Obres%20P%C3%BAbliques%055897.09.30%20macro.html





Comissió d'Obres Públiques, Infraestructures i Transports realitzada el dia 30 de setembre de 2015.
Comença la reunió a les 10 hores i 36 minuts.
Presideix el diputat senyor Vicent Arques Cortés.
Reunió número 2.

El senyor president:

(Inoïble) … iniciar la comisión de obras públicas, infraestructuras y territori.

Hoy es 30 de septiembre, la convocatoria es a las diez y media y el primer punto del orden del día es la lectura y aprobación, en su caso, del acta de la reunión anterior.
(Veus)

Vamos a iniciar…, a verificar que hay quórum, disculpen.

(El secretari passa llista per tal de comprovar si hi ha quòrum)

Ahora sí, vamos a aprobar, si procede, el acta de la reunión anterior.
Se aprueba por unanimidad.

Elecció de secretari o secretària de la comissió

El senyor president:

El punto número 2 es: elección del secretario o secretaria de la comisión.
Iniciamos la votación.

(El secretari crida les diputades i els diputats perquè depositen la papereta en l'urna)

(El president fa l'escrutini)

El resultado ha sido 5 votos a favor de Juan de Dios Navarro y 10 votos en blanco.
Por lo tanto, el secretario de la Comisión de Obras Públicas, Infraestructuras y Transportes es el señor Juan de Dios Navarro.

Muy bien, felicidades.

Vamos a solicitar la comparecencia de la consellera… (Pausa)

Compareixença de la consellera d'Habitatge, Obres Públiques i Vertebració del Territori, senyora María José Salvador Rubert, per a explicar les greus acusacions que la vicepresidenta del Consell va llençar al gerent de FGV, senyor Pablo Cotino, en la roda de premsa posterior a la reunió del Ple del Consell del passat 7 de juliol, amb la finalitat de la transparència i l'esclariment dels fets, sol·licitada pel Grup Parlamentari Popular (RE número 515 i 549)

El senyor president:

Vamos a proceder a la continuación del punto del orden del día, es el punto número 3: comparecencia de la consellera de Vivienda, Obras Públicas y Vertebración del Territorio para explicar las graves acusaciones que la vicepresidenta del Consell lanzó al gerente de FGV, señor Pablo Cotino, en la rueda de prensa posterior a la reunión del Pleno del Consell del pasado 7 de julio, en aras a la transparencia y el esclarecimiento de los hechos, solicitada por el Grupo Parlamentario Popular, con el registro de entrada que tienen ustedes…, su disposición.

Inicia el turno de intervenciones la honorable consellera.

La senyora consellera d'Habitatge, Obres Públiques i Vertebració del Territori:

Senyor president.

Senyores i senyors diputats.

En primer lloc, molt bon dia.

És un honor per a mi poder comparéixer en aquesta comissió d'obres públiques, la primera comissió d'esta legislatura.

Comparec davant d'una sol·licitud efectuada per l'anterior síndic del Grup Parlamentari Popular, una petició formulada pel senyor Fabra, i que arran de les manifestacions de la vicepresidenta del Consell sobre el gerent de FGV en la roda de premsa de 7 juliol passat.
.
.
, que instava la meua presència per explicar què va passar.

Tot i que el senyor Fabra ja no és diputat, que és el que fa esta petició i, per tant, no li puc donar comptes al senyor Fabra perquè ja no està en esta cambra, doncs també, feta esta puntualització, és de lamentar que amb les infinites problemàtiques que afronta esta conselleria i els reptes que tenim en matèria d'habitatge, en matèria de vertebració del territori, els problemes que tenim en matèria de transport públic, en matèria d'infraestructures, que el Grup Parlamentari Popular decidisca que la primera petició de compareixença d'esta consellera del nou govern siga per aquesta qüestió.
Però no entre jo a valorar ja més les decisions.
.
.
, de quines són les prioritats per al Grup Parlamentari Popular en esta nova etapa.

En tot cas, no tinc cap problema d'explicar-los la visita que vaig fer a les instal·lacions de ferrocarrils el 6 de juliol, orige d'esta qüestió.

Una visita que cal emmarcar en els primers pronunciaments de les noves Corts, eixides de les eleccions del 24 de maig, en relació amb una de les qüestions de major rellevància política i social durant estos anys.

Ha preocupat a la societat valenciana l'accident de metro de València del 3 de juliol de 2006 i la lamentable gestió que els anteriors gestors polítics van fer d'esta tragèdia.

Han segut massa anys de silencis i mitges paraules, de dolor agreujat per als familiars de les víctimes que van veure com els que havien d'haver assumit les seues responsabilitats intentaven alliçonar sobre el que havia de dir-se o no precisament en esta cambra fa uns anys.

Respecte d'això, cal recordar que els repetits intents de crear una comissió especial d'investigació durant les legislatures passades van ser successivament avortats des de l'anterior majoria política que actualment està en l'oposició.

El nou escenari polític sorgit de les urnes del 24 de maig ja està fent possible que açò canvie.
En este sentit, com saben, el president de La Generalitat va voler que la seua primera telefonada fóra als familiars de les víctimes de l'accident per a demanar-los perdó, perdó pel comportament de l'anterior Consell i l'anterior majoria parlamentària de Les Corts havien tingut amb ells.

Senyories, el 3 de juliol esta cambra va adoptar dos acords importants: en primer lloc, la Resolució 4/IX, de creació d'una comissió d'investigació sobre l'accident de la línia 1 de Metrovalencia de 3 de juliol de 2006 i, en segon lloc, la Resolució 5/IX, sobre accions a partir de les quals es determine en la comissió sobre l'accident de la línia 1 de Metrovalencia en 2006 i adopció de mesures legislatives, informatives i de col·laboració amb la justícia per a l'aclariment de la veritat.

D'esta manera, nou anys després d'una de les majors tragèdies succeïdes a la nostra comunitat, es farà des d'esta cambra i per ses senyories una investigació rigorosa del que va passar, sense interessos partidistes pel mig, ni alliçonaments, ni manipulacions.
És un deure no sols cap a les víctimes i els seus familiars, sinó cap a tota la societat valenciana.

Per a materialitzar estos mandats de les Corts Valencianes és clar que serà necessari disposar de tota la informació, de tota la documentació, que haurà de ser estudiada, haurà de ser analitzada i haurà de ser considerada precisament en esta sala.

En este sentit, una de les meues primeres accions com a consellera va ser demanar a Ferrocarrils de la Generalitat Valenciana que preparara una sèrie de documents susceptibles de ser utilitzats en la comissió d'investigació per a poder-los posar a disposició.

Ara bé, l'evident rellevància d'este assumpte aconsellava que, com a consellera, anara personalment a Ferrocarrils de la Generalitat per a assegurar-me que s'estava actuant amb la celeritat deguda en el sentit que havia indicat.
I volia també assegurar-me que la documentació s'emmagatzemava de forma idònia en un espai reservat a tal efecte.

Vull recordar que en aquells moments encara la direcció de Ferrocarrils de la Generalitat Valenciana la dirigia l'anterior gerent nomenat per l'anterior govern.
Per tant, sentia una major responsabilitat per tal d'anar personalment, perquè, evidentment, estes persones durant anys s'havien negat en esta cambra.
.
.
, les persones i el grup parlamentari que els havia nomenat havien donat la callada per resposta i el «no» constant a reobrir la comissió d'investigació que demanava tant el Grup Parlamentari Socialista, com el Grup Parlamentari Compromís i, també, el d'Esquerra Unida en aquells moments.

D'esta manera, el dia 6 de juliol em vaig presentar en les dependències de ferrocarrils.
Vaig esperar un temps a l'entrada.
Entenc que, com a consellera de qui depén ferrocarrils, no tenia necessitat de fer-ho.
Em vaig entrevistar breument amb l'anterior gerent.
Vaig arribar en un cotxe oficial totalment identificable, el que s'usava per part de la persona que em va precedir en el càrrec, per tant, no podia haver-hi una identificació més senzilla i més fàcil.
Vaig parlar amb l'anterior gerent per tal de comprovar que les instruccions es rebien de forma correcta.

A més, vaig aprofitar la visita per a presentar-me als empleats de ferrocarrils, amb els quals vaig tindre ocasió de xarrar durant la meua estada en eixes dependències i agrair-los el treball que havien fet durant estos últims anys.

Durant tota la visita vaig estar acompanyada pel cap d'atenció al client de ferrocarrils.
Simplement perquè era la persona que em vaig trobar quan vaig arribar i vaig entrar en Ferrocarrils de la Generalitat.
No va ser ni persona triada, ni escollida; simplement, la persona que quan vaig entrar en les dependències de ferrocarrils estava en el punt d'atenció i, de manera natural i totalment sense ningun tipus de protocol, em va fer l'acompanyament i la guia a les diferents dependències.

Este és en síntesi, senyories, el desenvolupament dels fets durant la visita que vaig fer el 6 de juliol a ferrocarrils.
I respecte d'això els inste a comprovar el contingut de la nota de premsa emesa pel meu gabinet de comunicació el mateix 6 de juliol i que tinc ací a la seua disposició.

En eixe sentit, el que era rellevant i el que és rellevant de la meua visita era assegurar-me que es facilitara al màxim, des de les competències que em corresponen i per la gran responsabilitat que sentia, i que senc, al dirigir esta conselleria, i la senc, precisament, per donar tota la informació i que se tinga tota la informació a disposició perquè dirigisc la Conselleria d'Habitatge, Obres Públiques i Vertebració del Territori de la qual depén Ferrocarrils de la Generalitat Valenciana, el treball a la comissió parlamentària.

És una qüestió de responsabilitat i que diligentment vaig a anar a encarregar-me personalment.

I, per cert, també m'agradaria indicar que, molt gratament, els treballadors de ferrocarrils van rebre la visita d'una consellera, perquè molts d'ells em van indicar que era la primera vegada que una consellera anava personalment a saludar-los.
Un fet tan simple i, de repent, vaig percebre que era tan valuós.

Per això poden estar segurs que des de ferrocarrils i des de la conselleria farem tot el que estiga en la nostra mà per a facilitar els treballs de la comissió d'investigació creada en juliol i per al compliment de la Resolució 5/IX d'esta cambra, a la qual abans feia referència, i d'esta manera contribuir d'una vegada per sempre a esclarir l'accident de metro més greu d'Espanya en tota la història.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Molt bé, senyora consellera.

Iniciem el torn d'intervencions amb la intervenció del Grup Parlamentari Popular.
Té un temps de huit minuts.

El senyor Castelló Sáez:

Gracias, presidente.

Es cierto que ésta es la primera petición que hicimos.
Tenía que ver con algo muy importante, tenía que ver con que o la consellera mentía o mentía la vicepresidenta.
Y después de haber podido ver el vídeo, ese en el que usted dice que estuvo un tiempo, mentía usted, hoy sabemos que mentía usted.

Espero que hoy no nos tenga en cuenta a los diputados que han estado esperando un cuarto de hora fuera, como sí que ha tenido consecuencias para nosotros.
Pero, fíjese, nosotros el 8 de julio firmamos esa petición.
El 18 de septiembre nos llega la contestación, 80 días después.
Y ayer, por fin, después de estar a nuestra disposición desde el día 18 pudimos verlo porque se nos hizo la llamada anteayer para que pudiéramos visionar el vídeo.
Digamos que los nuevos tiempos en cuanto a transparencia no son muy allá.

Ese «un temps», que ha dicho usted y que fue con un coche identificable, ¿no era mucho más sencillo cuando va la consellera a un sitio, teniendo un gabinete a su disposición, llamar y decir voy a ir tal día a tal hora?
Porque eso de que su coche es identificable… ¿Cuántos Ford Mondeo con las lunas pintadas hay en La Generalitat?
¿Cincuenta?
¿Sesenta?
¿Ochenta?
¿Pero por qué piensa que la van a identificar?
Me parece que es un poco prepotente por su parte.

Pero, mire, pasa algo también que es significativo.
Cuando habla la vicepresidenta y nos cuenta qué es lo que le ha pasado, y viene recogido en la prensa de aquel tiempo, nos dice: «Oltra ha señalado que todos los miembros del Consell -entrecomillas, y lo recogían todos los medios, estoy leyendo el Levante- se han quedado estupefactos al conocer esta actuación de Pablo Cotino, que, según ha relatado la propia Salvador, durante la reunión del pleno justificó con la excusa de que no la dejaba entrar porque no había anunciado su visita.
» No es lógico desde ningún punto de vista democrático.
Pues menuda trola les contó usted a los miembros del Consell, consellera, miente usted más que Antoñita la fantástica.
Porque yo ayer vi el vídeo.
Y desde que usted entra por la puerta de ferrocarrils hasta que habla con el señor Cotino, hasta que lo saluda, y sube un tramo de escaleras, y saluda a la gente que hay abajo, y saluda al señor que está de márquetin y de seguridad, al que llaman los de seguridad diciendo, «oye, que está aquí la consellera», tardan dos minutos, dos minutos.
Miente usted más que Antoñita la fantástica.
Es muy grave.

Porque es que además, desde que lo dijo la vicepresidenta hasta hoy ha tenido usted múltiples ocasiones de decir la verdad, y no lo ha hecho, ¡ni hoy lo ha hecho!
¡Qué oportunidad!
A mí cuando me preguntaban, bueno, ¿y qué va a pasar?
Y yo decía, bueno, pues va a decir la verdad, no puede negar la verdad, es imposible.
Y sí, sigue negándolo.

¿Pero ahora saben qué pasa?
Que va a ser su palabra, o la de Oltra o la de los consellers que oyeron historia contra la mía, porque sus señorías no van a tener acceso al vídeo salvo que lo pidan y tarden ochenta días en poderlo ver como yo.
¿Saben por qué?
Porque resulta que el primer documento que sale de esta conselleria hacía el Grupo Popular para poderlo ver, que es este vídeo, nos lo dan, ayer, me acompañó Rubén Ibáñez, pero me dicen que la información solicitada ha de ser utilizada exclusivamente en el ámbito de «les seues competències en seu parlamentària, observant la corresponent reserva, confidencialitat i sigil en relació amb les imatges de la gravació, sense que en cap cas puga donar-se publicitat d'estes».
 ¡Nuevos tiempos!
(Veus) ¡Nuevos tiempos!
(Rialles)

Que no venga la consellera, nos diga cuanto tiempo estuvo.
Por qué no llamó.
Es que es lo normal, digo yo, no.
A mí me parece normal, cuando vas a un sitio avisar.
Y simple y llanamente ahora nos dé el vídeo más de ochenta días después, no el subsecretario, sino que amablemente me acompañó la asesora parlamentaria de la consellera y su jefe de gabinete en el visionado, nos parece tremendamente grave.

El primer documento que recibimos de este Consell nos dice que quietos parados, que no digamos nada, que guardemos silencio y sigilo.

Al final resulta, consellera, que usted contó una trola monumental en el Consell, y ya me dirá usted cómo vamos ahora a podernos creer el resto de cuestiones que usted nos diga.
Nos parece importante saber que hay alguien en el Consell que miente.
Y esto ha quedado más que demostrado con este vídeo.
Usted engañó a su propio Consell.

Lo que nos parece especialmente grave es que usted se arrogue un papel de heroína cuando va a FGV a rescatar la documentación.
Ese asunto, como usted bien ha dicho, ya había acordado las Cortes crear una comisión de investigación.
¿Dónde va usted allí?
Usted está a disposición de las Cortes sobre ese tema.
No es nadie para que vaya a pedir nada.
Está a disposición de lo que pidan los grupos políticos en las Cortes.
¿Que hemos tardado tres meses en constituir esa comisión?
Sí, pues se ha demostrado hasta dónde llegaba la urgencia que tenían ustedes en convocarla.
O el otro día, que pedí yo que anticiparan ya documentación para poder ir trabajando, y se me dijo que no.
¡Ya hemos visto!

¿Pero sabe qué pasa?
Que me parece especialmente vomitivo que haga usted uso de ese accidente del metro para justificarse en una mentira.
Nosotros también le hicimos a usted dos preguntas más.
Le dijimos que cuál era la documentación, cuáles eran los documentos que usted había solicitado en FGV.
Y nos han mandado una lista, nos han mandado una lista, los documentos que corrían peligro, los documentos que fue la consellera a rescatarlos, a salvarlos, para ponerlos a nuestra disposición.

Consellera, la lista que me ha mandado usted, buena parte de la lista de esos documentos que usted rescató para que esta comisión los tuviera, formaban parte de los primeros archivadores de la comisión del metro que hubo en el año 2006, literal, por el mismo orden.
Esto que me ha dado usted…, yo es que me he leído la comisión del metro anterior, estos documentos que usted va a poner a nuestra disposición porque no sabemos dónde están, ya los tenemos, desde el año 2006.
Entonces, consellera, ¿hasta cuándo va a seguir mintiéndonos?
Me parece grave que no desmintiera la vicepresidenta del gobierno, dijera, oye, he dicho un cuarto de hora, no sé, hacía calor, se me hacía largo, no estoy acostumbrada a ir en el coche oficial y me agobian las lunas tintadas, cualquier cosa, usted podía haber dicho cualquier cosa.
Pero allí se calló.
Aquí no nos ha dicho lo que hay y ha puesto una excusa falsa, y además una excusa muy grave, consellera, como es traernos documentación que no teníamos y que está en esta casa desde el año 2006, archivada y con sus consiguientes puntos, uno a uno, literalmente.
«Lectura de la caja negra del tren accidentado.
».
Todo, por el mismo orden que está archivado en las copias de la comisión.

Muy grave, consellera, muy grave.
Y nos parece que esto no es forma de tratar a esta institución.

Nada más, presidente, gracias.

El senyor president:

Muchas gracias.

Segundo turno de intervención, ahora le corresponde, por un tiempo de cuatro minutos, al Grupo Parlamentario Podemos.

El senyor Almería Serrano:

Senyor president.

Honorable consellera, benvinguda a esta casa per primera vegada, a la Comissió d'Obres Públiques, Infraestructures i Transports.

En principi el nostre posicionament és que no tenim motius per dubtar de la paraula de la consellera mentre no ens demostre el contrari.
I tenim prou motius també per entendre esta situació com un exemple més de la degradació institucional que el comportament del senyor Cotino ha imprés al que han estat els gestors de les empreses públiques, impropi d'un professional i impropi d'una persona que estiga ubicada en quin és el paper i quins són els seus responsables polítics.

Per altra banda, no entrarem al contingut de les declaracions.
No obstant, entenem que les declaracions de la senyora Oltra, portaveu del Consell en una roda de premsa després d'un ple del Consell, necessàriament les hem de considerar com un pronunciament del mateix Consell i, per tant, s'haurà d'actuar adequadament si cal o assumir les conseqüències també en el seu cas.

Tenim constància i estem veient per tot arreu les conseqüències de les males pràctiques generalitzades en la gestió d'entitats públiques i també en els seus governs corporatius; crec que és una cosa.
.
.
que s'ha de prendre mesures importants per a canviar i anar a una política de bones pràctiques.

Finalment, simplement, el nostre desig que la comissió sobre l'accident del metro treballe d'una forma rigorosa i amb tota la informació disponible per atendre les demandes de les famílies de les víctimes i tancar ja d'una vegada per totes este episodi que tanta vergonya ens ha portat als valencians.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Molt bé.
Continuem amb el torn de paraula del Grup Parlamentari Ciudadanos, per un temps de quatre minuts.

La senyora García Jiménez:

Gràcies, senyor president.

És un honor comptar amb la consellera i espere que la vejam més sovint per esta comissió.

Senyora consellera, fins ara, bueno.
.
.
, hasta el momento no tenía constancia de las circunstancias que motivaron la espera que usted soportó en la puerta de la sede de Ferrocarriles de la Generalitat Valenciana, pero mucho menos entiendo que esta espera de quince minutos, que más bien parece anecdótica, sea motivo para que una vicepresidenta diera cuenta de este hecho aprovechando la rueda de prensa en la que se compareció con otro motivo.

No quiero defender a ninguna de las partes, pero veo incoherente que la vicepresidenta tenga que defender a una consellera en una rueda de prensa que nada tenía que ver con ese asunto, máxime cuando usted misma no había manifestado ningún descontento público al respecto.

También, señora consellera, entiendo su malestar por ese hecho, pero conozco otros casos cercanos que le han ocurrido cosas similares, y cuando uno llega nuevo a un puesto de responsabilidad, la primera vez que acude a sus centros de trabajo lo normal es que haya un anuncio previo y vaya acompañado de algún responsable conocido de dicho centro de trabajo.

La persona que le recibió en la puerta no tiene por qué saber quién es usted hasta que se identifica, comprueba su identificación y espera la autorización.
Y normalmente en estas tareas puede pasar un tiempo mínimo.
Ya le digo, no quiero hacer de abogado del diablo, y mucho menos de asuntos que no dispongo de todos los detalles.
Pero creo que es mejor hacer las cosas de forma que no destapen suspicacias malintencionadas, donde solo podría haber un escrupuloso exceso en el cumplimiento de las funciones del propio departamento que impone a sus subordinados.

Tampoco creo que las formas utilizadas por la vicepresidenta sean las más adecuadas, aireando y elevando a noticia una simple anécdota que se podría haber resuelto sin más importancia.
Que uno sea responsable de una conselleria no significa que no deba cumplir las normas establecidas para el acceso a los centros de trabajo, del mismo modo que cualquier otra persona, y sobre todo al inicio, cuando aún es desconocida en dicho departamento.

De todas formas, esperamos que al final consiguiera esa documentación relevante para trabajar eficientemente y rigurosamente.

Muchas gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies.

Continúa en el turno de intervenciones el Grupo Parlamentario Compromís, por un tiempo de cuatro minutos.

La senyora Navarro Casillas:

Moltes gràcies, senyor president.

Benvinguda, senyora consellera, a esta casa que la coneix prou bé, millor que jo.
I dir-li que, bé, per descomptat el Partit Popular no va saber governar este país i tampoc sap fer oposició.

I eixe és el problema amb què ens trobem, perquè esta petició de compareixença és prou ridícula com hi ha altres per ahí que estem veient en altres comissions.
Van prou perduts o almenys anava molt perdut el senyor Alberto Fabra, que també anava perdut quan presidia esta comunitat.

Perquè ací el que diu és que demana la compareixença de la consellera de vivenda davant les greus acusacions que la vicepresidenta fa en una roda de premsa.
Quines són eixes greus acusacions?
I per què no demanen la compareixença de la vicepresidenta si és del que volen parlar?
Per què no la demanen també?
Per què no demanen de tot el Consell que vinguen ací a l'uníson a parlar del que és el (inintel·ligible) .
.
.
d'esta ocurrència?
Perquè el plantejament que estan fent és infantil de si estigué quinze minuts, cinc… Jo no ho sé.
Jo quan espere, mire, a mi no m'agrada esperar, a mi la veritat és que se me fa llarg, se me fa llarg, què vol que li diga.

La realitat és que el que estan plantejant és senzillament irrellevant per als interessos de la ciutadania.
I, per cert, vosté ha tingut el vídeo ahir.
Sota el seu govern no haurien tingut mai el vídeo des de l'oposició, mai.
Perquè ací per a demanar cada document hem hagut d'anar al Tribunal Superior de Justícia per a que mos donaren la informació.

Vostés han governat des de l'opacitat i ahí ja té el nou temps sobre el que vosté preguntava, ahí ja el té.
I els redactats eixos són molt propis també de cada document que ens han hagut de donar, que hem hagut d'anar a buscar-lo, perquè jo també he acompanyat a Mònica Oltra a FGV i he hagut d'estar allí esperant.
I el senyor Pablo Cotino no ens ha tractat bé precisament, no ens ha tractat bé.
I jo estava allí i mos negava els documents i havíem de lluitar pels documents.
Eixa és la realitat.

Per cert, les greus acusacions de les que parla la petició de compareixença, que cal estar a l'escrit de la petició de compareixença, és que Mònica Oltra, la vicepresidenta, en la roda de premsa diu que probablement ací hi havien «gotitas de misoginia».
Ah, que greu, Déu meu!
, «gotitas de misoginia».
Però si és dolcet i tot allò de gotitas.
És que no hi ha greus acusacions, el que hi ha és un qüestionament de com es tracta des del coneixement en primera persona als càrrecs que acudixen a FGV a buscar documentació.
Això és el que n'hi ha.

Per cert, no és qualsevol cosa FGV i no és qualsevol cosa demanar documents respecte a l'accident del metro.
No és qualsevol cosa.
Perquè ací el que n'hi ha és una preocupació respecte a tot el que s'ha amagat.
I la ciutadania valenciana té dret a saber què va passar amb eixe accident i com varen vostés gestionar el postaccident.
Ahí estem en una situació democràtica molt greu que cal reparar.
I tots estem en deute amb les víctimes i amb la societat i amb els familiars de les víctimes.

Per això, està molt bé anar a FGV a reclamar documentació per a que puguem fer el treball des d'eixa comissió que ha de per fi esbrinar què va a passar.
I ens agradaria molt saber on estan els documents que han desaparegut.
I si vosté, que sap tant, té alguna informació al respecte, jo el convide a que la diga.

Gràcies.

El senyor Castelló Sáez:

Señor presidente, por alusiones del artículo 70 y 71.

El senyor president:

Sí.

El senyor Castelló Sáez:

Gracias, presidente.

Mire, yo también estuve ayer quince minutos esperando y no me ha pasado absolutamente nada, me parece completamente normal aunque llegué puntual a la hora.

Es curioso cuando habla usted de esas gotitas de misoginia.
¿Sabe usted que hasta hace casi nada había cinco mujeres en la dirección de Ferrocarrils de la Generalitat?
¿Sabe cuántas hay ahora?
Ninguna.

También le tendría que decir y leer cosas… Cuando nosotros decimos que es grave es que, vamos a ver, es que los titulares eran: «El Consell destituirá al gerente de ferrocarrils por impedir el acceso a la consellera.
» Es que es mentira.
¿Que no es grave, señora Navarro, que mientan?
¿No es grave?
Ahora ya ha desaparecido… (La senyora Navarro parla amb el micròfon desconnectat)

El senyor president:

Per favor.
Por favor, no hay debate.

El senyor Castelló Sáez:

Ahora le volveré a pedir por, por…

El senyor president:

No hay debate.
(La senyora Navarro parla amb el micròfon desconnectat)

El senyor Castelló Sáez:

¡Es que yo vi esa rueda de prensa!
¿Que es mentira?
¿Ahora es la prensa la que miente, señora Navarro?
¿Ahora está mintiendo la prensa?
(Remors)

El senyor president:

Finaliza el Partido Popular…

El senyor Castelló Sáez:

Puede ver el video todavía, lo puede ver.
Yo lo visioné hace poco y es tremendo.
Es que dice una cantidad de barbaridades increíbles.
Dijo que la tuvo esperando, que es falso…

El senyor president:

Finalice, señor Castelló.

El senyor Castelló Sáez:

… dijo que estuvo un cuarto de hora.
Que es falso, es falso.
Es que dijo que se lo contó al Consell, que es falso.
Y hoy vuelve a mentir.

Gracias, presidente, gracias.

El senyor president:

Última intervención para el Grupo Parlamentario Socialista.

La senyora Barceló Chico:

Gracias, presidente.

Señora consellera, bienvenida.
Agradecemos su presencia y sobre todo sus explicaciones y los detalles que nos ha relatado en su visita a Ferrocarriles de la Generalitat.

Estamos viviendo tiempos nuevos.
Y este también es un tiempo nuevo.
Su comparecencia aquí.
También los ciudadanos exigen transparencia, claridad, y así lo ha hecho usted, por eso le agradecemos su comparecencia.

Una visita que, como muy bien ha explicado, tenía como finalidad el que se recopilara, asegurarse que se iba a llevar a cabo una recopilación de los documentos que tendrán que quedar a disposición de la comisión de investigación del metro.

Por eso, señorías, no entendemos la comparecencia que ha solicitado el Partido Popular.
No la entendemos desde dos puntos de vista.
Uno porque nos parece totalmente irrelevante.
No sabemos qué aporta esta comparecencia.
Y, en segundo lugar, y me van a permitir que utilice este término, nos parece toda una ironía que el Partido Popular que durante veinte años ha silenciado a estas Cortes Valencianas sin facilitarle documentación alguna, un Partido Popular que además de eso, quien debería haber dado explicaciones durante nueve años sobre el accidente del metro, se ha dedicado a intentar que no se pusiera en marcha una comisión de investigación, venga ahora a pedir explicaciones.

Pero ahí está el cambio de política, que la consellera viene y las da, pero por un hecho que, como he dicho antes, no tiene ninguna transcendencia, es una cortina de humo que quiere levantar el Partido Popular para que no hablemos de lo que es importante y es de la nefasta gestión cuando ellos dirigían Ferrocarriles de la Generalitat en el antes, en el durante y en el después del accidente.

Por tanto, nos parece irónico y nos parece cínico.
¿Cómo puede hablar de mentir quien elaboró las instrucciones para que los comparecientes en la comisión vinieran aleccionados?
¿Cómo pueden hablar ustedes de transparencia quienes durante veinte años han negado sistemáticamente la documentación, la información e inclusive, en ocasiones, la comparecencia de consellers en esta cámara?

Los que no tienen credibilidad son ustedes.
Veinte años en los que nos han obligado a la oposición a beber exclusivamente de las fuentes de los medios de comunicación sin que hubiéramos obtenido de ustedes una respuesta no ya a largo plazo, si ni siquiera a corto plazo cuando lo solicitábamos.

Miren, tenemos derecho a saber la verdad.
Por eso yo agradezco a la consellera que una de las primeras actuaciones que llevó a cabo fuera el ir a Ferrocarriles de la Generalitat, que pudiera visitar las instalaciones, estar con los funcionarios.
Pero sobre todo que se preocupara en algo tan sensible, que durante estos años ha sido un clamor de la sociedad valenciana, un clamor que el Partido Popular no ha querido oír, porque se reabriera la comisión de investigación del metro.

Porque queremos conocer la verdad como un derecho, la queremos conocer la familia, la sociedad, los grupos políticos, la verdad de los acontecimientos, la verdad para que en el futuro podamos evitar accidentes como este.
Y sobre todo la dignidad que el Partido Popular siempre, siempre usurpó y quitó a las víctimas, a las familias y a la sociedad.
Y con eso recuperaremos la dignidad.

Así es que, gracias por su diligencia, gracias por su preocupación.
Y espero que tenga ocasión de venir a esta comisión y a estas Cortes para hablar de temas de mayor calado y de mayor importancia que redunden en beneficio de la sociedad a la que representamos.

Gracias.

El senyor president:

Muy bien.

Finalizadas las intervenciones por los grupos parlamentarios iniciamos la respuesta del miembro del Consell.

La senyora consellera d'Habitatge, Obres Públiques i Vertebració del Territori:

Gràcies, senyor president.

Molt breument.

Senyor Castelló, vosté ha de conéixer perfectament la llei de protecció de dades del vídeo, ha anat a vore-ho, té còpia, cosa que jo que he sigut diputada en l'oposició ni en milers d'anys podia imaginar que me donaren còpia de res vostés quan estaven en el govern, i menys d'un vídeo, que com vosté comprendrà ixen persones que no és exclusivament esta consellera i que hi ha una llei que els ha de protegir i que els protegix.

Per tant, siga un poc més rigorós a l'hora de fer les seues intervencions, que jo sé que vostés s'agarren a açò com a un clau ardent, perquè a alguna cosa s'han d'agarrar la setmana que comença la vertadera comissió d'investigació de l'accident de metro.

Però, bé, en qualsevol cas vosté me parla de llistats.
Vostés ens van vetar quinze documents en l'anterior comissió d'investigació, la de 2006, van vetar dènou compareixences.
Ja que s'ha mirat la documentació i la comissió de 2006 supose que açò vosté també ho té en la memòria i en la retina i també ho sap.

La documentació li l'hem donat en termini.
Mire's quin era el període hàbil i quin era el període inhàbil.
Sap perfectament que l'hem tinguda en temps i forma i que no hi ha hagut ninguna pròrroga i que a vosté se l'ha cridat per anar a vore el vídeo, que ho ha pogut vore i que s'ha emportat una còpia i tot.
Imagine's, impensable.
(Remors) Impensable quan vostés governaven, senyoria, impensable.

La qüestió no és si espere cinc, deu, vint-i-cinc.
La qüestió és que esta consellera va a anar a Ferrocarrils de la Generalitat Valenciana.
Vostés han de comprendre que sentíem una responsabilitat afegida de complir, de complir des de l'any 2006 amb l'associació de víctimes del metro i amb la societat valenciana per esclarir la veritat.
Ja sé que a la millor este codi moral vostés no el tenen, nosaltres sí que el tenim i nosaltres sentíem esta responsabilitat i, per tant, l'hauran de respectar, que sentíem la responsabilitat d'anar, perquè encara hi havia una altra direcció en Ferrocarrils de la Generalitat Valenciana, que s'ha evidenciat que molt lleial amb el nou govern no era.

Esta compareixença, la primera de la legislatura que… ¿Vostés què pretenen fer?
És que és molt clar el que pretenen fer, s'ha apuntat per part d'algunes de les intervencions prèviament.
Vostés estan molt acostumats a construir cortines de fum, ho porten anys fent.
Són un especialistes en construir cortines de fum per a desviar l'atenció.
La qüestió és que abans tenien una tela d'aranya molt ben teixida i una gran maquinària al seu servei per a tapar, i ja parlarem després de com s'articulava la manera de maquillar i de tapar la seua mala gestió de la qual vostés eren inclús conscients, de la seua mala gestió, especialment en ferrocarrils.

Miren, este govern només tenim un objectiu i és el que espera de nosaltres la gent que està fora.
En el cas de l'accident de metro, dignificar esta institució, dignificar-la en la nostra feina.
I això és al que ens estem dedicant.
No em sembla raonable; no em sembla mesurat, per molt que vosté alce la veu i se fique en una posició d'atac; em sembla perfecta, és la seua posició.
Però no espere crispar esta comissió, no espere crispar esta comissió.
Perquè vostés saben perfectament per què han demanat esta compareixença, vostés ho saben perfectament.

La importància d'esta setmana és que el dilluns es va constituir la comissió d'investigació que vostés durant nou anys han vetat en el parlament valencià, quan podien fer-ho amb la seua majoria absoluta, i ara ja no poden.

Vaig anar a que es començara a recopilar la documentació, per a que es posara a disposició d'este parlament una vegada la comissió estiguera constituïda.
Vaig, reitere, anar a saludar als treballadors, com vaig a anar a saludar el més immediat, que també va causar sorpresa, i jo també sorpresa que la gent estiga sorpresa, els funcionaris de la torre on treballe sorpresos de que anara una consellera a saludar-los personalment.
I vaig anar a eixa torre i vaig anar a ferrocarrils i vaig a anar a l'Eige, que són les entitats que depenen d'esta consellera.

I punt.
I no n'hi ha més transcendència i no cal magnificar, ni traure les coses de context.
El comportament que la direcció d'aleshores de Ferrocarrils de la Generalitat Valenciana, en eixe ínterim en què ja hi havia un nou govern i no hi havien canvis en la direcció de ferrocarrils, em ratifica i em reitera la necessitat imperiosa d'anar a que es recopilara eixa documentació, necessitat imperiosa.

No considere ni correcta, ni lleial, ni institucionalment correcta la reacció de la direcció de ferrocarrils, avui cessada, quan la seua feina era recopilar la documentació de l'accident de metro i de repent, sense saber molt bé d'on, sense que ni tan sols el Grup Parlamentari Popular haguera demanat un vídeo i un informe ja estaven fets, sincerament… No va ser esta consellera qui ho va indicar i això ja estava fet, i ahí ho deixe; però això ja estava fet.

Per tant, vostés comprendran que màxima alerta que havia de tindre esta consellera i este nou govern, especialment i pel que significa i ha significat Ferrocarrils de la Generalitat Valenciana i el seu relat i la seua trajectòria i el que ha passat.

Reitere que es va produir un retard, que entenc que no s'hauria d'haver produït, però també entenc que això ja va passar.
I els problemes de la gent ahí fora continuen existint.

Vostés, vostés, el Grup Parlamentari Popular, saben perfectament, saben perfectament per què han demanat esta compareixença, que l'ha firmada qui era síndic del Partit Popular i ja no està en esta cambra, corrent, corrent.

Vostés saben per què han demanat esta compareixença.
I no són els minuts, senyor Castelló, no són els minuts, no són els minuts ni la visita d'esta consellera a ferrocarrils.
Vostés saben per què l'han demanada.

Vull agrair també al Grup Parlamentari Socialista, al Grup Parlamentari Compromís i, naturalment, al Grup Parlamentari Podem i a Ciutadans, que agarre un guant, agarre el guant que crec que me traslladen que som conscients que hem de millorar la nostra feina.
Cada dia hem de millorar, hem de prestigiar i ficar el 200% per a prestigiar la feina, per a prestigiar la política, per a prestigiar la nostra credibilitat.
I, sobretot, ahí ens anem a continuar entestant, en cada dia fer-ho millor, i sé que no és fàcil.

Gràcies.

El senyor president:

Molt bé.

Possibles rèpliques, quins grups?
Grup Parlamentari Popular.
Algun grup més?
Rèplica?

Doncs, l'única rèplica és del Grup Parlamentari Popular, per un temps màxim de quatre minuts.

El senyor Castelló Sáez:

Gracias, presidente.

Mire, en primer lugar, voy a recomendar la toma masiva de antiinflamatorios, por la tortícolis que van a enganchar de tanto mirar hacia atrás.
Sería bueno que empezáramos a mirar hacia delante.

Magnificar es decir que uno estuvo quince minutos, cuando realmente, desde que entra al edificio hasta que saluda al gerente de ferrocarrils, está poco más o menos que dos minutos.
Eso es magnificar.
Eso es mentir, en caso que lo diga una consellera.

Y nos pregunta que qué se aporta.
¿Cómo que qué se aporta?
Saber si se ha dicho algo que es cierto o se ha mentido.
Es que la vicepresidenta del gobierno dijo que no se le había dejado entrar, que se le había impedido la entrada a una consellera a una dependencia de La Generalitat y que tuvo que esperar quince minutos.
Es que es mentira.
Pero es una mentira que, según la propia vicepresidenta, contó la consellera en sede del Consell, en el pleno del Consell, dejándolos a todos -sic- estupefactos.

¿Saben, saben qué es una cortina de humo?
Una cortina de humo es utilizar vilmente, vomitivamente la comisión del metro y las víctimas del metro para tapar a una consellera que miente.
Eso es una cortina de humo, eso es una cortina…

¿Y me hablan ustedes de código moral, después de haber mentido?
Ha venido a la comisión con una mentira y va a salir con dos mentiras.
Esa es la verdadera cara del Consell, la cara de la mentira que ha puesto la señora consellera, la señora Salvador.
Es la cara de la mentira del nuevo Consell.
Es que tendría que actuar el conseller de transparencia, debería hacerlo ya, urgentemente.
Esto no puede ser.

Claro, es que nos dice: «Y otra vez con los documentos…».
Consellera, ¿dónde está esa documentación que cogió usted?
(Veus) ¡Ah!
, en… Pero, ¿no iba usted a rescatarla?
¿No iba usted a rescatar esa documentación?
¿Dónde la tiene?
Ha dicho usted antes que iba…, (veus) iba a coger… ¡Ah!
, a disposición… Ha dicho usted que iba a recoger esa documentación porque corría peligro.
¿Y dónde la ha dejado, donde estaba?

¿Qué fue, a saludar a los funcionarios?
Fenomenal, es lo que hay que hacer siempre.
Muy bien hecho, consellera.
Lo que no hay que hacer es mentir, que es lo que ha hecho usted también.

Y, además, fíjese, cuando a un niño se le pilla en una mentira, siempre se le dice que no hay que sostenella, que hay que decir la verdad.
¡Oye!
, si has dicho una mentira, luego tienes que decir la verdad.
Fíjese, y no hubiera sido tan grave, de verdad, no hubiera sido tan grave.
Pero, que usted aquí no haya dicho la verdad, es muy grave.

Veo que está todo el mundo muy confundido.
Ha dicho alguien: «Tenemos derecho a saber la verdad.
» ¡Espectacular!
Y alguien ha dicho que no tiene motivos para desconfiar de la consellera.
Claro, el único que tiene motivos es el señor Rubén Ibáñez y yo, que hemos visto el vídeo.
No es que tengamos motivos, es que sabemos, con certeza, que la consellera mintió en el Consell y que, luego, de esa mentira se hizo eco de forma irresponsable la vicepresidenta del gobierno, también, también.
(Veus) De forma irresponsable…, bueno, es lógico que una compañera del Consell no mienta, ¿no?
Si te ha engañado, ya no sabemos hasta qué punto.

Le voy a decir una cosa.
No voy a consentir que se ponga en duda mi palabra, no lo voy a consentir.
Y se nos ha prohibido difundir el vídeo y, por supuesto, vamos a cumplir, pero no en sede parlamentaria.

Presidente, esto es lo que me dieron ayer y se lo voy a entregar a usted en cuanto acabemos el punto, no voy a hacer el paripé de ponerme de pie ahora, que esas cosas quedan muy bien para la prensa y tal.
Este es el vídeo.
Le pido que, en la próxima comisión, exhiba el vídeo y sepamos si hubo mentira o no hubo mentira.
Esta es sede parlamentaria.
Queremos transparencia.
Veamos el vídeo en sede parlamentaria.
A mí me parecería que lo lógico sería hacerlo de puertas abiertas.
Usted lo decidirá, ustedes lo decidirán.
Creo que todo el mundo tiene derecho a ver este vídeo, porque eso es transparencia.
Y lo que se ha hecho aquí, por parte del Consell, es mentir.

Gracias, presidente.

(Veus) No, no.
Pero yo le he pedido que se vea en la comisión, en sede parlamentaria, que es lo que sí que se puede hacer.

El senyor president:

Molt bé.

El reglamento decidirá el visionado o no visionado de este vídeo.

El senyor Castelló Sáez:

Bueno, es cuestión de voluntad política, presidente.
(Veus) Decir la verdad o no.

El senyor president:

Vamos a proceder a la finalización de este punto con la intervención de la consellera, por un tiempo máximo de cuatro minutos.

Inicia su intervención.

La senyora consellera d'Habitatge, Obres Públiques i Vertebració del Territori:

Senyor Castelló, el veig molt vehement en les seues intervencions.
(Veus) El veig molt vehement, sobretot en una defensa tant estoica d'una informació que se produïx i que se genera en un moment de transició entre una direcció de ferrocarrils, en una persona nomenada per vostés, i una nova consellera que acabava de prendre possessió i que se troba amb una informació que no se sap molt bé qui l'ha ordenada, per què se produïx, si és que seguixen perquè lligen en els mitjans de comunicació que vostés la demanen i la fabriquen.
.
.
Vull dir, no acabe d'entendre molt bé eixa credibilitat que ara sorgix de Ferrocarrils de la Generalitat Valenciana amb qui anteriorment la dirigia que, de repent, ara haja de ser una gran autoritat de transparència i de bona informació.

En qualsevol cas, vostés s'entesten en donar voltes sobre qüestions que tenen un recorregut molt curt, que no tenen cap vocació de servei públic, que d'esta compareixença ningú viurà millor, que no resolguem cap problema, que el substancial no és això, que el substancial és una altra cosa.

Eixa intensitat, eixa celeritat que li han donat a esta tema haguera sigut molt profitosa si vostés l'hagueren centrada en esclarir l'accident de metro i hagueren acceptat les infinites peticions que els grups parlamentaris en l'oposició vam fer les legislatures anteriors perquè se reobrira la comissió d'investigació del metro i no haguera calgut la comissió del dilluns.

Però vostés, estos anys, com jo deia abans, han estat en unes altres coses.
Han estat en la seua gran operació de maquillatge de la seua nefasta gestió.
I eixa gestió, eixa política de maquillatge estava en ferrocarrils, senyoria, és que estava en ferrocarrils, adoctrinant compareixences, pagant en tarifa plana informes de HM & Sanchis serveis diversos de tot tipus, que tot valia 6.
000 euros més IVA.
Havien de fer l'operació de maquillatge perquè venia el cinquè aniversari de l'accident de metro de 2006, l'operació de maquillatge perquè venia la reordenació del sector públic i les retallades que estaven previstes, perquè hi havia una vaga de ferrocarrils i havien de.
.
.
¿6.
000 euros tot?
¿Eren 6.
000 euros?
¿Tarifa plana en HM & Sanchis?
Li van traure molt de profit a l'adoctrinament dels compareixents.

Pagant factures a Deloitte para cursos de liderazgo, cursos de liderazgo en ferrocarrils.
24.
000 euros només en tres factures, senyoria.

Vull dir, les cortines de fum que vostés estaven creant durant anys i que, a més, necessitaven les operacions de maquillatge per anar tapant-les.
I això ens costava mala gestió, balafiament de diners públics i, a més, utilització de recursos públics per a tapar (veus) la seua mala gestió i per a reaccionar.
És que açò era el que vostés estaven fent.
És que açò és el que feia Ferrocarrils de la Generalitat Valenciana, que ara tenen una credibilitat impol·luta.

En qualsevol cas.
.
.
Sí, senyoria, cortines de fum per a tapar la seua mala gestió.
(Veus) Estem en una nova etapa.
Estem en una nova etapa i vosté sap que ha tingut la informació en temps i forma, no vullga fer ara ací un número com dient que no som transparents.
Perquè vosté ha anat, se li ha contestat, se li ha donat el llistat, (veus) se li ha dit que pot anar a ferrocarrils pel volum de la documentació.
Està una habitació plena de documentació.
Qualsevol diputat que ho demane pot anar allí a revisar la documentació.
(Veus) Vosté haguera pogut ja anar a ferrocarrils; ha decidit no anar (se sent una veu que diu: «Pero si la tienes aquí, la tienes aquí.
») a vore la documentació.
Podia haver anat, podia haver anat, podia haver anat des del dia que la va demanar.

En qualsevol cas, senyor Castelló, reitere, reitere que vostés.
.
.
Està molt bé que s'agarren a esta qüestió per a intentar, en un esforç ja quasi agònic, que l'atenció no estiga on ha d'estar, i és que, després de nou anys, se reobri la comissió d'investigació del metro.
I em sembla molt lamentable que vosté faça referència, de manera tan mal intencionada, a si fem ús.
.
.
, que estem fent ús de les víctimes de l'accident de metro.
(Veus) Sincerament, senyor Castelló.
.
.
Sincerament, senyor Castelló, no vaig a pronunciar-me.
Però, sincerament, senyor Castelló.
.
.

La feina.
Mire, la feina ben feta, la feina ben feta no necessita de deloittes ni necessita de HM & Sanchis, de milions d'euros que vostés han pagat per a maquillar la mala gestió que vostés estaven fent en ferrocarrils, eixa que ara volen traure tant de pit, que és tan pulcra, tan decent i que li han de fer tant de cas.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Muy bien.

Gracias.

Hemos finalizado el punto número 3.

Y vamos a informar sobre el punto número 4, que es la comparecencia del secretario autonómico de Vivienda, Obras Públicas y Vertebración del Territorio, para informar sobre el plan de actuación y trabajo al frente de la secretaria autonómica, solicitada por el Grupo Parlamentario Popular, con el registro de entrada número 730.

Hay también un escrito, por parte del conseller de Transparencia, Responsabilidad Social y Participación y Cooperación, con el número 2.
921, en el que excusa la asistencia a la comisión del secretari autonòmic d'Habitatge, Obres Públiques i Vertebració Territorial.

Y, por tanto, en el escrito del secretario autonómico, excusa su ausencia a la comisión y solicita s'ajorne, se traslade su comparecencia a la próxima comisión.

El senyor Castelló Sáez:

Una cuestión sobre este tema, presidente.

El senyor president:

Sí.

El senyor Castelló Sáez:

Decirle que, con arreglo al artículo 168 del reglamento, esto que estamos haciendo no se puede hacer porque obliga a comparecer, una vez están incluidos en el orden del día, salvo que medie una cuestión de fuerza mayor, que no es la agenda.

Ya nos ha pasado con dos consellers con el orden del día cerrado.
Ahora nos pasa también con los secretarios autonómicos.
Y no nos parece que esta sea una marcha normal…

El senyor president:

En este caso…

El senyor Castelló Sáez:

…Sé que, cuando decimos estas cosas, ustedes volverán a girar el cuello…

El senyor president:

…Señor Castelló… No…

El senyor Castelló Sáez:

…Pero den un poco de ejemplo, sean transparentes y cumplan el reglamento, por favor, presidente,…

El senyor president:

En este caso el presidente…

El senyor Castelló Sáez:

…exíjalo.
Le pedimos que lo exija.

El senyor president:

…En este caso, el presidente, con acuerdo de los portavoces del resto de grupos -estaba su compañero-…

El senyor Castelló Sáez:

Sí, sí.
Lo sé, lo sé, lo sé.

El senyor president:

…convocamos el jueves a última hora.
Y, por eso, el secretario autonómico, que estaba con un viaje previsto a Bruselas, no fue informado con tiempo…

El senyor Castelló Sáez:

Ya, ya.
Pero, una vez convocada la comisión,…

El senyor president:

…Es más culpa de la presidencia por conceder a todos,…

El senyor Castelló Sáez:

…presidente, una vez…

El senyor president:

…por conceder a todos los…

El senyor Castelló Sáez:

…No sea usted tan bueno, presidente.
(Rialles)

El senyor president:

…a todos los portavoces tiempo y hora para esta comisión que del secretario autonómico.

Por lo tanto,…

El senyor Castelló Sáez:

…En cualquier caso…

El senyor president:

…la presidencia asume que convocó un poco tarde, dado que estaba con el resto de compañeros cerrando la agenda de todos.

Queda zanjado.

El senyor Castelló Sáez:

En cualquier caso, presidente, lo que sí que le pedimos es…

El senyor president:

Queda zanjado este tema.

El senyor Castelló Sáez:

…diligencia a la hora de controlar que, una vez esté en el orden del día, comparezcan los altos cargos.

Gracias.

Preguntes

El senyor president:

Y procedemos al siguiente punto, que es el punto número 5, que es la pregunta número 4, formulada por la diputada Elisa Díaz González, del Grupo Parlamentario Popular, a la consellera de Vivienda, Obras Públicas y Vertebración del Territorio sobre la instalación de plataformas para personas de movilidad reducida, con el número de registro que corresponde, por un tiempo de cuatro minutos.

Inicia el turno de intervención.

La senyora Díaz González:

Gracias, señor presidente.

Señora consellera, ¿en qué trámite se encuentra la ejecución de la instalación de las plataformas para personas de movilidad reducida que estaban previstas por FGV?

El senyor president:

Sí.
Quedan trece.

Inicia el turno de respuesta la honorable consellera.

La senyora consellera d'Habitatge, Obres Públiques i Vertebració del Territori:

Gràcies, senyor president.

Senyora Díaz, com vosté ha de saber, el 12 de maig de 2015 es van adjudicar les obres d'execució de les plataformes per a persones amb mobilitat reduïda en deu estacions de la xarxa Metrovalencia, per un import de 143.
562,30 cèntims, sense IVA, i un termini d'execució de tres mesos.

No és que s'estava redactant el projecte, com s'indica en la pregunta, sinó que estava adjudicada l'execució de l'obra.

Les obres van començar el passat 22 de juny, però ja, en l'acta de comprovació de replanteig del mateix dia, es deia -i ho llisc en castellà, perquè està redactat en castellà-: «El contractista alega estar teniendo ciertos problemas para conseguir a tiempo el pavimento porcelánico naranja, dado que las empresas que lo venían suministrando han indicado que no les queda en stock ni van a fabricar más, y las alternativas que se están viendo no se comprometen a suministrarlo hasta dentro de unos meses, por lo que, si se confirman estos extremos, la obra se paralizaría.
»

Per tant, el 22 de juny l'empresa ja advertia de problemes de subministrament, un material específic, una rajola especial per a estes obres, de manera que l'1 de juliol, encara amb l'anterior equip de direcció de ferrocarrils, es va acordar la suspensió de les obres.
Vaig a llegir-li l'acord de suspensió, que està redactat en castellà i que ve a reproduir l'acta d'abans: «Se ha procedido a paralizar la obra de ejecución de plataformas para PMR en las estaciones de ferrocarrils en Valencia por falta de pavimento porcelánico naranja, debido a que las empresas que lo venían suministrando han indicado que no les queda stock, ni van a fabricar más, y las alternativas que se están consiguiendo no se comprometen a suministrarlo hasta dentro de unos meses, teniendo que esperar a que se fabrique.
»

Davant aquesta situació, aliena a l'entitat ferroviària, en estos moments ferrocarrils treballa per tal de solucionar el mes prompte possible aquesta incidència contractual.

El senyor president:

Finaliza la intervención.

La diputada Elisa Díaz.

La senyora Díaz González:

Gracias.

Señora consellera, entonces entiendo que, a pesar de la falta de suministro, usted está de acuerdo en seguir llevando a cabo esa implantación, esa instalación de las plataformas que se iban a instalar en estas diez estaciones.
Entiendo que, si el problema es el suministro, cuando se suministre… Además ha afirmado que lo está intentando solucionar.

Por tanto, lo que se estaba llevando a cabo, es decir, la gestión del Partido Popular, usted la avala, la alaba, y la mantiene.
Lo cual me parece de verdad, me hace feliz, que usted quiera mantener esa gestión del Partido Popular, sobre todo después de tantas malas palabras y tanta crítica negativa hacia FGV durante tantísimos años que ha estado usted en la oposición.

Me congratula que usted ahora, viendo la gestión que se ha llevado a cabo, siendo consellera se quiera apropiar de la misma con afirmaciones que hace usted misma.

Porque dice que, a pesar de la situación económica, situación económica con la que hemos tenido que trabajar el Partido Popular y gestionar durante muchos años, situación económica en la que nos dejó el Partido Socialista en España.
Y dice: «A pesar de la situación heredada», de la cual yo supongo que tendría que dar gracias en este aspecto, puesto que luego continúa diciendo: «He podido comprobar los trabajos de mejora que se están llevando a cabo en los tranvías en veinticinco unidades, doce tranvías están en circulación -antes de que usted fuera consellera, no es cosa suya- y con una inversión de ocho millones de euros.
» Por cierto, usted habla también aquí de mala gestión.
Yo le diría que ocho millones de euros invertidos y con un ahorro económico importantísimo, porque los trabajos de reforma los hace FGV directamente, algo que no ha cambiado.
Supongo que también usted está de acuerdo en que siga siendo así.

Por lo tanto, no es esa mala gestión de la que están hablando aquí, es una buena gestión de la cual usted se cuelga medallas y se quiere apropiar.
Y, de verdad, es que nos encanta, nos encanta y nos gustaría que siguiera por ahí.
Nos gustaría saber si ese camino lo va a seguir, o sea, si va al final a instalar esas plataformas en las estaciones que faltan, las que ya tenía planeadas el Partido Popular.
Y, a partir de ahí, si va a seguir trabajando en ese camino, haciendo hincapié en esa importancia y prioridad que para el Partido Popular sí que la tiene, el acceso al transporte público, y que usted afirma que también es importante.
Esperemos que sí, que así sea, porque además se ha reunido con asociaciones, como ONCE, Cocemfe y Cermi, y supongo que les habrá dicho que está trabajando para que esas plataformas, que tanto nos pedían y que nosotros ya les informamos que se iban a instalar, se instalen finalmente.

Yo le diría, ¿para cuándo, entonces, se van a instalar esas diez?
Y alguna más supongo que tendrá previsto que se vayan a instalar.
¿Qué presupuesto se va a tener para la instalación de estas plataformas y para cuándo?
Porque usted dice: «Se está intentando solucionar.
» Pero, ¿para cuándo?
¿Va a tener una respuesta para estas organizaciones de personas dependientes, de personas con movilidad reducida, para que puedan acceder al transporte público de manera mejor, que es en lo que se ha estado trabajando tantos años durante el gobierno del Partido Popular, y que usted reconoce, con la boca pequeña, pero lo reconoce, que ha sido una buena gestión?

Nada más.

El senyor president:

Muy bien, muchas gracias.

Finaliza la intervención la consellera.

La senyora consellera d'Habitatge, Obres Públiques i Vertebració del Territori:

Senyora Díaz, sí, la situació econòmica és complicada.
Tinc el 80% del pressupost de 2016 per a carreteres hipotecades, per a pagar obres fetes, 320 milions d'euros de deute en ajudes a la vivenda, que cada dia que òbric un caixó és més deute.
O siga, una gran gestió van fer vostés.
D'infraestructures ferroviàries, tinc 23 milions d'euros hipotecats per a l'any que ve, quan este any el pressupost eren 19 milions d'euros.
Vull dir, és una gran situació econòmica.
L'altre dia ho dia en la compareixença.
Encara no tinc ni la foto finish de tot el deute.
Però bé, ja anirem resolent-ho, no es preocupe, que nosaltres estem treballant cada dia per tal de traure els projectes endavant.

Este projecte de què vosté parla, és que vosté fa la pregunta, «el proyecto», és que no és un «proyecto», és que l'obra estava adjudicada.
A la millor vosté, a l'hora de formular la pregunta, no ho tenia molt clar, però l'obra estava adjudicada i estava començada.
Tranquil·la.
Com he dit anteriorment, l'anterior direcció de ferrocarrils va licitar i adjudicar el contracte de les obres que són objecte de la pregunta.
Però, uns pocs dies abans de començar les obres, van aparéixer problemes de subministraments de materials en l'empresa adjudicatària, com he indicat en les dos actes.
En este cas, com he dit, el problema és una rajola amb unes especificacions tècniques molt concretes, i que les empreses subministradores han deixat de fabricar.
No són fàcils de trobar en el mercat.
Per tant, és una incidència en l'execució del contracte.
L'única qüestió.
Nosaltres estaríem encantats que no s'haguera produït esta situació entre les empreses i que les obres hagueren acabat este mes de setembre, quan inicialment estava previst.

Però, encara que suposarà una millora de l'accessibilitat de les persones amb mobilitat reduïda, és una qüestió tècnica.
Vull dir, «continuar las obras», clar que van a «continuar las obras».
Quan pugam tindre el material per a continuar.
És que les obres ja havien començat.
Vull dir, si això a vosté li pareix magnífic.
Doncs, clar que magnífic que nosaltres apostem per les plataformes de mobilitat reduïda.
Si vosté ha de fer esta pregunta perquè ha de traure alguna cosa de bona gestió seua, doncs faça la pregunta, senyora Díaz, no passa res, que se'n va vosté molt contenta.
Hi ha una qüestió tècnica.
Si vosté la vol convertir en una qüestió política, doncs.
.
.
L'anterior equip d'FGV la va començar i l'anterior equip d'FGV va suspendre les obres.
Això també li ho puc dir, senyora Díaz.
Vull dir, el mateix equip que les va començar, les va suspendre.
Però bé, nosaltres ens hem trobat el problema que estem intentant solucionar.
No ens hem quedat esperant i el que hem fet.
.
.

El senyor president:

Vamos finalizando.
.
.

La senyora consellera d'Habitatge, Obres Públiques i Vertebració del Territori:

.
.
.
és una recerca entre les possibles subministradores de material, més enllà de les empreses que són tradicionalment subministradores per a trobar aquest material.

Per una altra banda, també vull dir-li que el nostre interés per les plataformes de mobilitat reduïda i per la mobilitat en el transport i l'accessibilitat, anem a convocar el Consell de Participació del Transport Adaptat.
.
.

El senyor president:

Vaya finalizando.

La senyora consellera d'Habitatge, Obres Públiques i Vertebració del Territori:

.
.
.
que vostés, des de l'any 2009, van crear i mai han convocat.
Per tant, tranquil·la que esta qüestió va a ser important i li anem a donar el recorregut que vostés no li van donar en el consell de participació que, tan important que és, no el van convocar, ni el van constituir mai, senyoria.

El senyor president:

Muy bien.

Finalizamos la.
.
.
(S'interromp la gravació)

(Se suspén la reunió durant uns minuts)

Proposició no de llei sobre les obres de millora i eliminació de les revoltes de Vallivana, al port de Querol, de la carretera N-232, presentada pel Grup Parlamentari Ciudadanos (RE número 483, BOC número 8)

El senyor president:

Bien, pues vamos a retomar la comisión con el punto número 6, que es la toma en consideración de la Proposición no de ley sobre las obras de mejora y eliminación de las curvas de Vallivana, en el puerto de Querol, de la carretera nacional 232, presentada por el Grupo Parlamentario Ciudadanos, con el número de registro y con tres enmiendas, las cuales han sido trabajadas.
Y, finalmente, hay una enmienda transaccional al punto número 6 y vamos a leerla.

Se mantiene la enmienda del Grupo Parlamentario Popular y se añade en el párrafo a, tras el texto «el mes próximo» lo siguiente: «y se licitan las obras dentro del año 2015», y conservando el resto; se elimina el punto b de la enmienda del Grupo Parlamentario Popular y se sustituye por el punto b del Grupo Socialista.

¿Esta es la enmienda transaccional acordada?
Correcto.
Pues, vamos, a proceder, en primer lugar, a la votación y, luego, fijaremos posición.
(Remors)

Vamos a proceder, esperamos a la compañera, no es de prensa, vamos a proceder a la votación del punto número 6, que es la toma en consideración de la Proposición no de ley sobre las obras de mejora y eliminación con la enmienda transaccional que hemos trabajado los cuatro grupos parlamentarios.
¿Votos a favor?
Se aprueba por unanimidad en este caso y vamos a iniciar el turno de intervenciones.

Inicia el turno de intervenciones por un tiempo de ocho minutos el Grupo Parlamentario Ciudadanos.

Sí, sí, interviene directamente.

El senyor García Salvador:

Hola, bon dia, senyor president.

Senyors diputats.

Bé, he de dir que avui per a mi és un dia tremendament emotiu i voldria recordar a tota la gent de les comarques d'interior, d'on vinc jo, de la comarca dels Ports i altres pobles de l'interior com el de la meua companya, i vullc recordar-los amb ells perquè és de justícia, perquè abans que nosaltres van ser ells els que van treballar perquè l'eliminació de les revoltes del port de Querol, perquè la prosperitat, en definitiva, als pobles de l'interior poguera arribar.
Aleshores, és de justícia recordar-mos d'esta gent.

Cal dir que per a la gent d'interior, i parlaré, en general, no només de la comarca dels Ports, sinó parlaré de l'interior, sabem el què és viure en l'interior, sabem alguns desavantatges que té, també té avantatges, però avui anem a parlar sobretot del que significa esta obra per a nosaltres.

Esta obra, en primer lloc, significa tindre unes garanties de poder prosperar econòmicament.
Sempre dia Campomanes que la felicitat de la gent es mesurava en termes de progrés econòmic.
Jo també penso que la felicitat de la gent moltes vegades es mesura en termes de progrés econòmic, i ara, per fi, penso que si açò és una realitat mosatros podem progressar econòmicament.

Hem de dir que les comarques d'interior hem estat sempre abandonades, preterides per molts dels governs centrals i moltes voltes pel govern d'ací, de València.
Sempre hem hagut d'anar lluitant contracorrent, ¿no?
Ara, per fi, pareix que vegem ja la llum al final del túnel.
He d'agrair també molt la col·laboració de tots els grups que s'han sumat a esta proposta, agrair-los la seua decisió i les seues millores.

Mire, una dada, per exemple, Morella, que és d'on sóc jo, a l'any 1900 teníem 7.
000 habitants; a dia d'avui, Morella té 2.
800 habitants.
Això mostra el que està passant en els pobles d'interior.

A banda d'això, cal dir que la via natural que unix els pobles del nord de la península amb els pobles del Maestrat, el litoral nord de la província de Castelló és esta, és la nacional 232 Vinaròs-Vitòria, i que és un anacronisme que a dia d'avui eixe port, eixa carretera encara estiga allí.

Per tant, estem parlant d'una reivindicació històrica i estem parlant d'una (inintel·ligible) .
.
.
que se faça justícia.
Nosaltres ja vam perdre el tren en les comarques de l'interior, però no metafòricament parlant, ¿no?
, vam perdre el ferrocarril, i ara corríem el risc de perdre també el dret a progressar, el dret que els nostres fills algun dia se pogueren replantejar tornar a les nostres comarques, la possibilitat de muntar indústria, la possibilitat de créixer i -com dia abans-, en definitiva, la possibilitat de ser feliços.

En el port de Querol, estem parlant que s'han d'eliminar sixanta-huit revoltes, que si algú coneix la zona de la comarca dels Ports, bé, és inimaginable el que mos toca fer, les peripècies que mos toca fer, com els nostres xiquets quan naixen ben menudets els has de portar al pediatra a Castelló, haver de fer 208 quilòmetres i tornar de nit, això produïx una angúnia tremenda, ¿no?
Aleshores, cal viure ahí per a saber de quina cosa estem parlant.

Després, en el tema de sanitat, mosatros tenim hospitals de referència, el més prop a 64 quilòmetres, no tenim servei de SAMU, cosa pel que anem a lluitar, no tenim servei de SAMU.
Cal recordar que era una cosa que el nostre president, morellà, ha reivindicat moltes voltes i que ara anem a dir-li que mos l'ha de posar perquè ell el va demanar.
En fi, 64 quilòmetres l'hospital més prop, sense SAMU, o a Castelló a 104 quilòmetres.
¡Imagine's vosté quin panorama!

Però, a més a més, cal afegir que s'han obert moltes mines de terra roja en la zona de Morella, en la zona de Terol i, ara, bé, els camions de gran tonatge, n'hi ha un trànsit pesant brutal que és un perill tremend, esta gent va a fer viatges i a fer rendibilitzar, aleshores, eixe és un altre perill afegit.

En fi, vullc dir que, a banda d'això, doncs el clima, ¿no?
, el clima inhòspit que nosaltres tenim a l'hivern.
L'hivern és molt rigorós, n'hi ha neu; ara, afortunadament, les coses van millorant, ja tenim servei de llevaneus i moltes coses però que, en definitiva, per a nosaltres açò -com he dit- és històric i suposa la vida, però així de clar, no és una cosa de dir «és molt exagerat», no, és la vida per a nosaltres.

Si açò és una realitat, i jo espero que sí, espero que sí, doncs nosaltres -ja dic- tenim una possibilitat gran de prosperar a la comarca del Maestrat, les empreses de Benicarló que també han sofert la virulència de la crisi i que han patit molt, tenen una possibilitat oberta, hem de recordar que no només vénen turistes del nord de Cantàbria, del País Basc, a Vinaròs, Peníscola, Benicarló, no, no, també van les mercaderies.
Això mos permetrà el que diem, podem tindre, obrir empreses que ara és impensable.
N'hi ha un exemple: n'hi havia una empresa que fa les hèlices dels parcs eòlics que està en les Coves de Vinromà, i nosaltres ja és que no vam poder ni aspirar a tindre això a Morella, i això eren llocs de treball, que a Morella és que no n'hi han, eren llocs de treball, doncs se n'han anat a les Coves de Vinromà, doncs lògicament.
¿Què hem de fer, que cada vegada que ix una hèlice amb un transport especial hem de tallar el Port de Querol?
És impossible.
O siga, nosaltres anem contracorrent.

Per això estic enormement agraït que siga una persona de l'interior, una persona de la comarca dels Ports, de pobles menuts.
I he d'agrair una altra vegada més als grups que mos ajuden, i simplement el que volem és que això vaja endavant, que siga una realitat, que es licite el més prompte possible i que, bé, algun dia mosatros puguem vore això que molta gent ja no ho vorà i que els nostres fills, els nostres joves, si volen decidir vindre a viure a Morella, a Cinctorres, a Forcall o a qualsevol poble d'interior, doncs que tinguen eixa oportunitat.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Iniciamos el turno de fijación de posición.

Inicia la fijación de posición el Grupo Parlamentario Podemos con un tiempo de cuatro minutos.

El senyor Jiménez Doménech:

Gràcies, senyor president.

Senyors diputats.

Efectivament ja estàvem d'acord amb l'essència de la proposta original presentada per Ciutadans, però més encara si n'hi ha havut un període d'esmenes que s'han pactat i encara han enriquit més el text, ¿no?

Estem d'acord com estàvem tots els signants de l'Acord de Morella del passat 30 de juliol de 2015, on reconec que estava també el company Alberto García que és un dels promotors d'esta PNL.

Considerem que hem de donar impuls a aquella iniciativa on ens vam implicar representants institucionals de diferents grups polítics del Senat, del congrés i de les Corts Valencianes, però també de las Cortes de Aragón, i pot ser el més important que també n'hi havia representants dels diferents municipis que recorren tot el trajecte de la carretera en el tram Vinaròs-Alcanyís.

Aquest acord -com dèiem- pretenia donar un impuls (soroll de papers) i fer seguiment d'este compliment que, d'una vegada per totes, d'estes promeses eternes sobre eixa carretera durant dècades de governs de diferents signes en l'estat espanyol que sempre pressupostaven, assignaven partides pressupostàries per a executar treballs en eixa carretera i mai es concretaven.

Ara que sembla que va de debò -i esperem no equivocar-nos, et veia molt optimista, Alberto-, creiem que esta vegada va de debò i creiem que s'haurien de reivindicar les tres actuacions contemplades en els pressupostos de 2016, ¿no?
, i no només una en particular que era la que portava Ciutadans en la proposta original.
S'han de defensar en bloc i en el Grup Parlamentari Podemos també vam estar temptats, ¿no?
, com a novençans que som en estes qüestions de la política, vam tindre esta temptació de presentar una PNL però, finalment, vam evitar transmetre esta sensació que podia ocasionar a altres companys d'altres forces polítiques el fet de protagonitzar una PNL.
I haguera estat en el nostre desig que esta PNL haguera estat treballada de manera conjunta i presentada de manera conjunta; no ha pogut ser, bé, ens haguera agradat això.
I per això vam estar a Morella, per això vam estar representant, expressant el nostre compromís allí.

I, òbviament, com no podem reivindicar des de les Corts Valencianes les tres actuacions perquè una està ubicada en el territori del Bajo Aragón, doncs ens agradaria que se donara trasllat a las Cortes de Aragón del nostre acord per a vore si d'alguna manera es poguera impulsar allí alguna iniciativa similar.

Per tant, definim la nostra posició favorable a la presa en consideració de la PNL resultant i transaccionada ja que reivindica estes dues intervencions -que els diem- a les comarques dels Ports, i a banda inclou esta observació molt necessària que les obres a realitzar siguen compatibles amb la futura adaptació progressiva del vial per a convertir-se en la desitjable A-68, ¿no?

Per a finalitzar ens agradaria això, que es donara trasllat al govern, a las Cortes de Aragón.

I res més, agrair a Ciudadanos i a la resta de grups la seua predisposició per a pactar estes esmenes i presentar una proposta més completa.

Gràcies.

El senyor president:

Interpreto que todos los grupos parlamentarios aceptamos que el acuerdo de hoy se traslade a las Cortes de Aragón.
Perfecto.

Continuamos el turno de intervenciones con el Grupo Parlamentario Compromís.

La senyora Bachero Traver:

Bon dia.

Bé, nosaltres continuem amb el compromís i amb totes les reivindicacions històriques establertes en l'Acord de Morella, acord al qual vam acudir dos diputades de Compromís per la nostra vinculació amb l'interior i amb les comarques del nord.

Demanem que es reivindique la realització dels tres trams que encara falten i que són un punt negre d'accidents -segons la Direcció General de Trànsit-, dels més alts de l'estat espanyol.

Estem totalment d'acord amb la proposta que es fa, amb les esmenes acordades i tot, donat que la nacional 232, Vinaròs-Santander, és un eix de comunicació de gran importància que travessa la península ibèrica, unint el mar Cantàbric amb el mar Mediterrani, transcorrent per terres de Cantàbria, Castella-Lleó, La Rioja, Navarra, Aragó i la Comunitat Valenciana; mentre que en altres províncies la millora de la nacional 232 ha avançat de forma important i, fins i tot, s'ha realitzat el seu desdoblament convertida en l'A-68 i que figura en la planificació del Ministeri de Foment en el seu tram fins al Mediterrani i que considerem prioritària en la seua totalitat.
Veiem com a Castelló i Terol el seu estat actual és molt deficient i impropi del que hauria de ser una carretera d'aquesta rellevància.

Les comarques del nord de la Comunitat Valenciana, els Ports i Baix Maestrat, juntament amb les veïnes de Terol, Matarranya i Baix Aragó, hem vist minvades les nostres perspectives socioeconòmiques davant l'escàs avanç durant dècades dels projectes de millora en els trams de Ràfels-Mont-roig, Morella Sud-la Torreta i port de Querol, patint permanentment nombrosos punts de velocitat molt reduïda amb traçats sinuosos.

Per tot este territori, afectat a més per la situació dramàtica de la despoblació, la nacional 232 és la infraestructura més important i transcendental per al nostre futur, únic eix de vertebració de les nostres poblacions, via d'accés als centres hospitalaris de referència, Alcanyís i Vinaròs, i altres serveis bàsics, la via de comunicació del transport de la nostra indústria i comerç i, a més, una via essencial per al desenvolupament d'un sector tan important en les dues províncies com és el turisme, entre altres aspectes.

Per tant, ací, en els trams Alcanyís-Morella-Vinaròs, la nacional 232 ha estat una carretera històricament oblidada, i el seu deteriorament i la no-execució dels diferents projectes de modernització han suposat un fre al desenvolupament de les nostres poblacions.
La seua millora no pot esperar més, ens ho exigixen el nostre futur més proper i les nostres necessitats com a ciutadans i ciutadanes per a tenir una bona qualitat de vida.

Els projectes de la nacional 232 -anteriorment citats- necessiten d'una tramitació ràpida, una consignació pressupostària adequada i un calendari d'actuació urgent.
Això ens afecta i ens ha de comprometre a tots i totes.

I instem el Ministeri de Foment a prioritzar les inversions en aquesta carretera perquè la millora de la nacional 232 en tots els trams esmentats siga una propera realitat.

Gràcies.

El senyor president:

Molt bé.

Continuem el torn d'intervenció amb el Grup Parlamentari Socialista.

La senyora Martín Pérez:

Gracias, presidente.

Agradecer de antemano a todos los grupos el acuerdo al que hemos llegado, porque lo que sí se agradece es que las PNL sean concretas, sean realizables porque es necesario que estas Cortes, que este nuevo tiempo de las Cortes, lleve a políticas prácticas, que los ciudadanos vean reflejado en nuestro trabajo diario sus reivindicaciones.

Por eso tenemos que apelar siempre a la concreción y creo que el acuerdo al que hemos llegado hoy va en esa línea.
Sobre todo si tenemos en cuenta que estamos ante una reivindicación histórica de las comarcas del norte de Castellón que han… que han reivindicado siempre esta nacional 232 como una vía de comunicación tanto a Aragón, como con el norte de España.

Es importante que se eliminen las curvas de la Vallivana, en el puerto de Querol, en el norte de Castellón.

Y debemos recordar que las distintas fuerzas políticas de aquella comarca están iniciando contactos y reivindicaciones ya.
Desde el 2009, se firma un manifiesto por la A-68 entre dirigentes de Castellón y de Teruel para la futura construcción de esta…, de la A-68.
Y tengan en cuenta también que el plan actual de infraestructuras, transportes y vivienda sí que contempla la conversión de la nacional 232 de Vinaròs a Santander en la autovía A-68, pero sin fecha definitiva.

La consecuencia de toda esta situación es lo que motiva, como hemos comentado, el Acuerdo de Morella por la nacional 232 (veus) y la A-68, que reúne tanto a los alcaldes representantes de…, alcaldes y concejales, de representantes de la zona, de representantes de La Generalitat, de la diputación, incluso de Aragón, parlamentarios del gobierno central.
Y en dicho acuerdo se señala que el tramo Alcañiz-Morella-Vinaroz ha sido históricamente olvidado y que, de esta manera, su deterioro y la no ejecución de los distintos proyectos de modernización ha supuesto un freno al desarrollo de la zona, como ya hemos comentado.

En función de todo ello, los firmantes declaran que quieren dar traslado a las distintas instituciones para que se impulse este proyecto que hoy hemos tenido a bien transaccionar todos grupos.

Es importante también que, en ese acuerdo al que hemos llegado, hablamos de fechas, pero hablamos también de financiación, algo que el Consell ya ha hecho en el mes de julio, porque es necesaria una dotación presupuestaria para llevar a cabo la licitación y ejecución de estas obras.

Y desde el Grupo Socialista, por supuesto, estamos de acuerdo…, hemos estado de acuerdo en el acuerdo al que hemos llegado y entendemos que…, bueno, que esta es la línea a seguir y que, desde luego, la política pasa por eso, por concretar y por realidades.
Creo que hoy es una prueba de ello.

Gracias.

El senyor president:

Finaliza la fijación de posición del Grupo Parlamentario Popular.

La senyora Gascó Enríquez:

Muchas gracias, presidente.

Desde el Grupo Popular vamos a unirnos a esta PNL.
Estamos totalmente de acuerdo por una cuestión de convencimiento y, sobre todo, por una cuestión de coherencia.

La verdad es que desde el momento que conocimos la PNL que presentó Ciudadanos estuvimos de acuerdo, lo que pasa es que parece que sea un tema de actualidad y a mí lo que sí que me gustaría constatar que el tema de la nacional 232 es un tema que tiene muchísima historia, porque son muchos los años los que las personas de la comarca del norte de Castellón llevan peleando y trabajando para que se consiga.

Y, por desgracia, esta es una historia que se puede contar prácticamente podría decir en fascículos.
Es una historia que ha tenido paralizaciones de las obras en demasiadas ocasiones por problemas de suspensión de pagos con la empresa, problemas medioambientales, problemas con las expropiaciones con los vecinos, por problemas económicos.

La última vez el ministro José Blanco fue el que dijo que se paralizaban las obras por una cuestión económica.
Y también es una realidad que el Partido Popular ha sido quien siempre ha desbloqueado las obras y quien siempre ha acabado poniéndolas en marcha.
Por lo tanto, por eso decía que es una cuestión de coherencia el seguir defendiendo y trabajando por la construcción de la nacional 232.

Como bien han comentado los compañeros diputados de otros grupos, la nacional 232 se compone de tres bloques.
A mí me gustaría que tuviéramos claro en qué situación nos encontramos y, precisamente, por eso hemos tenido que estar hablando qué puntos poníamos y qué puntos quitábamos, porque, evidentemente, en función del tramo del que estemos hablando, la situación es una u otra.

Por lo que respecta al acondicionamiento de la parte de Ràfels, decir que las obras ya están en marcha.
Esto es muy importante porque ha sido una reivindicación histórica y el hecho de que ya sea una realidad, yo creo que muchas veces la pancarta va bien, pero el hecho de ejecutar una obra es lo que pone el énfasis, el acento del compromiso de un gobierno con una zona.
Por eso insisto, otra vez más, que es una cuestión de coherencia y de convencimiento.

La segunda parte, que es la parte del barranco de la Bota -no de la Mota, que ponían algunos grupos-.
Por eso hacíamos nosotros nuestras alegaciones diciendo que es muy importante que se termine la parte de la exposición al público y tenemos el compromiso, por parte del gobierno central, de que la licitación estará antes de finales de año, con lo cual yo creo que también son gestos importantes que demuestran el compromiso.

Y, por último, el tramo de la Masía-Morella Sur, que es un tramo que está actualmente evaluándose…, haciéndose el estudio del impacto medioambiental.

Y acabar un poco mis palabras, como he empezado, y uniéndome al resto de mis compañeros, defendiendo la importancia de este tipo de infraestructuras para las comarcas de interior, sobre todo para la provincia de Castellón.

Castellón es una provincia que tiene noventa y seis municipios con menos de mil quinientos habitantes y ciento dieciséis municipios con menos de cinco mil habitantes.
Este tipo de infraestructuras yo creo que le dan vida, que son la seña de identidad de esa provincia, que es nuestra realidad geográfica y que por eso creo que iniciativas como esta, donde todos los grupos las defendemos, las peleamos y las luchamos de forma conjunta, siempre es algo que apoyaremos, que defenderemos y que esperemos se volverá repetir en un futuro.

Muchas gracias.

El senyor president:

Muchas gracias.

Antes de levantar la sesión, los portavoces de cada grupo parlamentario que se acerquen en acabar la sesión y recojo los teléfonos y vamos pactando ya las siguientes comisiones.

Vamos a levantar la sesión y ya se reanudará cuando corresponda.

(S'alça la reunió a les 12 hores i 35 minuts)