el Partit Socialista, això ja no és legítim.

El senyor president:

No, no, no.
No entrem en, no entrem, no entrem en.
.
.

Senyor Giner, senyor Signes, no entrem en parlaments.

Jo vaig a contestar-li a vosté, tal qual vosté m'ha dit.
(Veus)

Senyor Signes, en primer lloc, el senyor Giner ha plantejat la seua defensa com ell ha cregut convenient.
I, efectivament, el que vosté deu saber també que tot el que ha dit el senyor Giner tenia dret a rèplica el senyor Guillén, que no ha exercit.
I per això jo l'he deixat, perquè té dret a fer rèplica, i que no ha exercit el seu dret a rèplica.

Per tant, ell ha dit el que ha dit.
I jo sí que l'he advertit que no s'havia dirigit a qui havia fet la PNL.

I, per tant, la meua actuació ha sigut la correcta.

Tallar-lo, per què?
Per què l'he de tallar?
Vull dir.
.
.
No, no, està en la qüestió, està en la qüestió.
No té per què dirigir-se a uns i a altres, està diguent una cosa que, a la millor, ho haurà dit a la seua manera, jo a la millor ho haguera dit d'una altra manera i haguera dit el mateix, probablement.
Cadascú té la seua opinió.
I vosté (inintel·ligible) .
.
.
la mateixa.

Se poden dir de moltes formes les coses i dir el mateix i, a la millor, no dirigir-se a una altra persona.
Val, podria ser i li ho admet.
Però res més.

Este president crec que ha obrat com deu.
Ha advertit que no s'ha dirigit al grup que ha presentat la PNL, per una banda; i dos, m'he quedat esperant i no m'han demanat rèplica.
Ara, si vosté volia que jo li diguera al grup, «vol vosté rèplica?
», és una altra qüestió.
Però no me l'han demanat, eh?

Diga'm senyor.
.
.

El senyor Signes Núñez:

No, que ja m'agradaria a mi que el senyor Cotino i el senyor Font de Mora, quan dirigixen els plens, actuaren com vosté.

Gràcies.

El senyor president:

Mire vosté, moltes gràcies, senyor Signes, però cada president ho fa d'una manera, té la seua forma personal de dirigir les coses.
I vosté podrà estar d'acord o no.
Jo estic d'acord com duen el plenari i vosté està en desacord, què hem de fer?
És una qüestió.
.
.
I res més.
I, ¡vamos!
.
.
.

Sí, senyor, ¿per què demana la paraula, senyor Serra?

El senyor Serra Cervera:

Per una qüestió d'ordre.

El senyor president:

I quin és el desordre?
(El senyor Giner, amb el micròfon desconnectat, diu: «Doncs, ha sigut aixina menino!
»)

El senyor Serra Cervera:

Si no li importa, senyor president, igual que el portaveu del Grup Parlamentari Socialista ha defensat una reivindicació del seu grup, en nom del Grup Parlamentari Popular.
.
.

El senyor president:

Té vosté la paraula per un minut.

El senyor Serra Cervera:

Un minut?
Un minut.

Vull dir que en esta comissió, moltes vegades, este portaveu ha discrepat públicament de l'actuació de la mesa i de la presidència.
Però crec que ha quedat d'una manera clara que l'aplicació del reglament ha sigut equànime i perfecta.
I moltíssimes vegades, moltíssimes vegades, podríem, des d'altres grups, quan s'està parlant d'alguna cosa, demanar-li a la presidència que la referència a la qüestió fóra de manera contínua i constant.

Per tant, perquè els debats siguen amb la normalitat i amb l'amplitud que poden ser i que dóna abast el reglament, entenem que la presidència ha actuat adequadament.
I li ho diu algú que pràcticament en totes les comissions ha discrepat en la presidència d'esta comissió.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Serra.

És cert que moltes vegades discrepem.
Però per a això estem ací, per a discrepar uns i altres.

Proposició no de llei sobre la cerca d'una solució alternativa a la proposada en la Resolució de 4 d'abril de 2014, de la Direcció General de Trànsit, pel que fa a la restricció de circulació de vehicles a la N-340 entre Orpesa i Nules, presentada pel Grup Parlamentari Compromís (RE número 85.
104, BOC 245)

El senyor president:

Senyories, passem al següent punt de l'ordre del dia -crec que el tema ha quedat suficientment aclarit-, que és el número.
.
.
Ara és el punt 3, que era l'anterior número 5: presa en consideració de la Proposició no de llei sobre la cerca d'una solució alternativa a la proposada en resolució de 4 d'abril de 2014, de la Direcció General de Trànsit, pel que fa a la restricció de circulació de vehicles en la nacional 340, entre Orpesa i Nules, presentada pel Grup Parlamentari Compromís.

Per a la seua defensa, té la paraula el senyor Pañella.

El senyor Pañella Alcàcer:

Moltes gràcies, president.

Senyories.

Torreblanca és una població per la qual passa tradicionalment ja -vull dir, des de sempre- la nacional 340.
En el seu temps passava inclús per dins del poble, com en tants llocs.

Però per la seua situació de distància estratègica entre les explotacions del sud de l'estat, del sud d'Espanya, i la frontera sempre s'ha convertit en un lloc de servei de carreteres natural, però parle ja amb anterioritat a l'any seixanta ja existien en aquella zona restaurants.
.
.
, no només Torreblanca, Torreblanca, la ribera de Cabanes.
I això, a partir d'esta època, s'ha anat augmentant la seua oferta, convertint-se en el que és una de les zones no delimitades de serveis més importants de la nacional 340.

Això ha tingut el seu procés en etapes millors i pitjors.
Se va fer l'autopista, l'AP-7.
I pensava molta gent que eixe servei podia morir, donada la situació, la qualitat del servei i la relació qualitat-preu que s'oferixen en el conjunt -no estem parlant d'una.
.
.
, sinó tot el conjunt d'esta zona que se va especialitzar-, resulta que va mantindre i potenciar encara més eixa, diguem-ne, àrea de servei natural no delimitada per ningú, sinó que ha anat creixent de manera natural al voltant de la 340.

Ha arribat ara.
.
.
Bé, això tinguen en compte que vostés avui estem parlant d'uns serveis que, només en la localitat de Torreblanca, estaria per damunt dels dos-cents cinquanta llocs de treball que està motivant en este moments.
Són restaurants tots de vint-i-quatre hores de servei.

Aleshores, què ha passat?
Doncs que la desídia habitual que tenim sobre les comunicacions a nivell de País Valencià, i específicament en la zona nord, les que mos afecten a la zona de Castelló, ens ha portat que eixa nacional 340 seguisca en les mateixes condicions, sense tindre alternatives utilitzables en este moment.

Així com ha motivat uns accidents que van ser la causa que en data 8 d'abril se publicara la resolució de 4 d'abril de 2014, de la Direcció General de Trànsit, per la qual s'establix la mesura de restricció a la circulació de vehicles de més de set mil cinc-cents quilos de massa màxima autoritzada en la carretera nacional 340, tram Orpesa-Nules, de la província de Castelló.

Com he dit, què ha passat ahí?
Que vostés s'inventen -i quan dic «vostés» parle del Partit Popular, exactament- una mesura prohibitiva que impedix que en un tram de la carretera passen els camions com a única solució a una carretera saturada, de la qual són responsables exclusivament, en este moment, el Partit Popular.
En este moment, responsable únic: el Partit Popular.

Ací, a nivell del que és Castelló, senyories, quant a carreteres, tenim tres projectes paralitzats, tres projectes; ni un va endavant.

El primer projecte és el desdoblament de la nacional 340.

El segon projecte és l'acabament de l'A-7, que seria l'autovia gratuïta alternativa a l'AP-7.

El tercer projecte -que no és un projecte del PP perquè no el vol, però sí hem presentat diverses vegades Compromís i altres partits han estat d'acord amb ella- és l'alliberament de l'AP-7, amb la qual cosa, se faria totalment innecessari el desdoblament de la nacional 340 i, per tant, comportaria un estalvi per eixa part.
Sempre se parla dels diners que val l'alliberament de l'AP-7, mai parlen dels diners que s'estalviarien del desdoblament de la nacional 340.
I ningú vol vore que això seria una solució immediata als problemes de trànsit que tenim a través de tota la província de Castelló.

Vostés d'estos tres projectes no n'assumixen ni un, ni un.
I si se va fer el que és l'A-7, a l'altura del que és la CV-10, que després se comunica com a CV-13 en l'autopista, precisament en Torreblanca, se va fer per la motivació que vostés tenien en l'aeroport de Castelló i no per unir les carreteres, perquè ahí s'ha acabat el projecte, ahí s'ha acabat el projecte.

Això porta conseqüències, eixa desídia.
Eixa falta d'interés en les comunicacions de Castelló porta conseqüències.
I, en este moment, està amenaçant tota una zona de treball.
En un moment en què el primer problema que tenim al nostre país és l'atur, les mesures que fa el PP proposen augmentar l'atur en este moment.

Entendríem, senyories, que la creació de noves infraestructures, igual que en un moment unes infraestructures obrin una possibilitat econòmica en un lloc determinat, com va passar en Torreblanca, la nacional 340 li va obrir unes capacitats econòmiques que no tindria si no passara per allí, entenem que la creació de noves infraestructures puga originar desviaments d'esta situació i, per tant, traslladar eixa bonança econòmica, eixa.
.
.
, d'un lloc a un altre.
El que no podem entendre que el que ho desvie i que l'acabe siga una prohibició.

Si vostés hagueren acabat l'A-7 i el trànsit de per si se n'anara per l'A-7, ho entendríem.
El que no podem entendre és que amb una decisió totalment irresponsable, totalment irresponsable, condemnen a l'atur a més de dos-centes famílies, augmentar l'atur, i condemnen al tancament, al tancament d'estos restaurants.

Jo els invite, senyories, que vagen i passen vostés avui, en el mes de juny, a finals de juny, i vegen com estan eixos restaurants.
Els seus grans pàrquings estan totalment buits, a diferència d'un, que està ja fora d'eixa àrea d'influència i que està a rebosar.
Han matat amb una decisió tot un sector econòmic local.

He de recordar-los, senyories, que és tan important que a un discurs d'esta mateixa persona que els està parlant, una diputada del PP, que és de Castelló, un dia me tragué precisament eixa zona com a referència en el discurs en Les Corts.
O siga, que no ho dic jo, ho diu més gent.
És una zona de referència i una prohibició està acabant amb ella.
Mosatros, senyories, no ho podem admetre de cap manera.

El poble de Torreblanca s'ha alçat unànimement en contra.
L'Ajuntament de Torreblanca ha aprovat mocions en contra.
Des de la diputació s'ha vingut a dir que se farà el possible, i el possible ha sigut que en lloc de prohibir entre, entre Nules i Torreblanca, se prohibirà entre Nules i Orpesa.
Aquesta mesura no té efectes, perquè, clar, l'autovia no ix en Orpesa, l'autovia ix en Torreblanca, però superada tota esta zona.
Per tant, això no té cap efecte.

Senyories, demanem que la sol·licitud siga trobar solucions alternatives a esta proposada, prioritzar les inversions necessàries i fer les gestions immediates per a alliberar l'AP-7, que seria una solució que permetria desbloquejar el bloqueig que té en este moment la nacional 340 i seguir una via que el que vol podria entrar a Torreblanca o on vullguera o seguir cap avant de manera (veus) totalment lliure.

Gràcies, president.

El senyor president:

Gràcies, senyor Pañella.

A esta proposició no de llei s'ha presentat un esmena per part del Grup Parlamentari Popular, registre d'entrada 89.
219.

Per a la seua defensa té la paraula el senyor Mundo.

El senyor Mundo Alberto:

Gràcies, senyor president.

Bé.
Mosatros hem presentat una esmena que és idèntica a la que es va presentar a la proposició del Partit Socialista, que es va debatre aquí me pareix el mes passat, que la portava el meu company Mariano Castejón.

Aleshores afectava el mateix problema, al decret que se va fer de la direcció general sobre la resolució de 4 d'abril de 2014 sobre el tema de la prohibició de circulació de vehicles des d'Orpesa fins a Nules.

Aleshores, aquí es parla del mateix, però introduïx el tema dels restaurants com a fet important i capdavanter del tema de la prohibició.
El senyor Pañella és de Torreblanca.
Jo sóc de Benicarló, coneixo la zona.
I realment si en este moment n'hi haurien dos coses fetes, jo crec que no tindríem el problema que tenim en este moment, que és tot el que és la millora de la seguretat vial de la nacional 340, en el desviament de Benicarló, que és una de les coses que mosatros plantegem en la nostra proposta, i en les mesures també de millora de seguretat vial de la nacional 340.

Si tinguérem fet tot el traçat de la CV-10 fins al límit de la província, tindríem el problema incrementat.
El tindríem incrementat perquè això serà el que passarà quan estiga eixa via acabada i quan estiga l'AP-7 acabada, que automàticament tindrem dos vies ràpides lliures de tota la província, que farà que els restaurants tinguen una problemàtica addicional.
Perquè vosté ho ha dit clarament, els vehicles arriben a un restaurant que està abans del desviament que va a la CV-10, i eixe és el restaurant que ara aprofiten i paren per a després agarrar gratuïtament la CV-10 fins a València, que és la que va per dalt.

Aleshores, la proposta acceptada per aquí Les Corts i la nostra proposta que sempre hem fet és que l'AP-7 -i a més en algunes ocasions vostés inclús l'han votat a favor-, que l'AP-7 puga estar lliure de peatge, que no se renove a partir de la seua finalització de la concessió, que és al 2019.

Per tant, en el cas que també haguera prosperat la seua proposta de sempre demanar la liberalització total de l'autopista de peatge, automàticament mos trobaríem la mateix problemàtica que en este moment no…, corregida y aumentada de la que mos trobem en este moment.

Per tant, nosaltres fem una proposta…, perquè vosté la primera…, la primera part de la seua proposta diu: «Encontrar soluciones alternativas a la propuesta de resolución de 4 de abril de 2014, de la Dirección General de Tráfico, de manera que no afecte negativamente a los restaurantes de la zona.
»

Vosté coneix la zona, vosté sap quines problemàtiques són les que té en este moment, que és el que hem parlat en este moment, vosté està parlant, jo també.
¿Per què no han proposat solucions alternatives?
Sols en proposa una, que és la liberalització parcial, eh?
, la liberalització parcial.
Però les solucions ràpides… La liberalització parcial vosté sap la problemàtica que té tot això.

Que quan a Castelló se va fer el desviament, perquè estaven fent el desviament de la 340 de Castelló, qui va tindre d'assumir els costos de l'AP-7 va ser l'Ajuntament de Castelló i la Diputació de Castelló.
Va tindre de ser amb costos de La Generalitat, perquè del govern central n'hi havia una concessió feta a l'autopista.

I, per tant, la petició que fa vosté que l'estat de forma imminent faça eixa liberalització d'eixe tram de l'AP-7 no és per a mi, de moment, la solució que puga donar un resultat positiu.
És més una mera declaració d'intencions.
I cal buscar solucions que puguen anar a llarg termini, al que passarà el 2019, liberalitzada una i quan se puga acabar la CV-10.

Per tant, dins la nostra proposta -i repetixo-, la nostra proposta d'esmena que presentem, demanem, sobretot, eixes tres coses.
Primera, que s'agilitzen les obres del desviament que estan sobre la 340, Vinaròs-Benicarló.
És un desviament important que fa que els vehicles ja se puguen inclinar a altres llocs pel retard que representa utilitzar esta zona que encara està discorrent per cascs urbans; agilitzar en línia a la resolució esta de la direcció general del ministeri les actuacions que contribuïsquen a millorar la seguretat vial de la nacional 340 al seu pas per la província de Castelló i que s'agilitzen, d'acord amb el Pitvi 2012-2024, els projectes de les actuacions per al tancament de la CV-10 en tota la província.

Per tant, li demanem això al govern central, i eixa és la nostra proposta que fem sobre això i és el que li demane a vosté com a esmena presentada que puga acceptar.

Res més i moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Mundo.

Per a admetre o no l'esmena, té la paraula el senyor Pañella.

El senyor Pañella Alcàcer:

Senyor president, me pareix molt bé l'esmena que ha presentat el Partit Popular.

Per tant, el meu consell és que la duguen a terme amb la màxima celeritat, perquè no fa falta el permís d'este diputat ni d'estes Corts perquè vostés treballen per a agilitzar les infraestructures que tenen vostés ahí.
Facen-ho, espavilen.
Endavant, ràpidament, perquè és una vergonya els anys que tenen vostés allí en la nacional 340, la variant Vinaròs-Benicarló, i no estiga el ritme que toca que estiga acabada.
¡Una autèntica vergonya!

Per tant, senyor Mundo, té tot el permís perquè vosté faça totes les accions necessàries perquè açò s'acabe el més ràpid possible.
Un permís que és innecessari, ja li ho he dit.

Segona, segona qüestió.
Senyor Mundo, vosté ha sigut alcalde de Benicarló, és de Benicarló.
Vosté sap que tota la zona de Benicarló-Vinaròs està plasmada allí d'indicadors, de punts negres, punts negres indicats.
¿Què li pareixeria…?
¿Per què tenen de passar els camions entre Vinaròs i Benicarló i no entre Nules i Orpesa?
Perquè precisament en esta zona, i la zona de Torreblanca, no és cap punt negre, almenys punt negre senyalitzat en la carretera.
Entre Vinaròs i Benicarló existixen els senyals.
¿Per què no suprimixen ahí i els fan passar per un altre lloc?
¿Vol explicar-m'ho per què som diferents?
¿Què diria vosté?

I que conste, senyories -ho vull deixar ben clar-, que no és que propose això, simplement estic establint com s'actua diferent segons en quin lloc s'està actuant.
I ahí són punts negres reconeguts.
I no estic demanant-lo -insistisc-, simplement establisc les actuacions diferents que se fan.

Vosté me parlava que cal fer…, alguna solució de… No, no.
Jo el que li demane és una solució immediata a un problema que vostés creen immediat.
L'han creat a llarg termini per la falta d'inversions i el creen de manera instantània per una decisió totalment injustificada.
¿Per què no busquen l'alternativa?
No dic que no estiga justificada.
Quan n'hi ha perill, cal evitar-lo, però busquen l'alternativa.
I l'alternativa vostés saben que no és l'A-7, perquè això té unes afeccions.
L'alternativa a l'A-7 la reconeixeríem si vostés hagueren fet la inversió, la decisió de prohibició.
Vostés que sempre parlen, «i ¿per què tenim de coartar la llibertat de les persones i tal?
» I ara… A vegades, bé.
Però vostés són responsables del que va a passar.

I no me parle dels problemes que hi han en l'alliberament de l'AP-7.
L'alliberament… Compromís demana l'alliberament immediat de l'AP-7 en tota la seua longitud.
Però ara no estem parlant d'això, ara estem parlant d'un problema particular que creen vostés i que no indica, no indica per cap manera un canvi de postura.
Estem dient que vostés han creat un problema en una decisió, el Partit Popular ha creat un problema en una decisió seua.
I en este moment els demanem que eixa decisió siga corresposta en una solució per a evitar el problema.

Quan vostés fan l'A-7 continua, ja triarà cada u on voldrà, i els restaurants de la zona o tots els serveis tindran de fer.
Però en este moment són vostés exclusivament els qui han creat el problema, amb una decisió -perdone-, des del meu punt de vista, infame, perquè no han previst precisament l'alternativa.
L'única alternativa que hi ha és precisament alliberar parcialment l'AP-7.
Això dóna solució al problema dels camions, això dóna solució al problema…

Perquè vostés estan desviant el problema a un altre punt, perquè la CV-13, que va des de l'aeroport a Torreblanca no reunix condicions per a portar tot el trànsit que està portant en este moment.
Hi han hagut ja accidents previs i n'hi hauran més, amb uns pendents enormes i que, bé, jo que visc allí, he trobat els dies que he trobat un camió que ha anat directe per damunt de la rotonda per haver-se quedat sense frens.
I altres… No hi ha dia que no hi hagen camions parats avariats allí.
I el dia que tindrem un accident en eixa zona voran vostés el que ha significat esta proposta que vostés han fet.
No han solucionat el problema, l'han traslladat de punt el problema.

Per tant, ni és una solució que volen, que volen els professionals de la carretera, perquè té problemes en eixe tram, però és una negativa que no té cap justificació.
Vostés el que me proposen no té cap relació, perquè el que me proposen és que esperem deu anys a solucionar el problema.
No me diga: «Quan se faça l'autopista…» Quan se faça l'autopista debades, el 2019 que vostés diuen -i efectivament, que és eixa la data-, la gent agarrarà l'entrada i l'eixida allà on vullga.
De fet, l'autopista ja està…, i la gent que paga, moltíssima gent, reconeixent el valor que té la zona que estem parlant, ix per l'eixida d'Orpesa o en la de Torreblanca i entra o utilitza la inversa per a eixir, i van a posta a la zona de restaurants.

És responsabilitat seua hui deixar sense treball a més de dos-centes persones més, ho sent, i això és la frase que els deixe ahí.
Allà vostés amb la seua consciència.
Possibilitats les tenen totes.
I això no vol dir que vote que no.
No, no.
Jo ja li he dit que inste el Partit Popular que de manera immediata faça tot el possible perquè s'agilitzen les obres de la nacional 340 en la variant Vinaròs-Benicarló.
No, no.
No només en eixa variant, sinó en tot allò que faça falta i vorem per on voldran passar-la.
Ja dic, en Torreblanca precisament en esta zona van a tindre un problema…

El senyor president:

Senyor Pañella, concloga.

El senyor Pañella Alcàcer:

…un problema -acabe, senyor president-, un problema que a través del que és l'alliberament de l'AP-7, tindríem totalment solucionat.
I segurament molt més econòmic que no el crear tot una via alternativa, que al final no serà més que una barrera més en el…, en el panorama que tenim en estes poblacions.

Gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Pañella.

Per a rèplica té la paraula el senyor Mundo.

El senyor Mundo Alberto:

Gràcies, senyor president.

Mire, senyor Pañella, vosté té el costum -ja m'ho va fer ahí o despús-ahir en la comissió, i ara ho torna a fer- de marcar unes línies per a mi roges, que signifiquen de vosté esmentar…, que és el fons de la seua proposta, dir que van a tancar…, dos-centes i tantes persones se'n van a anar a l'atur per culpa del Partit Popular.
Està molt equivocat.
(Veus) Està molt equivocat, senyor Pañella.
A la millor la culpa la tenien vostés quan fa dotze anys aquí en estes Corts, durant dos vegades, durant dos vegades, i més de tres vegades, estaven en pressupostos el vial Cabanes-Orpesa i han sigut els primers que han instat que s'eliminara eixe vial, que (veus) connecta, que connecta… No.

El senyor president:

Senyor Pañella, per favor.

El senyor Mundo Alberto:

Però estava Esquerra Unida, que vosté…, part seua ve d'Esquerra Unida.
Que vostés instaren que s'eliminaren, que estaria la connectivitat des de la costa fins al vial interior de la CV-10.

I, per tant, en este moment no parlaria d'esta forma, com no parlaria si estigueren les mesures de seguretat a la 340 adequades i suficients perquè la gent continuara circulant.

Però jo l'únic que li he dit és que pense en un futur també, que en un futur n'hi hauran dos línies ràpides gratuïtes dalt i baix i que al mig té de n'hi haure un vial 340 que tinga les mesures de seguretat perquè puga anar on tinga d'anar.

Aleshores, vosté mateix ha reconegut que la problemàtica que s'ha presentant és que quan arriben a Torreblanca, abans d'arribar al que és la connexió amb la CV-10, automàticament els restaurants han millorat perquè per allí dalt ja no n'hi ha res, sinó que han d'anar directe allí, no n'hi ha cap a Torreblanca però pel cantó de baix queden tots els restaurants en la línia.

I les gestions que va fer el president de la diputació -i vosté ho reconeix en la seua proposta, en l'exposició de motius-, reconeix que la primera idea era tancar-lo des de la CV-10 fins a Nules, i es va ficar des d'Orpesa a Nules que era el punt on n'hi havia més problemes.

I allò de Benicarló -que vosté em feia referència-, els punts negres de Benicarló, n'hi ha una actuació que s'està fent i s'acabarà en el 2015, i en estos moments estan en fase de poder-la acabar el més prompte possible, i en 2015 s'acabarà eixa actuació important per a la zona nord de la província de Castelló.
I en la zona de Benicarló-Vinaròs, d'accidents de circulació, s'han anat millorant totes les interseccions des de l'època que era punt negre fins ara i no n'hi ha hagut els accidents que hi han hagut.
Això tot ens ve a causa de problemes d'accidents que hi han hagut en la 340, en la zona centre de la província de Castelló, no en la zona nord de la província de Castelló.

Per tant, en la nostra proposta de resolució que instem.
.
.
, si no, vosté hauria d'esborrar la segona proposta: «priorizar las inversiones necesarias para que las condiciones de la red viaria que afecta a las poblaciones situadas al norte de Castellón sean suficientemente seguras».
Nosaltres deixem clar que el que volem és la màxima seguretat en la 340 i li demanem això al govern central, ¿eh?
, i li ho demanem, i quan li ho demanem perquè ho demanem, que això ho havíem d'haver fet; quan no ho demanem, ¿eh?
, perquè fem demagògia en les coses, i, quan no, doncs l'únic demagog que n'hi ha aquí és vosté, senyor Pañella, que l'únic que me diu és que la gent, que se n'aniran més de dos-centes persones a l'atur si realment, si realment…

El senyor president:

Senyor Mundo, senyor Mundo, acabe, per favor.

El senyor Mundo Alberto:

…eixes mesures conduïxen a eixa situació.

Res més i moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Mundo.

Senyor Pañella, té vosté la paraula.

El senyor Pañella Alcàcer:

Gràcies, president.

Bé, simplement, per acabar el debat, no n'hi ha fons, no n'hi ha fons, (inintel·ligible) … però la realitat és que vostés tenen uns punts negres en una zona i que eixa zona es tracta d'una manera diferent a una altra zona.

Ací s'ha respost a una alarma social justificada; justificada pel nombre d'accidents que n'hi havia, senyor Mundo, s'ha respost a una mesura perquè com no tenien alternativa de res calia fer alguna cosa, i alguna cosa que a algú no el deixa dormir i durant la nit va dir «doncs, si els accidents últims que hem tingut han sigut de camions, que no passen els camions i aixina no n'hi hauran accidents», efectivament.
Últimament, esta setmana hem vist molts accidents en ciclistes, ¿no?
, perquè anem de cara a l'estiu, si prohibim que les bicicletes vagen per la carretera no n'hi haurà ni un sol accident en ciclistes en carretera, eixa és la seua solució.
No n'hi ha cap justificació al que vostés han dit.

Podien estar d'acord, podia reconéixer i dir que esta no es la solució, dir que (inintel·ligible) … poden dir, «doncs la solució que vosté proposa no és la que nosaltres volem», i jo li diré, «proposen vostés una per a hui, no per a d'ací deu anys», però dir «quan s'acabarà l'AP-7.
.
.
», a este ritme, en el segle XXII no tindrem acabada l'A-7, a este ritme no la tindrem acabada, ¿eh?
, i estem iniciant el XXI, ¿eh?
, però no la van a acabar, no tenen interés en acabar-la; ha arribat a l'aeroport, s'ha comunicat amb l'autopista, que era l'objectiu de Carlos Fabra, i ¡s'ha acabat!
, ¡s'ha acabat!
, i ahí està ¡morta!
, ¿eh?
, ahí està ¡morta!
, ni pressupostos ni res.
Parlen de l'estudi fins La Jana, ¡s'ha acabat!
, no n'hi ha coordinació per al que passarà després de La Jana, ¿què passa?
, ¿a La Jana també la baixaran fins a Vinaròs?
, ¿caldrà baixar?
És a dir, anem a vore, un desgavell, senyor Mundo, un desgavell.

Vosté pot parlar sempre de dir-mos que som demagogs però jo li he parlat de la realitat, li he parlat de realitat.
I a mi m'agradaria moltíssim que anara vosté i els diguera als propietaris i als treballadors, sobretot als treballadors i treballadores dels restaurants, i que els diga «i no passa res, i no passa res, i estareu tots ací», perquè la veritat és que avui estan tots buits.

I li insistisc, reconeixeria que la creació de noves infraestructures porten canvis socials i econòmics, indubtablement; el que no puc entendre ni puc de cap manera acceptar és que en una decisió que no aporta solucions alternatives es fagen tancar uns llocs de treball determinats.

I, mire, vostés estan preocupants, i vostés estaven preocupats, també, perquè jo portara hui açò perquè fa poquets dies el secretari autonòmic va anar a inaugurar en l'A-7, ¿eh?
, un gran cartell que parlava de l'àrea de servei d'estos restaurants de Torreblanca, però l'única cosa que han demostrat és la ignorància al respecte perquè, clar, si l'anunci el fiquen en la CV-10, en l'A-7, la CV-13 ix en una zona que han superat els sis o set quilòmetres estos restaurants i han d'anar els camions marxa enrere, però estaven preocupants i havien de fer alguna cosa,…

El senyor president:

Senyor Pañella, concloga, per favor.

El senyor Pañella Alcàcer:

…a l'igual que estaven preocupats pels accidents i havien de fer alguna cosa.

I, simplement, la falta d'informació, la falta de capacitat, de reacció, de plantejar-se el problema real els porta a prendre decisions inútils i que afegixen més problemàtica a la problemàtica existent.

Gràcies.

El senyor president:

Gràcies, senyor Pañella.

Rebutjada l'esmena passem, doncs, al torn de fixació de posició.

Per Esquerra Unida té la paraula el senyor Tormo.

El senyor Tormo Ruiz:

Gràcies.

Nosaltres anem més enllà, anem a la major, i demanem directament l'alliberament total de l'AP-7 i, el més aviat possible, la gratuïtat d'aquest servei amb caràcter general i no solament per al trànsit pesant com s'ha dut a terme durant cert temps fins ara.

És prioritari donar solució als problemes de mobilitat, als accidents en les nostres carreteres, i aquesta solució passa per defensar la necessitat de les nostres comarques d'una autopista lliure de peatges.
L'empresa gestora de l'autopista ja fa temps que amortitzà la seua inversió i solament la desídia dels governats, del govern del Consell, ha impedit fer realitat aquesta demanda històrica dels valencians i valencianes.
La nostra formació política prioritza l'alliberament, per tant, de l'AP-7, desdoblaments de la nacional 340, i considerem que l'AP lliure seria la solució més sostenible, barata i eficaç perquè la gent anara on vullguera.

Vaig a insistir en l'autopista AP-7 perquè per a mosatros és essencial, ha perdut fins ara el 30% de vehicles en els últims quatre anys, sobretot a causa d'un elevant peatge i a la crisi econòmica i, també, cal dir que s'ha augmentat pel peatge un 14% en els últims anys, la qual cosa porta que l'autopista estiga buida de gent i trobem que la gent ha de sortir per altres llocs.

El representant del Partit Popular diu que s'estan fent declaracions d'intencions, segurament d'açò també diran que són declaracions d'intencions però, òbviament, té poca credibilitat el govern actual valencià que demane en estos moments el que no ha sigut capaç de fer fins ara.

Per tant, no és qüestió de fer més infraestructures sinó d'utilitzar aquelles adequadament i donar-les a l'ús del poble, i està l'AP-7 i mosatros, simplement, amb l'alliberació de l'AP-7 es permetria que la gent poguera accedir a totes les zones del País Valencià més fàcilment i, per tant, estaria solucionat també el problema que s'estava plantejant de l'accés als restaurants de la zona.

Per tant, tenim ahí una infraestructura que està feta i és molt més barata, el que passa és que sembla que el Consell, el senyor Fabra, igual que el senyor Rajoy, governen més per als interessos dels empresaris que no per als interessos de la gent.

Moltes gràcies.

El senyor president:

(Inoïble) … té la paraula la senyora Besalduch per part del Grup Parlamentari Socialista.

La senyora Besalduch Besalduch:

Gràcies, president.

Bé, jo, la veritat és que estic assistint una mica atònita a algunes coses que s'estan dient en este debat.
Jo entenc perfectament que el senyor Pañella concentre l'argumentari d'esta PNL en el tema dels restaurants de Torreblanca perquè ell és de Torreblanca i, evidentment, existix un problema ahí, però a mi m'agradaria no deixar ahí el debat perquè, conforme fa referència la PNL, el problema de la 340 és un problema molt greu i de sinistralitat.

I a mi em sorprén que el representant del Grup Popular en esta comissió diga sense pestanyejar i sense que li tremole res que han baixat els accidents quan, avui, avui, 27 de juny, n'hi ha un titular de Mediterráneo que diu: «Las muertes de este año en la 340 en Castellón ya igualan a las de todo el 2013», i la setmana passada un altre accident mortal a la zona d'Alcalà de Xivert.

Això és el que passa perquè això que diu el Mediterráneo no s'ho inventa el periòdic, això ho diu l'informe de las principales cifras de la siniestralidad que ahir va presentar a Madrid la directora general de Trànsit, dades del ministeri, ¡del ministeri!
, senyors del Partit Popular, la sèptima víctima mortal a Alcalà en la 340, que està qualificada com «la carretera de la mort».

Miren, evidentment que estem a favor que es busquen alternatives, el Partit Socialista volem que s'acabe la CV-10, volem que s'acabe, el PP no ha presentat la mateixa esmena que a la comissió fa un mes, a la PNL del Partit Socialista, perquè aquell dia se va oblidar del tram de la CV-10 de Vilanova fins a La Jana, ¡se va oblidar!
, ¡no el va ficar!
, parlava de La Jana al Perelló, però ja hem vist que són alumnos aventajados i que han fet els deures i que en esta esmena han rectificat, però té raó el senyor Pañella que ja està bé de tindre estes coses paralitzades.
No mos podem fiar de dir-li al Govern d'Espanya que agilitze perquè no agilitza absolutament res.

Mire, el desviament de la nacional 340 des de Benicarló, o des de Peníscola, fins a Vinaròs, una obra que va començar en maig del 2008, i després de quasi tres anys de govern del Partit Popular a Madrid no s'ha ficat ni un centímetre d'asfalt, ¡ni un centímetre d'asfalt!
a esta carretera perquè no n'hi ha voluntat política de ficar en els pressupostos generals de l'estat el que cal ficar per a acabar-la ràpidament.
Eixa per a començar.

I en la CV-10 -ja ho vaig dir l'altre dia en la meua intervenció-, el dia 18 d'abril del 2011 es va adjudicar la redacció dels projectes d'execució del tram Vilanova-La Jana; al mes de novembre el Partit Popular va guanyar les eleccions a Madrid, i esta part de l'autovia s'ha esborrat dels pressuposts generals de l'estat.
Però, clar, ¿com s'han d'enrecordar a Madrid si el Partit Popular de la Comunitat Valenciana i en estes Corts, quan presente esmenes perquè s'agilitze l'A-7, s'oblida, com l'altre dia, del tram Vilanova-La Jana?
No mos prenen seriosament perquè no reivindiquem.

I ja ho vaig dir també l'altre dia, els garants castigats de les inversions del Govern d'Espanya en infraestructures és la Comunitat Valenciana però en especial la província de Castelló, i no n'hi ha -ho vaig dir també- cap voluntat de tirar endavant esta obra de la CV-10 perquè aixina m'ho va transmetre personalment el subdelegat del govern fa un mes i mig en una reunió.

O siga, no mos alegrem que no s'haja estimat o acceptat l'esmena del Partit Popular que l'única cosa que ve a dir és que, bé,…

El senyor president:

Senyora Besalduch.

La senyora Besalduch Besalduch:

…-acabe, acabe, senyor president-, que faja el que vullga el Govern d'Espanya que aquí, doncs, les coses no funcionen i no anem a fer-les canviar, han tirat la tovallola i el Partit Socialista va a recolzar la proposició no de llei de Compromís.

El senyor president:

Gràcies, senyora Besalduch.

Senyories, abans de continuar endavant, he de dir-li el mateix (rient) que li he dit abans al senyor Giner perquè és cert que vosté, lògicament, ha d'estar en contra del Partit Popular, com és natural però, efectivament, vosté ha parlat de les esmenes, de les esmenes que estan rebutjades per part del Partit Popular.
Per tant, ja no estaven en el debat, i al no estar en el debat vosté ha parlat de coses que no estaven, ¿no?
, ja està, l'única cosa que passa és que estem en el mateix lloc que estàvem abans, exactament en el mateix.

¿Vosté vol rèplica, senyor.
.
.
?
Anem a vore, si és vosté.
.
.
exactament al que haja de dir que no siga del debat general, sinó de coses… (Veus) Val, li vaig a donar un minut.

El senyor Mundo Alberto:

No, no, no, a l'al·lusió que ha fet.

Quan jo he parlat que no n'hi ha accidents a la general he parlat de Benicarló, no he parlat de l'informe que sabia que vosté com el portava ja preparat ahí l'havia de traure, no li he dit que en la nacional 340 han baixat els accidents, li he parlat del tema dels punts negres de Benicarló -que m'ha fet referència el senyor Pañella-, per tant no lligue les coses i me mescle les coses, i si ho té escrit, ¿eh?
, s'ha limitat a llegir el que n'hi ha escrit i no a contestar-li al senyor Pañella.

Per tant, una altra vegada tinga més en compte el que està dient quan està parlant d'una esmena del Partit Popular que no havia d'haver parlat perquè era cosa del senyor Pañella.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Mundo.

Sí, té vosté.
.
.
té vosté dret igualment, senyora Besalduch.
(Veus) Un minut, exactament igual que el senyor Mundo.

La senyora Besalduch Besalduch:

Per començar, independentment que el senyor Pañella accepte o no una esmena, està en el debat i a mi se me dóna trasllat de l'esmena i jo puc parlar de quina és la posició de cada un dels grups.

En la proposició anterior no n'hi havia esmena, senyor president, i en esta, sí.
I jo crec que tinc tot el dret del món a fer les referències que vullga.
I tinc tot el dret del món a si un diputat està dient alguna cosa que justet avui la premsa desmentix, tinc dret a dir-li que s'ha equivocat.
Això és d'avui i jo el discurs no el porto escrit.
Jo porto notes com sempre, ningú m'escriu els discursos i no porto res preparat de fa no sé quants dies.
Me limito a estar al corrent del que se publica en premsa.
.
.
me limito a estar al corrent del que se publique en premsa i els diputats del Partit Popular, en este cas, el senyor Mundo, el que hauria de fer és defensar els interessos de la Comunitat Valenciana i no al PP.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Besalduch.

Senyories, de manera general vull recordar a les seues senyories que les esmenes.
.
.
, -les esmenes, no-, les proposicions no de llei pertanyen a un grup, que és el que les presenta i, per tant, cal cenyir-se a eixe grup; si no, estaríem ací donant rèpliques i contrarèpliques tot el matí.
Jo no tinc ningun problema, ¿eh?
, si les seues senyories volen que acabem a les cinc de la vesprada, però que ho sàpien.
Perquè si no se cenyim a això, doncs.
.
.
, cal portar un ordre i res més.
Se pot dir tot o quasi tot, però amb un ordre.
Moltes gràcies.

Passem a votació de la proposició no de llei.
¿Vots a favor?
7.
¿Vots en contra?
8.

¿Sí, senyor Serra?
Ja sé el que me va a dir, que són sis, són sis.
¡Té vosté raó!
Quan vosté té raó, li la done sense necessitat que parle vosté.
Moltes gràcies.
6 vots a favor, 8 en contra.
Senyories, queda rebutjada.

Proposició no de llei sobre el manteniment i el finançament adequats del sistema de transport metropolità d'Alacant, presentada pel Grup Parlamentari Socialista (RE número 73.
657, BOC 222)

El senyor president:

Passem al segon punt de l'ordre del dia, que en este cas era el que estava ficat amb el número 2, que és: presa en consideració de la Proposició no de llei sobre el manteniment i el finançament adequats al sistema de transport metropolità d'Alacant -TAM-, presentat pel Grup Parlamentari Socialista.

Per a la seua defensa té la paraula el senyor Signes.

El senyor Signes Núñez:

Gràcies, president.

Des de la creació del sistema de transport metropolità d'Alacant, el TAM, a principis de 1999 per a unificar el transport de la xarxa urbana d'Alacant i de la seua àrea metropolitana, mai com ara s'havia posat en perill el dret a la mobilitat dels ciutadans alacantins i de la comarca de l'Alacantí.

La falta de consens, que hem vist mesos arrere, abans de l'inici de 2014, que no ha aconseguit la conselleria, junt als impagaments i els deutes de les administracions implicades, estan posant en perill el manteniment de l'àrea TAM i, com ja coneguem a dia d'avui, fent perillar, a més, molts llocs de treball i els propis acords que permeten, entre altres qüestions, mantindre un sistema tarifari únic i un sistema de transbordaments gratuïts.
A més a més, la conselleria ha anunciat la modificació -i s'està aplicant al llarg de 2014- del pagament del TAM, de quilometratge a pagament per viatger, fet que fa perillar les línies que tenen una rendibilitat social alta, però que no compten amb un nombre gran d'usuaris.

Miren, això ha passat en les línies 6 i 9, que han vist retallades les seues freqüències, i en el cas de la primera s'ha modificat també el seu recorregut.
A més, la línia 11 ha perdut la variant 11H que parava a l'hospital de Sant Joan.

A partir del dilluns 13 de gener es va fer efectiva la desaparició de la línia 7, l'única que comunicava El Rebolledo, el centre penitenciari de Fontcalent i els polígons industrials de Les Atalaies i de la platja de la Vallonga amb el centre d'Alacant.
I esta decisió, per descomptat, suposa de facto deixar incomunicada no solament a esta, sinó també la resta de pedanies amb el centre de la ciutat.

La línia 30, que, com es va dir, finalment no va a perdre les parades en Verdegás, Monteros i Alabastre, va a Sant Vicent, però no para en El Rebolledo.
I ahí hi ha hagut una crítica importantíssima, per tant, dels veïns del Rebolledo.
Una parada suprimida que, abans, els residents en altres pedanies utilitzaven d'enllaç amb la línia 7 per a anar al centre.
No obstant això, ara es queden sense parada de la línia 30 i sense la línia 7, que desapareix, com he dit abans.

Els retalls a la 6, els retalls a la 9.
La 6 ha vist modificat el seu recorregut i ha perdut dos dels huit autobusos que prestava el servei.
Fins ara, esta línia eixia de l'estació d'autobusos i acabava en Colònia Requena, però ha retallat el seu recorregut i ara ix des d'Òscar Esplà amb freqüències que s'han reduït en un 25%.

La línia 9, que unix Òscar Esplà amb la platja de Sant Joan, tampoc ha escapat dels retalls.
I, també, en este moment, en compte de quatre freqüències.
.
.
, perdó, en compte de cinc freqüències, en té quatre, el que incrementarà el temps d'espera en la parada en un 20%.

Tot açò, senyories, és conseqüència de les desavinences en les negociacions que l'Ajuntament d'Alacant i que la mateixa conselleria han estat portant a final de 2013 i que mos ha dut a esta situació de pèrdua de línies, pèrdua de freqüències, pèrdua de parades, sobretot en el que fa al transport.
.
.
al transport.
.
.
no de la ciutat, sinó el de l'àrea metropolitana, que és el que està adjudicat a l'empresa.
.
.
La Alcoyana.

En este moment, també, l'empresa Masatusa, que és la que fa el servei dins d'Alacant, té també molts problemes, estan en vagues.
I, en definitiva, s'ha donat una solució molt, molt parcial a esta problemàtica que té el TAM en Alacant i una solució que no acontenta a ningú: no acontenta els veïns, no acontenta els treballadors ni de Masatusa, ni de La Alcoyana i, per descomptat, els usuaris.
Usuaris, que molts d'ells i en moltes pedanies s'han vist impossibilitats de poder accedir al centre d'Alacant degut a estes retallades en canviar, com dia abans, el concepte de quilometratge.
.
.
, de pagament per quilometratge per pagament per viatgers; és a dir, aquelles parades o aquelles pedanies que tenien pocs viatgers, lògicament, han deixat de prestar-se i s'ha passat a un sistema de quilometratge.
I, per tant, eixe és el problema que n'hi ha en este moment.

S'està preparant el contracte per a 2015.
Nosaltres esperem que en el contracte per a 2015 se resolguen totes estes qüestions que durant 2014 estan patint, com dic, tant empreses, com treballadors, com usuaris, etcètera, etcètera, però la nostra proposició no de llei, en definitiva, està datada el dia 7 de gener.
.
.
, perdó, el dia 7 de.
.
.
gener, efectivament, per tant, queda un poc desfasada.

Però el que venim a demanar és el següent, és a dir, en este moment, l'Ajuntament d'Alacant no acaba de pagar la part que li correspon a l'empresa La Alcoyana.
La Generalitat, en este moment, dels quatre milions que hauria de pagar.
.
.
n'ha pagat un, l'altre li l'ha pagat l'Ajuntament d'Alacant a La Generalitat i l'altre un, que és el que fa quatre milions, és la compensació pel canvi del sistema de nombre de viatgers a quilometratge, ¿no?
Per tant, La Generalitat no està al dia.
I l'ajuntament, encara que està més al dia que La Generalitat, tampoc acaba d'estar al dia en el seu pagament, el que genera, com dic, conflictes.

Per tant, nosaltres demanem que es garantisca el manteniment de les línies de transport interurbà 22 -Alacant-cap de l'Horta-platja de Sant Joan-, 23 -Alacant-Sant Joan d'Alacant-Mutxamel-, 25 -Alacant-Villafranqueza-, 27 -Alacant-Urbanova-, 39 -Esplanada-centre de tecnificació-, 34 -Renfe-universitat-, 36 -Sant Gabriel-universitat- i 38 -l'Albufereta-platja de Sant Joan-hospital-universitat-, i que tinguen alta, mitjana o baixa ocupació.
Tinguen la que tinguen, que se mantinguen eixes línies.

Que se finance adequadament les línies interurbanes que són de la seua competència -les de La Generalitat- per al seu manteniment en les condicions actuals -com dia abans, dels quatre milions-, segons els acords del TAM, és a dir, que es facen bons per part de La Generalitat.

També que l'Ajuntament d'Alacant, a pesar que està actuant bé i fent uns pagaments més o menys adequats, també que mantinga eixa, digam, constància en els pagaments que està fent l'Ajuntament d'Alacant, que està portant-se en este tema molt millor que la conselleria d'infraestructures.

I que s'abone, a l'igual que l'Ajuntament d'Alacant està fent, les quantitats pendents de pagament, que són les que he explicat jo abans, és a dir, d'eixos quatre milions, el que n'hi ha pendent.

I, sobretot, que se convoque els municipis i els usuaris, també els sindicats del transport, els agents socials i empresarials.
.
.

El senyor president:

Senyor Signes.
.
.

El senyor Signes Núñez:

.
.
.
i de forma transparent.
.
.
-sí- els facen partícips de les decisions preses en matèria de mobilitat per a 2014, però que també els escolten per al contracte que està preparant-se per a 2015.

Res més i moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies.

Per a fixar posició, pel Grup Parlamentari Esquerra Unida, té la paraula el senyor Tormo.

El senyor Tormo Ruiz:

Moltes gràcies.

Primer, per a contextualitzar, els ajuntaments han patit històricament un desequilibri molt gran de competències i finançament.
Tenen moltes competències i escàs finançament, i açò no s'ha resolt històricament, ni pels governants del Partit Socialista, ni pels governants del Partit Popular.

Però, clar, els que manen ja fa molt de temps són vostés, els del Partit Popular, i són vostés els responsables de no garantir un servei necessari per a la gent treballadora de la ciutat d'Alacant i els pobles del voltant.
Tal vegada siga el desinterés del govern de Fabra per finançar el TAM el que estem veient en estos moments.

El TAM és un servei necessari per a la gent senzilla, per a la gent treballadora i no per a l'elit que vostés representen.

El Consell està matant conscientment el transport metropolità d'Alacant a causa de la decisió unilateral de La Generalitat de deixar de pagar la subvenció compromesa per conveni i el plante de l'Ajuntament d'Alacant que ha decidit no continuar compensant amb fons propis aquest impagament.

El TAM està en risc.
.
.
està en risc, però de desaparició, amb el conseqüent perjudici per als ciutadans i ciutadanes si desapareix aquest servei públic, que provocaria l'aïllament de municipis com Sant Joan, Mutxamel, el nord de Sant Vicent del Raspeig o algunes zones de Campello.

Si a açò afegim la descoordinació de les diferents administracions governades per les majories del Partit Popular -Generalitat, diputació i ajuntaments-, és clar que ens trobem davant de l'assassinat d'un altre servei públic a les mans del Partit Popular, deixant aïllats, com he dit, una sèrie de municipis i les seues poblacions.

Esquerra Unida ja vam vore com anava eixa mort anunciada del TAM, que esperem que no se produïsca, intentem salvar-lo, i ho vàrem vore ja des dels pressupostos de La Generalitat.

És que n'hi han coses que clamen al cel.
Mentres resulta que el govern de Fabra destina enguany 11 milions per a l'aeroport de Castelló, sense avions, no ha destinat ni un euro per al transport metropolità d'Alacant, un servei públic de transport amb autobusos, que existix; treballadors i treballadores, que existixen, i usuaris i usuàries, que existixen.

Nosaltres, Esquerra Unida, vam presentar en el seu moment -el Grup Parlamentari Esquerra Unida- una esmena als pressupostos de La Generalitat del 2014 per a garantir el sistema del TAM i els seus llocs de treball.
Una esmena que d'haver-se aprovat, el TAM no estaria agonitzant en estos moments.

Hem hagut de patir situacions doloroses, com l'ERO de La Alcoyana, i hem vist com la consellera Bonig ha demostrat el nul interés en el manteniment d'un servei públic fonamental per a garantir la mobilitat de les ciutadanes i ciutadans de l'àrea metropolitana d'Alacant.

L'esmena que vàrem plantejar en aquell moment, l'estem veient en estos moments.
.
.
, més necessària inclús que quan la vàrem presentar.
Vàrem presentar una esmena perquè La Generalitat cobrira els huit milions, que hauria de pagar un 55% de dèficit que va tenir el sistema en 2012.
.
.
, un 55% del dèficit -perdó- dels 14,5 milions de dèficit que va tindre el sistema en 2012.
Havera segut un 35% per a La Generalitat i un 20% per a diputació i ajuntament.

Però han decidit una altra vegada en un servei públic acabar amb ell.
Esperem que siga possible que n'hi haja una partida pressupostària real perquè el TAM no desaparega.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Tormo.

Por parte del Grupo Parlamentario Compromís, tiene la palabra el señor Ponce.

El senyor Ponce Guardiola:

Gracias, señor presidente.

Bien, en esta comisión, incluso en pleno, se ha tratado reiteradas veces la falta de apoyo y de apuesta decidida de los gobiernos del Partido Popular por un transporte público lo más sostenible posible.

Está claro que, digamos, en rango de sostenibilidad, sería preferible que la mayor parte del transporte fuera público y, la mayor parte de ese transporte público, fuera por ferrocarril.
Desde luego, hay infinidad de circunstancias que impiden que el ferrocarril pueda llegar y dar servicio a toda la ciudadanía.
Por tanto, está bien que se complemente con una red de autobuses que complemente este servicio, digamos.
Y que tendría que intentar evitar que la inmensa mayoría de la gente que se mueve, lo hiciera por estos medios, en detrimento del transporte privado que es mucho más caro para el propio usuario pero también es mucho más caro para toda la ciudadanía.
Estoy hablando de todos los costes relacionados con construcción y mantenimiento de carreteras, autovías y, sobre todo, todos los costes ambientales que al final sufrimos todos, desde contaminación hasta los efectos del cambio climático.

Bien.
Desde Compromís siempre hemos apostado por que el transporte en las áreas metropolitanas tuviera una visión global, cosa que el Partido Popular siempre se ha negado.
De hecho, el año pasado se elaboraron los planes de movilidad urbana sostenible de los municipios de Alicante y de Valencia.
Aquí se propuso que esos planes de movilidad urbana sostenible tuvieran una visión metropolitana porque es la.
.
.
la gente se mueve en toda el área metropolitana, no se mueve solamente dentro de las grandes ciudades, y el Partido Popular pues no ha apostado por esto, ¿no?

Se han puesto ejemplos muy significativos como el de los once millones de este año para el aeropuerto peatonal de Castellón, que todavía no funciona, ya veremos si llega a funcionar, mientras que no se destina ni un euro para el que nos está ocupando en esta PNL, que es el TAM de Alacant.

Bien, los argumentos están claros, los intentos de recorte también están muy definidos en la PNL del Partido Socialista y, nada más, decir que Compromís apoyará esta PNL y esperemos, esperemos que haya un acuerdo unánime en esta comisión por el bien del transporte público, por el bien de la ciudad y el área metropolitana y por el bien de la ciudadanía en general.

Nada más y muchas gracias.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Ponce.

Por parte del Grupo Parlamentario Popular, tiene la palabra el señor Peral.

El senyor Peral Villar:

Muchas gracias, presidente.

Señorías, el sistema de transporte TAM de Alicante viene funcionando desde 1999 como una forma de explotación de los servicios de transporte metropolitanos de Alicante, tanto por carretera como por ferrocarril, de forma coordinada y con un sistema tarifario único.
Afecta a los servicios de transporte prestados en los municipios de Alicante, San Juan, Muchamiel, El Campello y San Vicente del Raspeig.

Desde entonces, la oferta de servicios, las tarifas, el marco convenial que ampara su funcionamiento han evolucionado para acomodarse a la realidad económica de la demanda y del desarrollo de la ciudad.
De hecho, en estos momentos se está tramitando, como conoce el portavoz del Grupo Socialista, un contrato programa que va a servir de marco al funcionamiento de este sistema no ya en 2015 sino en el propio 2014 porque la intención es que empiece a estar operativo ya durante este mismo año.
Y no le quepa a usted duda que en cuanto esté, digamos, un documento de este contrato programa será trasladado, por supuesto, como marca la ley, a los agentes sociales.

Debe tenerse presente que las concesiones en las que se enmarca el TAM se siguen prestando provisionalmente por el antiguo operador hasta que se licite y adjudique el nuevo contrato de gestión del servicio público de transporte previsto en la legislación.

Respecto a la propuesta de garantizar el mantenimiento de determinadas líneas de transporte citadas en su proposición no de ley con independencia de su ocupación, debe tenerse en cuenta que la oferta de transporte debe distribuirse con unos recursos dados de forma eficaz y eficiente, por lo que no puede tomarse la decisión de prestar un servicio sin atender, entre otras cuestiones, al nivel de ocupación esperado o contrastado.

Además, dado que se está redactando el proyecto de servicio público de transporte de la concesión, serán sus estudios los que determinen la configuración óptima del servicio de transporte para la nueva concesión, atendiendo a los distintos factores a considerar, uno de los cuales ha de ser necesariamente la ocupación.
El proyecto de servicio público será sometido, como le decía, a información pública.

En relación a la financiación de las líneas interurbanas, competencia de La Generalitat, mediante el criterio del número de kilómetros recorridos en lugar de por su demanda, y sin olvidar que la regla, de acuerdo con la normativa de transporte es que estas sean explotadas a riesgo y ventura del concesionario, el Grupo Socialista debería valorar que la opción de kilómetros no resulta tan ventajosa para animar a la empresa concesionaria a captar demanda y, por tanto, a potenciar y beneficiar el transporte público, que es el objetivo que debe guiar la actuación de la administración.

Respecto al pago de cantidades pendientes por parte de La Generalitat, debe indicarse que las obligaciones de pago que se pueden reconocer derivadas de la prestación de servicios de transporte serán debidamente atendidas tras la tramitación de los instrumentos jurídicos que corresponda.

Señorías, el sistema de transporte TAM sigue funcionando correctamente, adaptando su oferta a la demanda y a las disponibilidades presupuestarias sin que las necesidades de movilidad de los ciudadanos hayan dejado de estar atendidas.
En cuanto a las medidas laborales que pueda adoptar la empresa que explota el servicio, deberán responder a razones técnicas, económicas u organizativas en el marco del poder de organización del empresario.

Y, por último, en cuanto a la participación de determinados agentes en el proceso de adopción de decisiones en materia de movilidad del artículo 17 de la Ley 6/2011, de movilidad de la Comunidad Valenciana, ya recoge como derecho de la ciudadanía el conocer y participar en la planificación y regulación en materia de movilidad y transporte, de acuerdo con los instrumentos previstos en la normativa vigente como va a ocurrir, sin lugar a dudas.

Por lo tanto -y termino-, señor presidente, resulta ocioso que se inste a que el Consell cumpla la legalidad.
Por todo lo expuesto y dado que ya se tutelan, mantienen y atienden las necesidades del sistema de transporte metropolitano de Alicante, con eficacia y eficiencia, les anuncio que no apoyaremos la iniciativa que presentan.

Nada más y muchas gracias.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Peral.

Para la réplica.
.
.
Sí, señor.
.
.
Tiene la palabra el señor Signes.

El senyor Signes Núñez:

Sí, mire, senyor Peral, el servei de transport de viatgers ha de ser un servei públic i ha de ser un servei públic independentment de que si és rendible o no rendible.
És a dir, quan no és rendible correspon als poders públics compensar eixa falta de rendibilitat a aquells que estan executant el servei, als adjudicataris.
I, per tant, la seua visió que aquelles línies o aquells trams de línies o aquelles parades en pedanies que no són rendibles, en funció del número de viatgers, que és el canvi que s'ha fet respecte al que era antigament el quilometratge, jo pense que no se sosté, és a dir, qualsevol ciutadà valencià té dret a un servei públic de viatgers.
I quan eixe servei públic siga deficitari, com vosté dia, siga deficitari, jo, el que li dic és que La Generalitat té l'obligació de compensar eixe dèficit, perquè per això està La Generalitat, per això estan els poders públics, per això està l'administració, és a dir, per a oferir serveis públics de transport als viatgers i no per a rendibilitzar els serveis públics de transport.
Que açò li coste a La Generalitat diners en la mesura que haja de compensar l'empresa que fa el servei metropolità, Masatusa, bé, haurà de compensar Masatusa, però que, en definitiva, el que ha de garantir és el servei públic de transport de tots els ciutadans que tenen la sort o la desgràcia de viure en pedanies, de viure en llocs apartats i que n'hi han pocs viatgers, perquè per pocs viatgers no podem deixar aïllats de les connexions a través del TAM, doncs, bé, una quantitat important, més o menys important d'alacantins.
I això és un tema que serà lògic, no?

Després, vosté me diu, «respecte als deutes que té La Generalitat amb les empreses concessionàries del sistema TAM, seran tramitades»; supose que seran tramitades i supose que Masatusa i La Alcoyana algun dia cobraran perquè és que, si no, bé, els ERO van a continuar i en este moment hi ha un moviment fort en Masatusa de vagues perquè no cobren, perquè La Generalitat no paga, no?
Però el que ací jo demane és que La Generalitat pague de forma immediata, perquè això està repercutint en els treballadors de Masatusa.
I els treballadors de Masatusa, com vosté i com jo, i com el senyor Serra, mengen cada dia, ells i les seues famílies.

Per tant, «serán tramitadas en su momento», no.
És a dir.
.
.
tenen de pagar-se, com.
.
.
-repetixc i no em cauen els anells- l'Ajuntament d'Alacant crec que sí que està més o menys complint d'una forma adequada, i són del mateix color polític les dos institucions.

I, per tant, mantinc la meua proposta de resolució i demanaria al Partit Popular que poguera recolzar-la.

Gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Signes.

Senyor Peral.

El senyor Peral Villar:

Bueno, yo creo que el señor Signes es consciente de que salimos de una etapa complicada, desde el punto de vista económico.
No creo que todo eso le resulte nuevo, y que, evidentemente, esas circunstancias difíciles pues han llevado, quizá, a demorar, en algún momento los pagos que se podían.
.
.
para atender, precisamente, pues a los más necesitados y a los colectivos sociales más importantes o más prioritarios.
Y ahora que el Consell pues está empezando a cuadrar sus cuentas y ponerse al día, como no le quepa duda que va a ocurrir en los próximos meses, pues es cuando ya le anuncio que se van a pagar las cantidades que se pudieran deber y se están elaborando los instrumentos jurídicos correspondientes para liquidar en el plazo más breve de tiempo las deudas que se mantienen con estas compañías, que no tiene nada que ver con los ERE.

Los ERE, como le estaba explicando, si se realizan responden a razones técnicas, a razones de eficacia y eficiencia del servicio que se está prestando, porque se está adecuando a las nuevas necesidades que la población tiene desde este punto de vista.
No existe ninguna, desde el punto de vista del Partido Popular, no existe ninguna necesidad, ninguna alarma social que nos haga percibir que el servicio de transporte no se está prestando a la mejor satisfacción del usuario, y más el servicio TAM de Alicante que es modélico, y que está prestando servicio a cientos de miles de viajeros.

Por lo tanto, no vemos, desde el Grupo Parlamentario Popular, la necesidad de instar al Consell porque ya está realizando todo lo que usted traslada en su proposición no de ley, que debe realizar.
Ya está terminando un contrato programa, que va a materializar el nuevo servicio; se va a trasladar a los agentes sociales, se va a pagar todo lo que se adeuda de forma inmediata a los operadores del servicio.
.
.
Pues entendemos que, como todo esto se va a realizar, y en el plazo más breve de tiempo, pues no resulta, en absoluto, necesaria su iniciativa y, por tanto, el Grupo Parlamentario Popular, va a rechazarla.

Nada más y muchas gracias.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Peral.

Senyories, conclòs el debat, passem a votació.
Vots a favor de la proposició no de llei?
5.
Vots en contra?
8.
Per 8 vots en contra i 5 a favor queda desestimada.

Proposició no de llei sobre l'acceleració dels procediments necessaris per a la construcció de l'estació central i de l'eix passant de l'AVE a la ciutat de València, presentada pel Grup Parlamentari Socialista (RE número 84.
850, BOC número 245)

El senyor president:

Passem, doncs, al punt pròxim de.
.
.
següent de l'orde del dia, que és el número.
.
.
el punt 5 de l'orde del dia, que és antic 4: presa en consideració de la Proposició no de llei sobre l'acceleració dels procediments necessaris per a la construcció de la l'estació central i de l'eix passant de l'AVE a la ciutat de València, presentada pel Grup Parlamentari Socialista.

Per a la seua defensa té la paraula el senyor Signes.

El senyor Signes Núñez:

Sí.
El passat 26 de febrer -ja molt passat- de 2003, el Ministeri de Foment firmà un conveni amb La Generalitat, l'Ajuntament de València, Renfe i GIF -actualment Adif i Renfe operadora- per a la remodelació de la ret arterial de la ciutat de València, amb un pressupost total 804 milions d'euros.

El conveni incloïa la construcció de la nova estació central projectada per l'arquitecte César Portela, projecte que durant la seua elaboració patí una sèrie de modificacions per satisfer les exigències de l'Ajuntament de València.
I no fou fins l'11 de febrer de 2008 quan s'aplegà a un acord entre el ministeri, La Generalitat i l'ajuntament sobre el disseny definitiu de l'estació futura.

Així mateix, el conveni contemplava la construcció d'un eix passant per a creuar per baix del centre històric i un túnel per a l'AVE.
Tot això amb la denominació d'eix passant d'ample internacional.

La resta de trens de rodalies i de llarg recorregut continuaria en un carreró sense eixida per a accedir a l'estació central.

Amb estos condicionants, el projecte va ser exposat a informació pública en el mateix any 2003.

I amb l'anterior govern socialista, presidit per Zapatero, se va donar un gir a l'obsolet plantejament de l'eix passant, modificant la proposta inicial i acordant amb l'Ajuntament de València, l'1 de desembre de 2005, una solució ferroviària per al denominat nuc sud, amb dos vies d'ample mixt per a trens d'ample ibèric i internacional TER, de forma que a més de l'AVE, pogueren utilitzar l'eix passant la resta de trens de rodalies i llarg recorregut.

Així mateix, es va acordar el canvi d'itinerari per a vorejar la zona de Ciutat Vella per les grans vies i crear dos noves estacions de rodalies en les avingudes d'Aragó i dels Tarongers.

Amb estes premisses, el 19 de juliol de 2006 s'aprovà l'exposició i informació pública de l'estudi informatiu per a la integració de l'alta velocitat a la ciutat de València, tram II, que va rebre el vistiplau de la comissió municipal d'urbanisme de l'Ajuntament de València de 20 de novembre de 2006.

El Ministeri de Foment, el 9 de novembre de 2007 licità el projecte del túnel passant amb un pressupost de 2,7 milions d'euros i un termini d'execució de 18 mesos.
Projecte que fou adjudicat a l'empresa Sener Ingeniería y Construcción, que disposava així mateix del corresponent i aprovat estudi d'0impacte ambiental.

I fou en este context quan l'alcaldessa de València, després d'una reunió amb l'actual ministre de Foment del Partit Popular, Ana Pastor, en desembre de 2012, després de tots eixos antecedents i tot tan avançat, anuncià la seua disposició a renunciar al túnel passant a causa del seu cost econòmic elevat.

És a dir, el cost no era elevat en l'època del govern de Zapatero, i entra a governar Rajoy en 2012 i la mateixa l'alcaldessa de València renuncia a una de les reivindicacions més històriques i més importants i de més futur per a esta ciutat.

No obstant, i paradoxalment… I que, bé…, i que poden afectar, i de fet estan afectant, al futur del parc central, és a dir, que no pot executar-se de forma global i està tenint d'executar-se amb pastilles.
I al final, el parc central no sé si els que estem ací el vorem algun dia complet, perquè estan executant-se pastilles que no afecten a las platges ferroviàries, i d'eixes n'hi han poques.
Però les pastilles que afecten les platges ferroviàries en no fer-se el túnel passant, el parc central no pot tirar avant en la seua, digam, totalitat.

Túnels passants.
Mire, túnels passants per a solucions ferroviàries similars, renunciada per l'alcaldessa Rita Barberá -¡vaja defensa dels interessos de la ciutat de València que està fent esta senyora!
, i espere que en les pròximes eleccions la gent li ho recorde-, n'hi han en Múrcia, n'hi han en Vigo o la més recent és a Barcelona.
Per ahí sí que n'hi han diners, però per a València no, i l'alcaldessa, a més, ho permet, ho permet.
I, per tant, hipoteca el futur urbanístic de la ciutat i, a més, hipoteca el futur ferroviari, el futur ferroviari de tot el País Valencià.

El Grup Parlamentari Socialista creu que no podem ni devem renunciar a estes infraestructures ni modificar de cap manera el projecte previst baix l'excusa de ser molt car, ja que açò suposa mantindre i perpetuar en el temps el retard que patix la capital de la nostra autonomia en matèria d'infraestructures estratègiques, com deia abans, posant a més en risc també el corredor mediterrani, que jo en boca de vostés, els he sentit dir mil voltes que és fonamental per a la nostra comunitat, igual que ho diem la resta de grups de l'oposició.
Però esta no execució del túnel passant posa en risc el corredor mediterrani.

Per altra banda, també hem de tindre en compte la reivindicació d'importants sectors econòmics i empresarials del nostre país sobre la necessitat urgent de remodelació de la línia ferroviària entre Sagunt i Saragossa -això s'ha parlat abans-, a fi de millorar la competitivitat del port de València en relació amb altres ports mediterranis.
Actuació que ja té aprovat el seu projecte corresponent i termini d'execució, que esperem que siga breu.

Per tant, nosaltres -acabe- el que venim a demanar és:

En primer lloc, que se complisquen els acord, que se complisquen els acords que s'han pres i que s'han signat i que contempla el conveni firmat el 26 de febrer de 2003 entre Foment, Generalitat, Ajuntament de València i l'actual Adif -aleshores GIF- i Renfe operadora -aleshores GIF-, per a la remodelació de la ret arterial de la ciutat de València, i accelerar els procediments necessaris per a la construcció de l'estació parc central i eix passant.
Això és fonamental per a la nostra ciutat, fonamental.

En segon lloc, demanem realitzar les actuacions pertinents per a la millora de la línia ferroviària Sagunt-Saragossa.

I creem que, bé, que l'argument que va a utilitzar el Partit Popular és el tema econòmic, però, bé, no sé… És a dir, el tema econòmic també en l'època de Zapatero estava i allí es van prendre compromisos.
I jo no entenc com no…, una alcaldessa com Rita Barberá no siga reivindicativa davant el govern de Rajoy en estos temes que afecten a la seua ciutat i afecten a la seua comunitat.
És a dir, que no siga reivindicativa, que acatxe el cap.
Ha deprés de Fabra, ha deprés molt bé de Fabra i els dos ho fan molt bé davant Rajoy, però, és clar, perjudica -acabe ja, president- moltíssim als interessos valencians.
I això no deu ser aixina.

(Ocupa la presidència el vicepresident, senyor Antonio Vicente Peral Villar)

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies.

Tiene la palabra por tiempo de cuatro minutos, para fijar posición, el representante de Esquerra Unida, el señor Tormo.

El senyor Tormo Ruiz:

Gràcies.

És sabut que som contraris al balafiament que suposa l'AVE, un projecte faraònic, elitista que fins ara només ha servit per a omplir les butxaques d'amiguets del poder -i si no, que li ho pregunten, per exemple, al senyor Florentino Pérez-, mentres es deixa morir la xarxa convencional de trens, que és la que utilitza la majoria del poble.

Reclamar el túnel passant també és una opció de balafiament.
L'estació provisional es quedarà durant molts anys, encara que es millore en disponibilitat pressupostària.
Hi ha altres prioritats en transport de mercaderies i viatgers.

No acceptem que se faça demagògia per uns i altres en un projecte que hipotecaria la ciutadania.
Aquest no és el nostre model.
Nosaltres preferíem, i aixina ho hem dit, construir l'estació contigua a l'aeroport i els enllaços amb trens llançadora.
Aquesta és una opció més respectuosa amb el medi ambient, més econòmica i coincidix amb l'opció adoptada en les ciutats més modernes d'Europa.

L'alternativa de traçat des de l'aeroport vorejaria l'àrea metropolitana de València i situació la seua estació principal en l'aeroport, discorreria en paral·lel al traçat del bypass de tràfic rodat.

La connexió aeroport-València es resoldria mitjançant una llançadora semblant a la de Madrid, la de Barajas-Nous Ministeris.
No solament seria més barata de construir, sinó més eficient de cara al transport estatal i internacional, amb menor impacte ambiental i paisatgístic en evitar el pas de l'horta.
Seria una opció similar a la del Prat en Barcelona o uns altres internacionals europeus.

És una alternativa que mai ha volgut contemplar el ministeri.
Així s'invoca sempre l'interés general a l'hora de decidir les infraestructures, però no s'entra en la contradicció entre l'altre interés general, que és el medi ambient i la sostenibilitat.

Les propostes de solució s'han basat fins ara en un acord interadministratiu, sense contemplar racionalitat econòmica i costos d'oportunitat que fixen prioritats, i sense aprofundir en estudis de sostenibilitat ambiental, que han quedat per atendre execucions posteriors a les decisions canviants.

Malament pot planificar-se la millor ubicació per al futur de la ciutat sense tenir un projecte de ciutat, sinó de negoci a costa d'ella.

Així, les inversions que una nova estació requereix, malament poden ser útils a la renovació urbana i a una ciutat sense projecte, i menysprea el coneixement històric (inintel·ligible) … a les estacions que han servit com a focus de renovació urbana quasi relegant la posició de l'AVE a una qüestió de prestigi polític i de negoci per a algun amiguet.

En 2003 hi hagué nou acord, ja s'ha comentat, entre el ministeri, La Generalitat, l'alcaldessa de València, GIF i Renfe.
És un acord polític de repartiment de les càrregues financeres que fixa l'emplaçament cèntric de l'estació, i que per ser polític, evita l'estudi de les alternatives i el seu debat.
Es tracta solament de guanyar… En aquella època es tractava només de guanyar eleccions, les eleccions del 2004.

Com sabem, va perdre Aznar, però el projecte de l'AVE va continuar com es dissenyà amb el PP, malgrat que en el seu programa el PSOE incloïa una revisió urgent del traçat de l'AVE a l'entorn de València.

He de fer referència a l'impacte sobre l'horta que es va generar, i ahí va aparéixer el moviment social «No a la muralla de l'AVE».
Aquest moviment, del qual vàrem participar, es deu l'estudi…, l'alternativa de l'estació principal al costat de l'aeroport en 2003, que evitaria el bypass ferroviari per a l'AVE.

Ara sembla que de nou es ve amb una actitud partidista lluny de la ciutadania, i per això no anem a recolzar la proposta.

Gràcies.

El senyor vicepresident:

Gracias, señor Tormo.

Ahora, por tiempo de cuatro minutos, en representación del Grupo Compromís, tiene la palabra el señor Ponce.

El senyor Ponce Guardiola:

Gracias, señor presidente.

Bien.
Bueno, desde Compromís el modelo de transporte está claro y definido.
La cuestión está en que, bueno, se han realizado unas enormes inversiones en determinadas infraestructuras que han condicionado el modelo futuro.

Independientemente de cuál es la solución que requiere, o bien un túnel pasante o bien una circunvalación para conectar…, la falta de conexión, para garantizar esa falta de conexión que tenemos ahora mismo con distintos ferrocarriles, bueno, pues creo que sí que hay que seguir reivindicando el túnel pasante, aunque sea una obra muy costosa, porque a fin de cuentas se está realizando en otras zonas del estado, con unos presupuestos en los que participamos todos.
Porque buscar una solución en superficie no dejaría de degradar y de ocupar terreno valioso, que ya es escasísimo en toda el área metropolitana en cuanto a l'horta, y porque…

Pero, bueno, la cuestión fundamental es que dudamos de que los distintos gobiernos del estado, y valencianos, apuestan, a no ser que haya un giro radical, apuesten decididamente por el ferrocarril, que esta es la clave.
El problema que tenemos está en que el 95% de la mercancía que llega al puerto de Valencia sale por carretera y no sale por ferrocarril.

Es fundamental para el territorio y para el pueblo valenciano el corredor mediterráneo, que es algo que debía haberse impulsado hace ya diez o quince años con la solución actual, y quizás haber pensado en la solución faraónica, que es lo que se ha estado vendiendo durante los últimos dos-tres años y que va ser, en principio, irrealizable, por también un tema de elevadísimos costos.

Insisto, independientemente de que no sea la mejor opción, consideramos que, bueno, que esta proposición no de ley lo que pide es justicia, digamos, hacia el pueblo valenciano respecto a determinadas inversiones y que esa opción pese a ser muy cara, tendría un impacto menor que otra solución en superficie como se está postulando.

Por tanto, ya digo, no porque sea meramente satisfactoria sino un poco por coherencia con lo que ahora mismo está construido y con la necesidad de buscar una solución y ya que había un convenio que estaba firmado por todas las partes, ya que había un compromiso con esta tierra y con esta ciudad al respecto de esta infraestructura, compromiso que sí que se va a cumplir con otras ciudades del estado, pues, bueno, desde Compromís vamos a apoyar esta propuesta del Partido Socialista.

Nada más y gracias.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias, señor Ponce.

Ahora, para concluir este turno, tiene la palabra el señor Serra por cuatro minutos.

El senyor Serra Cervera:

Moltes gràcies, senyor president.

En primer lloc, senyor Signes, vosté mos ha fet una exposició de motius idèntica a la que va fer en la PNL, la qual partix d'un moment determinat, conten la història d'una manera, lògicament, de qui l'escriu.
La història moltes vegades no és sols de qui l'escriu, la història sol ser com és, cadascú la pinta un poquet aixina o allina.

Jo no vaig a entrar en el debat que vosté ha exposat en la història, perquè podríem discutir molt, si els governs de Zapatero ajudaren més o menys, si posaren més pals en les rodes o menys, perquè no és el debat.
Jo me'n vaig al que vosté demana en la proposta de resolució.
I vosté el que demana, concretament, una qüestió en la qual, bé, vosté diu que se complisquen els acords per part de La Generalitat que en l'any 2003 se firmaren entre totes les parts.
Després demana que se facen una sèrie d'actuacions per a millorar la línia ferroviària de Sagunt a Saragossa.
I això és la petició la qual vosté l'ha fonamentada, ha posat per mig les actituds d'uns, d'altres i ho ha trufat d'una sèrie d'elements, que jo crec que se li poden contestar d'una manera molt clara.

Ací, en esta comissió, el dia 10 d'abril de l'any 2003, se li va donar a vosté una contestació per part de la conselleria molt clara sobre l'eix passant de la ciutat de València, una compareixença específica sobre este.

Respecte al compliment, el conveni per part de La Generalitat, junt amb l'Ajuntament de València, comportava fer una sèrie de modificacions del planejament urbanístic en esta ciutat que eren necessaris per a poder-se desenrotllar, lògicament nous accessos en este cas de la línia d'alta velocitat, la remodelació de l'estació central, la construcció d'un eix passant, que lògicament havia de ser compatible i necessari per a l'alta velocitat del corredor mediterrani, i una aportació econòmica de 75 milions d'euros per part de la Generalitat valenciana.

Les obligacions del Consell estan complint-se d'una manera molt clara.
Tot el que és la tramitació urbanística que havia de fer la Generalitat valenciana ho ha fet.
Se va aprovar definitivament el plantejament urbanístic que s'havia de fer el dia 6 de març de l'any 2007 i la resolució del conseller de territori.
L'Ajuntament de València va aprovar un PAI, la unitat d'actuació, l'A41, parc central, el dia 28 de desembre de l'any 2012.
El projecte s'ha sotmès a informació pública.
El PAI ha sigut sotmès a tota la tramitació i és allò normal que s'aprove en breus dates, que és la previsió que hi ha en estos moments.

Per tant, La Generalitat adoptarà les resolucions administratives de caràcter urbanístic que facen falta, perquè està tramitant-se en estos moments.

Després hi ha una sèrie d'aportacions econòmiques que vosté sap molt bé que, el dia 30 de desembre de l'any 2013, La Generalitat va subscriure un conveni per a la regulació del dret de cobrament dins el programa Feder de l'actuació «red arterial ferroviaria» de la ciutat de València de 53 milions d'euros que, junt amb les aportacions pressupostàries de 16 milions d'euros, fan que La Generalitat a dia de hui estiga complint amb les obligacions econòmiques.
Per tant, això és del que hem d'estar parlant.
La Generalitat està complint totes les obligacions que es deriven d'eixe conveni que vosté demana que es complisca.

I respecte a la línia Sagunt-Saragossa, li he de dir que vosté sap que la conselleria ja disposa de l'estudi per a l'increment de la capacitat per al trànsit de mercaderies.
I després hi ha una cosa molt important, el ministeri, a través d'Adif, està ja en estos moments escometent actuacions en dos trams que estaven en pitjor situació.
Per tant, ja s'han iniciat les actuacions.

Hui la iniciativa que vosté du ací, el que vosté demana en esta PNL, per part de La Generalitat, el conveni està complint-se i per part, el segon punt que demanava la millora de les actuacions en la línia ferroviària de Sagunt-Saragossa també han començat i quedarà molt per fer.

Per tant, mosatros el que no anem a recolzar és una actuació política que vosté fa per a intentar, en este cas, com ha exposat clarament…

El senyor vicepresident:

Senyor Serra…

El senyor Serra Cervera:

…-acabe de seguida- jo crec que no sé per què, ni quin és l'objectiu polític, la imatge de l'alcaldessa de València que l'ha tret tres o quatre voltes a col·lació quant el conveni, que és el que vosté demana, per part de La Generalitat està plenament complint-se.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies, senyor Serra.

Ahora para el turno de réplica tiene la palabra el portavoz del Grupo Socialista, señor Signes, por tiempo de tres minutos.

El senyor Signes Núñez:

Gràcies, president.

Mire, senyor Serra, l'alcaldessa de València, l'he treta a col·lació les voltes que l'he tret, però el que li he dit abans, perquè després d'una reunió amb l'actual ministra de Foment, Ana Pastor, en desembre de 2012, anuncià la seua disposició a renunciar al túnel passant a causa del seu cost econòmic elevat.
Per tant, per això ho he nomenat, l'he nomenat per això, perquè això posa en risc, com li deia abans, el parc central, posa en risc la globalitat en l'execució del PAI parc central.

I no el vorem, no el vorem perquè, com deia abans, estan en fase de reparcel·lació algunes pastilles que no afecten les platges ferroviàries i que, per tant, això és el que anirà poc a poc fent-se, però no eixa transformació urbanística històrica i del futur d'esta ciutat, que seria la globalitat del parc central.

També recentment, per part del Ministeri de Foment, han aparegut notícies que diuen que este tipus d'actuacions urbanístiques Foment únicament entrarà en el pagament de les despeses d'elles quan estiguem parlant de vies ferroviàries.
Però, en terrenys annexos a les vies ferroviàries, Foment se desentén del finançament d'estos PAI.
El que vol dir més càrrega als propietari d'eixos terrenys, que no són platges ferroviàries, que hauran de suportar, a través de les quotes d'urbanització, les pastilles de PAI que en este moment estan fent-se o estan desenrotllant-se en el projecte València, parc central.

Per tant, això és, diguem, negatiu i complicat.
Jo no sé què més dir-li, no sé què més me deia.
Però que este és un conveni que es firmà en 2003, és una cosa que ha de complir-se i que, si per temes econòmics en este moment no es pot complir de forma immediata, hauria de revisar-se, haurien de revisar-se els terminis, hauria de revisar-se un poc este tema.
Però el que hi ha ahí està, senyor Serra.
I, per tant, és el que plantegem.

I, li repetisc, de tot el relat que li he fet el que més, el que més me crida l'atenció és la disposició d'eixa alcaldessa que estava disposada a tirar-se per la finestra de l'AVE si algun dia l'AVE arribava a València i arribà i no es tirà per la finestra, eixa disposició actual a renunciar al túnel passant, a l'AVE a València no renunciava i deia que no aplegaria mai i que si aplegava es tiraria per la finestra, però al túnel passant, que és el futur d'esta ciutat, el pulmó verd d'esta ciutat, sí que acatxa el cap davant de la ministra Ana Pastor i accepta la renúncia del túnel passant i per tant la renúncia a la globalitat del parc central.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies, senyor Signes.

Por tres minutos, tiene derecho a la réplica el señor Serra.

El senyor Serra Cervera:

Moltes gràcies per donar-me el dret a la rèplica, senyor president.

Mire, senyor Signes, allò de vosté, clar, és que quan li conte que el conveni està executant-se, que el conveni estan complint-se els terminis, que el conveni estan fent-se els pagaments per part de La Generalitat i vosté manté la postura, jo és que crec que esta PNL hui està de sobra.
Però, bé, vosté està en el seu dret per a plantejar-la i defensar-la en el sentit que crega.

I li ho torne a dir, li ho torne a dir, senyoria, vosté me diu que si l'AVE, la senyora Barberá, que si venia o no venia.
Mire, amb tota l'estima del món, l'AVE a València ha sigut a l'última gran ciutat d'Espanya que ha arribat.
I les prioritats dels governs socialistes han sigut sempre, històricament, les mateixes.
I han seguit vostés el mateix criteri que amb l'A3, vull dir que el mateix criteri que amb l'A3, és a dir, prioritat ninguna.
Per tant, no mos vinga amb eixes lliçons.

Jo entenc que la senyora alcaldessa de València du vint-i-tres anys governant esta ciutat, perquè els ciutadans aixina ho han considerat.
Cal respectar també eixe tipus de coses.
La transformació d'esta ciutat és real i és evident.
I si vosté me vol dir, si vosté me vol dir a mi que en estos moments el PAI del parc central se fa amb pastilles i amb trams, com se fa en tots els llocs, com se fa en tots els llocs.

Vosté sap el volum que té eixa actuació, vosté sap el volum de transformació que significa el parc central i el govern del Partit Socialista no tingué, entenc, capacitat, perquè voluntat sí que tindria, però no tingué capacitat per a impulsar-lo.
Bé, bé, li ho perdonem, no li ho tenim en compte.
I en estos moments està començant a fer-se.

Mire, el conveni, el que vosté demana en esta proposició, la proposta de resolució que vosté demana, està executant-se, està fent-se.

Per tant, el compliment del conveni per part de La Generalitat… És que vosté el que demana i anem a votar és això.
I el Grup Parlamentari Popular el que no pot fer és demanar-li a La Generalitat que faça el que està fent i que complisca amb un conveni que està executant-lo.

I quan jo li dic que dels 75 milions d'euros que havia d'aportar La Generalitat, en estos moments n'hi ha ja 69 en la fase d'execució que estan posats damunt la taula, bé, això és una realitat.
Compartirem o no compartirem?

Jo entenc la crítica política, jo entenc que la senyora Barberá, aprofitant que el Pisuerga passa per Valladolid, ací en Les Corts políticament que complix o no complix.
Mire, el millor que ha fet la senyora Rita Barberá ha sigut un compromís històric amb esta ciutat i amb la seua transformació, que ho han valorat el conjunt dels ciutadans de manera majoritària.
I en eixes coses objectives també cal estar i reflectir-se.

I li puc dir que l'aportació en el conjunt d'estos anys del socialisme valencià en l'Ajuntament de València ha sigut molt menor i el compromís molt menor que el del Grup Popular, governara qui governara en Madrid.
Governant el Partit Socialista en Madrid, el compromís en esta ciutat del PP i dels regidors, encapçalats per la seua alcaldessa, ha sigut molt major.
I així se veu en la transformació que ha patit esta ciutat en positiu, en positiu i de la qual, des del PP, mos sentim orgullosos, del que s'ha fet i de com està la ciutat.

Moltes gràcies.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies, senyor Serra.

Concluido el debate, vamos a pasar a la votación.
¿Votos a favor de la proposición no de ley?
6.
(Remors) Perdón.
¿Votos a favor de la proposición no de ley del Grupo Socialista?
5.
¿Abstenciones?
1 ¿Votos en contra?
7.
Por 7 votos en contra, 5 a favor y 1 abstención queda rebutjada la proposición no de ley.

Pasamos al séptimo punto del orden del día: «Presa en consideració de la Proposició no de llei sobre el pagament pel Consell de La Generalitat a l'Ajuntament de la Vall d'Uixó».
.
.
(Remors) El 7.
(Veus) ¡Ah!
, el… (Veus.
Se sent una veu que diu: «Seis.
Seis.
Seis.
Esta, es esta.
») Presa en consideració de la proposició no de llei.
.
.
(Veus.
El senyor Ferraro parla amb el micròfon desconnectat)

(Ocupa la presidència el president de la comissió, senyor Rafael Ferraro Sebastiá)

El senyor president:

Gracias, señor vicepresidente.

Continúo yo.

Proposició no de llei sobre la realització d'un inventari de totes les instal·lacions públiques les estructures de les quals contenen amiant, presentada pel Grup Parlamentari Compromís (RE número 85.
598, BOC número 245)

El senyor president:

Punt 6 de l'ordre del dia: presa en consideració de la Proposició no de llei sobre la realització d'un inventari de totes les instal·lacions públiques dels instituts i de les que contenen amiant, presentada pel Grup Parlamentari Compromís.

Per a la seua defensa té la paraula el senyor Ponce.

El senyor Ponce Guardiola:

Gracias, señor presidente.

El asbesto, o también conocido como amianto, es un grupo de minerales fibrosos de origen natural que consiste en unas fibras largas y resistentes que se pueden separar y son muy flexibles para ser entrelazadas y también resisten altas temperaturas.

A causa de estas características especiales y a su relativo bajo costo, el amianto se ha autorizado en gran número de productos manufacturados, sobre todo materiales de construcción, productos de fricción, materiales textiles termorresistentes, envases, paquetería, revestimientos, equipos de protección individual, pinturas, etcétera, etcétera, etcétera.

Una de las aplicaciones más usadas es la conocida como fibrocemento -nombre comercial: uralita-, que es una mezcla de cemento y estas fibras de amianto.

El amianto se ha estado usando ampliamente en cientos de miles de construcciones y usos industriales entre los años treinta y ochenta del siglo XX.
E insisto que se han estado utilizando durante prácticamente dos tercios del siglo XX y, pese a esto, sus graves afecciones sobre la salud no se conocieron y no fueron reconocidas a nivel legal hasta 2001, en que se prohibió su uso y comercialización.
Por tanto, durante setenta años se ha estado usando de forma masiva, tanto en construcción como en otros usos industriales, como ignífugo y aislante en general.

Según cifras de la Organización Mundial de la Salud, la exposición al amianto deja 125 millones de personas afectadas y unos 107.
000 muertos.
Solo en el Reino Unido se estiman unos 3.
500 difuntos al año y la tendencia es que continúe creciendo.
En España las estimaciones cifran en mil las defunciones entre 2007 y 2020, aunque la máxima exposición laboral se produjo entre el año 1962 y 1984, con un pico en el año 1977; y se calcula que hasta el año 2030 habrá defunciones por exposiciones conocidas.

Es muy conocido el caso de los trabajadores de la Unión Naval, que todavía están batallando legalmente para ver reconocida su enfermedad profesional, que ha provocado la muerte de muchos de ellos por enfermedades cancerígenas.

Según el profesor Alfredo Menéndez Navarro, experto de la Universidad de Navarra, el drama del amianto es el desconocimiento sobre el destino final de los cinco millones de toneladas métricas de amianto empleados en España desde los años treinta hasta su tardía prohibición en el año 2001.
Insisto en cinco millones de toneladas métricas de amianto que, está ya contrastado, tiene un alto poder cancerígeno que está acreditado por muchos estudios y que, según este profesor, el señor Menéndez Navarro, su gravedad…, o sea, la gravedad de los factores de riesgo que representa no está considerada en toda su magnitud.

El polvo, las partículas y las fibras de amianto presentes en las instalaciones de fibrocemento u otros elementos manufacturados que contienen el material en su composición son de dimensiones microscópicas, se desprenden con mucha facilidad, no se disuelven en agua y pueden ser transportadas por el aire.

Todas estas partículas altamente cancerígenas puede liberarse en el aire al manipular materiales que contienen el amianto durante el uso del producto o, también, durante demoliciones, el mantenimiento, reparación, renovación de edificios o viviendas, etcétera.

En general, se produce la exposición cuando el material que contiene amianto se perturba, de forma que libera partículas o fibras al aire, por ejemplo en tejados de fibrocemento en mal estado, de uralita.
Es algo conocido por todos y que, como sabemos, está ampliamente distribuido.

Las enfermedades derivadas del amianto son enfermedades larvadas que se manifiestan al cabo de diez, veinte o treinta años.
Enfermedades larvadas son las enfermedades latentes, un proceso acumulativo de fibras de amianto que produce una acumulación progresiva y que origina cánceres de pulmón, algunos como el mesotelioma, con pronóstico de mortalidad del cien por cien.
Ha habido casos de inhalación de pocas fibras que han producido cánceres en pleuras.
Si no se toman las medidas adecuadas, no se está evitando que las fibras de amianto se propaguen en el medio ambiente y que sean inhaladas.

Por tanto, esta exposición de motivos es prolija y detallada porque nadie pueda decir que no tenga conocimiento exhaustivo de cuáles son los riesgos de mantener las fibras de amianto y, en este caso concreto, uralita y otros aislantes en construcciones oficiales.

En los últimos meses ha habido denuncias de instalaciones de tejados de uralita en diferentes colegios de la ciudad de Valencia, como el colegio público Lluís Guarner, donde hay un tejado de uralita en el patio que está muy deteriorado.
Y, hasta la fecha, se ha hecho caso omiso a las peticiones de padres y madres para que se retire esta peligrosa instalación.

Por todo ello, proponemos que las Cortes insten al Consell a realizar un inventario de todas las instalaciones públicas cuyas estructuras contengan amianto.
Y también, que el Consell rendirá cuentas delante de las Cortes del cumplimiento de esta resolución en el término máximo de tres meses desde su aprobación.

Creo que no hay que dar más datos ni justificar más la necesidad de actuar rápidamente.
Y, para ello, lo primero y fundamental es conocer dónde hay estructuras, instalaciones que contienen amianto, que se inventaríen adecuadamente y que rápidamente se proceda a su retirada progresiva, con todas las garantías.

Y bueno, y esperemos que esta proposición, pues, sea apoyada por todos los grupos.

Nada más.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Ponce.

A esta proposició no de llei s'ha presentat una esmena pel Grup Parlamentari Popular, registre d'entrada número 89.
221.

Per a la seua defensa, té la paraula el senyor Serra.

El senyor Serra Cervera:

Moltes gràcies, senyor president.

En nombre del Grupo Parlamentario Popular, comenzar, señor Ponce, diciéndole: nosotros la exposición que usted ha hecho la compartimos cien por cien lo que ha dicho, que (inintel·ligible)…, lo ha dicho usted, lo pueden decir determinados expertos o lo puede decir el conjunto de la comunidad internacional, una descripción objetiva de los problemas y las consecuencias que tiene, en este caso, el uso del amianto.

Nosotros hemos entendido que valía la pena enmendar la propuesta que usted hacía e intentar mejorarla con esa finalidad.
Usted, en una línea y media, ponía una declaración en la cual nosotros lo que hacíamos es, pues, bueno, ir yo creo que más allá:

«Les Corts instan al Consell a la elaboración de un listado de las instalaciones propiedad del gobierno valenciano -por lo tanto, públicas- que contienen amianto, con el fin de garantizar la idoneidad de las tareas de eliminación de este producto, la protección de los trabajadores y trabajadoras y la gestión adecuada de los residuos mencionados.
»

Segundo, «Les Corts instan al Consell a la firma de un convenio con la Federación Valenciana de Municipios y Provincias, con la finalidad de obtener un listado de las instalaciones de cada municipio que contengan ese producto y que no sean, lógicamente, de titularidad de La Generalitat, sino de ámbito municipal o de las diputaciones provinciales.

»Les Corts instan al Consell a dirigirse al Gobierno de España a que también elabore el listado de aquellas instalaciones que, siendo propiedad del estado, contengan esos materiales.

»Y Les Corts instan al Consell, al mismo tiempo, a que se recopile todo eso, esa información, en la elaboración de un mapa de instalaciones de toda la Comunidad Valenciana que contengan amianto.
Y ese mapa debe ir acompañado, lógicamente, de una campaña informativa dirigida a los trabajadores que se vean especializados y afectados».

Entendemos que, pues, bueno, La Generalitat en estos momentos, si aplicásemos lo que es la propuesta de resolución que ustedes hacen, pues, circunscribiríamos al ámbito de La Generalitat, de los edificios de La Generalitat.
Y, ya que se hace, hay que ir más allá, pudiendo yo creo que ser más ambiciosos y abarcar, lógicamente, otros ámbitos, como es el local, el provincial y los edificios históricos y antiguos que, lógicamente, muchos tienen que ver, pues, de otras épocas, con la actividad del Gobierno de España y con la actividad o con competencias ministeriales, que existen a lo largo de las tres provincias edificios de ese tipo.

Por lo tanto, sabiendo en este caso todos los edificios que, en este caso, hayan sido construidos o hayan tenido reformas de manera integral hasta el 14 de junio del año 2002, la fecha límite que ponía en este caso la orden de 7 de diciembre del año 2001 que modificaba toda esa regulación, pues, entendemos que vamos mucho más allá en este caso.

Entendíamos que la propuesta de ustedes, pues, bueno, es una propuesta sensata, es una propuesta posible y que es una propuesta en positivo.
Y nosotros lo único que hacíamos en este caso, por parte del Grupo Parlamentario Popular, era extender lo que también habían dicho ya estas Cortes.
Porque la propuesta en concreto que nosotros traemos es la Resolución 348/VIII de la comisión de industria de las Cortes Valencianas, en la cual se ha aprobado en estas Cortes, por parte y unanimidad de todos los grupos políticos que conformamos las mismas, de esto.
Y, como era la misma petición, entendíamos que, ya que hemos sido capaces de estos cuatro puntos que enmendamos y proponemos para que todo el mundo asuma que han sido firmados por todos los grupos parlamentarios, pues, iba más allá de la propuesta, de la buena propuesta que usted hacía, esto lo mejoraba.
Y entendíamos que es mucho más amplia y que es la propuesta que ya han asumido las Cortes Valencianas, en las cuales, ¡oye!
, pues, nos vamos a reiterar en la misma, no nos salimos ni un ápice, no le ponemos nada más, que es lo que han firmado los cuatro grupos parlamentarios en estas Cortes hace muy poco tiempo.

Nada más.

Muchas gracias.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Serra.

Para aceptar o no la enmienda, tiene la palabra el señor Ponce.

El senyor Ponce Guardiola:

Sí, bien.

Puestos a mejorar la enmienda o mejorar la propuesta de resolución, bueno, yo lo que pediría directamente es un mínimo receso porque, bueno, puedo justificarlo, pero luego tendremos que pactar si se incluyen las ligeras modificaciones que voy a proponer.

Entonces, pues, bueno, se trataría de incluir básicamente… Bueno, por un lado, aceptar la propuesta casi en su totalidad que hace el Partido Popular.
Pero, ya que se trata de ir un poco más allá, de lo que se trataría es de establecer ya los mecanismos para la eliminación del amianto.

Entonces, se trata de proponer un punto más en el que se elabore un programa, con cierta dotación presupuestaria, para la eliminación inmediata de las instalaciones, para comenzar con esta eliminación inmediata.

Ya digo que los términos los podemos acotar o, bueno, podemos hablar un momento, si lo consideran adecuado.

El senyor president:

Vamos a ver, está usted proponiendo una transacción con el señor Serra.

Por lo tanto, vamos a suspender un minuto.
Si llegan al acuerdo rápido, por favor, pues, nada más; y, si no, continuamos.

Muchas gracias.

Se suspende por un minuto.

(Se suspén la reunió durant uns minuts)

El senyor president:

(Inoïble) … ha arribat a esta mesa una posició alternativa a la presentada pel Grup Parlamentari Compromís, firmada per tots els grups, que diu el següent: «Substituir el text pel següent.
» Voy a leerlo en castellano, porque está en castellano:

«Las Cortes instan al Consell a la elaboración de un listado de las instalaciones propiedad del gobierno valenciano que contienen amianto, con el fin de garantizar la eliminación de este producto, la protección de los trabajadores y trabajadoras y la gestión adecuada de los residuos mencionados.

»Dos.
Les Corts instan al Consell a la firma de un convenio con la Federación Valenciana de Municipios y Provincias, con la finalidad de obtener un listado de las instalaciones de cada municipio que contengan este producto.

»Tres.
Les Corts instan al Consell a dirigirse al Gobierno de España para que elabore un listado de aquellas instalaciones que, siendo propiedad del estado, contengan el material mencionado.

»Cuatro.
Les Corts instan al Consell a que, al mismo tiempo que recopila esta información, se proceda a la elaboración de un mapa de las instalaciones en toda la comunidad que contengan amianto.
Este mapa se acompañará de una campaña informativa dirigida a los trabajadores especializados.

»Cinco.
Antes del fin de la legislatura, se dará cuenta a las Cortes Valencianas del estado de cumplimiento de esta resolución.
Fecha de hoy y firmado por los cuatro grupos.
»

Señorías, vamos a pasar a votación esta propuesta alternativa, y después daremos la voz a los grupos que no han intervenido para que expliquen el voto.
¿Votos a favor de esta resolución, señorías?
Por unanimidad queda aprobada.
Ahora, para fijación de voto tiene la palabra, por Izquierda Unida, el señor Tormo.

El senyor Tormo Ruiz:

Sí, moltes gràcies.

A vore, jo la veritat és que estic un poquet sorprés perquè m'alegre que hàgem aplegat a este acord.
Ja en el seu dia vàrem presentar la iniciativa perquè se controlara el llistat d'edificis que tingueren amiant per a la seua eliminació.
I ací el que he de dir, i no puc deixar de dir, és que, encara que mos hem de congratular en esta unanimitat i se suposa que interés perquè se tinga controlats els llocs que tenen amiant, per la seua perillositat, el que és sorprenent, per no trobar un altre qualificatiu més potent, és que un producte que està prohibit des del 2001 a hores d'ara encara no tingam un llistat dels edificis que hi ha en el País Valencià que contenen amiant.
Per tant, benvingut este acord, i esperem que siga amb celeritat el que s'ha acordat i tingam un llistat el més aviat possible i que s'elimine tot l'amiant de tots els edificis.

Gràcies.

El senyor president:

Moltíssimes gràcies, senyor Tormo.

Pel Grup Parlamentari Socialista, té la paraula la senyora Salvador.

La senyora Salvador Rubert:

Gràcies, senyor president.

Molt breument, recolzem la proposició no de llei que demana eixe inventari de les instal·lacions públiques que tinguen amiant en la Comunitat Valenciana, en l'esmena que s'ha incorporat i que ha segut acordada per tots els grups.
I sobretot crec que és l'important ja que els efectes nocius estan contrastats per organismes internacionals importants, com és l'Organització Mundial de la Salut, i que per tant per la nostra banda el recolzament i que una vegada estiga eixe inventari el raonable seria prendre mesures.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Salvador.

Proposició no de llei sobre el pagament pel Consell de La Generalitat a l'Ajuntament de la Vall d'Uixó de la quantitat deguda en concepte de rehabilitació del centre històric del barri de Sant Vicent, presentada pel Grup Parlamentari Socialista (RE número 85.
725, BOC número 245)

El senyor president:

Senyories, passem al següent punt del l'ordre del dia, que és el número 7: presa en consideració de la Proposició no de llei sobre el pagament del Consell de La Generalitat a l'Ajuntament de la Vall d'Uixó de la quantitat deguda en concepte de rehabilitació del centre històric del barri de Sant Vicent, presentada pel Grup Parlamentari Socialista.
Per a la seua defensa, té la paraula la senyora Salvador.

La senyora Salvador Rubert:

Gràcies, senyor president.

El Grup Socialista hem presentat aquesta proposició no de llei que es debat en estos moments en la comissió d'obres públiques a les Corts Valencianes, que afecta una qüestió on la màxima responsable és l'actual consellera, la senyora Bonig, i en el seu moment precisament era alcaldessa de la Vall d'Uixó, i és un tema en què ella, com a alcaldessa de la Vall d'Uixó, va assumir en el seu moment el compromís, i ara l'ha de complir especialment com a consellera responsable de l'àrea que afecta aquesta qüestió.

Sent alcaldessa de la Vall d'Uixó la senyora Bonig va dir que aquesta actuació es pagaria per part de la conselleria de medi ambient, i ara que és consellera responsable d'aquesta àrea no ho fa.
Concretament la qüestió afecta la reurbanització del barri Sant Vicent i la plaça dels Xorros, en el que s'anomena fase I de la zona Zeneta del municipi de la Vall d'Uixó, i presentem esta proposició no de llei que és semblant pràcticament idèntica en la resolució, a la moció que va presentar el grup municipal socialista de la Vall d'Uixó en el mes d'abril en el plenari municipal, perquè es procedira al pagament d'aquest deute, i l'avui ja alcalde imputat de la Vall d'Uixó va votar en contra.

Per fer un poc de relat d'aquesta qüestió, hem de dir que en l'any 2008 es va obtindre la qualificació provisional que es va convertir en definitiva en l'any 2011.
És una actuació que va ser qualificada per l'aleshores alcaldessa de la Vall d'Uixó, la senyora Isabel Bonig, com un dels projectes més ambiciosos que s'havien portat a terme fins al moment en la localitat de la Vall d'Uixó, paraules literals que se van reflectir en els mitjans de comunicació.

Aquesta actuació estava valorada en un milió i mig d'euros i suposava la rehabilitació integral de tretze carrers i dos places, plaça dels Xorros i plaça Sant Vicent, al municipi de la Vall.
L'alcaldessa, avui consellera, va anunciar que eixa actuació es finançaria per una part en una subvenció directa de 600.
000 euros procedent de la conselleria de medi ambient, i els 900.
000 euros restants amb crèdit ICO.
Ací tenim la resolució de la subvenció de les ajudes a la rehabilitació a càrrec de fons de la Generalitat valenciana, per un import de 600.
000 euros.
Per ser exacta, 598.
021,99 euros.
Esta és la subvenció directa que se va concedir per part de la Generalitat valenciana en concepte d'ajudes a la rehabilitació.

Resulta ser que esta resolució conté eixa lletra xicoteta que contenen totes eixes resolucions de xec vivenda, d'ajudes al lloguer i d'ajudes a rehabilitació que se van concedir per part de la Generalitat valenciana i en les quals es deu un total de 240 milions d'euros a 50.
000 famílies valencianes.
En este cas, també hi han en eixe total ajuntaments, també hi han promotors i persones individuals afectades per estos impagaments.
Per tant, en el cas concret del municipi de la Vall d'Uixó per xec vivenda es deuen 510.
000 euros i per concepte de rehabilitació més de huit-cents mil euros en els quals entenem estan estos 600.
000 euros que es deuen i que vull recordar que són ajudes a la rehabilitació que precisament procedixen, i van procedir, del Ministeri de Foment, concretament durant el govern de José Luis Rodríguez Zapatero.

La consellera s'ha convertit en morosa de si mateixa.
El deute en matèria d'ajudes a vivenda, que afecta tots els municipis de la Comunitat Valenciana, que fa cinc anys que no paguen, i estem reivindicant, junt amb la plataforma d'afectats pels impagaments, i ahí en el seu moment ja vam demanar a l'alcalde de la Vall d'Uixó i al Partit Popular de la Vall d'Uixó que se sumaren a esta plataforma d'impagaments per les ajudes a la vivenda, perquè també la consellera és morosa en el seu propi municipi respecte dels seus compromisos com a alcaldessa.

Per tant, vull recordar que ací s'ha pronunciat el Síndic de Greuges, s'ha pronunciat la Sindicatura de Comptes perquè es procedixca al pagament immediat d'aquestes ajudes, i que tenien un tractament comptable no adequat i que la conselleria devia procedir al tractament comptable que corresponia.

Finalment este deute en la llei de ports s'ha reconegut.
Ja tenen obligació de pagament, i per tant, com venim reivindicant ja fa tant de temps i que vostés, quan van presentar la proposició no de llei per al muntant dels 240 milions d'euros i perquè se fixara un calendari de pagaments, el Partit Popular ací ja va votar que no.
Ara tenim una novetat, i és que aquestes ajudes sí es poden pagar en el FLA.
Per tant, hi han dos opcions: ja que s'ha incorporat com a dèficit de 2012, poden vostés recórrer a eixa via per a pagar o en eixe 25% del que s'aporta en el FLA restant per a este tipus de subvencions.
No tenen res que estudiar, no tenen més que pagar.

Vostés han fet una modificació de crèdit fa poc en el pla vivenda d'onze milions d'euros d'uns diners que resulta ser que se van oblidar d'incorporar, onze milions d'euros transferits pel ministeri de vivenda, vull recordar, que vostés tenen pendent de justificar, que vostés no sabien on estaven eixos diners i va i resulta que ara este mes han aparegut onze milions d'euros que vostés han incorporat al pla vivenda procedents del ministeri que no sabien on estaven.
Doncs a vore si estan estos 600.
000 euros, com altres que deuen a altres municipis per actuacions de rehabilitació, doncs a vore si estan ahí en eixos onze milions d'euros que vostés havien perdut pel camí o se'ls havien gastat no sabem en què.
Per tant, no n'hi han excuses, no entendríem que no hi haguera un recolzament, una cosa tan simple com és que se pague este deute que se té en l'Ajuntament de la Vall d'Uixó per una actuació de rehabilitació i, per tant, esperem el vot a favor tant del Grup Parlamentari Popular, que recolza en la seua majoria el Consell, com de la resta de grups parlamentaris.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Salvador.

Per a fixar posició, per part del Grup Parlamentari.
.
.
Perdó, perdó, no.
Hi ha presentada una esmena a esta proposició no de llei per part del Grup Parlamentari Popular, registre d'entrada número 89.
220.
Per a la seua defensa, té la paraula el senyor Mundo.

El senyor Mundo Alberto:

Gràcies, senyor president.

Bé, jo no m'estendré tot el que s'ha estés la senyora diputada en este moment parlant de moltes coses.
M'estendré sols al que represente el contingut de la proposició no de llei i de l'esmena que presentem.
Efectivament, coincidixo en el que ha parlat d'esta sobre que és una obra realitzada en l'Ajuntament de la Vall d'Uixó que està concedida la subvenció el 21 de juny de 2011 de 598.
021,99 euros, que pertany al programa Restauro, a l'empara del pla autonòmic de la vivenda 2005-2008, i que eixos diners es van quedar fora d'un context, i se van reconéixer en càrrec al tancament de l'exercici 2012, juntament amb altres deutes, i s'han computat com a ajudes de vivenda que queden per pagar i s'ha de cenyir el model de pla de pagaments en esta finalitat.

Per tant, pagaments que en un principi està negociat en el ministeri per al tema de poder-los incloure dins d'un pla de pagament a proveïdors o dins del FLA perquè estes ajudes ja reconegudes puguen estar pagades.
Per tant, aquí tenim una cosa clara, que és pagar el que s'ha fet i concedit.
Per tant, l'única cosa que existix és que vostés fan una proposta que dubte, m'imagine de les seues paraules, que siga redactada única i exclusivament com està ara aquí, i no l'aprovaren en l'ajuntament, perquè l'ajuntament, que no aprovara que les Corts Valencianes insten el Consell, seria diferent.

Però demanen a les Corts Valencianes que el Consell pague a l'Ajuntament de la Vall d'Uixó la quantitat endeutada en concepte de rehabilitació del centre històric del barri de Sant Vicent.
M'imagino que la proposta no era eixa a soles, devia hi haure també temes de vivenda i altres temes.
Perquè que se pague una cosa que han fet a l'ajuntament és una cosa que és de lògica i nosaltres la recolzem.

Per tant, l'única cosa que nosaltres hem fet és substituir eixe terme i li indiquem, demanat dins de tots els pagaments que demanem a tots els llocs, és que s'incloga el més prompte possible.
O siga que no podem donar-li una data però que siga el més prompte possible.
I per tant el nostre text diu que «Les Corts insten el Consell de La Generalitat perquè abone el més prompte possible a l'Ajuntament de la Vall d'Uixó la quantitat deguda en concepte de rehabilitació del centre històric del barri de Sant Vicent.
» Per tant, l'únic que demanem en la nostra proposta d'una forma molt clara és que el més prompte possible se paguen eixos diners.
I després, per descomptat, ahí n'hi han dos parts més, traslladar-li l'acord a l'Ajuntament de la Vall d'Uixó i el Consell retrà compte a esta cambra del grau de compliment, no tenim inconvenient que siguen incloses en esta.
L'únic que modifiquem és la primera part de la seua proposta, que espere que siga acceptada per part de la diputada que fa la proposició no de llei i en conseqüència se puga votar per unanimitat en estes Corts.

Gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Mundo.

Senyora Salvador, per acceptar o no l'esmena té vosté la paraula.

La senyora Salvador Rubert:

Gràcies, senyor president.

Mire, senyor Mundo, esta proposició no de llei, la proposta de resolució és idèntica a la que va presentar el Grup Municipal Socialista de la Vall d'Uixó en el plenari d'abril d'este any, i el Partit Popular va votar que no, no n'hi havia res més, n'hi havia única i exclusivament este punt i van votar que no.
Aixina que a mi m'agradaria que vosté s'informara quan ve a esta comissió a debatre un tema d'estes característiques que, almenys, s'informe per a fer les seus declaracions.

Vostés han fet una esmena que diuen «el més prompte possible», jo dic que paguen i vostés diuen el més prompte possible, però a vostés ¿qui els va a creure en això «del més prompte possible» si fa cinc anys que no paguen les ajudes a la vivenda que deuen a cinquanta mil famílies en esta autonomia; fa tres anys, ¡tres!
, que no paguen esta subvenció directa en matèria de rehabilitació que l'ha assumida l'ajuntament, per tant l'han assumida tots els veïns i veïnes de la Vall d'Uixó quan la senyora Bonig -en aquell moment alcaldessa- va dir a bombo i platerets que «esto lo paga la conselleria», i tres anys després el resum i el minuto resultado es que esto lo pagan los ciudadanos de la Vall d'Uixó.
Per tant, ací no mos vinguen amb historias para no dormir.

Esta esmena és una farsa del cúmul de mentires que vostés tenen acumulades en matèria d'impagaments en les ajudes a la vivenda, esta subvenció fa tres anys que no la paguen, i és una subvenció i una ajuda que ve del Ministeri de Foment.
¿Me vol dir, senyor Mundo, on estan eixos diners?
, diga'm on estan els diners, eixos 600.
000 euros estan transferits pel ministeri, ¿on estan?
, ¿on?
, ¿en un caixó?
, ¿estan dins d'eixos 11 milions d'euros que han modificat el crèdit (inintel·ligible) .
.
.
en el pla de vivenda que els han tret de no sé sap on, que se'ls havien oblidat i ara han fet una modificació de crèdit de 11 milions d'euros?
, ¿vosté sap que tenen quasi sixanta milions d'euros, esta autonomia, d'ajudes a la vivenda per justificar al ministeri?
, ¿estan estos 600.
000 euros ahí?
¡No ens enganyen!

Mire, estos 600.
000 euros no estan reconeguts als llistats que La Generalitat té pendents de pagament i que s'envien a l'Ajuntament de la Vall, ¡no estan!
I és molt bonic la senyora Bonig sent alcaldessa, «esto lo paga la conselleria», i ara que ella és la consellera responsable ¿què?
, ¿què?
, ¿què li han dit, que facen esta esmena el més prompte possible?
, ¡voten a favor de la nostra proposta!
, la nostra proposta diu que ¡paguen!
, és que fa tres anys que no paguen.
El ple va ser en abril, el PP va votar en contra perquè -supose- ells pensen que ja ho arreglaran cridant a algú, ¿no?
, el senyor Clavell que és l'hereu, imputat, alcalde imputat, hereu de la consellera Bonig, que el cridarà per telèfon a vore si ho arreglen.

¡Luz y taquígrafos!
, voten a favor de la nostra proposta, no vullguen fer una esmena ara per a disfressar ací el deute, perquè açò és una esmena per a disfressar el deute.

«El més prompte possible», ¡no!
, ja sabem què significa per al Partit Popular i per al Consell això «del més prompte possible», això és més que dir ¡res!
Pregunten-li a eixa plataforma d'afectats pels impagaments -cinc anys sense pagar- que vostés vagen i diguen «el més prompte possible», ¿què és «el més prompte possible»?

Si vostés realment tenen voluntat de recolzar esta proposta que suposa que se paguen els 600.
000 euros que es deuen en esta subvenció signada per la conselleria de medi ambient en benefici de l'ajuntament i com a receptor l'Ajuntament de la Vall d'Uixó, que ara ens toca pagar als vallers i valleres eixos 600.
000 euros i que es podrien estar invertint en altres qüestions i no es poden perquè estan bloquejats perquè la conselleria no paga.

Si vostés tenen voluntat realment de pagar i de recolzar esta iniciativa perquè el Consell pague, recolzen la nostra proposta; si el que volen és enganyar, si el que volen és continuar estafant la gent doncs, molt bé, mantinguen esta esmena que no anem a acceptar, o posicionen-se com vostés millor creguen, es poden posicionar al costat de l'alcalde imputat de la Vall i del Partit Popular de la Vall i voten que no i donen l'esquena als veïns i veïnes del municipi de la Vall i d'este barri que ja va ser rehabilitat i que vostés encara continuen per pagar.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Salvador.

Per a rèplica té la paraula el senyor Mundo.

El senyor Mundo Alberto:

Bé, senyora Salvador, en les seues paraules es veu el que pretén vosté en l'esmena, vosté pretén, primer, llançar un missatge de la vivenda, que és el seu tema, que porta vosté ací, a Les Corts, de la vivenda, en general, llançar un missatge que allò de la vivenda és el desastre número 1 de La Generalitat, que no se paga, que no n'hi ha reconegudes les ajudes, que la plataforma (inintel·ligible) .
.
.
, i jo he vingut a parlar d'una esmena, d'una esmena de pagar-li a l'Ajuntament de Vall d'Uixó uns diners d'una obra realitzada, i li he dit -i li repetixo el que he dit- que s'abone, que es pague, i l'única cosa que li hem ficat és «el més prompte possible», ¿que és un mal dir «el més prompte possible»?
, ¿que és un mal dir «el més prompte possible» d'una cosa que està reconeguda, que vosté mateixa ho ha reconegut, que en càrrec al tancament de l'exercici 2012 s'han reconegut tots estos deutes i que estan pendents d'un pagament que, indubtablement, depén del ministeri per incloure'l dins del FLA, dins d'un fons de pagaments, i poder pagar totes les ajudes de la vivenda?
; se li acabarà el discurs, aleshores.

I vosté està volent buscar en esta proposta, i vosté vol buscar que a nosaltres no mos accepten la nostra proposta, que modifiquen la seua proposta, sols perquè encabotament de poder, després, anar vosté a la Vall i dir «el Partit Popular no vol que paguen una cosa que s'ha fet».
El Partit Popular vol que se paguen les coses que s'han fet, ¿eh?

I a pesar de tot això, i a pesar que vosté no accepte la nostra proposta, nosaltres igual la recolzarem, la seua proposta, igual la recolzarem perquè les propostes diuen -similar- que es pague a l'Ajuntament de Vall d'Uixó.
I per tant, nosaltres volem que es pague a l'Ajuntament de Vall d'Uixó el que ha fet La Generalitat.

I, per tant, desmuntar-li eixa seua intenció única i exclusiva de deixar en mal dit a l'Ajuntament de Vall d'Uixó.

Res més i moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Mundo.

Senyora Salvador, té vosté la paraula.

La senyora Salvador Rubert:

Gràcies, senyor president.

No entenem per què vostés han presentat esta esmena, jo és que encara m'estic preguntant per què presenten esta esmena amb «el més prompte possible».

Li torne a dir, li agraïsc el vot a favor perquè el que nosaltres diem és que paguen, aleshores tot este circ que han muntat vostés en esta esmena, ¿me volen explicar per a què és?
, ¡és que no té cap sentit!
Si volen pagar o volen recolzar la nostra proposta perquè paguen, doncs la recolzen i punt.

Mire, vostés porten tres anys sense pagar esta subvenció; esta subvenció…, vosté me diu que jo parle de les ajudes a la vivenda i dels impagaments, és que, ¡perdone!
, és que dins dels impagaments de les ajudes a la vivenda vosté ha de saber que estan les ajudes de rehabilitació -açò és una ajuda de rehabilitació, i ¡què no!
, açò és una ajuda de rehabilitació-, les ajudes de xec vivenda i les ajudes de lloguer.
Per tant, vosté comprendrà que eixa és una qüestió particular però jo li he de parlar del global d'esta problemàtica.

I vosté no m'ha contestat per què no s'ha pagat ja una subvenció d'una ajuda que s'ha transferit per part del Ministeri de Foment (veus) i vostés no saben què han fet amb eixos diners; eixos diners estan transferits pel Ministeri de Foment, esta ajuda és de l'any 2011, ha hagut d'assumir el pagament l'Ajuntament de la Vall fins al dia d'avui, i esperem que en breu doncs vostés ja paguen (veus), van a buscar els diners, ¿han trobat els diners del Ministeri de Foment?
, perquè, clar, vosté no pot obviar que en la conselleria de vivenda n'hi haja un caos absolut d'expedients que no sap si estaven dins d'un calaix i vostés no sabien ni el que se devia, mire si no ho sabien que li reitere l'últim fet: este mes, una modificació de crèdit del pla vivenda -que hem aprovat en el pressupost fa no res-, una modificació de crèdit i han incorporat 11 milions d'euros de transferència de l'estat, ¿per què?
, els han aparegut 11 milions d'euros no se sap ¡d'on!
, perquè vostés no sabien ¡ni que estaven!
, no sabien ni que estaven.

Per tant, ho tenen molt fàcil, si el ministeri -açò és de 2011- ha transferit els diners, doncs, o vostés se'ls han gastat en una altra cosa, o vostés no saben què han fet amb eixos diners, que hàgem d'arribar el Grup Socialista en l'Ajuntament de la Vall i a les Corts Valencianes perquè a vostés se'ls caiga la cara de vergonya i, com resulta ser que, ara, clar, com en l'ajuntament governen vostés, doncs va i em recolzen l'esmena.

Benvingut siga el recolzament, que nosaltres agraïm i que esperem, ja que els diners deuen estar en algun calaix de la conselleria de vivenda perquè van ser transferits pel ministeri, doncs demà o despús-demà, bé, que és cap de setmana, la setmana que ve vostés ja paguen perquè els diners deuen estar en algun calaix.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Salvador.

Per a fixar posició té la paraula, pel Grup Parlamentari d'Esquerra, el senyor Tormo.

El senyor Tormo Ruiz:

Gràcies.

Bé, vaja per endavant que anem a recolzar la proposta del Partit Socialista.

Ací n'hi ha un deute que s'ha de pagar i el responsable no és un altre que el Consell i que ací li toca directament a la consellera Bonig perquè és un deute que va generar quan ella era alcaldessa.
Per tant, directament el deute el té d'alguna manera també la consellera Bonig.

Jo el que proposaria és que es convocaren eleccions immediatament perquè sembla ser que el Partit Popular va a cop d'eleccions a l'hora de pagament de deutes; dos dies abans de les últimes eleccions europees va fer una pagament parcial però, almenys, un pagament, a persones físiques.

El que sí que vullc mostrar és la meua repulsa per alguna qualificació que s'ha fet, el representant del Grup Popular ha dit «la plataforma (inintel·ligible) .
.
.
», o siga, quan se parla d'eixa forma d'una plataforma com la plataforma d'Afectats per les Ajudes a la Vivenda, a la qual nosaltres recolzem com la resta dels grups de l'oposició, es parla d'eixa forma, s'està menyspreant no sols la plataforma i la gent organitzada en eixa plataforma, sinó també els milers de famílies que estan esperant que la conselleria pague, que el govern de Fabra pague.

I en això, el deute que es té, en este cas, per a la rehabilitació del centre històric del barri de Sant Vicent de la Vall d'Uixó, és un deute que, bé, també està contextualitzat en una qüestió que no han sabut defensar ni el Partit Socialista abans ni el Partit Popular ara, i és el finançament dels ajuntaments.

Nosaltres insistim que eixa és una assignatura pendent, nosaltres tenim propostes al respecte, però el que pareix és que no hi ha hagut mai intencionalitat que l'autonomia dels ajuntaments fóra real.

I, com he dit, anem a recolzar aquesta proposta perquè és justa i endavant.

Gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Tormo.

Señor Ponce, por el Grupo Parlamentario de Compromís, tiene la palabra.

El senyor Ponce Guardiola:

Gracias, señor presidente.

Bien, sí, desde Compromís también vamos a apoyar la propuesta, como no puede ser de otra manera, y hacer un par de apreciaciones.

Resulta kafkiano que esta propuesta para que La Generalitat pague al ayuntamiento lo que ha adelantado se rechace en el ayuntamiento y se tenga que aprobar aquí para instar al Consell a que pague lo que, además, cuando en su día era alcaldesa la que hoy en día es consellera y estaba claro quién tenía que pagarlo pero que, hoy en día, el propio ayuntamiento, con el Partido Popular al frente, pues no es capaz de aprobar.
Esto resulta incomprensible pero, bueno, no sé a qué obedece este tipo de juegos.

La triste realidad es que esto se enmarca en una problemática general que, en parte, se ve en esta problemática en concreto, y se ha recordado muy bien que esto forma parte de un conjunto de ayudas a la rehabilitación pero que, también, está en el mismo paquete de las ayudas a la vivienda, al cheque vivienda y tal, y que, bueno, tristemente lleva un retraso injustificable que pone de alguna forma de manifiesto el interés del gobierno del Partido Popular por fomentar la vivienda, fomentar la rehabilitación y, también, su interés de cumplir con los pagos respecto a determinados colectivos porque hay cosas que sí que se pagan puntualmente y otras que no.

Y, también, hay que recordar que estos impagos de la Generalitat valenciana de cara, prácticamente, a la totalidad de los ayuntamientos, a muchos de ellos los ha abocado a una situación muy, muy delicada, que, a su vez, ha llevado a muchas pequeñas empresas a la ruina porque el dinero que tenía que haber cobrado el ayuntamiento por parte de La Generalitat nunca llegó, el ayuntamiento retrasó los pagos de forma injustificada y, sobre todo, inasumible para los proveedores y muchos de esos proveedores han tenido que cerrar, aumentando las listas del paro, destruyendo empleo y tejido productivo valenciano, lo cual ha sido muy triste.
Y este proceso solamente se paró con las ayudas que han venido del FLA, porque si no, nos hubiera llevado a una situación yo creo que casi caótica.

Por tanto, yo quería hacer estas apreciaciones por enmarcar cuál es la situación y, bueno, también se ha hecho una referencia lógica y que se viene arrastrando desde siempre de que los ayuntamientos están infrafinanciados pese a ser la administración más cercana a los ciudadanos y lo triste es que hay previsiones de que esa infrafinanciación vaya a más, con lo cual van a tener que dejar de prestar servicios que son fundamentales para la ciudadanía.

Pero bueno, esto será cuestión de otros debates que supongo que tendremos más adelante.
Lógicamente, apoyamos la propuesta.

Nada más y gracias.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Ponce.

Senyories, conclòs el debat, anem a passar a votació.
¿Vots a favor de la PNL?
Per unanimitat, queda aprovada.

Proposició no de llei sobre l'adopció de mesures per a afavorir la intermodalitat de l'estació de l'AVE de la ciutat d'Alacant, presentada pel Grup Parlamentari Esquerra Unida (RE número 85.
975, BOC número 245)

El senyor president:

Senyories, passem al següent de l'ordre del dia: presa en consideració de la Proposició no de llei sobre l'adopció de mesures per a afavorir la intermodalitat de l'estació de l'AVE de la ciutat d'Alacant, presentada pel Grup Parlamentari Esquerra Unida.

Per a la seua defensa té la paraula el senyor Tormo.

El senyor Tormo Ruiz:

Moltes gràcies.

En aquesta comissió d'infraestructures s'ha parlat moltes vegades d'intermodalitat, de la necessitat que totes les estacions de ferrocarril s'adapten i siguen accessibles als diferents mitjans de transport, entre els quals les estacions de ferrocarril han de ser nexe.

Hauria de ser obvi per a les persones que componem aquesta comissió que el transport ha d'estar adaptat a la intermodalitat i, per tant, entendran que d'alguna forma estic desconcertat quan l'alcaldessa d'Alacant, Sonia Castedo, ha bloquejat una i altra vegada la possibilitat que des de l'estació de l'AVE o el seu entorn puguen disposar-se llançadores amb autobús fins a Benidorm o Torrevella.

És completament inaudit que ni tan sols permeta la constitució.
.
.
, la senyora alcaldessa, Sonia Castedo, la constitució d'una mesa de treball sobre aquest tema.

Allò raonable és que fóra la mateixa alcaldessa d'Alacant la que hauria d'interessar-se per facilitar el desplaçament àgil entre les destinacions turístiques, entre.
.
.
, donar la importància de Benidorm, Alacant i Torrevella.
Però no, no és així.

Era Sonia Castedo -la senyora Sonia Castedo- partidària de l'AVE per a reduir el temps de viatge entre Madrid i Alacant, però el que sembla és que no és partidària que els qui volen arribar a Benidorm o Torrevella no perden el temps guanyat en la seua connexió amb eixes altres destinacions pròximes.

La nostra proposició l'únic que pretén senzillament és el compliment de la llei de mobilitat que aprovàrem fa poc en Les Corts, fa poc més de tres anys.

Sonia Castedo és avui només alcaldessa, però aquests anys ha representat a la circumscripció d'Alacant com a diputada del Partit Popular i cap de llista provincial -el que inclou Torrevella i Benidorm- de tots i totes les alacantines.
.
.
, de totes les alacantines i alacantins.

I açò fa preguntar-nos, ¿que no serà cabuderia de la senyora Castedo contra les llançadores fruit d'una visió extremament localista de la ciutat?
Sincerament no podem creure les excuses adduïdes.
.
.
, la dels greus embossos a l'entorn de l'estació.
Ningú se creu que per uns autobusos que han de travessar tres avingudes fins a l'A-70 no se puga.
.
.
no se puga fer la connexió.

Efectivament, com adduïx la senyora Castedo, existix una terminal d'autobusos en la ciutat d'Alacant.
I, ¿què?
Açò solament prova que el tràfic generat des de l'estació del ferrocarril a la d'autobusos és un problema major per al tràfic de la ciutat que el dels d'autobusos llançadora.

El servei ha de desplaçar-se on estan els usuaris i usuàries, els que demanen el servei, i no ser estos els que vagen a l'estació d'autobusos, perquè açò és el que genera el tràfic i va ser per açò que en aquestes Corts aprovàrem una llei de mobilitat per a connectar els diferents transports.

I la llei preveu la col·laboració entre les administracions -entre l'administració de La Generalitat, ajuntaments i diputació-, i també s'està incomplint en aquest cas.
Per açò portem avui a aquesta comissió la proposició a la qual l'alcaldessa d'Alacant, Sonia Castedo, s'oposa injustificadament.

Si accepten aquesta proposició i la conselleria intervé en funció de les seues competències, que les té, aconseguirem desbloquejar aquesta absurda situació i portar-la a la col·laboració entre administracions en benefici de totes les persones usuàries d'un servei que considerem necessari.

Ni podem, ni devem esperar el fet que s'execute el projecte de l'estació intermodal que agruparà l'estació ferroviària, autobusos, taxis, tramvia metropolità.
En les actuals circumstàncies pressupostàries eixa història.
.
.
, eixe projecte suposaria una demora de deu anys.

Per cert, cal recordar que la proposta d'estació intermodal que vàrem presentar seria al costat de la Via Parc i això faria que fóra un projecte molt menys costós i més ràpid, que s'acabaria en dos o tres anys.

No hi ha circumstàncies tècniques que ho impedisquen i no és de rebut argumentar, com s'ha fet, que l'absència de les llançadores beneficia a diversos sectors econòmics com a comerciants, hotelers i taxistes, doncs retindria als viatgers per a gastar en la ciutat.

¿Per açò van fer vostés les inversions de l'AVE, per a Alacant i no per a benefici dels altres municipis de la contornada?

És comprensible que el sector del taxi tinga sobre aquest tema una visió corporativista, ja que tenen una situació difícil i sabem que tota carrera és benvinguda, però solament evidencien que l'argumentació de l'afectació al tràfic de la ciutat és una mala excusa.
Per ventura, ¿tres taxis a l'estació d'autobusos des de la parada de l'AVE no suposen el mateix risc, el mateix tràfic?

L'alcaldessa d'Alacant, Sonia Castedo, hauria de tenir en compte interessos més generals.
Hauria de tenir en compte altres opcions com la possibilitat que des de Villena, per a augmentar l'escàs nombre de viatgers i viatgeres que fan parada allí, s'aposte per donar aquest servei i que les persones que així ho vullguen es baixen abans i enllacen des d'allí.

Estem convençuts que la recent ocurrència de fa un parell de setmanes de posar un autobús de la línia 6 urbana cada quinze minuts entre l'estació de Renfe i la d'autobusos, per a facilitar als viatgers i viatgeres que arriben a Alacant el desplaçament cap a altres punts de la província, es deu a la pressió interna exercida pels municipis de Benidorm i Torrevella i pel sector hoteler, a fi que aquest estiu, que ja ha començat, hi haja servei.

Però nosaltres no volem un servei a mig fer, que no resol la qüestió amb tant de transbordament i demora.
Està en mans d'aquesta comissió votar favorablement aquesta proposta i que la conselleria, en col·laboració administrativa amb Alacant, done una eixida més eficient i de futur al problema.
És l'esperit i la lletra de la normativa vigent i ens obliga a totes les parts, i s'ha de començar per açò, i reprendre també la qüestió de l'estació intermodal.

La ciutadania vol que abandonen l'urbanisme especulador, que només beneficia les seues xarxes clientelars, els seus tresors d'amics, i legisle amb seny i per al poble.
I com estic convençut que açò no ho van a fer, en les pròximes eleccions estem segurs que la ciutadania els expulsarà del govern democràticament.

Gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Tormo.

Para fijar posición tiene la palabra el señor Ponce, del Grupo Parlamentario Compromís.

El senyor Ponce Guardiola:

Gracias, señor presidente.

Desde Compromís vamos a apoyar esta moción.
Es de cajón.
Responde a una necesidad, que no es la primera ni la segunda vez, sino que se repite una y otra vez: el tener una infraestructura que da un servicio, pero las infraestructuras y servicios complementarios imprescindibles para que esa infraestructura principal tenga funcionalidad no se llevan a cabo.

Puede ser que detrás esté la presión, como se ha comentado, de determinados sectores, pero, en cualquier caso…, por ejemplo, el sector del taxi tendrá también su parte, digamos, de…, porque, bueno, el servicio de taxi siempre tiene una mayor rapidez y comodidad que no tiene un autobús.
Lo que hay que ofrecer son servicios para todos los bolsillos y para toda la población en general.

También se ha hecho referencia a que algo similar nos está pasando con la estación de Villena, puesto que…, es que prácticamente no se puede ni llegar a ella con un medio de transporte público, puesto que, de momento, hay que llegar allí por caminos.

Y resulta absurdo hacer una inversión gigantesca en un AVE que luego no esté bien conectado con los lugares a los que tiene que dar servicio.
Pero bueno, esto es a lo que nos tienen acostumbrados los gestores del estado y de la comunidad autónoma.

Y sin entender cómo el Ayuntamiento de Alicante se pueda oponer a esto, nosotros, desde luego, lo vamos a apoyar porque es de cajón.

Y nada más, muchas gracias.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Ponce.

Por parte del Grupo Parlamentario Popular tiene la palabra el señor Peral.
¡Ay!
, perdón, perdón.
(Veus) Primero, el Grupo Parlamentario Socialista, señor Signes.
(So per interferència d'un mòbil)

Té vosté la paraula, senyor Signes.

El senyor Signes Núñez:

Gràcies, president.

Evidentment anem a votar a favor de la proposició no de llei d'Esquerra Unida per tot el que ja han explicat.
És a dir, és obvi que eixa connexió entre Alacant, Torrevieja i Benidorm, a través de llançadores, ha de produir-se.
I jo crec que l'alcaldessa d'Alacant el que pretén és, amb eixes dificultats, quedar-se el turisme que aplega en AVE o que aplega per altres mitjans a la ciutat d'Alacant.

La falta de connexió de l'AVE amb les localitats costeres també es produïx en el transport per autobús, perquè l'estació d'autobusos es troba, com s'ha dit, situada a més d'un quilòmetre de l'estació de l'AVE.
El tema de l'AVE és important.
I des de l'Ajuntament d'Alacant s'ha vetat qualsevol alternativa raonable presentada pels municipis afectats per connectar l'AVE amb la resta de municipis turístics.

I el sector turístic és un dels motors fonamentals de l'activitat econòmica de la província d'Alacant.
La Costa Blanca, amb Benidorm al cap, és l'àrea turística més important d'Espanya.

Sense cap dubte, l'arribada de l'AVE a Alacant deuria tindre un impacte importantíssim en el sector turístic de la província; de forma especial, a les comarques de la Marina Baixa i la Marina Alta, que són el principal destí turístic dels usuaris de l'AVE.
I esta és una PNL que nosaltres tenim presentada i que vorem més detalladament l'aspecte de la connexió de l'AVE perquè és un aspecte molt específic d'esta PNL que estem debatent.

Però la falta de connexió entre l'AVE i els diferents nodes de transport que enllacen amb els municipis de la Costa Blanca dificulta l'accés dels usuaris a la província d'Alacant i deixen sense sentit unes inversions realitzades que són d'11.
000 euros.
.
.
, perdó, 11.
000 milions d'euros.

La connexió ferroviària, per tant, entre el Tram -que és el que nosaltres proposem- i l'AVE és imprescindible.
Eixa és la proposta del Partit Socialista que vorem en una PNL.
I, a més, és factible a curt termini si tenim en compte que les vies del Tram queden només a 100 metres de l'estació de l'AVE i el túnel finalitza a tan sols 30 metres.

Entenem que la província d'Alacant no pot esperar a una futura execució de l'estació definitiva de l'AVE, que està patint nombrosos retards en les licitacions i actuacions per falta de consignació pressupostària dels pressupostos generals del Ministeri de Foment i Adif, així com de la societat Avant encarregada de les obres de l'estació d'Alicant.
.
.
, d'Alacant -perdó.

L'actuació que el PSPV proposarem en el seu moment i que enllaça la necessitat del que diu Esquerra Unida implica únicament avançar una xicoteta part, al voltant del 3% de l'obra total de l'estació definitiva de l'AVE en Alacant.
Però, a canvi, el rendiment econòmic i social seria immens per a tota la província, és a dir, la connexió AVE-Tram.

Hem de destacar que la xicoteta part de l'obra que s'avançaria seria definitiva en el temps, a més; integrant-se la futura estació de l'AVE en Alacant, no la provisional.
En definitiva, estem parlant d'una inversió de futur que de ninguna manera seria una inversió provisional, ni d'usar i tirar, la qual cosa dóna més valor i sentit a l'actuació que proposem, i que en el seu dia plantejarem, repetisc, és la connexió de l'AVE amb el Tram d'Alacant, i és molt senzill.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Signes.

Ahora sí, por parte del Grupo Parlamentario Popular, tiene la palabra el señor Peral.

El senyor Peral Villar:

Moltes gràcies, senyor president.

Señorías, si no… si no hemos leído mal su propuesta, la del grupo Izquierda Unida, es impulsar un marco de colaboración con el Ayuntamiento de Alicante que permita favorecer la intermodalidad en la estación del AVE de la ciudad mediante la implantación de autobuses lanzadera, dando cumplimiento» etcétera, etcétera.
Yo creo que son ustedes conscientes porque lo han leído en los medios de comunicación, no es un secreto, que el Ayuntamiento de Alicante, el pasado 9 de junio puso en marcha una nueva ruta de la línea 6 del TAM para enlazar la estación del AVE y la estación provisional de los autobuses.

Esta medida buscaba dar respuesta a la petición impulsada por ciudades como Benidorm y Torrevieja para que se establecieran lanzaderas hasta sus municipios para dar servicio a los turistas cuyo destino final no es Alicante.
Estoy leyéndoles el comunicado de Europa Press publicado por el diario El Mundo y que dice, además, por eso entiendo que ustedes lo conocen exactamente igual que yo, y que además informaba que la nueva conexión entre la estación de Renfe y la estación de autobuses se iba a realizar a través de los autobuses de la línea 6 con una frecuencia media de quince minutos.
Me imagino que a ustedes esto les complace.
De este modo, la línea 6 tendrá nuevas paradas habilitadas para los viajeros que necesiten desplazarse hasta la terminal de autobuses y viceversa, así como la estación del Tram de Luceros a través del nuevo recorrido de la línea 6.

Las nuevas paradas, según este comunicado, en sentido estación AVE hacia la estación de autobuses, estarán situadas en la avenida de la Estación número 22, y la avenida de Salamanca-estación de AVE, mientras que en el sentido inverso, las paradas estarán en la avenida de Salamanca 12, y avenida de la Estación 5.
Así mismo, esta línea tendrá parada en la plaza de los Luceros para conectar también la estación del Tram, señor Signes, también, conectada, porque esta obra que usted aquí lanza tan agradablemente porque está a escasos metros, pues no es precisamente una obra barata, importantísima, que se va a realizar pero no barata que se pueda hacer así por arte de birli y birloque.

Pero, lo que sí es un hecho que ya este diputado ha expuesto en esta misma comisión, es que la estación intermodal se está poniendo en funcionamiento, y como ahora a continuación les comentaré, pues en un punto en el que yo creo que ya, cumpliendo el ordenamiento jurídico que hace falta para poder establecer, instalar una infraestructura de estas características, pues está bastante avanzado.

Por lo tanto, creemos que esta proposición no de ley que plantea Izquierda Unida, yo creo que tras este comunicado que el Ayuntamiento de Alicante ha trasladado sobre la puesta en marcha de estas lanzaderas, yo creo que es bastante…, en este momento, pues carece de sentido que sigan ustedes adelante.

Como decía, además, estos trenes lanzadera pues lo que pretenden evitar, o sea, lo que se pretende… traslada en un servicio discrecional, en el caso de estos autobuses, no un servicio regular para evitar los problemas de congestión de tráfico que se producirían por este servicio.
Pero el ayuntamiento, además, está permitiendo un servicio discrecional a Santa Pola y ha modificado el recorrido, como les he dicho, de la línea 6 del TAM.

En cualquier caso, la solución definitiva vendrá dada mediante la construcción de la estación intermodal del AVE que, como les he expuesto, el pasado 18 de junio terminó su exposición pública, y ya, digamos, el pasado 18 de junio finalizó el plazo de exposición del plan de ordenación OI/2 de Alicante, que es donde se contempla la reserva de suelo para establecer esta estación intermodal que, como saben, la apoyamos decididamente desde el Grupo Parlamentario Popular y todo lo que pueda servir para la mejor comunicación de la ciudad de Alicante con las principales ciudades turísticas de la provincia.

Por tanto, como pueden imaginar, vamos a rechazar su proposición no de ley.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Peral.

Para réplica, señor Tormo, tiene la palabra.

El senyor Tormo Ruiz:

Gràcies.

És increïble que se vullga substituir el problema del transport en la ciutat d'Alacant i les poblacions voltants, entre altres Benidorm i Torrevella, posant uns autobusos, la línia 6.
Òbviament, benvinguts siguen eixos autobusos, però això és un pedaç que no té res a vore amb el que necessiten les poblacions de la comarca.

Resulta que.
.
.
a vore, vostés, els del Partit Popular, estan molt habituats a publicitar, a les pancartes publicitàries.
.
.
La instal·lació intermodal que estan proposant vostés, i ho saben, no estarà en menys temps de deu anys.
És un projecte a llarg termini que nosaltres, ja ho he dit adés, tindríem un projecte alternatiu que costaria només dos o tres anys posant l'estació al costat de Via Parc.
També he de dir que el que ací estem plantejant també és que se complisca la llei, i crec que això no hauria d'estar en discussió.
Complir la llei de mobilitat és essencial per a donar un bon servei als ciutadans i ciutadanes de la comarca de l'Alacantí.

I ahí tenim la senyora Sonia Castedo que, per exemple, i ho he deixat adés, però és molt important, que no convoca la messa de treball.
És més, sembla ser que no té intenció, amb la qual cosa, la coordinació deguda, la coordinació deguda entre administracions que marca la llei, entre l'administració autonòmica i la municipal.
.
.
i estatal, no s'està portant a terme.
Per tant, mantenim esta proposta perquè creguem que sí que s'ha d'impulsar i el Consell no pot estar mirant cap a un altre costat, i ací el que estem veient.
.
.
la senyora Sonia Castedo jo no sé si és que està interessada en presentar-se en algun altre grup polític i tal i està fent-se ja la campanya però, òbviament, ella és la que està posant pals sobre la roda en este projecte d'estació intermodal i en estos projectes de connexió en els transports que n'hi han a Alacant.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Tormo.

Sí, señor Peral, tiene usted la palabra.

El senyor Peral Villar:

Bueno, desde el Grupo Parlamentario Popular discrepamos absolutamente con lo que está usted diciendo.
Pensamos que precisamente es el gobierno del Partido Popular en el Ayuntamiento de Alicante el que está impulsando que el transporte funcione correctamente con las posibilidades que las infraestructuras con las que contamos puedan dar.
.
.
el servicio.
.
.
Creemos que dentro de lo que a nosotros nos gustaría está correctamente resuelto.

Este problema de las lanzaderas que, quiero recordar al señor proponente, que es una problemática que se originó debido a que facilitar el acceso de los servicios del transporte público colectivo a la estación del AVE podía suponer un descenso de la demanda de los servicios del taxi, que es un sector muy importante al que también hay que atender, y que también son señores a los que hay que escuchar en este proceso, y hasta que no esté esa estación intermodal resuelta, que es la solución adecuada para este problema.
.
.
Que quiero recordar al proponente de la proposición no de ley que el Partido Popular, en el año 2003, 2003, ya puso en marcha no una estación intermodal en superficie, como la que ahora tenemos que realizar; era una gran estación intermodal para la ciudad de Alicante, soterrada, con la primera infraestructura que se cargó el Partido Socialista en el año 2010 cuando de pronto descubrió que estábamos todos en la ruina.
Y tuvimos que aceptar una solución diferente, como ya he dicho en esta comisión, cuando discutí con el partido.
.
.
con Compromís, su propuesta de estación intermodal en otra PNL, y de la misma forma le digo que nosotros en el 2003 y ahora queremos la mejor solución para Alicante.

Ahora nos tenemos que adaptar a las circunstancias económicas y su propuesta, esa que dice usted, podían haberla propuesto con un poquito más de fuerza cuando gobernaba el Partido Socialista, que aquí a nadie se escuchó, defender que llegara esa estación intermodal a la ciudad de Alicante con la celeridad con la que ustedes presentan proposiciones no de ley para que hagamos infraestructuras ahora que gobierna el Partido Popular en Madrid.
Pues a pesar de ustedes se va a hacer esa estación intermodal, y se va a hacer con mucha más celeridad de la que ustedes están aquí intentando trasladar a la opinión pública.
¿Por qué?
Porque tenemos verdadero deseo de que esa estación intermodal se ponga en funcionamiento y porque creemos que es la solución a los problemas de transporte de la provincia de Alicante, y que va a ser un avance grande.

Y le puedo asegurar que la exposición concluyó el pasado 18 de junio, la exposición del plan de ordenación urbana, y que ya está la conselleria y el Ayuntamiento de Alicante en contacto para poner en marcha esa estación intermodal en el menor plazo de tiempo posible.

Por lo tanto, no traigan a esta comisión proposiciones no de ley para generar algún tipo de alarma social que le haga creer a la gente que no estamos apoyando esas infraestructuras.
Lo estamos haciendo y lo demostró el Ayuntamiento de Alicante el pasado 9 de junio con el comunicado proponiendo las soluciones de las lanzaderas que van a solucionar en gran medida el problema.

Por lo tanto, como era lo que ustedes pedían, lo lógico sería que retiraran esta proposición, pero como no lo van a hacer, ya les anuncio que la vamos a rechazar por los motivos que he expuesto.

El senyor president:

Gracias, gracias, señor Peral.

El senyor Peral Villar:

Nada más.

El senyor president:

Senyories, conclòs el debat, anem a passar a votació.
Vots a favor de la proposició no de llei?
6.
Vots en contra?
8.
Per 8 vots en contra i 6 a favor, queda rebutjada.

Senyories, conclòs l'ordre del dia, els desitge a tots vostés un bon estiu, encara que ens anem a vore estos dies també, perquè tindrem altres coses a fer també en la cambra.

I s'alça la sessió.

(S'alça la reunió a les 14 hores i 3 minuts)