Untitled Web Page



**Ple de les Corts Valencianes realitzat el dia 16 de novembre de 2004.
Comença la sessió a les 10 hores i 38 minuts.
Presideix el Molt Honorable Senyor Julio de España Moya.
Sessió plenaria número 36.**

 

 

 

***Debat de totalitat del Projecte de llei de pressupostos de la Generalitat Valenciana per a l'exercici 2005.
Esmena a la totalitat presentada pel Grup Parlamentari Socialista (RE número 17.
705, BOCV número 70).***

 

 

**El senyor president:**

 

Bon dia, il·lustres diputades, il·lustres diputats.

Punto primero del orden del día, debate de totalidad del proyecto de ley de presupuestos de la Generalidad Valen-ciana para el ejercicio 2005, enmienda a la totalidad presentada por el Grupo Parlamentario Socialista, registro de entrada 17011, *Boletín Oficial de las Cortes Valencianas* número 70.

Tiene la palabra el honorable señor conseller don Gerardo Camps.

 

**El senyor conseller d'Economia, Hisenda i Ocupació:**

 

Señor presidente, señorías.

Tengo el honor de comparecer ante este Pleno de las Cortes Valencianas para presentarles, en nombre del Gobier-no Valenciano, el Proyecto de ley de presupuestos de la Generalitat para el ejercicio 2005.

El presupuesto de la Generalitat Valenciana es el instrumento por el que se plasma la actividad financiera y la política económica del Consell, actuando de enlace entre la actuación del poder público y las expectativas de los ciudadanos a través del reflejo cualitativo de las previsiones económicas, prioridades presupuestarias y principales líneas de actuación que anualmente se fija el Gobierno Valenciano.

Los presupuestos de la Comunidad Valenciana para el ejercicio 2005, por tanto, contemplan los recursos necesarios para la consolidación y mejora de los servicios públicos que se prestan a los ciudadanos, la puesta en marcha de nuevas políticas que contribuyan a la consecución del objetivo propuesto por el Consell, como es un crecimiento económico socialmente deseable, es decir, equilibrado, sostenible y con alta generación de empleo.

Pero además, señorías, los presupuestos de la Generalitat Valenciana para 2005 tienen la particularidad de contemplar las medidas que tuve ocasión de presentar el pasado mes de octubre ante el Pleno de las Cortes, derivadas del Programa de estabilidad 2005-2007.

De hecho, las grandes líneas de estos presupuestos se enmarcan completamente en el Programa de estabilidad 2005-2007 refrendado por estas Cortes, al tiempo que contemplan el conjunto de las actuaciones previstas en el Plan de inversiones 2005-2007, que para el ejercicio del año 2005 asciende a 4.
345 millones de euros, es decir, la inversión más alta producida en un ejercicio en la historia de nuestra comunidad.

Como saben, este programa permitirá que nuestra comunidad alcance el equilibrio presupuestario en términos de contabilidad nacional, sin limitar la inversión, en el año 2008.

La solidez y estabilidad del crecimiento económico de nuestra comunidad nos va a permitir cumplir con los objetivos de estabilidad, al tiempo que se va a prestar una atención preferente a las políticas de gasto en el área social y a la mejora de la dotación de infraestructuras en grado suficiente para contribuir, de modo decidido, tanto al equilibrio y cohesión territorial como al desarrollo económico que, desde hace unos años, ya está disfrutando la Comunidad Valenciana.

En consonancia con ello, las previsiones inmediatas para el ejercicio 2005 nos sitúan en un crecimiento por encima de los que se registrarán tanto a nivel nacional como de la Unión Europea, concretamente en el 3,2%.
Este crecimiento será posible, en gran parte, gracias a unos presupuestos elaborados en el marco de una coyuntura económica favorable, en el que van a primar las políticas de fomento de la política social, el mantenimiento de la inversión pública y el desarrollo de las políticas de empleo.
De igual modo, inciden en la potenciación de la investigación, desarrollo e innovación y en el fortalecimiento de la cohesión territorial.

En cuanto a la coyuntura económica internacional, el Fondo Monetario Internacional, en su informe correspondiente al mes de septiembre de este año, estima que la economía mundial crecerá en este año en el que nos encontramos a un mayor ritmo que el inicialmente estimado en las anteriores previsiones de primavera.
Así, el crecimiento mundial se aceleraría en 2004 hasta el 5%, tres décimas por encima de las anteriores estimaciones, y bajaría levemente hasta el 4,3%, en 2005, siendo una décima menor que en las anteriores cifras.

Por su parte, durante los seis primeros meses de 2004 la economía española ha experimentado una ligera ralentización de la tasa de crecimiento de su PIB, respecto a la tasa de avance registrada en la segunda mitad del año 2003.
El Ministerio de Economía y Hacienda, en sus previsiones macroeconómicas 2004-2005, sitúa el crecimiento de la economía española en el en el 2,8 para el ejercicio en el que nos encontramos rebajando sus previsiones respecto a las publicadas por el anterior ejecutivo y dejando para el año 2005 el alcance de su nivel potencial del 3%.

Por lo que a la economía valenciana se refiere, en el promedio del primer semestre del año en curso se ha registrado una tasa de crecimiento interanual del 2,7%, por encima del 2,6% de España, y más de un punto porcentual por encima de la registrada en nuestra comunidad en el mismo periodo del año 2003.

Las perspectivas para el ejercicio 2005 apuntan a que continúe la mejora del ritmo de crecimiento.
Está previsto que el producto interior bruto de la Comunidad Valenciana crezca, como ya he dicho, un 3,2%, dos décimas por encima del conjunto nacional y muy superior a la media de los países de la Unión Europea.

La evolución del mercado de trabajo valenciano ha venido caracterizado en los últimos años por una intensa creación de nuevos puestos de trabajo y por el sostenimiento del ritmo de generación de empleo, lo cual nos ha permitido avanzar hacia el pleno empleo que debemos consolidar, al tiempo que también nos planteamos nuevos retos y prioridades.

De hecho, el comportamiento del empleo en la Comunidad Valenciana en relación a las demás comunidades autónomas españolas durante el último año ha sido, como viene siendo habitual desde hace algún tiempo, bastante bueno.
Los datos de la Encuesta de Población Activa del tercer trimestre de este año ­los últimos datos EPA­, ponen de manifiesto que desde junio de 1999 hasta septiembre del 2004, el empleo ha crecido en 313.
500 nuevos ocupados en la Comu-nidad Valenciana.
Asimismo, según estos mismos datos, desde el inicio de la actual legislatura en junio de 2003 hasta hoy, el empleo ha crecido en 66.
600 ocupados en la Comunidad Valenciana, lo cual supone un aumento del 3,8%, frente al 3,4% del conjunto de España.

Quiero destacar asimismo, como último dato que tenemos a nuestra disposición, que los datos de afiliación a la Seguridad Social correspondientes al mes de octubre del presente año son altamente satisfactorios en la Comunidad Valenciana, concretamente hubo un incremento de afiliación a la Seguridad Social de 41.
866 nuevos afiliados, que fue la subida más alta de todo el conjunto de las comunidades autónomas españolas.

De ahí que esperemos alcanzar durante el ejercicio 2005 la creación de 38.
000 nuevos puestos de trabajo, con lo que el objetivo del pleno empleo que el Gobierno Valenciano fijó con los agentes económicos y sociales en el marco del Pavace, cada vez resulta más alcanzable.

En este contexto que les he descrito de crecimiento económico y creación de empleo, y para continuar con estos resultados, el Gobierno Valenciano ha elaborado un proyecto de presupuestos para 2005 definido sobre los siguientes ejes estratégicos.

En primer lugar, seguir aumentando los recursos destinados a políticas sociales mejorando al mismo tiempo la calidad, eficacia y eficiencia de la prestación de servicios en las áreas de sanidad, bienestar social y educación.

En segundo lugar, el mantenimiento de la inversión pú-blica como estrategia básica para el mantenimiento de un crecimiento ordenado y sostenido.

En tercer lugar, impulsar decididamente las políticas en materia de empleo, que permitan la creación de nuevos puestos de trabajo con el objetivo de alcanzar el pleno empleo en nuestra comunidad.

En cuarto lugar, potenciar la innovación tecnológica y los procesos de investigación y desarrollo como estrategia para incrementar la productividad de los diferentes sectores y la competitividad de nuestra economía.

Y, por último, fortalecer, el grado de cohesión territorial de la Comunidad Valenciana.

Todos estos objetivos los vamos a alcanzar mediante una asignación eficiente y eficaz de los recursos públicos de la Generalitat en el marco del Programa de estabilidad para la Comunidad Valenciana, utilizando los recursos que el modelo de financiación proporciona, además de los procedentes de los tributos propios y los fondos europeos que el programa operativo 2000-2006 contempla para el ejercicio 2005.

En consecuencia, el presupuesto para el año 2005, que asciende a la cantidad de 10.
552,3 millones de euros, registra un crecimiento del 9,7% con respecto al año anterior, siendo las secciones de Cortes Valencianas, Empresa, Universidad y Ciencia, Presidencia, Sanidad, Justicia y Educación las que presentan mayores incrementos en términos porcentuales.

En consonancia con los ejes sobre los que pivotan los presupuestos para 2005, se ha puesto un especial énfasis en las siguientes prioridades de gasto, que a continuación analizaré con mayor detenimiento, como son investigación, desarrollo e innovación, con un crecimiento del 13,1%; inversiones publicas presupuestarias, que aumentan un 4,4%; las políticas de empleo con un incremento porcentual del 10,4%; el gasto destinado al bienestar social se ye incrementado en un 7%; educación y sanidad aumentan el 8,3 y 12,1%, respectivamente; justicia y administración publica aumentan un 10,1% y las dotaciones destinadas al apoyo a sectores productivos se ven incrementadas en un 14,1%.

Señorías, como ya he dicho en alguna otra ocasión, los presupuestos de la Generalitat Valenciana para el año 2005 son los más sociales de la historia de nuestra comunidad.
Al igual que en ejercicios anteriores, el gasto social sigue constituyendo un pilar básico de unos presupuestos que van a seguir impulsando las políticas sociales que desde 1996 los gobiernos del Partido Popular han venido aplicando con eficacia evidente.
En este sentido, como les he indicado anteriormente, quiero resaltar los importantes crecimientos que registran algunas de las secciones del Presupuesto.

El volumen de gasto que se concentra en éstas persigue un objetivo muy claro: que el crecimiento económico sostenido que estamos disfrutando en la coyuntura macroeconómica actual vaya paulatinamente ordenándose y beneficie a toda la sociedad en su conjunto con una redistribución más eficiente y eficaz de los recursos.

Además de crecer y crear riqueza, desde el Gobierno Valenciano se pretende garantizar una distribución más justa y solidaria de la misma.
Y ello teniendo especialmente en cuenta, como ya he dicho en otras ocasiones, que detrás de toda política social hay personas, y son precisamente las personas las que legitiman y demandan cada vez más mayores cotas de bienestar y protección social.

Y para ello, señorías, una de las principales prioridades de los presupuestos de la Generalitat Valenciana para el año 2005 se ha situado en la potenciación del gasto social, dado que el volumen de gasto que destinamos a políticas sociales, incluyendo las relativas a vivienda, empleo y cooperación internacional, alcanza el 78,1 % del presupuesto total.

Así por ejemplo, considerando la distribución del gasto por consellerias, la Conselleria de Sanidad destina el 62,4% de su presupuesto al Programa de asistencia sanitaria, que experimenta un crecimiento del 10,9%, superior al del propio Presupuesto, y este contexto hay que destacar también el crecimiento que experimenta el capitulo II de esta conselleria, que asciende al 23,1%.
Con ello se confirma, un año más, el compromiso del Gobierno Valenciano en ofrecer a sus ciudadanos más y mejores servicios.

Baste considerar a este respecto, que el presupuesto de la Conselleria de Sanidad, tras crecer un 12,1%, asciende a la cantidad de 4.
164 millones de euros.
Ello significa que el Gobierno Valenciano va a destinar a lo largo del año 2005 más de 11,4 millones diarios al mantenimiento, mejora y funcionamiento de su red de asistencia sanitaria, lo que equivale a 1.
897 millones al día de las antiguas pesetas.

Las políticas más importantes que, en materia sanitaria, el Gobierno Valenciano tiene previsto impulsar a través de los presupuestos que hoy someto a su aprobación, señorías, apuntan hacia objetivos tan importantes como mejorar la eficiencia en el uso de los recursos económicos para la prestación de servicios sanitarios, modernizar las infraestructuras sanitarias publicas de la Comunidad Va-lenciana, completando la red autonómica de centros, o desarrollar actuaciones que evalúen y contribuyan a mejorar las condiciones de prestación de la citada prestación.
Respecto a esta conselleria, quisiera destacar el importante volumen de recursos que se concentra en las partidas destinadas a inversiones en la red sanitaria valenciana, que asciende a 212 millones de euros computando los capítulos VI y VII.

A lo largo de los últimos cuatro años, el esfuerzo inversor del Gobierno Valenciano ha permitido acometer la puesta en marcha de nuevos centros sanitarios que, una vez concluidos, deben funcionar bajo unos parámetros de eficacia, eficiencia y calidad que adecuen la adecuada prestación de la asistencia sanitaria.

Para que esta prestación sea eficaz, es necesario dotar a dichos centros de los recursos suficientes que permitan mantener e, incluso, incrementar los estándares de cobertura y calidad en el servicio prestado que nuestros ciudadanos exigen.
A ello se dedican 1.
188 millones de euros en concepto de gastos de funcionamiento, con un incremento del 23,1% con respecto al ejercicio anterior.
Ello es una prueba más del extraordinario esfuerzo inversor que se ha llevado a cabo en los últimos años.

Otra de las áreas integradas en la política social que caracteriza uno de los ejes estratégicos de estos presupuestos es la de educación.
La dotación presupuestaria de la Conselleria de Cultura, Educación y Deporte asciende a 2.
559 millones de euros, con un incremento del 8,3% con respecto al ejercicio anterior.

Este importante incremento va dirigido a favorecer la calidad del sistema educativo valenciano y a garantizar el derecho a la educación y a la igualdad de oportunidades en el acceso a la misma por parte de todos nuestros ciudadanos.

Quiero puntualizar, señorías, que de entre las consignaciones presupuestarias que forman parte del presupuesto de esta conselleria, las destinadas a la educación universitaria ya no se integran en ella dado que las mismas se han consignado en la Conselleria de Empresa, Universidad y Ciencia, de nueva creación tras la última remodelación del Go-bierno Valenciano.

En ejercicios anteriores, especialmente en los dos últimos, se ha llevado a cabo un esfuerzo inversor muy importante en materia de centros educativos.
Este esfuerzo inversor se va a seguir canalizando a través de la Sociedad Construcciones e Infraestructuras Educativas de la Generalitat Valenciana, Ciegsa, cuyo presupuesto para 2005 asciende a la cantidad de 201 millones de euros.
Este presupuesto se destinará a la construcción y equipamiento de nuevos centros escolares así como la adecuación o reforma de los ya existentes.

El Gobierno Valenciano es consciente de que resulta prioritario en los momentos actuales garantizar el correcto funcionamiento de todos los nuevos centros creados y los anteriormente existentes.
Para ello, los presentes presupuestos incluyen dotaciones presupuestarias adecuadas para afrontar las necesidades que en materia de gasto plantean todos los centros educativos, tanto los de titularidad pública como los privados concertados.

Por esta razón, los gastos de funcionamiento consignados en la Conselleria de Cultura, Educación y Deporte que ascienden a la cantidad de 127 millones de euros, se incrementan un 16,8% y se destinan precisamente a garantizar una educación de calidad.

La dotación presupuestaria de la Conselleria de Bienestar Social por su parte se incrementa un 7%, alcanzando un volumen global de recursos que asciende a 416 millones de euros, donde adquieren especial importancia programas como el de familia, menor y adopciones, al que se prevé destinar un total de 79,4 millones de euros, con un incremento del 14% con respecto al ejercicio anterior; o el programa de integración social del discapacitado, que integra un incremento del 9,5% y que cuenta con unos recursos de 100,3 millones de euros.

El último de los programas que quiero destacar perteneciente a la Conselleria de Bienestar Social es el de integración de la inmigración, que tiene como objetivo el refuerzo de las políticas del Gobierno Valenciano en materia de integración de la inmigración en los ámbitos educativo, sanitario y de vivienda, y al que se dedica un total de 3,8 millones de euros.

Señorías, los presupuestos de la Generalitat Valenciana para el año 2005 en materia de vivienda, aparecen consignados en la Conselleria de Territorio y Vivienda, con unos recursos para 2005 que ascienden a la cantidad de 266 millones de euros y cuyas actuaciones en materia de vivienda más importantes se recogen en el programa de vivienda y proyectos urbanos.
Este programa cuenta con un presupuesto que asciende a 137 millones de euros, destinado al fomento de programas de acceso a viviendas y a la promoción, desarrollo y gestión de la vivienda.

Les decía que uno de los ejes de los presupuestos de la Generalitat Valenciana para 2005 es impulsar la inversión pública como estrategia básica para el mantenimiento de un crecimiento económico ordenado y sostenido.
Pues bien, en este contexto, el Plan de inversión 2005-2007 contempla para dicho trienio un volumen de inversión que asciende a la cantidad de 14.
019 millones de euros, de los cuales 6.
523 se financiarán con recursos del presupuesto de la Generalitat Valenciana.

Señorías, el Gobierno Valenciano está plenamente convencido de que los presupuestos de la Generalitat Valenciana van a permitir incrementar el elevado ritmo inversor que se alcanzó durante ejercicio anteriores.
Para ello se contemplan dotaciones necesarias para poner en marcha dicho plan, que ascienden a 2.
502 millones de euros.

Y a esta inversión presupuestaria.
.
.

 

**El senyor president:**

 

Señor conseller, vaya terminando, cuando pueda.

 

**El senyor conseller d'Economia, Hisenda i Ocupació:**

 

­voy terminando, señor presidente­, hay que añadirle la financiación de las inversiones públicas que se realizarán a través de otras fórmulas de financiación por 497 millones de euros y la inversión privada adicional inducida que ascenderá a 1.
346 millones de euros.

Como he tenido ocasión de decirles anteriormente, la inversión total en 2005 ascenderá a 4.
345 millones de euros.

Pero, señorías, hay que tener en cuenta que la dotación de capital público en general, así como la inversión en infraestructuras en particular, no garantizan por sí mismas un crecimiento económico ordenado y sostenido.
Sin embar-go, no es menos cierto que sin esfuerzo inversor, tal crecimiento no se pueda alcanzar.

El Gobierno Valenciano está convencido de que las inversiones previstas en los presupuestos de la Generalitat Valenciana para 2005 van a permitir que la Comunidad Valenciana aumente todavía más su grado de vertebración e incremente, al mismo tiempo, su competitividad como economía y como región.

Considerando la inversión presupuestaria y por consellerias, creo destacable, en especial, el volumen de operaciones de capital que se ha previsto en las consellerias de Infraestructuras y Transporte, Sanidad, Educación, Agricultura, Territorio y Vivienda.

Ustedes saben, señorías, que impulsar las políticas en materia de empleo ha sido y es uno de los objetivos principales del Gobierno Valenciano y constituye uno de los ejes estratégicos que inspiran estos presupuestos, puesto que sabemos que un crecimiento económico creador de empleo es la mejor política social: es la que más equitativamente y mejor distribuye los beneficios que produce.

Como les he mencionado al comienzo de mi intervención, la evolución del mercado de trabajo valenciano ha venido caracterizada en los últimos años por una intensa creación de nuevos puestos de trabajo y por el sostenimiento del ritmo de generación de empleo, incluso en momentos de coyuntura económica internacional adversa.

Esta favorable trayectoria de la economía valenciana ha permitido que el pleno empleo de sus recursos humanos disponibles aparezca como un objetivo plenamente asumible en el horizonte del medio plazo.
Ello es así en la medida que a lo largo de los últimos años se ha logrado intensificar la relación mantenida entre el crecimiento productivo y la consiguiente generación de empleo.

De hecho, si a finales de los ochenta y principios de los noventa la ocupación oscilaba y dependía, en gran medida, de la coyuntura económica imperante, en los últimos años el empleo se ha situado en una trayectoria marcadamente ascendente, dado que su creación ha pasado a conformar una de las características inherentes de nuestra economía.

A lo largo del año 2005 está prevista la creación de un total de 38.
000 nuevos puestos de trabajo, a través del impulso de programas generales de fomento del empleo y planes específicos para los colectivos considerados prioritarios, que tuve ocasión de exponer el pasado día 4 ante la Comisión de Economía, Presupuestos y Hacienda, y en los que no me detendré hoy.

Lo que sí quiero decirles en la presentación que hoy tengo el honor de realizar, señorías, es que los objetivos clave y principales proyectos en materia de empleo para el año 2005 son los siguientes.
En primer lugar, contribuir al logro del pleno empleo; seguir impulsando la igualdad de hombres y mujeres en el mercado de trabajo; prestar una atención especial a los colectivos de personas que presentan dificultades de inserción laboral, jóvenes, parados de larga duración, mujeres, poniendo una especial atención en la integración social del discapacitado; conseguir una formación profesional integrada y ajustada a las necesidades del sistema productivo; contribuir a la modernización del servicio público de empleo y finalmente continuar trabajando en la prevención de riesgos laborales y la mejora de la seguridad y salud laboral.

El Gobierno Valenciano es plenamente consciente de que la creación de empleo.
.
.

 

**El senyor president:**

 

Señor conseller.

 

**El senyor conseller d'Economia, Hisenda i Ocupació:**

 

Acabo, señor presidente.
.
.

 

**El senyor president:**

 

Es que el artículo 116 le marca a usted un tiempo de 15 minutos y llevamos 22.

 

**El senyor conseller d'Economia, Hisenda i Ocupació:**

 

en un momento­, corresponde a la iniciativa privada y que recae sobre la iniciativa pública la responsabilidad de establecer los mecanismos y estímulos necesarios para que el proceso de generación de empleo tenga lugar.
*(Remors)*

Por ello está previsto que para el próximo ejercicio ­y permítanme que lo diga, señorías­ la dotación presupuestaria de la Conselleria de Economía, Hacienda y Empleo será de 159.
933,84 millones de euros, lo que supone un crecimiento del 9,8 respecto del ejercicio 2004.

Ello junto a los apoyos a investigación, desarrollo e innovación que nos van a colocar en el 1,18% de nuestro PIB alcanzando una cuantía que nos coloca a la cabeza de todas las comunidades españolas, con el impulso a la cohesión territorial a través del Fondo de Cohesión que creamos en estos presupuestos, con la mejora de mantener la eficacia de los servicios públicos y la creación de un fondo de pensiones para los funcionarios, así como las importantes inversiones previstas en turismo y, dado que no tengo tiempo haré una somera intervención sobre ­mañana tendré más posibilidades­ lo que suponen los ingresos que no varían en mucho en cuanto a su estructura, de estos presupuestos, nos permiten que podamos decir, señorías, que los presupuestos para la Generalitat Valenciana del ejercicio 2005 pretenden contabilizar la disciplina y el rigor presupuestario con el esfuerzo en el gasto social e inversión pública apostando por una gestión austera y eficiente.

Su elaboración se ha orientado sobre la base de una coyuntura económica favorable, en la que la Comunidad Valenciana continúa registrando tasas de crecimiento superiores al conjunto de España y a la media de los países de la Unión Europea.

Este crecimiento económico se basa tanto en una reducción de la presión fiscal y en un mayor control del gasto público, como en la adopción de políticas económicas que van a permitir mejorar la productividad y competitividad de nuestro tejido productivo, incidiendo en sectores clave en la Comunidad Valenciana, lo cual va a tener un efecto positivo en la creación de empleo.

Porque, señorías, ­y acabo con ello­ pese al rigor y disciplina que inspiran estos presupuestos, desde el Gobierno Valenciano, y estos presupuestos son una prueba evidente de ello, no vamos a renunciar al espíritu con que desde el primer momento hemos intentado tener para ilusionar al conjunto de las valencianas y los valencianos.
Vamos a seguir creciendo y vamos a seguir siendo, como tuve ocasión de recordar ante estas mismas Cortes el pasado mes de julio, osados.
Osados en nuestras posibilidades, osados en las infraestructuras, en las telecomunicaciones, en la educación, en el bienestar, en nuestro campo y en la sanidad.
En definitiva, osados en nuestro futuro.

Esto es lo que pretende el Gobierno Valenciano con estos presupuestos, y es por ello que solicito, en nombre del mismo, la aprobación de la Ley de presupuestos para el año 2005.

Muchas gracias.
*(Aplaudiments des d'un sector de la cambra)*

 

**El senyor president:**

 

Muchas gracias, señor conseller.

Para defender la enmienda a la totalidad, tiene la palabra, en representación del Grupo Parlamentario Socialista, el ilustrísimo señor diputado, síndic, Joan Ignasi Pla.

 

**El senyor Pla i Durà:**

 

Senyor president.

Senyories.

Ho diré sense preàmbuls: desgraciadament, amb estos pressupostos este Govern i el seu president han renunciat a fer prompta la realitat que tenim, han tornat a defraudar els valencians i valencianes.
Per desgràcia en un moment especialment important i en un moment en què necessitem go-vernants amb perspectiva de futur, amb ambició, però també amb sentit de la realitat, vostés han fet uns pressupostos que no donen resposta als problemes concrets i reals que té esta comunitat.

Són uns pressupostos amb què no anem enlloc, perquè estos pressupostos, senyor conseller, són una enganyifa políticament parlant, i una falsedat en termes de gestió econòmica i pressupostària.
Són, en definitiva, ­i no em cansaré de dir-ho­ una mentira més d'este Govern.

Qualsevol persona que els analitze tranquil·lament i siga mitjanament objectiva arribarà a la conclusió que vostés ja no donen més de si i que no saben cap on van ni què fer.

Miren, el Projecte de pressupostos de la Generalitat per al 2005 que han presentat a esta cambra per a la seua aprovació, marca un punt d'inflexió en la pràctica pressupostària coneguda fins hui.
Si en anys passats els pressupostos van arribar a desvirtuar-se com a instrument de planificació de la política, en esta ocasió el pressupost ha aconseguit un grau d'arbitrarietat i d'irrealitat que convertix els comptes públics en un tràmit artificial que fa el Consell per a eixir del pas, prescindint de tot sentit de la responsabilitat i amb la seguretat que el que està escrit ni serà necessari complir-ho ni serà possible executar-ho.

Senyor conseller ­*senyor president* no ho dic perquè se'n va, que té molta faena­, estos pressupostos no són més que paper mullat, paper mullat.
Perquè, mire, en la meua intervenció en el debat de pressupostos de l'any passat ja vaig denunciar una situació del pressupost i de la hisenda autonòmica que per desgràcia s'ha vist plenament confirmada i empitjorada per la seua gestió.
Caldria dir, per la seua absència de gestió en este darrer any.

Més deteriorada que l'any passat és la situació de la hisenda autonòmica que presenta un balanç que cada dia és més preocupant.
La Comunitat Valenciana seguix ostentant el dubtós privilegi de ser la més endeutada d'Espanya i han aconseguit vostés arribar al rècord d'endeutament en relació al PIB, l'11%, empitjorant, inclús, el seu nivell respecte al 2003.
Cada u dels habitants, hòmens i dones d'esta comunitat estan endeutats en 1.
933 euros, i ha vist multiplicada per més de tres la quantitat que devíem en l'any 1995

En l'exercici de 2003, la Generalitat Valenciana tancà els seus comptes amb un dèficit de 971 milions d'euros.
I vull recordar-li-ho això perquè vostés vingueren ací a esta cambra presentant un tancament de 4 milions d'euros.
Quina diferència, de 4 a 971 milions!

Els socialistes, com ja li vam dir fa un any, esperàvem un comportament diferent d'este govern i del senyor Camps, però les coses estan anant igual o pitjor.
Li ho deia en este mateix debat fa un any, li deia que l'actual govern havia rebut una herència terrible, i ho continue pensant.
I els mostrava la meua disposició a recolzar-los per a fer un pla de sanejament de la hisenda autonòmica que permetera la recuperació de la fortalesa institucional de la Generalitat.
Un pla de sanejament que, li recorde en esta mateixa trona, havia de basar-se ineludiblement en eliminar un comportament es-quizofrènic, des del punt de vista pressupostari, que intentava semblar una administració de dèficit zero i, a la vegada, i a l'hora de la veritat, estava assumint dèficit de més de 600 milions d'euros ­971 l'any passat.
Un pla de sanejament que havia d'eliminar la pressupostació anual d'ingressos incobrables o imaginats.
Un pla de sanejament que havia de reduir les estructures d'alta direcció, així com els òrgans de direcció i gestió administrativa directament lligades a la tasques de direcció.
Vostés, en compte de reduir-ho, ho multipliquen per dos.
I un pla de sanejament que racionalitzara el sector públic autonòmic analitzant la viabilitat econòmica dels ens públics i el seu sector públic empresarial i, en definitiva, aplicant estratègies de desinversió en aquelles activitats que no constituïsquen bases fonamentals per al nostre creixement, per al que és generar entorn favorable per a les nostres empreses.

De tots estos principis, vostés, en el pla de sanejament que van portar a estes Corts el mes d'octubre, no n'han complit cap.
Només incloïen en part el primer aspecte, que, en definitiva, era eliminar eixa esquizofrènia que tenien de dir que estàvem en dèficit zero, i sabíem que teníem un dèficit real de més de 600.
Només eixa.
Però la resta, res.
Efectivament, després que el Consell de Política Fiscal i Financera els haja tret els colors, perquè els han tret els colors de manera vergonyosa, fent-los corregir el dèficit dels últims exercicis, vostés han assumit que, efectivament, els seus pressupostos, fins l'any 2004, han sigut uns pressupostos virtuals, i que ara que se n'han anat Aznar i Rato, ja no els queda més remei que incorporar al pressupost inicial un poc, només un poc, del que constituïx la lamentable realitat quotidiana de la situació pressupostària de la Generalitat.

Senyor president, senyories, senyor Camps, vosté i el seu govern han de fer front inexcusablement a esta situació.
Han de fer front a la situació creada perquè és molt greu, i l'empitjorament és palpable.
I no em despatxe vosté amb l'habitual i fal·laç acusació de catastrofisme.
No.
No estem dient això.
No amague el cap davall l'ala, no opte per la fugida cap endavant.
No siguen vostés, una vegada més, els que vagen a portar a esta Generalitat Valenciana, que és patrimoni de tots els valencians, a la ruïna pressupostària per a les properes dècades.
Per una vegada, per una vegada, després de molt de temps, siguen capaços de ser valents, d'afrontar la realitat i de no mentir.

Crega'm, avui ací em faig ressò de la preocupació dels ciutadans, de les associacions, de les empreses, del desànim de molts funcionaris, de l'escepticisme de qui ha d'afrontar la gestió econòmica del dia a dia dels col·legis, dels instituts, dels centres sanitaris, dels hospitals.
Em faig ressò de la impotència d'aquells que volen gestionar bé, però que no tenen al capdavant a ningú que els dirigisca.
*(Aplaudiments)* Em faig inclús ressò, inclús, de molts dels diputats del seu grup parlamentaris sorpresos per la manca de capacitat per governar esta comunitat que estan demostrant vostés en els darrers temps.
*(Aplaudiments)*

Complixc amb la meua obligació institucional.
I la meua obligació és hui dir-li ací la veritat, no ocultar-la, intentar que vosté siga capaç de dir-la també i de reconéixer-la i intentar explicar la necessitat de l'imprescindible canvi de rumb de la gestió econòmica de la Generalitat Valenciana perquè afecta al futur de tots, abans que la hisenda autonòmica rebente en les seues mans i perdem una oportunitat que, en definitiva, seria perdre una gran oportunitat que el nostre autogovern siga real, que la nostra capacitat d'autogovern per millorar la vida als valencians i valencianes siga real.

Estan vostés jugant, senyor Camps, amb al cor del nostre sistema autonòmic, amb els drets dels valencians i valencianes al seu autogovern.
La gestió irresponsable i dilapidadora ens ha conduït a una situació econòmica del pressupost que ha començat a afectar els serveis fonamentals que es presten als ciutadans i als fonaments, senyor Camps, de la mateixa institució autonòmica.
Sense recursos no hi ha govern i no hi ha autonomia.
Així de simple, senyor Camps.
El contrari és retòrica buida i mentides.

Senyor president, quan li permeten les seues converses, pot prestar atenció?
*(Remors i protestes)* Descendisca de la realitat virtual que vosté mateix es fabrica i que els mitjans de comunicació que vosté controla repetidament matxuquen a la ciutadania i mire de front la realitat que genera la seua penosa gestió dels recursos públics.

I la penosa gestió i la realitat del dia a dia és la que vaig a enumerar breument, que molts senten: les empreses que subministren el sistema sanitari cobren amb més d'un any de retard; les constructores, amb nou mesos de retard; els gastos de funcionament dels col·legis, moltes vegades els han d'avançar les Apa, perquè vostés els paguen a quatre mesos, a quadrimestre vençut; les entitats financeres estan obligades per vostés a anticipar a les residències de tercera edat la subvenció del trimestre, la subvenció del trimestre; i les universitats valencianes, evidentment, estan francament col·lapsades, estan perdent el tren del futur.

Tot el que acabe d'enumerar és una realitat quotidiana que es viu en el dia a dia d'esta comunitat i que evidència la manca de responsabilitat del seu govern amb els ciutadans.
Una realitat que se sembla poc al país de les meravelles que vostés s'encaboten en vendre en Canal 9 tots els dies.

Mire, senyor Camps ­ara que està atenent­, siga vosté de veritat valencianista, siga valencianista de veritat i, eixe valencianisme polític que predica, practique'l.
No base el seu valencianisme exclusivament en exigir a altres, en demanar a altres de forma victimista coses que li toquen fer a vosté.
No base eixe valencianisme polític en tornar a desenterrar els vells i acomplexats fantasmes anticatalanistes de sempre.
Exigisca's a si mateix no deteriorar les institucions de govern, no deteriorar l'autogovern valencià, fins a fer-les inservibles per als seus conciutadans.
Eixa és la seua responsabilitat.
*(Aplaudiments)*

Si s'aplica la seua política pressupostària, la que presentaren en octubre ací, si es porta a terme el pla de sanejament que el seu govern s'ha vist forçat a presentar i el mateix pressupost de 2005 que hui discutim, vostés hauran arruïnat un poc més la Generalitat Valenciana per al futur i hauran privat als ciutadans amb menys recursos de serveis públics que necessiten per a viure dignament.

El que és ben evident és que de la política pressupostària plantejada, vostés fan una renuncia expressa a aplicar mesures reals que modifiquen la situació de la hisenda autonòmica, del catastròfic sector empresarial pública, de les seues ruïnoses inversions en grans projectes orientades únicament a generar nous espais d'especulació urbanística.
Vostés renuncien a endreçar el rumb i ens porten, senyor Camps, a un abisme, a un abisme en el marc pressupostari i financer.
Ens han proposat un pla de sanejament que planteja teòricament anar reduint el dèficit en els propers anys, però mantenen una situació pressupostària d'extrema precarietat, que impedix reduir realment el dèficit.

On ens conduïx, senyor Camps?
On vol conduir-nos?
Quin miracle espera que es produïxca en els propers temps per a endreçar el rumb de la gestió financera?
Espera vosté segurament que es revise el pla financer a nivell sanitari que el president Zapatero ha compromés per a l'any proper?
Espera això vosté?
Vostés han sigut incapaços de començar a reclamar eixe sanejament del sistema sanitari.
Només l'han reclamat quan el govern d'Espanya ha plantejat la necessària revisió del sistema també quan la Generalitat Catalana ho ha plantejat.
Ahí sí que van vostés darrere del tripartit català.
En tota la resta, no, però ahí sí, per a reclamar.
*(Aplaudiments)* 

Ja li ho dic, ja li anticipe que la nostra posició en eixe tema, de la revisió del que és el finançament sanitari autonòmic, que ja la vam exposar en el seua dia, va a ser de lleialtat plena amb vostés, de lleialtat plena, però seiem junts i reclamem allò que ens correspon.
Ja li ho dic: nosaltres serem lleials per a reclamar un nou sistema de finançament sanitari, per a reclamar, com li diem que havien de reclamar vostés, un nou sistema de finançament autonòmic.
Però també li dic: qualsevol xifra inferior a la quantitat de 700 milions d'euros, que ja l'any passat li vaig dir ací que era, en definitiva, el desequilibri que teníem i sosteníem al llarg del temps, després de dos sistemes de finançament aprovats per vosté, serà una quantitat que considerarem insuficient i serà una quantitat que considerarem fruit de la incapacitat per a fer valdre, en definitiva, la defensa dels interessos valencians.

Senyor president, senyories, com vosté sap, d'acord amb la llei, el pressupost ha de ser l'expressió xifrada, conjunta i sistemàtica dels drets i obligacions a liquidar durant l'exercici.
Arribats a este punt, el projecte de pressupostos que porta a esta cambra ens dóna la informació d'estimació de drets i obligacions de les operacions no financeres i, per diferència, l'estimació del dèficit.
I jo li pregunte: quin és el dèficit que ens proposa per al 2005 ­pregunte­, el que mostra el compte financer del projecte de pressupostos en la pàgina 80 de l'informe economicofinancer i que ascendix a una necessitat de finançament de 245 milions d'euros?
És eixe?
O és el que s'obté del compte consolidat de l'administració de la Generalitat amb les entitats i empreses públiques, que ascendix a 827 milions?
Tampoc?
O el que amb este mateix àmbit global del sector públic autonòmic ens presenta fa tres setmanes a estes Corts en el pla de sanejament i que ascendix, per al 2005, a 730 milions d'euros?
És eixe?
Ha tardat vosté.
És a dir, hi ha tres possibilitats.
Ninguna de totes, ninguna de totes té clara vosté, senyor conseller.
La veritat és que este debat té poc sentit.
Si el Govern no és capaç de precisar, si el Govern no és capaç de precisar, en el pressupost de 2005 que van a gestionar, quina necessitat financera té, quin dèficit té realment, si és de 827 o de 730, si no és capaç, de què estem parlant, senyor conseller?
Tres xifres diferents de dèficit presenten vostés en tres elements que estem hui sometent a debat, en tres elements.
La veritat és que demostren una manca de seriositat i rigor que és molt preocupant.

Com és possible que no dediquen vostés una sola línia a l'informe economicofinancer, senyor conseller, senyor president.
.
.
?
Com és possible que no dediquen una sola línia en l'informe economicofinancer a explicar precisament el pla de sanejament?
Si al final diu vosté que és la tercera xifra, que és la del pla de sanejament, per què no ho expliquen en l'informe economicofinancer?
Ahí demostren vostés la manca de rigor i seriositat amb què s'han agarrat estos pressupostos, senyor conseller.
Així, del que pareix que estem parlant, cenyint-nos al pressupost de 2005, és que vostés han decidit que necessiten quasi cent milions més d'euros i, per tant, estaríem parlant d'un endeutament net del sector públic autonòmic de 854 milions d'euros.

Sincerament, la proposta del pressupost per al 2005 que plantegen és aterridora, és aterridora, senyor Camps.
No sé si el seu plantejament és senzillament inconscient, incapaç de comprendre que açò té un límit, o directament irresponsable.
És que no sé què pensar, senyor Camps, no sé què pensar.
Què pensen vostés, que som com els xiquets, els xiquets malcriats, que consideren que el papa vindrà un dia a traure el talonari de xecs i pagarà tot el que devem?
Això és el que pensen vostés?

Senyor president, senyories, açò no pot seguir així.
Jo crec que després del que hem escoltat i vist, quasi el que jo vaig a dir a partir d'ara ja sobra, perquè si no saben realment quin és el marc en què hem de moure'ns en el proper any, apanyats anem.
Però, en tot cas, nosaltres volem complir amb la nostra obligació i ens oposarem clarament a este despropòsit que vostés es preparen a executar.

I vaig a assenyalar alguns temes d'especial rellevància que permeten considerar que a més açò pot ser, i ho serà amb seguretat, pitjor encara del que preveu i del que estem mosatros ací denunciant.
I ho serà perquè el pressupost de 2005 insistix altra vegada, insistix altra vegada, a preveure ingressos incobrables, a preveure ingressos ficticis.
Insistix altra vegada, senyor Camps, a pressupostar despeses per davall de les obligacions que ja tenen reconegudes.
Però en quin món estem?
És a dir, tornen a repetir el mateix esquema d'inventar-se ingressos, d'incloure ingressos ficticis i d'intentar, una vegada més, pressupostar despeses per davall de les obligacions que tenen reconegudes.
Però com anem a tirar endavant en esta comunitat en un govern que té una irresponsabilitat en els plantejaments tan clara com esta.

Mire, vostés, en ingressos per transferències corrents de l'estat ­l'any passat ja li ho vaig dir, i no han fet ni cas­ preveuen en concepte de liquidacions d'exercicis anteriors del cost de suficiència 411 milions d'euros.
El total per a tota Espanya són 1.
300.
És a dir, un terç del que està previst per a tota Espanya ho preveuen vostés com a ingressos.
Ja saben que això no va a ser així.
Però és que a més en despeses, senyor Camps, insistisc, vostés continuen, continuen insistint en la idea d'incloure obligacions per davall del que estan gastant.
En sanitat ho fan de manera reiterada.

I anem a cenyir-se al que són els pressupostos socials.
Mire, en educació fa la impressió que a vostés els dóna igual exactament tot.
Estem a la cua d'investigació i desenvolupament.
Els fa igual que els nostres estudiants vegen retallades les seues beques.
Els fa igual exactament que el darrer any s'hagen destruït ­i ho vaig dir l'altre dia­ 10.
000 llocs de treball de gent jove, entre persones joves.
Els fa exactament igual.
Continuen parlant de la plena ocupació, com si la realitat que tenen davant de si mateixa no els deixara veure el fons de la qüestió.
La realitat és que vostés continuen parlant de la plena ocupació, que seria un objectiu desitjable i al que nosaltres estem disposats a contribuir activament, si no tinguérem una taxa d'atur del 10,66%, per damunt de la mitjana d'Espanya per primera vegada en molts anys, senyor Camps.

Vostés continuen parlant i generant esquemes ficticis realment.
Viuen de l'aparença.
En educació es gasten els diners en CreaEscola i en publicitat.
I la realitat quina és?
Que tenim en este pressupost i en este any 72 centres en barracons més que l'any passat.
Més barracons que mai quan, segons la seua propaganda, havia d'estar ja tot el mapa escolar conclòs.

I mentrestant també vostés continuen els increments en este pressupost de les ajudes a centres privats en un 25%.
No els importa que els instituts públics no tinguen diners per a fer front a les despeses de llum, a les despeses de calefacció, que hagen de comprar-se els xiquets en les biblioteques públiques de centres de València les llapis per a portar a la biblioteca perquè no tenen.
A vostés els dóna igual.
25% més cap a la iniciativa privada.
No els importa que no hi haja diners per a professors d'ensenyament infantil o que la inversió en nous centres educatius baixa un 55%.
Som una comunitat, senyor Camps, que en estos pressupostos continua allunyant-se cada dia més de la inversió mitjana per alumne a Espanya, i més encara a Europa.

I per no parlar de les universitats.
On estan les quantitats previstes en el matex Pla de finançament de les universitats elaborats per la Generalitat?
Només en 2004 van ser 7 milions menys dels que vostés mateixa van anunciar en el seu dia.
I en el projecte que presenten falten altres 120 milions d'euros respecte a les seues previsions.

En sanitat.
Per què diuen que la despesa farmacèutica de 2005 serà de 870 milions d'euros?
Quan vosté mateixa, en el Pla de sanejament, reconeixia que en 2004 estarien per damunt de 1.
200.
Per què?
M'ho podrà explicar.
Algú m'haurà d'explicar això.
Diu en el Pla de sanejament 1.
200.
I en este pressupost en posen 870.
Això no se sosté.

On estan els hospitals famosos, senyors consellers, als dos em dirigixc, promesos per a la província de Castelló o per a Gandia i Benidorm?
De veritat creuen que amb 400.
000 euros van vostés a posar un hospital auxiliar a Llíria?
400.
000 euros!
I com s'explica que tornen a posar les inversions en el pressupost de 2005, este que estem discutint, en els hospitals de la Vila Joiosa, d'Elda, d'Elx, de Vinaròs, d'Alcoi o de Xàtiva, que estaven ja en els pressupostos de la Generalitat, l'any passat, i ningú els ha vist fer res en realitat.

I per què tornen a posar els mateixos centres de salut?
Pareix que siga una repetició.
Per construir.
.
.
però no, no diga que no.
Bejís, està ja fa no sé quants anys.
Bejís, des de l'any 96.
València-Campanar, València-La Torre, València-San Isidre i Sedaví des de l'any 1999.
O els de la Malvarrosa, Alacant, Parc Lo Morant des de 2001.
O dotze centres més en els anys 2002, 2003 i 2004.
Però vostés què fan?
Què és el que fan?
A qui volen enganyar?
Als ciutadans d'eixos pobles, d'eixos barris de València que estan esperant els centres de salut des de fa sis anys?
Doncs cal dir-ho ben alt i clar.
Estan vostés enganyant, perquè tornen a repetir inversions promeses i compromeses i no fetes en estos anys.

Indústria.
.
.
*(aplaudiments)*

*(Ocupa la presidència la vicepresidenta primera, senyora Rosa María Barrieras Mombrú)*

 

**La senyora vicepresidenta primera:**

 

Sí, senyor diputat, vaja finalitzant, per favor.

**El senyor Pla i Durà:**

 

Bé, a pesar que el senyor Camps no vulga parlar de crisi, jo crec que el sector industrial d'esta comunitat necessita d'un bon recolzament que no té suport ni cobertura en estos pressupostos, senyor Camps.

Jo li insistisc que estos pressupostos podien ser una bona oportunitat per a readreçar el rumb i donar les condicions i afavorir les condicions perquè els nostres emprenedors i empresaris gaudisquen d'eixe optimisme desmesurat que vosté vol transmetre, però que en la pràctica no és real, perquè la preocupació és seria.
I estos pressupostos no incorporen cap de les mesures que necessitarien estos homes i dones que donen la cara tots els dies per a vendre fora del nostre país i tindre una cobertura ampla i suport ample.

No incorporen res per a millorar la capacitat d'innovar.
No incorporen res per a millorar el seu finançament des del punt de vista del que són nous projectes i inversions a fer i que estan compromesos a fer i volen fer, fins i tot en situacions de dificultat, perquè creuen en esta comunitat, però no tenen al costat un govern que, en definitiva, els done suport.

Jo li dic, senyor Camps, que estos pressupostos consoliden eixa imatge que jo denunciava ací ja la setmana passada.
Vostés estan lluny de la realitat, molt lluny dels homes i dones que fan d'esta comunitat una gran comunitat.
I per això, perquè necessitem i necessitem tots veure una perspectiva de futur serena, una perspectiva de futur sòlida, una perspectiva de futur rigorosa en el compliment i en la gestió dels diners públics, molts homes i dones esperen, esperen que este govern, que este govern siga capaç de reconsiderar la seua posició.
I que estes Corts, fruit d'eixa reflexió, siguen capaços de tornar, de tornar els pressupostos al govern, que estes Corts siguen capaces d'entendre la situació que vivim i tornar els pressupostos al govern.
Perquè, senyors diputats i diputades, corregir ara, estem a temps, seria un encert.
Tornen estos pressupostos al Consell i que el Consell en presente altres més ajustats a la realitat d'este país i a la gran perspectiva de futur que tenim tots junts si fem les coses com toca.

Moltes gràcies.
*(Aplaudiments)*

 

**La senyora vicepresidenta primera:**

 

Moltes gràcies, senyor diputat.

Per a torn en contra, en representació del Grup Parlamentari Popular, té la paraula l'il·lustre diputat senyor Costa.

 

**El senyor Costa Climent:**

 

Muchas gracias, señora vicepresidenta.

Señor vicepresidente del Consell.
Señoras y señores diputados.

Señor Pla, mire, hoy estamos aquí para hablar de un modelo económico, de un modelo presupuestario, para ha-blar de un presupuesto que hace una década de presupuestos populares en la Comunidad Valenciana y que han sido unos presupuestos donde se ha puesto de manifiesto el éxito de la política económica, presupuestaria y fiscal del gobierno valenciano.

Unos presupuestos, los del 2005, que apuestan por la sanidad, por la educación, por la creación de empleo.
Y unos presupuestos del 2005 que destinan la mayor cantidad de recursos en la historia a proteger, a potenciar y a luchar por el valenciano en esta comunidad.
Y eso, hoy más que nunca, es necesario, después del anuncio de la vicepresidenta primera del gobierno, después del chantaje *(veus)* del señor Carod diciendo que el valenciano y el catalán son uno.
Hoy más que nunca los recursos públicos para potenciar el valenciano son necesarios en estos presupuestos.
*(Aplaudiments)*

Y mire.
.
.
Y mire, señor Pla, ha empezado diciendo que se pone en tela de juicio la calidad de los servicios públicos valencianos.
Y usted no se da cuenta que el 81% del presupuesto público valenciano va directamente destinado a mejorar los servicios públicos, la administración pública, los sueldos de los funcionarios, en definitiva, la calidad de los servicios públicos valencianos.
Es decir, más del 81% del presupuesto va destinado a potenciar lo público en esta comunidad.

Y digo que es un debate de modelos porque este modelo es el que ha servido para generar 560.
000 puestos de trabajo en la Comunidad Valenciana y para crecer un 3,7% de media en la Comunidad Valenciana.
Hoy planteamos un presupuesto, y usted no ha dicho nada de eso, que pretende crecer un 3,2% en la Comunidad Valenciana en el año 2005.
Y lo hace con la convicción de que en los últimos meses, en los últimos seis meses la Comunidad Valenciana ha crecido por encima de la media de España.
Y nosotros creemos, porque así lo dicen todos los indicadores económicos, que vamos a crecer más que España.
Lo que también dicen los indicadores económicos es que en el poco tiempo que el gobierno socialista del presidente Rodríguez Zapatero lleva al frente de las finanzas públicas españolas, el indicador del clima económico ha bajado en nuestro país cinco puntos.
Es que la confianza del consumidor ha bajado otros cinco puntos.
Es que el comercio minorista ha bajado doce puntos.
Es que se han duplicado las importaciones y se han reducido los precios de las exportaciones.
Y frente a eso lo que nos dicen hoy nuestros modelos económicos es que el modelo del Partido Popular es el único que garantiza que eso no se produzca en la Comunidad Valenciana.

Y ha empezado poniendo en tela de juicio el Programa de estabilidad y la validez de estos presupuestos en función de ese Programa de estabilidad.
Programa de estabilidad que vino a estas Cortes gracias a un proyecto de ley del Partido Popular, que ustedes votaron en contra.
Programa de estabilidad que vino a estas Cortes con la abstención del Partido Socialista.
Y programa de estabilidad que además el Partido Socialista votó en contra.
Y lo votó en contra por dos motivos fundamentales, señor Pla.
Primero, porque ponía de manifiesto que el gobierno socialista en Madrid y que el gobierno socialista en Valencia convirtieron sus años de gobierno en las épocas más oscuras para las finanzas públicas y para la inversión en la Comunidad Valenciana.
20 puntos menos de inversión pública con el Partido Socialista en la Comunidad Valenciana y 20 puntos menos de inversión con el Partido Socialista en los gobiernos de Madrid y de la Comunidad Valenciana.

Y todo eso sucedía mientras las transferencias se negociaban en materia sanitaria y educativa y los gobiernos socialistas hacían absolutamente dejadez de las finanzas y de los servicios públicos valencianos.
Y no es verdad que el Partido Popular no reivindicara mejoras en la financiación de la sanidad cuando se gobernaba aquí y cuando se gobernaba en Madrid el Partido Popular.
El conseller Farnós, ya en el año 96, exigía al gobierno de José María Aznar la mejora de la financiación sanitaria como ocurría en Cataluña.
Y, fruto de eso, fue necesaria la aprobación de dos modelos de financiación que han hecho que en la última liquidación el gobierno del Partido Popular en la Comunidad Valenciana reciba 300 millones de euros más de financiación pública, gracias a los modelos de financiación del Partido Popular.
Y eso ha sido porque este gobierno ha reivindicado, independientemente de cuál fuera el color político del gobierno de Madrid, cosa que ustedes no hacían ni antes ni ahora, señor Pla.

Y el segundo motivo por el cual ustedes votaron en contra de este Plan de financiación, de este Programa de estabilidad, es porque les sacaba los colores, les sacaba los colores, señor Pla.
Es que ustedes lo que no querían era que se le exigiera al gobierno socialista de Madrid corresponsabilidad con las medidas económicas que el gobierno valenciano iba a tomar y ha tomado en este presupuesto de control de gasto.
Y no se preocupe, no piense, no se preocupe.
730 millones de déficit para el ejercicio 2005, que es lo que marca el Programa de estabilidad que aprobado este parlamento, a pesar de ustedes.

Y claro, ustedes no quieren que nosotros le exijamos al Gobierno de Madrid, porque es lo que necesitamos para eliminar aquellos desequilibrios que ustedes nos dejaron, que se desarrolle al máximo el sistema de financiación au-tonómico.
Porque es el auténtico sistema que garantiza la financiación sanitaria por desplazados, que garantiza que nuestra financiación autonómica sea en función de nuestro nivel de población.

Y ustedes votaron en contra de este plan porque exigía que los gobiernos de Madrid, los gobiernos socialistas de Madrid, financien las leyes que se apliquen aquí, que tengan consignación presupuestaria y que se aprueban en Madrid.
Y eso tampoco les parecía bien.
Como no les parecía bien que exijamos al Gobierno de España corresponsabilidad en la aportación en la inversión pública que haga esta comunidad.

¿Cómo es posible, señor Pla?
¿Qué hemos hecho los valencianos para que seamos la comunidad, con el presidente Rodríguez Zapatero, que menos financiación por habitante recibe de toda España?
¿Qué es lo que hemos hecho para que Cataluña, después de que en los presupuestos recibe un 15% del total de la inversión, salga el presidente Rodríguez Zapatero y diga que Cataluña va a recibir ya el 20% a través de las enmiendas en los presupuestos?
¿Cómo es posible que Andalucía reciba 1.
800 millones más que la Comunidad Valenciana?
, ¿que Cataluña reciba 1.
500 millones más que la Comunidad Valenciana?
, ¿que Madrid reciba 1.
200 millones más que la Comunidad Valenciana?
, ¿que Castilla y León reciba 300 millones de euros más que la Comunidad Valenciana?
¿Qué es eso de que los valencianos, los socialistas valencianos, no levanten la voz y exijan el mismo nivel de financiación que el resto de comunidades al Gobierno de José Luis Rodríguez Zapatero?
¿Qué es eso de que no lo hagan, señor Pla?

Y este programa de estabilidad lo que dice es que somos capaces, con el esfuerzo del Gobierno Valenciano, con el esfuerzo y la corresponsabilidad del Gobierno de Madrid, de conseguir equilibrar las cuentas públicas y mantener la inversión.
Porque tampoco lo ha dicho.
Plan de inversiones que ustedes se opusieron, que recoge este presupuesto y que destina 4.
345 millones de euros a inversión pública en la Comunidad Valenciana.

Y mire, la deuda hoy, gracias a Dios, no se preocupen, tenemos una deuda mejor gestionada, económicamente rentable, socialmente rentable, más ordenada.
Socialmente rentable porque ha sido capaz de generar empleo, de eliminar los desequilibrios en materia de infraestructuras sanitarias, con 115 centros de salud, 115 centros de salud más, señor Pla, con hospitales, con reforma en todos los centros hospitalarios de nuestra comunidad.
Endeudamiento y deuda socialmente rentable porque ha culminado y ha ayudado a culminar el mapa escolar en las infraestructuras escolares en nuestra comunidad.
Económicamente rentable porque nos ha permitido crecer por encima de la media de España y porque nos ha permitido generar más puestos de trabajo, 560.
000, que el resto de las comunidades autónomas.
Y ordenada porque hoy el coste de la deuda es un 2,6% con respecto al total del presupuesto, hemos conseguido reducir el coste de la deuda valenciana a la mitad de lo que tenía el Partido Socialista.
Y el sector público, lo que usted llama "desorden en el sector público" nosotros hoy hemos conseguido que sea un sector público no solamente inversor, social, sino muchísimo más ordenado a nivel económico.

El endeudamiento de las empresas que no computan sube cero euros, señor Pla.
El endeudamiento de las empresas que no computan se reduce en 7 millones de euros, señor Pla.
Los ingresos propios generados por el sector público valenciano suponen el 85% de los recursos al endeudamiento de las empresas públicas.
Y esa es la realidad de nuestro sector público: Deuda socialmente rentable, deuda económicamente rentable y sector público económicamente rentable.

Y el gasto social.
Usted viene aquí y dice lo que luego sus gobiernos y sus políticas presupuestarias no hacen.
Ustedes hablaban de mejorar las ayudas a las familias y a los discapacitados, y en el primer presupuesto socialista le quitan 27 millones de euros.
Ustedes decían que se tenía que incrementar el gasto por educación a nivel nacional, y el gasto por educación a nivel nacional pasa de 0,7% del presupuesto al 0,6%.
*(Remors)* Ustedes, señora Llinares, decían que el Servicio Nacional de Salud necesitaba más financiación, y resulta que ese impulso es hacia atrás, del 1,6% del presupuesto pasa al 1,4% en los presupuestos generales del estado.
Hablaban de reducir las desigualdades territoriales en materia sanitaria a través del Fondo de Cohesión, y resulta.
.
.

*(Ocupa la presidència el president, senyor Julio de España Moya)*

 

**El senyor president:**

 

Señora Llinares, ¿le ocurre algo?

 

**El senyor Costa Climent:**

 

.
.
.
que de 64 millones de euros que estaban consignados en el año 2004, las ayudas a los desplazados, señor Pla, pasamos a 54 millones de euros.

Ustedes hablan de social un presupuesto que es menos del 50%, y nosotros manejamos un presupuesto que es superior al 78%, señor Pla.

Hemos conseguido que se destine por habitante en la Comunidad Valenciana más del doble en gasto social de lo que se destinaba en el año 1995, y eso, mejorando la prestación de los servicios, señor Pla.

Hoy hay 15 alumnos por profesor, cuando antes habían 21.
Hoy hay 11.
500 profesores más, 11.
500 profesores más en el sistema educativo valenciano.
Hoy tenemos que en el curso 2004-2005 se van a poner en marcha 70 centros educativos nuevos, los mismos que en doce años hizo el Partido Socialista.

Es que en sanidad destinamos ya el 40% de los recursos totales a la sanidad pública.
*(Remors)* Es que hay 52.
000 trabajadores.
*(El president colpeja amb la maceta)*, 52.
000 trabajadores en el sistema sanitario, que hacen *(remors)*, que hace, señora Llinares, que se realicen 50 millones de actos médicos al año.
Hoy hemos reducido la asistencia media y la estancia media de los pacientes en nuestra comunidad.
*(Remors)* Hemos incrementado las los ingresos en urgencias en un 25%.
¿Y saben por qué?
Porque hoy a los usuarios de la Comunidad Valenciana les gusta más la sanidad pública que la privada, y la utilizan mucho más.
Esa es la realidad.
*(Remors)* Y vamos a seguir mejorando, señora Llinares, a pesar de lo que ustedes crean.

Sectores productivos.

 

**El senyor president:**

 

Señora Llinares, tranquilícese, por favor.
*(Remors)* Tranquilícese.

 

**El senyor Costa Climent:**

 

Sectores productivos.
Mire, hoy los únicos que hablan de crisis, señor Pla, son ustedes.
Ni los empresarios ni los sindicatos ni los ciudadanos hablan de crisis económica.
Ya está bien que el Partido Socialista pretenda trasladar una imagen distorsionada del sector productivo industrial valenciano.
Somos la segunda potencia industrial del país.
Todos nuestros sectores, el industrial, el agrícola, el de servicios, el de la construcción, todos, y según todos los indicadores económicos, van a crecer por encima de la media de España.
El sector industrial desde que gobierna el Partido Popular tiene 44.
800 empleos más, señor Pla.
Hoy, desde que gobierna el presidente Camps, hay en el sector industrial valenciano 6.
800 parados menos según la EPA.
En los últimos cinco años, en nuestro sector industrial se han creado 1.
250 empresas más, señor Pla.
Es que hoy solamente el 0,52% de los trabajadores de la Seguridad Social se han visto afectados por un expediente de regulación de empleo.

Y sabemos que tenemos que seguir trabajando en esa línea.
Por eso este presupuesto destina más de 924 millones de euros a nuestros sectores productivos.
Por eso apostamos decididamente por las políticas de investigación, de desarrollo y de innovación.
Y apostamos un 13,1%, cinco puntos más de lo que apuesta el señor Rodríguez Zapatero en Madrid.
Que, por cierto, dígame usted qué hacen el señor Montilla y el señor Caldera por los sectores productivos valencianos.
¡Qué lejos quedan aquellos tiempos donde dos ministros valencianos venían a esta comunidad, firmaban un convenio, apoyaban al sector textil y le potenciaban y le garantizaban los puestos de trabajo!
Probablemente el apoyo del gobierno de Madrid del señor Zapatero a los sectores productivos valencianos se ha quedado, como todo, en aquella conversación entre el señor Zapatero y entre el señor Carod para retirar la enmienda a la totalidad de los presupuestos.
Probablemente se ha quedado en eso, desviado a otra comunidad.

 

**El senyor president:**

 

Señor Costa, vaya terminando.

 

**El senyor Costa Climent:**

 

Señor Pla, mire, no nos hable de empleo.
Le voy a dar un dato, solamente uno, que pone de manifiesto el modelo de gestión del desempleo en España y en la comunidad.
Le voy a marcar el mismo espacio temporal: los últimos seis meses, que son desde que tiene competencias en materia de empleo el gobierno socialista.
En los últimos seis meses, el paro en esta comunidad se ha reducido en 1.
820 personas.
En los últimos seis meses, el paro en España, con el presidente Rodríguez Zapatero, se ha incrementado en 22.
840 personas.
¿Quién es el presidente del paro, señor Pla?
¿Aquel que genera más paro o aquel que lo reduce?
¿Cuál es el presidente del paro, señor Pla?
Y por eso destinamos más de 400 millones, a seguir potenciando el empleo en nuestra comunidad.

Mire, señor Pla.
­Termino, señor presidente.
­ Usted, y eso lo dice un conseller que está sentado, si no sabe dónde va, va a acabar llegando donde no quiere.
A mí, políticamente, donde usted llegue no me interesa mucho, pero sí que me preocupa, sí que me preocupa, señor Pla, dónde nos podrían haber hecho llegar las políticas del Partido Socialista.

Usted aquí, después de lo oído, ha presentado, a nuestro juicio, dos enmiendas: una, a los presupuestos de la Comunidad Valenciana, y otra, al progreso, al desarrollo y a la identidad de nuestra tierra.
Esta última, con el apoyo del señor Zapatero y la imposición del señor Carod Rovira.
La primera, la comprendo pero no la apoyo; la segunda, ni la comprendo ni la apoyo.
Y, desde luego, señor Pla, ninguna de las dos se la aceptamos.

Muchas gracias.
*(Aplaudiments)*

 

**El senyor president:**

 

Muchas gracias, señor Costa.

Tiene la palabra, para el turno de réplica, señor síndic, Joan Ignasi Pla.

 

**El senyor Pla i Durà:**

 

Sí, senyor president.

És evident que el senyor Costa és un especialista en embolicar-ho tot i marejar la perdiu per a no parlar de res.
Perquè pràcticament no ha parlat del pressupost que estem debatent.
Vosté està referint-se a un pressupost ­a més, inventant-se mentires, com sol ser habitual en vosté­, respecte als pressupostos de Zapatero i els pressupostos del Govern d'Espanya, que, evidentment, com s'ha demostrat i es demostrarà, són pressupostos compromesos amb el desenvolupament social i econòmic, d'Espanya i també d'esta comunitat.
*(Aplaudiments)*

Li recorde, mire.
.
.
No, no facen vostés aixina, que alguns de vostés estaven en Madrid i saben vostés el que dedicava per terme mitjà en inversions el Govern d'Espanya d'Aznar a esta comunitat.
Vosté ho sap, no?
Ho sap?
Quant?
El 5,60%.
És a dir, si els catalans volen el 20, nosaltres hauríem de reclamar, com a mínim, l'11, que és el que, en definitiva, esta comunitat representa en tota Espanya.
Vostés, durant huit anys, no van arribar ni al 6% durant huit anys, i el govern de Zapatero, este any, que és el seu primer any, ja supera el 7,15%, que és dir un punt més del que vostés de mitjana han dedicat els huit anys, el primer any.
*(Aplaudiments)* Llisca's bé els pressupostos d'inversió.

I per una altra banda, li recorde que, evidentment, vosté té una dificultat: té memòria per a unes coses i per a altres, no.
Fa poc no se'n recordava de res, quan va anar a parlar de Narajax, d'ahí no se'n recordava, i ara se'n recorda fins del que el senyor Farnós va defensar.
Però vosté sap el que està dient?
Què va defensar el senyor Farnós?
Què va defensar?
Diga'm vosté què va defensar en matèria sanitària.
Va defensar allò a què el senyor conseller Rambla va donar validesa i va certificar en el darrer acord al si del Consell, que era que per a desplaçats esta comunitat rebera 4 milions d'euros, mentres ara en demana 100!
Va reclamar això o la memòria li falla?
4 milions d'euros per al que nosaltres creguem que és una realitat i una demanda d'esta comunitat, que és que la sanitat, el sistema sanitari a nivell nacional finance part del que la sanitat valenciana ha de fer front.
Els desplaçats, sí, però 4 milions d'euros i ara en demanen 100?
De 60 que en repartien per a tot Espanya.

Per tant, la memòria de vosté és molt selectiva, com ho és quan parla de l'acord del tèxtil.
Vosté sap de què està parlant?
Sap quantes empreses han demanat acollir-se a eixe pla que el seu gran ministre quan venia ací va propiciar?
Sap quantes?
Pregunte-ho, no li ho vaig a dir, però pregunte-ho i vorà com queda en ridícul, perquè eixe pla que el senyor Zaplana va aprovar, conforme s'ha demostrat és un pla que no ajuda realment a donar suport i a millorar l'entorn de les empreses, no ajuda.

I nosaltres estem disposats, com ho hem manifestat, a reconsiderar el projecte d'ajudes perquè les empreses, en definitiva, puguen acollir-se, com les del calcer, que interrompen en part del seu temps la cotització a la Seguretat Social per a fer front a una situació de temporalitat, però fent-ho ben fet.

Està referint-se vosté a l'ajuda, senyor Costa, quan parla d'exigir al Govern d'Espanya i a Zapatero tot allò que necessita per a esta comunitat, està referint-se vosté a eixe conveni famós que el senyor conseller ha adjuntat en el Pla d'estabilitat pressupostària, de 270 milions?
Està referint-se a això?
És a dir, a un conveni que no definia les obres que anaven a finançar-se o que havien de finançar-se, que al cap d'un any les concreten, que en facen tres i que encara no està concretat i que no compta amb l'aval i amb l'informe de ningú per a poder-lo fer valdre i que, per tant, suposen 270 milions més de dèficit per a esta comunitat i d'endeutament?
I ara no reclame això, és aixina, era això, era intentar tapar un forat que vostés generaren i que el seu amic en Madrid volia solucionar, però volia solucionar-ho de manera que no era possible solucionar-ho.

I ahí està penjat, i tenim els valencians i valencianes per culpa de la seua irresponsabilitat, 270 milions d'euros penjats.
I ja vorem com ho arreglem, perquè evidentment s'haurà d'arreglar, perquè són 270 milions més que, en definitiva, vénen a agreujar la situació que tenim.

I no vull ser catastrofista, ho dia abans, no sóc catastrofista, m'agrada ser realista.
Quan vostés diuen que volen fer un esforç per millorar la sanitat, que volen fer un esforç per a millorar l'educació, jo m'ho crec, però el problema és el marge de maniobra que vostés tenen.
I per això, com no tenen marge de maniobra, cada dia tenen més parades les inversions en eixes matèries.

Mire, les urgències dels hospitals els valencians normalment ja no les visiten perquè la situació de les urgències de la majoria d'hospitals a pesar que posen xiques per atendre amablement, és lamentable, i només s'ha d'anar a visitar-les i vore-les.
.
.
*(aplaudiments des d'un sector de la cambra)* de molts hospitals d'esta comunitat; com és lamentable la situació del personal que atén, en estos casos, les persones que tenen necessitat i demanda perquè vostés tenen una situació de bloqueig des del punt de vista general en el sistema d'assistència, en concret, en urgències com, en concret, en els centres d'atenció primària.

En definitiva, este és un pressupost que, com dia abans, és una enganyifa, és l'enganyifa del pressupost, l'enganyifa de la mentira, l'enganyifa de la publicitat i la propaganda, l'enganyifa de l'embolic permanent i confusió per a la ciutadania.
.
.

 

**El senyor president:**

 

Vaya terminando, señor Pla.

 

**El senyor Pla i Durà:**

 

En definitiva, uns pressupostos que els valencians no necessiten.
Els valencians necessiten pressupostos realistes, seriosos i rigorosos, i no enganyifes ni pressupostos que no ens porten a cap lloc.
*(Aplaudiments)*

 

**El senyor president:**

 

Muchas gracias, señor Pla.

Tiene la palabra, para el turno de réplicas, don Ricardo Costa.

 

**El senyor Costa Climent:**

 

Señor Pla, yo sé muy bien cuál es el apoyo del gobierno del presidente Aznar a esta comunidad.
Le voy a decir solamente uno del presidente Aznar a esta comunidad, solamente uno, le voy a decir solamente uno: destinar 3.
000 millones de euros a cumplir con una reivindicación histórica como es el trasvase de aguas del Ebro y que el gobierno socialista de Rodríguez Zapatero ha derogado por decreto.
*(Aplaudiments)* Solamente una.

Pero le voy a recordar también otra cosa, le voy a recordar también otra cosa: hoy, por desgracia, y se lo vuelvo a repetir aunque le duela, señor Pla, Zapatero destina a esta comunidad las migajas, pero, pero, ­y eso supongo que a usted también le molesta­ tenemos a un presidente de comunidad que se va a Madrid y exige las inversiones que el gobierno de Aznar comprometió con esta comunidad y que usted no es capaz de reivindicar.
Esa es la realidad, porque gracias a la presencia del presidente Camps reuniéndose con el presidente Zapatero, con la ministra de Medio Ambiente, con la magnífica ministra de Medio Ambiente, entre comillas, con la ministra de Fomento, hoy tenemos garantizada alguna de las inversiones que comprometió el presidente Aznar y que desde que llegó el presidente Zapatero pusieron en tela de juicio.
*(Remors)*

Y el señor Farnós, si usted va a las hemerotecas verá que durante el año 1996 recogía una reivindicación histórica de esta comunidad del Partido Popular, porque nosotros lo decíamos ya antes del año 1995, decíamos que ustedes habían financiado y negociado de una forma nefasta las transferencias sanitarias en esta comunidad.
Y que habían financiado la sanidad pública valenciana en función de lo que el Estado quería y no realmente las necesidades que teníamos los valencianos en materia sanitaria.

Y ya en el año 1996, cuando cambió el gobierno de Madrid y el presidente Aznar entró a ser responsable de todo el sistema sanitario, entonces nosotros experimentamos un cambio importantísimo en la financiación pública sanitaria.
Cambio importantísimo que se ve en la última liquidación.
.
.

 

**El senyor president:**

 

Por favor.
.
.

 

**El senyor Costa Climent:**

 

.
.
.
del modelo de financiación que salió de esta comunidad: 300 millones de euros más para las arcas públicas, señor Pla, 300 millones de euros más que, por cierto, sistema de financiación que fue aprobado en toda España por el Partido Socialista pero que ustedes, los sabios valencianos, pusieron en tela de juicio y votaron en contra en esta comunidad.
*(Veus)* Querían que tuviéramos 300 millones de euros menos, querían que tuviéramos la menor financiación per cápita y que todo eso nos lo comamos ahora con un poquito, con un vasito de.
.
.
*(inintel·ligible)*

 

**El senyor president:**

 

Señores diputados.
.
.

 

**El senyor Costa Climent:**

 

No se pongan nerviosos, no se pongan nerviosos.
.
.

 

**El senyor president:**

 

.
.
.
eviten las declaraciones espontáneas.

 

**El senyor Costa Climent:**

 

Y mire, señor Pla, me gustaría aunque fuera para apoyar a una sola empresa del sector industrial valenciano, aunque fuera a una sola, que viniera aquí ese ministro catalán de Industria, que viniera aquí el ministro de Trabajo y Asuntos Sociales y que diera la cara y apoyara con el mismo énfasis y con el mismo interés a los sectores productivos valencianos.
Por una sola empresa, señor Pla, por una sola empresa.

Y claro que exigimos el cobro.
Los que ahora se han olvidado y no tienen memoria son ustedes, que cuando pedían, que cuando pedían que el gobierno de Aznar cumpliera con el pago de los 270 millones, ahora dicen que ese pago ya no es válido y que no es necesario para la Comunidad Valenciana.
Lo dijo la señora Moreno el otro día y usted lo mantiene con sus afirmaciones.
*(Remors)*

Mire, señor Pla, en esto de la política económica hay que ser serio y coherente.
*(Veus)* Nosotros defendemos un modelo, el único, uno: bajada de impuestos.
Ustedes suben los impuestos a los valencianos desde el presupuesto general en 80 millones de euros.
*(Veus)* Nosotros apostamos por la inversión pública.
Ustedes nos quitan la inversión pública desde el presupuesto general.
Nosotros apostamos por el empleo.
Ustedes son los mayores generadores de paro.
Y ahora, con esta enmienda a la totalidad, lo que pretenden plasmar es un proyecto de fracaso y de déficit para los ciudadanos y ciudadanas de la Comunidad Valenciana.

Y desde luego, ni este gobierno, ni este Grupo Parlamentario Popular lo va a permitir.

Muchas gracias.
*(Veus i aplaudiments)*

**El senyor president:**

 

Muchas gracias, señor Costa.

Señor Such.
.
.
, por favor.

Para fijar la posición tiene la palabra, en representación del Grupo Entesa, don Joan Antoni Oltra.

 

**El senyor Oltra i Soler:**

 

Gràcies, senyor president.

Bé, el Grup Parlamentari d'Esquerra Unida-l'Entesa va a recolzar l'esmena a la totalitat presentada pel Grup Socialista.
Les seues argumentacions i principis coincidixen en gran mesura amb la proposta nostra, que es debatrà a continuació.
I, per tant, davant d'eixa coincidència, davant de l'interés que tenim que aquests pressupostos que considerem perjudicials no queden aprovats i siguen tornats, anem a votar que sí.

Gràcies.

 

**El senyor president:**

 

Moltes gràcies, senyor Oltra.

Pues como, lógicamente, no ha habido lugar para réplica, iniciamos la votación.

Resultado de la votación: 36 votos a favor, 42 votos en contra.

Se conceden 15 minutos de descanso.

 

*(Se suspén la sessió a les 12 hores i 4 minuts)*

*(Es reprén la sessió a les 12 hores i 29 minuts)*

***Debat de totalitat del Projecte de llei de pressupostos de la Generalitat Valenciana per a l'exercici 2005.
Esmena a la totalitat presentada pel Grup Parlamentari Esquerra Unida-Els Verds-Esquerra Valenciana: Entesa (RE número 176.
719, BOCV número 70).***

**El senyor president:**

 

Debate de totalidad del Proyecto de ley de presupuestos de la Generalitat Valenciana para el ejercicio 2005, enmienda a la totalidad presentada por el Grupo Parlamentario Esquerra Unida-Els Verds-Esquerra Valenciana: Entesa, registro de entrada 17.
719, del *Boletín Oficial de las Cortes Valencianas* número 70.

Tiene la palabra para defender la enmienda a la totalidad el ilustre diputado señor Joan Antoni Oltra.

 

**El senyor Oltra i Soler:**

 

Bé, gràcies, senyor president.

Senyories, la veritat és que el resultat és espectacularment decepcionant quant a l'assistència de diputats, el que passa és que com passa en els dos costats, doncs, no sé ara mateix si férem la votació què passaria.
Per tant, vaig a defensar l'esmena, que em pareix que és el que pertoca.
Crec que no és un bon exemple el que està passant en aquestos moments.

Començaríem dient que des del Grup Parlamentari d'Esquerra Unida-l'Entesa hem qualificat aquestos pressupostos com els pressupostos d'un govern fracassat, i crec que ens hem quedat curts en la nostra definició.
La fiabilitat és nul·la, els pressupostos són un tràmit i ja no es molesten ni tants sols vostés en dissimular-ho, ni vostés mateixos creuen en ells.
És el pressupost, en tot cas, presentable, però no l'executable.
Amb tota garantia, en el mes de gener començaran a modificar-lo, encara que ens adonarem, nosaltres i la societat valenciana, probablement a Nadal de 2005, perquè ara també tenen eixe costum de no donar a conéixer les modificacions.

S'ha fet una sèrie de referències en la intervenció anterior a la creació/ destrucció d'ocupació, etcètera.
És evident que la nostra comunitat, igual que en totes les comunitats autònomes, es crea ocupació.
Però, també cal dir una altra cosa, que vostés no entren mai en eixe tema, i és que està creant-se ocupació però també està destruint-se ocupació, l'atur està augmentant a la nostra comunitat, a més, més que en altres llocs, més que en altres comunitats autònomes.
Estem, per primera vegada des de l'any 97, per damunt de la mitjana estatal quant a la situació de l'atur i, en algunes zones, especialment en el sud, la província d'Alacant, estem encapçalant la llista d'augment de l'atur en els darrers mesos.

El tema de la gestió dels diners públics, perquè, en definitiva, un pressupost es tracta d'això, la veritat és que vostés han demostrat de sobra no saber fer-la.
La política de dilapidació i d'ostentació seguix exactament igual que en l'etapa Zaplana.
Creguérem de veritat que vostés anaven a canviar, que anava a preocupar-se millor pels interessos dels valencians i de les valencianes.
.
.
Res de res.
El govern Camps no sap, no vol, o, pitjor encara, no té temps per a preocupar-se del bon govern.
El govern Camps governa per inèrcia, l'intent de governar el Partit Popular valencià li resta temps per governar la Comunitat Valenciana.
La crisi que pateix el partit és la crisi del Consell.
Els pressupostos són el resultat d'una baralla interna no resolta, i ja vorem com queda d'ací al dissabte.

Aquest pressupost és la prova del desinterés amb el que vostés contemplen les necessitats de tots els valencians.
Cap problema important dels valencians i valencianes millorarà amb aquest pressupost.
D'això hi ha garantia absoluta, fins i tot és possible que empitjore, cosa difícil, però fins i tot és possible.
La realitat del dia a dia no poden vostés continuant amagant-la, no poden continuar vivint de la fantasia.
No és veritat, no som eixa comunitat líder que tantes voltes es refereix per part dels seus portaveus, no som la Califòrnia europea, no som el melic del món que tant els agrada a vostés dir.
Si li costava fer creure això a l'anterior president, el senyor Zaplana, que en eixe aspecte era un artística, doncs, a vostés, que ni tants sols reuneixen eixes qualitats, la veritat és que encara que ho digueren ni vostés mateixos ho creurien.

Les llistes d'espera a nivell sanitari continuaran.
Els barracons escolars continuaran.
La necessitat de centres públics per a la gent major, per a discapacitats, malalts mentals, etcètera, etcètera, continuaran.
Els problemes de comunicació entre l'interior i la costa valenciana continuaran.
La degradació ambiental continuarà.
La crisi, perdó, ja que tenim ací al conseller d'Empreses, els problemes puntuals d'empreses ­no sé si ahí cal concretar alguna, ho dic perquè en eixa tàctica de dissimular la realitat són uns artistes­, eixa situació de crisi entre cometes, encara que siga pecat dir-ho, continuarà.
Els problemes de la cultura, el valencià, les universitats, la I+D+I, continuaran, etcètera, etcètera.
Tot això va a continuar amb total garantia en el pressupost que vostés presenten.

És cert també que s'han produït alguns avanços.
Ara tenim més conselleries que abans, inclús un vicepresident amb aspiracions.
El nivell d'enxufats i d'alts càrrecs va que xuta.
La crisi del PP ha demostrat que vostés quan volen sí saben gestionar les reconversions, o siga, qualsevol càrrec de la seua colla que ha caigut han sabut recol·locar-lo, igual que han sabut cessar-lo si era de l'altra colla, inclús els han recol·locat en llocs que ni tant sols existien, la qual cosa és una mostra d'eficàcia increïble.

Senyor Camps, president Camps, els pressupostos de 2005 són els pressupostos que suposaran el pas de l'Equador de la seua legislatura.
Jo crec que vosté és conscient d'això.
Se li acaba el temps de demostrar alguna cosa, si és que tenia alguna cosa que demostrar, que també cal dir-ho, perquè igual tampoc havia res a demostrar i era pur continuisme.
De les seues promeses inicials no queda res, i jo crec que vosté, si se'n recorda d'elles, és conscient d'això.
No queda res.
Han durat molt poc, la veritat és que abans duraven més, quan estava l'anterior president eren mentida, però, la veritat és que els aprofitava durant més temps.
A vosté és que ni tants sols això, no han durant absolutament res.

Per això, diem que aquest pressupost mostra un Consell fracassat, un Consell que renuncia a gestionar, ho deixa cada vegada més en mans del sector privat.
Vosté serà el president de la Generalitat de l'absoluta privatització de la nostra comunitat.
Vosté està permetent la reparcel·lació de la comunitat ­ara no està ací el senyor Blasco, que entén molt d'això­ i la seua privatització parcel·la a parcel·la.
No quedarà res quan vosté se'n vaja que, bo, esperem que siga en el 2007, si abans algú no fa alguna cosa perquè siga abans d'eixa data.
I ja sabrà vosté, m'imagine que sabrà vosté que, a pesar de la propaganda, no sempre allò privat és millor, inclús per definició és pitjor, i, en tot cas, més car perquè, pel contrari, el sector privat mai entraria en eixe tipus d'assumptes.

Senyor Camps, que vosté no tenia idees per a un millor govern ha sigut tot un descobriment, lamente dir-ho però ha sigut així.
Que vosté no tenia diners ha sigut el descobriment d'una evidència.
Això ja ho sabíem i haguera bastat que li preguntara vosté a qualsevol altre que no fóra del seu partit.
La gran mentida del Partit Popular ha quedat descoberta: són uns mals gestors de la cosa pública.
Com és possible passar en tan poquet de temps, i quasi amb els mateixos actors, de defensar el dèficit zero i l'estabilitat pressupostària a presentar pressupostos amb dèficits enormes, ja d'entrada, i ja vorem com acaba?
Què ha passat ahí?
Ha dimitit algun culpable, senyor Camps?
Vosté és responsable d'eixe tipus de situacions.

En aquest tipus de coses sí que som líders, hem de reconéixer que som líders, en la mentida i en el descontrol.
Com és possible presentar un dèficit per part del conseller en el 2003 de 4 milions i poc més d'euros, i que des de Madrid ens diguen que són 971?
I no passa res, senyor conseller, no passa res per eixa gran diferència?
Continua dient que és perquè Madrid comptabilitza deute que no hauria de comptabilitzar?
Quins números estan vostés presentant als valencians i a les valencianes?
Com és possible que el nostre dèficit siga el major de tot Espanya?
Però, el nou sistema de finançament autonòmic no anava a resoldre tots eixos problemes?
Això s'ha dit ací per part de gent que continua seure's exactament en el mateix escó, i alguns que han canviat d'escó però en la mateixa bancada.
Què ha passat ahí?
Que el sistema no és bo?
Que no dóna solució?
Que cal reformar-ho?
És patètic sentir això per part d'alguna gent ací que es va unflar a defensar el sistema.
Jo ho comprenc, és dels pocs moments en els quals comprenc a l'anterior president, senyor Zaplana, quan parla que el sistema que anava a apadrinar era el millor i era el que anava a resoldre totes les qüestions.
Si és que això mateix pensaven vostés fa quatre dies!
Haurien d'explicar millor eixe canvi d'opinió en el sentit de què és el que ha passat, quina era la trampa del sistema Zaplana de finançament autonòmic.

Supose també que vostés tindran una eixida per si de cas no quedara aprovat eixe Pla de sanejament ­que li han canviat el nom­ perquè podrien saber aquestes Corts què passaria en eixe supòsit?
On es retallaria?
Què es faria?
¿On es modificaria el pressupost que vostés estan presentant, un pressupost que cal dir que es presenta ja amb un dèficit possible de fins 730 milions d'euros i amb un augment de quasi 500 milions d'euros en deute?
Si el País Valencià era la comunitat autònoma amb més deute de tot Espanya ­i això dades oficials­ amb més de 8.
000 milions d'euros, prop de l'11% en la ratio PIB/habitant, ara mateix també som la comunitat que més dèficit ha presentat a tot Espanya.
Vaja marxa duem amb vostés!

Des d'Esquerra Unida-l'Entesa demanem que, ja que fins al 2007 no és possible el canvi de persones, sí demanem un canvi radical en les polítiques que es fan des del Consell.
Cal canviar el model, cal pensar en les persones, en les necessitats de les persones, més que en grans obres que llueixen molt però no aporten millores en la qualitat de vida de la societat valenciana.

El pressupost naix hipotecat.
És un pressupost injust des del seu naixement.
Els impostos indirectes suposen el 40,26% del total d'ingressos, pugen el 6,6% sobre l'any 2004 i arriben a 4.
200 i escaig milions d'euros.
Els impostos directes, aquells que serien els més justos perquè es paga en base al nivell de renda, solament suposen el 17,65%, pugen el 6,4 ­menys que els altres­, i sols arriben a 1.
800 i escaig milions d'euros.
És el resultat d'un model fiscal regressiu, d'un model fiscal de dretes, d'un model fiscal injust en definitiva.

El pressupost de despeses és un *paripé*.
Tornen a repetir els errors que els han dut a la situació crítica actual, els congelen la inversió, el capítol VI puja sols el 0,3%, mentre la despesa de personal puja el 7,6 i el capítol II, la despesa corrent, el 22,4.
Ja en l'any 2004 va pujar el 28,7.
Ara mateix, el capítol I i el capítol II suposen, per primera vegada en la nostra història, el 51% del total del pressupost.
Més de la meitat del pressupost se'n va en eixos dos capítols.
És una prova de l'augment de personal, no sempre ben repartit, i de l'augment de la burocràcia.
La solució per a vostés està clara: augment dels concerts amb el sector privat; 24% Sanitat, 19% en Educació i l'extensió del mètode alemany, del peatge en ombra la concessió d'obra pública.
.
.
Han arruïnat vostés el present del País Valencià i pareix que volen arruïnar-nos també el futur.

El conseller d'Economia pareix que la seua primera preocupació siga poder amargar quanta més informació millor, augmentar la discrecionalitat i fer i desfer sense control ­modificacions pressupostàries, per exemple­ jugar en definitiva amb el pressupost, com han jugat fins ara amb els sindicats rient-se del Pavace i la crisi que s'ha provocat ahí, i dels seus compromisos en matèria laboral i sindical.
És molt injust el que està passant en la Conselleria de Justícia i Administracions Públiques ­no està el conseller­: sols 10 milions d'euros per a tot el País Valencià per a noves instal·lacions.
Això donarà per a maquetes i poc més.
I la policia autonòmica?
I el fons d'ajuda municipal?

En Infrastructures i Transports, com li vam dir al conseller en la seua compareixença, això està comdemnat a transformar-se en una direcció general, senyor conseller.
Sols puja el 0,2% i damunt tenim al conseller feliç, o siga, una cosa insòlita.
Ens parla de tot el que farà el sector privat i queda meravellat.
Pareix un corredor més que un conseller, un corredor en busca de compradors.
I mentrestrant els problemes de l'aigua sense resoldre's, baixant el 6% del pressupost per depuració i sanejament d'aigües, i, per si faltara alguna cosa ­el conseller Blasco no està en este moment­, els seus camps de golf per a donar un millor exemple en els temes de l'aigua.
Em pareix que, excepte l'aigua embotellada, és difícil justificar la necessitat de qualsevol altra aigua.

En Educació hem tornat a una tradició: de cada any un conseller nou, no hi ha repetidors en aquesta matèria.
Del mapa escolar, tècnicament fet, a haver perdut qualsevol referència temporal del mateix.
Del transvasament de barracons al manteniment de Ciegsa, com una empresa perillosa, perillosa, en la seua gestió.

El programa 422.
50, de promoció i ús del valencià, puja sols l'1,36%, menys que l'IPC.
Tanta defensa del valencià ­feta en castellà, clar­, i poca ajuda i menys ús.
Quanta hipocresia i quanta manipulació amb el valencià, senyors del Partit Popular!
Ja està bé de noves guerres de símbols, de buscar enemics per tot arreu!
Com poden defensar vostés el valencià si a vostés els dóna vergonya parlar-lo!
Com és possible això?
Excepte comptadíssimes excepcions, comptadíssimes, que l'excepció vosté sap que confirma la regla.

En aquest programa de la seua conselleria ­per cert, diu en castellà, perquè en valencià és impossible trobar-ho­, que uns dels objectius bàsics és dinamitzar "el uso del valenciano en las administraciones públicas".
Jo, senyor conseller, vista la realitat, diria que això de *dinamitzar* quedaria millor *demonitzar*.
Perquè seria una definició més exacta del que vostés estan fent amb el valencià en l'administració de la Generalitat.

El valencià els interessa exclusivament per a la baralla partidista.
.
.
rentabilitzar-lo electoralment.
La millor defensa del valencià és escriure'l i parlar-lo, i especialment des de la mateixa administració, per donar exemple.
Si fins i tot el conseller d'Economia el dijous de la setmana passada, quan ens queixaven que els llibres dels pressupostos estan solament en valencià es reia, com si parlara d'una cosa d'un altre planeta, d'una cosa que era impossible de complir, una bojeria, en definitiva.
Això ho va fer vosté, senyor conseller.
I no és vosté sols, allò preocupant és que no és vosté sols.
Si fins i tot han traduït en la secció 17 el nom de l'Acadèmia Valenciana de la Llengua i està en castellà.
I jo crec que això ixqué aprovat ací exclusivament en valencià.

En Sanitat continuem exactament igual de mal.
O siga, com anem a estendre l'assistència primària, que encara no està garantida en tota la Comunitat Valenciana.
Com anem a fer això?
Com anem a resoldre els problemes de les llistes d'espera en intervencions quirúrgiques en els hospitals?
Amb un augment del 0,5% del capítol VI en sanitat, senyor conseller, amb això?
O és més bé d'altra manera?
És promovent la privatització, el negoci en la sanitat privada, que és un poc la línia en la que vostés estan.
La degradació continua de la sanitat pública per a fer sanitat privada.

En Empreses, Universitats i Ciència, jo crec, senyor Nieto, que vosté en el poc de temps que du probablement s'haurà donat compte ja de l'error que ha suposat acceptar la conselleria.
Jo crec que vosté si no s'ha adonat no tardarà molt en adonar-se d'eixe error, perquè pitjor començament no pot haver tingut.
Vosté mateixa ha hagut d'enganyar i autoenganyar-se, que ja és difícil, en el tema del Pla de finançament de les universitats.
Jo crec que pitjor inici de curs és difícil, és difícil.
Estem parlant del seu àmbit, del seu sector, del que vosté coneix i del que vosté públicament va dir que feia falta fer.
I què passa ara, senyor conseller?
Què passa ara i com pot mantindre el tipus davant dels qui han sigut els seus companys fins ara, fins ara, no dels qui hi ha ara, fins ara?
Jo crec que en eixe aspecte cal ser més rigorós a l'hora de l'exigència.

I açò no ha fet més que començar, senyor Nieto.
Li recorde que en Indústria cal fer alguna cosa més que tallar cintes d'inauguracions, que també és important, no vaig a dir jo que no.
Però l'atur està augmentant, la crisi, encara que prohibida, estar està.
Estem per primera vegada des de l'any 1997 per damunt de la mitjana estatal quant a l'atur en la nostra comunitat.
Per tant, hi ha problemes seriosos ahí que jo li demane que de veritat, si vosté ha arribat amb eixes expectatives, ha de forçar solucions o del contrari prendre alguna mesura que jo crec que a la millor estaria molt justificada.

En Agricultura en conseller no està.
Però agricultura, que és un poc l'argument que s'utilitza per part del Partit Popular per aquelles coses inconfessables que els interessa, hi ha una dada que em pareix interessant ressaltar.
És una conselleria que no té molts diners, certament, però és una conselleria que a nivell percentual en l'any 2003 suposava el 4,5 del pressupost, en 2004 el 4,3 i en 2005 el 4,1.
A eixe pas, senyor Camps, acabaran vostés amb els llauradors, si és que no acaba abans el senyor Blasco fent els *caddies* en els camps de golf, que al final el resultat és el mateix.

En Territori i Habitatge s'ha guanyat el senyor Blasco un lloc d'honor en aquest Consell.
I això la veritat és que cal ressaltar-lo.
La factoria Blasco no para, s'ha empenyorat en deixat cap llei sense estropellar i du camí d'aconseguir-lo.
Promou lleis i projectes sense parar.
Vosté ­estava pensant que estaria ací, no està l'home­ vosté, senyor Blasco, desentona en un Consell tan parat.
Llàstima que la seua política siga tan perillosa per a la sostenibilitat.
Això de parlar-li a un escó buit és un poc curiós, però bo.
No deuria, senyor Blasco, de treballar tant.
Hauria de prendre exemple de la resta del Consell, no desentonar almenys i deixar moltes de les coses que estan deixar-les com estan, perquè quan les toca normalment és per a estropellar-les.

En el tema del turisme, nosaltres ahí sí que demanaríem un canvi radical sobre el que fins ara s'ha fet.
S'ha creat una conselleria, té molts poquets recursos.
Jo crec que no és bo seguir confiant quasi al cent per cent en el turisme de sol i platja.
Això és un recurs important i continuarà sent-lo durant molts anys, però cal buscar alternatives.
I, en eixe sentit, jo crec que un programa nou destinat al turisme d'interior i que solament té 785.
000 euros em pareix una xifra quasi ridícula, em pareix que amb això es pot fer molt poc.
I vosté és d'un poble de l'interior, per cert, per tant sabrà les necessitats que es tenen en eixos pobles de l'interior.

La crisi del sector està.
.
.

 

**La senyora vicepresidenta primera:**

 

Vaja finalitzant, senyoria.

 

**El senyor Oltra i Soler:**

 

.
.
.
encara que s'està procurant dissimular-la, camuflar-la, etcètera, però estar està.
I abans que acabe d'esclatar, i això pot passar en qualsevol moment, basta sentir al sector més directament lligat ahí, caldria buscar solucions.

Els temes de Benestar Social em pareix també molt preocupant el que està passant.
Ahí s'arriba ja a la privatització absoluta de deixar fer, no preocupar-se en absolut que directament la conselleria assumixca cap compromís.
Tot és privat i després ve la negociació tipus conveni, etcètera, etcètera.
El tema de la cooperació al desenvolupament està a uns nivells absolutament ridículs, el 0,23.
En Presidència cal fer alguna cosa més en eixa matèria.

El tema d'empreses públiques, nosaltres voldríem cridar l'atenció sobre el que està suposant eixa desfeta absoluta que està en l'origen de gran part dels problemes econòmics que tenim.
I si davant d'això no es pren exemple i se continua per eixa equivocada fent coses com l'aeroport de Castelló, el tema de Mundo Ilusión, el tema de la Ciutat de la Llum a Alacant, el resultat definitiu està garantit.
I és que la crisi que tenim en aquests moments és una crisi que va a continuar i amb tota seguretat va a empitjorar-se.

Uns mals pressupostos que el seu destí millor per al País Valencià seria tornar-los al Consell i que els tornara a fer.

Moltes gràcies.

 

**La senyora vicepresidenta primera:**

 

Moltes gràcies, senyor diputat.

Per a torn en contra, en representació del Grup Parlamentari Popular, té la paraula l'il·lustre diputat senyor Castejón.

 

**El senyor Castejón Chaler:**

 

Gràcies senyora presidenta.

Molt Honorable President.
Honorables consellers.
Senyores i senyors diputats.

Bé, senyor Oltra, n'ha dit i de moltes, eh?
Naturalment, com ha de suposar, anem a votar en contra d'aquesta esmena a la totalitat, perquè podem entendre que la seua formació política no compartisca ni els principis ni l'esperit del projecte de llei que hui presentem.
Però d'aquí a considerar que els pressupostos són perjudicials per als interessos generals dels valencians, evidentment no, tot el contrari.
Com tampoc es pot acceptar que es diga que nosaltres apostem per un model privatitzador i que no es dóna prioritat a les inversions que són necessàries i suficients per a les àrees socialment necessàries.
Tampoc això, ni altres afirmacions que vosté ha fet, les podem acceptar perquè penso, sincerament, que no s'ajusten a la realitat.
Jo penso que són unes cantarelles que sonen com a buides, com a recurrents.
I intentaré demostrar-li que moltes de les coses que ha dit, evidentment, ni s'ajusten a la realitat i la realitat és una ben diferent.

Des del Partit Popular continuem apostant, continuem pensant que no hi ha millor política social que aquella que fomenta l'ocupació.
Ho seguim mantenint.
Precisament, els pressupostos de 2005 s'ajusten al que requereix una societat a la recerca d'aquesta plena ocupació, una societat formada, competitiva i cohesionada.
Li he de repetir que d'estos pressupostos, que ascendeixen a 10.
552 milions d'euros, una quantitat que reflexa un increment del 9,7% respecte a l'anterior exercici, i que si parléssim del consolidat s'elevaria als 12.
000 milions d'euros.

Des de l'Entesa, a través de vosté, se'ns critica, primer, el remanent de dèficit que els 919 milions, que aprofite per a dir que ens movem en un escenari macroeconòmic i real, que presentem inclús fins uns pressupostos desquadrats i al mateix temps es diu que amb estos pressupostos de 2005 renunciem a la inversió totalment necessària, a l'obligació inversora.

Mire, els pressupostos de 2005, com ha dit ben bé el conseller senyor Gerardo Camps, s'emmarquen en el programa d'estabilitat 2005/2007, que va aprovar les Corts Valencianes, ja sé que amb el seu vot en contra, i contemplen, naturalment, el conjunt de les actuacions previstes en el Pla d'inversions 2005/2007.
Això fa que ja per enguany o, millor dit, per al pressupost 2005 pujarà a la quantitat de 4.
345 milions d'euros la inversió prevista en la Comunitat Valenciana.
Serà l'any que la inversió produïda en un exercici, la més alta fins ara.
Però encara que només parléssim del que és la inversió directa dels capítols VI del pressupost, amb 826 milions, més els 718 milions del capítol VII, sembla que eixes quantitats també per a vostés no representen res i són molt importants.

Resulta molt fàcil dir, com vosté ha dit, que el pressupost és fruit d'un govern fracassat.
Fracassat, naturalment, en matèria econòmica i, per això, no ha aportat cap xifra, es basen en meres apreciacions.
I, en canvi, no vulguen vore els indicadors, els marcadors econòmics que constaten realment la bona marxa de l'economia valenciana amb elevades taxes de creixement econòmic, que s'ha repetit més d'una vegada, perquè és així, que van per damunt de la mitjana nacional i europea, com és la creació d'ocupació que enguany ha crescut en 59.
200 noves ocupacions; una xifra que, per molt que la vulga disfressar, és tremendament important.

I això ho saben que és així, ho podran intentar disfressar com vulguen.
Però si en alguna cosa el govern del Partit Popular ha aconseguit l'èxit, cal reconéixer-lo, és en la creació d'ocupació.
I això no ha sigut per casualitat, no és res per casualitat.
Ha sigut pel ferm propòsit d'apostar per polítiques actives en la creació continuada d'ocupació.
I, mire, per on, nosaltres pensem en això i continuarem amb aquesta previsió de crear 38.
000 nous llocs en l'exercici de 2005.
I açò amb una repercussió, un recolzament pressupostari, que significa un increment del 10,4% en polítiques destinades a l'ocupació que preveu el pressupost de 2005.

Ja que parlem de treball, continuarem treballant amb major intensitat perquè este creixement de l'ocupació vaja acompanyat d'un descens en la sinistralitat laboral que a tots ens preocupa.
La posada en marxa del Pla d'acció contra els riscos laborals en l'any 2005 o el foment de la promoció i difusió de la prevenció, a través d'esdeveniments com Laboralia o la Fira integral de la prevenció dels riscs laborals, contitueixen algunes de les actuacions que concentren un important esforç pressupostari des de la Generalitat.

Se'ns criticava, i penso que se sap sense cap rigor, que la proposta del govern que des del Grup Parlamentari Popular, evidentment, donem plenament el nostre suport, està falta d'impressió social, quan precisament enguany, des de la seua formació, des de l'Entesa, haurien de plantejar-se si segueixen la nostra proposta, ja que els eixos estratègics d'estos pressupostos, a més del desenrotllament de les polítiques d'ocupació, segueixen precisament el foment de polítiques socials i l'impuls de la inversió pública, tres pilars amb què des de la seua formació volen en certes ocasions, ho han intentat, il·lusionar a la societat.
I, en canvi, quan tenen l'oportunitat, com ara, de sumar-se a elles, busquen matisacions, s'emparen en la crítica fàcil i recurrent de la negació a la despesa corrent.
Esta despesa que ben bé saben és totalment necessari perquè els serveis funcionen, perquè els valencians i valencianes noten les millores en la qualitat de les prestacions que s'ofereixen des de l'Administració.

Mire, senyor Oltra, el 78,1% del pressupost va destinat a àrees socials com són la sanitat, el benestar social, la cultura, educació, l'ocupació.
Tenim poc de temps, però si vo-len repassarem breument, com per exemple la Conselleria de Sanitat, amb un pressupost de 4.
163 milions d'euros, quasi el 40% del pressupost total, és socialment, i no ho pot negar, un esforç sense precedents.
Li recordo que en la resta d'autonomies d'Espanya cap arriba al 32% del seu pressupost en sanitat, del 32 al 40 es nota per on va l'esforç de la nostra Generalitat.

El conseller els definia com els millors pressupostos, tant en termes absoluts com relatius.
I és veritat.
Cada dia, com també repetia el conseller Camps, cada dia es destinaran 11,4 milions d'euros al manteniment, millores i funcionament de la xarxa sanitària.
Ni més ni menys que 2.
500 milions per a assistència sanitària, que representa un augment del 10,9% respecte al pressupost actual de 2004.
I aquest augment encara queda per davall del que representa el capítol II, que arriba al 23%, amb un muntant de 1.
188 milions d'euros.

Com veu, un esforç pressupostari amb l'objectiu de millorar l'eficiència dels recursos, garantir la cobertura de les prestacions farmacèutiques i, en definitiva, també modernitzar les infraestructures, que, com bé ha criticat vostés en alguna ocasió, és molt necessari.

En esta conselleria, en sanitat, computant els capítols sisé i seté, sumen 212 milions, destinats a inversions directes a la xarxa sanitària.
Com veu, el Govern té molt clares quines són les seues prioritats i es van solucionant els problemes, tots els problemes que som conscients que tenim en la nostra comunitat.
Per exemple, com en l'àmbit sanitari en els últims mesos s'han posat en marxa 11 centres de salut, la construcció de nous hospitals, l'inici d'obres en nous hospitals.
.
.

Perquè ­breument­ el pressupost de 2005 preveu, per exemple, la posada en marxa de 7 centres de salut, als quals es destinen 41,6 milions d'euros; o la reforma d'hospitals, amb 30,9, o els diners destinats al nou Hospital de la Fe, amb més de 23 milions d'euros.
Una inversió superior als 100 milions d'euros en centres sanitaris.
Naturalment amb la plantilla més amplia de les diferents conselleries, més de 50.
000 professionals als quals es destinen, com no pot ser d'altra manera, un capítol importantíssim, el capítol I, més de 1.
600 milions d'euros.
Només en el tema sanitari podríem estar parlant.
.
.
i esgotar tot el temps de què disposem.

Però sí passem a l'educació, a la cultura o a l'esport, un altre tant.
La dotació d'aquesta conselleria ascendix a 2.
559 milions, un 24% superior al de l'exercici 2004.
Un 24,8% representa del total del pressupost de 2005 i un 8,5% d'augment respecte a l'exercici anterior.
I naturalment, este augment on va dirigit?
Va dirigit precisament a afavorir la qualitat del sistema educatiu públic i a garantir el dret a l'educació i a la igualtat d'oportunitats.

Encara que a vostés els coste moltes vegades reconéixer-ho, en estos tres últims anys s'ha fet un grandíssim esforç inversor, un esforç que era necessari portar a terme.
Ni més ni menys s'han creat 237 centres, s'ha actuat sobre ells.
I això, naturalment, no ho deixem de costat en els nous pressupostos.
Continuarem apostant per la construcció de nous centres a través de Ciegsa, i per a este tenim un pressupost previst al 2005 de 2.
001 milions d'euros.
És important recordar-li que 91 col·legis s'han posat en marxa durant este últim curs i que atenen a 27.
000 alumnes.
Podríem estar parlant de dades importants dins del que és el capítol d'educació.
Jo simplement els diria que, passant per da-munt, per damunt, també dins del que és l'àrea cultural i patrimonial, s'incrementarà en un 19% el pressupost, que al final quedaran 84 milions d'euros.

En Benestar Social, com veu, senyor Oltra, vosté ha passat una mica per damunt, però el pressupost del Govern Valencià també és importantíssim.
I juntament amb el que és educació, cultura, també es dóna cobertura sanitària i cobertura per a aconseguir que en l'àmbit social, jo diria que assistencial, com bé dia la consellera, senyora Alicia de Miguel, intentar ordenar al màxim tots els recurs, intentant que no quede ni un sols racó.
.
.
que no hi haja ni un sol ciutadà sense la cobertura social adequada, proporcionant la seguretat i confiança a tots els habitants de la comunitat.

En el 2005 es van a aconseguir xifres emblemàtiques i impensables fa uns quants anys: 25.
000 places residencials per a majors, 7.
300 places per a discapacitats, 1.
300 places per a malalts mentals, 1.
000 per a protecció de menors i 352 per a la reeducació de menors.
Com veiem, un esforç important.
Serà la primera vegada que el pressupost de Benestar Social supere la xifra dels 400 milions d'euros, 416 exactament.

En el 2005, a part de totes les actuacions que va anunciar ja en el seua dia la consellera, i avui ha repetit en algun moment el conseller d'Economia, a mi m'agradaria remarcar que es posaran en marxa projectes de nou encuny, com serà l'abonament centre de dia, els centres de treball assistits, l'abonament respir.
I a més, s'arreplega per primera vegada una línia per al desenrotllament de programes d'R+D+I en matèria de Benestar Social.

Podríem repassar conselleria per conselleria.
Per exemple, en Territori i Vivenda, la que vosté esmenava, esta conselleria disposarà de 266 milions d'euros.
El conseller dia que eren els pressupostos més ecològics, perquè la Generalitat invertirà més de 104 milions en línies relacionades amb el medi ambient.
I això perquè està clara la decidida aposta que té el Govern Valencià per a la defensa i la preservació de l'espai públic.

Són uns pressupostos plantejats perquè tinguen, tal com anunciava el conseller Rafael Blasco, un efecte multiplicador, que s'apreciarà en la generació de riquesa i ocupació.
Per cada euro d'inversió es generaran altres set procedents del conjunt de sectors econòmics.

En infraestructures, també podríem fer un llarg recorregut.
El que no li podem acceptar de cap manera és que se'ns diga que no hem fet els deures en el tema de l'aigua.
Això vosté sap que no és veritat.
S'està treballant i s'està treballant molt en depuració i reutilització.
I no vaig a repetir les actuacions portades a terme.
Per a l'any 2005, sols en abastiment es preveuen 46,3 milions, un augment del 32% per a les comarques, com per exemple, la Marina Alta, la Ribera, el Camp de Morvedre o part de la província de Castelló.
En canalització i prevenció d'inundacions, es pressuposten 102,7 milions.
I podríem seguir.
En sanejament i depuració, al qual vosté feia referència, arribem als 302 milions d'euros.
En carreteres, per damunt, 247 milions d'euros previstos.
Vosté ens criticava també les inversions, que renunciem a elles.
Com veu, li estic demostrant que això no és així.

En este marc pressupostari en què nosaltres ens movem, un marc que perfectament és realista, ens permetrà que li diguem que, tal com apuntava el conseller Gerardo Camps, la nostra comunitat creixerà l'any 2005 un 3,2%, dos dècimes per damunt del que està previst com a mitjana nacional.
Per tant, jo penso que no és per a res desgavellat ni optimista, sinó simplement realista arribar a esta conclusió, quan el PIB ­i avui no m'equivoco­ creixerà dos dècimes també per damunt de la resta d'Espanya.

Aquí podríem parlar d'algunes.
.
.
jo diria que enfrontaments que té a la millor el seu pensament quan ha de defensar coses aquí i pensar en el que estan fent els seus correligionaris o els seus partidaris, o l'Entesa, en definitiva, en altres regions.

Mire, senyor Oltra ­ja per acabar pràcticament­, parlant dels projectes temàtics, allò del seu grup ja és quasi, quasi, jo diria una obsessió.
Seguixen encabotats en negar qualsevol veritat i no volen vore el gran valor que està adquirint l'oci cultural, educatiu i d'entreteniment.
Per això, encara que vostés seguisquen criticant, sempre que tinguen l'oportunitat, els asseguro que des de la secretaria autonòmica d'esdeveniments i projectes, es va a continuar treballant en grans projectes per a la Comunitat Valenciana, com és la Ciutat de la Llum, l'aeroport de Castelló Costa Azahar, l'auditori i conservatori internacional de música de Torrevieja o el parc temàtic de Món Il·lusió.
Encara que només siguera per a diversificar l'oferta turística, encara que només siguera per això, perquè sabem que l'efectiu positiu és molt més elevat, només per això ja seria important.

Per acabar realment, jo penso que quan intenten matxucar estos temes, que són importantíssims per a l'economia del nostre país, el més important moltes vegades és no oblidar-se de quins són els grans objectius que tenim marcats en els pressupostos de 2005.
Ni més ni menys que més servicis i més qualitat en l'àmbit de polítiques socials.
No ho oblide.
Un impuls a la inversió pública, un impuls cap els processos d'R+D+I.

En definitiva, penso que se'ns queden molts arguments tant a vosté com a mi per a defensar els nostres plantejaments, però amb les seues crítiques ­fa dos anys que simplement l'he escoltat­ em dóna la sensació que cada vegada es queda amb menys discrepàncies, perquè hi ha dos realitats, dos: la realitat d'unes crítiques sense argument contrastat i sense rigor i la realitat de les promeses complides, del treball fet, que donen pas a nous objectius que il·lusions vertaderament als valencians.
I aquesta segona realitat és la bona, la nostra.
No creu?

Per tant, jo li demanaria que retirara aquesta esmena a la totalitat i se sumara a aquesta proposta de progrés i benestar que signifiquen els pressupostos del Partit Popular.

Moltes gràcies.

**El senyor president:**

 

Muchas gracias, señor Castejón.

Tiene la palabra, para el turno de réplica, el señor Joan Antoni Oltra.

 

**El senyor Oltra i Soler:**

 

Gràcies, senyor president.

Jo, senyor Castejón, m'imagine que vosté s'ho creurà el que ha llegit aquí.
O és un tràmit.
Perquè, home!
, si s'ho creu és pitjor.
Però si és que era una obligació, mire.
.
.

Però vosté parla d'una situació absolutament irreal.
Diu: "És que són molts anys fent una mateixa crítica" ­i tal i tal.
Anem a vore.
El deute en estos anys qui l'ha fet, l'oposició o vostés?
El dèficit de l'any 2003 qui l'ha fet, l'oposició o vostés?
Qui ha permés, després de nou anys i escaig de manament del Partit Popular, que encara no estiga garantida l'atenció primària en el País Valencià, l'atenció primària?
Qui està permetent que continuen existint les llistes d'espera, que són tan nombroses, que són secretes, per cert?
Això ho permet l'oposició o és vosté, vosté, el grup parlamentari?
Com és possible trobar, d'eixes milers de residències que ha fet referència, alguna que siga pública en quantitat suficient per a garantir eixe dret?
O cal anar al sector privat i desemborsar quantitats cada volta més fortes?

Però vosté en quina Comunitat Valenciana viu?
Si eixa no és la real.
O siga, la real és la que nosaltres, jo crec que inclús amb modèstia, amb suavitat, estem descrivint.
Si a mi no m'agradaria que fóra aixina.
A mi m'agradaria que el que vosté diu fóra veritat, però és que no és aixina.
I jo no tinc obligació de mentir a la gent.
I jo crec que vosté no pot acabar de creure-ho.
Vosté ha de dir-li a qui li ha preparat el full que no exagere tant, perquè en exagerar tant, això no és creïble.
Vosté no sap que l'atur està augmentant en la nostra comunitat?
No sap que hi ha crisi en quasi tots els sectors industrials de la nostra comunitat: calcer, tèxtil, la joguina, el moble, el marbre.
.
.
?
Parle amb els empresaris, ja no parle amb els sindicats, parle amb els empresaris.

Quan parlem i critiquem el tema de la inversió.
.
.
però qui ha fet els pressupostos, nosaltres o vostés?
El pressupost parla que en inversió l'augment és del 0,3%.
I ara no me traga una passada de milers de milions d'euros, que en la immensa majoria dels casos pertanyen al sector privat.
El conseller l'altre dia inclús s'apuntava allò de la regasificadora de Sagunt com a una inversió del País Valencià.
Si és que acabarem parlant amb Ferrovial i amb Dragados per a comptabilitzar també les obres que fan ací i comptabilitzar-les com a estalvi de la Generalitat Valenciana.
O siga, no es dóna compte que no s'està fent res en eixe tema?
Inclús les quantitats tan xicotetes que es fiquen en inversió, i especialment ­la cosa més dolenta encara­ en sanitat, ni tan sols són capaços vostés de gastar-se eixos diners.
Si tots els anys els sobren diners.
I això, el conseller de Sanitat, que va ser conseller de Hisenda quatre anys i és un especialista en la matèria, li ho pot explicar estupendament.
O siga, ni tan sols arriben a gastar-se els quatre xavos que posen en els pressupostos, no per res, sinó perquè no tenen interés.

On estan els hospitals que van a fer?
Però vosté s'ha llegit el pressupost de Sanitat?
Ho dic perquè jo no l'he fet, l'han fet vostés.
Ahí no ve res.
I el que ve es podria canviar l'any perquè aprofita d'anys inclús passats, i no s'han fet.
O és que s'han eliminat perquè es creuen que estan fets?
En tot cas, vagen a vore els solars.
En tot cas, vosté el que està clar és que contestar no ha contestar res.
Igual no estava en el guió.

Nosaltres hem plantejat ací una sèrie de denúncies en alguns temes que per a nosaltres són molt importants.
Per exemple, el tema del valencià.
Jo he de reconéixer que vosté és una persona, a més, de les poques que també utilitza el valencià en aquesta trona, la qual cosa està molt bé.
No deixa de ser també una altra excepció que confirma la regla.
Però on està, de veritat, la defensa, la potenciació del valencià?
Està, per exemple, en fer llibres tan bonics i tan cars com aquest que ha fet l'Ivam, que gran part del llibre està en *castellano, un castellano perfecto*?
I la resta, és cert que hi ha una altra llengua.
Sap quina llengua és?
L'anglés.
Me pareix estupend.
O siga, per al Partit Popular el valencià és important per a la baralla, però a l'hora de la veritat el llibre en castellà i en anglés, la segona llengua, la llengua de l'imperi.
I el valencià quedarà per a això, per a una cosa anecdòtica o motiu d'enfrontament, que és per al que utilitzen el tema vostés.
On està eixa potenciació?
On està eixe programa que inclús no arriba ni tan sols a la pujada de l'IPC?
Ja està bé de demagògia.
Lamente dir-li-ho a vosté, que a la millor és el que menys culpa té en eixe sentit.

I en el tema tan sensible com és el tema de l'aigua, home, parle vosté amb el conseller de torn.
Si hem baixat, i ja inclús no hi ha una pujada xicoteta; una baixada sensible de quasi el 6% en el programa de sanejament i depuració d'aigües.
O és que ja tenim el problema resolt?
És mentira.
Si no estem depurant totes les aigües residuals, no estem depurant-les totes, i estem tirant 150 hectòmetres cúbics d'aigua depurada a la mar.
Vosté sap això?
Vosté creu que això és un bon exemple per a demanar aigua per aquí o per allà?

 

**El senyor president:**

 

Señor Oltra, vaya acabando.

 

**El senyor Oltra i Soler:**

 

­Acabe en seguida­ Vosté creu que el tema dels camps de golf, que ens ha posat d'actualitat el senyor Blasco, és un bon exemple, per a omplir tot açò de camps de golf?
Camps de golf que tots duen la seua urbanització.
És el *finiquito*, això sí que és el *finiquito*, la boleta, que se diu en el sector, a la gent del camp.
Liquidar la gent del camp i substituir-los per altre tipus de coses, molt respectables.
Però home, no deixarà vosté de reconéixer que això és fer demagògia pura i dura.

I la realitat del país és una realitat dolenta, senyor Castejón.
.
.

 

**El senyor president:**

 

Senyor Oltra.
.
.

 

**El senyor Oltra i Soler:**

 

Estos pressupostos no van a ajudar a resoldre-la.
És necessari canviar-los.

 

**El senyor president:**

 

.
.
.
li ha tocat a vosté la boleta.

Muchas gracias.

Por favor, tiene, para el turno de réplica, la palabra el señor Castejón.

 

**El senyor Castejón Chaler:**

 

Gràcies, senyor president.

Senyor Oltra, vosté ha obert molts de temes que no puc entrar-li a tots perquè el temps és reduït.
Però, mire, ho mire com ho mire, jo diria allò de "compare, busque", analitze-ho, i naturalment, arribarà a la conclusió, la mateixa conclusió a què hem arribat mosatros: que naturalment que en la Comunitat Valenciana queden moltes coses per fer, faltaria més, però que tampoc tinga el dubte que estes coses que cal millorar les millorarà el govern del Partit Popular, les millorarà el govern del president Francesc Camps.

I això, tenim una trajectòria de fa més de nou anys i seguirem en aquesta línia.
Algú ha incidit massa en allò de "pressupostos continuistes".
Jo no li vaig a remarcar tampoc ni li vaig a repetir els índexs ni marcadors de l'activitat econòmica actual.
Avui la realitat econòmica de la Comunitat Valenciana és la que és, i per això no ens disgusta com tantes vegades, tant per part de vosté com d'altres grups, nos diga que els pressupostos són continuistes.
Perquè, arribada la situació de benestar social que tenim en estos moments i que tenim previst augmentar, això era impensable fa deu anys, impensable.

La població de la Comunitat Valenciana veu millor que ningú, i així ho està confirmant al llarg d'estos últims anys amb el seu vot, que seguim creixent en ocupació, en competitivitat, en inversions productives, en innovació, en dotació d'infraestructures, en avantatges fiscals; en definitiva, millorem i consolidem la confiança entre els agents econòmics i socials, que redunden en un major benestar i prosperitat, que és allò que interessa a la nostra comunitat.
I per molt catastrofistes que vostés vullguen ser, com avui ho he intentat, jo penso que tot això ho aprecia la població dia a dia.
Estos beneficis en la nostra societat els aprecia la població d'a peu, i per tant, no fa falta que ningú l'alerte, tot al contrari, ni cree dubtes irreals.

Els pressupostos obeïxen, naturalment, a les nostres promeses.
Són el recolzament econòmic per a seguir en esta línia que el Govern Valencià *(inintel·ligible)* els compromisos adoptats en el programa electoral, manté o posa en marxa tota una sèrie de polítiques per aconseguir una societat plenament integrada, cohesionada i de plena ocupació.
Insistim, li repetixo: ens creiem, ens creiem fermament, que no hi ha millor política social que aquella que fomenta l'ocupació.

En este sentit, continuarem treballant, perquè estem plenament convençuts que estos pressupostos, amb una assignació eficient i eficaç dels recursos públics, acompliran els seus objectius: la posada en marxa de més i millor infraestructures, el desenrotllament del sector turístic, l'augment de la competitivitat, la creació de més ocupació.
Li recordo que cada dia 162 persones estan trobant, i esta és la realitat de cada dia, treball en la nostra comunitat.
Seguirem fomentant la investigació i desenrotllant la innovació, la internacionalització de l'empresa valenciana, la modernització necessària en tota l'estructura productiva.

Amb el suport del seu grup o sense ell, continuarem treballant per activar noves estratègies i projectes perquè la comunitat continue al capdavant de les regions més pròsperes d'Europa en temes de renda i benestar per a tots els valencians.
Jo no crec, senyor Oltra, que el seu grup parlamentari estiga en contra de tot això, no ho crec.
Com deia el senyor Nieto el dia de la seua compareixença, els pressupostos no són només números; són números, quantitats, sí, però de res serveixen per a un bon pressupost si no van acompanyats d'idees.
Jo m'atreviria a dir-li més: No governen les idees, o no sols governen les idees, no governen les persones; governen les persones amb idees, i afortunadament, el govern del Partit Popular compta amb els millors equips, persones amb idees, perquè la nostra comunitat no es pare; en definitiva, perquè continue per la senda de la creació de major progrés i benestar.
I el pressupost que avui presentem, sense cap dubte, és la millor ferramenta per a fer-ho possible.

Moltes gràcies.

 

**El senyor president:**

 

Muchas gracias, señor Castejón.

Tiene la palabra la diputada doña Cristina Moreno para fijación de postura de otros grupos políticos.

Perdón, señora Moreno, que se me había usted perdido.

 

**La senyora Moreno Fernández:**

 

Gracias, señor presidente.

Mi grupo ha defendido anteriormente una enmienda a la totalidad en la que, como se ha visto en el debate, coincide en bastantes aspectos con la que se ha defendido ahora, y por tanto, vamos a apoyar la enmienda de Izquierda Unida.

 

**El senyor president:**

 

Muchas gracias, señora Moreno.

Pasamos a la votación.
Comienza la votación.
Resultado de la votación: 38 votos a favor, 44 votos en contra.
Queda rechazada la enmienda.

Señorías, una vez rechazadas las enmiendas de totalidad al Proyecto de ley de presupuestos de la Generalitat Valenciana para el ejercicio 2005, se inicia el plazo de presentación de enmiendas parciales a los mismos, que terminará el próximo día 24 de noviembre, miércoles, a las 14:30 horas.
Se ruega por esta presidencia a los grupos parlamentarios que procuren presentar las enmiendas escalonadamente para facilitar el trabajo a los servicios de la cámara.

Les recuerdo a sus señorías que la continuación de la Comisión de Agricultura, Ganadería y Pesca que estaba prevista para el próximo jueves, 18 de noviembre, se celebrará la tarde de hoy a las 16:30 horas.

Y de inmediato, se va a reunir, con el descanso de cinco minutos, primero la Mesa de las Cortes y luego la Junta de Síndics.

Se levanta la sesión.

 

 

*(S'alça la sessió a les 13 hores i 23 minuts)*