Untitled Web Page



**Ple de les Corts Valencianes realitzat el dia 5 de maig de 2005.
Comença la sessió a les 10 hores i 6 minuts.
Presidix el Molt Excel·lent Senyor President Julio de España Moya.
Sessió número 48.
Segona i darrera reunió.**

 

 

 

 

***Presa en consideració de la Proposició no de llei sobre la revisió del Pla hidrològic de la conca del Xúquer i la paralització cautelar de les obres del transvasament Xúquer-Vinalopó, presentada pel Grup Parlamentari Esquerra Unida-Els Verds-E.
Valenciana: Entesa (RE número 9.
632, BOCV número 35).***

 

 

**El senyor president:**

 

Vamos a tratar, a continuación, el punto quinto del orden del día, que dice: toma en consideración de la Proposición no de ley sobre revisión del Plan hidrológico de la cuenca del Júcar y la paralización cautelar de las obras del trasvase Júcar-Vinalopó, presentada por el Grupo Parlamentario Esquerra Unida-Els Verds-E.
Valenciana: Entesa, registro de entrada 9.
632, *Boletín Oficial de las Cortes Valencianas* número 35.

Para su presentación y defensa, tiene la palabra el ilustrísimo diputado Señor Arnal.

 

**El senyor Arnal i Ibáñez:**

Bon dia.

Fa unes setmanes tinguérem ací mateix un debat sobre política general de l'aigua que, com era previsible i com ja advertírem des del seu inici, no va resultar de gran utilitat per a aclarir la temàtica abordada, tant per la complexitat dels aspectes a tractar, el poc de temps disponible i el format que tenen els debats parlamentaris.

La casualitat ha volgut que tornem a parlar avui d'aigua, poc de temps després, com a resultat d'una iniciativa que es va formular fa mesos.
Nosaltres, nosaltres haguérem preferit discutir-la al poc de ser presentada, i no ara.
Però la dinàmica parlamentària porta esta situació.
*(Remors)*

Tanmateix esta iniciativa *(el senyor president colpeja amb la maceta)* és molt més concreta que la presentada pel PP fa dues setmanes.
En esta intervenció jo intentaré ser el més concret possible, i m'agradaria que ho foren tots; del contrari el debat s'empobrix i la seua eficàcia s'esvaneix.

Aixina que, entrant immediatament en matèria, per què demanem ara la revisió del Pla hidròlogic de la conca del Xúquer?
Senzillament perquè des que es va aprovar este pla en 1997 fins ara ha canviat un conjunt molt gran d'aspectes, molt importants relacionats en el tema, cosa que fa necessària i exigix més bé la revisió d'un text que ha quedat *(el senyor president colpeja amb la maceta)* profundament desfasat.

En primer lloc, s'ha derogat el transvasament de l'Ebre.
No vull tornar a entrar ara en este tema, per no repetir temes que s'exposaren fa molt poquet de temps, encara que estic segur que el PP tornarà a repetir allò que va dir, donat que altres arguments no té.
Este fet té tanta incidència en el pla de conca que fa innecessaris més aclariments.

Segon.
La recent creació d'una comissió tècnica per avaluar les disponibilitats de la conca que el mateix fet de crear esta comissió ja deixa ben clar que existix un consens tècnic, polític generalitzat, encara que no unànime, perquè per exemple el PP no participa d'este consens, que les dades oferides pel pla de conca, basades en estudis de 1989, 1990 o més antics, han quedat obsoletes i s'ha de revisar.

En tercer lloc, i com a conseqüència dels treballs d'esta comissió, ha quedat ratificat, torne a dir, clarament ratificat que el Xúquer de cap manera té els 80 hectòmetres cúbics inicialment previstos per a transvasar.
Açò és tan evident i tan clar, i el seu reconeixement ha estat tan ample per tota classe d'entitats, que resultaria realment infantil discutir-ho.
De fet, fins i tot el representant del PP en el darrer debat que tinguérem en esta cambra sobre el transvasament del Xúquer, va recalcar diverses voltes que els 80 hectòmetres cúbics/any eren un màxim i no la quantitat real transvasable tots els anys.

Açò és important que es diga, i es reconega i es diga ben alt.
Ningú, ni el PP, s'atrevix ara a dir en serio i amb dades en la mà que hi ha 80 hectòmetres cúbics transvasables tots els anys.

Però açò resulta molt greu, perquè durant mesos i anys s'ha estat enganyant la població, els habitants del Vinalopó i presumptes destinataris del transvasament amb una quantitat d'aigua transvasable que ara ningú, repetisc, ningú, pot demostrar amb dades en la mà que es puga transvasar mai.
Sempre s'havia considerat un màxim, és cert.
Però es feia creure falsàriament que era un màxim assumible i possible cada any.
I no és aixina.

És més, la xifra que aporta esta comissió, suposant l'acabament complet de la modernització dels regadius de la Ribera, sense tirar mà d'altres recursos, és d'uns 14 hectòmetres cúbics/any com a mitjana.
Repetisc, 14 hectòmetres cúbics/any com a mitjana.
I es reconeix que només un de cada quatre anys es podrà portar esta quantitat.
La resta d'anys ni açò.

Quart.
Per a poder justificar un transvasament ja començat i amb inversions efectuades, que des del nostre punt de vista és una veritable malversació de fons públics, que mereixeria jutjar als responsables, la comissió, amb els vots en contra d'alguns membres, va incloure altres elements per augmentar el volum de transvasament, la qual cosa ens oferix més motius per a una revisió.

Per poder oferir alguna quantitat d'aigua a transvasar que no resultara absolutament ridícula, es van haver d'afegir 50 hectòmetres cúbics, aproximadament, provinents dels aqüífers de la plana sud de València, fet d'extrema gravetat, que implica deixar els agricultors de la Ribera sense les reserves de reg en cas de sequera.
Estic parlant dels 42 pous previstos per a emergències per situacions excepcionals de sequera, com la que podríem tindre enguany, per exemple, que ara no està previst entrar més que de tard en tard.
I en el nou escenari previst aportarien, haurien d'aportar aigua tots els anys per a compensar les aigües que se'n du el transvasament.
Aigües de millor qualitat, per cert.
Disminuint així les reserves d'un aqüífer ja sobreexplotat i degradat en la qualitat de les seues aigües.
Estes aigües, estes de l'aqüífer de la plana sud de València, són de pitjor qualitat que les del Xúquer.
A més es tracta d'un aqüífer que als darrers trenta anys té un balanç negatiu, amb pèrdues anuals mitjanes de 17 hectòmetres cúbics negatius.
És un aqüífer cada vegada més salinitzat i nitrificat, que ara ja té més de 60 mil·ligrams per litre de nitrats com a mitjana, en punts concrets on arriben als 100.
Ja saben que la normativa recomana que no superen els 50.
I amb més de 250 mil·ligrams per litre de sulfats, amb fenòmens d'intrusió marina ja avançada, sobretot a Cullera.

La nova situació que està gestant-se empitjorarà la qualitat d'aigua d'este aqüífer, a més de disminuir molt els seus nivells, donat que la recàrrega de l'aqüífer depén en un 73% de retorns de reg de regadius tradicionals de la Ribera, que ara van a disminuir fortament amb la modernització.

Cal recordar també que aquest aqüífer s'usa per l'abastiment urbà d'11 municipis de la Ribera.

Cinqué.
A més de tirar mà de l'aqüífer, i açò és l'altra novetat que exigix la revisió del pla, també es pretén emprar aigües superficials del canal Xúquer-Túria, que ara abastix la ciutat de València, les grans poblacions del cinturó metropolità, Sagunt, i que dóna reg a zones de la Ribera i l'Horta.
Açò suposarà una disminució del 33% del subministrament urbà.
És a dir, es va a detraure una aigua de bona qualitat, que haurà de ser substituïda per altra pitjor.
I açò va a repercutir negativament en la qualitat de vida dels habitants de la ciutat de València i les ciutats del voltant, que veuran com baixa la qualitat d'aigua per a beure, a més de fer més insegur el subministrament.
I estem parlant d'una àrea on viu quasi un terç de la població del País Valencià, senyors i senyores.
Un preu immens que s'haurà de pagar en ares de la irracionalitat hidràulica.

I tot açò sense parlar de la precària situació en què queden els regants de la sèquia Real del Xúquer, que a més que tenen menys aportacions, que se'ls retalla, es queden sense estos pous d'emergència.
Sí, sí.

Un altre element per a justificar la revisió és el coneixement que ara tenim de les conseqüències del Pacte de l'Aigua signat el 1997 entre Zaplana i Bono, que va comprometre per a uns regadius absurds i insostenibles de la Manxa uns 743 hectòmetres cúbics/any, que se cedixen injustificadament per a nous regadius de cereals i altres cultius extensius més de 10.
000 hectàrees que mai no s'haurien d'haver posat en marxa.
Un desbarat ecològic, social i econòmic.
Una forma d'emprar quasi fraudulenta fons europeus adreçats a l'agricultura per a explotacions sense rendibilitat ni racionalitat, i que són veritables *sumideros* d'aigua.
Cosa que està influint ja de manera decisiva les disponibilitats minvants del Xúquer.

Set.
Un altre element a considerar és l'aclariment i concreció de les condicions ambientals que va posar Europa, el BEI, en relació al transvasament del Xúquer.
En concret, garantir la no afecció ambiental a l'Albufera i al tram baix del Xúquer.
Condicions que s'hauran de complir de manera rigorosa per accedir al finançament europeu i que conduïx a dos elements més per a exigir la revisió.

Vuité.
D'una banda el fet que el Xúquer no tinga establert de manera clara i operativa en tot el seu curs un cabal ecològic determinat amb criteris científics.
Qualsevol estimació o aproximació mínimament exigent eleva este cabal a uns nivells que no deixen cap dubte sobre la inexistència de sobrants al riu.
Al contrari, mostren la necessitat de destinar un volum d'aigua superior a la que actualment passa pel tram baix del riu.
Sense fer cap transvasament, fent-lo empitjoraria.

Aquest cabal no ve definit de manera clara al Pla de conca, que ho deixa per al futur i no establix res per a la part final del riu.
Ara resulta inajornable establir-lo amb claredat i rigor científica per a complir les condicions ambientals europees.

Nou.
D'altra banda s'ha conegut fa poc els resultats del voluminós informe de la Confederació Hidrogràfica del Xúquer sobre la situació de l'Albufera, que posa de relleu que aquesta està en situació crítica, i que no sols no podria suportar els efectes d'una menor aportació d'aigua, com seria inevitable amb el seu transvasament, sinó que necessita incrementar les aportacions d'aigua neta, a més de cessar immediatament les aportacions d'aigua contaminada que encara servix rebent este distingit paratge natural.
A més d'altres millores i mesures de conservació.

D'altra banda, també s'ha posat recentment de manifest que la modernització dels regadius de la Ribera, juntament amb altres mesures d'artificialització de sèquies que permeten l'actual Prug de l'Albufera, poden tindre destacats efectes negatius sobre el llac i els ecosistemes afectats.

Deu.
Altre motiu que sustenta la necessitat de revisió és la clara tendència a la baixa manifestada en els cabals del riu als darrers anys.
No hi ha cap dubte entre els membres de la comissió tècnica, que va haver unanimitat en este punt, que no poden fonamentar-se els càlculs en dades antigues, de fa més de 25 anys, com feia el Pla de conca de manera incorrecta, i perquè no tenia més dades actualitzades.

Tots els rius mediterranis, tots, porten cada vegada menys aigua, degut potser en part als efectes climàtic de llarg abast i, de forma molt clara, a l'increment continuat de demandes i extraccions tan directes de les aigües superficials, com especialment els aqüífers.

Cal destacar actualment que actualment més de la meitat dels dies de l'any el Xúquer no porta aigua a la seua desembocadura, més de la meitat dels dies de l'any.
Tot açò malgrat tractar-se el tram baix del riu d'una zona *(inintel·ligible)* parada teòricament per la directiva europea d'hàbitats.

Onze.
També cal incorporar les previsions del canvi climàtic i modificar així el pla.
Aquest fenomen de canvi global, derivat d'actuacions humanes en relació sobretot a la crema de combustibles fòssils, està cada vegada més sòlidament confirmada.
No existixen dubtes científics rellevants al respecte.
I també estan coneixent-se cada vegada millor els efectes regionals a escala cada vegada més concreta dels efectes que tindrà territorialment este canvi climàtic.
En concret, les previsions esperables per a les immediates dècades al nostre territori fan pensar que tant els aqüífers com les disponibilitats hídriques superficials van a disminuir.
S'ha calculat que al final del segle que estem les disponibilitats hídriques de la conca del Xúquer hauran disminuït en un 22% només aquests defectes, sense afegir altres accions humanes.

Dotze.
Un altre element que exigix la revisió del pla és el fet de la disminució constant, progressiva, dels preus de dessalació i dessalobració d'aigües.
Naturalment, ni nosaltres ni ningú, espere, proposem una dessalació a gran escala, sinó únicament com a solució parcial i molt localitzada.
Mentre els preus del transvasament, els preus del transvasament s'han triplicat, triplicat des dels primers projectes, i segur que la seua realització material els tornarà a multiplicar, els preus de dessalació estan baixant, i estan trobant-se solucions tecnològiques per minimitzar els impactes ambientals i per obtindre l'energia necessària de fonts renovables i no contaminants.

Tretze.
A desembre de 2000 va entrar en vigor de directiva marc d'aigua.
Un altre motiu més de revisió, donat que els seus principis rectors introduïxen condicionants i exigències que el Pla de conca no va considerar adequadament i que el transvasament incomplix.

Catorze.
Finalment, el fet que als darrers anys s'haja incrementat sense parangó les demandes hídriques, com a resultat d'una política accelerada de construcció, urbanització i increment de demandes d'usos industrials i terciaris a tot el territori valencià, obliga a reconsiderar la sostenibilitat d'aquest model que genera demandes i exigències hídriques i de tota mena, molt per damunt d'allò que els sistemes naturals ens poden aportar.

Açò obliga a incorporar en qualsevol model mesures importants de racionalització i regulació de la demana que fins ara no s'han adoptat ni considerat adequadament.

Tancar els ulls a tot este conjunt d'arguments i realitats sobradament documentades que acabe d'exposar-los i encabotar-se en una irracional obcecació a continuar unes obres d'un transvasament d'un riu que no disposa de sobrants, que no disposa de sobrants a transvasar, és un transvasament sense aigua, és inacceptable ambiental, social, econòmica i políticament.
Aquells que contribuïsquen a aquest desbarat van a ser jutjats amb contundència per les conseqüències que provocaran en els propers anys.

Per aquest motiu, demanem de manera conseqüent al que he exposat més amunt, la immediata paralització cautelar de les obres de transvasament donat que n'hi ha, com a mínim, com a mínim, grans dubtes, i ben fonamentats, molt ben fonamentats, sobre la viabilitat d'este.
Seguir unes obres d'enormes costs econòmics i ambientals sense tindre l'absoluta seguretat de la seua viabilitat és un error polític de grans dimensions.
No hi ha sobrants.
El transvasament significa destruir el medi ambient i malbaratar, tirar al fem milions d'euros en un treball irracional e inútil.

Per tant, la proposta que fem ací ens sembla que és de la màxima pertinència i reclamem el vot positiu de tota la cambra.

Moltes gràcies.

 

**El senyor president:**

 

Muchas gracias, señor Arnal.

Tiene la palabra, en representación del Grupo Parlamentario Socialista, el ilustre diputado señor don José Antonio Godoy.

 

**El senyor Godoy García:**

 

Muchas gracias, señor presidente.

Señoras y señores diputados.

Señor Arnal.

Ya hace casi año y medio que su grupo, Entesa, presentó esta proposición no de ley en esta cámara.
Desde entonces hemos de reconocer que han sucedido acontecimientos importantes en España, entre ellos cambio de gobierno, y también cambios trascendentales en la orientación de las políticas del agua.
Cuando ustedes presentaron esta proposición no de ley teníamos un gobierno, en este caso, presidido por José María Aznar, sustentado por el Partido Popular.
El gobierno de este signo político aplicaba una política hídrica yo calificaría de inspiración regeneracionista, fundamentalmente, basada en las grandes construcciones de ingeniería, una política bajo mi punto de vista elaborada al margen de la Directiva marco europea del agua ­no digo en contra pero sí al margen­, al margen también de las modernas tecnologías.
Una política cuya base fundamental para nuestra comunidad era el trasvase del Ebro, trasvase del Ebro que habría atravesado nuestra comunidad de norte a sur para dejar en teoría 330 hectómetros cúbicos, según las nuevas estimaciones del Gobierno, aproximadamente algo más de la mitad de esa cifra, unos 190 hectómetros cúbicos, y para dejar unos 400 hectómetros cúbicos en Murcia y el resto en Almería.

Bien, cuando ustedes presentaron esta proposición no de ley la Comisión de las Comunidades Europeas justamente en esos días acababa de adoptar una decisión, una decisión en el sentido jurídico de la palabra, la Decisión de 22 de diciembre de 2003, de la Comisión de la Comunidad Europea, en la que establecía un conjunto de condiciones para garantizar la sostenibilidad medioambiental del proyecto de trasvase Júcar-Vinalopó y financiarlo, cumplidas esas condiciones y solamente en el caso de que se cumplieran esas condiciones, con 80 millones de euros.

Y esas condiciones yo se las voy a recordar.
Decían así, textualmente: "Para los trasvases ­se está refiriendo a este, los trasvases de agua desde el Júcar al Vinalopó­ no habrá ningún aporte externo a la cuenca del río Júcar para compensar el agua trasvasada de este río, y los caudales trasvasados provendrán principalmente de las medidas de ahorro de agua para riegos".

En segundo lugar: "Los trasvases previstos no podrán tener ninguna vinculación directa o indirecta antes del año 2020 con los considerados por el Plan hidrológico nacional en el proyecto trasvase del Ebro".
En tercer lugar nos decían: "Se elaborarán asimismo normas de explotación del trasvase que tengan en cuenta, con carácter prioritario, todas las necesidades de la cuenca.
.
.
­por tanto, los derechos históricos, los derechos preferentes de los usuarios de La Ribera que están contemplados también en el Plan hidrológico de cuenca del Júcar­ .
.
.
todas las necesidades de la cuenca y, en particular, las necesidades medioambientales fijándose y respetándose en esas normas de explotación.
.
.
­nos lo dice la decisión de la Comunidad Europea que nos vincula y tenemos la obligación, como estado miembro al cual va dirigida expresamente esa decisión, de cumplirlas­ .
.
.
fijándose y respetándose el caudal ecológico del río Júcar antes de proceder a cualquier trasvase".

Y, por último, nos decía esta decisión también, vinculante para nosotros: "Serán de aplicación a este proyecto los principios y disposiciones previstos en la Directiva 2000/60/CE del Parlamento Europeo y del Consejo, la Directiva marco del agua, de 23 de octubre del 2000, que usted ha nombrado en su intervención, por la que se establece un marco comunitario de actuación en el ámbito de la política del agua.

Esta era la situación que podríamos decir que se resume de la siguiente manera: Uno: teníamos un Plan hidrológico nacional que solamente estaba respaldado ya en esos momentos por el Partido Popular y por Coalición Canaria, todos los demás grupos en contra, y que se apoyaba fundamentalmente en un macrotrasvase, que era el trasvase del Ebro.

Segunda situación que teníamos también en diciembre del 2003: el Gobierno Valenciano, el Gobierno, el Consell consideraba que el máximo trasvasable en el Júcar-Vinalopó, el máximo previsto como máximo, 80 hectómetros cúbicos al año en el plan de cuenca, sería el caudal habitual.
De tal manera que incluso cuando firma un convenio se permite dividir y distribuir en 45 y 35 para regantes y para agua de boca, se permite hacerlo.

Tercer elemento de la situación que teníamos en diciembre del 2003: no se habían adoptado las medidas de protección medioambiental de la cuenca del Júcar.
Además, el propio plan que teníamos de la cuenca del Júcar, de medidas estructurales, ni una, ni una.
Ni se había adoptado ningún tipo de medidas de protección medioambiental de la Albufera, tampoco.

Y en cuarto lugar, no existía.
.
.
, voy a llamarle suficiente sensibilidad política por el respeto de caudales ecológicos, voy a llamarle así solamente.

Bien, la situación yo estimo que ha cambiado radicalmente desde el momento en que ustedes presentaron esta proposición no de ley, que en un momento en que empezaban a andar las obras del trasvase no se había invertido aún prácticamente nada.
Desde ese momento hasta este momento en que les toca defender, porque las cosas en esta cámara van muy despacio, año y medio después.

La situación actual es la siguiente: Uno.
Tenemos un programa llamado el Programa Agua que ha sido respaldado por todos los grupos políticos en el Congreso, incluida Izquierda Unida, e incluida Esquerra Republicana de Catalunya, menos por el Partido Popular y por algún diputado de esta comunidad, de los grupos que he nombrado antes, pero la totalidad de los partidos lo ha apoyado, incluidos esos dos.
Dicho programa contempla el trasvase Júcar-Vinalopó.
Y dicho programa prevé la inversión de 1.
300 millones de euros en nuestra comunidad para obtener unos 400 hectómetros cúbicos de agua/año.
La prioridad de este programa ha sustituido a la anterior programación del Partido Popular que daba prioridad al macrotrasvase del Ebro para obtener unas cantidades menores.

En segundo lugar, la situación actual del Programa Agua contempla medidas para la optimización de los propios recursos, para la obtención de nuevos recursos, para ahorro, modernización de regadíos, desalación, a la vez que para la mejora de la calidad de las aguas y protección de los ecosistemas acuáticos, entre los cuales están los que aquí estamos tratando.

En tercer lugar, al mismo tiempo se está aprobando una nueva ley de modificación del Plan hidrológico nacional que ya ha pasado el trámite del Congreso de los Diputados y se encuentra en el Senado, y que también contempla el trasvase Júcar-Vinalopó.
Ya ha pasado el trámite del Congreso donde ha obtenido el apoyo de todos los grupos de la cámara, con excepción del Partido Popular, excepto en este tema; en este tema del Júcar-Vinalopó, el Partido Popular también está de acuerdo.

Cuarto, situación: saben ustedes, porque lo ha nombrado, que en la Comunidad Valenciana y para este tema del Júcar-Vinalopó se creó una comisión técnica ­voy a decir liderada por la Confederación, sin que suponga ninguna preeminencia, pero por lo menos tomó la iniciativa­ que dio respuestas a las exigencias de la Comunidad Europea que usted deseaba ver respondidas, que calculó, hizo algunos cálculos, algunas simulaciones con caudales trasvasables, teniendo en cuenta las exigencias medioambientales del cauce del Júcar, de la Albufera, y dejando claro los derechos históricos de los usuarios de La Ribera, que el trasvase era trasvase de excedentes, cosa que siempre hemos sabido, porque está en el Plan hidrológico de cuenca.
¡Si eso jamás se ha negado, esos sobrantes!
Y que tendría que obtenerse fundamentalmente de la modernización de regadíos, cosa que también sabíamos, porque está en el Plan hidrológico de cuenca.

Quinto: el Gobierno central ha realizado, ha concluido las obras de la acequia Real del Júcar.
Falta el cumplimiento del Consell, que va retrasado, bajo mi punto de vista, porque solo ha ejecutado tres de los cuarenta y cinco sectores de modernización de regadíos que le corresponde.
Pero fundamentalmente eso debe producir unos ahorros.
Sabe usted que los cálculos se han realizado sin la consideración de la modernización; si consideráramos la modernización saldrán otros ahorros.
Conozco muchas tablas, hay muchas tablas.

Siete: se ha decidido que va a haber, en efecto, unas normas de explotación del trasvase, y el Gobierno va a garantizar el caudal ecológico del Júcar y los derechos preferentes e históricos de los usuarios de la Ribera, como tiene que ser.
Y las condiciones medioambientales.
Mire, le voy a decir más: no hace dos meses que se ha puesto en marcha un programa para la Albufera de Valencia, que no existía hasta ahora, como consecuencia del Programa Agua, con una inversión de 250 millones de euros, casi la misma inversión de lo que va a costar la tubería del trasvase, con una gran inversión, para recuperar unas condiciones medioambientales que necesitan recuperarse en la Albufera de Valencia.

Por tanto.
.
.
, yo no le digo nada, solo digo que la situación es diferente, que lo considere usted.

Ustedes piden ­bajo a lo concreto, a algo más concreto­, piden: revisión del Plan hidrológico nacional con un análisis objetivo de sus cinco años de vigencia.
Sin embargo, ustedes saben que las leyes actualmente vigentes prevén perfectamente las condiciones de revisión de los planes de cuenca.
Que se van a realizar en breve, además.
Y no procede pues la propuesta pues ya está prevista en la normativa vigente.
.
.
Es que se va a realizar en breve.

Mire, lea usted ­lo habrá leído, seguro­ el artículo 35 de la Ley 10/2001, de 5 de julio, del Plan hidrológico nacional.
Lea usted el Real decreto 927/1988, de 29 de julio, por el que se aprueba el Reglamento de la administración pública del agua y la planificación hidrológica.
Este, además, es muy concreto, que dice: "Cuando los cambios o desviaciones que se observen en los datos ­unos datos que se tienen que aportar cada cuatro años si ya tenemos informes­, hipótesis o resultados de los planes hidrológicos así lo aconsejen, el Consejo del Agua podrá acordar la revisión del plan".
Pero en el 110.
2 dice: "En todo caso, se realizará una revisión completa y periódica del plan cada ocho años desde la fecha de su aprobación".

Cuente usted la fecha de su aprobación y dígame cuándo se tiene que revisar, porque a lo mejor llegamos a la conclusión de que usted está pidiendo algo que se va a realizar por si mismo en el momento oportuno y a lo mejor antes de un año va a comenzar.
Bien.
Solamente que lo tenga en cuenta.
No digo nada.
O la disposición adicional séptima del proyecto de ley por el que se modifica la Ley 10/2001, de 5 de junio, del Plan hidrológico nacional, que ustedes han aprobado como grupo político en el Congreso.
Y dice: "En el marco del desarrollo, la planificación hidrográfica y con los plazos que exige la directiva marco del agua, el gobierno, previo consenso con las comunidades autónomas y en el ámbito de sus competencias, llevará a cabo las actuaciones siguientes: a) La revisión de la transposición de la directiva.
b) La adaptación de los planes hidrológicos de cuenca a lo establecido en esta norma".
Luego, eso lo tenemos.

Bien.
En segundo lugar, ustedes piden la paralización cautelar de las obras del transvase Júcar-Vinalopó hasta que se efectúe la revisión del Plan del Júcar, así lo hacen.
Lo pedían en aquel momento en que no habían empezado las obras y lo siguen pidiendo en este momento en que hay una inversión considerable realizada de casi 100 millones de euros.
Pero, vamos, no procede aceptar la propuesta, porque existe consenso y siempre uno ha estado llamando al consenso de todos los grupos políticos del Congreso para realizar esta obra.
Y no es posible estar cuestionándose todos los días lo que ya ha sido decidido en el Congreso de los Diputados.
.
.

 

**El senyor president:**

Señor Godoy, por favor.

 

**El senyor Godoy García:**

Termino enseguida, señor presidente.

.
.
.
Además el dictamen de la comisión técnica de la Comunidad Valenciana ha fijado unas condiciones.
Yo, desde luego, estoy por el respeto de esas condiciones.
Las obras están muy avanzadas, ya lo saben, están financiadas por la Comunidad Europea.
La Comunidad Europea las acepta en las condiciones de cumplimiento de su decisión.
Por tanto, yo lo que pido es que se cumplan las condiciones, todas ellas, que están marcadas por la Comunidad Europea.
Y el gobierno ha garantizado el derecho presente, el derecho preferente de los usuarios históricos de la Ribera.

Y, finalmente, y con esto termino.
Ustedes piden que se determinen y apliquen con criterios científicos la necesidad del caudal medioambiental del Júcar.
Pues eso faltaba, se tiene que hacer un caudal medioambiental cómo no se va a hacer con criterios científicos.
Eso es obvio, eso es obvio.
Y eso mismo es lo que se ha hecho con los nuevos estudios, por lo que ha resultado un caudal medio transferible de unos 50 o 60 hectómetros y no de los 80 hectómetros que decía el plan.

Esta es la realidad.
Por tanto, no le vamos a apoyar su proposición no de ley.

 

**El senyor president:**

Muchas gracias, señor Godoy.

Tiene la palabra, para el turno de réplica, el señor Arnal.

 

**El senyor Arnal i Ibáñez:**

Senyor Godoy, per suposat que han canviat coses, però no les suficients.
I ja que vosté reconeix una gran quantitat d'aspectes que els posa en condicional, diu "per suposat que quan es faça el capdal ecològic s'ha de fer rigorosament.
.
.
", però no el tenim ara; "per suposat que s'han de complir i garantir les condicions medioambientals que posa Europa.
.
.
", però no es poden garantir ara en este moment, etcètera.
És a dir, tots eixos condicionats lamentablement estan en futur.
Per això, ara, en este moment, no estan garantits.
I en estes condicions continua sent molt pertinent reclamar eixa revisió, per més que estiga prevista, que es faça, que es faça i mentrestant, com que no es pot garantir la viabilitat i racionalitat d'eixe transvasament, és molt pertinent demanar la paralització cautelar, que vol dir que es paralitze fins que no tinguem eixa absoluta seguretat.
Si la tinguérem, si després d'estos estudis, que jo ho dubte, però bo, si les tingueren, aleshores ja podríem dir, val, ens ha convençut.
Ara per ara no estan.
I ara per ara no és acceptable eixe transvasament.

I algunes matisacions sense entrar en polèmica i ja parlarem després dels números.
La comissió tècnica considera una sèrie d'escenaris.
Sempre, en tots els escenaris, excepte un, considera altres aportacions extra a més del Xúquer.
En l'únic escenari que no ho considera, però sí invocant la completa realització de les obres de modernització dels regadius, s'aporte només 14 hectòmetres cúbics a l'any.
Perquè isca el 60, que ixen en molts models, uns 60 hectòmetres cúbics, ha de tirar mà d'altres aportacions, de 50 hectòmetres cúbics dels aqüífers de la plana sud de València ­per favor, m'agradaria que este tema el tinguera en compte­ i de rebaixar les aportacions del canal Xúquer-Túria que, torne a dir, abastix d'aigua de beure, d'aigua potable a la ciutat de València, a moltes ciutats importants del seu cinturó metropolità, a Sagunt i també al rec de zones de l'Horta i de la Ribera.

Aleshores, açò és molt i molt preocupant.
Evidentment, eixa comissió va presentar un ventall d'opció, però revise vosté i vorà com en totes eixes opcions hi ha altres recursos que es tira mà, entre altres el que li acabe de dir.
I això vol dir que este transvasament, de portar-se endavant, no simplement serà molt perjudicial per als regants de la Ribera, naturalment que ho serà per a ells, perquè el substituïx un aigua de qualitat per una altra de menor qualitat i més insegura i a més es fa renunciar a la seguretat que tenien dels pous de sequera que els permetria disposar en condicions, que per desgràcia poden ser, es poden presentar, a la millor enguany i a la millor el que ve, ja no tindran eixa seguretat, perquè eixes disponibilitats estan ja compromeses per a tindre'ls a canvi de l'aigua que s'emporten de millor qualitat al Vinalopó.

I quan a la ciutat de València i el seu cinturó periurbà, què dir d'això?
D'este tema s'ha parlat molt poquet, però està inclòs en tots eixos models que anem a perdre fins un 30% d'aigua, de la disponibilitat d'aigua, que a més haurà de ser substituïda per aigua necessàriament de pitjor qualitat.
De pitjor qualitat vol dir amb més nitrats, amb més sulfats i tirar mà possiblement d'uns recursos subterranis que cada vegada estan més baixos, que cada vegada estan més compromesos, que cada vegada tenen pitjor qualitat.
I fa falta per a beure la ciutat de València i ciutats importants, quasi un terç de la població valenciana.
És molt el que estem comprometent.
Quan no hi ha sobrants, no hi ha sobrants.

Però si algú tinguera ací, en esta sala, dades millors i més bons que desmentisquen açò, els invite a que els porten i que els analitzen i ho demostren, perquè la comissió tècnica no va a traure més que el que estic dient.
I tenen tots els documents, supose, els podem mirar amb lupa i arribem a eixes conclusions.
Si parlem únicament d'allò que sense tocar a altres recursos que he invocat ara només de les aigües del Xúquer tindrien 14 hectòmetres cúbics, hectòmetres cúbics anuals com a mitjana.
Mitjana vol dir que de cada quatre anys, un seria possible, altres no.
I el tub, el transvasament estaria fet.

Jo crec que la situació és tan greu, tan important, com per almenys paralitzar fins que tinguem seguretat en estes dades, perquè sinó es diu "es perdran unes inversions fetes", però si les fem del tot perdrem totes les inversions completes.
És que és una burrada.
És que quan una cosa és inútil, és encara més inútil si s'acaba de fer.
Quan és una malversació de fons, és encara més malversació quan es fa del tot.
Sobre tot perquè mentre que eixos preus es dispararan estan baixant cada vegada més altres costos de mesures quan després fan falta eixos diners.
És que eixos diners fan falta, però fan falta per a mesures de depuració, de reutilització i puntualment algunes dessalacions puntuals que cada volta el preu és menor.

Eixa és la solució viable, eixa és la racional.
I no enfrontarem unes comarques amb altres sinó que salvarem tots els drets de tot el País Valencià.

Moltes gràcies.

 

**El senyor president:**

Muchas gracias, señor Arnal.

Tiene la palabra el señor Godoy.

 

**El senyor Godoy García:**

Muchas gracias, señor presidente.

Señorías.

Señor Arnal, muy brevemente para expresarle de nuevo el respeto a la discrepancia, discrepancia con su proposición no de ley.
Yo creo que se le ha quedado desfasada.
Es que han cambiado las circunstancias.
Yo quiero que usted considere que han cambiado esas circunstancias y que así lo entienda.
Es que se están cumpliendo las condiciones, exigentes condiciones, con el medio ambiente, porque usted sabe que es una de las líneas prioritarias de actuación de la Unión Europea.
Se están cumpliendo en este caso.
Es que van a haber unas normas de explotación, lo dice el propio plan de cuenca, lo exige la comisión europea.
Y en esas normas de explotación es donde se tendrán que fijar todas las cuestiones cómo van a quedar y regular los caudales cómo van a quedar finalmente.
Todo lo demás son previsiones o políticas o científicas, pero previsiones.

Usted ha reconocido que han cambiado las cosas, han cambiado las cosas.
No lo considera suficiente, pero yo creo que al menos es un paso por lo que respecta a una posibilidad de entendimiento sino en este momento, quizás en el futuro en otras cuestiones.
En efecto, han cambiado las cosas.
Pero, además, yo me voy a permitir en este poco tiempo leerle algo que seguro que usted lo tendrá en cuenta.
Y es el decreto, el real decreto por el que se aprueba el reglamento de la administración pública del agua y que dice "los organismo de cuenca realizarán el seguimiento de sus correspondientes planes hidrológicos, pudiendo requerir de las administraciones competentes cuanta información fuera necesaria a ese fin.
Dichos organismos informaran con periodicidad no superior al año a la junta de gobierno, al consejo del agua, a la dirección general de obras hidráulicas, al Ministerio de Medio Ambiente sobre el desarrollo de los planes.
Cuando los cambios o desviaciones que se observen en los datos, hipótesis o resultados de los planes hidrológicos así lo aconsejen, el consejo del agua podrá acordar la revisión del plan".

Luego, el consejo del agua en cualquier caso, en cualquier momento, de forma extraordinaria, donde estamos representados todos, puede instar la revisión del plan, lo podía haber instado ya, la puede instar mañana si se reúne y lo considera conveniente.
Pero, además, en todo caso, se realizará una revisión completa y periódica del plan cada ocho años desde la fecha de su aprobación.
De nuevo le pido que haga memoria de cuándo se aprobó el Plan del Júcar y cuándo le corresponde realizarse.
Pero, además, tenga en cuenta la nueva ley que se está aprobando, la disposición adicional séptima, que nos dice igual, que se va a revisar, por una parte para adaptarlo a la transposición de la directiva europea del agua; por otra parte, además de adaptarlo eso, porque ya ha pasado un tiempo prudencia y tiene que realizarse.

Usted yo creo que ha dicho algo que no se sustenta.
Dice: "no se puede garantizar la viabilidad y racionalidad".
Bueno, pues es su opinión, es su opinión.
Supongo que los proyectos del estado lo primero que hacen es tener unos informes de viabilidad y de racionalidad.
Y, mire usted, la racionalidad es algo a lo que están sometidas todas las administraciones públicas y se le supone, al menos que se demuestre lo contrario.
Por tanto, lo contrario de la racionalidad es la arbitrariedad.
Y si usted considera que hay arbitrariedad en una decisión tiene que seguir los caminos correctos de impugnación de dicha decisión.
Mientras puede haber opiniones sobre la viabilidad, la racionalidad, sobre muchísimas cosas.
Estamos en un país en el que se puede opinar libremente, es que no es ningún delito opinar.
Pero, por favor, si el Ministerio de Medio Ambiente, está diciendo que es viable y racional en estas condiciones y lo está realizando en unas condiciones concretas, yo creo que tendremos también que atenderlo.
Y quizás, fundamentalmente, tengamos que atenderlo a el mientras que no tengamos una decisión que lo invalide.
Mientras tanto, opine el mundo científico, que opiniones habrá, desde luego, para todos los gustos y muy bien fundamentadas todas ellas.

Vamos a permitir a los técnicos también que realicen sus cálculos, que los realicen en libertad, que los realicen con rigor.
No manipulemos ninguno de sus cálculos.
Atendámoslos continuamente esos cálculos.
Y permitamos también a la Confederación Hidrográfica del Júcar atender las necesidades en su momento, mediante la elaboración y mediante la aprobación de las correspondientes normas de explotación.

Y, mire, ya finalmente, aunque no me gusta utilizar este tipo de argumentos ad hominem tengan en cuenta que sus grupos parlamentarios análogos en el Congreso de los Diputados están coincidiendo bastante en las nuevas políticas hídricas, hidrológicas, tanto Izquierda Unida como Esquerra Republicana.
Es cierto que hay una gran coincidencia y un mayor acercamiento.
¿Por qué?
Porque seguramente hemos comprendido lo que son los objetivos de la directiva del agua y queremos llevar a cabo políticas que nos acerquen al cumplimiento de esos objetivos.

Bien, pues yo también les pido que ustedes, por coherencia, realicen dichos esfuerzos.

Muchas gracias.

 

**El senyor president:**

 

Muchas gracias, señor Godoy.

En representación del Grupo Parlamentario Popular tiene ahora la palabra el señor don Rafael Maluenda.

 

**El senyor Maluenda Verdú:**

 

Molt Excel·lent Senyor President.

Senyories.

Una volta més parlem d'auia i, en este cas concret, com moltes altres voltes, parlem del transvasament dels sobrants del Xúquer al Vinalopó; uns ho fan des de la demagògia, des del discurs fàcil, uns ho fan arrogant-se l'autoria d'esta actuació tan important, pese que han estat oposant-se constantment i que en estos moments encara continuen posant dificultats perquè puga dur-se endavant, encara posen dificultats perquè puguen reprendre's les obres que han estat paralitzades investigant uns nius d'aus que s'ha comprovat que no existien; i altres ho fan oposant-se radicalment, com ja li he dit en altres ocasions al senyor Arnal, entrant com un elefant en una *cacharrería*, des de la demagògia, fent el discurs molt fàcil, molt fàcil, i dient, igual que va dir en cert moment un càrrec públic en Aragó traient el cap al balcó dient: "Als valencians se'ns lleva l'aigua".
I, clar, davant eixa alarma, qui no reacciona de forma preocupada.
Això és el que està fent també el senyor Arnal en un tema tan important com és el transvasament dels sobrants del riu Xúquer al Vinalopó.

Jo no sé si el senyor Arnal ha analitzat en eixos arguments científics que ho utilitza, però que pareix que només tenen veracitat els arguments científics que ell maneja, pareix ser que tots els científics del nostre país estan en concordança amb el que senyor Arnal ve i exposa ací a la trona, pareix ser que sempre ve ací enfortit pels raonaments científics de tots els estudis que s'han realitzat.
Clar!
, ell només utilitza aquells que li donen cobertura als plantejaments polítics que ell fa, perquè, en definitiva, astò són plantejaments polítics, senyor Arnal, astò són plantejaments polítics.

La sequera, li deia, a la Comunitat Valenciana pot ser molt greu, pot ser molt greu per la falta d'auia, però el més greu és al sud de la nostra comunitat, concretament en el Vinalopó, on es reconeix que plou menys del 50%, menys de la meitat d'allò normal, d'allò normal.
I eixe programa Auia de dessalació, que s'ha parlant ací, ara resulta que vosté és partidari de la dessalació.
No crega vosté que no hem d'escoltar ací coses estranyes.
Ara resulta que vosté defensa la dessalació.
Bo, jo no sé quins criteris té vosté en funció de qui governe, en uns moments diu una cosa, si governa el Partit Popular, i quan governa altre partit diu totalment el contrari.
Mire vosté la dessalació al Vinalopó, el programa Auia només li aporta 8 hectòmetres cúbics a l'any, només 8 hectòmetres cúbics a l'any.
Per tant, no es pot confiar en eixa actuació que no és cap solució.

Però, li deia que eixa situació tan greu que té el Vinalopó comença a resoldre's, concretament, el 16 de gener de 1997, quan el president de la Generalitat i la ministra de Medi Ambient, del govern del Partit Popular, signen un conveni de col·laboració en el que a partir d'una sèrie d'actuacions que generen un estalvi d'auia en la conca del Xúquer, concretament en la Sèquia Reial, a partir d'ahí es fa un transvasament d'auia d'eixos sobrants de 80 hectòmetres cúbics anuals, que es consideren 45 per abastiment humà, no per a eixa frase que s'ha utilitzat "d'auia de boca", que m'ha causat estranyesa, l'abastiment humà no és solament la que es beu, és molt més ampli eixe concepte, 45 hectòmetres cúbics per això i 35 per a mantindre, per a mantindre els regadius actuals, no per augmentar la superfície de regadiu, per a mantindre.
I això genera riquesa i llocs de treball, això genera riquesa i llocs de treball.
Per això, quan la seua senyoria ha dit que vol un vot positiu en esta iniciativa, doncs, sí, senyor, el Partit Popular va a fer un vot positiu, perquè va a fer un vot positiu perquè va ser el vot de defensar eixe transvasament d'aigües que genera seguretat, que genera riquesa, que genera llocs de treball al sud de la nostra comunitat, i, clar, no pot ser d'una altra forma que rebutjant el que vosté vol rebutjar, que és la paralització del transvasament del Xúquer.

I dia que eixe conveni, eixe conveni que es va signar en gener de 1997, va ser el que va posar en marxa tot astò.
No han sigut governs posteriors, com ara tracten d'arrogar-se, pese que han estat posant dificultats constants per a paralitzar-lo.
Però, clar, quan se n'adonen que és impossible paralitzar-lo perquè hi ha una assignació que aporten els usuaris, que aporten els regants, equivalent al 50% del projecte, 75 milions d'euros, 12.
500 milions d'antigues pessetes, perquè va ser en antigues pessetes com van posar els seus patrimonis, com van avalar, mitjançant els seus patrimonis familiars, la quantitat que els corresponia, i la resta dels altres 75 milions d'euros venen de fons europeus que s'havien gestionat pel govern anterior d'Espanya.

I, clar, eixe conveni posa en marxa una sèrie d'actuacions de modernització de regadius que permeten un estalvi d'auia, concretament 100 hectòmetres cúbics, dels quals 80 van al transvasament i 20 estaven destinats per a la millora de l'Albufera.
Per tant, no és res nou el que està dient ara el govern socialista, el representant del Partit Socialista del govern d'Espanya, dient que ara sí que hi ha mesures per a millorar el cabal de l'auia de l'Albufera.
No, no, no, d'eixe estalvi d'auia 20 hectòmetres cúbics es destinen a l'Albufera, i els altres 80 són els que van al transvasament.

Vosté parla de la comissió tècnica.
Clar que parla de la comissió tècnica !
La comissió tècnica ha fet una anàlisi arbitrària, una anàlisi arbitrària, perquè eixa comissió tècnica ha sigut creada per a posar eixes dificultats al transvasament, perquè el Govern d'Espanya ha intentat paralitzar-lo, el Govern d'Espanya ha intentat paralitzar-lo.
Clar, en compte de fer l'anàlisi dels últims 60 anys per a vore quin és el cabal mitjà, el fa dels últims 25 anys, que eixa xifra li és més favorable als plantejaments que ells, en principi ­dic­, fins que han vist que no s'atreveixen a paralitzar-lo per les conseqüències electorals que podria ocasionar-los, que, en principi, pretenien que es paralitzara.
I eixa és la realitat.

Jo considere cal respectar el Pla de conca, cal respectar el Pla de conca del Xúquer, que va ser aprovat sense cap vot en contra, sense cap vot en contra, només va haver una abstenció d'una persona vinculada al Partit Socialista, que va dir que per criteri polític no anava a votar-lo a favor però reconeixia que era un bon pla i que tenia un grau de consens tan important que tampoc anava a oposar-se, i, per tant, s'abstenia.
En eixe Pla de conca, que es va aprovar sense cap vot en contra, en els apartats 17, 18, 19 i 21 de l'article 24, es contemplen les característiques que cal reunir perquè es faça eixe transvasament, i que són garantir en tot moment el dret dels usuaris i dels sobrants utilitzar eixos 80 hectòmetres cúbics.
I no pose la seua senyoria en la boca meua coses que no he dit.
Jo no he dit mai que seria un transvasament de 80 hectòmetres com a màxim.
Vaig dir que seria un transvasament que només es faria quan existiren sobrants, senyor Arnal, quan existiren sobrants.
I eixos sobrants passen perquè s'executen tots eixos projectes de modernització de regadius que estan portant-se endavant.

I he de dir també, respecte al mateix, que ningú s'arrogue ara eixa actuació perquè és una actuació del govern del Partit Popular d'Espanya.
Eixa modernització de regadius en la Sèquia Reial del Xúquer, per acord entre l'administració de l'Estat, la Generalitat i els usuaris de la Sèquia Reial del Xúquer, la modernització de regadius de la Sèquia Reial s'està duent a efecte de la següent forma: 

A càrrec de l'administració de l'Estat.
La modernització de la xarxa en alta, conducció principal.
Les obres van ser executades pel Ministeri de Medi Ambient i inaugurades en febrer de 2004, inaugurades en febrer de 2004 ­està clar que ho va fer el govern del Partit Popular­ amb un pressupost de 64,3 milions d'euros.

A càrrec de la Generalitat.
Xarxa de transport i distribució.
La Conselleria d'Infrastructures executa la xarxa de transport a cada un dels 45 sectors en què es dividix la zona regable i la Conselleria d'Agricultura la xarxa de distribució fins les parcel·les.

A càrrec dels usuaris són els capçals i rets de regs que van a les parcel·les.

També la conselleria, en octubre de 2003, va licitar, i en març de 2004 va adjudicar el concurs de projecte i obra de la xarxa de transports corresponent al sector 8, 22 i 32, 1.
220 hectàrees en els municipis de Benimuslem, Algemesí, Alginet, Alberic, Alzira, Guadassuar i Benifaió.
El projecte està redactat i el pressupost és de 4,6 milions d'euros.
D'acord amb el conveni entre Generalitat i Usuc, del 23 de juliol de 2001, els terrenys han de ser aportats pels usuaris, els usuaris disposen ja de part d'eixos terrenys, i davant les dificultats que tenen per aconseguir la resta, la Llei d'acompanyament dels pressuposts de la Generalitat per al 2005 va declarar la necessitat d'urgent ocupació amb el fi de facilitar la seua adquisició als usuaris com a beneficiària de l'expropiació forçosa.

En la resta de sectors, 14.
500 hectàrees, els projectes han de ser redactats pels usuaris perquè aixina està en el conveni, aixina es va firmar.
La conselleria està pendent de rebre per a poder contractar les obres.
Tant com vagen entrant eixos projectes a la conselleria aniran contractant-se les obres per a no demorar-ho.
L'import global previst de les obres a executar per la Conselleria d'Infrastructures és d'uns 60 milions d'euros.

Hi ha actuacions que són també a càrrec de la Conselleria d'Agricultura, que tenen en execució tres projectes de modernització de la xarxa de distribució: sector 8, Alberic, Alzira i Benimuslem, licitat el 25 de maig de 2003, adjudicat el 30 de juliol de 2004, pressupost de 3,4 milions d'euros; el sector 22, Algemesí, Alginet i Guadassuar, licitat l'1 d'octubre de 2003, adjudicat el 28 de gener, pressupost de 2,8 milions d'euros; sector 32, Alginet i Benifaió, licitat el 26 de febrer de 2004, adjudicat el 7 d'octubre de 2004, pressupost de 2,3 milions d'euros.
Tot astò realitzat pels governs del Partit Popular, en este cas concret per la Conselleria d'Infrastructures i Transports de la Generalitat i per la Conselleria d'Agricultura.

La sèquia d'Escalona i Carcaixent, que són importants també per a eixe estalvi d'auia al que ens hem referit, la distribució de les actuacions és la mateixa que de la Sèquia Reial: xarxa en alta a executar per l'Estat, xarxa de transport a executar per la conselleria i xarxa de distribució per la Conselleria d'Agricultura.
Primer, executar el transport per la Conselleria d'Infrastructures i la distribució és a càrrec de la Conselleria d'Agricultura.

 

**El senyor president:**

 

Senyor Maluenda.
.
.

 

**El senyor Maluenda Verdú:**

 

Acabe, senyor president.

La modernització de la xarxa de distribució en alta a càrrec del Ministeri de Medi Ambient està sense iniciar.
Prenguen nota.
Repetisc, la modernització de la xarxa de distribució en alta, que és a càrrec del Ministeri de Medi Ambient, igual que la de la Sèquia Reial ho era i ho va executar el ministeri dependent del govern d'Espanya del Partit Popular, ara està paralitzada l'obra que el Ministeri de Medi Ambient de l'actual govern d'Espanya, que està en mans del Partit Socialista, ha d'executar.
Això està pendent i dificulta part de l'estalvi d'auia.
I acabe, senyor president.

La Conselleria d'Infrastructures està tramitant el concurs per a la redacció del projecte de modernització de regadius en la Sèquia d'Escalona, estarà en licitació en breu i el projecte estarà redactat abans que acabe l'any 2005 per a continuació poder licitar les obres.

Per què li he fet tota esta explicació?
Perquè la seua senyoria tinga la seguretat i la tranquil·litat que eixa auia partirà del transvasament, serà de l'estalvi, i l'estalvi ve generat per la modernització de regadius.
I no es pot dir que està incomplint la Generalitat eixe compromís amb els usuaris, perquè ja li he relatat data per data les licitacions, les adjudicacions i, inclús, les inauguracions.
Hi ha una garantia que no van a vore's perjudicats els usuaris actuals.
Els drets tradicionals adquirits pels usuaris del riu no es veuen perjudicats.
A més, la Generalitat està garantint en tot moment eixos drets, la Generalitat està al costat dels usuaris, està no solament recolzant els seus drets, sinó potenciant-los davant l'administració de l'Estat.

Per tant, no genere vosté cap dubte a la societat, no genere vosté cap alarma social que només cap en la seua imaginació.
Eixa és la realitat: fa falta utilitzar l'auia per a garantir l'abastiment humà i per a garantir la generació de riquesa que, en definitiva, són dels de treball.

Per tant, el meu grup va a emetre hui un vot positiu, conforme ha demanat la seua senyoria, i el vot positiu és votar en contra que es paralitze el transvasament Xúquer-Vinalopó perquè això porta pobresa, i el transvasament porta riquesa.

Res més i moltes gràcies.
*(Aplaudiments)*

**El senyor president:**

 

Muchas gracias, señor Maluenda.

Tiene la palabra el señor Arnal.

**El senyor Arnal i Ibáñez:**

 

Primer que res, advertir que si a algú no li agrada emprar determinats arguments millor és que no els empre.
I quant als que ha emprat el PP, la veritat és que no vaig a.
.
.
tinc molt poca feina, perquè no hauré de rebatre ningun argument.
No he escoltat ningun argument sòlid i ben document.
Només ha sigut concret en parlar d'unes inversions que tangencialment toquen el tema.
En tota la resta no ha aportat dades ni concrecions.
Per tant, no vaig a discutir coses que no aporta vosté ací.

Els meus arguments, tanmateix, no han estat desmentits amb dades i amb documents.
Aixina que per a no discutir més tirant-mos la pilota u a l'altre, li propose una cosa.
Li vaig a fer un repte, senyor Maluenda.
Mire, l'emplace ací que en el termini màxim de quinze dies, vinga vosté amb els documents i les dades que segons vosté sustenten les seues argumentacions, ja que no les ha mostrades.
I jo em compromet també a portar els documents i les dades que sustenten tot el que acabe de dir.
Perquè els tinc, però els puc portar.
Vinga també en un assessor si vol.
Diga el lloc i l'hora, ací mateixa, en el corredor, al lloc del costat.
I que siga amb la premsa davant, per comprovar si s'ha portat els documents i la qualitat que tenen.
Jo li ho propose.
Si vosté vol acceptar-ho, quan vulga.
Jo l'única cosa que demane és que siga públic, perquè es veja quins documents i quina qualitat tenen, no és cap obligació, és un repte que jo li brinde si vol.
Si té dades, pose-les damunt la taula.

I vull demanar-los a tots que mediten molt bé la seua decisió que van a prendre, perquè este transvasament està conduint a un enfrontament entre comarques.
Els habitants de la Ribera, no únicament els agricultors, cada vegada més gent, estan comprenent que el transvasament és impossible, i que els perjudicarà molt a ells i a moltes més persones.
També els habitants de València, de Sagunt i de moltes grans poblacions de l'Horta.
I a més, l'aigua, recordem-ho, no anirà als llauradors del Vinalopó.
Vosté no ho pot garantir de cap manera, i és clar, aixina ho tindrem.

Es pretén detraure aigües de qualitat, del subministrament urbà, torne a dir-ho, per a anar a regar la gespa dels camps de golf i de les urbanitzacions que estan ocupant, desordenadament, no únicament les comarques del sud, és clar, sinó tot el país.

Pretendre solucionar el problema generat per la sobreexplotació, el desordre i la irracionalitat territorial, amb un transvasament que origina més sobreexplotació, més desordre i més irracionalitat, és molt mal camí.
No podran solucionar el problema de sobreexplotació de recursos hídrics d'una comarca, provocant la sobreexplotació en més comarques.
Amb això l'única cosa que faran és estendre la sobreexplotació i la irracionalitat a totes bandes, a tot el país.

Aquest transvasament està condemnat al fracàs.
Està enganyant-se els habitants del Vinalopó, de la Ribera i de l'Horta.
I les mentires no poden durar.
La gent està despertant-se ja.
I estan exigint els seus drets.
Cada vegada són més persones i entitats les que estan en contra d'este transvasament.
Cada vegada són més regidors i alcaldes que estan prenent posicions.

Fa falta que els recorde el que diuen els titulars de premsa d'estos dies?
Doncs ho recordaré.
Fa un parell de dies ja se van posicionar clarament en contra del transvasament onze alcaldes de la Ribera, i també una gran quantitat de regidors i càrrecs públics: de l'Entesa, del Pspv, del Bloc, i fins i tot ja comencen a haver-ne alguns del PP.
Escolten-los, per favor.
Escolten-los, i escolten el seus motius, i escolten en deteniment en què es basen.
Escolten a tots.

Jo ja sé el que votarà el PP en esta sala.
Però m'agradaria demanar als meus companys del Partit Socialista, que abans de votar mediten i reflexionen bé el seu vot.
Molts companys seus, del seu partit de la Ribera, estan ja molt clarament posicionats en contra d'este transvasament.

El dia 28 d'este mes n'hi haurà una gran manifestació on se posarà molt clarament, s'exposarà el rebuig a esta obra per impossible quant a obtindre recursos hídrics, per irracional, i perquè no es pot garantir de cap manera que vaja a resoldre els problemes hídrics del Vinalopó, sinó a agreujar-los els d'allí i els de tot el país.

Torne a dir-ho, no se resol un problema de sobreexplotació d'un aqüífer augmentant la sobreexplotació d'un altre.
I permetent al mateix temps la irracionalitat urbanística, com se permet, en tot el territori.

Jo no vaig a aportar més arguments dels que he dit abans.
Crec que estan coneguts pel qui vulga conéixer-los.
M'he compromés, si volen, com he dit abans, que estiguen damunt d'una taula en una comissió menudeta, en assessors si volen, i ho mirem en calma i deteniment, i vorem realment què n'hi ha darrere.

Jo no m'estic inventant res.
Totes les dades que he dit ací no me les he inventat jo.
Les he tret dels informes, i són els informes de la comissió tècnica, que per cert, participava l'administració valenciana, la Generalitat Valenciana, els usuaris del Vinalopó, els usuaris de la Ribera, el ministeri, totes les parts.
I en una cosa n'hi havia consens, en algunes coses n'hi havia consens absolut, en altres no.
I en les coses que n'hi havia consens absolut: era en utilitzar les dades més recents i més bones.
Cosa que el senyor Maluenda insistix en no acceptar, i senzillament és no voler acceptar una realitat.
Que l'informen bé, per favor.

Moltes gràcies.

 

**El senyor president:**

 

Muchas gracias, señor Arnal.

Tiene la palabra, para el turno de réplica, el señor Maluenda.

 

**El senyor Maluenda Verdú:**

 

Molt excel·lent senyor president.

Senyories.

M'ha fet la seua senyoria un emplaçament que me pareix una amenaça.
Ha hagut moment que he estat atemorit.
He aplegat a tindre por.
*(Remors)* Sí, sí, senyor Arnal.
Perquè diu: "vosté vinga ací i portem *(Remors.
El senyor president colpeja amb la maceta)* les dades i tal".
Jo pensava que anava a dir: "i si no".
.
.

 

**El senyor president:**

 

Sosiego, señorías.

 

**El senyor Maluenda Verdú:**

 

.
.
.
i m'he quedat, pensava que anava a dir: "i si no, a la guillotina, pena de mort".
Sí, sí.
M'ha donat eixa sensació.
*(Remors)* L'he vist a vosté tan alterat aquí i tan.
.
.
que de veritat que m'ha preocupat.
De veritat que m'ha preocupat.
Jo dic: senyor, on me portarà este home que me fa eixa amenaça.

Mire, mire, senyor Arnal, no hi ha millor sord que qui no vol escoltar.
Vosté no vol escoltar.
Sí, sí.
Vosté només utilitza els arguments que diu vosté que són científics, d'experts, quan coincidixen amb el seu criteri.
Només hi ha eixos científics, eixos experts que li donen a vosté la raó.
No n'hi ha més.
Igual li passa en allò de la dessalació.

I mire, jo li he dit clarament, que les dades que vosté em demana, les dades les té a la seua disposició.
Les té a la seua disposició.
Llija vosté el punt dèsset, el punt divuit, el punt dènou, el punt vint i el punt vint-i-un de l'article vint-i-quatre del Pla hidrològic de la conca del Xúquer.
Llija'l la seua senyoria.
Ahí té tot el que vosté demana.
Ahí ho té tot.
Sí, sí.

A vosté no li val.
Clar.
Perquè no està fet per eixos experts, per eixos científics que vosté coincidix en els seus plantejaments, no sé, anava a dir-li ecologistes.
Però ja no puc dir-li això, perquè ja sé que ara està a favor de la dessalació, per tant ja no és tan ecologista.

Ahí, en eixos punts de l'article vint-i-quatre del Pla hidrològic de la conca del Xúquer, té vosté tots eixos informes que vol.
Ahí els té.
I a més, li reitere, li repetisc, per si no ho ha escoltat abans, i no ha volgut escoltar-ho, que va ser aprovat sense ningun vot en contra, sense ningun vot en contra.
I això va ser un avanç importantíssim.

I vosté ve ací, aquí a la trona, a fer la demagògia de donar la preocupació a la societat civil, de generar una alarma social, com si anaren a llevar-li l'aigua, com si anaren a llevar-li l'auia als usuaris o als regants del Xúquer.
En absolut, en absolut.
Està garantit en el Pla hidrològic nacional, perdó, en el Pla hidrològic de la conca del Xúquer.
Estan garantits eixos drets adquirits.
Està garantit.
I especifica clarament que eixe transvasament de 80 hectòmetres cúbics, només se farà quan n'hi hagen sobrants, només se farà quan n'hi hagen sobrants.
Per tant no se li lleva l'aigua a ningú.

Igual com no se li llevava l'auia a ningú, quan el Pla hidrològic nacional del Partit Popular preveia el transvasament dels sobrants de l'Ebre *(el senyor president colpeja amb la maceta)* a la Comunitat Valenciana.
No se li llevava l'aigua a ningú, com se demostra ara, que ahir mateixa 232 metres cúbics per segon, anaven a parar al mar en l'Ebre, que és deu voltes més del que preveia el Pla hidrològic nacional per a la Comunitat Valenciana.

Per tant, no se li llevava l'aigua tampoc als usuaris de l'Ebre, sinó que, després d'atendre les necessitats dels usuaris i les necessitats mediambientals del delta, de la part d'aigua que anava al mar, reutilitzàvem un cabal, reutilitzàvem un cabal.

Igual ocorre en el Xúquer-Vinalopó.
El transvasament del Xúquer-Vinalopó està fet *(el senyor president colpeja amb la maceta)* des del respecte més profund als usuaris del Xúquer, als usuaris del Xúquer.
Sí, senyor Arnal.
Menege vosté el cap, no sé si al final se li soltarà o que, però eixa és la realitat.
Vulga vosté admetre-la o no vulga admetre-la.
Eixa és la realitat, senyor Arnal.

Estan garantits els drets dels usuaris.
I estan garantits perquè ho diu el pla hidrològic nacional de la conca, que està aprovat per decret.
Que forma part de l'ordenament jurídic, que forma part de l'ordenament jurídic espanyol, valencià concretament, però espanyol.
M'entén?
I ahí estan garantits eixos drets, i ahí està garantit que només se farà el transvasament quan n'hi hagen sobrants.

Per tant, per què ha de genera vosté eixa alarma?
Per què ha de generar vosté, com feien abans, i ara ja pareix ser que ja han canviat d'actitud, eixa preocupació a la societat?
Quan no és veritat el que vosté ha dit ací en la trona, quan no és veritat, senyor Arnal.
Quan només se farà el transvasament quan n'hi hagen sobrants.
Que ho diu clarament eixe document que forma part de l'ordenament jurídic!

Llija's vosté el punt del 17 al 21 de l'article 24, i tindrà complida contestació a tot el que vosté vol plantejar, senyor Arnal.
Això és el que deu fer, perquè això és un document oficial que està a disposició de qualsevol ciutadà.
I ahí és on es recullen, ahí és on s'arrepleguen els drets dels usuaris, els drets de l'abastiment de poblacions, el dret dels regants.
Això està garantit.
I només partint d'eixos sobrants se faria el transvasament.

Però jo li recomane que es pegue una volteta vosté també pel sud de la nostra comunitat, que allò també és Comunitat Valenciana.
Que vaja vosté al Vinalopó i veja les necessitats que tenim allí.
Que veja vosté allí la pobresa que genera la sequera que en estos moments estem suportant.
Que vaja vosté allí i veja que estan abandonant-se cultius per falta d'aigua.
Que vaja vosté allí i veja que n'hi ha moltes persones, dones i hòmens, que estan quedant-se sense llocs de treball per la falta d'un bé tan essencial, com és per a generar riquesa, com és l'auia.

Vaja vosté allí a vore si continua pensant el mateix, senyor Arnal.
No se passege vosté només per la Ribera.
Vaja també al Vinalopó.
Vaja vosté a l'Alacantí, i comprovarà que eixa demagògia que està fent vosté ací, l'única cosa que fa és perjudicar els drets d'unes ciutadanes i uns ciutadans tan valencians com el que més, que estan en el Vinalopó i estan esperant eixa auia.

I després de molts segles hi ha una realitat.
I n'hi ha una realitat i és que el govern del Partit Popular d'Espanya, i el govern del Partit Popular de la Generalitat, van aplegar a un acord, a més conveniat en els usuaris del Xúquer, perquè tots estaven d'acord.
I se va aprovar un pla hidrològic de conca *(el senyor president colpeja amb la maceta)* sense ningun vot en contra, en què diu que hi ha que redistribuir els recursos interns, que és en els que tenim competència des de la Generalitat.
I per a eixa redistribució hi ha que millorar els cabals, i se milloren els cabals ampliant la qualitat i la quantitat d'aigua depurada.
Se milloren els cabals estalviant auia per a modernització de regadius.
I de tot eixe conjunt d'estalvi d'aigua, que 80 hectòmetres vagen a atendre les necessitats, que són vitals, de la conca del Vinalopó, de l'Alacantí i de la Marina Baixa.

Eixa és la realitat, senyor Arnal.
Per tant, el meu grup va a exercir hui un vot positiu.
Un vot positiu.
Un vot pel futur.
Un vot per generar riquesa.
Un vot per generar llocs de treball.
No un vot per la pobresa, per la sequera, que és el que vosté propugna.
Perquè per vosté ni hi hauria AVE, ni hi hauria transvasaments d'aigües.
No hi hauria modernitat.
Hauríem d'estar ancorats en el passat.
Eixe és el seu plantejament.

Per això, tristament per al seu grup, la societat valenciana ho aprecia.
I clar, ho aprecia i ho veu.
I què passa?
Que no els dóna la confiança, que no els vota, perquè saben que en vostés anirien a la misèria, anirien a la pobresa.
*(Remors)* I i el Partit Popular el que defensa són els drets dels hòmens i dones de la nostra comunitat, els drets a una vida digna i a un lloc de treball, que els faça possible poder continuar en eixa marxa constant que té la Comunitat Valenciana, de ser una comunitat pionera en la que se genera més llocs de treball que a la resta d'Espanya.

Eixa és la realitat.
Per això el nostre vot va a ser positiu, perquè és recolzar la política.
.
.

**El senyor president:**

 

Señor Maluenda.
.
.

 

**El senyor Maluenda Verdú:**

 

.
.
.
que la Generalitat Valenciana està portant endavant, que és de generar riquesa des de Vinaròs fins a Pilar de la Horadada.
No com vostés, que s'ancoren només en un raconet i ja no veuen més enllà.
Eixe és el problema que tenen i la societat ho ha entés.
El vot del meu grup hui és positiu, perquè és per a riquesa i per a generació de llocs de treball.

Res més, senyories.
Moltes gràcies.
*(Aplaudiments)*

 

**El senyor president:**

 

Muchas gracias, señor Maluenda.

Vamos a pasar a continuación a la votación.
*(Pausa)* Comienza la votación en este momento.
*(Remors)* Resultado de la votación: 5 votos a favor, 70 votos en contra.

Se levanta la sesión durante media hora.

*(Se suspén la sessió a les 11 hores i 20 minuts)*

*(Es reprén la sessió a les 12 hores i 16 minuts)*

 

 

 

***Compareixença del vicepresident del Consell, Víctor Campos Guinot, per a informar sobre la suposada partida que el Consell dedicarà a l'assistència jurídica a les persones o entitats que presenten demandes judicials per l'anunciada paralització del transvasament de l'Ebre, sol·licitada pel Grup Parlamentari Esquerra Unida-Els Verds-Esquerra Valenciana: Entesa (RE número 13.
712).***

 

 

**El senyor president:**

 

Comparecencia del vicepresidente del Gobierno para informar de las supuestas partidas que el Consell dedicará a la asistencia jurídica de las personas o entidades que presenten demandas judiciales por la anunciada paralización del trasvase del Ebro, solicitada por le Grupo Parlamentario Esquerra Unida-Els Verds-Esquerra Valenciana: Entesa, registro de entrada 13.
712.

Tiene la palabra el honorable señor vicepresidente del Consell, don Víctor Campos.

**El senyor vicepresident del Consell:**

 

Señor presidente.

Señoras y señores diputados.

Señorías, un año después, prácticamente un año después, porque la solicitud de comparecencia se realizó el 27 de mayo del 2004, comparezco ante estas Cortes para explicar la existencia de una partida presupuestaria que da cobertura económica para la asistencia jurídica contra la paralización del trasvase del Ebro previsto en la ahora amputada ley del Plan hidrológico nacional.

Muy sencillo, señor Ribó, por coherencia, por responsabilidad y por compromiso con los intereses mayoritarios de los valencianos.
Esta es la justificación, nada más ni nada menos.

Señor Ribó, señores de Esquerra Unida-Els Verds-Esquerra Valenciana: Entesa, desde el grupo del Partido Popular y desde los gobiernos del Partido Popular hemos denfendido siempre el compromiso de solidaridad y de progreso que significa el desarrollo completo del Plan hidrológico nacional.
Nuestro compromiso público con la necesaria ejecución del trasvase de aguas del Ebro, por cierto, no solo a Barcelona, sino también a nuestra comunidad, a Murcia y a Almería, es sobradamente conocido.

En la campaña electoral les dijimos a los ciudadanos que continuaríamos trabajando para conseguir el desarrollo del Plan hidrológico nacional, y ha sido el cambio del Gobierno de la nación, con la llegada del Partido Socialista, quien ha truncado de raíz y sin justificación esta antigua aspiración del pueblo valenciano, que el gobierno del Partido Popular de José María Aznar fue capaz de poner en marcha desde el consenso y la responsabilidad.

Ante este nuevo escenario político, ante la actitud del señor Zapatero, desde el Gobierno de la Generalitat hemos adoptado y adoptaremos todas las medidas políticas, legales o de gestión que puedan frenar o ayudar a remediar esta agresión a la Comunidad Valenciana.

Hemos protegido el suelo por donde en un futuro, esperamos que próximo, construiremos el trasvase; se han interpuesto recursos ante distintas instancias por su derogación; el presidente de la Generalitat, Francisco Camps, ha mantenido reuniones tanto con el Gobierno de España como con las más altas instancias de la Unión Europea, además de con los gobiernos de las demás comunidades afectadas y también con damnificados.

Señor Ribó, ¿le parece poca justificación cumplir con nuestra palabra dada a los ciudadanos?
¿Le parece poco atender los legítimos intereses de los ciudadanos de la Comunidad Valenciana?
¿Cree que el Gobierno Valenciano debe permanecer impasible ante decisiones como esta?
¿Piensa que es justo que sea nuestra comunidad la que sirve de moneda de cambio entre el señor Zapatero y Esquerra Republicana?
¿Cree usted que debemos mirar a otro lado?
Por cierto, ustedes, en este tema, ¿a qué lado miran, señor Ribó?
, ¿a quién justifican?

El Partido Socialista ha vuelto a crear la distinción y discriminación entre ciudadanos.
Es más importante para ustedes apoyar las reivindicaciones de ciertos partidos minoritarios que las del conjunto de los ciudadanos valencianos.
Lo más grave es que se derogó el trasvase del Ebro sin tener una alternativa.
Aún no nos han presentado una alternativa seria y creíble que garantice las necesidades de nuestros ciudadanos.

La ministra Narbona nos dijo que su Programa Agua ­por cierto, refrito del anexo de inversiones previsto en el Plan hidrológico nacional­ aportaría más algo más de mil hectómetros cúbicos en su ejecución.
En noviembre nos dijo que no sabía la cantidad de agua que iba destinada a la Comunidad Valenciana porque no iban a hacerse todas las obras previstas, porque, en realidad, en la comunidad no había demanda.

Señorías, ¿de verdad creen que no hay falta de agua?
, ¿de verdad creen que hoy la práctica totalidad de los medios de comunicación de la Comunidad Valenciana se han inventado la necesidad de agua que tiene la comunidad?
, ¿de verdad piensan que los agricultores valencianos están tranquilos?

A la Comunidad Valenciana, señor Ribó, señores de L'Entesa, se le ha mentido.
Se ha hablado de problemas técnicos, de problemas medioambientales.
.
.
Todo falsedades, todo excusas para justificar lo injustificable, todo cortinas de humo para tapar sus vergüenzas.
Yo sé que acusar al Gobierno de España de mentir es muy grave y no me gusta, pero engañar al pueblo valenciano con falsas excusas aún lo es más.

Mire, señor Ribó, voy a leerle algo textual, algo que lo he sacado del *Diario de Sesiones de las Cortes Generales*, 6 de abril del 2005, hace un mes y un día, casi como si fuese una sentencia, ¿no?
, hace un mes y un día, *Diario de Sesiones* número 236, de la Comisión de Medio Ambiente del Congreso de los Diputados, interviene la diputada Bonàs Pahisa, de Esquerra Republicana, claro; textualmente dice: "El objetivo primordial de Esquerra Republicana era derogar el trasvase del Ebro.
Nos alegramos mucho de haberlo conseguido.
Fue un compromiso del presidente Zapatero en su invertidura, el compromiso de derogar el trasvase del Ebro fue un ultimátum de Esquerra Republicana para apoyar la investidura del presidente Zapatero.
Este compromiso se ha cumplido".

Esta es la verdad, no cuestiones técnicas, no cuestiones medioambientales *(veus)*, falsedades, esta es la verdad que se ha querido ocultar durante mucho tiempo *(veus)*, esta es la única verdad y, por esto, por este vergonzoso trueque, sin consenso, sin diálogo, y con el talante de quien mercadea con los intereses de la Comunidad Valenciana, ya en su discurso de investidura.
.
.

**El senyor president:**

 

Señora Llinares.
.
.
Por favor.

**El senyor vicepresident del Consell:**

 

Muchas gracias, señor presidente, pero no se preocupe, no me molestan.

Ya en su discurso de investidura el señor Zapatero, sin haber dialogado, sin haber consensuado, ya anunció la derogación del trasvase, porque esto fue así, y es conocido, es público y todos lo pudieron ver.
Esta es la razón de la derogación del trasvase, y lo demás, mentiras, lo demás, mentiras.

Exactamente igual el Plan Agua, el plan de las tres mentiras: ni más barata, ni antes, ni, desde luego, en más cantidad.

Se nos ha dicho que derrochamos el agua, que tenemos excesiva cantidad de hectáreas de regadío, que no invertimos en política de agua.
.
.
Nada más lejos de la realidad, señor Ribó, y usted lo sabe.

Señorías, señoras y señores, el Gobierno del Partido Popular adoptará todas las decisiones políticas y legales en las instancias que proceda, que puedan servir a los legítimos intereses de sus ciudadanos.
Lo hacemos por responsabilidad y por convicción.

Y finalizo únicamente expresando la máxima que nos hace trabajar día a día a este gobierno y a este grupo parlamentario, la única máxima que nos motiva: la defensa de los intereses de todos los ciudadanos de esta comunidad, reclamando la realización del mayor proyecto de solidaridad interterritorial puesto en marcha jamás en España.

Muchas gracias.
*(Aplaudiments)*

**El senyor president:**

 

Muchas gracias, señor vicepresidente.

Tiene la palabra el grupo parlamentario solicitante para fijar posiciones, preguntar o hacer observaciones.

Señor Ribó.

**El senyor Ribó i Canut:**

 

Bé, efectivamente fa aproximadament un any que vàrem plantejar aquest tema i, d'alguna manera responia a un canvi que es feia en els pressupostos, pels quals s'assignaven 700.
000 euros, 600.
000 en una partida, concretament, que era referent a defensa jurídica dels afectats per la derogació del Pla hidrològic; beneficiaris: persones físiques i jurídiques; i com a finalitat subvencionar les despeses de defensa jurídica dels afectats per la derogació del Pla hidrològic.

I una altra al Col·legi d'Advocats i Procuradors de 100.
000 euros, com a finalitat: activitats de difusió i estudi de mitjans de defensa per als afectats per la derogació del Pla hidrològic.

Curiosament, aquesta partida del pressupost, que es va introduir en el pressupost del 2004, desapareix el 23 de març del 2005 amb unes transferències de crèdit per no haver-se utilitzat.
Jo imagine que vosté ho coneixerà, el 23 de març apareix en el *Diari Oficial* la desaparició d'aquestes transferències.
Curiosament, la transferència d'abans va tenir un retard de mig any de publicar-se en el *Diari Oficial*.
És un poquiu estrany, sembla com si estigueren jugant amb aquestos diners d'una manera prou estranya.

En el pressupost del 2005 tornen a ficar la partida per a Col·legis d'Advocats i Procuradors de 100.
000 euros, i de defensa jurídica per la derogació del Pla hidrològic de 600.
000 euros.
Jo crec que açò és això, és d'aquesta manera.

Jo crec que el que passa és que vostés s'han equivocat de pressupost, jo crec que açò, al pressupost que ho haurien de ficar és al pressupost del Partit Popular, a agitació i propaganda, i, en definitiva, el que han fet vostés és utilitzar els diners de tots els valencians en benefici del seu propi partit, perquè eixe és un dels elements fonamentals.
Han fet una cosa molt pareguda al que va fer el Partit Popular en aquella famosa manifestació, que la va subvencionar amb quantitats ingents de diners públics per a utilitzar-la en benefici privat, perquè qualsevol persona d'aquí, dels mitjans de comunicació de tot arreu, sap que el tema del Pla hidrològic és la primera eina de confrontació que utilitza el Partit Popular en la seua confrontació amb la resta de partits.

I, per tant, el que estan vostés fent és utilitzant diners públics per al seu benefici privat, de la mateixa manera que utilitzaren diners públics per a subvencionar una manifestació que vostés mateixos convocaren, de la mateixa manera, *(aplaudiments)* diners d'aquestes Corts, diners d'institucions públiques, exactament de la mateixa manera.

I, mire vosté, a nosaltres ens sembla greu, ens sembla malbaratar recursos, per no utilitzar una paraula molt més greu: és utilitzar diners públics en benefici privat.

I jo sé que a vosté li importarà poc, però jo li vull recordar algunes dades recents.
Mire vosté, vosté sap que el seu govern és el que té el deute major de tota Espanya per càpita.
Vosté sap que açò no ho dic jo, ho diu el Banc d'Espanya, nou mil cinc-cents i escaig milions d'euros, més del 90% del pressupost del 2005 el deuen vostés.
Vosté sap perfectament que el dèficit del 2003 era el més elevat d'Espanya, és més, sumava més que tota la resta de comunitats autònomes.
Vosté sap quant els costa de pagar als proveïdors.
.
.
Per exemple, en els temes de sanitat tarden fins a dos anys, vosté ho sap.

Però, què importa?
, serà per diners!
, no?
, com diuen, l'acudit valencià, serà per diners!
*(Veus)* Quan els diners servixen per al propi interés, que és el del Partit Popular, tot val.
Nosaltres els volem acusar públicament d'utilitzar els diners de la Generalitat Valenciana en premsa i propaganda i agitació de Partit Popular *(veus)*, perquè, en definitiva, és per a açò, ho estan fent.

I estan dedicant estos recursos.
.
.
A vegades no aconsegueixen ni el recolzament de determinats col·legis per als seus interessos i és la causa que aquests diners revertixquen i després se'n tornen al seu lloc, però estan utilitzant-ho aixina, d'aquesta manera.

Mire, el pas següent imagine que serà la defensa del valencià, imagine que també serà d'interés públic, quan vostés no volen introduir cap element d'unificació de la llengua, després, doncs, res; en compte d'anar a veure el delegat del Govern i *pedirle¸ en un buen castellano, que ha que dignificar* el valencià, doncs, començarem a ficar diners, concretament, per a eixe tema.
Evidentment, serà una causa d'interés públic del Partit Popular.

I mire, vosté ha parlat d'una cosa divertidíssima, sí.
Jo el tenia aquí també, li ho anava a comentar.
Pla d'acció territorial de caràcter sectorial dels corredors d'infrastructures de la Comunitat Valenciana.
L'han aprovat vostés a una velocitat de vertigen.
Dóna gust, eh?
Quan volen, què ràpid ho fan.
Però mire, els plans d'acció territorial han estat incapaços de fer-ne un per organitzar mínimament el caos i el desgavell urbanístic d'este país.
I, en canvi, per a açò m'ho munten en quinze dies, me'l munten en quinze dies.
Utilitzen les lleis, els diners, en benefici dels seus interessos partidaris d'una forma descarada, d'una forma intolerable.

Li posaré un altre exemple que vosté no ha mencionat, però crec que hem de parlar-ne també.
Article 13, de la Llei d'assistència jurídica: "Colaboración por razones de interés general en defensa de particulares".
Mire, ahí ho tenen vostés després, eh?
Després quedarà legalitzat i ahí ens apareixerà ara el Pla hidrològic, després el valencià, després ens trobarem altra història, i utilitzarem diners de tots per a benefici del seu propi partit.
Escolte, amb aquestos diners, no podrien fer un poquiu més de col·legis?
No podrien utilitzar-lo, per exemple, en reutilitzar aigües que tiren a la mar, per parlar un poquet d'aigua?
No podrien fer-ho?
És que van molt retardats.
Seria bo que es plantejaren açò, en compte de fer propaganda descarada.

I jo li vull comentar alguna coseta del Pla hidrològic.
Ha dit vosté una cosa que és certa, que ha mencionat a Esquerra Republicana, però se n'ha oblidat d'un altra.
Nosaltres també posàrem esta condició al senyor Zapatero per recolzar-lo.
Vull que li quedi absolutament clar, perquè considerem que el Pla hidrològic nacional, en la part del transvasament de l'Ebre, és absolutament insostenible.
*(Veus)* I ho vull dir perquè quede absolutament clar.
I és més, acabem de discutir un altre tema, i vull que quede clar també en el sentit que considerem que el transvasament del Xúquer-Vinalopó és una continuació que no s'ha trencat d'aquesta mateixa política.
Em sembla intolerable, em sembla intolerable que continuen reivindicant una política que no es fa enlloc del món.

Però mire, la seua necrofília se la mantenen vostés: el pla del transvasament de l'Ebre ha mort definitivament.
Cuiden vostés el seu mort, cuiden-lo.
Momifiquen-lo, però ja no naixerà més.
Per molts plans d'acció territorial, el transvasament de l'Ebre ha mort.
I vostés poden continuar amb la seua política.
Però jo els vaig a donar un detallet només: el 2006 s'acaba dintre d'un any i mig aproximadament i els recursos per a fer el pla s'acaben en el 2006.
Li'n donaré un altre: la directiva d'aigües entra en funcionament dintre de molt poc, i amb eixa directiva europea d'aigües, no podran fer mai el transvasament de l'Ebre.
Enterren el seu mort d'una vegada per totes.
Els ha estat útil, jo ho reconec.
A un sector de la població l'han enganyat meravellosament.
*(Veus)* En açò, i en eixe miracle que va fer algú, que es deia el senyor Zaplana, en compte de multiplicar els pans i els peixos, va multiplicar les aigües del Xúquer.
I, clar, tots d'acord, perquè.
.
.
i el doble d'aigua de què hi ha, estupend, estupend.
Tots d'acord.
El que passa és que no hi ha aigua.
I l'aigua resulta que no es pot multiplicar.
Eixe és el problema que tenim, i és exactament el mateix problema.
Per tant, algun dia ens haurem de plantejar, però amb vostés no, perquè són incapaços, que s'ha de fer una altra política.

I mire, jo li vull recordar: en este país es tiren a la mar les aigües residuals a Vinaròs, a Benicarló, a Canet, a.
.
.
s'abandonen les aigües d'aquí, de Monte Orgegia, totes.
I també estan, eh?
, també estan en el famós pla.
I molts anys després ­de 1997 a 2005 van buit anys ja­, molts anys després les aigües de la depuradora de Pinedo se'n van a la mar, les de Monte Orgegia se'n van a la mar.
Per què no fan estes coses d'una vegada?
Per què no fan d'una vegada açò?
I per què no es plantegen que el que estan demanant són aigües no *para todos, sino para todos los campos de golf*?
A vore si ho diuen d'una vegada!
Perquè, mire, m'ha parlat del usuaris del Vinalopó.
Resulta que el president és un destacat promotor, xe!
, d'un camp de golf.
Quina curiositat, quina curiositat!
Vostés, cada vegada que diguen "Agua para todos", recorden: *para todos los campos de golf*, perquè eixa és la dura realitat del que estan fent.
La resta és propaganda, és utilitzar els diners de tots en la seua pròpia propaganda.
I açò, des d'un punt de vista polític, és absolutament il·lícit.
I per açò veníem aquí.

Gràcies.

 

**El senyor president:**

 

Muchas gracias, señor Ribó.

Ahora tiene la palabra, en representación del Grupo Parlamentario Socialista, la ilustrísima señora diputada Andrés.

 

**La senyora Andrés Barea:**

 

Bueno, señor Campos, ¡qué solo está usted, la verdad, qué solo!
Supongo que habrá venido usted hoy aquí porque está de guardia, porque no quiero pensar que usted no se ha fiado del señor Peralta, pero, desde luego, ¡qué solo está usted ahí!

Mire, usted ha venido aquí por una petición de comparecencia que la hecho Izquierda Unida sobre la consignación presupuestaria para la defensa del Plan hidrológico nacional.
Y usted lo que ha dicho aquí ha sido ofensivo.
No hemos pedido amparo a la Mesa, pero, desde luego, motivos había.
Usted ha hablado de falsedades, que era un trueque, vergonzoso, mercaderías.
Mire, mercaderías es lo que hacía el señor Fabra cuando iba a los ministerios.
*(Aplaudiments)* Eso sí que eran mercaderías.

Solo decirle una cosa.
Mire, con lo que ustedes se han gastado en las campañas en defensa de mantener el Plan hidrológico nacional, hubieran solucionado el problema de los pueblos de Castellón, que usted muy bien conoce, que están en este momento con graves restricciones de agua.
Solamente con eso.

Pero para empezar, mire, usted que habla ­y lo digo porque lo he visto con el señor Mario Olano, supongo que le estaría asesorando por los pasillos­ de esa intención de judicialización de la vida política de la Comunidad Valenciana.
Ustedes pusieron 700.
000 euros en los presupuestos para judicializar la vida política de la Comunidad Valenciana, y no entendemos muy bien por qué, muy bien por qué.
Simplemente porque el Partido Popular en Madrid, el señor Arenas, decidió que esa era la línea política de confrontación que había que hacer, que había que utilizar Valencia y Murcia como arietes contra la política del Partido Socialista.
*(Protestes)* Y esto se decidió, y esto no lo decidieron ustedes, esto se decidió.
.
.
lo decidió Madrid en abril de 2004.

Hay una cosa que es importante, que ustedes hicieron tomar posición al presidente Camps, y ya cuando se reunió con el presidente Zapatero, nada más tomar posesión, ya le avisó que iba a judicializar la vida política en esta comunidad.
El recurso de anticonstitucionalidad presentaba dos puntos: la declaración de interés general para las zonas que ustedes tienen reservadas, que ustedes sabrán, y la declaración de obra prioritaria urgente.
Pero la verdad del barquero es que ustedes planteaban no una cuestión jurídica, sino una cuestión política que anunciaron antes de las elecciones, después de las elecciones y ustedes continúan.

Mire, déjeme leerle el punto 8 del recurso que ustedes presentaban, el punto 8, apartado 2.
Dice:"La modificación tan súbita, tan súbita, del Plan hidrológico nacional, en lo que respecta al régimen de transferencias, vulnera los principios de seguridad jurídica, ya que resultaba previsible y se había generado una confianza legítima en alcanzar determinados objetivos".
¿Cuáles eran esos objetivos?
Porque, claro, la situación es que parece que iba más allá.
¿Cuáles eran esos objetivos?
O ¿es que por la voracidad que ustedes han planteado, quizá es que los objetivos son inconfesables?
Son planes e intereses más allá de lo que ustedes estaban diciendo.
Podría ser una especulación, que es lo que están planteando ustedes a través de la Comunidad Valenciana.

El portavoz adjunto del Consell, en aquel momento el señor Font de Mora, dijo que iba a colaborar con los colegios de abogados.
Incluso los colegios de abogados le dijeron que no, que iba a ser que no, que no iban a colaborar en una iniciativa por parte de un gobierno que utilizaba los colegios de abogados.
Y esto causó enfado al señor Font de Mora, que incluso les dijo:"No solamente tendrán que pagar ustedes de alguna forma, sino que también moralmente".
Doble castigo.

Al mismo tiempo, se pone en marcha la famosa ley, que ya está presentada, del cuerpo jurídico de la Generalitat, donde el artículo 13 establece la defensa de particulares por parte de la Generalitat.
Puerta abierta que establece el señor Mario Olano, la nueva adquisición del señor Camps.
Desde luego, el señor González Pons, entonces portavoz, ya dijo que se defendería a los afectados por la derogación del trasvase.
Todo, todo va en contra de los intereses de los valencianos.
Ustedes plantean la acción como que va en contra de los intereses de los valencianos.

Pero mire, es curioso, porque ustedes al mismo tiempo crean una fundación que se llama Agua y Progreso ­curioso­, hace exactamente un año.
Una fundación que, según anunció el señor Fontde Mora hace un año, era de carácter mixto.
Dijo que esa fundación iba a ser por parte de la Generalitat y por parte de asociaciones y empresarios que se sumaran a ella.
Y entonces el volumen sería importante.
Mire, el otro día fui a ver el expediente, usted lo sabe.
Fui a ver el expediente y el expediente está en *stand-by*, no se movido nada, nada más que a usted lo han nombrado presidente, simplemente.
El señor Mario Olano, el secretario.
Tiene 60.
000 euros de iniciación de la fundación.
¿Sabe quién los ha financiado?
La Caixa.
Se ve que en eso ustedes contra los catalanes no tienen nada.
Dijeron que sería una fundación mixta, pero no ha resultado una fundación mixta, porque ningún empresario ni ninguna asociación se han unido a ustedes, no han puesto ni un duro.
Ha acabado en una fundación cívica, en una fundación cívica.
Ante la falta de respuesta de esos colectivos que ustedes estaban agitando, porque no han sido capaces de poner dinero, porque una cosa es moverse y otra cosa es poner duros, ustedes le han inyectado, el viernes, el viernes, 600.
000 euros.
600.
000 euros, que lo único que significan es que van a empezar otra vez la guerra del agua, como ariete, como defensa de la política, pero mandatado por Madrid.

No hay más que unos intereses políticos y un intentar nada y guardar la ropa.
Ustedes no tienen otra justificación más que la lucha política, el enfrentamiento que plantea el Partido Popular no solamente en Madrid sino aquí, para poder subsistir.
Ustedes nadan y guardan la ropa.
Eso es lo único que hacen.
*(Aplaudiments)*

 

**El senyor president:**

 

Muchas gracias, señora Andrés.

Tiene la palabra, en representación del Grupo Parlamentario Popular, el ilustrísimo diputado señor Rafael Maluenda.

 

**El senyor Maluenda Verdú:**

 

Molt excel·lent senyor president.

Senyories.

Senyor vicepresident del Consell.

Comence dient que no és veritat el que ha dit la representant del Grup Socialista.
No és veritat.
Vosté no està a soles, no està a soles.
Està amb vosté, senyor vicepresident del Consell, la majoria del poble valencià, la majoria de les dones i hòmens del poble valencià, mal que es pese a les senyories que se seuen en esta banda, mal que es pese.
Està amb vosté la majoria de les dones i hòmens de la Comunitat Valenciana.
*(Aplaudiments)* Per tant, no està a soles, senyor vicepresident del Consell.

Quant a les mesures que el president de la Generalitat i el Consell han adaptat per a defensar als afectats, als damnificats, diria jo, als damnificats per la derogació del transvasament, al Grup Parlamentari Popular li pareix correcte.
Estarem sempre recolzant qualsevol mesura que adopten per a defensar els drets d'eixes ciutadanes i eixos ciutadans que han vist desaprofitat el seu futur per una decisió arbitrària, una decisió insolidària, que mos recorda, com he dit ja en altres moments, aquell decret de Nova Planta, que va abolir els Furs del poble valencià.

Una cosa pareguda és el que ha fet ara el govern d'Espanya quant a la derogació del transvasament de l'Ebre i als dret a l'auia que les valencianes i els valencians tenim, als drets a l'auia, perquè l'auia és per a on es necessita.
I crec que el capdal que el riu Ebre desemboca al mar cada dia no és tot necessari per a mantindre l'equilibri mediambiental de la mar, sinó que ahí gran part d'eixa auia es deu redistribuir, es va redistribuir a través d'eixe Pla hidrològic nacional, que han derogat en part eixe transvasament, perquè sí que mantenen en Catalunya, sí que mantenen les contrapartides que hi havia per a Aragó.

Perquè jo no sé si les seues senyories saben que com a conseqüència de respectar els drets de la Comunitat Valenciana, de la Regió de Múrcia i d'Almeria, i inclús de la província de Barcelona, a un transvasament d'auia de l'Ebre, com a contrapartida a Aragó es podria augmentar la superfície de regadiu, com a contrapartida.
I també a Catalunya.
I resulta que es deroga el transvasament d'auia de l'Ebre a la Comunitat Valenciana i es mantenen eixes contrapartides.
A sant de què?
Si es deroga allò que genera eixa contrapartida, la contrapartida no deu mantindre's i no deu respectar-se.

Però mosatros som solidaris també amb aquelles comunitats i no anem a entrar per ahí.
Anem a insistir en el que és el tema de compareixença.
Mos pareix correcte que tinguen partides pressupostàries per a garantir la defensa dels drets de les ciutadanes i els ciutadans valencians.
I jo no sé com aquí hi ha qui s'esgarra les vestidures, perquè és una cosa que ha ocorregut constantment.
És que no era un ús partidista les fonts que el govern d'Aragó va posar en contra de.
.
.
en fer manifestacions i mogudes en contra del transvasament de l'aigua de l'Ebre?
I ninguna de les seues senyories ha dit res.
I ha ocorregut en els ajuntaments del Baix Segura quan han tingut necessitat d'anar a defensar el cabal ecològic del riu Segura.
I ningú ha dit res.
I ningú ha dit res.

És més, hi ha mocions en els ajuntaments firmades pel Grup Parlamentari Popular, pel Grup Parlamentari Socialista i pel Grup Parlamentari d'Esquerra Unida.
Concretament, senyor Ribó, l'Ajuntament d'Oriola.
Hui no tenen representació.
Però en aquell moment sí que la tenien.
Mocions en les que deien que l'Ajuntament d'Oriola sufragara els entrepans i sufragara els autobusos per anar a Múrcia a una manifestació.
I ningú.
.
.
ningú s'esgarrava les vestidures.
Ho veien tan normal!
Ho veien tan normal.

Igual que com la crítica els camps de golf.
Mire, repasse, repasse els poquets alcaldes que té el senyor Ribó en la Comunitat Valenciana.
.
.
el seu partit, perdó, en la Comunitat Valenciana, i vorà com vosté també té un alcalde en el Baix Segura, un alcalde, l'únic que té, que té un camp de golf, té un camp de golf.
Sí, sí.
Sí.
Regidor.
Té un camp de golf, té un camp.
.
.
Sí, sí, sí.
Repasse, repasse, i vora la seua senyoria.
Però no passa res!

L'auia és, primer, per atendre les necessitats d'abastiment humà, el primer.
Per a garantir l'equilibri mediambiental, el segon.
I per a generar riquesa, que és molt important.
I per a generar riquesa i llocs de treball.
Per a garantir el desenrotllament econòmic i social de la nostra comunitat.
I això és un dret que tenim tots els ciutadans, el tenim tots els ciutadans.
No ho tenen només els catalans i els aragonesos, ho tenim tots.

Per tant, senyor Camps, estem d'acord en eixa política de defensa dels interessos dels nostres ciutadans.
Estem d'acord en eixe recolzament jurídic que volen fer als drets dels damnificats.
Perquè són damnificats eixes persones que ara veuen coartades les seues possibilitats de desenrotllament econòmic i social futur.
Són damnificats d'eixa actitud insolidària que el govern d'Espanya, el govern socialista ha tingut a la nostra comunitat.
I és cert que igual que estem defensant l'auia, hem de defensar la llengua.
Ja estem defensant la llengua.
Que també es veu ultratjada, també es veu ultratjada per part del govern socialista de Madrid.

Totes eixes actituds que el Consell, que el president Camps i que el Consell duen endavant en defensa dels interessos dels valencians, sempre trobaran al Grup Parlamentari Popular per a recolzar-los.
Però no solament per a recolzar-los.
Ens sentim satisfets perquè estem complint amb la nostra obligació.
El govern valencià està complint en la seua obligació de defensar els interessos dels valencians i les valencianes.
El govern valencià està complint la promesa electoral que en el seu dia va fer a la societat civil valenciana.
I el Partit Popular, que està per a sustentar i per a garantir el compliment d'eixe programa, no solament recolza l'actitud i les decisions que està prenent en esta matèria, sinó que a més, senyor Camps, ho fem amb satisfacció, perquè estem satisfets, perquè veiem que està complint eixa promesa electoral, estem complint-la cada dia, de defensar els interessos dels valencians.
No com altres que, cada volta que prenen una decisió mirant a la Comunitat Valenciana, és per a perjudicar, és per a, una volta més, donar prioritat als interessos d'altra comunitat, que en este moment poden estar confrontats en la nostra.

És hora ja que algú exigisca, igual que està fent-ho el Consell de la Generalitat, a l'igual que està fent-ho el Partit Popular, al govern de Madrid, exigisca la defensa dels interessos valencians, que per a mosatros, en la solidaritat que mos mereixen les demés voluntats, en estos moments estem en que estan sent ultratjats i clarament damnificats.

Res més i moltes gràcies.
*(Aplaudiments)*

**El senyor president:**

Muchas gracias, señor Maluenda.

Para posibles réplicas, tiene la palabra el señor Ribó.
*(Pausa.
Remors)*

Señores diputados, por favor, tengan un poco de calma, que todo se aclarará.

**El senyor Ribó i Canut:**

Bé, jo crec que tornem a estar en un debat paregut al d'este matí.
I a mi em sembla que això demostra i palesa, d'una manera molt clara, que s'estan utilitzant els diners de tots d'una forma fraudulenta per a, en definitiva, fer propaganda dels interessos d'una formació política, amagant-ho en el que ells consideren que és un interés general.

No és un interés general.
És un interés del Partit Popular, i està utilitzant, i jo vull repetir-ho d'una forma molt clara, està utilitzant els diners de la Generalitat, que són diners de tots, per a fer propaganda dels interessos del seu propi partit.
I eixe és el motiu pel qual venim aquí.

I a nosaltres ens sembla totalment il·legítim.
I li ho volem dir amb moltíssima claredat.
Este país no és un país on tinguem els recursos econòmics sobrats.
Este país, els agrade o no, en temes de la mateixa aigua no està complint compromisos de fa set o vuit anys, o per manca de recursos o pel que siga.
És un plantejament absolutament il·legítim.
.
.
No, no, no.
Li ho estic dient a vosté, clar.
Eh!
Està claríssim que sí.
Li estic replicant a vosté, eh!
Li estic replicant a vosté *(el senyor Maluenda parla des de l'escó)* Eh?
D'acord.

Per tant, és absolutament il·legítim.
Estan utilitzant els diners públics en benefici privat, dels seus interessos.
I com vosté ho manifestat d'una manera molt clara, avui és l'aigua, demà serà el valencià i despús-demà si no se'n inventaran una altra.
La qüestió és donar la matraca amb algun tema utilitzant els diners de tots.
Fer el victimisme continu.
I ara és el tema de l'aigua.
I vostés parlen de l'interés de tots, quan en realitat és l'interés dels constructors i és l'interés de determinades persones que ho estan utilitzant per als camps de golf.

I l'exemple més clar, eh, l'exemple més clar, li vull reiterar, que està en comarques properes que vosté coneix molt bé.
El president dels Usuaris del Vinalopó.
Un agricultor immobiliari, que es dedica, en definitiva, a promoure urbanitzacions amb camps de golf.
Eixe és l'objectiu de l'aigua que vostés estan demanant de forma sistemàtica.
Una unió, una unió *de facto* entre el Partit Popular i l'especulació immobiliària.
L'aigua representa el vincle d'unió entre la seua formació política i tot el procés de degradació del territori i de l'especulació immobiliària que s'està produint a este país.
Que en deu anys, els deu anys que vostés estan governant, s'haja ocupat tant de territori com s'ha ocupat en tota la història urbanística d'este país, en tota la història, és un indicador del seu afany insaciable.
I per això necessiten aigua, efectivament.

I quan vosté parla d'aigua per veure no està parlant de l'aigua per veure normal, sinó està parlant de l'aigua per veure de les urbanitzacions que vostés volen construir i volen continuar omplint de forma sistemàtica a este país.
Jo crec que açò s'ha de dir amb molta claredat.
No és el mateix l'aigua per veure d'un ciutadà d'este país, que les necessitats d'aigua de les urbanitzacions de milions de metres quadrats, que avui és en Porxinos, demà és a Alacant, despús-demà és a qualsevol lloc que estan planificant perquè estiguen, de 365 dies, aproximadament 300 buits, moltes vegades, però que tinguen les necessitats d'aigua cobertes.

A nosaltres no ens sembla correcte.
No ens sembla correcte ni el seu model de desenvolupament ni la seua unió estratègica entre l'urbanisme desaforat que estan practicant.
.
.
Li he parlat abans del Pla d'acció territorial.
És curiós com no han volgut fer ni un sol pla d'acció territorial que, d'alguna manera, organitze mínimament els PAI que estan naixent dia rere dia en este país.
És curiós!
Eh!
És curiós.
Però és curiós també com quan toquen concretament el tema del transvasament de l'Ebre, vostés corren, eh, saben fer-ho ràpid quan vostés volen.

I el que estem plantejant avui, en definitiva, és la utilització, li reitere, de la base argumental.
L'aigua per als camps de golf, l'aigua per a les urbanitzacions.
I deixen als llauradors en pau.
Els pobres llauradors se n'estan anant de la terra, se n'estan anant perquè els estan abandonant i perquè en estos anys també n'han desaparegut la meitat.
Ho han dit moltes vegades ja les organitzacions sindicals.

Per tant, per favor, deixen els agricultors en pau.
Eixe no és el motiu.
Eixe no és el motiu de l'aigua.
El motiu de l'aigua és l'especulació urbanística.
El motiu de l'aigua són els camps de golf.
I el motiu de l'aigua i el motiu d'estos diners és mantenir la pressió a tota la població, fent-los creure coses que en realitat són falses.

Per tant, a nosaltres, li reitere, el que es dediquen 700.
000 euros dels pressupostos de la Generalitat perquè el Partit Popular faça propaganda ens sembla un plantejament totalment intolerable.

 

**El senyor president:**

Muchas gracias, señor Ribó.

Yo supongo que se van a replicar entre todos.
Entonces, yo mantendría el turno de réplicas, y luego se replican entre ustedes, porque si no va a ser difícil de ordenar.

Sí, señor Maluenda.
*(El senyor Maluenda parla sense micròfon des de l'escó)*

Fíjese, señor Maluenda, tal vez tenga usted razón, pero tal vez no, *(algunes rialles)* porque antes ha intervenido, perdón, antes ha intervenido la señora Andrés, y también le puede tratar de replicar.

 

**El senyor Maluenda Verdú:**

 

Con el máximo respeto.
El señor Ribó ha pedido la palabra para replicar, y su señoría no le ha preguntado a quién.
Después hemos sabido que era a este diputado que está hablando.
Y, por lo tanto, yo ahora ejerzo mi derecho a replicarle, con independencia de que la señora Andrés también me quiera replicar.
Y si yo después pediré réplica o no a la señora Andrés, es algo que decidiré.
Es como si me pregunta si esta noche va a llover.
Yo mañana se lo podré contestar.
*(Algunes rialles)*

**El senyor president:**

Bien.

Señora Andrés ¿a quién quiere replicar?

 

**La senyora Andrés Barea:**

Quiero replicar, por el artículo 68, porque se ha referido directamente el señor Maluenda a mí que no he dicho la verdad.
Ese ha sido su inicio de intervención.
Y después por alusiones, porque ha dicho que he mentido, ¿eh?
Si no quiere la una, por la otra.
Considero que tengo el derecho a intervenir.

 

**El senyor president:**

 

Muy bien.

O sea, vamos a ver, señora Andrés, entiendo yo que usted ha intervenido primero, luego ha intervenido el señor Maluenda, luego ha intervenido Joan Ribó, y usted entiende que don Rafael Maluenda ha intervenido antes del señor Ribó y que le ha replicado a usted.
*(Rialles)*.

Señora Andrés, tiene usted la palabra.
Replique al señor Maluenda.
*(Aplaudiments i rialles)*

 

**El senyor Maluenda Verdú:**

Con el máximo respeto, quiero plantear una cuestión de orden para que su señoría reflexione, porque me deja en indefensión.
Me explico.

Usted ha concedido un turno de cinco minutos de réplica al señor Ribó frente a mi intervención.
Ahora va a conceder un turno de cinco minutos de réplica de la señora Andrés frente a mi intervención.
Si a mí me concede un turno para replicar a los dos, sólo puede ser de cinco minutos, luego me está perjudicando en cinco minutos.
Por eso pedía *(remors)* que fuese de forma separada.

 

**El senyor president:**

Vamos a ver.
*(Remors)*

Señora Ninet, ya tenemos bastantes dificultades para que usted me plantee más.

¡Por favor!

Vamos a ver.
Señor Maluenda, yo estoy dispuesto a no dejar en indefensión a nadie.
Vamos a ver si lo podemos hacer.

Señora Andrés, replique al señor Maluenda.

 

**La senyora Andrés Barea:**

Muchísimas gracias.

Mire, la verdad, señor Maluenda, usted ha dicho en principio que yo no he dicho la verdad y que he mentido.
Y eso no es así, y por eso le voy a contestar, además de aclararle unas cuantas cuestiones de por qué ha dicho que yo miento.

Mire, nosotros hemos venido aquí porque ha pedido Izquierda Unida una comparecencia para que explique lo que se gastado en gasto público para hacer campañas, eh, y porqué se ha puesto 700.
000 euros para la defensa del Plan hidrológico nacional.
Y aquí no se ha hablado nada de eso.

Nosotros hemos intentado aclarar el porqué ustedes están haciendo este tipo de motivaciones, la utilización, la judicialización, del cual ustedes tampoco no han contestado.
Usted simplemente me ha dicho que he mentido porque nosotros no queremos el agua, al parecer.
Y nosotros sí queremos el agua.
Nosotros queremos el agua, queremos el agua con una correcta utilización, con una aplicación de la normativa europea, porque queremos el agua hoy y mañana, en el futuro.
Y no queremos que pueblos de esta comunidad, en este momento, se encuentren con el grifo cerrado.
Esa es la diferencia entre ustedes y nosotros.

Pero además de eso, además de eso, mire, el agua siempre ha sido un elemento de conflicto y de competencias, por eso está el Tribunal de las Aguas.
Pero el agua se puede utilizar para bien o para mal.
Y ustedes, al parecer, la utilizan para mal; ustedes la utilizan para crear discrepancias y diferencias, que esa es la diferencia.
Pero ustedes no han justificado para nada el porqué han puesto ese dinero en los presupuestos.
Ustedes no han dicho en ningún momento qué hicieron con las paellas, la manifestación previa a las elecciones; qué hicieron con el grupo Tabarca y el tema de la prensa; qué hicieron en la manifestación de Madrid, que ni siquiera la consellera sabía porqué iban; por qué el pronunciamiento del PP a la defensa jurídica, a poner a disposición al gabinete jurídico de la Generalitat ¿por qué?
Eso no lo ha dicho en absoluto.

Incluso el presidente Camps reconoce en público la existencia de expectativas que se han frustrado.
¿Qué expectativas se han frustrado?
¿Por qué ustedes actúan con tanta voracidad en sus respuestas?
¿Qué es lo que están ustedes tapando?
Ese es el problema que nosotros vemos detrás de esto.
¿Por qué no hablamos claro?
¿Por qué ustedes no se ponen manos a la obra en las competencias que ustedes tienen?
¿Por qué en vez de dedicar ese 1.
700.
000 a hacer campaña, no lo dedican a hacer la infraestructura que les tocaría en el Plan hidrológico nacional?
A mí me parece que aquí hay un tema de intereses, un tema de intereses no solo de Terra Mítica, al parecer, sino un tema de especulación sinfín que daña sus propios intereses de algunos muy concretos.

A mí me parece que antes le he dicho el tema, que supongo que ahora el conseller me rebatirá, el tema de la Fundación Agua, por qué lo dotan con 600.
000 euros de golpe.
Algo que, por ejemplo, ayer mi compañera decía que en el tema de menores no habían concedido.
Algo, muchísimas puntualizaciones que ustedes no dotan económicamente.
Y, sin embargo, aquí 600.
000 euros para iniciar ¿qué?
Cambalaches, porque es lo único que pueden utilizar, cambalaches, marear, intentar incentivar lo que es la confrontación entre las personas, entre los sentimientos.
No entendemos nada de lo que están ustedes haciendo y, desde luego, ustedes no están haciendo país, ustedes no quieren a la Comunidad Valenciana.

Y, mire, hay una canción de Julio Iglesias, que a lo mejor alguno de ustedes conocerá en persona, que se llama *Cambalache*, que dice una cosa muy curiosa, dice: "si uno vive en la impostura o si uno roba en la ambición, da lo mismo que seas cura, colchonero o rey de bastos, caradura o polizón".
Eso es lo que están haciendo ustedes.
*(Aplaudiments)*

**El senyor president:**

Muchas gracias, señora Andrés.

Solo que la canción la canta Julio Iglesias, pero no es de Julio Iglesias; es un viejo tango, es un viejo tango.

Señor Maluenda, por favor.
.
.
*(Remors)* A quien usted quiera, puede hacer uso.

 

**El senyor Maluenda Verdú:**

Molt excel·lent senyor president.

Senyories.

Senyor Ribó, mire, ja sabem que vosté té uns plantejaments distints als nostres.
Per això vosté milita en el partit que milita; per això vostés tenen eixa influència dels antics països de l'Est, que ja sabem allí com vivien.
*(Remors)* Sí, sí, és que la tenen, tenen eixa mentalitat.
O potser és que renuncien a eixa ideologia?
Potser és que renuncien?
Nosaltres militem en el partit que militem i estem molt satisfets de defensar eixes polítiques que generen riquesa per a la societat, que garantixen els llocs de treball.
Per això, coincidir amb vostés amb eixos plantejaments seria negar el que cadascú defensa.
Jo respecte els seus plantejaments, encara que no els compartisc amb vosté.
Vosté ha de respectar els nostres encara que no els compartisca.

I vosté parla de l'urbanisme, parla dels camps de golf.
Jo li ho he dit abans que vosté té un alcalde, que a més és un bon amic meu i és una persona de molt prestigi, l'alcalde de Salines, sí, l'alcalde de Salines, Juan Amorós, una persona que és amic i a més que respecte perquè reconec que és un bon alcalde.
I què està amb la seua població?
Està potenciant l'urbanisme.
Perquè hi ha molta gent, molts estrangers que van a viure allí.
Però és que, a més, té projectat un camp de golf.
I em pareix molt bé que tinga projectat un camp de golf.
Si ell considera que amb el camp de golf està generant riquesa per a la seua població, lloat siga Déu, em pareix perfecte, em pareix perfecte.
I no és criticable.
Per tant, tampoc és criticable que vosté vinga ací a la trona i vulga desqualificar als ajuntaments del Partit Popular que fan el mateix.
Pense que s'equivoca, senyor Ribó.

I després utilitza que si el president d'aigües del Júcar.
Bo, anem a vore, és que vostés encara estan amb eixa mentalitat de perseguir a la gent.
Eixe senyor, el que vosté ha anomenat, el senyor Andrés Martínez, la seua activitat és l'agricultura, la seua activitat principal.
I hi ha moltíssima gent que treballa en les explotacions agrícoles de la companyia que presidix el senyor Martínez.
Que a més el senyor Martínez amb els beneficis que obtinga vol fer altre tipus d'inversions legals?
Està en el seu dret, faltaria més.
Això no és criticable en cap cas, senyor Ribó, no és criticable en cap cas.

Però ha sigut vosté el que ha tret ací en la trona l'ús al seu criteri indegut de fons públics, deia, per a recolzar postures partidistes.
Bo, jo no l'he sentit encara criticar que ho haja fet el govern d'Aragó, ni que ho haja fet el govern de Catalunya.
Jo no ho he sentit a la seua senyoria criticar-lo.
Per què si el Partit Popular pren eixa decisió és criticable i si pren la decisió el govern de Catalunya o el govern d'Aragó no?
No ho sé.
Això és el que haurà d'aclarir vosté a la societat.
És que vosté té una vara de mesurar.
.
.
Té dos vares de mesurar no en té una, com és el normal: una que l'aplica aquí, a la Comunitat Valenciana, perquè governa el Partit Popular, i altra que aplica a altres comunitats perquè no governa el Partit Popular.

Senyora Andrés, he dit que ha mentit.
I ha mentit i li he perquè, no ha sigut una paraula que jo de forma arbitrària he soltat un intent d'insult, en absolut.
He dit que ha mentit, perquè vosté li ha al vicepresident del Consell: "qué solo está, señor Campos ­li ha dit- qué solo está".
I jo li dic que això no és veritat, el que ha dit la senyora Andrés.
No està sols, senyor Campos, està amb vosté la majoria de dones i homes del poble valencià.
Això és el que li he dit.
El que vosté ha dit no és veritat.
I si no és veritat és mentida.
Vosté ha dit que està sols.
I no està sols.
Està amb ell i amb el govern valencià i amb el Partit Popular la majoria d'homes i dones de la Comunitat Valenciana.
I això no hi ha ningú que puga negar-lo.
Això és així.
Això és així i caldrà respectar-lo, encara que no els agrade.

L'actitud, l'actitud del Consell.
Mire, sí que utilitza molts diners per a eixes infrastructures que vosté ha dit.
Jo no sé si la seua senyoria sap, perquè no és habitual en este tipus de debat, i li ho dic amb el màxim respecte, la nostra Comunitat té 386 depuradores, 386 depuradores.
La nostra Comunitat ha superat les exigències de les directives mediambientals europees que demanaven que en l'any 2005 totes les poblacions que tingueren més de 2.
000 habitants contaren amb el seu propi sistema de depuració i este govern del Partit Popular, ja en l'any 2000, cinc anys abans, ho havia aconseguit per a les poblacions que tingueren més de 500 habitants.
O siga, 1.
500 habitants menys encara.
Per tant, fixe's si estan complint; estan complit rigorosament.

I està aplicant-se el sistema terciari en eixes altres depuradores antigues que no es pot reutilitzar l'auia i que va al mar, sistema utilitzat per a millorar la seua qualitat i perquè no siguen contaminants, perquè siguen aprofitables.
I s'ha posat en marxa un pla de regadius com mai havia conegut esta Comunitat per a estalviar auia i poder redistribuir-la, perquè és la nostra competència.
Això és el que està fent este govern.
Fixe's si està gastant en infrastructures.

El primer pla de sanejament i depuració d'auies, que era en pessetes, van ser més de 80.
000 milions de pessetes.
I el segon, que estem executant en estos moments, són 1.
055 milions d'euros.
Li pareix a la seua senyoria que no és gastar en infrastructures?
A més estem orgullosos d'eixa política de l'auia que s'ha portat endavant en esta Comunitat, estem orgullosos.
Però és que a més està sent reconeguda fora de les nostres fronteres, en la resta de comunitats espanyoles, no solament en les que governa el Partit Popular, no solament en les que governa el Partit Popular sinó també on governen vostés.

Jo pense que estan sacant els peus del text.
Perquè hi ha una realitat innegable: l'encertada política en matèria hídrica que està realitzant el Consell de la Generalitat; l'encertada política que en eixa mateixa matèria estava realitzant el govern de José Maria Aznar, front a un contrast, que per molt *(inintel·ligible)* com del blanc al negre, la de vostés: la insolidaritat, la insolidaritat, senyor Such, amb el poble valencià.
Perquè mentre que mantenen el dret al transvasament d'aigües de l'Ebre a Catalunya i a Aragó, mentre que mantenen ampliar superfícies de regadiu a Catalunya i Aragó, deroguen, com aquell decret de nova planta del primer rei Borbó, deroguen els drets del poble valencià a rebre aigua de sobrants de l'Ebre; auia que va al mar.
I diuen com a solució alternativa, diuen les seues senyories "és que tenim el Programa Auia".
O siga, el programa aigua que consistia en la dessalació.
Anem a deixar que a l'auia dolça de l'Ebre vaja al mar i se sale i després l'arreplegarem a Alacant per a dessalar-la.
Què vaja Deu i que ho veja!
Això és absurd, això és totalment absurd.
*(Aplaudiments)* Per què fer eixa despesa?
Dessalació, molt més car el preu mitjà de la dessalació, que oscil·la entre 70 i 80 centèsim d'euro, el preu mitjà; mentre que l'auia de l'Ebre.
.
.

 

**El senyor president:**

Señor Maluenda.
.
.

 

**El senyor Maluenda Verdú:**

**­**Acabe, senyor president.
­ .
.
.
mentre que l'auia del transvasament de l'Ebre, en subvencions europees eren 28 cèntims i sense subvencions 32 cèntims.
Eixa és la realitat.
Això és el que ha fet el govern socialista d'Espanya: acabar amb els drets a l'auia de la Comunitat Valenciana.

Però no està mort el Pla hidrològic nacional, conforme està aquí, no està mort.
És veritat que està malalt, és veritat que està greu, però no està mort, perquè quan torne a governar el Partit Popular haurà transvasament de l'Ebre per a la Comunitat Valenciana, per a Catalunya, per a Múrcia i per Andalusia.

Res més, senyories, i moltes gràcies.
*(Aplaudiments)*

**El senyor president:**

Muchas gracias, señor Maluenda.

Tiene la palabra el honorable señor conseller.
Por favor, don Víctor.

Este presidente no sabía que el agua producía fuego.
*(Rialles)*

 

**El senyor vicepresident del Consell:**

Muchas gracias, señor presidente.

Señoras y señores diputados.

Yo, desde luego, no recordaba haber oído públicamente, al menos en esta tribuna, ni tampoco haber leído o escuchado o visto en los medios de comunicación la afirmación que usted ha hecho hace aquí un rato en su intervención, señor Ribó.

Yo decía, he dicho en mi intervención, y mantengo, que el Partido Socialista, el gobierno socialista, ha estado durante mucho tiempo engañando, mintiendo sobre la verdadera razón de por qué derogo el trasvase del Ebro.
Lo podía haber dicho, lo podía haber dicho.
He dicho que se ha pasado un año intentando defender excusas, intentando poner excusas encima de la mesa a la hora de justificar su actuación.
Yo no le había oído aún a usted reconocer públicamente que ustedes también pusieron como condición para apoyarle en su debate de investidura esa derogación del trasvase.
Y eso, eso, si hubiese tenido una actitud honrada el Partido Socialista, el señor Zapatero, lo tendría que haber dicho; tendría que haber dicho: pues sí, yo he visto la puerta del Palacio de la Moncloa, creo que puedo llegar a ella y asumo las condiciones que me ponen unos u otros, sin consensuar, sin dialogar, mercadeando.
.
.
*(remors)*

**El senyor president:**

Señora Llinares.

 

**El senyor vicepresident del Consell:**

.
.
.
mercadeando, señora Andrés, no mercancías, mercadeando; yo no he hablado de mercancías, he hablado de trueques y mercadeos.
Mercadeando.
Bueno, es una actitud, es una decisión política que tiene sus cosas y tiene su valoración, supongo que positiva, para alguien y también tiene su valoración, en este caso negativa, para otros.

Y le voy a decir más, señor Ribó, y en este caso también señora Andrés.
No lo justifico, desde luego no lo comparto, pero puedo entenderlo.
Puedo entender al señor Zapatero, y puedo entender a los representantes del Partido Socialista de otras comunidades, y puedo entender lo que están haciendo y lo que están intentando, en este sentido, desde el Gobierno catalán o desde el Gobierno aragonés, lo puedo entender.
Desde luego, no lo comparto, lo rechazo, pero lo puedo entender.

Pero no entenderé nunca, de verdad, no entenderé nunca, y lo quiero decir sin ningún tipo de crispación, con absoluta sinceridad, no entenderé nunca cómo políticos valencianos ante una ley ya aprobada y un plan ya puesto en marcha, que solo aportaba beneficios a nuestra comunidad, se opongan y apoyen la derogación de esa inversión y de ese trasvase, ¡no lo entenderé nunca!
No entenderé nunca cómo prefieren defender los intereses puestos encima de la mesa por parte de otros antes que los intereses de los valencianos, ¡no lo podré entender!
*(Veus)*

¿Qué tiene de malo para el pueblo valenciano el trasvase de aguas del Ebro?
¿Qué tiene de malo para los ciudadanos de la Comunidad Valencianía el trasvase de agua del Ebro?
¿Por qué ustedes apoyan a alguien que va en contra de los intereses de la Comunidad Valenciana?
*(Veus)*

**El senyor president:**

 

Señores diputados, por favor.

**El senyor vicepresident del Consell:**

 

Entiendo a los políticos que no son de la Comunidad Valencianía.

**El senyor president:**

 

Dejen de responder cada uno de ustedes.

**El senyor vicepresident del Consell:**

 

Lo rechazo, no lo comparto, pero lo puedo entender.
Pero no puedo entender a ustedes, *(veus)* nunca les podré entender, *(veus)* no son propuestas de a ver si se iba a hacer una o se iba a hacer otra, ¡era una ley!
, aprobada legítimamente por el parlamento.
*(Veus)* Era una ley puesta en marcha, sin consensuar, sin dialogar, en el debate de investidura, única y exclusivamente para coger el sillón de la Presidencia del Gobierno, como usted aquí ha reconocido, y como la señora representante de Esquerra Republicana reconoce a través del boletín de las Cortes.
Condición: si quieres ser presidente, deroga el trasvase del Ebro.
*(Veus)* Y eso es lo que ha ocurrido.

Y nosotros, aunque a usted le parezca extraño, señor Ribó, no estamos jugando con dinero público para defender los intereses del Partido Popular, *(veus)* estamos cumpliendo con una regla básica en democracia, nosotros, igual que ustedes, cuando hay elecciones, a los ciudadanos les decimos qué vamos a hacer y lo ponemos en negro sobre blanco y les decimos qué políticas vamos a seguir, y, por lo tanto, esto es consecuencia de ese compromiso público con los ciudadanos.
.
.

**El senyor president:**

 

Señor Camarasa.
.
.

**El senyor vicepresident del Consell:**

 

No es el interés en absoluto partidista del Partido Popular, es nuestro compromiso público con el pueblo valenciano desde el año 1995.
Y, por cierto, desde el año 1995, elección tras elección en la Comunidad Valenciana el pueblo valenciano ha respaldado estas propuestas del Partido Popular, y por eso nos ha dado la responsabilidad del gobierno, y por eso, a pesar de las elecciones del pasado año, en la Comunidad Valenciana el Partido Popular también tuvo el respaldo mayoritario de los ciudadanos, y por eso en las elecciones europeas también tuvo en la Comunidad Valenciana el respaldo mayoritario, porque sabe que nuestros compromisos públicos después los cumplimos con acciones de gobierno.

Y una acción de gobierno, entre otras, ha sido esta.
Pero no ha sido un capricho electoral, ha sido un compromiso con los ciudadanos, que a lo mejor a usted eso no le da demasiada importancia, pero, desde luego, para nosotros la tiene y mucho.

Mire, señora Andrés, la verdad es que, con todo el respeto, no ha aportado nada al debate.
Una vez más ha intentado justificar lo que no tiene justificación y dice que incluso se ha sentido ofendida por mi intervención, se ha sentido ofendida por decir o por leer una acta del Congreso de los Diputados, se ha sentido ofendida porque afirme públicamente que han estado mintiendo al pueblo valenciano con esas excusas, en vez de haber afrontado la realidad desde el primer día, ¿se ha sentido ofendida por alguna cuestión de tipo personal que yo le haya podido achacar?
.
.
.
Pues, yo creo que más ofendidos, políticamente, claro, con ustedes están los ciudadanos valencianos.

Muchas gracias.
*(Aplaudiments)*

**El senyor president:**

 

Muchas gracias, señor conseller.

Para los turnos de réplica, tiene la palabra el señor Ribó.

**El senyor Ribó i Canut:**

 

Xe, senyor vicepresident, perquè s'escandalitze un poquiu més li vaig a dir alguna cosa més: la proposta, en el plantejament de negociació per a la configuració del Govern estatal, perquè tinguera el recolzament d'Izquierda Unida el senyor president, que es derogara el transvasament de l'Ebre, va vindre del País Valencià.
.
.
Perquè s'escandalitze un poquiu més, val?
*(Veus)* Del País Valencià.

Per quin motiu?
Mire, si vosté s'ha preocupat d'escoltar algun que altre debat sobre l'aigua, doncs, vosté veurà que nosaltres tenim una posició clara des de fa molts anys, contra vostés i, moltes vegades, contra ells, per exemple, este matí.
Per tant, és molt clar.

Ho tenim en tots els programes electorals, en tots, i si vosté té programa electoral, nosaltres també, i sempre hem dit que s'ha de fer una gestió sostenible de l'aigua, des de fa molts anys, des de fa moltíssims anys, des del 1993 que se'n parlà aquí i jo no estava encara en aquestes Corts.
Per tant, que quede clar.

Què vol dir açò?
Mire, li vaig a posar només dos exemples, perquè no tinc temps.
Açò vol dir, per exemple, i amb dades de l'entitat de depuració, que s'ha de prioritzar que no es tire aigua al mar, i en estos moments, ho diu la Conselleria d'Obres Públiques, es tiren 150 hectòmetres cúbics a l'any, 150, eh?
I açò, molts d'ells estan en el famós conveni Tocino-Zaplana de l'any 1997, fa quants anys?
Huit!
I, vostés, què han fet?
Val?

Li posen un altre exemple, d'una companya seua que és consellera i abans va ser alcaldessa de Novelda.
Abans es feia propaganda que tots els municipis de menys de 2.
000 habitants tenien depuració: no és cert.
Novelda continua tirant les seues aigües sense depurar al riu Vinalopó, i Sagunt i Canet, que tenen milers d'habitants, per posar-li una altra dada, continuen tirant, mitjançant un emissari submarí, les seues aigües sense depurar a la Mediterrània.
I podríem continuar aixina, si vol mirem tota l'acta de l'Entitat de Sanejament.
Per tant, això no és cert, això no és cert!

Quan nosaltres parlem de fer una gestió sostenible de l'aigua, parlem d'estes coses, que això és el que és prioritari, val?
I, mire vosté, a nosaltres no ens sembla correcte que vostés dediquen 700.
000 euros ens els pressupostos del 2004 i del 2005 a defensar a qui?
Doncs, mire, jo li ho diré al final: als que necessiten l'aigua, eh?
, als dels camps de golf i als grans urbanitzadors.
Seran diners que al final els utilitzaran els gabinets jurídics dels grans urbanitzadors, eixos de Porxinos, eixos d'Alacant, de tots eixos de Mundo Ilusión, perquè tindran problemes amb l'aigua, i a eixos seran als que vostés van a facilitar els recursos, als seus amics, eixe és el problema, perquè està plantejat d'esta manera.

I jo vull acabar amb una idea.
Mire vosté, el transvasament de l'Ebre s'ha mort, i o l'enterren vostés o faran el ridícul.
S'ha mort, és un mort, ja no va a existir, no el van a ressuscitar, és impossible, no hi ha recursos, ni hídrics, ni econòmics, ni hi ha directiva que ho aguante, per tant, facen el que vulguen, si volen continuar amb la matraca, continuen, eh?
, continuen.
De moment, és cert, els ha donat recursos, recursos a nivell de votació, però és un mort políticament, estan vostés apostant a una política que no és la del segle XXI, en el segle XXI el programa és l'escassesa de recursos, i no hi ha recursos per a totes les necessitats que vostés estan plantejant en este país.

O es fa una plantejament sostenible o, senzillament, vostés veuran, ens estan duent a un carrer sense eixida i eixe és el problema, que vostés van en una moto esbojarradament a una situació que no té eixida.
No compten amb nosaltres, i en açò els diguem amb absoluta claredat: no es pot mantenir una gestió de l'aigua com vostés estan plantejant, perquè és absolutament insostenible, i ho diem avui, ho déiem fa més de deu anys i ho tenim en tots els programes, i, per tant, ho diem amb absoluta claredat en els plantejaments.

Igual que nosaltres hem demanat en els acords del Govern estatal un calendari per a tancar les centrals nuclears, vàrem demanar que els transvasament de l'Ebre no es plantejara.
I vàrem demanar, i ho hem exigit i no ho hem aconseguit, de moment, que el Xúquer-Vinalopó no continue.
Perquè, mire, nosaltres estem segurs que el Xúquer-Vinalopó, que és el *transvaset*, transvasament xicotet, acabarà com un altre transvasament que es va fer, es van fer dobles les grans constructores i mai va dur una gota d'aigua, jo no sé si el coneix, crec que és de Castelló i segur que el coneix, es diu Xerta-Càlig, se'n recorda vosté?
, quanta aigua ha dut eixe transvasament tan bonic?

Doncs, mire, eixe és el final de totes les seues grans polítiques, fer grans obres perquè després no tinguen cap utilitat.
I a nosaltres ens sembla que açò és malbaratar.
En este país queden molts col·legis a fer, queden molts centres de salut, queden molts hospitals i queden moltes coses a fer abans de fer-se estos plantejaments.

Gràcies.

**El senyor president:**

 

Muchas gracias, señor Ribó.

¿Señor conseller, en las réplicas va a hacer uso conjunta.
.
.
?
Tiene el uso de la palabra para el turno de réplica, si lo desea, la senyora Andrés.

**La senyora Andrés Barea:**

 

Yo, la verdad, es que continúo estando como al principio, señor conseller, aquí no ha habido ninguna explicación de la realidad del barquero, de por qué se pide esta comparecencia: la justificación del gasto público en campañas electorales, en movidas electorales, que al fin y al cabo están beneficiando al Partido Popular.
Aquí usted no ha dado ninguna explicación de por qué ustedes inician en los presupuestos del 2005 los 700.
000 euros para la defensa del Plan hidrológico nacional.
¿Con que motivos y qué situación va a llevar eso?
Ustedes en ningún momento han dado ninguna justificación de la Fundación Agua y esos 600.
000 euros que ustedes consignaron el viernes.

La situación está en que en este momento ustedes quieren controlar la propia situación, porque en el propio planteamiento que se hace en el artículo 13, el famoso artículo 13 de la ley, que ya está presentada en estas Cortes, para la defensa de particulares, lo que ustedes están haciendo es una utilización muy sesgada, porque ustedes.
.
.
¿Quién va a determinar quién establece el interés general?
¿Quién va a establecer qué es el interés general?
¿El interesado?
Porque eso es lo único que están haciendo ustedes, sesgar incluso a la propia administración.
¿Quién vigilará al vigilante?
¿Qué es lo que es interés general?
¿Lo que a ustedes emotivamente y políticamente les interesa para mantenerse?
¿El estimular las emociones y los sentimientos de los valencianos?

O sea, están utilizando ustedes dinero público, dinero público que se podría utilizar en recursos más allá de lo que se ha hecho, que, por cierto, según mis propios compañeros, no se ha hecho tanto, pero 1.
700.
000 euros.
.
.
­sí, sí, puede pedir lo que quiera, ¿eh?
­, 1.
700.
000 euros al parecer costó solamente la manifestación "Agua para todos", *(veus)* y ustedes todavía deben ese dinero, parte de ese dinero se debe.
¿Por qué están utilizando los recursos públicos en la utilización de hacer campañas?
Ese es el tema en concreto por que se ha pedido esta comparecencia.

¿Por qué hay diferencias con otras fundaciones que no se las dota económicamente?
Usted no ha dicho nada, más que hablar de los derechos, las contradicciones que se pueden producir, que si somos valencianos, que si no queremos el agua.
.
.
Le he dicho antes una cosa muy clara: nosotros queremos agua hoy y mañana, y por eso queremos que sea suficiente mañana, también para nuestros hijos, mañana también, y queremos saber por qué ustedes establecen unas prioridades.
.
.
¿Unas prioridades para qué?
¿Qué son esas expectativas frustradas de qué habla el propio presidente Camps?
¿Qué son esas expectativas frustradas?
¿El mantenimiento sostenible del agua?
¿La perduración en el medio ambiente?

¿O son especulaciones puras y duras?
De eso no ha hablado, usted habla solamente de los sentimientos y de las emociones que pueden hacer disputas y que una gente se ponga en un sitio y se ponga en el otro, y al tiempo, mezclan un tema de catalanismo para ver si activan más el asunto y ¡suficiente!
Pero ustedes están tirando mano de los recursos públicos para continuar haciendo sus campañas electorales.
Y ustedes no están dando respuesta de esto, por lo menos yo no le he oído nada, ¡yo no le he oído nada de la petición de la comparecencia!
Ni le he oído nada de la Fundación Agua.
.
.
, que, por cierto, han nombrado ustedes un presidente, un presidente hace unos días, ­usted lo sabe perfectamente­, señor Comos Guillem.
Yo no lo conozco, creo que he preguntado a perritos y gatitos a ver si lo conocían.
¡No lo conoce ni Dios!
¿Usted sabe qué ha sido lo que ha hecho este señor mientras ha sido y es presidente de la Fundación Agua?
Dos artículos de opinión, uno en el periódico de *La Verdad Digital*, y otro en el periódico *Agua*.
Eso es lo que ha hecho este señor.
¡Señor que tiene un despacho en Guillén de Castro, 65!

 

**El senyor president:**

 

Señora Andrés, al grano.

**La senyora Andrés Barea:**

 

El grano, el grano es ¿por qué se crea una fundación, por qué se crea una fundación con ese nombre tan rimbombante, Agua y Progreso?

 

**El senyor president:**

 

Señora Andrés, eso es tangente, es tangente.
No.
.
.
*(Remors)*

**La senyora Andrés Barea:**

 

Yo, bueno, yo creo que el señor conseller debe responder a la petición de comparecencia y no salirse por peteneras.
Aquí, aquí nadie, nadie, nadie está evadiendo la responsabilidad de pedir agua para esta comunidad, pero pedimos agua para esta comunidad para hoy y para mañana, le repito.

Muchas gracias.
*(Aplaudiments)*

 

**El senyor president:**

 

Gracias, señora Andrés.

Tiene la palabra, para los turnos de réplica, el señor vicepresidente del Gobierno.

 

**El senyor vicepresident del Consell:**

 

Señor presidente.

Señoras y señores diputados.

Evidentemente, señor Ribó, cuando hablaba de programas electorales en ningún momento me he referido a que ustedes lo hayan incumplido, no me refería a eso, y usted lo sabe perfectamente.
Otra cosa es otra cosa.
Me refería a lo que me refería, me refería a lo que me refería.

Me refería a que nosotros no podemos admitir en ningún caso su acusación ni la acusación de la señora Andrés.
¿O es que señora Andrés, y señor Ribó, cuando un gobierno, el gobierno de España, de cualquier comunidad, gasta dinero público en poner en marcha algún tipo de políticas que se había comprometido con los ciudadanos en su programa electoral, es que está haciendo política de partido y gastando dinero en beneficio del partido?
Esto es una democracia.
¿Ustedes han entendido esto de la democracia?
*(Veus)*, ¡¿ustedes lo han entendido, que funciona con que los partidos políticos les decimos a los ciudadanos qué queremos hacer y al que le otorgan.
.
.

 

**El senyor president:**

 

Señor Such.

 

**El senyor vicepresident del Consell:**

 

.
.
.
la confianza de gobernar lo tiene que hacer?
!
¡Y lo hace con recursos públicos!

 

**El senyor president:**

 

Señora Espí.

 

**El senyor vicepresident del Consell:**

 

¡¿O es que todas las decisiones que está tomando el gobierno del señor Zapatero y que iban incluidas en su programa electoral es que está utilizando indebidamente el dinero público en favor del partido?
!
*(Remors)* Vamos, vamos a ver, ¿aquí de qué estamos hablando?

Señora Andrés, señora Andrés, patética.

 

**El senyor president:**

 

Pero señores diputados socialistas, han estado hablando cada uno de ustedes en esta tribuna y cada uno ha dicho lo que ha querido y no se le ha interrumpido.
¿Por qué ustedes no pueden hacer lo mismo?

 

**El senyor vicepresident del Consell:**

Estamos hablando de la gran mentira a la Comunidad Valenciana, estamos hablando de la gran estafa a la Comunidad Valenciana, señora Andrés.
Y me viene usted a decir que el motivo de la comparecencia es que hablemos de la fundación.
No se ha leído ni la comparecencia, ni la comparecencia.
*(Remors)* ¡No se ha leído ni la solicitud de la comparecencia, señora Andrés!
¿Yo qué quiere que le diga?
No se la ha leído, ¿qué quiere que le diga?

Mire, yo no sé si a partir de hoy reclaman el agua para hoy y para mañana.
Para hoy se referirá a hoy 5 de mayo y a partir de mañana.
.
.

 

**El senyor president:**

 

Eduardo, por favor.

 

**El senyor vicepresident del Consell:**

 

.
.
.
porque, desde luego, con la actitud que han tenido durante todo este año la Comunidad Valenciana cada vez tiene un peor mañana en lo que hace referencia a su escasez de agua.

Me habla del artículo 13, que lo ha repetido en esta intervención y en la anterior, de la asistencia jurídica de la Generalitat Valenciana, su artículo 13 en lo que hace referencia a la defensa de los particulares en asuntos de interés general.
Fíjese usted de qué cuestiones me habla.
Me habla de la fundación del agua, cuando estamos hablando, cuando estamos hablando de destapar las vergüenzas del gobierno del señor Zapatero.
Cuando estamos hablando *(remors)*, cuando estamos hablando de que hoy aquí se ha reconocido por dos veces, por dos veces las verdaderas razones de la derogación del trasvase, que no son de tipo ecológico, que no son de tipo medioambiental, que no son de tipo técnico *(veus)*, que son para coger el sillón de la presidencia del gobierno ¡a costa de los valencianos!
, ¡ni una sola otra razón, única y exclusivamente!
*(Veus)*

Y se lo vuelvo a repetir: puedo entender al señor Zapatero, puedo entender a sus compañeros de Cataluña y de Aragón, puedo entender a sus compañeros de otras comunidades, pero jamás podré entender ni a ustedes ni a sus compañeros de la Comunidad Valenciana, de un partido ni de otro, que son capaces de ofrecer esto simplemente para que el señor Zapatero esté contento y a ver si les coloca en alguna lista electoral.

Muchas gracias.
*(Aplaudiments)*

 

**El senyor president:**

 

Muchas gracias, señor vicepresidente.

Se levanta la sesión.

 

*(S'alça la sessió a les 13 hores i 36 minuts)*