Untitled Web Page



**Ple de les Corts Valencianes celebrat el dia 19 de febrer de 2003.
Comença la sessió a les 10 hores i 39 minuts.
Presideix la Molt Excel·lent Senyora Presidenta Marcela Miró Pérez.
Sessió número 93.
Primera reunió.**

***Debat i votació del dictamen de la Comissió de Sanitat i Consum sobre el Projecte de llei de modificació de l'article 18 de la Llei 6/1998, de 22 de juny, de la Generalitat Valenciana, d'ordenació farmacèutica de la Comunitat Valenciana (BOCV número 202).***

**La senyora presidenta:**

Senyories, bon dia.

Il·lustres diputades, il·lustres diputats, *(colpejant amb la maceta)* s'obri la sessió

Primer punt de l'orde del dia: Debat i votació del dictamen de la Comissió de Sanitat i Consum sobre el Projecte de llei de modificació de l'article 18 de la Llei 6/1998, de 22 de juny, de la Generalitat Valenciana, d'ordenació farmacèutica de la Comunitat Valenciana.

Per a presentació del dictamen de la comissió té la paraula la il·lustre diputada, senyora García.

Senyories, per favor, pregue que ocupen els seus escons.
Pregue silenci, per favor, senyories.

 

**La senyora García Herrero:**

 

Molt excel·lent presidenta.

Ilustres señoras diputadas, ilustres señores diputados.

Me corresponde, como vicepresidenta de la Comisión de Sanidad y Consumo y por acuerdo de esta, la presentación del dictamen del Proyecto de ley de modificación del artículo 18 de la Ley 6/1998, de 22 de junio, de la Generalitat Valenciana, de ordenación farmacéutica de la Comunidad Valenciana.

 

**La senyora presidenta:**

 

Un moment, senyora García.

Per favor, senyories, pregue silenci.

Continue, senyora García.

 

**La senyora García Herrero:**

 

Gracias, señora presidenta.

Este proyecto de ley fue presentado en las Cortes Valen-cianas el 4 de octubre de 2002, tramitado por la Mesa de la Cámara el 14 de octubre, siendo publicado en el *Boletín Oficial de las Cortes Valencianas* número 179, de 11 de noviembre de 2002.

Se presentó una solicitud por parte del Gobierno en la que se pedía la tramitación por el procedimiento de urgencia, así como una solicitud de prórroga en el plazo para la presentación de enmiendas por el Grupo Parlamentario So-cialista-Progresistas, y tras la tramitación de estos escritos, la Mesa de las Cortes Valencianas, en su reunión del día 12 de noviembre, acordó que el plazo para la presentación de enmiendas finalizara el 20 de noviembre.

Se presentaron dos enmiendas a la totalidad, una del Grupo Parlamentario Esquerra Unida del País Valencià y una del Grupo Parlamentario Socialista-Progresistas, que fueron rechazadas.
.
.

 

**La senyora presidenta:**

 

Un moment, senyora García.

Per favor, senyories, pregue silenci.

Continue, senyora García.

 

**La senyora García Herrero:**

 

­Gracias, señora presidenta.
­ .
.
.
que fueron rechazadas en la sesión plenaria celebrada el día 15 de enero de 2003.

Las enmiendas parciales presentadas fueron 12: Grupo Parlamentario Socialista-Progressistes, 6; Grupo Parlamen-tario Esquerra Unida del País Valencià, 3, y Grupo Mixto, 3.

La Comisión de Sanidad y Consumo, en reunión celebrada el 16 de enero de 2003, realizó la recepción de en-miendas y nombramiento de la ponencia encargada de in-formar el proyecto de ley.
Esta ponencia se reunió para elaborar el informe el día 20 de enero de 2003, publicándose el informe de la ponencia en el *Boletín Oficial de las Cortes Valencianas*, número 199, de 27 de enero.

La Comisión de Sanidad y Consumo se reunió el 30 de enero para debatir el proyecto de ley, y durante la discusión en comisión se aprobó una enmienda transaccional.
Para su debate ante el Pleno de la cámara se han mantenido un total de 10 enmiendas y 2 votos particulares.

Espero y deseo, como vicepresidenta de la Comisión de Sanidad y Consumo, que durante el día de hoy, en el debate del día de hoy, sea posible alcanzar el máximo consenso.

Nada más y muchas gracias.

 

**La senyora presidenta:**

 

Moltes gràcies, senyora García.

Comença a continuació el debat de les esmenes.

Esmena número 1 del Grup Parlamentari Socialista-Progressistes.
Té la paraula la il·lustre diputada senyora Moreno per al torn a favor.

 

**La senyora Moreno Ruiz:**

Gracias, señora presidenta.

Señoras y señores diputados.

En primer lugar pasaré a la defensa de cinco enmiendas y el voto particular presentado por el Grupo Socialista.
Retiraremos la enmienda número 8.

En primer lugar, mi grupo, quiero reiterar en esta cámara.
.
.

 

**La senyora presidenta:**

 

Senyories, per favor, pregue silenci.

 

**La senyora Moreno Ruiz:**

 

En primer lugar, mi grupo, quiero reiterar en esta cámara, presentó una enmienda a la totalidad al artículo 18, a la modificación del artículo 18, y como expresé ya en la defensa de esta enmienda a la totalidad, porque pensábamos de una forma clara que no era necesario, creíamos de una forma firme que no era necesario, en este caso, la modificación de este artículo.
Este artículo que fue introducido, como bien recordamos, por Unión Valenciana en el 1998 y que, desde luego, nosotros creíamos que estaba bien y que no era necesario modificarlo ni cambiarlo.

Después de cinco años que hemos perdido, para reglamentar, en este caso, la adjudicación de las nuevas oficinas de farmacia, nos encontramos aquí en el Pleno después de un largo debate, en el sentido de modificar y seguir insistiendo en modificar este artículo.

¿Por qué se modifica este artículo?
Vamos a ver, señorías, la modificación básicamente del artículo 18 se basa en el punto número 4, donde lo que se pretendía, lo que se pretendía ­y digo bien claro­ modificar, era la puntuación en especial de la experiencia en oficinas de farmacia.
Ese era uno de los motivos y el otro, claramente, es introducir un examen para la adjudicación de estas nuevas oficinas de farmacia.

El objetivo real de la conselleria, del Partido Popular, es.
.
.
, el primer objetivo.
.
.

 

**La senyora presidenta:**

 

Per favor, senyories.
.
.
Senyora Montesinos, senyor Ramírez, per favor, pregue que ocupen els seus escons.

 

**La senyora Moreno Ruiz:**

 

Gracias, señora presidenta, por su amparo.

Bien, el primer objetivo que planteaba en este caso la conselleria, el Partido Popular, era poner a todos los licenciados con cualquier especialidad profesional en la misma línea de puntuación, o sea, con la misma puntuación.
Valora-ban, en este caso, profesionales con 15 o 20 años de farmacia, con experiencia en la oficina de farmacia, en muchos casos en pueblos pequeñitos, como ustedes saben, con guardias día si y día también y, a partir ­como hemos reiterado en esta cámara­, a partir de las tres de la tarde, en la inmensa mayoría de esos pueblos pequeños, tarde y noche, el único servicio sanitario a disposición del ciudadano y el único sanitario disponible para atender a nuestros ciudadanos y ciudadanas.

Sus méritos se pretendía que fueran los mismos que, por ejemplo, ­le voy a poner un ejemplo para que sea muy gráfico­ un farmacéutico que se dedica, en este caso, a análisis clínicos.
A cualquier otra salida profesional se quería poner por parte de la conselleria.
Porque esto se ha transformado ­digámoslo claro en esta cámara­, esta parte de ha transformado solo y exclusivamente por las presiones de los colectivos.
En este caso, todos informaban de forma clara, tanto el sindicato farmacéutico, los colegios profesionales como la farmacia rural, como las asociaciones de adjuntos y residentes y sustitutos, todos estaban en contra de esta forma clara de a todos medirlos con la misma rasera a la hora de la puntuación.

Porque, además, todos lo consideramos, todos los grupos de la oposición hicimos enmiendas en ese sentido y hemos hecho enmiendas en ese sentido, lógicamente.
Con-sideramos que era una forma injusta y además no era justificable, por lo cual ustedes, en este caso el Grupo Popular o el Gobierno Valenciano, ha cedido y ha introducido una enmienda transaccional a través del Grupo Mixto que subsana esta tropelía que nosotros consideramos que se estaba llevando a cabo a la hora de adjudicación de nuevas oficinas de farmacia, este sinsentido que se planteaba de no hacer una valoración de la experiencia profesional, en este caso, de los licenciados en Farmacia pero en la propia oficina de farmacia.

Y, además, se ha conseguido, que en las enmiendas de la oposición también estaba, introducir el primar a los farmacéuticos de nuestra comunidad, que todos creo que estábamos de acuerdo, y además, en especial, a las poblaciones de menos de 800 habitantes.

 

**La senyora presidenta:**

 

Senyories, silenci.

 

**La senyora Moreno Ruiz:**

 

Yo lo que quiero dejar patente aquí en esta cámara es que mi grupo, en esto, está de acuerdo, se ajusta a parte de nuestras enmiendas y estamos de acuerdo en parte de esta enmienda transaccional que ya aprobamos en comisión, y quiero dejarlo muy claro.

El segundo objetivo de la conselleria, señorías, era una prueba escrita, decían que para favorecer a los parados.
El espíritu a nosotros nos parece bien ­se lo digo así de claro, no se lo puedo decir más alto ni debo, pero sí se lo digo así de claro­, nos parece que el espíritu está bien, favorecer a los parados, pero no engañarlos, señorías.
Engañarlos, no, y hacer electoralismo, tampoco.

Y me explico.
¿Saben ustedes cuántos pueblos con ayuntamiento hay de menos de 800 habitantes en nuestra comunidad, señorías?
Hay 206, 206.
Y solo se van a adjudicar 120 farmacias, según las noticias de prensa de última hora, porque anteriormente ya sabíamos que el señor Farnós hablaba de 200 y de un montón.

Bien, señorías, la prueba escrita, ya le estoy diciendo claro, ¡sí!
, pero eliminatoria.
Y se lo digo así de claro, ¿eh?
, estaríamos de acuerdo, sí, pero eliminatoria, pero no timando a los parados y engañando.
Eliminatoria para demostrar la capacidad, con un tribunal montado en condiciones y, desde luego, después añadiéndole sus méritos.

O bien, porque además no estamos de acuerdo y tienen que entenderlo, no estamos nada de acuerdo con puntuar un 25 del total de la puntuación en plan chanchullo ­y lo digo así de claro­, en plan que la conselleria maneje ese 25% de puntuación en función de la adjudicación de las farmacias.

Miramos la capacidad, sí; el examen, sí, pero no de la forma que ustedes pretenden.
¿Qué es lo que pretenden, adjudicar a sus amigos sus farmacias?
Digámoslo claro.
Y, además, con la gravedad de que estamos a tres meses después de haber perdido caso cinco años, a tres meses de elecciones, señorías.

Incluso le digo más: el gobierno del Partido Popular podía haber utilizado o podía hacer el examen.
.
.
­y se lo digo así de claro­, póngalo usted en el reglamento, hágalo en el reglamento pero no lo traiga al cuerpo de la ley, porque, además, obliga y condiciona a que todas las convocatorias de nuevas oficinas de farmacia tengan que tener esta puerta del 25%.
No solo del 20, que el señor Peris le aumentó y le parecía fantástico, al 25, maneja la conselleria, de esa puntuación, para adjudicar esas oficinas de farmacia.
No nos parece bien y, además, es que además está usted condicionando a otros gobiernos porque dentro de tres meses tendríamos que cambiar la ley, otra vez a modificar el artículo 18, para retirar, para retirar, que sería lo más conveniente, esa coletilla final que lleva en este caso la transaccional con respecto solo al examen.
Haga el examen, sí, pero hágalo en la reglamentación, no lo haga en el cuerpo de la ley.

Vamos a ver, se lo voy a decir muy claro, señor Clemen-te, para abogar a la sensibilidad del Grupo Parlamentario Popular y a la propia conselleria con respecto a este tema: si ustedes retiran ese último párrafo que tiene la transaccional a partir de "la prueba escrita.
.
.
", etcétera, etcétera, etcétera o cambian ese párrafo por "prueba escrita eliminatoria", los escaños de mi grupo le votan a favor.
Eso se lo aseguro yo.
Solo con eso, no tiene usted que transaccionar nada más.
Solo con eso.
Teníamos dos condiciones de esos dos objetivos: uno está cumplido, no han tenido más remedio que hacer caso a los colectivos porque casi les han obligado, y a todos los grupos de la oposición.
Y yo le digo: este, es una condición del Grupo Socialista, si ustedes.
.
.
, sí al examen, pero poniendo la coletilla de "eliminatorio", con una oposición y un tribunal en condiciones.

Y la otra parte, que sería lo conveniente y lo que se debería de hacer si fuéramos coherentes con el contexto general de la ley, es retirar ese párrafo y dejar el resto del artículo que con sus condiciones se puede reglamentar.
Ya podían reglamentarlo antes y no han querido reglamentarlo.
Se han esperado a hacer el traje a la medida de lo que a ustedes les interesaba.

Nada más y el ofrecimiento queda encima de la mesa para que ustedes tomen la determinación que crean conveniente.

Gracias.

 

**La senyora presidenta:**

 

Moltes gràcies, senyora Moreno.

Per al torn en contra té la paraula l'il·lustre diputat, senyor Clemente.

 

**El senyor Clement Olivert:**

 

Muchas gracias, señora presidenta.

Señoras y señores diputados.

Señora portavoz del Grupo Socialista.

Mire, si algo queda claro en este momento del debate, de la modificación del artículo 18 de la ley de ordenación farmacéutica, es que el Gobierno del Partido Popular ha definido cuál es su modelo de atención farmacéutica para la Comunidad Valenciana.
Y lo que también queda claro a estas alturas del debate es que la alternativa que debería presentar el Partido Socialista es una incógnita.
Nosotros realmente no conocemos, este parlamento, ni los valencianos conocen, cuál es su punto de vista de cómo debe ser ni la atención sanitaria ni concretamente la atención farmacéutica en nuestra comunidad.

El Gobierno presentó en el año 1998 una ley de ordenación farmacéutica, plantea una modificación del artículo 18 que pensamos que clarifica el sistema de reparto de nuevas oficinas de farmacia.
Y ustedes, de manera incomprensible, a pesar del esfuerzo de consenso que ha hecho nuestro grupo con todos los grupos de la oposición, ustedes se mantienen en el discurso del no, pero no un discurso del no que una vez más carece de alternativas, sino un discurso del no por el no.
Sería interesante, señora Moreno, de una vez por todas, que ustedes dijeran: "Bueno, nuestro modelo de atención sanitaria para los valencianos en esta comunidad es este".
Y no las enmiendas que usted.
.
.
Primero plantearon una enmienda a la totalidad, que realmente carecía de sentido político, y ustedes la plantearon.
La defendieron, para nosotros, con muy pocos argumentos y con argumentos de muy poco peso, señora Moreno.
Y ahora ustedes plantean una serie de enmiendas parciales que, lejos de mejorar el texto, plantean una confusión.

Porque lo que hay que dejar muy claro, muy claro, es que nosotros en la comisión planteamos una enmienda transaccional; una enmienda transaccional que, por su intervención, se podría deducir que ustedes votaron a favor.
No, no.
En la comisión su grupo votó en contra de una enmienda transaccional que planteó el Grupo Parlamentario Popular, gracias a una enmienda del Grupo Mixto, en la cual quedaba reflejado que tendrían preferencia los farmacéuticos de oficinas de farmacia de la Comunidad Valenciana, que existiría una prueba escrita y que ese reconocimiento sería de forma especial para las poblaciones de menos de 800 habitantes, algo que de alguna manera incluso, para que sea todavía más contradictorio su discurso, queda recogido de manera parcial en algunas de las enmiendas que ustedes plantean.

Porque es absolutamente curioso el despropósito cuando ustedes dicen que exista una primacía de las farmacias en la Comunidad Valenciana.
La enmienda concretamente número 5, dice: "la experiencia profesional ­añadir­ en oficina de farmacia", aunque luego añadan "como titular al regente, sustituto o adjunto".
Y esto, sin embargo, usted no lo quiere llevar al reglamento.
Quiere que llevemos al reglamento el examen, pero esto a usted le parece que es motivo de mantenerlo en la ley.
Y luego, en la enmienda número 6, dicen: "Después de añadir en el ámbito rural, añadir en la Comu-nidad Valenciana".

Yo realmente me sorprendo, señora Moreno, realmente de qué es lo que ustedes pretenden políticamente con estas enmiendas y con este discurso, que ustedes siguen manteniendo el discurso de las sombras y el discurso de los amiguetes.
Si algo deja perfectamente claro esta modificación del artículo es que lo que se pretende es dar más equidad y más claridad.
Eso es algo que queda perfectamente definido.

Pero, desde luego, yo les insisto.
O sea, ustedes plantean una enmienda a la totalidad, plantean una serie de enmiendas parciales.
Ahora nos piden que hagamos un esfuerzo de consenso con su grupo.
Mire, nosotros hemos recogido la voluntad de las asociaciones profesionales, de las asociaciones empresariales de farmacéuticos, de los colegios profesionales y de otras asociaciones que apoyan decididamente esta modificación.
Y una vez más, ustedes son los que se encierran en el no.

Y yo le insistiría, señora Moreno: ¿ustedes no podrían alguna vez plantearse de alguna forma que pueden ser ustedes los equivocados y los demás los que tengamos razón?
Plantéese aunque sea ese pequeño.
.
.
ese pequeño lapsus de decir: "¿Podré estar yo equivocado?
" Porque es que, que todos los demás piensen una cosa y que sean ustedes los únicos que piensen diferente, no deja de ser ­a mí me parece­ llamativo.
Yo iría más allá, yo creo que es preocupante.
Yo creo que es preocupante que ustedes sigan con un discurso de absoluta soberbia política.
O sea, están ustedes.
.
.
Pero ya no me refiero solamente desde el punto de vista numérico de que, evidentemente, tienen ustedes mucha menos representación que el grupo mayoritario; es que hay otros grupos en la cámara que también están de acuerdo con esta modificación.

Y le insisto: las asociaciones de representantes de los farmacéuticos apoyan decididamente esta modificación.
¿Por qué ustedes se empeñan en el no?
Porque realmente ­seamos claros­ a ustedes esto les da exactamente igual.
Realmente lo que pretenden es.
.
.
esto es una excusa como otra cualquiera para mantener un discurso de oposición a un Gobierno.
Y esa es la pura realidad.

Porque, desde luego, evidentemente, ustedes piden que retiremos el examen, y el examen es la garantía más firme de que, por lo menos, los farmacéuticos más jóvenes tengan la posibilidad de acceder a esas nuevas oficinas de farmacia.
Y queremos, y en esa transaccional así se lo planteamos, que tengan preferencia aquellos que han desarrollado una labor sanitaria más importante en las poblaciones de menos de 800 habitantes.
Y queremos que además existan otras, otras cosas que sean tenidas en cuenta ­el currículum, la experiencia profesional, etcétera, etcétera, etcétera­ también, pero no queremos suprimir la prueba escrita.
Queremos que haya una prueba escrita, que, por cierto, es voluntaria, y que ustedes se empeñan en quitar con un discurso, sin ningún argumento, que es para los amiguetes.
.
.
En fin, lo de siempre, lo de siempre.

Yo le invito, señora Moreno.
.
.
Yo, desde luego, pensaba que usted iba a defender las enmiendas una por una.
Está usted en su derecho de defenderlas absolutamente agrupadas, me parece perfectamente bien.
Pero, desde luego, lo que sí le invito es a que nos diga realmente cuál es el motivo político por el cual ustedes se empeñan en mantener el discurso de no a la modificación de este artículo.

 

**La senyora presidenta:**

 

Un moment, senyor Clemente.
Un moment, senyor Clement, per favor.
Senyories, per favor, pregue silenci.
Continue, senyor Clemente.

 

**El senyor Clemente Olivert:**

 

Mire.
Vamos a ver.
No sé lo que ustedes piensan realmente, pero desde luego sí le puedo decir lo que nosotros pensamos.
Para nosotros la farmacia es un eslabón básico de la cadena sanitaria.
Es más, es el eslabón más cercano al ciudadano.
Y los farmacéuticos, ya sea en oficina de farmacia o en otras facetas, están desarrollando una magnífica labor profesional.
Eso, desde luego, es lo que nosotros pensamos desde el Grupo Parlamentario Popular.
Y el modelo de atención farmacéutica que queremos para la Comunidad Valen-ciana queda perfectamente claro y perfectamente definido.

Realmente ­insisto­ para los valencianos.
.
.
para esta cámara, pero también para los valencianos, el modelo, una vez más, del Partido Socialista sigue siendo una incógnita, una incógnita peligrosa.
Ustedes carecen de alternativa política, carecen de alternativa ideológica y queda plasmada en el debate.
Aun así, y a pesar de todo lo referido, nosotros mantenemos ese esfuerzo de consenso.
Y yo le pido a la señora presidenta, cuando sea procedente, si es posible suspender el Pleno porque vamos a plantear una enmienda transaccional buscando, una vez más, el consenso en esta cámara para conseguir mejorar este artículo 18.

Nada más y muchas gracias.

 

**La senyora presidenta:**

 

Moltes gràcies, senyor Clemente.

Hi ha hagut una petició d'aplegar a una esmena transaccional.
Si no hi ha inconvenient per part dels grups parlamentaris, se suspén la sessió per un temps curt per a aplegar a eixa possibilitat.

Senyories, se suspén la sessió.

 

*(Se suspén la sessió a les 11 hores i 8 minuts)*

*(Es reprén la sessió a les 11hores i 48 minuts)*

 

**La senyora presidenta:**

 

Té la paraula per al torn de rèplica la il·lustre diputada senyora Moreno, del Grup Parlamentari Socialista-Pro-gressistes.

Senyories, pregue que ocupen els seus escons.

 

**La senyora Moreno Ruiz:**

 

Gracias, señora presidenta.

Señoras y señores diputados.

Bien, señor Clemente, en primer lugar, yo le diría que dejara de hacer demagogia en esta casa, en esta tribuna, filibusterismo político y, desde luego, se deje de milongas y conteste a algo que yo le he hecho un ofrecimiento, porque aquí encima de la mesa tengo la transaccional que hace un momento han firmado todos los portavoces y que, desde luego, no tiene nada que ver con lo que yo le he dicho que era primordial para en este caso mi grupo votar a favor de la modificación de la ley.

Bien, ya le anuncio que sí vamos a aceptar esta transaccional, nos parece bien, nosotros hablábamos de que los colegios oficiales de farmacia expidieran los expedientes ante la misma puntuación y usted habla de organismos oficiales correspondientes.
Yo supongo que se identificarán cuáles son esos organismos correspondientes

Bien, y sigamos.
Hablamos del gran esfuerzo de las transaccionales que ustedes han hecho para que después algún grupo de la oposición votemos en contra.
Mire, el esfuerzo no lo han hecho ustedes, lo han hecho los profesionales, los colegios farmacéuticos y todos los colectivos para intentar que ustedes metan dentro de esta ley que se puntúe de una forma clara la experiencia profesional en oficinas de farmacia, y con todas las enmiendas que han presentado también los grupos en esa tónica, y, en especial, que se primara la farmacia rural en los municipios pequeñitos y que, además, se primara a los valencianos.
O sea, eso no era una cosa que, además, después, viene su responsable político y la saca en los medios de comunicación como si fuera un logro de la modificación.
Perdone, es un logro de la modificación al final de lo que es el trámite parlamentario, que es legal, pero no era una cosa que trajera aquí la conselleria verdaderamente como base de la modificación.

¿Y qué pretendíamos nosotros o qué pretendemos con este debate?
Mire, hemos pretendido desde el principio ­se lo dijimos en la enmienda a la totalidad­ que se adjudicaran ya de una vez por todas, después de haber pasado 6 años sin adjudicar ninguna oficina de farmacia, que por fin se reglamentara y se adjudicara, señoría.
Y no perdamos absolutamente ni un minuto más.
Ya han esperado ustedes a meses de las elecciones.
Y le vuelvo a repetir.
Mire, nosotros sí queremos la adjudicación de las oficinas de farmacia por capacidad y mérito.
¡Oiga!
, capacidad y mérito.
No como ustedes, sólo y exclusivamente por publicidad y transparencia, que también nosotros, pero que faltaría plus.
Y se lo vuelvo a recordar.
Lo que sí que está claro es que todas las transformaciones que se han hecho de los dos objetivos que yo le decía en mi primera intervención, la primera transformación se hace por presiones de los colectivos, y sea usted ético en esta tribuna y reconózcalo.

Y, por otra parte, tengo que decirle que cuando hablamos del segundo objetivo, que es el examen, algún presidente de colegio farmacéutico ha dicho que es el mal menor, o sea, la plena resignación con respecto a este tema.
Y otros colectivos han dicho no a este tema.
Con lo cual, estamos hablando de que no estamos de acuerdo en cambiar el artículo 18 sólo y exclusivamente con un objetivo: el disponer de un 25% para puntuar arbitrariamente la conselleria.
Se lo puedo decir más alto, pero no se lo puedo decir más claro, señoría.
Esto es, y se lo puedo decir porque me lo permite esta tribuna, un mangoneo.
*(Remors)*

Y le voy a hacer unas preguntas de unos supuestos, y se lo digo así de claro, déjeme expresarme como yo crea conveniente porque creo que me ampara esta tribuna para hacerlo.
Mire, correctamente y respetuosamente le voy a hacer tres supuestos y usted, por favor, contésteme en esta tribuna de esos supuestos.

Farmacéuticos con farmacia.
¿Usted me asegura que un farmacéutico que ha demostrado su capacidad con 20 años de ejercicio profesional, guardias casi todos los días y, además, como único sanitario disponible en ese pueblo, tarde y noche, que va a tener una plaza de estas oficinas de farmacia?
¿Me lo asegura usted, señoría?
Tómese nota y contésteme.

Segundo supuesto.
Farmacéuticos sin farmacia; paro, licenciado lógicamente, diplomado en sanidad, master en salud pública, master en atención farmacéutica, doctorado con calificación de *cum laude*.
¿Esto le va a puntuar más que el examen que tiene el 25% de la puntuación total y global para valorar una nueva oficina de farmacia?

Otro supuesto.
La señora, la señora que ustedes -lo puedo utilizar porque mi grupo esas formas no las utilizan, pero ustedes sí porque yo se las he oído muchas veces- la señora de.
.
.
, que hace un par de años ha vendido su farmacia por 180 millones de pesetas, ¡oiga!
Hoy, ¿se puede adjudicar una nueva oficina de farmacia?
Mire, señoría, no está en está en el primer caso, en le primer caso no está, en el primer ejemplo, no ha hecho un ejercicio profesional en el pueblo pequeñito durante muchos años como único sanitario.
No está en el segundo caso.
No es un cerebrito.
No es una señora con un currículum maravilloso.
¿Esta señora va a tener farmacia?
¿O de qué estamos hablando, señoría?

Y, además, se permiten el lujo en medios de comunicación de decir sus responsables políticos que se adjudican las farmacias teniendo en cuenta la valoración de la experiencia rural.
¡Oiga!
, pero si son la introducción de enmiendas transaccionales que ustedes en la base de su artículo y modificación del artículo 18, esa experiencia profesional en oficina de farmacia no estaba reflejada, era todo igual, toda la experiencia igual, ya le he dicho antes.
Y, por otra parte, que se prima a los valencianos.
¡Faltaría plus!
Eso tampoco lo tenían considerado.

Me parece bien que ahora se explicite todo esto en medios de comunicación como un gran logro del Partido Popular, del grupo del gobierno y de la conselleria sólo y exclusivamente porque han hecho caso a los colectivos, a los grupos políticos y, lógicamente, no han tenido más remedio que por lo menos un 50% de esos objetivos.
.
.
, porque, además, era de justicia, absolutamente de justicia si queríamos conservar una calidad alta dentro de las oficinas de farmacia de nuestra comunidad.

En lo que no estamos de acuerdo, y le he hecho un ofrecimiento antes y se lo sigo reiterando, es en la fórmula.
Examen para dar esperanzas a los parados, sí, pero que sea eliminatorio, si está dentro del contexto de la ley y, si no, sáquelo usted fuera, porque usted podía haber reglamentado, perfectamente podía haber reglamentado esto y haber sacado las nuevas oficinas de farmacia ­y lo sabe­ sin haber hecho ninguna modificación.
Si se lo hemos dicho antes.
Si la enmienda a la totalidad se la presentamos porque el texto considerábamos que estaba bien, dentro de que nosotros votamos el no a la ley en general.
Le dijimos que podía haber hecho el trabajo perfectamente.
La problemática que tiene la conselleria es que tenía dos objetivos; uno lo ha declinado por presiones y, el otro, lo mantiene.
Eso es claro y patente.

 

**La senyora presidenta:**

 

Senyora Moreno, vaja finalitzant.

 

**La senyora Moreno Ruiz:**

 

Termino enseguida, señora presidenta.

Y yo le vuelvo a ofrecer en este caso que si eso desaparece del contexto de la ley, que sería lo más indicado, esa frase, mi grupo vota a favor de la modificación del artículo 18 como no podía ser de otra forma.

Gracias.

 

**La senyora presidenta:**

 

Moltes gràcies, senyora Moreno.

Per a rèplica, té la paraula el senyor Clemente.

 

**El senyor Clemente Olivert:**

 

Vamos a ver, señora Moreno, yo le he hecho una.
.
.
No, realmente no, tiene usted razón, no entiendo, no entiendo su discurso.
Pero, es que antes le he hecho una invitación y ahora le reto, señora Moreno, a que nos diga realmente usted, como portavoz de su grupo, cuál es su modelo de atención farmacéutica para la Comunidad Valenciana.

 

**La senyora presidenta:**

 

Senyora Moreno, per favor.

**El senyor Clemente Olivert:**

 

A que nos diga usted cuál es el criterio de selección que quiere que se haga para los farmacéuticos de la Comunidad Valenciana, un criterio justo y equitativo como el que plantea el Gobierno.

Yo le insisto, ustedes siguen en el discurso de las sombras, en el discurso de los insultos y en el discurso de la ausencia de alternativas.
No son ustedes alternativas ni en este tema ni en ninguno.
No son ustedes una alternativa para este partido ni para este gobierno.
Pero, además, se encierran todavía, siguen con la misma soberbia que tenían cuando eran gobierno y la mantienen desde la oposición.
*(Remors)*

Sí, sí, vamos a ver.
Nosotros planteamos una transaccional en la comisión donde quedaba perfectamente recogido que tendrían preferencia los que hubieran desarrollado una actividad en oficinas de farmacia, que la hubieran desarrollado en la Comunidad Valenciana, que la hubieran desarrollado en poblaciones de menos de 800 habitantes y que, además, se planteaba que existiera una prueba escrita, que se tuvieran en cuenta el currículum y que se tuviera en cuenta la experiencia profesional.

Y ustedes, hay que recordar, por esa soberbia que mantienen, votaron que no a todo esto, a todo lo que usted ahora está diciendo.
En el *Diario de Sesiones* consta que solamente dos grupos, el Grupo Parlamentario Popular y el Grupo Mixto, votaron que sí a esa transaccional.
Ustedes votaron que no.
Aunque ahora diga que están de acuerdo, votaron que no.
Realmente es la incongruencia más absoluta.
O sea, el decir, ya no sobre puntos distintos, sino sobre los mismos puntos, sobre los mismos artículos y sobre las mismas enmiendas, ahora decir una cosa y, luego, decir otra.
Son ustedes una absoluta contradicción constante.
Pero, no solamente son una contradicción con otros grupos de la Cámara.
Además, son una contradicción con otros partidos socialistas.
Pero hoy han llegado ya al súmmum; son una contradicción con ustedes mismos.

O sea, nosotros hemos hecho desde el grupo mayoritario un esfuerzo de consenso con otros grupos parlamentarios, con todos los grupos parlamentarios, planteamos una transaccional que ustedes ­insisto­ votaron que no, aunque, luego, varias de las enmiendas podrían ser semejantes a la transaccional que ustedes votaron que no y, aun es más, le seguimos planteando más transaccionales porque seguimos pensando que puede haber un esfuerzo de consenso.

Y le insisto, señora Moreno, estas iniciativas están absolutamente respaldadas por los colectivos farmacéuticos, por las asociaciones empresariales, por los colegios profesionales.
Sí, están respaldadas.
Y ustedes son los que dicen que no.
Y le digo, como le he dicho antes: ¿no se podrían plantear ustedes a estas alturas del debate, independientemente de la transaccional, que me imagino que votaremos a continuación y que supongo que ustedes votarán que sí, no se puede plantear a estas alturas del debate que podría ser que fueran ustedes los equivocados y todo el resto del mundo mundial los que tuvieran razón?
Porque es que, realmente, ustedes siguen y siguen insistiendo en el no, en el no al artículo 18, en el no a la Ley de ordenación farmacéutica, en el no a la ley.
.
.
, el no a cualquier cosa.
Es el discurso del no por el no, pero es un discurso sin ninguna alternativa y sin ninguna alternativa positiva, porque, insisto, ustedes realmente la Ley de ordenación farmacéutica y esta modificación les trae absolutamente sin cuidado.
Ustedes quieren hacer una especie de campaña electoral y les da exactamente igual cuál sea el beneficio de los farmacéuticos y cuál sea lo mejor para los valencianos.
Eso realmente es lo que a usted les interesa.
Pero, incluso, en esa estrategia se equivocan, porque su discurso, señora Moreno, sí que es absolutamente demagógico y absolutamente carente de alternativas.

Nada más y muchas gracias.

 

**La senyora presidenta:**

 

Moltes gràcies, senyor Clemente.

L'esmena, per tant, número 8, del Grup Parlamentari Socialista-Progressistes ha estat retirada.
Ha arribat a la Mesa de les Corts una esmena transaccional a l'esmena número 9 del Grup Parlamentari Mixt a la 10 del Grup Esquerra Unida i a la 11 del Grup Parlamentari Socialista al projecte de llei de modificació de l'article 18.

"Enmienda transaccional al artículo único, punto 6, sustituir el texto por el siguiente:

6.
En caso de coincidencia de puntuación, tendrá preferencia el farmacéutico de mayor antigüedad en el ejercicio de la profesión acreditada mediante certificación expedida por el organismo oficial correspondiente.

Firmado: Grupo Parlamentario Socialista, Grupo Parla-mentario Popular, Grupo Parlamentario Esquerra Unida y Grupo Mixto.
"

Senyories, votació a esta esmena transaccional.
Comen-ça la votació.
El resultat de la votació és de 74 vots a favor, cap en contra, cap abstenció.
Queda aprovada esta esmena transaccional.

Senyories, votació a la resta d'esmenes defensades del Grup Parlamentari Socialista-Progressistes i el vot particular 1.
Senyories, comença la votació.
El resultat de la votació és de 30 vots a favor, 44 en contra, 1 abstenció, queden rebutjades estes esmenes i el vot particular.

Defensa de les esmenes del Grup Parlamentari Esquerra Unida i el vot particular número 2.
Té la paraula la il·lustre diputada senyora Llinares.

 

**La senyora Llinares i Llorca:**

 

Senyories.

Esquerra Unida, tal i com vam expressar en la defensa de l'esmena a la totalitat que li vam fer a aquesta llei, estem perquè aquesta llei torne a la Generalitat i es redacte una nova llei.
Una nova llei que no contemple sols la problemàtica de les oficines de farmàcia sinó l'atenció farmacèutica en el seu conjunt.

Pensem que en un país on la despesa farmacèutica puja irresistiblement i de manera contínua, alguna cosa cal que diguen les farmacèutiques i els farmacèutics, i algun paper, a més de vendre els productes farmacèutics haurien de jugar; a més d'altres aspectes com l'atenció farmacèutica als centres sociosanitaris, o contemplar els medicaments veterinaris i els pinsos medicamentosos, o les anàlisis, l'ortopèdia, la salut mediambiental.
No ha estat així.
Anem aleshores a l'intent de pedaç que significa aquesta modificació de la llei.

A Esquerra Unida li pareix que aquesta esmena transaccional que es va aprovar a la comissió no millora el text original, i no és que el text original siga una meravella però aquesta nova redacció no és millor que la primera.
Si ja l'existència d'una prova escrita patrocinada pel Partit Popular, ja és una temeritat, no podem oblidar els últims exàmens fets als metges a fi de donar-los la plaça en propietat, a certs alts càrrecs de la Conselleria de Sanitat, que devien de mancar d'un currículum adequat per a poder concórrer amb igualtat de condicions amb altres facultatius per obtenir eixa determinada plaça; perquè damunt, ací, en aquesta llei, eixa prova tinga un pes percentual d'un 25% del total de punts que s'hi poden obtindre.
Això és un gra massa.

L'examen, que podria ser una bona idea, en les mans del Partit Popular, i amb un valor del 25%, pot ser una eina definitiva per a donar-li l'oficina a qui vulguen donar-li-la.
Independentment d'altres consideracions que no siga el desig del partit governant.

Tampoc entenc en què es millora el text, que "rural" vol dir de menys de 800 habitants.
Jo creia que "rural" no es definia en funció del número d'habitants, sinó en funció de l'entorn, i açò dels 800 habitants, només eixa com a definició, això pot dur a moltes interpretacions i sobretot a moltes moltes actuacions.

A més a més trobem que el punt quatre està millor redactat en la nostra esmena, la número 3.
Almenys és més afavoridor per a totes aquelles llicenciades que no sent propietaris d'oficines de farmàcia, i que quan treballen en alguna d'elles treballen com a farmacèutica substituta o com auxiliars; categories, les dues, que donen menys puntuacions que sent farmacèutica propietària, o siga, farmacèutica "jefe".

Allò de: "i molt especialment l'experiència professional en oficina de farmàcia, independentment de la categoria que ostentara en eixe moment", cal que figure en aquesta llei d'obtenció d'oficines de farmàcia.
És una necessitat d'un conjunt de llicenciades que amb contractes temporals d'auxiliars, de substituts, treballen quan treballen en oficines de farmàcia.
Necessiten que el temps treballat amb aquestes condicions tinga la màxima puntuació dins del barem.
Que puntuen com a farmacèutic propietari, necessiten estar en igualtat de condicions que els farmacèutics propietaris.
Del contrari, mai podran accedir a un lloc de farmacèutica titular.
El principi d'igualtat de possibilitats no es complirà mai.

L'esmena número 7 té a vore amb eixos casos en què la propietària d'una farmàcia en una localitat, sol·licita, i li concedixen ­i sabem algun cas­ una oficina en una altra localitat, i passa el temps, i ni obri la nova oficina de farmàcia ni renúncia a ella, ni el que és pitjor, la fa renunciar la conselleria a una de les dues oficines: la que té en propietat i oberta en una població, i la que té concedida, tancada i en reserva, en una altra població.
I això algun cas pels voltants del meu poble ha passat, per això ho sé.

Alguna cosa deu de deixar aquesta llei sense amarrar perquè esta situació es done en la realitat.
Doncs aquesta esmena està en el sentit que aquests embolics tinguen una ràpida solució.
No es pot mantindre la situació de privilegi d'uns farmacèutics sobre altres.
Aquesta esmena nostra intenta solucionar aquesta casuística.

I dins d'aquest punt, el cinc, no entenem com, quan es fa una al·lusió a l'edat del farmacèutic per a participar en el procediment d'adjudicació de noves oficines, es parla de l'edat màxima de 70 anys.
No entenc, perquè o no es parla d'edat, els farmacèutics no tenen límit d'edat, no compta l'edat per a accedir a noves oficines de farmàcia, o que si cal que comptem l'edat, siga la de jubilació de tot el món, els 65 anys.
Senyors del PP, o cap edat o els 65 anys.
Esquerra Unida opta perquè siguen tractats iguals que la resta de paisans.

L'esmena 10, com hem firmat la transaccional no és exactament la que mosatros hem posat, però, en fi, en ares del consens hem firmat l'esmena transaccional que substituix a la nostra esmena 10 i la nostra la retirem.
Però que conste, senyor conseller, que era millor la de mosatros, eh?

Moltes gràcies.

 

**La senyora presidenta:**

 

Moltes gràcies, senyora Llinares.

Té la paraula, senyor Concepción.

 

**El senyor Concepción Moscardó:**

 

Presidenta, por favor.
Por una cuestión de orden.
Si se accediera a un receso para intentar transaccionar con el grupo de Esquerra Unida las enmiendas que ha defendido, podríamos.
.
.

 

**La senyora presidenta:**

 

Moltes gràcies, senyor Concepción.

Si no hi ha inconvenient, esta presidència considera la possibilitat de fer un recés per aplegar a una transaccional.
El més curtet possible.

 

**El senyor Concepción Moscardó:**

 

Moltes gràcies, senyora presidenta.

 

**La senyora presidenta:**

 

Gràcies.

Se suspén la sessió.

 

*(Se suspén la sessió a les 12 hores i 12 minuts)*

*(Es reprén la sessió a les 12 hores i 22 minuts)*

 

**La senyora presidenta:**

 

Té la paraula per al torn en contra el senyor Concepción.

 

**El senyor Concepción Moscardó:**

 

Señora presidenta.

Señorías.

Señora Llinares, le he explicado a usted que estábamos estudiando una modificación del término "rural" que permitiera llegar a un acuerdo con su grupo en este tema.
La definición que mi grupo ha hecho, y tras un detenido análisis del límite de los 800 habitantes, toda la negociación realizada con todos los colegios profesionales, con todas las agrupaciones farmacéuticas, con todos los representantes socialmente de farmacia, hacen que no podamos modificar, en absoluto, este término por el grado de consenso que ha tenido.

De todos modos, yo quiero hacer hincapié en que usted, desde luego, desde su postura, como no admite los colegios profesionales, es algo que a usted le molesta, que le ha molestado a usted y a su grupo reiteradamente, por lo tanto, comprendemos que usted no pueda comprender a los colegios.

Se lo decimos porque usted ha vertido en sus afirmaciones anteriores varias falacias que yo quiero recalcar.
Por ejemplo, usted ha dicho que los farmacéuticos son los responsables del gasto farmacéutico.
Mire usted, esto es error total y absoluto, está recogida en su anterior intervención esta afirmación que usted realiza, y eso es totalmente fuera de la realidad.

Para dispensar un medicamento, primero tiene que haber una cadena en la que interviene mucha gente, hasta que se llega a la conclusión de la prescripción de esa medicación, y el acto de dar cumplimiento a esa prescripción es lo que realiza el farmacéutico.
Pero un farmacéutico que, por otro la-do, y desde el principio, está cooperando con la Conselleria de Sanidad en la contención de este gasto farmacéutico mediante una política adecuada de genéricos, de antibióticos y de otros aspectos que no es momento de reseñar.

Por lo tanto, quiero que tenga usted muy claro que la cooperación de los colegios profesionales en este término es clara y que los farmacéuticos no son, en absoluto, los responsables del incremento del gasto farmacéutico.
Es esta afirmación.
.
.
, quiero decirle varias cosas.

Primero, que usted ha retirado la enmienda número 10, por lo tanto, no sé si es mejor o peor, pero usted, esa enmienda.
.
.
sabe que ha firmado y porque es mucho mejor, la transaccional que se ha leído anteriormente, si no, en otro caso usted no lo hubiera hecho.
Usted tiene vivas las enmiendas número 3 y número 7.

Las enmiendas número 3 y número 7 sabe que no pueden ser aprobadas por una cosa, porque usted, en la en-mienda número 3, mantiene la redacción antigua antes de la modificación que estamos planteando en estos momentos.
Usted mantiene la palabra "baremo" y sabe que esta la sustituimos desde el principio por el criterio de selección; y en cuanto a la valoración de la experiencia profesional, sabe usted que se ha prácticamente debatido discutido y llegado a conclusiones aceptadas dentro del debate anteriormente realizado.

En la número 7, cometen ustedes dos errores fundamentales, y voy a ser muy breve en el planteamiento de estos dos errores.
Primero, ustedes no tienen en cuenta que lo que se le da al farmacéutico es una autorización, no una concesión administrativa.
Esto diferencia fundamentalmente un concepto de otro concepto.

Por otro lado, ustedes quieren limitar a 65 años, en vez de a los 70, el límite del ejercicio profesional.
Si cualquier ejercicio profesional liberal tiene un tope de 70 años, lógicamente, el farmacéutico, para efectos de concesión, lógicamente, debe adoptarse esta edad tope de los 70 años para el límite de su concesión, que es lo que recoge en esta modificación el planteamiento de la Conselleria.

Pero yo quiero recalcarle en estos momentos que esta ley es una ley que está pedida, está consensuada y está facilitando la integración de todos los farmacéuticos jóvenes, esos farmacéuticos que queremos que entren a formar parte del cuerpo sanitario de esta comunidad, porque esta comunidad los necesita y está facilitando los medios para que luchen en igualdad de oportunidades con el resto de los farmacéuticos actualmente existentes.

Por otro lado, quiero recalcarle algo que usted ha manifestado en su exposición previa, y es que esta ley está desarrollada al cien por cien, en estos momentos, con 23 órdenes y decretos.
Y vuelvo a insistirle en algo que considero que es prioritario, que es necesaria esta modificación, que con las modificaciones que se han aportado se ha mejorado el planteamiento inicial y que usted, en estos momentos, si fuera consecuente con la información que ha recibido de los farmacéuticos, votará a favor de las modificaciones que nosotros estamos planteando.

Espero que se lo piense y que vote a favor, señora Llinares.

Muchas gracias.

 

**La senyora presidenta:**

 

Moltes gràcies, senyor Concepción.

Té la paraula per al torn de rèplica la il·lustre diputada senyora Llinares.

 

**La senyora Llinares i Llorca:**

 

Senyora presidenta.

Senyories.

Bé, jo no sé de què ha anat el *paripé* este que han muntat per a davant el Ple, jo no sé això de què anava, perquè han dit que si volien fer una transaccional o no sé què, s'han reunit els del Partit Popular, han parlat que.
.
.
Bé, almenys un grupet del Partit Popular, han parlat del que hagen parlat i han vingut a dir-me que res, o siga, que no.
Aleshores, jo, el que no sé.
.
.
, però sense fer ninguna proposta ni no proposta, o siga, res, simplement hem pa-rat el Ple, jo què sé!
, perquè algú tindria ganes de descansar, però, en fi, que no tenia res a vore amb l'assumpte de la farmàcia.
.
.

 

**La senyora presidenta:**

 

Senyora Llinares, atinga's.
.
.

 

**La senyora Llinares i Llorca:**

 

Ja m'atinc, ja m'atinc, sí senyor, m'atinc de seguida, senyoria.

A vore, jo, que ho tinc escrit i que ho he llegit, dic: "Esquerra Unida, tal i com vam expressar en defensa de l'esmena a la totalitat que li vam fer a aquesta llei, estem perquè aquesta llei torne a la Generalitat i redacte una nova llei que no contemple sols la problemàtica de les oficines de farmàcia, sinó atenció farmacèutica en el seu conjunt.
Pen-sem que en un país on la despesa farmacèutica puja irresistiblement i de manera contínua, alguna cosa cal que diguen les farmacèutiques i els farmacèutics i algun paper, a més de vendre els productes farmacèutics, hauran de jugar".

En aquell moment vaig explicar el que passava en el Parme, que és la llei d'harmonització de productes farmacèutics, que resulta que els farmacèutics no tenien ni idea que hi havia una llei del Parme per a harmonitzar els productes farmacèutics.
Bé, doncs, això, eixe paper es tractaria que feren els farmacèutics, i eixe paper ni s'arreplega en la llei antiga ni s'arreplega en esta llei, ni es tracta de res de tot això en esta tribuna.

El senyor diputat, bé, doncs, sent el que vol sentir i posa en la boca d'altres persones el que a ell li agradaria, per a després demonitzar-les, som el.
.
.
, com és a dir que diu Bush?
, "l'eix del mal", som mosatros l'eix del mal i aleshores ja li agradaria que diguérem eixes coses.
Però no, jo vullc un paper important dels farmacèutics dins de la sanitat en el País Valencià, i no el de simples botiguers.

Mire, mosatros, ací, les nostres esmenes estaven pensant molt en les farmacèutiques i els farmacèutics, que fa més o menys temps que han acabat la carrera, però 150 milions per a comprar una farmàcia no tenen, ninguna possibilitat, ninguna, i, aleshores, estan pegant bacs de farmàcia rural en no farmàcia rural, de substituts, d'auxiliars i de no sé què, i els punts els valen ben poquet, i tal com i com vostés han redactat esta llei i tal i com vostés han modificat la llei anterior, mai en la vida eixes persones podran accedir a una oficina de farmàcia.

Esta modificació no està feta.
.
.
Estarà feta per a qui estiga feta, que per a algú estarà feta, esta modificació, però, per descomptat, per a facilitar l'accés a.
.
.

 

**La senyora presidenta:**

 

Senyora Llinares, vaja finalitzant.

 

**La senyora Llinares i Llorca:**

 

­Ja calle­ .
.
.
oficines de farmàcia de farmacèutiques que no disposen de diners ni els pares ni res de tot això tenen farmàcia, per descomptat, no està feta.

Moltes gràcies.

 

**La senyora presidenta:**

 

Moltes gràcies, senyora Llinares.

 

**La senyora Llinares i Llorca:**

 

Anem a votar que no.

 

**La senyora presidenta:**

 

Té la paraula l'il·lustre senyor Concepción, del Grup Parlamentari Popular, per a rèplica.

 

**El senyor Concepción Moscardó:**

 

Señora presidenta.

Señorías.

Señora Llinares, no tenemos dudas de qué es lo que usted va a decidir, pero no ahora, sino desde el principio.

Pero tengo que puntualizarle varias cosas.
Primero, usted ha subido ahora a hablarnos de la totalidad de la ley, y aquí estamos debatiendo sola y exclusivamente la modificación del artículo 18, cosa que usted no ha dicho nada.

Mire, está hablando de la ley, la ley de la *botiga*.
.
.
, eso no es una ley, es un plan de armonización, que es otra cosa totalmente diferente.
Y usted, como hace habitualmente, interpreta como quiere el reglamento, la ley, la orden, lo que usted quiere y de la manera que usted quiere.
Señora Llinares, eso no es así, infórmese, se lo he dicho reiteradamente, infórmese, pero infórmese de verdad.

Mire, usted ha dicho aquí que esta es una modificación para que el que tenga dinero acceda a la farmacia, y es todo lo contrario, desde el principio se lo he reiterado y se lo vuelvo a decir: mi partido, mi gobierno y mi grupo, lo que quieren es que todos los farmacéuticos tengan acceso a una farmacia, a la autorización de implantación de una nueva farmacia, en igualdad de oportunidades.
Esto es lo que traemos aquí con la modificación del artículo 18.

Y, para terminar, le quiero decir una cosa que usted ha reiterado como que ustedes quieren que el farmacéutico ocupe un papel importante en la sanidad, y mire, ustedes lo quieren, pero es que nosotros hemos hecho una realidad del papel importante que están realizando en la acción sanitaria de esta comunidad complementando al resto del mundo sanitario.
Esto lo ha hecho mi gobierno, lo apoya mi grupo y seguiremos haciéndolo con satisfacción de los colegios profesionales y con la ayuda que recibimos reiteradamente de ellos para que esto pueda mejorarse cada día más y sea mayor el grado de cooperación que tenemos entre todos los colectivos que forman el mundo sanitario.

Esto es lo que quiero que usted, a partir de estos momentos, tenga en cuenta y tome información de las fuentes donde toma, para no hacer afirmaciones totalmente erróneas, puesto que lo que usted dice que quiere, nosotros lo hemos hecho una realidad y está realizándose diariamente en todo el mundo de la Comunidad Valenciana.

Muchas gracias, señora Llinares.

 

**La senyora presidenta:**

Moltes gràcies, senyor Concepción.

Senyories, votació de les esmenes defensades pel Grup Parlamentari Esquerra Unida i el vot particular d'Esquerra Unida.
.
.
Té la paraula el senyor Perelló.

 

**El senyor Perelló Rodríguez:**

Sí, señora presidenta.
Si vamos a someter a votación las dos que quedan, la 3 y la 7, sería para pedir votación separada.

 

**La senyora presidenta:**

¿Solicita votación separada para la 3 y la 7?

 

**El senyor Perelló Rodríguez:**

Sí, sí, porque la 10 está transaccionada, está retirada.

 

**La senyora presidenta:**

Vot particular, el 2.
Senyories, comença la votació.
El resultat és de 27 vots a favor, 43 en contra, 1 abstenció, queda rebutjat.

Votació de l'esmena número 3.
Comença la votació.
El resultat és de 26 vots a favor, 43 en contra, 1 abstenció, 1 nul.
Queda rebutjada l'esmena número 3.

Votació a l'esmena número 7.
Senyories, comença la votació.
El resultat és de 3 vots a favor, 41 en contra, 24 abstencions.
Queda rebutjada l'esmena número 7.

L'esmena 9, del Grup Mixt, ha sigut retirada.
Per tant, correspon la votació de l'article únic.
Senyories, comença la votació.
El resultat de la votació és de 44 vots a favor, 27 en contra, cap abstenció.
Queda aprovat l'article únic.

Votació de la disposició final.
Senyories, comença la votació.
El resultat és de 44 vots a favor, 27 en contra, cap abstenció.
Queda aprovada la disposició final.

Votació a l'exposició de motius com a preàmbul de la llei.
Comença la votació.
El resultat de la votació és de 44 vots a favor, 27 en contra, cap abstenció.
Queda aprovada l'exposició de motius com a preàmbul de la llei.

Senyories, votació de totalitat del Projecte de llei de modificació de l'article 18, de la Llei 6/1998, de 22 de juny, de la Generalitat Valenciana, d'ordenació farmacèutica de la Comunitat Valenciana.
Senyories, comença la votació.
El resultat de la votació és de 44 vots a favor, 27 en contra, cap abstenció.
Queda aprovat el Projecte de llei de modificació de l'article 18, de la Llei 6/1998, de 22 de juny, de la Generalitat Valenciana, d'ordenació farmacèutica de la Comunitat Valenciana.

Per a explicació de vot, té la paraula el senyor Peris del Grup Mixt.

 

**El senyor Peris i García:**

Gràcies, senyora presidenta.

Hem votat afirmativament aquesta modificació de l'article 18, de la Llei d'ordenació farmacèutica de la Comunitat Valenciana, primer, com a una demostració que no sempre som irresponsables, és a dir, que es pot votar que sí, es pot votar que no, es pot abstenir, perfectament, a les propostes que fa el Partit Popular.

Nosaltres, quan va vindre la modificació, pensàvem que tota una sèrie de propostes que feia el Grup Popular per a ordenar la nova manera d'adjudicacions d'oficines de farmàcia, pensàvem que no eren del tot encertades.
Teníem la intuïció que no havien encertat en algunes de les propostes que feien i en algunes que sí.
Per això també és veritat que no férem esmenes a la totalitat, el van veure.
Nosaltres, en principi, ens semblava bé que hi haguera un límit d'edat que la llei no contemplava anteriorment que a partir d'una edat, a partir dels 70 anys, ja no s'entre en el procés d'una adjudicació de farmàcia.
I hem de recordar, i per a nosaltres és molt important, que estem parlant del sector d'autònoms, que en este cas serien els autònoms de farmàcia.
I, per tant, que no és estricte tampoc les circumstàncies, diguérem, dels sectors laborals, altres sectors laboral, diguérem, de règim general, per a entendre's, de la seguretat social.
Per això no-saltres també enteníem que no era precís marcar allò del 65 anys.
Pensem que en el sector dels autònoms hi ha una diferenciació dels períodes laborals o els períodes de treball.

Ens semblava bé que s'introduira una prova, a nosaltres ens semblava bé que hi haguera, a més de tota una sèrie en el barem, tota una sèrie d'experiències i de formació, que hi haguera un examen.
Nosaltres pensem que era un pas positiu, perquè això podria fer que algunes persones ahí tingueren una sèrie de punts i que avançaren en punts en detriment del que podria anar en contra d'ells per joventut, el tema de l'experiència, pensem que seria una prova que es valora, efectivament, es poden avançar una sèrie de punts per a tindre una nova oficina de farmàcia en l'adjudicació.
Però després pensàvem que era millor definir l'àmbit rural i ja ho diguérem en aquell moment, i ho hem mantés.
I per això pensàvem que l'àmbit rural no ens serveix quan estem parlant d'un negoci, estem parlant d'un mercat i per tant estem parlant d'una oficina que allò important és la població, és a dir, no és exactament l'àmbit rural, perquè en l'àmbit rural valencià hi ha poblacions on tenir una farmàcia és un bon negoci, pot viure perfectament una persona.
Per exemple, pensem, àmbit rural, Requena és un àmbit rural o Utiel, és a dir, són zones que no són zones litorals ni són zones especialment urbanes, on el pes del sector primari en la indústria de Requena o d'Utiel, que fonamentalment està al voltant de l'agricultura i de la ramaderia i de les seues transformacions, és un àmbit rural.
En canvi, una oficina de farmàcia més propera al litoral, diguérem, a les zones urbanes, amb una població de menys de 800 habitants, ja hi ha ahí menys mercat i per tant més negoci.
Nosaltres pensàvem que l'àmbit rural era millor justament, perquè estem parlant d'oficines de farmàcia, parlar-ho de població.

Pensàvem que era positiu, era positiu, fixar dintre del barem la nota, perquè això hauria anat en detriment, podia anar en detriment de l'experiència.
I pensàvem que estava bé com estava en l'anterior llei, estava bé, i així ho reclamava el sector.
I nosaltres estem convençuts que les nostres esmenes han estat possibles perquè d'alguna manera hem estat vehicles del sector.
És a dir, no pensen que tota la faena, ni molt menys, no sabríem del que estem parlant, és a dir, nosaltres estem convençuts que les nostres esmenes han estat replegant la veu del sector i que la veu del sector és el que fonamentalment també ha escoltat el Partit Popular, m'imagine.
Nosaltres hem estat vehicles, d'alguna manera, que el sector, els farmacèutics, volien, efectivament, que es contemplara l'experiència en oficines de farmàcia de la Comunitat Valenciana.

I això ho hem aconseguit, d'alguna manera ho hem aconseguit i, torne a dir, no per nosaltres mateixa sinó perquè nosaltres amb eixes esmenes pensem que hem coincidit amb la voluntat majoritària del sector farmacèutic.
Que vull tornar a dir que, amb matisos, nosaltres no hem fet una lectura global de la llei, no ens hem proposat amb les nostres esmenes fer una lectura global de la llei aprovada en l'anterior legislatura, no ho hem fet.
Pensem que no era el moment, estàvem parlant d'una situació de necessitat d'autoritzar noves oficines de farmàcia.
Si férem una altra lectura és veritat que li faríem, possiblement, una reforma més global a la llei.
Però, també vull dir-ho, però en cap cas anar en contra del model farmacèutic de l'oficina de farmàcia, en cap cas.
Perquè a nosaltres el que ens preocupa.
.
.
És a dir, volem diferenciar claríssimament el nivell de despesa farmacèutica, que pensem que per ahí caldria fer més reformes dins de Conselleria de Sanitat i algunes actuacions, que el que és l'oficina de farmàcia com a model de la prestació del servei als usuaris en les poblacions, perquè sí que ens preocuparia que amb una pretesa, diguérem, anar en contra d'alguna sèrie de les problemàtiques que poden haver en l'actual model, el que s'introduïren foren les multinacionals de les farmàcies en les grans superfícies, empleats farmacèutics o no, a vendre productes.
I, per tant, ens agrada este model, és el que estic dient, és a dir, no li faríem una gran reforma al sistema.
Nosaltres, justament, pensem que és un sector a continuar avalant i a continuar valorant en la seua funció social que té el farmacèutic que aconsella a la persona que coneix en la seua població o en el seu barri.
Justament pensem que millora la qualitat sanitària i farmacèutica, l'atenció en oficines de farmàcia o a través de farmàcia.

Per tant, amb eixos plantejaments, pensem que ara ix molt millor la primera proposta, ix molt millor la primera proposta, torna a estar l'experiència en oficines de farmàcia, en Comunitat Valenciana, estar millor definit quan allò de l'àmbit rural, està millor definit, i pensem que queda millor el 25%.
I pensem, a més, pensem que els exàmens, com els partits en la transaccional que es va aprovar, que estem parlant de principis de publicitat i transparència ­i això ho diu el principi de la transaccional- per tant els exàmens, el 25% està sotmés als principis de publicitat i transparència.
I, per tant, nosaltres en principi no tenim per què dubtar que eixe percentatge no li toque a qui li corresponga i si no ahí estan tots els participants i tot el col·legi de farmacèutics que haurien de garantir, efectivament, que les puntuacions siguen les que toca.

Per tant, quedava un tema, que també havíem dit en el moment que parlàrem en l'inici del debat, quedava el tema que no els agradava, pensàvem que donava alguna inseguretat allò que seria la conselleria la que desenvoluparia després l'hora dels desempats, i pensem que ara, amb la transaccional que també hem aprovat, queda molt més clar, que també és el criteri d'experiència en l'exercici de farmàcia la que en cas d'empat entre dos farmacèutics, entre dos persones que aspiren a una nova oficina de farmàcia, serà el criteri el de l'experiència.

Per tant, pensem que queda molt millor que estava en la llei anterior i queda millor, després del debat i de les transaccionals, torne a dir, sobretot, m'imagine, pel treball del sector i alguns que hem fet de portaveus de les seues inquietuds, queda millor el sistema.
Per tant, per això, hem donat el vot afirmatiu a aquesta modificació.

Gràcies.

*(Ocupa la presidència el vicepresident primer, senyor José Cholbi Diego)*

**El senyor vicepresident primer:**

Moltes gràcies, senyor Peris.

Senyora Llinares, té vosté la paraula.

 

**La senyora Llinares i Llorca:**

Moltes gràcies, senyor president.

Senyor president.

Senyories.

Esta és una llei que, bo, en fi, a mosatros ens va sorprendre, vam pensar que no havia de què presentar este canvi en l'article 18 de la Llei d'ordenació farmacèutica.
I això ho vam pensar perquè la tal llei, la modificació que vostés han presentat, la veritat és que no millora el text original.
Aleshores, bo, mosatros vam pensar que és una modificació que se li feia a la llei en funció d'una cosa que és diferent a millorar la tal llei; era una modificació que anava en funció dels interessos d'algunes persones i, llavors, per això es duia de pressa i correguda ací a estes Corts i es feia que la votaren corrent i abans que s'acabara el període.

A pesar de tot, mosatros vam fer l'esmena a la totalitat i vam presentar, a més, una sèrie d'esmenes particulars, perquè vam dir: "Bé, si de pas, si de pas que es modifica esta llei, introduïm alguna cosa, alguna cosa que beneficie a les farmacèutiques i als farmacèutics joves en l'obtenció de.
.
.
en la facilitat per a poder obtindre oficines de farmàcia, anem a això".

En la comissió va haver un pacte amb el Grup Mixt, i llavors es va presentar un text alternatiu que per a mosatros, i per a tota una sèrie de persones farmacèutics amb què hem consultat, no millorava el text.
Llavors, lògicament, no vam poder admetre eixa modificació perquè no millora absolutament res.

A través del debat, pareixia que es volia millorar el text i que anava ­no sé­ a haver unes negociacions, a no haver unes negociacions.
.
.
Però està clar que les contradiccions internes dins del Partit Popular, i els interessos que representa cada ú dels grups dins del Partit Popular, han impedit que es pactara i que s'aplegara a un consens en esta llei.
El Partit Popular, com sempre, ha tingut una postura tancada, una postura prepotent i excloent de les opinions de la resta dels membres de l'oposició.

Mosatros hem aplegat a la conclusió, per això hem votat que no, que esta llei està en funció d'uns determinats grups o d'unes determinades persones que necessitaven que es modificara la llei d'ordenació farmacèutica en este sentit a fi d'aconseguir el que volgueren.
Pense que és una llei que farà més fàcil a certa gent aconseguir els seus objectius.
I esta ha sigut la tasca del Partit Popular ací en estes Corts duent esta llei i fent que hui l'aprovàrem de pressa i correguda.

Per això mosatros hem votat que no, perquè si facilita a unes persones accedir a oficines de farmàcia, a unes altres no li ho facilita en absolut.
I ací, d'acord amb esta llei, tots no juguen amb la mateixa baralla.

Moltes gràcies.

 

**El senyor vicepresident primer:**

 

Moltes gràcies, senyora Llinares.

Señora Moreno, tiene usted la palabra.

 

**La senyora Moreno Ruiz:**

 

Gracias, señor presidente.

Señoras y señores diputados.

Miren, señorías, yo les aseguro que a mi grupo le hubiera encantado votar a favor de la modificación del artículo 18.
Y es curioso que ustedes manifiesten el derrotismo de que nuestro grupo siempre se opone sistemáticamente a las leyes que ustedes plantean en esta cámara.
Y no es verdad, y yo me acuerdo hace nada un portavoz recordando todas las presentadas en servicios sociales.

Y yo le voy a hacer un recordatorio a usted personalmente, señor Clemente, porque usted y yo fuimos ponentes precisamente de la ley que estamos tratando, modificación en este momento, en la legislatura pasada.
En la legislatura pasada, la conselleria terminó aprobando en estas Cortes dos leyes: drogodependencias, con el voto a favor de mi grupo y diciendo que era una buena ley; y la ley de ordenación farmacéutica, que votamos a favor, y usted sabe hasta dónde trabajamos los grupos de la oposición intentando incorporar cosas positivas para que esa ley fuera una buena ley a la hora de desarrollar todas las distintas facetas profesionales.

Lo que sí que es curiosísimo es que estas dos leyes ya han venido a esta cámara en esta legislatura y las dos leyes están modificadas en artículos.
Ustedes mismos se han en-mendado ­es legítimo dentro de la cámara­, se han enmendado sus propias leyes realizadas en la legislatura anterior.
Es curiosísimo, señor Clemente.

Lo que sí que está claro es que en este momento hemos roto un traje del artículo 18, por decirlo de alguna forma, después de cuatro años de no haber desarrollado ni haber adjudicado las nuevas oficinas de farmacia.
Y esto está cla-ro.
Además, sin haber desarrollado la inmensa mayoría de lo que es la ley de ordenación farmacéutica ­lo hablamos y lo tratamos ya en la enmienda a la totalidad, que se lo recordé­, y rompiendo las esperanzas de un colectivo que lleva años ­seis­ esperando que esa perspectiva profesional estuviera a su disposición.
Y ustedes se lo han impedido.
Porque ya le he dicho anteriormente que no era necesaria esta modificación del artículo para poder haber desarrollado el reglamento de esto.

Lo que sí que está claro es que en esa época dieron mucho bombo y platillo para crear unas esperanzas que han roto y que ha sido absolutamente una burla para esos profesionales que han estado esperando.
Y después de cinco años, ahora vamos a ver lo que ha pasado.
Las conclusiones han sido que las nuevas adjudicaciones de farmacia, ustedes han dicho: "Vamos a hacer una baremo, pero como me dé a mí la gana", para adjudicar lo que entonces llamaban de 100 a 200 farmacias, que ahora son 120 nada más.
Y el espíritu de la ley, en algunas cosas determinadas, se lo impedía.
Es verdad.
Entonces, ¿qué dicen?
"Cambio la ley".
Y cambio y sustituto "baremo" por "criterios de selección" y justifico objetivos adecuados para perfiles, aprovechar perfiles.
Bueno, eso del perfil ideal.
Ya conocemos cuáles son sus imponderables, o sea, ya conocemos los imponderables que pueden surgir con los perfiles ideales, porque lo que es verdad es que ustedes cuentan ­y demostrado está en su propia conselleria­ con gente supercualificadísima y superlista.
Porque, además, se ha visto claramente que responsables de la conselleria, en este caso, responsables de sanidad, se han adjudicado OPE de una forma especial.

Yo creo que en este momento lo que sí que queda claro, a meses de las elecciones, es que debe haber muchos listos y listas ­que yo no lo dudo que seguramente estarán, porque suelen dirigir, en este caso, nuestra conselleria, y habitualmente deben estar cerca de ustedes­ pendientes de adjudicarse nuevas oficinas de farmacia a fechas de elecciones cercanas.
Y yo, mire lo que le digo, lo entiendo desde el punto de vista de esa mayoría absoluta, lo entiendo.
¿Pero no querrá que encima lo comparta, oiga?
No lo comparto.
Y déjeme usted a mí expresar en mi libertad mi voto en el sentido negativo, como lo hemos hecho, porque no vamos, en este caso, a.
.
.
Mire, le he hecho claras manifestaciones de cómo podía conseguir ese voto positivo y cuáles eran nuestros planteamientos con respecto al artículo 18.
Usted puede hacer aquí demagogia, como le he dicho anteriormente de una forma clara, hablar de lo que quiera hablar.
Pero lo que sí que estamos hablando es del artículo 18, y yo claramente le he dicho cuáles eran los dos objetivos planteados por la conselleria, que uno ha decaído por la presión de los colectivos y de los propios grupos políticos; y el otro que ha quedado vivo y que no me parece que esté en las mejores condiciones.

Y le voy a decir una cosa además, como botón de muestra ­porque a veces yo no quiero creerlo, pero la verdad es que los hechos lo demuestran­, que los debates parlamentarios al final son absolutamente estériles.
Y le explico por qué.
Porque estamos todo el tiempo esta mañana tratando del tema de mejorar la ley, desde el punto de vista de los grupos oposición, y lo que nos encontramos ya hace algún día en el *Correo Farmacéutico* ­que usted lo conoce, porque además es farmacéutico y se lo debe leer constantemente­, el hecho de que se conoce cómo se hace la pseudoprueba ­el examen, que yo le llamo pseudoprueba.
¿Lo recuerda usted?
¿Cómo se va a hacer?
100 preguntas tipo test.
No hay temario.
Se demuestren los conocimientos día a día de la atención farmacéutica.
Eso lo dice el *Correo Farmacéutico*.
Cuatro áreas.
Dentro del examen, cuatro áreas ­sin temario, como he dicho­: legislación farmacéutica, salud pública, gestión farmacéutica y atención farmacéutica.
Según el señor don José Luis Gomis ­que debe estar pendiente también de adjudicarse una farmacia, no lo sé, ¿eh?
Es un comentario gratuito que hago aquí en la cámara­, director general de Gasto Farmacéutico.

O sea, hace días ya sale esto.
Y aquí estamos hablando si es o no y las posiciones que tienen la oposición en función de convencerles en un debate parlamentario para subsanar todo esto.
Sin contar lo que yo le he dicho anteriormente: hacer completamente electoralismo con algo que se ha transformado, que de los dos objetivos que ustedes tenían, del punto número 4, uno ha decaído y ha decaído en función de que han admitido una enmienda de la oposición.
Que es verdad que nosotros no votamos a favor.
Y lo explico.
Y explicar no se necesita en esta cámara, porque usted lleva mucho tiempo en esta cámara para saber perfectamente cómo son los trámites parlamentarios.
Ya le he dicho antes en mi exposición que estoy de acuerdo con la mitad de esa transaccional y ­sí­ sigo estando de acuerdo, pero no se la puedo votar entera, porque al final llevaba una coletilla con la que no estaba mi grupo de acuerdo.

Bien.
Con lo cual, le vuelvo a reiterar: publicidad y transparencia, como usted dice, ¡faltaría más, oiga!
, pero mi grupo opta por la capacidad y el mérito.
Y se lo vuelvo a repetir ­se lo digo claro, intento no demasiado alto­: chanchullos, no, señoría.
Y en este aspecto, mi grupo piensa que la modificación que se ha realizado en el artículo 18 no ha sido lo más conveniente posible.
Y como tenemos otros criterios distintos que ya le hemos expresado a lo largo de la enmienda a la totalidad.
.
.
Que se podía haber realizado perfectamente toda la reglamentación y hace años se podían haber adjudicado las oficinas de farmacia.
Una.
Dos, en su modificación, no estamos de acuerdo en el 50% de esa modificación que usted ha hecho; en el otro 50%, que ha decaído, sí.

Con lo cual, permítame ­y ya le dicho anteriormente que en otras leyes le hemos votado que sí­, permítame que no le vote a favor, y de hecho lo hemos hecho, con respecto a esta modificación del artículo 18, como no podía ser de otra forma.

Gracias.

 

**El senyor vicepresident primer:**

 

Muchas gracias, señora diputada.

Señor Clemente, tiene usted la palabra.

 

**El senyor Clemente Olivert:**

 

Muchas gracias, señor presidente.

Señoras y señores diputados.

Lo que garantiza esta modificación del artículo 18 de la Ley de ordenación farmacéutica es el modelo de oficina de farmacia que el Gobierno del Partido Popular ha implantado en nuestra comunidad.

El objeto de esta modificación es sin duda mejorar y clarificar la ley de ordenación aprobado en el año 1998.
La finalidad, evidentemente, última de esto, siempre es mejorar la asistencia farmacéutica a nuestros ciudadanos.
Y para ello, señorías, queremos contar con los mejores profesionales.

Es positiva esta modificación porque queremos que los farmacéuticos jóvenes tengan la posibilidad de acceder a las nuevas oficinas de farmacia.
Por eso se modifica y se cambia el término "baremo" por "criterios de selección".

Yo he insistido a lo largo del debate, señorías, en que era una modificación que contaba con el consenso y con el respaldo de las asociaciones empresariales y de los colegios profesionales de farmacéuticos.
Es un hecho.
Han estado aquí, han asistido a este debate, y así lo han manifestado.

Es una modificación, por tanto, que cuenta, señorías, prácticamente con el apoyo de todos los profesionales implicados, y del grupo mayoritario, y también ha contado con el apoyo del Grupo Mixto.
No ha contado con el apoyo del Grupo Socialista ni del Grupo Izquierda Unida, a pesar de que si tenemos en cuenta las dos transaccionales que se han planteado, venían recogidas prácticamente la mitad de las enmiendas planteadas por uno o por otro grupo.
Pero, en fin, ustedes sabrán los motivos por los cuales han votado en contra de una modificación que es claramente positiva para los valencianos.
Porque nosotros lo que queremos garantizar, señorías, es la equidad y la justicia, y desde luego clarificar aún más el criterio de adjudicación de las nuevas oficinas de farmacia.

Yo les quiero decir brevemente, señorías, el porqué para nuestro grupo es una modificación positiva.
Es una modificación positiva porque, como les he dicho, cambia el término "baremo" por "criterios de selección", abriendo la posibilidad a una prueba escrita que de alguna manera posibilita el acceso de farmacéuticos con experiencia profesional, pero hasta un cierto límite, y con conocimientos, a esas nuevas oficinas de farmacia.
Pero al mismo tiempo, el artículo 18 prioriza en este acceso la actividad desarrollada en oficina de farmacia, prioriza la actividad desarrollada en la Comunidad Valenciana y prioriza también la actividad desarrollada en oficinas de farmacia de menos de 800 habitantes.

Queda concretado y definido que habrá una prueba escrita con un peso del 25%, pero además se tendrán en cuenta otras posibilidades, como el currículum, la docencia, la investigación, etcétera.
Y, además, y, desde luego, nosotros pensamos que es positivo, aunque ustedes hayan votado en contra, que se valore el conocimiento del valenciano.
Cuando usted ha dicho que aquella transaccional que presentamos en comisión y que ustedes, desde un punto de vista para nosotros incomprensible, votaron en contra, ha dicho usted: "Está-bamos de acuerdo en todo excepto con la coletilla".
La coletilla de esta enmienda es que se tenga en cuenta de forma preferencial el conocimiento del valenciano y de otras lenguas de la Unión Europea.
Está recogido en otras leyes de ordenación farmacéutica y nos parece lógico, y más en unas Cortes Valencianas, que esto venga recogido en el texto.

Asimismo, el que los farmacéuticos propietarios no puedan acceder a otra oficina de farmacia dentro de la misma población y que no puedan acceder a este proceso de adjudicación aquellos farmacéuticos que tengan más de 70 años.

Por último, el hecho de que los méritos empleados para la autorización de nuevas oficinas de farmacia se agoten con el procedimiento para el que se utilizan, también clarifica.

En resumidas cuentas, señoría, pensamos que ha sido una modificación claramente positiva, no solamente para los farmacéuticos sino para los valencianos en general.
Desde luego, ha quedado perfectamente claro el esfuerzo de consenso realizado por nuestro grupo, y desde luego, ha quedado claro también que ustedes una vez más, sobre todo el Grupo Socialista e Izquierda Unida, se mantienen en el discurso del no por el no.

Nada más y muchas gracias.

 

**El senyor vicepresident primer:**

 

Moltes gràcies.

Senyories, se suspén el Ple per quinze minuts.
Quinze minuts o un quart d'hora, com vulguen.

*(Se suspén la sessió a les 13 hores i 9 minuts)*

*(Es reprén la sessió a les 13 hores i 27 minuts)*

*(Ocupa la presidència la presidenta, senyora Marcela Miró Pérez)*

***Debat i votació del dictamen de la Comissió d'Agricultura, Ramaderia i Pesca sobre el Projecte de llei de ramaderia de la Comunitat Valenciana (BOCV número 202).***

 

**La senyora presidenta:**

 

Dictamen de la Comissió d'Agricultura, Ramaderia i Pesca sobre el Projecte de llei de ramaderia de la Comunitat Valenciana.

Per a la presentació del projecte de llei pel Consell, té la paraula l'honorable senyora consellera.

 

**La senyora consellera d'Agricultura, Pesca i Alimentació:**

 

Senyora presidenta.

Senyors diputats i senyores diputades.

La producció ramadera és una activitat que s'assenta preferentment en els municipis de l'interior de la Comu-nitat Valenciana, coincidint també en àrees amb risc de despoblament, en este entorn on contribuïx directament al sosteniment econòmic de una bona quantitat de famílies i, a més, genera ocupacions indirectes per al subministrament dels mitjans de producció, així com la transformació dels productes derivats.
Estos treballs sustenten un desenrotllament endogen d'estes comarques, actuant també com a un element més en el que és la millora de la qualitat de vida de les persones ocupades en el sector i les que viuen en estes zones.

Per altra part, la ramaderia, a més de generar rendes i fixar la població rural, està lligada a la preservació del medi i al manteniment de la biodiversitat.
També els esquemes de producció animal extensius tradicionals permeten estabilitzar els ecosistemes davall criteris de sostenibilitat.

Per altra banda, els productes finals obtinguts en este procés de producció ramadera es destinen en la seua major part a l'alimentació de la població.
La seua entrada en la cadena alimentària ha de fer-se sotmesa a unes restriccions que asseguren la protecció de la salut pública, elevant el nivell de seguretat alimentària dels productes que arriben als consumidors finals.

 

**La senyora presidenta:**

 

Un moment, senyora consellera, un moment.

Per favor, senyories, senyora Ribes, senyor Castelló.
.
.
Senyora Canales, per favor, pregue que ocupen els seus escons.

Continue, senyora consellera.

 

**La senyora consellera d'Agricultura, Pesca i Alimentació:**

 

Gràcies, senyora presidenta.

D'igual forma, els mitjans de producció intensius han segut també qüestionats en estos últims temps, sent ne-cessari adequar-los per a evitar als animals patiments innecessaris.

Este és el marc bàsic sobre el qual s'ha plantejat este projecte de llei de ramaderia de la Comunitat Valenciana que hui presentem i que té com a objectiu general promoure el desenrotllament sostenible de l'activitat ramadera en la Comunitat Valenciana, especialment en les àrees d'interior, fixant les condicions i estímuls per al seu exercici al mateix temps que s'establïxen els requisits per a l'obtenció d'aliments segurs, implantant un esquema de seguiment i control de l'activitat ramadera, garantint també la salvaguarda dels drets dels animals.

Com bé saben, en els últims anys s'han modificat les condicions en què es desenrotlla l'activitat ramadera; la major part són conseqüència de la pertinença d'Espanya a la Unió Europea, i condicionen tots els aspectes del procés productiu.
Este projecte de llei s'adequa a la complexa legislació comunitària.

També el projecte de llei està dividit en nou títols, uns títols en els quals el títol I establix les finalitats de la llei i el seu àmbit d'aplicació, i determina els elements fonamentals de l'administració pecuària de la Generalitat.
Podem destacar que, junt als servicis veterinaris oficials del projecte de llei, incorpora, atenent a la normativa comunitària, la possibilitat d'habilitar o autoritzar administrativament als veterinaris en l'exercici lliure de la seua professió per al compliment d'algunes funcions de control veterinari, animal i zootècnic.
També es crea el consell assessor de ramaderia de la Comunitat Valenciana com a òrgan de participació, assessorament i consulta de la Generalitat en esta matèria, en la matèria de ramaderia, i que té, efectivament, com a funció, la d'assessorar el Govern Valencià i la seua administració en totes les matèries de producció, sanitat animal i seguretat alimentària, així com a informar els projectes de disposicions legislatives i reglamentàries en matèria de producció i sanitat animal.

El títol II fa referència a diverses definicions que vénen a clarificar els conceptes al voltant de la ramaderia, i en este sentit podem dir que este projecte de llei considera explotació ramadera el conjunt de béns i drets organitzats empresarialment pel seu titular en l'exercici de l'activitat econòmica de cria i reproducció d'animals per a la seua comercialització o la dels seus productes, i que constituïsca en si mateixa una unitat tècnica i econòmica.
Una explotació ramadera pot comprendre una o unes quantes unitats de producció, enteses com a qualsevol instal·lació, construcció o, en el cas de cria a l'aire lliure, qualsevol lloc o el conjunt d'eixos situats en el mateix emplaçament en què es tinguen, crien, manegen animals o s'exposen al públic.
No obstant, s'ha d'indicar que les unitats de producció poden considerar-se explotacions ramaderes als efectes de l'aplicació de les disposicions comunitàries i estatals en què d'esta forma es conceptuen.

La integració és una realitat en la ramaderia valenciana sobre la qual no existix una regulació, i en este cas, els animals d'una explotació no són propietat del titular d'esta explotació, sinó del que denominem empresa integradora, que ha segut definida en este projecte i d'igual forma s'ha descrit el contingut d'esta relació amb el ramader integrat als efectes d'establir les seues responsabilitats respectives.

En l'actualitat existix una abundant normativa que regula el control registral i, en general, la documentació administrativa de les explotacions ramaderes i de les seues unitats productives, que es justifica per la necessitat del control del moviment pecuari per la concessió d'ajudes.
.
.

 

**La senyora presidenta:**

 

Senyories, per favor.
Un moment, senyora consellera.
Senyora Lorente, senyor Serra, per favor.
Gràcies.

Continue, senyora consellera.

 

**La senyora consellera d'Agricultura, Pesca i Alimentació:**

 

Gràcies, senyora presidenta.
Comprenc que no és un tema apassionant, però, en qualsevol cas, és necessari.

I com estava comentant, hi ha una abundant normativa que regula este control registral i, en general, la documentació administrativa, i que se justifica per eixa necessitat ­com dia­ de controlar el moviment pecuari, per concedir també ajudes directes i indirectes gestionades en el marc de la política agrícola comú i en el desenrotllament de programes de protecció de la salut pública.
Esta normativa constituïx la base per a la creació del registre d'explotacions ramaderes i del llibre d'explotació ramadera, que pretén dotar l'administració pecuària de la Generalitat del recurs per al control de les instal·lacions ramaderes, tant noves com les modificacions de les que hi ha existents, de tal forma que es complisquen tots els requeriments tècnics legal i reglamentàriament establits.

La promoció de la modernització de les explotacions ramaderes també constituïx una finalitat d'este projecte de llei de ramaderia, i a ella es dirigix específicament la previsió de l'establiment i desenrotllament d'un programa de contingut múltiple, que comprén, per una part, el recolzament a les inversions i incorporació de noves tecnologies, al foment de la ramaderia extensiva, a la promoció de la capacitació professional i al desenrotllament i foment dels projectes d'investigació i desenrotllament tecnològic en matèria de producció ramadera.
Aquelles actuacions que per la seua major entitat i cost es promoguen i executen per diversos titulars d'explotacions ramaderes podran adoptar la forma d'agrupacions de desenrotllament ramader.

Un dels aspectes més importants del desenrotllament, per altra part, és la investigació i la transferència tecnològica.
Des de la Generalitat s'està impulsant un important projecte que permetrà dotar la investigació en matèria de ramaderia dels mitjans necessaris per a resoldre els problemes del sector ramader en allò referit al seu desenrotllament tecnològic.
Els projectes d'investigació que desenrotllen els organismes públics d'investigació en relació a la producció ramadera, la sanitat i el benestar animal i la seguretat alimentària s'integraran i coordinaran en el Centre d'Investi-gació i Tecnologia Animal.

El títol III, que està dedicat als animals com a mitjà de producció, incloent l'atenció a les seues condicions de ben-estar.
Sobre el conjunt de matèries que són objecte de regulació en este títol existix una ampla regulació comunitària i estatal en relació amb la qual este projecte de llei ve a habilitar les adequades mides administratives per a exigir i imposar més eficaçment el seu compliment als responsables en cada cas.

Quant a la identificació del ramat, l'objectiu fonamental és aconseguir la seua traçabilitat al llarg de tot el procés productiu, identificant en cada moment el responsable dels animals tant a efectes de seguretat alimentària com de sanitat o de benestar animal.
Els beneficiaris d'estes mides són els consumidors, per ser un mecanisme de garantia sanitària; els titulars també de les explotacions que estan sotmesos al risc del moviment il·legal del ramat, i, naturalment, els animals mateixos, per als quals s'incrementa el nivell de les condicions d'estabulació de trasllat i de maneig.
A més, es concreten les condicions de benestar dels animals en les explotacions i en el transport sobre la base, com he dit abans, de les normes comunitàries més avançades en esta matèria i dels tractats internacionals subscrits per Espanya.

El règim d'actuació administrativa per a exigir el compliment d'estes condicions es tanca en un procediment de restitució per l'administració pecuària mateixa de les condicions de benestar animal en aquells casos en què es constante eixe incompliment de les mides impostes o quan el maltractament dispensat als animals puga causar-los la mort.

La regulació en el projecte de llei de les condicions del trasllat dels animals s'adequa a la normativa comunitària i estatal, i adaptant-se en tot el possible a les mides liberalitzadores respecte d'aquelles explotacions ramaderes integrades en rets de vigilància epidemiològica operatives.
Però deuen ser inflexibles i ho són en este projecte de llei les mides restrictives dels moviments del ramat en aquells casos en què no es complisquen les condicions sanitàries d'identificació i documentals establides.

Es dedica també en la llei un capítol especial als recursos genètics i a la reproducció.
.
.

 

**La senyora presidenta:**

 

Un moment, senyora consellera.

Señorías, si no son tan amables de callar, por favor, les rogaría que bajaran la voz.
Muchas gracias.

Continue, senyora consellera.

 

**La senyora consellera d'Agricultura, Pesca i Alimentació:**

 

Gràcies, senyora presidenta.

Com dia, de ser inflexibles, sobretot, i ho són en este projecte, les mides restrictives dels moviments del ramat en aquells casos que no tinguen eixes condicions sanitàries d'identificació i documentals.

Es dedica, com dia, un capítol especial als recursos genètics i a la reproducció, si bé en el marc d'una política agrícola comuna és molt limitada la intervenció pública en estos camps.
Però s'ha considerat convenient previndre l'actuació administrativa en relació a alguna cosa important, com les races autòctones en perill d'extinció, seguint les orientacions i consideracions sobre este tema dels organismes internacionals, i en la mesura que contribuixen al manteniment d'una ramaderia més integrada en el propi ecosistema.

El títol IV regula l'activitat ramadera en la seua part productiva, i establix les condicions tècniques de benestar animal, sanitàries, mediambientals i de salut pública.
El projecte de llei establix els criteris bàsics sobre les condicions d'emplaçament que hauran de respectar les explotacions ramaderes, tant des del punt de vista de l'ordenació del territori urbanístic i mediambiental com des del punt de vista de la sanitat animal, i també reconeix la funció essencial que complix la llicència municipal d'activitat.
La clarificació d'estes qüestions, aixina com la determinació de les exigències constructives permetrà el desenrotllament i expansió ordenat de les instal·lacions que alberguen animals.

L'alimentació animal, per altra banda, no sols preocupa des de la perspectiva productiva.
En els últims anys tots saben que s'ha dictat una numerosa i extensa normativa comunitària i estatal, com a conseqüència de les greus crisis alimentàries ocorregudes recentment.
.
.

 

**La senyora presidenta:**

 

Per favor, senyories.
.
.
Un moment, senyora consellera.
Senyories, per favor, pregue l'atenció deguda a la senyora consellera.
Continue, senyora consellera.

**La senyora consellera d'Agricultura, Pesca i Alimentació:**

 

En l'aplicació per tant d'este projecte de llei, es pretén primerament conéixer tots els agents que intervenen en el mercat de les matèries primes i dels aliments per al ramat.
A partir d'ahí se senten les bases per a permetre una aplicació efectiva, de les normes vigents relatives al registre i autorització de determinades activitats, en el seu cas, i per a imposar programes d'autocontrol de qualitat.
S'atorga cobertura legal a l'actuació administrativa de repressió, front a les irregularitats que puguen detectar-se en els establiments dedicats a la producció de pinsos i en les granges que els utilitzen.
La mateixa sistemàtica se seguix en l'àmbit dels medicaments veterinaris i en altres productes zoosanitaris.

La regulació també dels mitjans de producció pecuària es completa en un capítol específicament dedicat als diferents residus originats per l'activitat ramadera.
En caràcter general, s'exigix que totes les instal·lacions productives pecuàries que continguen animals comptem en adequats sistemes per a eliminar cadàvers, fems i purins.
A banda, s'assenten les bases per a exercir un control de tots els establiments dedicats a la gestió i transformació de residus, en independència d'altres legislacions que puguen afectar-los en l'objecte de protegir la sanitat animal d'interés general.
En això, i en la regulació d'un procediment específic d'actuació administrativa davant les situacions d'incompliment per part d'estos centres, es perseguix l'estricte control d'estes activitats i la seua paralització quan el seu funcionament no es produïsca en les condicions exigides.

L'objecte final de l'activitat pecuària és la comercialització, lògicament dels productes d'origen animal, i sobre esta activitat interessa en primer lloc delimitar el subjectes responsables del comerç del ramat, identificant legalment la figura tradicional de l'operador comercial o tractant de ramat.
Per al control de la seua activitat, a favor de la seguretat alimentària i de la sanitat animal, es crea el registre d'operadors comercials.
També s'assegura el control, des de la perspectiva sanitària, de les concentracions animals en mercats, fires, concursos, subhastes i exposicions temporals d'animals procedents d'explotacions ramaderes i d'animals de companyia.

En relació a la comercialització, el projecte de llei s'ocupa també de la millora de la qualitat dels productes d'origen animal des de la consideració de la ramaderia, com a instrument estratègic per al desenrotll rural.
Es preveu el recolzament de l'administració pecuària de la Generali-tat.
.
.
*(Remors)*

 

**La senyora presidenta:**

 

Silenci, per favor.

 

**La senyora consellera d'Agricultura, Pesca i Alimentació:**

 

Gràcies, senyora presidenta.

Com dic, el recolzament de l'administració pecuària de la Generalitat a l'autocontrol de la qualitat en la producció ramadera, advertint-se que l'elaboració de productes artesanals deu complir les mateixes condicions imposades per a tots els operadors comercials i establiments de primera transformació.

Encara que la perspectiva sanitària també està present en la regulació dels diferents aspectes de l'activitat productiva pecuària, no obstant són igualment d'aplicació els programes sanitaris, que es deuen desenrotllar de forma permanent en les explotacions ramaderes baix la supervisió d'un veterinari.
Si bé, o bé vàries explotacions baix la denominació de les agrupacions de defensa sanitària ramadera, que poden desenrotllar el programa sanitari en comú dirigit a millorar el seu nivell productiu i sanitari.
I donada la importància d'este tipus d'associacions, s'imposa a l'administració el foment d'esta fórmula associativa com a un instrument eficaç per a la millora de la sanitat animal i l'evasió dels nivells de seguretat alimentària.

I el títol V regula el que és l'aprofitament de pastures, herbes, i per tant, la vigent legislació en esta matèria es troba constituïda per la Llei de 7 d'octubre de 1938, i pel reglament de pastos, hierbas y rastrojeras de l'any 1969.
En el marc d'esta normativa, ja un tant antiquada, que té uns principis inspiradors assentats en la costum que es desitja respectar, este projecte de llei establix una nova regulació, que arreplega l'experiència més recent en la gestió administrativa de l'aprofitament dels recursos pasturables.
I el que és més important: adequa el règim organitzatiu i competencial a la nova realitat de les competències autonòmiques i de la supressió en l'àmbit de la Comunitat Valenciana de les cambres agràries d'àmbit municipal.
Tot açò lògicament pels anys de la legislació que estem parlant.

En orde a esta adequació s'opta, en síntesi, per operar una delegació de la Generalitat a favor dels ajuntaments, que hauran de constituir una Comissió Local de Pastures, en la qual es comprometen en la gestió els propis llauradors i ramaders implicats, que podran establir una taxa per la prestació dels servicis de gestió del règim d'ordenació de l'aprofitament de pastures, herbes, i als que es dota de règim de gestió administrativa en la matèria notòriament simplificat.

Donat que la Generalitat conserva l'exercici d'algunes competències en la matèria, i li corresponen determinades funcions en relació a l'exercici dels ajuntaments de les competències delegades, en la conselleria competent en matèria de producció animal, es constituiran comissions territorials de pastures d'àmbit provincial.

Per altra banda, el títol VI regula la vigilància, el control i l'eradicació de les malalties dels animals.
I està dirigida a un triple objecte: establir el marc general d'actuació de l'administració pecuària de la Generalitat en esta matèria, d'acord en la normativa comunitària i estatal; regular un procediment flexible d'actuació administrativa susceptible d'adaptació a les distintes situacions, i determinar clarament les competències i responsabilitats dels diferents òrgans, habilitant-los per a l'adopció de totes les mesures per a l'eficaç compliment de la seua funció.

 

**La senyora presidenta:**

 

Senyora consellera, vaja finalitzant.

 

**La senyora consellera d'Agricultura, Pesca i Alimentació:**

 

Sí, moltes gràcies.

I es diferencien dos vies d'intervenció.
La primera, l'adopció de mesures sanitàries generals i obligatòries de vigilància, control i eradicació de les malalties dels animals subjectes a declaració obligatòria, i la segona, el desenrotllament de campanyes específiques de control i eradicació de determinades malalties quan posen en risc la salut pública, condicionen la sanitat del ramat o suposen un perjuí al sector ramader.
Igualment es regulen les mesures i accions que en els dos casos es troben a disposició de l'administració pecuària.
Complementàriament s'establix un sistema de qualificacions sanitàries, per a reconéixer, afavorint el seu moviment comercial, a aquelles explotacions ramaderes que desenrotllen en resultat favorable plans de control i eradicació de malalties dels animals.

De conformitat, per altra banda, amb els principis del Llibre Blanc de la Seguretat Alimentària de la Unió Euro-pea, així com de l'Oficina Internacional d'Epizooties, s'establix un sistema que es basa en l'adopció d'un Pla anual de vigilància i investigació, i en dotar als òrgans competents de poder suficient per a actuar cautelarment davant les situacions de sospita, i en la forma definitiva, adequada, en el cas de confirmació, d'un tractament il·legal o de la utilització d'un producte prohibit en una explotació ramadera.
I els títols VIII i IX regulen per una part la inspecció pecuària i el règim sancionador.

En resum, en el present projecte de llei que hui debatim, pretenem assentar les bases de modernització que demanda la ramaderia valenciana, en consonància en les característiques i necessitats del sector, garantint la seguretat alimentària dels productes d'origen animal.
Este és un projecte de llei ambiciós i necessari, el qual esperem que compte no sols en el recolzament del grup que sustenta el govern, sinó també en el de la resta dels grups de la Cambra, i en eixe sentit s'han fet importants esforços de consens.

Res més i moltes gràcies.

 

**La senyora presidenta:**

 

Moltes gràcies, senyora consellera.

Presentació del dictamen per la comissió.
Té la paraula la il·lustre diputada senyora Pérez, presidenta de la comissió.

 

**La senyora Pérez i Martí:**

 

Molt excel·lent senyora presidenta.

Il·lustres senyores diputades, il·lustres senyors diputats.

Em correspon, com a presidenta de la Comissió d'Agri-cultura, Ramaderia i Pesca, i per decisió de tots els seus membres, presentar davant el Ple de la Cambra el dictamen de la comissió relatiu al Projecte de llei de ramaderia del País Valencià.

Aquest projecte de llei fou presentat pel Consell davant les Corts Valencianes el dia 22 d'octubre de l'any 2002.
La Mesa de les Corts Valencianes, en reunió del dia 5 de novembre, va acordar tramitar aquest text normatiu en la comissió que presidisc.
Una vegada publicat el projecte de llei el 25 de novembre de l'any 2002, el termini de presentació d'esmenes, i després de concedir una pròrroga sol·licitada pel Grup Parlamentari Socialista-Progressistes, finalitzà el 30 de desembre, no havent-se presentat cap esmena a la totalitat d'aquest projecte.

En referència a les esmenes parcials cal informar a les seues senyories que varen ser presentades un total de 147, repartides de la següent forma: Grup Parlamentari Popular, 28 esmenes; Grup Parlamentari Socialista-Progressistes, 22 esmenes; Grup Parlamentari Esquerra Unida del País Valencià, 40 esmenes, i per part del Grup Mixt, 57 esmenes.

La Comissió d'Agricultura, Ramaderia i Pesca va rebre les esmenes i nomenà la ponència el 15 de gener del 2003.
La ponència nomenada va concloure el seu informe sis dies després, o siga, el dia 21 de gener.
I nou dies més tard, amb data 30 de gener del 2003, la Comissió d'Agricultura, Ramaderia i Pesca aprovava el dictamen que hui presente davant les seves senyories, i que fou publicat el dia 10 de febrer.
En aquest dictamen han quedat incorporades les vint-i-vuit esmenes del Grup Parlamentari Popular, cinc esmenes del Grup Parlamentari Socialista-Progressistes, tres esmenes del Grup Parlamentari d'Esquerra Unida del País Valencià i tres esmenes del Grup Mixt; existint una retirada de dues esmenes.

D'acord amb l'anterior exposat i vist el treball realitzat en la comissió, hi ha que informar que durant el mateix s'anuncià la possibilitat d'aplegar a transaccionals, quedant hui vives per a la seva defensa davant el Ple de la Cambra un total de 106 esmenes.

Espere i desitge, senyories, que l'ambient existent durant el debat, que és possible que siga un dels últims debats d'aquesta legislatura, permeta aconseguir el màxim consens en una llei d'estes característiques i puguem arribar al màxim possible.
I sent l'últim dictamen de la Comissió d'Agricul-tura, Ramaderia i Pesca de les Corts Valencianes que presente davant les seves senyories en el que resta de legislatura, vull agrair a les i als membres d'aquesta comissió la confiança que sempre han dipositat en mi, atorgant-me l'honor de ser l'encarregada de presentar davant el Ple de la Cambra els dictàmens de totes les lleis que han sigut tramitades per aquesta comissió d'Agricultura.

Res més.
Bon treball i moltes gràcies.

 

**La senyora presidenta:**

 

Moltes gràcies, senyora Pérez.

Comença el debat de les esmenes a este projecte de llei.
En primer lloc, esmena número 2, del Grup Mixt.
*(Remors)* Té la paraula l'il·lustre diputat senyor Peris.

 

**El senyor Peris i García:**

 

Gràcies, senyora presidenta.

Defensarem en aquest primer grup les esmenes de la 2 a la 29, que són unes esmenes lingüístiques.
Són unes esmenes lingüístiques que.
.
.
ens va sorprendre quan vam llegir la llei i després vam veure les esmenes que habitualment fea el Partit Popular, ens va sorprendre que en aquesta llei no n'hi havien esmenes lingüístiques del Partit Popular.
I nosaltres pensàrem fer-les perquè arribara aquest debat al Ple.

Jo no voldria tornar a fer aquest debat en el Ple, però estic disposat a fer-lo sempre que continue la tàctica parlamentària del Grup Popular d'autoesmenar els projectes de llei que arriben des de la mateixa administració, utilitzant paraules que estan plenament reconegudes per l'Acadèmia Valenciana de la Llengua, pel seu dictamen, però que sembla que al Partit Popular no li agraden, no són de les que li agraden, amb una clara política lingüística de *dialectitzar* el valencià, de marcar, d'eliminar de la documentació oficial.
.
.
, no de la documentació oficial sinó dels textos màxims de la nostra comunitat, que és la nostra legislació, d'eliminar de la legislació valenciana totes aquelles paraules que no li agraden al Partit Popular.

Perquè no és que no li agraden a l'Acadèmia Valenciana de la Llengua, perquè l'Acadèmia Valenciana de la Llengua, el seu dictamen, de 20 de maig de 2002, diu claríssimament, per exemple: "Les decisions de l'Acadèmia Valenciana de la Llengua tenen la responsabilitat de descriure fets i processos lingüístics i determinar solucions perdurables, generals, coherents i sistemàtiques; i, per això, no pot prescriure amb criteris excloents de formes vives, de territoris, de col·lectius de parlants, de situacions generals de la llengua i de situacions de comunicació".

I més avant seguix: "Un mot genuí en un context o territori precís pot tindre un equivalent igualment vàlid en un altre context o territori.
Cap varietat d'ús no pot representar ni substituir en exclusiva el conjunt d'expressions de la llengua, i alhora cada element i cada varietat lingüística han de tendir a la convergència amb les altres formes per tal d'arribar a ser generals i útils en totes les situacions i processos de comunicació, especialment en les societats modernes i en un món multilingüe".

Però precisa més, justament perquè no s'esbiaixara eixe ús que està fent justament el Partit Popular quan a projectes de llei que vénen del Govern i que vénen escrits amb paraules que perfectament són normatives, ells autoesmenen, és a dir, hi ha una autocensura, una autocorrecció del Grup Popu-lar sobre les pròpies propostes del Partit Popular, del seu Govern.
I l'Acadèmia, per a evitar això advertia: "El concepte de *normativa*, complementari del de *varietat*, no anul·la les distincions d'ús institucional i personal, d'ús col·loquial i estàndard de la llengua.
Així, admetre un mot no vol dir que se'l considere l'únic vàlid per a qualsevol ús i situació comunicativa".

I seguia: "La noció de *valencià* aplicada a les paraules o fets gramaticals no nega la diversitat social i territorial valenciana.
L'Acadèmia Valenciana de la Llengua no pot, amb les seues decisions, excloure usos de parts del territori valencià.
Així, tota dualitat o multiplicitat de paraules i usos lingüístics no és normativa sinó pragmàtica i destinada a evolucionar o simplificar-se diacrònicament.
" I clar, ahí, l'Acadèmia entenia perfectament que són plenament utilitzables.
.
.
­com no!
, com havia de dir l'Acadè-mia al contrari­, les grafies de nombroses paraules avalades pels escriptors clàssics i pels lexicògrafs valencians més prestigiosos.

I, ahí, introduïx, per exemple, en el seu punt 2.
6 del dictamen, les formes verbals incoatives en -*isc*, -*ix*, com *patisc*, *patixes*, *patix*, *patixen*, *patisca*, *patisques* i *patisquen*, però també al costat de les variants en -*eix*, més habituals ­i diu l'Acadèmia­, més habituals en escriptors valencians clàssics: *pateixes*, *pateix*, *pateixen*.

I, ací el que fa el Partit Popular, quan esmena les lleis és llevar justament les formes verbals que acaben com escrivien els valencians clàssics, és a dir, estan vulgaritzant, estan dialectitzant, estan reformant la llengua en eixe sentit que diuen que és més genuí.
Més genuí, com diu l'Aca-dèmia, en algunes comarques i no en altres, o en alguns grups socials i no en altres, en uns pobles i no en altres.

I després fa, l'Acadèmia, parelles de variants o de sinònims que estan vius en els parlars valencians actuals, ja documentats en la llengua clàssica, al costat d'altres variants o sinònims, és a dir, que fa tota una sèrie de parelles que no diu que una siga utilitzable i l'altra no, sinó que diu, mire, és que sobre aquestes coses igual se pot dir, per exemple, *oroneta*/*oronella*, *servei* que *servici*, *dacsa* o *panís*, *defendre* o *defensar*, *endemà* o *sendemà*, *arrel* o *raïl*, *arribar* o *aplegar* i alguns verbs que diu *desplegar*, *desenrotllar* o *desenvolupar*.
Per posar exemples, ací sols, tres paraules.
I totes les reconeix l'Acadèmia.

Què passa?
Per què no havia arribat al Ple el que estava passant?
Perquè com el Grup Popular té majoria absoluta en les comissions, en totes les lleis que vénen amb algunes d'estes paraules, és a dir, que el mateix Govern les ha portat escrites aixina, el que fea era una primera esmena que s'aprovaven totes de *tiro*, se canviaven totes i ací ja no arribava el debat.

Com nosaltres no volem l'empobriment d'aquesta llengua, sinó justament mantindre la seua riquesa, la seua pluralitat, les seues formes diferenciades, que li donen valor al nostre valencià, justament hem volgut arribar ací, al Ple, a fer aquest debat.
És a dir, a plantejar que ja està bé, que si l'Acadèmia Valenciana ha de servir per a alguna cosa és perquè siga l'Acadèmia i no els polítics els que mos dediquem a corregir els textos, perquè no és funció d'aquest parlament.
Justament, l'Acadèmia Valenciana de la Llengua es va pensar perquè s'acabara la batalla i si ací ve un text on diu "desenvolupar", que no aparega l'esmena que de seguida s'ha de dir "desenrotllar", o si diu "desenvolupament", que aparega l'esmena que diu "desenrotll", o si diu "desenvolupar" que aparega l'esmena que diu "desplegar".

No és funció del Grup Popular fer filologia.
No havíem arribat a un acord de l'Acadèmia Valenciana de la Llengua?
Per què s'han d'esmenar les paraules que utilitzen els -*eix*, el *distingeix*?
Per què s'ha d'esmenar els clàssics valencians?
Que hi ha molts clàssics valencians asseguts en els escons del Grup Popular per a esmenar les grafies que utilitzaven els nostres clàssics?

Per tant, nosaltres pensem que s'ha d'acabar, que s'ha d'acabar aquest debat i que si en una llengua ve escrit *persegueix* siga valuós, i *perseguix* també, perquè ho reconeix l'Acadèmia.
Per això, quina casualitat!
, en aquesta llei no hi havien esmenes del Grup Popular.
Però, la següent, que anem a discutir prompte, la de la Llei d'igualtat d'hòmens i dones, ja les tenim una altra vegada les esmenes, ja tenim ací que en compte de "desenvolupar" diga "desplegar", que en compte de "desenvolupament" diga "desenrotll", ja les tenim, ja estan ací.

Per això, nosaltres diguem, mireu, per a esmenes lingüístiques tots sabem.
És a dir, si açò no acaba, nosaltres ens comprometem que a cada llei que vinga amb els genuïns, que a nosaltres ens agraden més els -*eix*, a nosaltres ens agrada més *persegueix* que *perseguisc*, *atribueix* que *atribuïx*, *parteix* que *partix*, *incideix* que *incidix*, *exigeix* que *exigix*, *comparteixen* que *compartixen*, *constitueixen* que *constituïxen*, *estableix* que *establix*, *serveis* que *servicis*, *termes* que *térmens*, *desenvolupament* que *desplegament*, po-drem estar ací fent cinquanta debats eterns, als que tenim dret, sobre una paraula, quan les dos, les dos estan admeses per l'Acadèmia Valenciana de la Llengua.

Per tant, volíem arribar ací, volíem arribar a explicar que seria hora que en allò que l'Acadèmia Valenciana de la Llen-gua tolera, en allò que l'Acadèmia Valenciana de la Llengua permet, que és justament la riquesa del nostre valencià, deixen de fer-se esmenes de tipus lingüístic.
I es puga mantindre la pluralitat, la riquesa i no empobrir el nostre idioma que, al final, sembla que és el que es pretén, o també sembla que es continua estant ahí intentant generar un idioma diferents i trencar el sistema lingüístic únic que compartim els valencians amb altres territoris de l'antiga Corona d'Aragó, com diu el dictamen del Consell Valencià de Cultura que l'Acadèmia Valenciana de la Llengua és filla d'eixe dictamen del Consell Valencià de Cultura, que va possibilitar la creació, per llei, de l'Acadèmia Valenciana de la Llengua.

Per tant, estes esmenes són una demostració que amb eixa pluralitat lingüística del valencià a nosaltres ens agraden més aquestes paraules que les altres.
I esperem que siga l'última vegada que nosaltres ens vegem forçats a fer de filòlegs ací quan no ens toca.
Efectivament, jo sóc historiador, no sóc filòleg.

Moltes gràcies, senyora presidenta.

 

**La senyora presidenta:**

 

Moltes gràcies, senyor Peris.

No hi ha intervenció.

Per tant, passem a votació les esmenes 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28 i 29.

Senyories, comença la votació.
El resultat de la votació és de 28 vots a favor, 41 en contra, cap abstenció.
Queden rebutjades les esmenes.

Senyories, se suspén la sessió.
Es reprendrà a les 16.
30.

*(Se suspén la sessió a les 14 hores i 5 minuts)*

*(Es reprén la sessió a les 16 hores i 35 minuts)*

***Debat i votació del dictamen de la Comissió d'Agricultura, Ramaderia i Pesca sobre el Projecte de llei de ramaderia de la Comunitat Valenciana (BOCV número 202).
Continuació.***

**La senyora presidenta:**

Es reprén la sessió.

Defensa de l'esmena número 30, del Grup Parlamentari Socialista-Progressistes.
Té la paraula l'il·lustre diputat senyor Lozano.

 

**El senyor Lozano i Pastor:**

Gràcies, senyora presidenta.

Senyories.

Les esmenes que presentem intenten, bàsicament, millorar el text d'aquesta llei en quatre línies.
.
.
Sí, perdó.
En estos moments vaig a defensar les 16 esmenes que queden vives totes en un bloc.
Ha sigut un lapsus.
Perdó.

Deia que les esmenes que presente, estes 16 esmenes que queden vives després del debat en comissió, bàsicament intenten millorar el text d'aquesta llei en quatre línies.
La primera seria millorar la representativitat del sector en el consell assessor de la ramaderia.
La segon, fer que la llei assumisca el compromís clar i ferm d'aplicació, ficant terminis, creiem que és molt important.
Tercer, garantir la incorporació de joves al sector, fent programes de captació; creiem que en este moment el sector té una situació específica i, si realment volem que siga un sector de futur, haurem de fer un esforç en captar gent perquè tinguem una garantia de seguretat alimentària.
I, quart, millorar la seguretat alimentària.

En aquest sentit, i esmena per esmena, perquè puguem saber de què estem parlant.
En l'article 1, amb l'esmena 30, el que plantegem és millorar el concepte i l'amplitud de l'objectiu d'aquesta llei.
En aquest cas deu ser objecte de la llei establir mides de prevenció de control de malalties i no sols de control de productes sols sanitaris de risc sinó de control de tots els medis de producció ramadera que d'alguna manera puguen ficar en risc la salut com a conseqüència de l'alimentació humana.

En l'article 9, sobretot les esmenes que fan referència, la número 40 i 42, amb el tema de la representativitat, queda manifest una vegada més que una cosa que no hauria de ser un problema, insistisc, una cosa que no hauria de ser un problema, es transforme en el cavall de batalla d'aquesta llei.
I és el tema de la composició del consell assessor de la ramaderia.
Esta és una esmena que si el govern del Partit Popular haguera fet eleccions al camp, lògicament ara no tindrien cap problema per vore com li donem a cadascú el lloc que li pertany.
La realitat és que l'arbitrarietat de com s'ha tractat a les organitzacions representatives del sector ens porta a un *totum revolutum* que complica la formació d'aquest consell assessor.
En principi, en la comissió va haver una certa voluntat de haver aplegat a un consens, però no sé si ho tindran en compte.
Seria molt important que en este tema poguérem aplegar.

La nostra proposta va en la línia d'incorporar un quadre de representativitat on traslladem al consell assessor la realitat representativa del sector.
I com?
Nosaltres pensem que s'ha d'utilitzar el barem de les eleccions estatals, ja que no tenim ací en la Comunitat eleccions on basar-nos, les que composen l'estat de les diferents autonomies com una cosa mesurable, que ens puga ajudar a resoldre el problema de la millor forma constatable, d'una forma que puguem mesurar quina és la representació per a incorporar-la a eixe consell.
Així, proposem que les dues organitzacions majoritàries, Asaja i la Coag, tinguen dos representants cadascuna d'elles, un lloc per a la tercera força, la UPA, i finalment incorporem la participació d'un tècnic de les agrupacions de defensa sanitària.

En la mateixa línia que l'anterior, en l'esmena 42, la nostra proposta és suprimir cambres agràries.
Ja que si tenim clar que les eleccions són una necessitat perquè les organitzacions siguen instruments, eines al servei dels ramaders i llauradors, haurem de creure'ns que són ells els qui millor poden assessorar al govern.
Dit d'una altra forma, si eixes eleccions s'hagueren fet a les cambres agràries en estos moments, o esperem que en el futur, en un futur molt pròxim, les organitzacions siguen les que estiguen en les cambres agràries i seria una doble representativitat, per un costat en el consell assessor de les organitzacions, les OPE, i al mateix temps també les OPE representant a les cambres.
I, per tant, creem que es fa una duplicitat en este cas, pensem, innecessària.

Article 14, esmena 49.
Amb aquesta esmena pretenem millorar les funcions dels centres de concentració dels animals.
Per açò considerem que no és suficient que els centres de concentració disposen d'equips adequats per al maneig del ramat i per a la desinfecció de vehicles, sinó que també considerem necessari per a poder qualificar un centre com centre de concentració disposar d'infrastructura adequada per a la retirada de residus i eliminació de cadàvers.
Ja que és molt important que si van a replegar el ramat per a després tornar-lo a distribuir han de tindre totes les condicions incloses, també la desfeta de cadàvers.
Perquè se suposa que deuen de tenir capacitat suficient per a donar resposta a les distintes situacions inherents a la seua funció com a centre de concentració.

 

**La senyora presidenta:**

Un moment, senyor Lozano.
Per favor, senyories.
Con-tinue, senyor Lozano.

 

**El senyor Lozano i Pastor:**

Gràcies, senyora presidenta.

En l'esmena 51, a l'article 17, aquesta esmena que no hauria de produir-se fica de manifest que el Partit Popular segueix sense creure's allò del relleu generacional, perquè no s'entén un article tan important, com el que recull les iniciatives legals per aconseguir la incorporació de joves com a ramaders i ramaderes professionals sense que es tinga previst per la llei la necessitat no sols de formar i capacitar els joves que s'incorporen sinó també les necessàries accions de captació de joves amb l'objectiu de rejovenir i impulsar el relleu professional.
No tan sols pel que respecta al que és la producció en si sinó per una necessitat del conjunt de la societat en tindre una ramaderia amb gent preparada, amb gent jove, que faça possible eixos aliments tan necessaris i sobretot sans.
Es tracta, en definitiva, de ficar el sector ramader valencià en el segle XXI, en un moment on els canvis en les normatives europees, a través de la política agrària comunitària, fan més necessari que mai uns professionals joves, qualificats, capaços de fer aliments amb totes les garanties de salubritat que exigeixen els consumidors.

L'article 27, amb l'esmena 59, i l'article 70, esmena 113, ens pareix més procedent, si vostés volen, més formal i que respon més a la realitat orgànica d'aquest govern referir-nos, amb aquestos articles, a la conselleria competent en matèria mediambiental, per quan que és aquest òrgan l'interessat en dites competències, a no ser que s'entenga que són vàries les conselleries que tenen sobre este tema autoritat i, en tot cas, hauríem de parlar de conselleries, de les conselleries i no en singular.

L'article 32, amb l'esmena 63, i el 34, esmena 66, amb aquestes esmenes pretenem deixar clar a l'Executiu que, a més que volem que faça, també delimitem quan volem que es faça.
És una qüestió de ficar terminis per a poder fer un seguiment de com va evolucionant la llei i sobretot com anem fent que eixe sector es vaja modernitzant.
No pareix lògic que establim en la llei la necessitat de mantindre un programa de modernització de les explotacions ramaderes fixant els objectius i els instruments, però sense transmetre al govern la periodicitat en la seua execució.
Per això creem necessari que la llei establisca el termini i el període de revisió.
En definitiva, quan es va a fer, com es va a fer i fer un seguiment per veure si els terminis es van complint.
Creem que dotze mesos des de la seua publicació és un període suficient de temps perquè el Consell elabore, consensue i presente un programa de modernització que, per una altra part, deu ser revisat com a mínim cada cinc anys, perquè puga ser adaptat a la situació canviant de la ramaderia i sobretot del mercat.
Per una altra part, l'article 34, devem d'actuar de la mateixa manera.
Per això proposem que el programa de recolzament a les inversions dirigides al foment de la ramaderia extensiva també deu ser elaborat, consensuat i presentat en un termini de dotze mesos.

En l'article 36, esmena 71, l'esmena fa referència a canviar un centre per el centre, perquè ja hem vist en les seues esmenes, amb els canvis que fan, ja incorporen, i realment recorden que tenim ja un centre a Segorbe que, lògicament, vostés l'han venut moltes vegades com que ja està acabat, i ara seria una barbaritat que parlàrem d'un nou centre quan ja tenim eixe.
Hem de creure'ns que és important eixe centre, però que sobretot és el que ha d'estar encarregat de fer la faena.
Ja hem vist que en el text actual de vostés han rectificat en eixa línia, cosa que ens alegrem, perquè va també en la línia d'aquesta esmena 71.

En l'article 37, en l'esmena 76, aquesta esmena va en la direcció de ficar terminis que obliguen al govern a portar endavant el que la llei diu.
La Generalitat podrà finançar, d'acord en els fons que obtinga la pròpia aportació ­açò és el que diu la llei- els programes de desenvolupament i innovació tecnològica destinats a millorar la qualitat i competitivitat de les explotacions pecuàries.
Esta esmena, de suma importància, perquè creiem que reflectix realment la voluntat i l'interés per millorar les explotacions.
Com és possible que un article tan important, com el que es refereix al suport financer, als projectes pilot d'innovació i de millora de la qualitat i competitivitat de la ramaderia valenciana, pretenen vostés que la llei no siga rotunda amb la necessitat de finançar i expresse que l'executiu podrà finançar?
Per tant, pensem que hauríem de canviar allò de "podrà" per "finançarà" amb actitud ferma que es vol portar endavant tot un procés de millora, sobretot en les ramaderies pilots.

Senyories, el nostre grup, lògicament, li donem molta més importància.
.
.

 

**La senyora presidenta:**

Silenci, per favor.

 

**El senyor Lozano i Pastor:**

.
.
.
a la necessitat que la llei parle de "finançarà", perquè creiem que la nostra ramaderia necessita ajudes, perquè creem que ha d'encarar un futur la seguretat alimentària dels consumidors.

Article 60, esmena 101, amb aquesta esmena el que tractem de dir és que les condicions d'etiquetatge s'establisquen en base a normatives específiques, el contingut de les quals no són estables en el temps i estan subjectes a adaptacions periòdiques.
Per això parlem que "reglamentàriament les que estiguen establertes en cada moment".
També estiguérem comentant la possibilitat de transaccionar esta esmena i que jo pense que seria una bona idea en eixa línia que ho férem.

L'article 62, amb l'esmena 104, el que pretenem amb esta esmena és millorar i aclarir el contingut del punt quatre d'este article.
Volem que la llei reflectisca clarament que el destí dels productes als que fa referència este article, en cap moment el fi siga la cadena alimentària.
És molt important que açò ho fiquem a la llei perquè, en definitiva, el que estem intentant és ficar una barrera perquè no ens puguen passar situacions com les passades en 2001.

Per a garantir la seguretat, en l'article 122, esmena 121, a la qual vosté també estaven parlant d'una possible transaccional, el que proposem és bén senzill, és afegir totes a malalties.
No és possible que la llei preveua la necessitat, la necessària existència d'un laboratori equipat i dedicat al diagnòstic de declaració obligatòria, sense que de forma rotunda exigisca que tal laboratori es trobe equiparat per al diagnòstic de totes les malalties de declaració obligatòria i aquelles de control oficial.
No podem caure en l'error d'admetre situacions com les passades en les crisi de la peste porcina, quan vam estar pendents del diagnòstic que altres laboratoris d'altres comunitats autònomes ens oferien.
Seria molt bo que en eixe laboratori ho tinguérem tot centrat perquè no ens tornara a ocórrer.

En l'article 131, esmena 125, amb aquesta esmena insistim que amb la salut no es pot jugar.
Creem que la llei no pot ser ambigua amb la seua dissecció sobre les acciones a prendre per garantir la salut alimentària.
Per això en els articles que compten amb mesures administratives no es deuen aprovar en termes "de podran adoptar", sinó en termes "d'adoptarà", com a garantia que es portarà tot el sistema de control perquè no ocorreguen casos d'esta similitud.

Per finalitzar, senyories, en l'esmena 144 a l'exposició de motius, que també vostés han plantejat una possible transaccional, només per qüestions d'informació i perquè una llei no pot obviar en la seua exposició de motius realitats manifestes, quan en el punt tres s'expressa la situació de la ramaderia respecte a la política agrària comunitària, no sols la cunicultura i l'apicultura es troben fora del seus instruments, o siga, de les organitzacions comunes de mercat, sinó que també el sector equí, de certa importància en la nostra ramaderia valenciana, està fora d'una regulació del seu mercat.
Per això creem procedents estes esmenes.

Com hauran vist, senyories, totes estes esmenes van en les quatre línies, grans línies que abans els hem avançat, i que lògicament estaríem oberts a millorar esta llei que ara vostés presenten.

Moltes gràcies.

 

**La senyora presidenta:**

Moltes gràcies, senyor Lozano.

Té la paraula, per al torn en contra, ilustre diputado señor Soler.

 

**El senyor Soler Garibo:**

 

Gràcies, senyora presidenta.

Senyories.

Senyor Lozano, primer de res ­no el trobava­, vosté ha canviat de lloc, li desitge.
.
.
Sí, sí, ha baixat de fila, però ha pujat de categoria, perquè ix a estes Corts.
.
.
Per tant, vaja la meua felicitació sincera.

Agrair-li el to, agrair-li el to que ha emprat i agrair-li també la qualitat de les esmenes que ha presentat el seu grup.
És a dir, que no han anat a presentar esmenes a pes, sinó que demostren que s'han estudiat bé la llei i han presentat les esmenes que vostés estan convençuts que milloren la llei, i nosaltres també, en alguns casos.
Per això en comissió ja li'n vàrem acceptar sis, i podem parlar d'altres coses.

Mire, jo vaig a repassar també esmena per esmena.
En l'esmena número 30, estem d'acord amb el que vosté diu, però si vosté es fixa bé, vorà que està inclòs en l'apartat a) del mateix article 1.
El que vosté demana en esta esmena, "així com el control dels mitjans de producció ramadera de risc per a l'alimentació humana", estem d'acord, però fixe's bé i vorà com en l'apartat a) d'eixe mateix article 1 està inclòs el que vosté vol.
Per tant, mosatros interpretem que seria una redundància i que la llei queda millor com està.
Per ahí es pot quedar tranquil, que el que vosté vol està inclòs en el títol.

En l'esmena número 40, ahí ja discrepem, ahí ja discrepem.
Mosatros pensem.
.
.
allò de les eleccions al camp, ja ho hem debatut moltes voltes ací.
Mosatros sabem la postura del seu grup, vosté sap la postura nostra.
Però en esta esmena pareix que el que vostés persegueixen és com una espècie de lluita per la representativitat.
Mire, mosatros estem convençut que açò és un òrgan assessor, assessor, no vinculant, i allò important és donar opinions, no el nombre de vots.
Per tant, després d'estudiar amb molt de *carinyo* la seua esmena, una esmena del Grup Mixt que també parla de representativitat, i després de dedicar-li hores, hem aplegat a la conclusió que està millor com està el text de la llei, que mos agrada més.
La representativitat pensem que està molt equilibrada i que per a la funció que ha de complir eixe òrgan assessor, pensem que està molt bé com està.
Per tant, eixa no li la podrem acceptar.

La número 42, és la que parla també.
.
.
vol suprimir allò de cambres agràries.
Mire, les cambres agràries, en este cas, la llei.
.
.

 

**La senyora presidenta:**

 

Per favor, senyories.
.
.

 

**El senyor Soler Garibo:**

 

.
.
.
i després la conselleria pot aprofitar-se de la gran experiència que tenen en qüestió de pastos.
En qüestió de pastos, les cambres agràries tota la vida han sigut les que han regulat eixe tema i tenen molta experiència.
Llavors, el que busca la llei és aprofitar-se d'eixa experiència i tal.
I, al mateix temps, tindre la llei permanentment actualitzada, perquè fixe's vosté que si acceptàrem esta esmena tal qual, i després resulta que se fica d'acord el sector amb el cens i es fan eleccions a cambres agràries i tornen a haver cambres agràries, el text de la llei es quedaria antiquat, no se quedaria adequat a la realitat.

Per tant, per eixos dos motius que li dic clar i concrets ­un, per l'experiència que tenen; i dos, per les possibles eleccions futures a cambres agràries i tindre el text adequat­, eixa, la 42, tampoc la podem acceptar.

La 49, que parla de retirada de residus i eliminació de cadàvers, la considerem innecessària.
Mire, les unitats de producció, que són un centre de concentració d'explotacions, ja tenen per sí l'obligació de retirar els cadàvers i residus.
És a dir, que ja en estar eixes unitats de producció i tindre l'obligació, esta esmena el que faria també.
.
.
és redundant.
Per tant, no mos quedaria bé, digam, la redacció o el text de la llei.
Però el que vosté vol, el que vosté pretén amb esta esmena, tal qual està el text de la llei, també queda arreplegat.

La 51, que parla de captació, és que fixe's vosté que la paraula eixa "captació".
.
.
Mire, tal com està el text de la llei és suficient, entenem mosatros, per a l'opció del foment.
La paraula "captació", des del nostre punt de vist, podria tindre connotacions que podrien malinterpretar-se, no per mi, no per mi.
Però que vosté ja sap per què li ho dic, i jo pense que esta esmena no deu acceptar-se tampoc.

La 59.
Vosté vol canviar "conselleria competent en matèria d'activitats qualificades" per "conselleria competència en matèria mediambiental".
Mire, actualment les activitats qualificades estan adscrites a la conselleria competent en matèria mediambiental, però en el futur podrien canviar.
I això és una potestat del govern de torn que tinga esta comunitat, que el govern li'l donen els valencians i les valencianes quan voten.
I hui, tal i com està hui l'estructura autonòmica, eixes competències estan en medi ambient, però podrien canviar a una altra conselleria perfectament si s'estructura d'una altra forma el Govern Valencià legítimament.
Per tant, conforme el text de la llei ve a ser el mateix, però la llei no perdria ninguna vigència ni ninguna eficàcia quan eixes competències se canviaren de lloc.
Veig que.
.
.
Per tant, esta 59 tampoc la podem acceptar.

La 66, "un programa de recolzament a les inversions en ramaderia.
.
.
", i ací vol vosté ficar un termini.
Mire, encara que podem parlar de terminis en alguna altra esmena, en este cas concret d'esta, no mos pareix bé ficar terminis, perquè, com li dic, en un altre cas podem parlar, però en esta estem convençuts que no seria garantia d'eficàcia.
Pareix més propi baixar als terminis o aprofundir en el tema eixe, deixar-ho per al desenrotllament reglamentari.
El tema eixe dels terminis en esta llei i en este lloc, no mos pareixeria adequat.

La 113 és igual que la 59, exactament igual.
Vosté també ho ha dit quan ha apujat ací a la trona.
Canviar conselleria competent en matèria d'activitats per matèria mediambiental, el que li he dit abans, si eixes competències canvien de conselleria, la llei es quedaria obsoleta.

L'esmena 71 és molt pareguda o jo diria que igual a la esmena número 72 nostra, del Grup Parlamentari Popular, que ja s'ha incorporat al text des de la comissió, perquè hi havia una esmena nostra que vostés no la votaren en contra en comissió, es varen abstindre.
I com ja es va aprovar en comissió, es va incorporar al text, per tant, el que vosté pretén amb l'esmena 71, interpretem que ja està incorporat en el text.
Per tant, no tindria raó de ser hui.

Allò de "podrà finançar" o "finançarà", jo crec que els ho vaig dir en la comissió.
L'objecte de ficar "podrà finançar" i no ficar l'imperatiu "finançarà" és tan simple com que no es veja l'administració obligada a finançar tots els projectes.
Tots aquells projectes que quan es publiquen les ordres reunisquen els requisits que marquen les ordres, no tindrà més remei la conselleria que finançar-los.
Si la conselleria publica una ordre amb uns requisits, no tindrà més remei que finançar-los.
Mentre que conforme volen vostés que quede el text de la llei, podria interpretar-se que es vorà obligada a finançar-los tots.

Jo pense, senyor Lozano, que hem de ser cuidadosos perquè si en la llei deixem alguna porta oberta, no sé com dir-li, a la picaresca, a la picaresca, perquè qui no s'ho mereix, aprofitant-se d'eixos lapsus que puguem tindre mosatros, després vaja a presentar projectes que no meresquen ser finançats per qualsevol motiu.
Per tant, com "podrà finançar" normalment es publiquen les ordres que tenen uns requisits.
.
.
I, clar, una volta publicat una ordre, uns requisits, el que es compleix, eixe l'ha de finançar obligatòriament la conselleria.
Per tant, a mosatros mos pareix millor deixar-ho com està.

La 104, que parla de seguretat alimentària.
Mire, vosté vol que fiquem "o el seu destí distint a l'alimentació dels animals destinats als mateixos i als seus productes a la cadena alimentària".
Mosatros estem convençuts que no toca ací.
Està previst en l'article 133 i els següents, que reflecteix clarament.
.
.
Vosté ha dit textual, m'he pres nota: "Volem que arreplegue clarament.
.
.
" Pegue's una rellegideta, perquè jo estic segur que se l'ha llegida, se l'ha mirada i se l'ha estudiat amb *carinyo*, però pegue's una rellegideta i vorà com en l'article 133 i següents ho reflecteixen clarament, molt clarament el que vosté vol en esta esmena 104.

La 125.
Este article és: "En matèria de producció i sanitat animal s'adoptarà.
.
.
" Estem més o menys en allò d'abans: "s'adoptarà o se podrà adoptar".
L'article contempla diverses mides.
Mire, l'article 131, que diu: "Per a la vigilància i el control del bestiar, els productes dels quals es destinen al consum humà quant a la presència en ells de residus i substàncies nocives per a la salut, la conselleria competent en matèria de producció i sanitat animal podrà adoptar les accions següents: planificació de la vigilància de les explotacions ramaderes, comprovació de les comunicacions i sospites de la presència de residus i substàncies nocives, actuacions preventives, investigació i confirmació, destrucció dels productes, qualsevol altra mesura oportuna per a la consecució de l'objectiu de preservar la salut del consumidor".
És a dir, diferents mides, la a), la b), la c), la d), la e) i la f).

Si acceptàrem l'esmena de vosté, què passaria?
Que quan s'haguera d'aplicar este article de la llei, caldria aplicar totes les mides al mateix temps, totes de colp.
Però tinga en compte que no tots els problemes poden ser.
.
.
.
Hi ha problemes molt greus, menys greus.
.
.
Poden haver problemes que afecten només a un sector, a una part.
I de la forma que està el text original de la llei, li deixem la llibertat, a qui haja d'aplicar-la en eixe moment, que aplique una de les mides, o dos o tres, o totes, o totes, si ho considera convenient.
Afortunadament, no tots el temes són gravíssims.
Poden haver sospites, poden haver temes.
.
.
I de la forma que quedaria, acceptant-li l'esmena, obligaríem a l'administració a aplicar-les totes.
I això és el que no volem.

Per la meua part, en este primer torn, és tot.

Moltes gràcies.

 

**La senyora presidenta:**

 

Moltes gràcies, senyor Soler.

Torn de rèplica.
Té la paraula el senyor Lozano.

**El senyor Lozano i Pastor:**

 

Gràcies, senyora presidenta.

Senyories.

Senyor Soler, el tema de la representativitat, que jo crec que és important ­insistisc que pense que és molt important­, ens portarà molts problemes mentres no fem el que hàgem de fer, i és per això mateix que vosté ha estat comentant, és un òrgan consultiu, és un òrgan que té una importància relativa, en té molta en el que respecta a donar l'opinió a la conselleria, però és relativa quant a l'obligatorietat que després la conselleria ho porte endavant.

Per eixe mateix motiu que vosté al·lega com que l'actual composició del Consell és adequada, és pel mateix que jo li intente fer la reflexió: si és veritat que és un consell assessor i no té tanta importància, és més lògic que hagueren fet un esforç per vore com incloïen la representativitat real i no a eixa fictícia, a eixa en base al nombre d'organitzacions que n'hi han en este país.
I això, al final, el que resulta és un consell assessor desequilibrat que no correspon a la realitat del que passa en el sector.

Respecte al que vosté parla de les experiències de les cambres, torne també a fer-li la mateixa consideració.
La mateixa experiència que tenen ara la tindran quan estiguen els representants dels llauradors legítims perquè segurament en gran part coincidiran també amb molts dels que ara estan allí dins i, lògicament, això, en el futur, el que pot crear és un doble aparell de representativitat que no farà falta.

En l'article 17, en l'esmena 51, bé, si a la millor vostés quan parlem que la paraula "captació" pot tindre un sentit o és una paraula que els pot molestar, perfectament podem canviar-la, però el sentit és el que a mi m'agradaria que vostés tingueren clar, perquè a vegades me fa l'efecte que el que no pensen vostés pensen és que la ramaderia és una activitat molt digna i que, per tant, hauríem de captar gent.
En definitiva, que en el món rural, com molt bé ha dit la consellera este matí, és una de les fonts, un dels motors per a poder mantindre la gent.
Si mosatros i vostés apleguem a la conclusió que això és així, lògicament l'esforç perquè hi haja gent jove que, a més se senta còmoda, i si no vol gastar la paraula "captació" en gastem una altra, lògicament el que haurem de vore és com fem que persones que, a més, puguen viure en l'interior, puguen vindre perquè amb la mateixa dignitat puguen estar ahí.

El que passa és que no mos acabem de creure que és una activitat que pot ser molt bonica, que és una activitat que, en definitiva, pot ser tan raonable i tan important, com qualsevol altre sector.
Ja sé que vosté me va a comentar que "mai ho hem pensat" però la realitat és que sempre que ho plantegem ho fem com a una activitat menor o secundària.

Quan parlem del tema de "podrà finançar", lògicament el que me fa l'efecte és que vosté el que no té tan clar és el procediment en l'administració de com se fa.
Quan la llei s'expressa en termes de "podrà finançar" deixa a mans de l'òrgan gestor la decisió de desenvolupar o no la línia de finançament adient.
En canvi, si la llei establix l'obligatorietat del finançament, l'òrgan gestor, per imperatiu, està obligat a establir normativa de desenvolupament on s'especifique quins projectes se finançaran i quins no, és a dir, les condicions que deuen complir els projectes per a ser finançats.
No significa, com vosté diu, que pel fet que fique que "finançarà" estiga obligat a fer-ho tot, estiga obligat a fer qualsevol plantejament o qualsevol projecte que es presente.
Perquè, lògicament, després, la conselleria pertinent podrà perfectament en l'orde establir el procediment de qui entra i qui no entra.
Per tant, no està renyit.

El que sí que diguem mosatros quan parlem amb fermesa que "finançarà" és perquè en definitiva estem diguent-li a qui després gestionarà que la voluntat de la llei és que ho porten endavant.

Ací, al final, el que passa ­a mi em sembla que ho tenim molt clar­, és que és una llei que, en principi, quan parla de les obligacions és molt ferma, i ha de ser aixina, però quan és la Generalitat, en este cas, el Govern, qui s'ha de comprometre amb el ramader per a portar-ho endavant, això ja no és tan ferm.
Per açò mosatros intentem dir "equilibrem el que exigim però també entre el que donem" i, per tant, és més lògic parlar amb fermesa, de "finançarà" que no "podrà finançar".

En l'article 62, en l'esmena 104, efectivament, el que diguem és que volem que clarament quede reflectit en l'article 62, que fa referència al seu punt 4 al destí dels productes per a l'alimentació animal dintre del capítol II, que és el que correspon a alimentació animal, que aquells productes que per incompliments han de ser retirats, en ningun moment puguen ser incorporats a l'alimentació humana.
Perquè en l'apartat, en el capítol II, del que se parla és justet d'eixe pas i no està renyit que també ahí deixem clar quin és l'objectiu i, sobretot, quina ha de ser la finalitat d'eixos aliments.

Per tant, no queda ben reflectit en la 113 i és una qüestió de tornar-ho a ficar, en este cas per a deixar-ho ben clar.
Per tant, pensem que seria molt més lògic que ahí estiguera reflectit.

En l'article 131, en l'esmena 125, és que s'han d'aplicar totes.
O siga, quan la llei, en definitiva, està diguent tot el procediment quan n'hi haja un producte que tinga elements nocius, el que està diguent és bàsicament què és el que s'ha de fer:.
.
.

 

**La senyora presidenta:**

 

Silenci, per favor.

 

**El senyor Lozano i Pastor:**

 

.
.
.
a), b), c), d) i e).
Per tant, són totes les que s'han de posar en massa.
Mosatros, el que diguem és que davant d'una situació de presència de substàncies nocives per a la salut, la conselleria competent deurà adoptar totes les mesures perquè el que este article conté és la seqüència de les mesures que en el seu conjunt constituïxen el necessari pla d'actuació.

En definitiva, eixa seqüència que diu la llei és que s'ha de complir quan vinga allò.
No se tracta de dir que n'aplicarem dos o n'aplicarem tres, és que s'han de fer totes, des de la a) fins a la b), per acabar tot el procediment i que no es quede res sense revisar.
Per això mosatros diguem "de totes" i plantegem una altra vegada la necessitat de la fermesa, i per "totes les mesures d'adoptaran" i no "podran ser adoptades".

En definitiva, jo pense que sí, encara estem a temps.
Si vosté vol que parlem d'eixe consens i vosté vol que parlem d'eixes esmenes, podem fer-ho i vore si podem aplegar a algun tipus d'acord.

Moltes gràcies.

 

**La senyora presidenta:**

 

Moltes gràcies, senyor Lozano.

Té la paraula el senyor Soler.

 

**El senyor Soler Garibo:**

 

Gràcies, senyora presidenta.

Senyories.

Ha parlat vosté, senyor Lozano, de representativitat i ha dit que podíem fer un esforç.
Jo li ho he dit abans, hem fet l'esforç i gran i hem mirat amb molta estima la seua esmena i li hem pegat voltes, cap amunt i cap avall i, al final, la veritat és que seguim estant convençuts que està millor com està.
Hem fet l'esforç que vosté mos demana, l'hem fet, i vosté ho sap que l'hem fet, però, en este cas, jo no diré realitats distintes però sí, tal vegada, percepcions distintes, que tampoc és ninguna cosa anormal, que tinguem alguna percepció distinta, a la millor no molt distant, no molt distant, però sí distinta.

L'experiència de les cambres, mire, jo no tinc ningun ànim i sé que vosté tampoc, d'obrir hui un debat nou, que ja n'hem tingut molts en esta cambra sobre les cambres agràries.
Per tant, ahí, les postures estan claríssimes ­li ho he dit abans­, volem aprofitar-nos de l'experiència de les cambres i volem que la llei se quede bé una volta hi hagen eleccions a cambres agràries.

Ha insistit en la paraula "captació".
Mire, tal com està el text de la llei és suficient per a l'opció de foment que és el que se busca.
Què és el que se busca en eixe apartat de la llei?
Fomentar.
I l'opció del foment, tal com està el text de la llei, si vosté se fixa i se'l llig, vorà que eixa opció ja està ahí arreplegada.
Per tant, la paraula "captació" o si buscàrem un sinònim mos seguiria pareixent exagerada.
Per això li dic jo ­i li ho he dit abans­ que mos agrada més el text de la llei que l'esmena de vosté.

Allò de "podrà finançar" o "finançarà", jo crec que vosté, no sé si donant-se compte o sense donar-se compte m'ha donat la raó, perquè fixe's que ha fet una interpretació.
Vosté ha fet una interpretació d'eixe article i jo en faig una altra distinta.
Això és el que no volem, això és el que no volem, que no se queda això d'una forma tan ambigua que qualsevol puga fer interpretacions que puguen marejar el Govern.
En qualsevol forma, l'apartat este no és excloent, és a dir, no exclou res del que vosté vol.
En qualsevol cas, no estarà eixe imperatiu que vosté busca però no és excloent.

Ha dit que no compromet, que la llei en algun cas no compromet el Govern.
Bé, mosatros estem convençuts que sí, que esta llei compromet el Govern en la mida del normal.
Ara, si vosté, el que busca és tindre el Govern encotillat o tindre'l agarrat pel coll o des d'ací.
.
.
­jaaa, canvia l'expressió­, tindre'l encotillat o la funció si ací és.
.
.
, i quan parle del Govern, una llei si se fa per a deu anys, pot estar el seu partit governant.
Jo faré el que puga perquè aixina no siga, perquè aixina no siga, legítimament, però pot estar el seu partit governant i el que pretenem és que eixe govern no estiga encotillat.
I pareix que amb estes esmenes vosté el que busca o l'objectiu ­a la millor no és el que busca­, l'objectiu que aconseguiria és encotillar el Govern i no mos pareix bé.

En el 125, també ho tenim molt clar.
Mosatros pensem que en algun cas no seria necessari, tampoc volem ahí encotillar el Govern, obligar-lo a aplicar totes les mesures, sinó ahí se pot fer una política més selectiva, d'aplicar-ne algunes i vostés seguixen pensant que és millor aplicar-les totes.

Per tant, en este torn de rèplica, jo lamente que no ens hàgem pogut convéncer l'un a l'altre.
Però sí que, efectivament, podem transaccionar quatre esmenes ­ja ho vàrem anunciar en comissió.
En comissió n'anunciàrem tres i després és el que estiguérem parlant, n'afegírem una més.
És a dir, sí que, efectivament.
.
.

 

**La senyora presidenta:**

 

Per favor, senyories.

 

**El senyor Soler Garibo:**

 

.
.
.
hem fet un esforç i me consta que vostés també, la 63, la 101, la 121 i la 144, per la nostra part, si la Presidència fóra tan amable de concedir-mos un recés no tindria ningun inconvenient que negociàrem per a transaccionar eixes quatre esmenes.

Moltes gràcies.

 

**La senyora presidenta:**

 

Moltes gràcies, senyor Soler.

Si no hi ha inconvenient se suspén la sessió per a intentar transaccionar estes esmenes.

Senyories, se suspén la sessió.

 

*(Se suspén la sessió a les 17 hores i 17 minuts)*

*(Es reprén la sessió a les 17 hores i 32 minuts)*

 

**La senyora presidenta:**

 

*(Inoïble)* .
.
.
han aplegat a la Mesa de les Corts quatre esmenes transaccionals.

"Enmienda transaccional a la enmienda 63, del Grupo Parlamentario Socialista, al Proyecto de ley de ganadería de la Comunidad Valenciana.
Enmienda transaccional: al artículo 32.
2, añadir al final de este punto 'este programa se elaborará dentro de los dieciocho meses siguientes a la entrada en vigor de la presente ley', firmado por los tres grupos parlamentarios y el Grupo Mixto.
"

"Enmienda transaccional a la enmienda 101, del Grupo Parlamentario Socialista-Progressistes al Proyecto de ley de ganadería de la Comunidad Valenciana.
Enmienda transaccional, al artículo 60.
2: añadir al final 'establecida reglamentariamente', firmado por los tres grupos parlamentarios y el Grupo Mixto.
"

"Enmienda transaccional a la enmienda 121, del Grupo Parlamentario Socialista al Proyecto de ley de ganadería de la Comunidad Valenciana.
Enmienda transaccional al artículo 122.
2, sustituir el texto por el siguiente: '2.
A estos efectos la conselleria competente en materia de producción y sanidad animal, dispondrá de al menos un laboratorio equipado con las técnicas precisas para el diagnóstico de las enfermedades de declaración obligatoria, así como las demás de control oficial', firmado por los cuatro portavoces.
"

"Enmienda transaccional a la enmienda 144 del Grupo Parlamentario Socialista.
Enmienda transaccional, exposición de motivos, 3, párrafo segundo, línea 12, donde dice 'organizaciones comunes de mercado a la cunicultura y a la apicultura' debe decir 'organizaciones comunes de mercado a algunos sectores ganaderos como la cunicultura, la apicultura o el sector equino".

Senyories, votació a estes quatre esmenes transaccionals que suposen la retirada de la 63, 101, 121 i 144.
Comença la votació.
El resultat de la votació és de 68 vots a favor, cap en contra, cap abstenció, 1 nul; queden aprovades estes esmenes.

Votació a la resta d'esmenes defensades pel Grup Par-lamentari Socialista-Progressistes.
Comença la votació.
El resultat de la votació és 28 vots a favor, 41 en contra, cap abstenció; queden rebutjades les esmenes.

Senyories, votació a l'article 1.
Comença la votació.
*(Remors)* Silenci, per favor, senyories.
El resultat és de 41 vots a favor, 23 en contra, 5 abstencions; queda aprovat l'article 1.

Defensa de l'esmena número 31, del Grup Mixt.
Té la paraula l'il·lustre diputat senyor Peris.

 

**El senyor Peris i García:**

 

Senyora presidenta.

Senyores diputades, senyors diputats.

Comencem la defensa en plenari de les esmenes a la llei de ramaderia.
Aquest agrupament ocupa les esmenes 31, 81, 82, 97, 102, 103, 115, 145, i disculpem que també 32, 74 i 91, que no ho havia dit per ordre.
I també anuncie la retirada de les esmenes 78, 33, 81 i 134, les quatres esmenes.
.
.
*(Remors)* Bo, doncs efectivament.
.
.
*(Remors)* Sí.
Sí, la 81 està retirada.
És que l'havia retirada i no l'havia llevat de dalt; sí, és veritat.
Sí.
Bé, dit això passarem a defensar aquest agrupament d'esmenes.
Torne a dir, retirem la 78, 33, 81 i 134.
Sí la retirem, queda retirada, no estaria en l'agrupament que ara defensaría.

Aquest agrupament d'esmenes, i estaria justificat justament per l'esmena 145, on en l'exposició de motius, nosaltres pensem que una llei de ramaderia feta en el segle XXI.
A més de, per suposat donar suport al que és la ramaderia tradicional, que és necessari, que és molt necessari.
És un dels aspectes importants del sector primari i que ocupa moltíssimes persones del nostre país.
I que a més és una de les garanties de manteniment, si la fomentem i la desenvolupem, de manteniment de la po-blació en les comarques de l'interior.
I per tant que és de les economies que ajuden a l'equilibri del territori; és a dir, que no s'estiga completament ja tot desequilibrat i per damunt del litoral.

I és veritat també, que nosaltres, encara que siguem una força de l'ecologisme polític valencià, és veritat també que hi ha una sèrie d'explotacions que no tenen més remei que ser intensives, perquè són garantia d'alimentació suficient per a àmplies capes de la població.
També és veritat això.
No serem nosaltres els que ens oposarem al foment també de la ramaderia intensiva, sempre i quan es faça en bones condicions, efectivament, de benestar animal.
També voldríem, pensem, torne a dir, que una llei del segle XXI hauria d'incorporar tres característiques també del que se diria la ramaderia ecològica.

És a dir, també seria molt important que ja l'exposició de motius es plantejara que una, no l'única, no estem dient que l'única.
Volem que se'ns entenga bé.
No l'única però sí una de les finalitats bàsiques d'aquesta llei que s'aprovarà en aquest plenari, en aquesta legislatura, siga el foment de la ramaderia extensiva com a instrument justament de reequilibri i de desenvolupament del medi rural.
Aixina com per a fomentar, un dels objectius de la llei seria el foment i l'augment de les explotacions ramaderes inscrites en els registres d'agricultura ecològica valenciana.
Que vostés saben que és com se diuen.
No hi ha un registre de ramaderia i un d'agricultura, sinó hi ha un registre general, registre d'agricultura ecològica valenciana.

No estem dient que seria l'única finalitat, sinó una de les finalitats de la llei.
I clar, d'eixa voluntat de millorar la llei en eixe aspecte, de foment d'explotacions ramaderes valencianes en el medi rural, de ramaderia extensiva.
I a més amb eixa finalitat, i amb eixa inscripció en el registre d'agricultura ecològica valenciana, se'n deriven tot un seguit d'esmenes que després anem intercalant en el que és l'articulat de la llei.

A partir d'ahí ve, per exemple, l'esmena 31, que l'article dos que és el que planteja les finalitats de la llei.
Nosaltres pensem que una de les finalitats de la llei torna a ser una esmena d'addició, no és una esmena de substitució ni de modificació, és una esmena d'addició; plantegem que un dels fins de la llei seria la promoció de les explotacions ramaderes extensives.
.
.

 

**La senyora presidenta:**

 

Senyories, per favor, pregue silenci.

 

**El senyor Peris i García:**

 

.
.
.
que gaudirien, que tindrien eixa certificació europea d'agricultura ecològica.

Seguint en aquestes esmenes, en tot aquest seguit, l'esmena 32 plantejaria el foment de la ramaderia extensiva, les espècies autòctones.
I la seua finalitat justament de protecció del territori i de conservació dels elements del paisatge, de l'ecosistema.
Perquè estaríem fomentant les espècies ramaderes del nostre país, i per tant això està lligat històricament, des del Neolític, que és quan apareix la ramaderia i l'agricultura.
Des del Neolític son espècies lligades al nostre paisatge rural.

Pensem.
.
.
la 37 tornem a parlar de la ramaderia autòctona, i de la importància del foment d'eixa ramaderia autòctona i de la seua adaptació al medi.
Després fem una esmena, que proposem un nou article en el qual pensem que la conselleria hauria de fomentar programes d'innovació; és a dir, que la conselleria s'hauria de comprometre en aquesta llei de ramaderia a fomentar programes d'innovació.
.
.

**La senyora presidenta:**

 

Senyories, per favor, silenci.

 

**El senyor Peris i García:**

 

.
.
.
justament de no haver-se.
.
.

 

**La senyora presidenta:**

 

Un moment, senyor Peris.
*(Pausa)* Continue, senyor Peris.
Gràcies.

 

**El senyor Peris i García:**

 

Gràcies, senyora presidenta.

Pensem que caldria afegir eixe nou article 38-bis, en el que hauria de.
.
.
la Generalitat Valenciana acceptar el fo-ment de les explotacions ramaderes inscrites justament en eixe Comité d'Agricultura Ecològica de la Comunitat Va-lenciana.
És a dir, passaria de l'exposició de motius al contingut a l'articulat de la llei, i per tant que l'administració es comprometera a finançar programes d'innovació i reforma d'algunes explotacions ramaderes que no tinguen encara eixa certificació d'agricultura ecològica.
Nosaltres pensem que una de les línies de política ramadera de la Generalitat Valenciana, hauria de ser que aquells ramaderes que volgueren convertir-se a la ramaderia ecològica, ajudar-los en la innovació de les seues explotacions.

Después, en el mateix sentit l'esmena 97, que pensem que quan parlen de les condicions tècniques de les explotacions justament caldria afegir i aportar allò de la integració en el medi d'eixes explotacions.
I després també introduïm eixa aposta per la ramaderia ecològica en el que és els aliments; és a dir, quan es parla dels aliments dels ramats valencians, nosaltres pensem que en eixa línia d'aportació de ramaderia ecològica, pensem que caldria fomentar també que els ramats estigueren alimentats per pinsos i per aliments que tingueren etiqueta ecològica.
I estem parlant de fomentar, no estem parlant d'únicament que siguen, sinó de fomentar eixos tipus d'aliments.

I després a nosaltres ens agradaria que al nostre territori, per evitar sorpreses que ja hem tingut en el cas de l'encefalopatia espongiforme bovina, ens agradaria que hi haguera un compromís que no s'utilitzaren ja mai més les farines càrniques com a element d'aliment dels animals.

Per tant, i d'alguna manera, des de la 31 a la 115, aquestes esmenes estarien totes dirigides per eixa 145, és a dir, la darrera per allò de la mecànica del debat parlamentari que és a l'exposició de motius.
Nosaltres pensem que justament, efectivament, eixa seria possible, i per això està al final, perquè ja m'ho va explicar un lletrat de la Cambra molt amablement.
Justament l'exposició de motius es fa al final perquè se poden introduir canvis en l'exposició de motius segons s'accepten esmenes o no en l'articulat, i per això el debat es fa les esmenes finals.
Una vegada ho vam preguntar i aixina m'ho van dir.
Per això la 145 és una esmena final que té per davant una sèrie d'esmenes importants per a nosaltres, perquè van donant pinzellades a l'articulat la importància del foment, de l'ajuda, d'introduir els pinsos animals en etiqueta ecològica, en ajudar que les explotacions ramaderes que hui no són de l'etiqueta ecològica puguen passar a fer un treball més de ramaderia extensiva, les espècies autòctones.
És a dir, són tota una sèrie d'esmenes ja particulars a una voluntat.

Pensem que li faltava a la llei eixa aposta.
I diguem no única, és a dir, nosaltres tampoc ens agradaria, perquè seria inviable, perquè hi ha tota una ramaderia intensiva, torne a dir, necessària per a l'alimentació de moltíssimes persones, i per tant no estaríem tampoc aterrant, és a dir, estaríem d'esquenes a la realitat i sobretot a les necessitats d'alimentació de la nostra població.
Nosaltres som dels que pensem que està molt bé aquell poble que garantix l'alimentació de la seua població, i per tant no serem nosaltres els qui apostem per la desaparició de la ramaderia extensiva.
Sempre que, torne a dir, es garantisca el benestar animal.

Però sí que ens agradaria que d'aquestes esmenes hi haguera un esforç d'introducció d'eixa millora que pensem que li ha faltat a la llei; és a dir, fer una aposta més decidida per la ramaderia extensiva, espècies autòctones, explotacions ecològiques.
Reequilibri en definitiva també del territori, i que la ramaderia pot ser un element doblement vàlid per a l'equilibri territorial.
La ramaderia en si, si es fa ecològicament i a més fixant la població, i per tant garantint que el nostres pobles de l'interior doncs hi ha gent perquè pot viure de la ramaderia.

Gràcies, i això era aquest agrupament d'esmenes, senyora presidenta.

 

**La senyora presidenta:**

 

Moltes gràcies, senyor Peris.

Té la paraula en el torn en contra el senyor Soler.

 

**El senyor Soler Garibo:**

 

Gràcies, senyora presidenta.

Senyories.

Senyor Peris, en l'esmena 31 vosté ha parlat de sostenibilitat.
Mire, en este mateix article està indicat en el punt 1, apartat *a*, com a desenrotllament sostenible.
És a dir, que el que vosté demana en esta esmena, la promoció de les explotacions ramaderes amb certificació europea d'agricultura ecològica, vosté voldria que s'afegira un nou punt en açò, mosatros interpretem que ja està en eixe punt 1, apartat *a*, com a desenrotllament sostenible.

Quant a l'esmena 82, l'article 38, que parla de foment de les explotacions ramaderes inscrites en el registre del Comi-té d'Agricultura Ecològica de la Comunitat Valenciana, pensem que esta esmena no té res a vore amb les agrupacions de desenrotllament ramader, però que en ningun moment se tanca la porta a la ramaderia ecològica.
És a dir, que pot encaixar ací perfectament, no fa falta crear-li un apartat nou o crear-li un lloc nou a on poder-la encaixar, sinó que tal i com està el text de la llei, ací encaixaria perfectament.

L'esmena 97, que parla vosté dels tipus d'edificació de les granges o de les explotacions ramaderes, vosté vol que estiguen integrades en el medi ambient, i mos pareix molt bé, estem completament d'acord amb vosté, però si vosté mira l'article 52, vorà que està contemplat ahí també el tema este que vosté demana.
I, en qualsevol cas, doncs, se podria dir també que el tipus d'edificació correspon a una altra administració, és a dir, ordenació territorial, que, com vosté sap, les competències no les té la Conselleria en este mo-ment d'Agricultura i Ramaderia, però que li vegem gran problema al tipus d'edificació, doncs, com està contemplat en l'article 52, en la mesura que pugam tindre competències sobre això, i, després, caldrà seguir el que diga la Coput, concretament, que és la que té actualment les competències d'ordenació territorial i no té per què entrar en contradicció, i que tampoc vegem ningun problema ahí.

L'esmena 102, és un mitjà de producció.
La Unió Euro-pea prohibix expressament les ajudes com les que arreplega esta esmena.
Vosté demana ací una sèrie d'ajudes i regulades d'una forma que la Unió Europea les prohibix expressament.
Per tant, vosté sap que una de les bases o paràmetres que s'han de seguir a l'hora de fer una llei és complir la normativa europea, esta llei la complix i, per tant, esta esmena, ella mateixa s'autoexclou.

La 103 vol afegir un nou punt que diga: "En cap cas no podran utilitzar-se com a ingredient en alimentació animal farines d'origen animal".
Mire, el reglament 1.
774/2002 no exclou esta possibilitat, sempre que no se produïxca canibalisme, és a dir, que no l'exclou com no n'hi hasca canibalisme.
A més, existix la possibilitat d'utilitzar estos subproductes en animals de companyia, per tant, també creguem que el text de la llei està millor, i esta esmena, per eixes raons que li he dit jo, que no exclou i per les possibilitats que dóna el reglament 1.
774/2002, esta esmena, doncs, tampoc la deuríem acceptar.

La 115, les denominacions d'origen, doncs, dins de les denominacions d'origen està inclosa ja la ramaderia ecològica i que la llei està pensada de forma que eixes coses que vosté ha volgut, digam, disseminar o atomitzar per altres llocs, estan ja arreplegades en la llei.
Per tant, correríem el risc de ser redundants en algunes d'elles.
Conforme està la llei redactada i conforme està estructurada, la majoria de les coses que vosté demana en este bloc d'esmenes estan arreplegades o com a mínim, deixen una porta oberta perquè puguen encaixar sense grinyolar, sense empresonar-se.

Per la meua part, res més i moltes gràcies.

 

**La senyora presidenta:**

 

Moltes gràcies, senyor Soler.

Senyor Peris, rèplica?
Té la paraula per a rèplica.

 

**El senyor Peris i García:**

 

Gràcies, senyora presidenta.

Senyores i senyors diputats.

Senyor Soler, el problema és que si no ho posem en l'articulat, es queda a voltes en solament declaracions d'intencions, i això és el que ens preocupa a nosaltres.
O siga, ens preocupa que en l'articulat, quan es concreten les condicions no apareguen les necessitats o els foments, les ajudes o les propostes de fomentar el que, li ho torne a dir, el que possiblement siga una de les garanties de pervivència de la ramaderia valenciana, siga la seua aposta per la ramaderia ecològica, són els vents d'Europa.

És a dir, al final, en esta Europa immersa en la globalització, que no tot són desavantatges, per exemple, les manifestacions de dissabte van ser possibles gràcies a la globalització dels mitjans de comunicació.

Vull dir que amb açò de la globalització, que tot no són desavantatges.
Possiblement, si continua la Unió Europea obrint les seues fronteres als productes, cada vegada el paper dels nostres llauradors, i en aquest cas, dels nostres ramaders, siga un paper més de la ramaderia de qualitat, extensiva i ambiental.

I, per tant, nosaltres pensem que sí que caldria disseminar, d'alguna manera, esta aposta, perquè, per exemple, quan vosté diu "és que ja ho diu", quan parlem de les construccions, l'article 52, en les condicions general ja ho diu.
Però clar, després ve el 55, per això l'esmena l'hem feta al 55, perquè diu: "condicions tècniques", i nosaltres en el 55 diguem, al final, adone's que diu: "les altres que establisca el Govern", ahí està tornant a ser un poc general, "mitjançant decret, dirigides a garantir la salut alimentària i la sanitat i el benestar animals", i nosaltres diguem: "i garantir-ne la integració al medi ambient".

Per què ho tornem a repetir ahí?
: perquè és una condició tècnica, i estaria molt bé, efectivament, que les explotacions ramaderes, quan tu arribes a la comarca, doncs, que una explotació ramadera d'alguna manera estiga integrada al medi, tampoc siga allò que.
.
.
Perquè això ajuda, li ajuda a la ramaderia i li ajuda a la potenciació del territori.

Després, la 102, que vosté que no poden acceptar, no diguem subvencionar directament, diguem "fomentarà" i això se pot fomentar, doncs, a través de publicitat, a través de cursos, a través d'explicar-los als ramaders que la utilització de pinsos compostos i primeres matèries amb etiqueta ecològica és molt millor, fins i tot, a més, per a ells, que són productors d'eixos productes.

És a dir, jo no li veig tant de problema, és a dir, ens agradaria que en tot eixe seguit de propostes, l'esmena 32, que, a més no he defensat.
.
.
I sobretot la insistència que volem fer en allò de l'aposta per les espècies autòctones, perquè pensem que sobre la base d'això estem lligant encara més la ramaderia valenciana al seu paper agroambiental, és a dir, el paper de la ramaderia agroambiental, perquè estem segurs que per eixes línies de política ramadera vindran majors tipus de subvenció.
Si al final, possiblement, la Unió Europea el que subvencione siguen eixos tipus de ramaderia ecològica, eixes explotacions que vullguen canviar-se de ser intensives a ser extensives i ser de ramaderia ecològica, possiblement la desconcentració també, per evitar problemes de malalties, perquè a l'estar molt propet, per exemple, la pesta porcina sap que es transmet molt si estan moltes granges juntes, això va passar fa poc en la Serrania.
.
.

O siga, hi ha tota una sèrie de problemes que nosaltres pensem que cal definir en la llei i cal impulsar, i que, segurament, a on més arriben les ajudes en polítiques de la PAC siga justament a la ramaderia ecològica.
Per això pensàvem que, a més, havíem fet l'esmena a l'exposició de motius i totes eixes esmenes també en l'articulat, que algunes d'elles pensem que per a nosaltres són fonamentals i que estem convençuts, per això les hem fet, que milloren el contingut d'una llei, que vosté sap que no férem esmena a la totalitat, que pensem que és una llei que globalment no és dolenta, però és millorable amb aquestes propostes.

Gràcies.

**La senyora presidenta:**

 

Moltes gràcies, senyor Peris.

Senyor Soler, té la paraula per a rèplica, per cinc minuts.

 

**El senyor Soler Garibo:**

 

Gràcies, senyora presidenta.

Senyories.

Senyor Peris, evidentment que és millorable i aixina ho hem demostrat.
Li vàrem acceptar tres esmenes en comissió i ara després parlarem de les transaccionals.

El que vosté diu que és una declaració d'intencions, bé, doncs, amb tots els respectes, jo interprete que una llei no és una declaració d'intencions, una llei és d'obligat compliment per a tots i el Govern ha d'aplicar-la, i una declaració d'intencions és una altra cosa.
Una llei mai pot ser una declaració d'intencions.

M'ha alegrat molt allò del que ha dit que en la globalització no tot és mal.
Vosté pareix que va evolucionant i va evolucionant pel bon camí, diria jo: seguixca per ahí, no tot són desavantatges i potser amb l'aportació de vosté a eixa nova formació política, a eixa Entesa, igual si van acceptant ja que en la globalització no tot és mal, igual els va millor electoralment.
M'ha alegrat molt sentir-li dir això.

A l'article 52, les condicions de les edificacions.
Jo és que crec que no podem ni deguem aplegar a més d'a on aplega la llei, seria ficar-se en competències d'una altra conselleria, i interpretem que conforme està en la llei està bé, i si després la Conselleria d'Obres Públiques, a través de la LOT o tal, vol fer èmfasi en eixe tema, doncs, com són les seues competències, ja ho farà, estem en una llei de ramaderia, anem a ajudar als ramaders en la mesura que pugam i anem a fer una ramaderia sostenible i anem a preocupar-se de la qualitat alimentària i això, mosatros creguem que amb el que n'hi ha, amb el que ho toca esta llei, ja ho toca prou i per a aprofundir seria ja cosa d'una altra administració.

I quant a l'esmena 102, doncs, un dels.
.
.
, jo no m'atreviria a dir problemes, però sí un dels condicionants que té qualsevol llei, doncs, és que ha de complir la normativa europea, i ahí hem hagut de calfar-se molt el cervell, doncs, per a fer una bona llei, com vosté ha dit, que és una bona llei, per suposat, millorada amb les aportacions de vostés.
.
.

 

**La senyora presidenta:**

 

Un moment, senyor Soler.
Senyories, per favor, pregue silenci.

 

**El senyor Soler Garibo:**

 

.
.
.
que, com dic, numèricament han segut importants i en el contingut també, doncs, entre tots anem a fer que siga encara una millor llei, complint la normativa europea i complint amb tot el que ha de complir.

Mire, per la meua part jo demanaria de l'amabilitat de la presidència un recés i podem parlar de transaccionar la 32, 74, 91 i 145, i potser alguna més que poguérem aplegar a un acord.

Per la meua part, res més i moltes gràcies.

**La senyora presidenta:**

 

Moltes gràcies, senyor Soler.

Hi ha una proposta d'aplegar a esmenes transaccionals.
Se suspén la sessió pel temps més curtet possible.
*(La senyora presidenta colpeja amb la maceta)*

*(Se suspén la sessió a les 18 hores i 2 minuts)*

*(Es reprén la sessió a les 18 hores i 42 minuts)*

 

**La senyora presidenta:**

 

Se reprén la sessió.
*(La senyora presidenta colpeja amb la maceta)*

Han llegado a la Mesa de las Cortes las siguientes enmiendas transaccionales: enmienda transaccional a la enmienda 31 del Grupo Parlamentario Mixto al Proyecto de ley de ganadería; enmienda transaccional:.
.
.

Señorías, por favor.
.
.
Por favor, señorías, ¿pueden ocupar sus escaños y guardar silencio?

Al artículo 2, añadir un nuevo punto con el siguiente texto: "La conselleria competente promocionará las explotaciones ganaderas con certificación europea de agricultura ecológica".

Enmienda transaccional a la enmienda número 32, del Grupo Mixto, al artículo 2.
1, añadir un nuevo apartado con el siguiente texto: "*g*) Potenciar la ganadería extensiva y la mejora genética, especialmente de las especies autóctonas, mejorando la adaptación de las producciones ganaderas al territorio valenciano".

Enmienda transaccional a la enmienda 74, del Grupo Mixto, al artículo 37, añadir al final del párrafo el siguiente texto: ".
.
.
dedicará especial atención a las especies autóctonas y a su adaptación al medio".

Enmienda transaccional a la enmienda 91 del Grupo Parlamentario Mixto, al artículo 49.
1, añadir al final del texto lo siguiente: "1.
.
.
.
con especial mención de las especies autóctonas".

Enmienda transaccional a la enmienda 145, del Grupo Mixto, exposición de motivos, punto 3, añadir al final un nuevo párrafo con el siguiente texto: "La presente ley plantea como una de sus finalidades el fomento de la ganadería extensiva como instrumento de equilibrio y desarrollo rural así como el fomento de las explotaciones ganaderas ecológicas".

Todas ellas firmadas por los tres grupos parlamentarios y el Grupo Mixto.

Senyories, votació conjunta a estes esmenes transaccionals.
Comença la votació.
El resultat de la votació és 63 vots a favor, cap en contra, cap abstenció.
Queden aprovades les esmenes transaccionals.

Senyories, votació per a la resta d'esmenes defensades pel senyor Peris.

Senyor Perelló, té la paraula.

 

**El senyor Perelló Rodríguez:**

 

Sí, señora presidenta, si se ha votado el bloque de la 31 a la 91.
.
.

**La senyora presidenta:**

 

Sí.

 

**El senyor Perelló Rodríguez:**

 

.
.
.
tendríamos que extraer dos, a menos que me haya yo descontado, y alguna ser transaccionada, que serían la 103 y la 82.
¿Están vivas estas dos en este momento, la 82 y la 103?

 

**La senyora presidenta:**

 

82 y 103.
.
.
, sí, son dos enmiendas que están vivas, se mantienen.

 

**El senyor Perelló Rodríguez:**

 

Pues entonces votaríamos estas por separado y el resto juntas.

 

**La senyora presidenta:**

 

Senyor Maluenda, té la paraula.

 

**El senyor Maluenda Verdú:**

 

Pregar que la 115 es vote també a part.

 

**La senyora presidenta:**

 

Moltes gràcies, senyor Maluenda.

Votació de la 82 i 103.
Comença la votació.
El resultat de la votació és de 4 vots a favor, 38 en contra, 21 abstencions.
Queden rebutjades estes esmenes.

Votació de l'esmena 115.
Comença la votació.
El resultat és de 63 vots a favor, cap en contra, cap abstenció.
Queda aprovada per unanimitat la 115.

Votació per a la resta d'esmenes defensades pel senyor Peris.
Comença la votació.
El resultat és de 26 vots a favor, 35 en contra, cap abstenció, 1 nul.
Queden rebutjades les esmenes.

Defensa de l'esmena número 34, del Grup Mixt.
Té la paraula el senyor Peris, que va a defensar la resta d'esmenes del Grup Mixt a este projecte de llei.

 

**El senyor Peris i García:**

 

Sí, gràcies, senyora presidenta.

Farem una defensa conjunta dels tres blocs que ens quedaven, tercer, quart i cinqué, de la 38 a la 123, eixes esmenes que tenim ahí nosaltres.
Crec que no caldrà que les diga.
.
.
o les dic?

 

**La senyora presidenta:**

 

No, no.
No fa falta, senyor Peris.

 

**El senyor Peris i García:**

 

Aquestes esmenes ja són, d'alguna manera, d'altres temes, no a la llei.
O siga, algunes esmenes que pensem que milloren la llei.

Nosaltres, un dels problemes que pensem que estan apuntats i que encara no estan suficientment resolts, encara que estan apuntats per la normativa ja, per la legislació valenciana, és el tractament de les dejeccions i dels residus orgànics dels animals.
És a dir, ho diu, ho contempla l'addicional segona de la llei valenciana de residus, diu que hi haurà una normativa que regularà eixa possibilitat que nosaltres entenem viable i raonable, que és la utilització com a fertilitzants agrícoles de les dejeccions dels animals, però pensem que està passant el temps, que ja la llei valenciana de residus va estar aprovada en desembre del 2000, eixa addicional segona diu que hi haurà una normativa en la qual haurà de participar la Conselleria d'Agricultura, i encara no està desenvolupada.

Nosaltres entenem que està bé que s'utilitzen eixos fertilitzants, però que no passaria res perquè ara una vegada que fem la llei de la ramaderia valenciana, estaria bé que donàrem termini, i nosaltres havíem pensat, i per això havíem presentat una esmena en eixe sentit, que en el termini de l'any natural, és a dir, aprovada la llei al 2003, aprovada en el mes de febrer, doncs, estaria bé que ens marcàrem que a finals d'any, del 2003, ja com a màxim, estiguera feta eixa normativa, entenent que venim d'una llei aprovada en desembre del 2000.

És a dir, que, d'alguna manera, aprovada la llei de residus l'any 2000 i ara aprovada la llei de ramaderia en febrer del 2003, ens marcàrem que a finals d'enguany les dues conselleries, la Conselleria d'Agricultura, que té una eina legislativa que és la llei de ramaderia, i la de Medi Ambient, que té la llei de residus, asseure's i dir anem a veure com fem una normativa, que per a nosaltres ve a ser una normativa flexible en el sentit que, efectivament, pensem que és una bona eliminació, una eliminació natural dels residus, la utilització dels purins, sempre tenint en compte que els lixiviats poden general algun problema i que s'ha de fer bé, és a dir, s'ha de fer, d'alguna manera, bé, i, a més, no concentrant-ho en un lloc.
És a dir, això, sempre entenent que eixa eliminació com a fertilitzant agrícola de les dejeccions dels animals ha de ser de manera extensiva.

Entenent-ho això, perquè, si es fa de manera intensiva en un lloc concret, això genera una contaminació de la terra i, possiblement, per percolació, dels aqüífers.
Per tant, és a dir, sí que s'ha de fer una normativa a on s'hauria d'introduir eixes garanties mediambientals d'eixe ús que genèricament és positiu, que la llei de residus contempla i que pensem que la llei hauria de contemplar.

Nosaltres també pensem que s'hauria de millorar la participació en el Consell Assessor de Ramaderia, pensem que caldria donar més participació a les organitzacions representatives dels professionals del camp valencià i de la ramaderia valenciana, i pensem que també estaria bé, seria positiu, que s'introduïra la participació dels veterinaris que representen les agrupacions d'explotacions.
És a dir, pensem que no solament haurien d'estar ahí en el Consell Assessor els veterinaris oficials, sinó els que representen les explotacions, és a dir, al sector de les explotacions, pensem que també seria important.

Com pensem que en eixe Consell Assessor, quan aquells altres organismes que no són membres de ple dret, és a dir, no són vocals que tenen vot, però que diu la segona part de l'article que podran participar a petició del president, pensem nosaltres que també hauria de ser a petició d'algun vocal, és a dir, que algun dels vocals que són membres del Consell Assessor podrien dir, "mire, que vinga la Federació Valenciana de Municipis i Províncies" o "que vinga un grup conservacionista", o "que vinga".
.
.

És a dir, ahí, en el segon punt diu: "ho requerirà el president".
Nosaltres voldríem que a part que ho requerirà el president, que això, formalment, ens podria semblar correcte, sembla correcte, estaria bé que un vocal poguera dir-li al president: "mire vosté, cride a tal col·lectiu, a tal sector, a vindre ací a portar en aquest Consell Assessor".
.
.

És a dir, pensem que eixes esmenes, per a nosaltres, són importants.

Després, també, una altra esmena, que és la 80, pensem que és important l'article 38, que hi hasca un registre de les explotacions, és a dir, que existisca un registre de les explotacions ramaderes valencianes per a poder acollir-se a les ajudes, als nous projectes, a les aportacions europees de foment d'aquesta ramaderia, sobretot en els aspectes, ho torne a dir, sobretot fomentant la ramaderia ambiental.

Globalment, d'alguna manera, aquestes serien les esmenes que nosaltres.
.
.
, línia d'esmenes per a nosaltres més importants, que arrodonirien, per a nosaltres millorarien encara més la llei.

Gràcies.

 

**La senyora presidenta:**

 

Moltes gràcies, senyor Peris.

Té la paraula l'il·lustre diputat senyor Soler, per al torn en contra.

 

**El senyor Soler Garibo:**

 

Gràcies, senyora presidenta.

Senyories.

Senyor Peris, ha dit que millorarien encara més la llei!
La llei és bona, s'ha millorat molt amb les aportacions, amb les transaccionals, que vosté ha col·laborat activament, sobretot en el que és la ramaderia ecològica, i, evidentment que va a eixir una bona llei i anem a quedar tots pense que molt satisfets.

Però el bloc d'esmenes que ha defensat ara, podem, igual que vosté les ha esmicolades, doncs, la 34, que parla de residus, mosatros pensem que està previst ja en la llei de residus.
Vosté també ha fet una menció a eixe tema, per tant, no està en desacord amb mosatros.

L'esmena 98, que parla d'ajudes a la descentralització de les explotacions, mosatros considerem que és innecessària, perquè queda resolt en l'esmena, si vosté se'n recorda.
.
.
Clar, és que vosté en la comissió no va poder estar perquè en tenia simultàniament una altra, però se va a aprovar en comissió l'esmena 142, del Grup Parlamentari Popular, que ja passà a formar part del text i, per tant, mosatros interpretem que el que vosté vol ací, a l'haver passat a formar part del text la nostra esmena, ja convertix esta en innecessària.
Per això seria una de les esmenes com si li l'aprovàrem, que també sumaria a l'hora de fer estadística.

En allò de "es crearà el centre d'investigació i tecnologia animal", sap vosté que és anterior a la llei i està ja en una fase de finalització eixe centre, per tant, no podem, de ninguna manera, dir que es crearà quan està ja en fase de finalització.

L'esmena 143, condicions d'utilització dels residus de la ramaderia com a fertilitzants agrícoles.
Mire, l'orde de 29 de març del 2002, codi de bones pràctiques agràries, que encara que és anterior a la Llei 10, mos pareix que seguix sent vàlid per a aconseguir l'objectiu que volem.
L'objectiu que busca vosté i el que volem mosatros, amb eixe codi de bones pràctiques agràries considerem que queda resolt.

L'esmena 41, la de la representació, ja hem parlat ací, abans, de la representació.
Jo he de dir-li, sincerament i de tot cor, que considere que la representació tal qual està en el text de la llei, mos pareix que està millor que la que vosté proposa, sense despreciar esta que vosté proposa.
I recordar-li, doncs, que els veterinaris habilitats tenen la representació en el seu cas en els col·leges professionals, i que este òrgan, doncs, és un òrgan assessor i no vinculant i que el que és important són les opinions i no el nombre de vots que hi puguen haver allí d'un col·lectiu o d'un altre.
Si estan tots representats, tots tindran allí la seua veu i podran fer perfectament la seua funció, que és la de assessorar.

L'esmena 45 els vocals poden sol·licitar la presència de tercers, però ens pareix que el poder convocar no aportaria res nou.
No és el mateix poder sol·licitar la presència de tercers, com vosté deia, la Federació i tal, però, home, el poder convocar, això ja és una facultat distinta que ens pareixeria com a mínim exagerat; per tant, esta esmena.
.
.
pensem que també està bé com està el text de la llei.

L'esmena 88, animals vius o morts.
.
.

 

**La senyora presidenta:**

Senyories, per favor.

 

**El senyor Soler Garibo:**

.
.
.
vosté en esta esmena els fica junts i no sé si físicament poden estar junts.
Però ací, en el text, sí que estan junts, vius o morts, i no vull fer cap de broma a les pel·lícules de l'oest.
No ens pareix en este cas mesclar els animals vius amb els morts, augmentaria la burocràcia; els complicaríem la vida als ramaders augmentant la burocràcia, ja que això està perfectament regulat en l'article 68.
Mire l'article 68 i vorà com també queda açò resolt en l'article 68.

L'esmena 110, que la Generalitat Valenciana demana l'aplicació del Reial Decret 1098/2002, eixe decret regula sols una part de la utilització d'eixos subproductes que vosté parla per a aus rapaços necròfags.
A més, probablement, s'hauria d'adaptar a allò disposat en el Reglament 1.
772/02.
Per tant, és una esmena que no veiem clara, que no tenim clar com podríem encaixar-la en esta llei.
Per tant, allò més prudent és no acceptar-la.

La 112, que parla de destrucció i tractament de cadàvers, hem de tornar obligatòriament al Reglament 1.
774/02, va inclús més lluny que la seua esmena.
Si es fixa i mira el reglament vorà.
.
.

**La senyora presidenta:**

Un moment, senyor Soler.
*(Pausa)*

Continue, senyor Soler.

 

**El senyor Soler Garibo:**

Gràcies, senyora presidenta.

Continue i acabe ràpidament.

I després queda la 139, que parla també de tractament i eliminació de cadàvers.
Es deu referir a l'article 68.
No obstant, a l'haver rebutjat l'anterior esta també cal rebutjar-la per coherència.
Per tant, amb estes explicacions ja sap vosté que hem transaccionat el que hem pogut i estes li les hem de votar en contra.

Moltes gràcies.

 

**La senyora presidenta:**

Moltes gràcies, senyor Soler.

Passem a votació, en primer lloc, l'esmena transaccional a l'esmena 80 del Grup Parlamentari Mixt, a l'article 38.
Añadir un nuevo punto con el siguiente texto: 3.
La conselleria competente creará un registro de agrupaciones de desarrollo ganadero.
Votació a esta esmena.
Senyories, comença la votació.
El resultat es de 63 vots a favor, cap en contra, cap abstenció.
Queda aprovada esta esmena per unanimitat.

"Enmienda transaccional a la enmienda 122, del Grupo Parlamentario de Esquerra Unida, y a la 123 del Grupo Mixto.
Al artículo 128.
2.
b).
Sustituir el texto del apartado b) por el siguiente: 'b) Cuando no se haya comunicado con la mayor brevedad posible la sospecha de la existencia de la enfermedad en la explotación o cuando cualquier otra conducta, por acción u omisión, si hubiera contribuido a la difusión de la enfermedad'.
Firmado por los grupos parlamentarios y el Grupo Mixto.
" Senyories, comença la votació.
El resultat és de 63 vots a favor, cap en contra, cap abstenció.
Queda aprovada esta esmena transaccional.

Votació a la resta d'esmenes defensades pel Grup Mixt a tot el projecte de llei.
Senyories, comença la votació.
El resultat de la votació és de 23 vots a favor, 41 en contra, cap abstenció.
Queden rebutjades estes esmenes.

L'esmena número 33 ha sigut retirada pel Grup Mixt i, per tant, correspon la votació del l'article 2.
Senyories, comença la votació.
El resultat és de 56 vots a favor, cap en contra, 3 abstencions, 4 nuls.
Queda aprovat l'article 2.

Votació a l'article 3, que no té esmenes presentades.
Comença la votació.
El resultat de la votació és de 60 vots a favor, cap en contra, 3 abstencions, 1 nul.
Queda aprovat l'article 3.

Defensa de l'esmena número 35, del Grup Parlamentari d'Esquerra Unida.
Té la paraula l'il·lustre diputada Senyora Pérez.

 

**La senyora Pérez i Martí:**

Gràcies, senyora presidenta.

Senyores diputades, senyors diputats.

Les 36 esmenes que passe a defensar en un mateix bloc són l'aportació que des d'Esquerra Unida del País Valencià considerem important per millorar aquesta futura llei de ramaderia.
Així, doncs, senyories, considerem que el registre d'explotacions ramaderes que s'organitzarà per províncies ha de comportar, a més, la inscripció de la localitat i de les comarques.

He de dir, envers d'aquest punt, que hi havien unes esmenes que van ser aprovades en la comissió, però que algunes han quedat vives i que fan referència a la mateixa exposició que acabe de determinar.
Quan es tracta l'àmbit i objectius s'inclou els animals de companyia i els d'experimentació.
I aquest apartat, considerem al nostre parer, que hauria de ser suprimit, ja que existeix una llei d'animals de companyia i que, lògicament, en la mateixa estan inclosos els animals d'experimentació.
I esta llei, concretament, o aquest projecte de llei que estem debatent, és la referida al ramat per alimentació humana, la qualitat dels aliments i les unitats ramaderes, el seu desenvolupament legal i les funcions dels veterinaris i les veterinàries.

I tractant, concretament, la figura dels veterinaris i veterinàries, importantíssim aquest punt per a Esquerra Unida, exposa la Conselleria que podrà habilitar els mateixos en casos epidemiològics, però a més poden tenir situacions, com les recents passades, concebisc jo, d'encefalopatia es-pongiforme o la febra de les vaques boges, la pesta porcina, la llengua blava, que fa vàrios anys o en l'última legislatura que la vam tindre, i moltes més malalties que no solament siguen les epidemiològiques, sense que eixa habilitació signifique que continue en l'exercici lliure de la seua professió.
O siga, a més de gaudir d'una professió en la que treballen de forma privada, podrien també estar habilitats per la pròpia conselleria i d'aquesta forma treballar en el sector privat i públic a la vegada.

Per aquest motiu és incoherent per a Esquerra Unida del País Valencià este plantejament, ja que el veterinari habilitat per la conselleria competent en matèria de ramaderia i durant el temps que es considere necessària, ha de deixar d'actuar en l'exercici lliure durant el temps que precise la conselleria competent en aquesta matèria.
Ja que no és saludable l'actuar en el sector privat i en el públic, com ja he mencionat abans, per les negatives conseqüències que hipotèticament es pogueren produir.

En allò referent al consell assessor de ramaderia i la seua representativitat, s'hauria de tenir en compte, al nostre parer, a les diputacions provincials, en tant i en quant que les mateixes a hores d'ara tutelen els propis municipis.

En referència a les empreses integradores, aquest projecte de llei inclou als ramaders i ramaderes del sector integrat.
I tot i estant d'acord amb el segon punt de l'article 13 estimem convenient ampliar a un tercer punt el mateix article, el qual regule el temps de criança del bestià i el lloc de procedència.

Les unitats de producció ramaderes seran considerades centres de concentració.
Es determina en aquest article les infrastructures, l'allotjament, així com les instal·lacions.
I, com que tot deu ser revisat, considere que la garantia solament es pot atorgar si els veterinaris oficials així ho confirmen o així considera la conselleria que deurien passar i donar el seu vist-i-plau.

Sobre les explotacions no enregistrades considerem que el punt tercer de l'article 27 és excessivament exigent amb els ramaders i ramaderes valencians.
No creem convenient, senyories, que si per qualsevol falta documental, principalment, en un moment determinat una explotació no estiga enregistrada i, per tant, considerant-se il·legal, s'haguera de sacrificar el bestià de la mateixa de forma immediata.
Per tant, estimem més adequat l'aïllament del bestià i la comprovació sanitària per part dels veterinaris oficials concedint un termini de cinc dies per a la regulació de l'explotació ramadera.

Millorar les condicions de siniestralitat dels treballadors i les treballadores és per a Esquerra Unida la garantia de seguretat total i, per tant, seria imprescindible.
Perquè això també comporta una garantia total quan a la utilització del bestià per a la nostra alimentació.

Respecte al foment de la ramaderia extensiva, el més important, senyories, diria jo, no és procedir a la implantació d'eixa ramaderia extensiva de qualsevol forma sinó que els cursos de protecció medioambiental, als quals havem presentat una esmena en eixe sentit, són fonamentals per aconseguir el fi que la pròpia conselleria exposa amb aquest projecte de llei.

Referent al centre d'investigació i tecnologia animal, tot i estant d'acord amb la seua existència, estimàvem més convenient la denominació d'institut tecnològic ramader.
Perquè també en el cas de la ramaderia cal investigar la qualitat de la seguretat alimentària i l'aplicació sobretot de noves tecnologies que garanteixen la investigació i el nostre benestar alimentari.
I, sobretot, perquè el parc tecnològic no ha d'existir exclusivament per a la indústria sinó per a tots els sectors que comporten els valencians.

A l'article 40, referent al sistema especial d'identificació, s'observa una mancança de claredat.
En el suposat cas que el govern de la conselleria en matèria competent hagués d'intervindre, és necessari o seria necessari que s'aportara un nou punt, el qual presentem una esmena, en el que la conselleria deu d'aïllar el ramat fins que els veterinaris oficials determinen la identificació del ramat per poder realitzar o autoritzar les transaccions de compra-venda.

De la mateixa forma que considerem que aquesta llei deu contemplar que les despeses ocasionades per les unitats ramaderes, serà a càrrec del titular de l'explotació, per ga-rantir l'exposat a l'article 42 d'aquesta mateixa llei.

I parlant de l'article 42, i en este article concretament, al punt 2, lletra b), es deuria d'afegir la reutilització del ramat a sacrificar mitjançant les garanties necessàries.
Les distàncies de l'emplaçament ramader, a hores d'ara no estan determinades per ninguna llei de ramaderia superior al projecte de llei ací presentat, ni per ninguna normativa europea.
Per tant, les mesures indicades a l'article 53 haurien de ser acceptades, simplement esperant a vore què és el que pot passar.

No obstant, i després d'estudiar les zones ramaderes, situades majoritàriament a l'interior del País Valencià i en zones deprimides, saben que les mateixes hi ha que desenvolupar-les fent combinar l'agricultura, la ramaderia, però també el turisme; és convenient dotar als municipis amb unitats ramaderes d'emplaçament més allunyades dels municipis del que indica aquest projecte de llei.

Fa uns anys, senyories, realitzàrem un debat en aquesta Cambra, o probablement en comissió, la legislatura passada concretament, referit al malestar que les unitats ramaderes produïen als municipis perquè aquestes estaven situades pegades a les cases de la pròpia població.
Podem parlar de coses que no són tan dolentes i per tant podem anomenar les mosques i el seu malestar, o els diferents tipus d'olors, entre altres situacions.

Mitjançant l'aplicació de l'article 53 ens trobem que les unitats ramaderes hauran de ser situades en referència al nombre d'habitants.
I el projecte de llei indica aixina: poblacions de 2.
000 habitants en amunt, les unitats ramaderes o les granges estaran situades a 1.
000 metres; d'entre 500 i 1.
999 habitants ­bastant irrisòria la quantitat­, a 500 metres, i de 250 habitants en avall, a 250 metres.

L'última escala la puc assumir, perquè considere que una població de 250 habitants, o de menys habitants, i que a més tinga unitats ramaderes, significa que se dediquen exclusivament a la ramaderia, i ells saben el motiu pel qual ho volen tindre tot bastant més a prop.
Però la primera i la segona escala deu de tenir major distància, ja que s'ha de tindre en compte el creixement del municipi i el benestar dels seus habitants.

Del contrari, assumiré, senyories, que moltes de les unitats ramaderes continuaran estant instal·lades ­a pesar d'aquest projecte de llei­ pegades als municipis, impedint que els mateixos es puguen desenvolupar per mig de, com es diria?
Per mig, per exemple, per mig de l'agroturisme.
Ja que, al turisme, supose que li emprenyarà bastant estes olors naturals que tant molesten els propis habitants i al turisme encara molt més, o el malestar que produixen les mosques i les moscardes.

De la mateixa forma, senyories, s'ha presentat esmenes als articles 68, en referència a la destrucció de cadàvers i subproductes; a l'article 128, que fa referència a les indemnitzacions; a l'article 131, de mesures administratives, i a l'article 136, sacrifici i destrucció.

Senyories, acabant la meua intervenció, deixe palés davant de vostés trenta-sis esmenes, i vull acabar conforme he començat, que servixen ­i les hem presentat en eixa idea­, per a millorar una llei que s'havia de fer un esforç que fóra de tots, que fóra del conjunt del País Valencià.
En les seues mans deixe les mateixes i espere siguen acceptades majoritàriament.

Moltes gràcies, senyora presidenta, senyor president.

*(Ocupa la presidència el vicepresident primer, senyor José Cholbi Diego)*

 

**El senyor vicepresident primer:**

 

Moltes gràcies, senyora diputada.
I moltes gràcies per la correcció.

Senyor Prieto, té vosté la paraula.

 

**El senyor Prieto Honorato:**

Gracias, señor presidente.

Buenas tardes, señorías.

Esta mañana la Conselleria de Agricultura ha presentado el proyecto de ley, resaltando, a nuestro juicio de manera exhaustiva, todos los valores y la importancia que este proyecto tiene en lo que es la ordenación del sector, y en lo que va a suponer de protección para los ganaderos así como para los propios consumidores.

Yo, antes de pasar a contestarle a su señoría, las enmiendas que ha defendido en esta tribuna, me gustaría, y simplemente con el ánimo de hacer llegar a sus señorías esa importancia extraordinaria, y a riesgo de parecer reiterativo en este tema; me gustaría.
.
.
No me gustaría, lo voy a hacer.
Hacer una descripción efectivamente de lo que es la actividad ganadera, de lo que representa en nuestra comunidad; quizá por esa sensibilidad especial que tenemos los de la provincia de Castellón, por la importancia que tiene en las zonas más deprimidas del interior.

Efectivamente, esta actividad se centra en zonas que tienen un riesgo de despoblación importante, y quizás es una de las únicas o pocas fuentes de ingresos que le quedan.
Por lo tanto es absolutamente necesario volcarse con esas zonas, volcarse con la ganadería, promocionarla al máximo, y apoyarlo como va a hacer este proyecto de ley cuando entre en vigor.

Pero además, señorías, como ustedes saben, la ganadería extensiva representa, y para la propia Comunidad Europea si la propia Unión Europea así lo entiende, un modo de protección medioambiental de nuestros montes, porque a través de ellos, de esa ganadería extensiva, como saben, se eliminan los pastizales, se eliminan los arbustos, y de algún modo viene a proteger por lo tanto nuestros montes contra el temido fenómeno de los incendios.
Por lo tanto, señoría, esta es una razón más para justificar plenamente el apoyo que pido ya a sus señorías para este proyecto de ley.

Por otra parte, a nadie se nos escapa la sensibilidad que hay en la población con los temas alimentarios.
Vivimos hace muy pocos años el tema de las vacas locas, y en algún caso alguna otra epizootia, que ha tenido, verdaderamente ha sido una noticia nacional y por lo tanto ha calado en la sensibilidad de los ciudadanos.
Esta ley, señoría, seguramente va a crear un hito en este terreno.
Va a suponer una extraordinaria protección, puesto que nuestros alimentos autóctonos, efectivamente, van a pasar a la cadena alimentaria con esas garantías.

Ha habido una perfecta colaboración, yo diría una sintonía importante entre los grupos de la oposición y el Grupo Parlamentario Popular, a la hora de debatir, a la hora de estudiar las enmiendas.
Y yo creo que, en fin, la labor ha sido importantísima, porque si se miran las enmiendas que se han aceptado, y las enmiendas que su señoría efectivamente ha expuesto aquí que se van a transaccionar, pues no queda duda que ha habido un interés por parte de todos los grupos parlamentarios de apoyar al sector, y espero que eso se traduzca también a la hora de la votación en llevar a cabo ese apoyo positivo.

Así, el grupo de Esquerra Unida que presentó del orden de cuarenta enmiendas, si no recuerdo mal, ha mantenido vivas.
.
.
le apoyamos tres en comisión, retiró una, y por lo tanto ha mantenidos vivas treinta y seis; de las cuales se han redactado cinco enmiendas transaccionales, que como bien ha dicho su señoría, corresponden al tema de la habilitación de veterinarios, al registro de explotaciones; a la modernización de explotaciones; a los medicamentos veterinarios homeopáticos y a la eliminación de cadáveres y subproductos.

Yo creo que de todas, la que más importancia tiene.
.
.
Todas son importantes, pero se ha hecho un esfuerzo importantísimo en el tema de la habilitación de veterinarios porque esto tiene una trascendencia extraordinaria.

Fíjense ustedes, que, desgraciadamente, los horarios ad-ministrativos no suelen coincidir, son unos horarios mucho más flexibles; las personas que trabajan en la administración, o que hemos trabajado, que trabajamos en la administración, estamos sometidos a un determinado horario que muchas veces no tiene que coincidir con los de la actividad económica.
La conselleria, siguiendo criterios europeos, puesto que ya está fijado en una directiva europea, y criterios porque se ha dado audiencia también a la administración del Estado, de lo que va a ser en el futuro la posible ley de bases de ganadería nacional; pues siguiendo esos criterios ha introducido la figura del veterinario habilitado, que sin lugar a dudas va a tener una importancia extraordinaria, y que siempre ofrece una pequeña resistencia porque es una modalidad nueva, y en la administración siempre las innovaciones ofrecen una cierta resistencia.

Creo que el hecho de haber pactado, de haber realizado esta enmienda transaccional es muy positivo.
Se ve que efectivamente toda la Cámara está de acuerdo en esa labor.
Y se introduce el matiz de la incompatibilidad, que nosotros entendemos que, efectivamente, puede ser necesario en la administración, tiene que hacer uso de esa incompatibilidad sobre todo cuando se deriven problemas de salud pública.

Es decir, hay epizootias donde no hay elementos de riesgo para la salud pública, como es el caso por ejemplo de una vacunación en el tema de la.
.
.
no sé, peste porcina por ejemplo, no tiene trascendencia a la salud pública, y por lo tanto ahí no se derivaría una responsabilidad civil subsidiaria para la administración, pero hay otras en que sí.
Y en esas nos ha parecido de acuerdo el llevar a cabo, el introducir esta modificación, esta enmienda transaccional, que es tan importante y que su señoría tuvo a bien ya hablar de ella y exponerla en comisión.

Respecto al título I, ha hablado usted, señoría, de las condiciones de maneje y tenencia de aquellos animales que se dedican a los festejos, y ya tiene una legislación especial, por lo tanto no procede incluirlos en esta legislación en este texto legal.
Hemos hablado ya del tema de la incompatibilidad de los veterinarios, y al título II introduce usted una serie de enmiendas, quince enmiendas, que por ejemplo una de las que ­por contestarle a alguna de ellas­, en el caso de las integradoras, de las que no le vamos a aceptar, usted sabe que esta es una figura muy extendida en el campo sobre todo en el sector porcino de la provincia de Castellón, y claro, ahí hay un pacto entre las partes.
Es decir, introducir en ese pacto cualquier imposición por parte de la administración, no seria correcto ni tampoco seria asumible por ninguna de las dos partes.
Por lo tanto, no se la podemos aceptar.

Tampoco pueden estar presentes los veterinarios en esos centros de concentración, donde se recibe a los animales cuando llegan a una explotación considerada.
No pueden estar presentes.
.
.

 

*(Ocupa la presidència la presidenta, senyora Marcela Miró Pérez)*

 

**La senyora presidenta:**

 

Senyories, per favor.

**El senyor Prieto Honorato:**

.
.
.
los veterinarios continuamente en todas las recepciones de ganado que sea, que eso sería inviable.
Pero sin embargo, el texto legal prevé que se puedan hacer inspecciones aleatorias, que es más que suficiente para alertar de que haya una desinfección, y que extremen las condiciones higiénicas y desinfección convenientes.
Y en cuanto al re-gistro de explotaciones, lo mismo.
Nos parece suficiente con la revisión anual que por parte de veterinarios oficiales de la conselleria.

Ha hecho hincapié en tres de sus enmiendas, y ha vuelto a reiterar, desde aquí de la tribuna, lo hizo también en la comisión, del nombre.
Y ¿por qué no le gusta el nombre de Centro de Investigación y Tecnología Animal?
Yo creo que ese nombre responde perfectamente a los objetivos que tiene el centro, que son investigar y transferir esa tecnología, por lo tanto no cabe por lo tanto cambiarle el nombre.

Al título III hace referencia a la identificación de los animales, que lógicamente caen, siempre deben recaer en el ganadero, aunque la ley, el texto del proyecto de ley, perdón, tiene la posibilidad de imponer sistemas especiales de identificación.

En el tema de los aditivos del título IV, señoría, compartimos la preocupación que tiene usted; es decir, los imputs que reciben los ganaderos para llevar a cabo la actividad ganadera, hasta ahora existe un control porque se hacía un control, había una inspección por parte de la conselleria de Agricultura.
De esta manera se van a concentrar todos estos controles, y se van a hacer dentro de lo que es el Plan de seguridad alimentaria.
Vamos a tener la seguridad de que esa es la aportación de esos aditivos, pues no van a compartir riesgo porque se va a tener un control y un conocimiento de ellos.

Y en cuanto a la eliminación de subproductos y cadáveres, no es posible hacerlo dentro de la explotación.
Es inviable, porque como usted sabe, su señoría sabe, la le-gislación, concretamente el reglamento comunitario que lo regula exige unas condiciones técnicas de presión y temperatura, que no son posibles.
En determinadas granjas de cien, de doscientos animales, de cincuenta animales, incluso de mil animales, no es posible recabar esas condiciones técnicas para hacer, y en eso la conselleria pues se tiene que gastar, desgraciadamente el Gobierno Valenciano se está gastando una buena cantidad de dinero para proceder a la destrucción, a la retirada de esos subproductos.

Por último, señoría, hace referencia a las medidas administrativas para vigilar y controlar el ganado destinado al consumo humano.
Yo creo que con el Plan anual de vigilancia que se establece en el texto legal es más que suficiente.

Y terminar, en fin, solamente en el texto va el plan ese de inspecciones y detrás va un plan sancionador que se corresponde con el mismo, un régimen sancionador que yo creo que va a suponer una garantía para todos, una garantía para el ganadero, para el consumidor y, en definitiva, señorías, yo creo que son argumentos suficientes para pedirle que nos vote afirmativamente el proyecto de ley.

Muchas gracias.

**La senyora presidenta:**

 

Moltes gràcies, senyor Prieto.

Intervencions?
Passem a votació.

Senyories, han aplegat a la Mesa de les Corts les següents esmenes:

"Enmienda transaccional a la enmienda número 37 del Grupo Parlamentario Esquerra Unida.
Al artículo 7.
1, añadir al final del texto: 'La conselleria competente podrá determinar la incompatibilidad de dichas habilitaciones en aquellos supuestos que puedan afectar a la salud pública".

"Enmienda transaccional a la enmienda 52.
Al artículo 19.
1, sustituir el texto del punto 1 por el siguiente: '1.
El registro de explotaciones ganaderas se organizará por provincias y en cada una de ellas por secciones atendiendo a las distintas especies ganaderas objeto de las explotaciones, indicando la comarca a la que pertenecen.
Dentro de cada sección podrán diferenciarse categorías por la orientación zootécnica de las explotaciones y por su capacidad productiva".

"Enmienda transaccional a la enmienda 62.
Al artículo 32.
1, añadir un nuevo apartado con el siguiente texto: 'f) Mejorar las medidas de seguridad de los trabajadores y trabajadoras de las explotaciones ganaderas".

"Enmienda transaccional a la enmienda 105.
Al artículo 63.
2, añadir al final 'incluidos los homeopáticos".

"Enmienda transaccional a la enmienda 111.
Al artículo 68, añadir un nuevo punto con el siguiente texto: 'se establecerá una normativa específica para el tratamiento de los cadáveres de las distintas especies ganaderas.
"

Firmadas todas ellas por los portavoces de los grupos parlamentarios y el Grupo Mixto.

Senyories, votació conjunta a estes esmenes transaccionals.
Comença la votació.
El resultat és de 62 vots a favor, cap en contra, cap abstenció.

Asimismo, ha llegado a la Mesa de las Cortes Valencia-nas: "Los portavoces abajo firmantes, al amparo del artículo 116.
3 del Reglamento de las Cortes Valencianas presentan la siguiente enmienda que tiene por finalidad subsanar el siguiente error.
Con motivo del debate en comisión del Proyecto de ley de ganadería de la Comunidad Valenciana se aprobó la enmienda 36 del Grupo Popular sin ningún voto en contra, mediante la cual se modificaba el texto del artículo 7.
1, sustituyendo 'funciones oficiales' por 'funciones propias'.
Como consecuencia de esta modificación conviene hacer la misma corrección en el artículo 7.
2 y en la disposición adicional sexta a).
Donde dice: 'funciones oficiales', debe decir: 'funciones propias'.
Firmado por los tres grupos parlamentarios y el Grupo Mixto.
"

Senyories, comença la votació.
El resultat és de 62 vots a favor, cap en contra, cap abstenció.
Queda aprovada esta esmena.

Votació conjunta a totes les esmenes del Grup Parlamentari Esquerra Unida, menys les retirades com a conseqüència de les esmenes transaccionals.
Senyories, comença la votació.
Senyories, silenci.
El resultat és de 22 vots a favor, 40 en contra, cap abstenció.
Queden rebutjades les esmenes.

Senyories, votació a tots els articles que no tenen esmenes presentades.
3, 5, 6, 8, 10, 11, 12, 15, 16, 18, 20, 21, 23, 25, 28, 29, 30, 33, 35, 41, 43, 44, 45, 47, 48, 50, 52, 54, 56, 58, 59, 61, 64 al 67, 69, 71 a 78, 80 a 121, 123 a 127, 129 a 130, 132 a 135, 137 a 161.
*(Remors)*

Senyor Perelló, té la paraula.

 

**El senyor Perelló Rodríguez:**

 

Sí, aun así, señora presidenta, queremos hacer un pequeño bloque del 51 al 54, sumándole el 61, 63 y el 161, y el resto todos juntos.
*(Remors.
Rialles)*

 

**La senyora presidenta:**

 

Senyor Perelló, demana de la 51 a la 53.
Comença la votació de la 51 a la 53.
*(Remors)* Té la paraula el senyor Perelló.

 

**El senyor Perelló Rodríguez:**

 

Sí, para simplificarlo.
Sería, en el mismo bloque 51, 52, 53, 54, 61, 63 y 161.
Esto en un bloque y, luego, el resto juntos.
*(Remors)*

 

**La senyora presidenta:**

 

Senyor Perelló, bloc 51 a 53, 54, 61 a 63 i 161.
*(Remors)*

Comença la votació.
El resultat de la votació és de 41 vots a favor, 1 en contra, 20 abstencions.
Queden aprovades estes esmenes.

Votació conjunta, si no hi ha inconvenient, a la resta d'articles que no tenen esmenes presentades i que no s'han votat.
Comença la votació.
El resultat és de 62 vots a favor, cap en contra, cap abstenció.
Queden aprovats estos articles per unanimitat.

Senyories, votació als articles 4, 7, 9, 13, 14, 16, 19, 22, 24, 26, 27, 31, 32, 34, 36, 37, 38, 39, 40, 42, 46, 49, 51, 53, 55, 57, 60, 62, 63, 68, 70, 79, 122, 128, 131, 136.
Votació conjunta.

Senyor Perelló, té la paraula.
*(Remors)*

 

**El senyor Perelló Rodríguez:**

 

Gracias, señora presidenta.

Es casi conjunta, porque solo vamos a separar cinco, que es el 9, 14, 22, 62 y 70.

 

**La senyora presidenta:**

 

Senyor Peris, té la paraula.

 

**El senyor Peris i García:**

 

Senyora presidenta, per a demanar votació separada del 9, 57 i 60.

 

**La senyora presidenta:**

 

Senyora Pérez.

 

**La senyora Pérez i Martí:**

 

Gràcies, presidenta.

Jo voldria demanar votació separada de la número 63 i de la número 77.

 

**La senyora presidenta:**

 

Senyor Maluenda.

 

**El senyor Maluenda Verdú:**

 

Només que observe que la seua senyoria s'ha referit a l'article 16 i ja s'ha votat.
Voldrà dir el 17 que sí que té esmena i s'ha de votar.

 

**La senyora presidenta:**

 

El 16, no, és el 17.
Yo creo que he dicho el 17, pero bueno.

Senyories, votació a l'article 9.
Comença la votació.
El resultat és de 40 vots a favor, 1 en contra, 21 abstenció.
Queda aprovat l'article 9.

Votació als articles 14, 22, 62 i 70.
Comença la votació.
El resultat és de 40 vots a favor, 2 en contra, 18 abstencions, 1 nul.
Queden aprovats els articles 14, 22, 62 i 70.

Votació als articles 57 i 60.
Comença la votació.
El resultat és de 61 vots a favor, 1 en contra, cap abstenció.
Queden aprovats els articles 57 i 60.

Votació als articles 63 i 77.
Comença la votació.
El resultat és de 60 vots a favor, cap en contra, cap abstenció.
Queden aprovats els articles 63 i 77.

Votació conjunta a tots els articles, la resta d'articles que sí que tenen esmenes presentades i no han segut votats.
Senyories, comença la votació.
El resultat és de 60 vots a favor, cap en contra, 2 abstencions.
Queden aprovats els articles 4, 7, 13, 17, 19, 24, 26, 27, 31, 32, 34, 36, 37, 38, 39, 40, 42, 46, 49, 51, 53, 55, 63, 68, 79, 122, 128, 131, 136.

Senyories, votació a les disposicions addicionals primera, segona, tercera, quarta, quinta, sexta.
Comença la votació.
El resultat és de 61 vots a favor, cap en contra, cap abstenció, 1 nul.
Queden aprovades les disposicions addicionals.

Votació a les disposicions transitòries primera, segona, tercera, quarta, quinta, sexta, sèptima, octava, novena, desena, onzena i dotzena.
Senyories, comença la votació.
El resultat és de 61 vots a favor, cap en contra, cap abstenció.
Queden aprovades les disposicions transitòries.

Votació a la disposició derogatòria final primera, final segona i final tercera.
Comença la votació.
Un moment.
El senyor Peris demana la paraula.
Se suspén la votació.

 

**El senyor Peris i García:**

Senyora presidenta, per a demanar votació diferenciada a la disposició final segona.

 

**La senyora presidenta:**

Molt bé, senyor Peris.

Votació a la disposició final segona.
Comença la votació.
El resultat és de 59 vots a favor, 3 en contra, cap abstenció.
Queda aprovada la disposició final segona.

Votació a la disposició final primera i tercera.
Comen-ça la votació.
El resultat de la votació és de 62 vots a favor, cap en contra, cap abstenció.
Queden aprovades estes disposicions.

Votació a l'exposició de motius com a preàmbul de la llei.
Comença la votació.
El resultat de la votació és de 60 vots a favor, 1 en contra, 1 abstenció.
Queda aprovada l'exposició de motius com a preàmbul de la llei.

Senyories, votació de totalitat del Projecte de llei de ramaderia de la Comunitat Valenciana.
Comença la votació.
*(Aplaudiments)* El resultat de la votació és de 62 vots a favor, cap en contra, cap abstenció.
Queda aprovada per unanimitat la Llei de ramaderia de la Comunitat Valenciana.
*(Aplaudiments de tota la Cambra)*

Senyories, explicació de vot.
Té la paraula el senyor Peris.

 

**El senyor Peris i García:**

Senyores i senyors diputats.

Senyora consellera.

Jo crec que s'ha fet un esforç importantíssim en aquesta Llei de ramaderia i, per tant, jo crec que ha de ser una satisfacció per a tots els grups polítics que estem representats en aquesta Cambra que haja eixit votada afirmativament, sobretot perquè és una llei que afecta a les comarques rurals, a les comarques de l'interior.
I que amb les esmenes que hem introduït durant el debat, sobretot durant el debat d'avui, d'aquest Ple, jo estic convençut que la llei ix molt millorada.
I, per tant, serà un bon instrument, serà un bon instrument si després hi ha voluntat, efectivament, des de la Generalitat Valenciana, serà un bon instrument per desenvolupar la ramaderia i, per tant, desenvolupant la ramaderia, treballar per al reequilibri del nostre territori i reforçar les comarques de l'interior, tan necessitades de polítiques conjuntes.

Una de les finalitats que tenien les nostres esmenes que començàrem en el moment que va vindre la llei, quan es va iniciar el procediment de debat d'aquesta llei ací a les Corts, una de les voluntats polítiques que teníem i que guiava la nostra activitat en el debat d'aquesta llei era una qüestió que sí que s'ha aconseguit mitjançant eixes transaccionals i mitjançant eixes esmenes votades a favor.
Algunes coses que proposàvem han estat aconseguides amb transaccionals del Grup Socialista o del Grup d'Esquerra Unida, que, per tant, també compartim.
Però de les que a nosaltres ens movien a intentar millorar la llei era que la llei es plantejara, en una de les seues finalitats concretes i no solament en una declaració amb eixa paraula del desenvolupament sostenible, sinó ja molt més concretament, el foment de la ramaderia extensiva, el foment d'en eixa ramaderia extensiva de les espècies autòctones de ramaderia valenciana i utilitzar la ramaderia com una eina d'equilibri i desenvolupament rural i el foment de les explotacions ramaderes ecològiques; el foment de les explotacions que tenen, que estan adscrites al que es diu certificat europeu d'agricultura ecològica.

Això que no estava en la llei i que pensem que és, possiblement, un dels segments, una de les polítiques que amb majors recursos podrà comptar des de la política agrària comunitària, perquè efectivament cada vegada és més clar el paper de l'agricultor o del ramader o de l'agricultor-ramader, el seu paper mediambiental, i per tant, eixa per a nosaltres era una mancança d'una bona llei en conjunt.
Perquè nosaltres no presentàrem una esmena a la totalitat perquè valoràvem que la llei era en teoria una bona llei, però que estava mancada d'una part important que era, a més d'altres correccions tècniques, a més d'algunes coses.
.
.
que al final és veritat que nosaltres encara estem amb el *sí, però*.
Ens haguera agradat una altra composició del consell assessor, però això no ho hem aconseguit durant el debat i per això ahí ha hagut algunes votacions a alguns articles concrets que encara no hem votat afirmativament.
Però globalment era una bona llei que li mancava eixa aposta decidida per la ramaderia ecològica.
Això s'ha aconseguit.
Per tant, pensem que és un bon instrument, serà una bona llei per a les comarques de l'interior, per a ramats interiors.
I, per tant, jo crec que cal felicitar-nos tots.
I, per tant, a partir d'ara hi ha un bon instrument que d'ací a maig gestionarà l'actual majoria i que possiblement a partir de maig alguns puguem desenvolupar la ramaderia ecològica valenciana.

Moltes gràcies.

*(Ocupa la presidència el vicepresident segon, senyor Antonio Moreno Carrasco)*

**El senyor vicepresident segon:**

Gracias, señor Peris.

Señora Pérez.

 

**La senyora Pérez i Martí:**

Gràcies, senyor president.

Senyores diputades.
Senyors diputats.

A mi em sembla que, en una de les lleis últimes d'aquesta legislatura, esta Cambra de diputades i diputats ha demostrat, per mitjà de l'esforç de totes les parts, una maduresa democràtica estimable, apreciable, digna.
I que tant de bo al llarg d'estos quatre anys les coses hagueren sigut sempre així.
Perquè quan parlem d'una llei no parlem d'una llei que ens anem a aplicar cadascú en la nostra vida, sinó de la responsabilitat que tenim davant el poble valencià de donar satisfacció a totes aquelles necessitats que té.
En este cas, una Llei de ramaderia ve a donar suport i a poder regular situacions greus que, envers la ramaderia, ha sofert el País Valencià i que se necessita per part de tots millorar, des d'una visió mediambiental clara, des d'una representativitat que hui serà la que serà i demà serà una altra dintre d'eixos consells que marca la llei.
En totes eixes coses estem dotats d'eixa maduresa democràtica que he dit a l'inici i que espere que, en el poc que queda per acabar esta legislatura, els diputats i les diputades del poble valencià siguen capaços d'aplegar als necessaris consens per a fer lleis de tots i no solament d'una part de la Cambra.

Moltes gràcies i enhorabona a tots.

 

**El senyor vicepresident segon:**

Gracias, señora Pérez.

Señor Lozano.

 

**El senyor Lozano i Pastor:**

Gràcies, senyor president.

Senyories.

Hem votat que sí perquè és una llei, al nostre entendre, amb criteris veterinaris clars i és ferma amb el que respecta a la seguretat alimentària.
No obstant, i m'agradaria aprofitar que tenim a la senyora consellera ací, té al nostre entendre dos dubtes importants: un, que no va acompanyat de memòria econòmica, i segon, és una llei que no deixa clara la participació i la representativitat del sector.
Esperem, senyora consellera, que estos dos capítols amb voluntat política pensem que es poden solucionar i sí que li agrairia el sector que així ho fera, sent generosa amb la representativitat quan la cride el consell i per tant quan el cree i, sobretot, la manca de no tindre la memòria econòmica que siga substituïda en els pròxims pressupostos amb diners que puguen permetre fer que la llei, i sobretot els ramaders, puguen fer les transformacions necessàries.
Perquè és una llei amb exigències contundents per als ramaders que, com ha anomenat vosté mateixa, com ha anomenat la senyora consellera, són necessàries per a garantir la seguretat alimentària.
Però no és tan contundent, i per a això és per al que lamentem que no s'haja aprofitat la llei, per a ficar els recursos necessaris per tal que els ramaders puguen actualitzar i modernitzar les seues estructures productives.

La memòria econòmica, que en este cas hem dit que no existix, en definitiva trasllada al sector la voluntat real de l'executiu en plasmar els diners en quant, com i amb quina intensitat cal modernitzar les explotacions ramaderes.
Quants diners es pensen gastar en formació, quants en incorporació de joves, en definitiva, quin volum de voluntat econòmica hi ha perquè la llei siga ficada en pràctica en realitat.

Una vegada més s'haguera pogut arrodonir fixant les bases per a una ramaderia preparada per al segle XXI, capaç d'assolir les demandes que fan els ciutadans en matèria de seguretat alimentària i de salubritat en els aliments.

Per tot açò, pensem que haguera sigut molt bo que en la llei s'hagueren acabat d'arreplegar les nostres esmenes, perquè sí que anaven en eixa direcció.
No obstant, insistim, és una llei que pot donar base que el sector puga assolir-la i sobretot puga millorar eixa situació del sector.

I, en segon lloc, és una llàstima que no s'haja aprofitat per a ficar, fonamentalment, la participació dels ramaders.
Ja ho hem discutit al llarg de la llei, i una vegada més s'està utilitzant la falta d'eleccions al camp perquè eixe consell assessor haguera tingut realment la representació dels llauradors tal com està en la realitat, perquè va a fer falta, molta falta, que les transformacions profundes que va a necessitar el sector per a fer les transformacions, estiguen molt consensuades.
Per tant, els demanem que siguen generosos quan facen eixa representació, perquè anirà en benefici sobretot de les possibles transformacions i millores que se facen.
No obstant, ens sentim satisfets d'haver col·laborat, ens sentim satisfets d'haver ajudat que tinguem una llei que té una bona base, i esperem que siga pel bé del sector.

Moltíssimes gràcies.
*(Alguns aplaudiments)*

 

**El senyor vicepresident segon:**

Gracias, señor Lozano.

Señor Soler, diez minutos.

**El senyor Soler Garibo:**

 

Gràcies, senyor president.

Senyories.

Hui és un dia important per a esta cambra.
Eixa unanimitat demostra que és tan democràtic i tan important aplegar a acords com votar.
És a dir, que hem sigut capaços d'aplegar a acords.
Hi ha un motiu, i és que hi ha hagut flexibilitat per totes les parts i hi ha hagut voluntat.

Recorrent a les matemàtiques, si agarrem el total d'esmenes i descomptem, segons l'explicació que ha fet el senyor Peris, eixes esmenes que ha qualificat de lingüístiques, i descomptem les del Grup Parlamentari Popular per raons obvies, s'han acceptat un terç de la resta d'esmenes que ha presentat l'oposició, és a dir, unes 30 sobre unes 90.
Per tant, agrair eixa col·laboració, i d'ahí eixa unanimitat.

La ramaderia valenciana representa entre un 15 i un 20% de la producció final agrària de la Comunitat Valenciana, amb unes 10.
000 explotacions ramaderes.
Este sector, en la Comunitat Valenciana, mou a l'any un volum de negoci que ascendix a quasi 500 milions d'euros, uns 80.
000 milions de les antigues pessetes.

Per la seua importància, destaca el sector porcí, amb 1.
200.
00 caps, l'avícola amb 17 milions, l'oví amb 650.
000 caps, el vacum amb 83.
0000, el caprí amb 80.
000 i el cunicular amb 600.
000.
S'assenta en zones rurals, especialment en àrees d'interior, on a més contribueix a mantindre la renda de la població.
En alguns casos, la seua importància és vital, donat que arriba a ser la font d'ingressos més important dels habitants d'algunes comarques, evitant la seua despoblació.

És a més una llei que naix com els xiquets.
Diuen que els xiquets naixen amb un pa davall del braç.
Esta llei naix amb diners davall del braç en contra d'alguna opinió.
L'informe del Consell Jurídic Consultiu de la Comunitat Valenciana, en el seu punt segon barra 6, menciona expressament la memòria econòmica del cap de l'àrea de ramaderia.
Per tant, jo, sense ànim de polemitzar, perquè no és moment en explicació de vot, li recomane, senyor Lozano, que es llija l'informe del Consell Jurídic Consultiu, punt segon barra sis.

Amb esta llei, la Comunitat Valenciana se situa al cap quant a la legislació pecuària, en ser la primera autonomia en elaborar un projecte de llei d'estes característiques.
Amb ella es pretén integrar, en una única disposició legal, i des de la perspectiva de la seguretat dels consumidors, totes les polítiques que la Unió Europea ha dictat en els últims dos anys destinades a l'activitat ramadera en general i per a fer front a les crisis alimentàries en particular.

Els objectius d'esta nova llei són establir les condicions per a l'exercici de l'activitat ramadera en la Comunitat Valenciana, protegir la salut pública en aquells riscos que es puguen derivar del consum de productes del consum de productes d'origen ramader, protegir la salut dels animals i promoure la millora de la qualitat dels productes de les explotacions que s'assenten en el nostre territori.

La llei ordenarà l'activitat ramadera introduint criteris de sostenibilitat en l'entorn sobre el qual s'asssenten estes explotacions i actuant com un dels motors per a estimular el desenrotllament endogen de les àrees rurals de la Comunitat Valenciana on es desenrotlla principal esta activitat.

Al mateix temps, entre els punts arreplegats en esta llei, oferirà un marc jurídic per a la regulació de l'activitat de les nostres explotacions ramaderes, permetrà un major control sobre l'ús adequat dels aliments i medicaments, així com sobre les condicions de benestar dels animals.

En este sentit, marcarà les bases per a exigir la traçabilitat de tot els procés de producció ramadera destinat al consum alimentari.
També permetrà crear una ret de vigilància epidemiològica que facilite la ràpida detecció de malalties que puguen impactar en la salut pública i en l'economia ramadera i identificar a tots els agents que intervenen en el procés de producció, amb la finalitat de poder reclamar responsabilitats si fera falta.
Estes mides es complementaran amb un pla d'inspeccions recolzat sobretot per un règim sancionador de possibles infraccions.

A més, esta llei de ramaderia de la Comunitat Valenciana permetrà la renovació del sector ramader per a adaptar-se als reptes i necessitats de l'àmbit econòmic i comercial que im-posen les noves demandes socials.
Per això incorpora mides de recolzament als programes de qualitat, modernització i formació, així com la creació d'agrupacions de desenrotllament ramader, que permetran impulsar iniciatives comunes.

La llei adequa les estructures administratives per a ordenar l'aprofitament de pastos en els diferents dels municipis.
En cada terme municipal es crearà una comissió local de pastos encarregada d'adaptar la norma en la matèria a l'adjudicació i ús d'eixos recursos.

En definitiva, es pretén mantindre i, en la mida del possible, incrementar l'actual nivell d'activitat ramadera en el nostre territori, cosa que permetrà que es desenrotllen activitats paral·leles a la cria dels animals que contribuiran a potenciar el medi rural.
Perquè es produïsca esta modernització integral del sector és absolutament necessari que els ramaders obtinguen rendibilitat en l'exercici de la seua professió, per la qual cosa és necessari aconseguir unes explotacions tecnificades i, al mateix temps, que adapten els seus productes als gustos dels consumidors, tenint com a finalitat màxima la qualitat.

I ja acabar agraint a tots els que han col·laborant en esta llei, des de.
.
.
­no vull anomenar a ningú, perquè igual se m'oblidava algú i era injust­, però a tots els que han intervengut en la llei, des del grup parlamentari, i la conselleria i a tots els grups de l'oposició que han aportat el seu treball, agrair a tots.
I que esta llei haja eixit per unanimitat és un mèrit de tots els que estem en esta cambra i de tots els que han col·laborat en ella.

Res més i moltes gràcies.
*(Aplaudiments des d'un sector de la Cambra)*

 

**El senyor vicepresident segon:**

 

Muchas gracias, señor Soler.

Señoras y señores diputados, se suspende el Pleno, que se reanudará mañana a las diez de la mañana.

 

*(Se suspén la sessió a les 20 hores i 1 minut)*