Medi%20Ambient%678664.06.17%20macro.html





Comissió de Medi Ambient, Aigua i Ordenació del Territori realitzada el dia 17 de juny de 2014.
Comença la reunió a les 16 hores i 36 minut.
Presideix el diputat senyor Andrés Antonio Ballester Costa.
Reunió número 13.

El senyor president:

En primer lugar, señor Tena, tiene la palabra para pasar a ver si somos todos los que tenemos que estar.

(El secretari passa llista per tal de comprovar si hi ha quòrum)

Muchas gracias, señor secretario.

Pasamos, entonces, a continuación al primer punto del orden del día, que es la lectura y aprobación del acta de la reunión anterior.
¿Si hay alguna salvedad que tiene que poner alguno de ustedes?
De no haberla, aprobada por unanimidad.

Projecte de llei, de La Generalitat, de prevenció, qualitat i control ambiental d'activitats a la Comunitat Valenciana (RE número 83.
396, BOC número 239)

El senyor president:

Pasamos al segundo punto del orden del día, que es el debate del Proyecto de ley de prevención y calidad del control medioambiental o ambiental de las actividades de la Comunidad Valenciana.

Como todos ustedes saben, tiene la palabra el señor Torró, que me parece que lo veo serio.
No, está bien, es solo un reflejo.
Tiene usted diez minutos.

El senyor Torró Gil:

Anem a tractar una llei i és per a posar-se seriós, supose.
(Rialles)

Vaig a tractar d'argumentar la raó de les nostres esmenes parcials, que lògicament tenen molt que vore amb l'argumentació global que hem fet sobre la llei i que entenem que obligava a fer tota una sèrie d'esmenes i ja advertixc sobre tot més en la part final, que són sobre tot els annexos, que en la matèria de la llei, perquè la major part són adaptacions de normatives estatals que vénen a més marcades per directives europees, que nosaltres entenem que no estan del tot recollides l'esperit d'eixes directives europees o almenys d'algunes d'elles, però, diem, hi havia menys marge per a poder fer esmenes.

Parlar d'una llei de qualitat ambiental, sobretot hauria d'entendre's com una llei que protegira el medi ambient.
És a dir, quan s'establixen normatives o regulacions perquè determinades activitats, pràcticament totes, tinguen una sèrie de procediments, alguns menys reglamentista o menys incisius i altres més, és bàsicament perquè del que es tracta en la llei, fonamentalment, és protegir el medi natural, si no no tindria ningun sentit, és a dir, no caldria, senzillament les activitats s'instal·larien al seu aire i no caldria cap tipus de regulació.
La regulació ve marcada pel fet que hi ha una necessitat de protegir el medi ambient.

Evidentment, s'ha de protegir el medi ambient de la forma, primer, el més correcte possible i, en segon lloc, dins d'eixa correcció, procurar que els procediments per a tramitar eixes proteccions no vagen més enllà del que seria raonable.

El que no es pot fer és girar, que és el que fa esta llei.
Esta llei, en compte de posar les coses en l'ordre que jo estic dient, és a dir, anem a protegir el medi ambient i anem a vore de quina manera ho fem eficient i a més de quina manera ho fem el més raonable possible, es giren les coses i diu «anem a vore de quina manera fem els tràmits el més àgils possible i, en última instància, allò de protegir el medi ambient queda en un tercer apartat».
Això, plantejat d'eixa forma, és senzillament una desregulació, una desregulació que no té cap sentit.

Nosaltres estem d'acord, perquè no pot ser d'altra manera, que cal que els terminis siguen els més breu possibles, que les tramitacions siguen també el més ràpides possibles.
Perquè, lògicament, és important que quan hi ha iniciatives que d'alguna manera pretenen implantar activitats econòmiques o pretenen millorar la vida dels ciutadans es puga fer amb una raonable diligència i amb una raonable celeritat.
Però sempre partint de dues premisses fonamentals.

La primera, que no hi ha cap tipus d'acció o de prioritat humana que no tinga algun tipus de repercussió sobre el medi ambient.
Ací en algun moment de la llei es parla de repercussions nul·les.
Això és senzillament irracional.
No hi ha res que siga nul, tot té una certa repercussió.
I, per tant, cal avaluar adequadament eixes repercussions.

En segon lloc, que perquè els tràmits siguen àgils i perquè els tràmits siguen curts, no s'ha de fer senzillament una simplificació en la tramitació sinó fonamentalment una adequació de l'administració per a eixes necessitats.
Perquè si entenem que el que s'ha de fer és protegir el medi ambient, el que hem de fer és posar a l'administració al servici d'eixa protecció del medi ambient.
I si creem que els tràmits són massa llargs, el que cal fer és posar més mitjans a l'administració per a fer els tràmits massa llargs.

I ací s'opta per la via contrària, és a dir, no anem a posar massa tràmits, anem a fer que les activitats tinguen una regulació relativament escassa, que a més el marge siga molt ample, un marge que ja està marcat, efectivament, per la llei estatal.
I ja és molt excessivament generós, des del nostre punt de vista, a l'hora de vore quin tipus de tramitació i de procediment, segons els tipus d'activitat que van a fer-se.
I, fins i tot, fins al punt d'en alguns casos ni tan sols exigir inspeccions o revisions de projectes que entenem que hauríem de tindre.

Per tant, nosaltres, per exemple, per posar una qüestió que és probablement novetat, entre cometes, de la llei, els temes de les declaracions responsables.
Nosaltres no estem d'acord amb la forma que es planteja.
I no perquè no estiguem d'acord amb les declaracions responsables, entenem que és un mecanisme adequat.
El problema és que les declaracions responsables no s'han de fer per a suplir el paper de l'administració sinó que les declaracions responsables exigixen més administració.

És a dir, quan una persona fa un projecte i necessita obrir en un determinat termini, presenta un projecte tècnic a l'administració i fa una declaració fent-se responsable del que hi ha allí.
Açò només pot tindre sentit si l'administració es compromet, en un termini raonable de temps i d'una forma eficient, en revisar la documentació i girar una inspecció per a ratificar el funcionament del grau eixe.
Perquè si no, en compte d'una declaració responsable, el que està fent-se és una declaració irresponsable, en este cas, fonamentalment, per part de l'administració.

Perquè una de les coses que marca la directiva, i que és una qüestió importantíssima, és el principi de la prevenció.
I, ja ho vaig dir en la intervenció a la totalitat, entenem que la prevenció no és posar assegurances, vull dir, les assegurances no eviten els problemes; les assegurances el que fan és generar un fons perquè quan hi hagen problemes es puga pal·liar, normalment de forma parcial, el mal que s'ha fet a través del problema que hi ha hagut o de l'accident o del que siga.

Per tant, entenem que eixa és la forma en què s'hauria de plantejar.
I per això hem plantejat tota una sèrie d'esmenes en les quals substituïm el tema d'«escàs» per «nul», perquè entenem que això de dir que les coses no tenen ningun impacte no és ningun sentit.

També hem fet tota una sèrie d'esmenes referides als annexos, sobretot en les que plantegem l'increment de les exigències perquè les activitats puguen ser qualificades en cadascuna de les quatre categories que s'indica de tramitació.

I, sobretot, també, algunes d'elles afegint coses que no enteníem i que hem vist que altres grups també han fet, com per exemple, l'adopció del reglament Reach, que no sabem per què no està en una llei d'este tipus, o algunes qüestions que han de vore amb la major intervenció dels ajuntaments i sobretot en el tema dels terminis de declaració de silenci administratius, etcètera, etcètera, sobretot per evitar el que es puguen fer trampes en esta qüestió.

Em sembla molt greu que en l'article 26 es demane, es permet o es diu que el Consell pot modificar els límits estatals i el que fan és modificar-los a la baixa, en compte de modificar-los a l'alça.

I tampoc entenem com en el 26.
3 es planteja una qüestió que ens sembla extremadament greu, que són exempcions temporals de les habilitacions per temps ni més ni més que de nou mesos per tècniques emergents, que algú hauria d'explicar això que nassos és això de les tècniques emergents.
Clar, quan un pensa en tècniques emergents, en estos moments la tècnica emergent aixina més pionera que hi ha és el fracking.
I si el que estan fent vostés és posar ací un colador perquè a partir d'ací es puguen donar autoritzacions ambientals a les tècniques del fracking, perquè, clar, com són emergents i encara ningú sap massa bé això què va tindre, realment sembla molt greu.

Esperem que ens aproven, perquè hauria de ser raonable, el tema de la inclusió, el tema de la xarxa Natura 2000, perquè pensem que és molt important.

I, per últim, tenim tota una sèrie d'esmenes, per això afegim un nou article 33, perquè es canvien els terminis de participació.
Hi ha una cosa que no està com esmena, però que m'ha fet una reflexió una persona de les qui ha llegit la llei i que me la va comentar quan ja no teníem temps.
Em diu: «Tu, fixa't, per a tindre el fet que hi ha administració electrònica, com els donen extremades facilitats a les persones que han de posar els seus projectes a l'administració, lliurar-los perquè l'administració puga observar-los, els donen tot tipus de facilitats, aprofitant eixa administració electrònica, i com l'administració electrònica no existix pràcticament per a les persones que han de fer participació pública.
»

De fet, no hi ha ni tan sols obligació de posar els projectes a disposició d'eixes persones per a poder observar-lo, si no simplement unes garanties d'unes qüestions importants o mínimes, que és allò de sempre; el qui vullga vore un projecte haurà d'anar-se'n a la conselleria, tirar-se dos o tres matins allí per a fer això, quan normalment la gent que fa eixes coses solen ser gent que ho fa amb caràcter altruista.

I, per últim, creem que la llei està en contra de l'esperit del conveni d'Aarhus en temes de participació ambiental.
La participació ha de ser ab initio, no pot ser a posteriori i no pot delimitar-se a cobrir -i estic acabant, senyor president- una simple qüestió de caràcter formal de trenta dies sinó que des de primera hora hi hauria possibilitat per a intervindre la participació.
I, per una raó fonamental, perquè del que es tractaria amb la llei no és de facilitar les activitats econòmiques, del que tracta la llei és la protecció del medi ambient o hauria de tractar.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Torró.

Para el turno en contra, señor Mundo.

El senyor Mundo Alberto:

Gracias, señor presidente.

Jo vaig a raonar per quin motiu nosaltres hem estudiat estes esmenes que vosté presenta.
I començaré pel mateix, fixant una mica quin és el context global, l'argumentació global que vosté també plantejava en un principi de què és el que esta llei contempla.

Esta llei contempla, com no, normativa de La Generalitat, normativa estatal i directrius de la Comunitat Europea, que les fusiona d'alguna forma en un text refós on realment estem treballant un tema que són activitats que tenen una relació amb l'impacte ambiental que poden tindre estes.
I hi ha una classificació d'estes, d'acord a l'impacte que puguen tindre, i d'alguna forma contemplen dins dels annexos el tipus d'activitat i quina és la seua condició d'impacte.

Per tant, hem de tindre molt clar que nosaltres aquí anem a avaluar en esta llei una sèrie d'activitats en les quals tenim quatre aspectes completament diferenciats: que és l'autorització ambiental integral, la llicència ambiental, la declaració de responsabilitat ambiental i la comunicació d'activitats innòcues.

Vosté ha dit una cosa.
Ha dit que no hi ha cap activitat que tinga nul impacte ambiental, cap activitat.
No obstant això, vosté sí que fa una esmena en la qual per a les declaracions de responsable ambiental, substituïx la paraula escassa per nul·la.
O siga, que vosté contempla que n'hi han activitats que són de nul impacte ambiental que puguen tindre, que eixes, d'alguna forma, jo crec que ahí les considere com les activitats innòcues, les activitats innòcues, les quals necessiten tan sols una comunicació perquè puguen entrar en la pràctica.

Els qui hem estat en ajuntaments ho hem vist, que totes les tramitacions d'activitats d'alguna forma tenien una tramitació llarga i complexa que feia moltes vegades que hi havia activitats que començaven molt abans de tindre la seua corresponent autorització.
Per tant, jo crec que en la normativa que aquí se mos està plantejant tindrem una autorització prèvia o una declaració responsable, per part de la persona que va a demanar una activitat en la qual se subjecte a un tipus d'activitats que, posteriorment, se poden i se deuen, d'alguna forma, inspeccionar i comprovar si la realitat és l'adequada -no en les de llicència ambiental ni en l'activitat ambiental integrada, eixos dos capítols, indubtablement, necessiten tot un procés i tota una autorització perquè es fique en marxa; estem parlant de la declaració de responsable ambiental i la comunicació d'activitats innòcues.

Vostés han fet unes sixanta-cinc esmenes -si no ho tinc mal açò-, en total, de les quals, de la forma en què mos les han presentat, tenim que vostés han donat una lectura -m'imagine- del text i han fixat unes esmenes.
Després, han tornat a revisar-la i han tornat a fixar unes esmenes.
I.
.
.
, ho dic jo perquè el número d'entrada a registre demostra que hi han hagut unes quantes lectures de tot el text i eixes esmenes no han sigut després filtrades ni ordenades, les han ordenades ara per articles.
I ara li explique per què, senyor Torró.
Li explique, perquè això mos dóna que hi haja el que considere jo uns errors que deurien d'aclarir i modificar.

Per exemple, vosté a l'article 2 està presentant tres esmenes: la 8, la 9 i la 10, per ordenació d'esmenes, però per número d'entrada de registre són diferents números, en les quals, l'apartat c de l'article 2 en una mos l'elimina completament i en les altres dos esmenes en una modifica una paraula: on diu «puede», diu «deberá» -deurà-; i on a l'altra diu «escassa», diu «nul·la», que és la que parlàvem anteriorment -això està parlant de declaració de responsable-.
Per tant, quina de totes és la bona?
Quina de totes és la bona?
Perquè, si eliminem un article en una esmena, les altres dos no tenen raó de ser; i si mantenen una de les altres, caldrà saber quina d'eixes és la correcta i la bona.
Ho dic jo perquè s'ho mire i, aleshores.
.
.
; i, si no ara, en el ple.
O siga, tampoc no tenim.
.
.
(Veus) Estem per clarificar-ho.
Val.

I després vosté, en l'annex III, en l'annex III, l'esmena 106 i l'esmena 107.
Està parlant dels decibels que, d'alguna forma, puguen observar per a uns màxims decibels per a un tema d'activitat.
I vosté reduïx, en l'esmena 106, de 70 a 55 decibels i en l'esmena 107 de 70 a 60.
Per tant, una de les dos, per al seu criteri, serà la correcta i l'altra no serà la correcta.
Una baixa de 70 a 55 i una altra baixa de 70 a 60.
Per això dic que en una primera d'això tenien una d'elles i en la segona, més enrere, tenien l'altra al mateix articulat.
Aleshores, no dic jo que nosaltres haguéssim acceptat ni una ni l'altra, però, que en un moment determinat, vosté proposa dos coses diferents per al mateix tema.

I, després, estaven les esmenes 41 i 42, en les quals pensem que vosté ser referia a l'article 27.
1 i no a l'article 27.
2 del text de la llei.
Està això.
.
.
, més bé ho veig com una correcció d'errades.
A la millor, vosté l'aplicava eixe apartat de l'esmena 41 i 42, que està parlant d'un nou apartat a afegir de l'informe d'usos d'inventari de substàncies químiques, està parlant vosté de substàncies químiques, d'afegir, que la fica vosté en l'apartat i-bis de l'article, serà 27.
1 i no és del 27.
2.
Però, és igual; vosté mire-ho i aleshores ho diu i punt, i no hi ha més problemàtica.

Però tot això mos dóna que vosté un gros d'esmenes, el més important, l'està fent vosté a l'annex I del que representa el text de la llei, a l'annex I, en el qual a partir de l'esmena 81 a la 96 està demanant que.
.
.
, per exemple, comença a parlar de reduccions dels límits que dóna l'annex per a les diferents categories de les activitats que allí se presenten.
Doncs, baixa 75 tones, 4 metres cúbics i 300 quilos per metre cúbic a 50 -de 75 a 50-, 2,66 metres cúbics més i 200 quilos per metre cúbic.
O siga, està baixant una sèrie de tipologia que eixe annex.
.
.
És el que parlàvem, aquí hi han normatives i pensem que normes en les quals diu que tot eixe annex I que està.
.
.
, nosaltres considerem que l'annex I és plenament coincident en l'annex I de la Llei 16/2002, d'1 de juliol, de prevenció i control integrats de la contaminació, que té un caràcter bàsic en este llei.

Jo crec que tots els annexos, eixe annex I, concretament, marca quines tipologies d'activitats són les que estaran dins de l'annex I.
Vosté, pels criteris que ha cregut més convenients, ho ha reduït en unes quantitats, ho ha reduït en unes quantitats.
Això vol dir que una activitat que nosaltres poguéssem fer en la Comunitat Valenciana estarà en diferent categoria d'una que es faça en una comunitat limítrofa a la nostra, de poble a poble poden canviar la tipologia, una pot ser una activitat ambiental integrada i en un altre lloc podrà ser una llicència ambiental la tramitació d'esta.
Jo crec que la llei no està per a crear diferències, sinó que està perquè poguessen estar d'alguna forma racionalitzades totes.

I tampoc, igual de la mateixa forma que vosté m'ha baixat els criteris, de 75 a 55, de 75 a 60 decibels, jo no sé quin criteri té vosté per a reduir tots estos annexos en eixes quantitats, en eixes rebaixes que està fent.
¿Quina argumentació pot tindre per rebaixar eixes quantitats?
Jo crec que tots hem de tindre la mateixa normativa en un lloc i en un altre.

I les esmenes 100, 101, 102 i 103, que estan en l'annex II, l'annex II està complementant les que no estan en l'annex I, que és l'activitat integrada.
.
.
, (inintel·ligible) .
.
.
a l'altre concepte que és de llicència ambiental, que és l'annex II, estan per a complementar, diguem, el que no arribem a un passem al segon aspecte.
Per tant, no tenen lloc a unes i a les altres.

I, després, en això que vosté ha dit.
.
.
Vosté la declaració de responsable ambiental, en totes les seues esmenes -la 8, la 9, la 10, la 15, la 63, 64- en les tramitacions, d'alguna forma, està incrementant els controls i incrementant una sèrie de requisits no contemplats per la legislació, ni estatal ni comunitària, ni emparats en els decrets d'uns i d'altres, que l'únic que fa és ficar-li problemes a la declaració ambiental integral.
Pareix que vosté li tinga temor en eixa declaració de declaració responsable que puga fer la gent davant de l'administració per a tirar endavant una activitat.
Jo crec que no és aixina, és la forma d'agilitzar una tramitació que en cap moment se vullga saltar els controls, a posteriori, que puguen tindre estes.
Se dóna en esta proposta de llei de modificació tots els condicionants perquè la gent puga accedir.
.
.
Jo no crec que el tema que parlava vosté que estiga en la web tot el projecte, que hagen de penjar tots els projectes en tramitació.
Se fa una relació detallada del que puga hi haure en la web.
Si algú té interés en arribar a comprovar tot el projecte, indubtablement té la via lliure per a poder-ho fer, qualsevol persona que puga tindre accés a un expedient.

I el que m'ha dit del tema del fracking, jo, permeta'm que li diga que no traguéssim per aquí una cosa en una altra, perquè crec que no té res a vore una cosa en l'altra.
Estem en una tramitació d'una llei que ha de complir uns requisits, que pensem que els mateixos els està respectant.
I, per tant, vostés, en la seua presentació crec que estan buscant ficar-li pegues i problemes a una tramitació que està molt clara i que, al mateix temps.
.
.

Ja crec que me n'he passat bastant del temps.
Ja, en posteriori, si hi ha alguna rèplica, ja crec que continuaré en el mateix.
.
.

Per tant, les esmenes que vosté mos ha presentat no anem a acceptar-les.

Res més.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Mundo.

El turno de réplica, por cuatro minutos.

El senyor Torró Gil:

Sí, bé.

Començarem pel més fàcil, val?
, que és els presumptes errors de dos esmenes que van sobre el mateix article.
No és ningun error.
Vull dir, és una qüestió perquè vostés, si tenen intenció d'acceptar esmenes, puguen triar entre dos alternatives, una que és més, diguérem, pròxima als plantejaments que nosaltres defensem i altra que és una rebaixa dels nostres plantejaments, coses que vostés no fan pràcticament mai.

Per exemple, la dels decibels, que una baixa de 70 a 60 i l'altra de 70 a 55, és molt fàcil.
És que d'ací molt poc canviarà la normativa i el límit màxim serà 55 decibels.
I, per tant, mantindre-ho en 70 és un absurd.
Li donem l'alternativa de baixar-ho a 60 o de fer el que d'ací molt poc els obligaran a fer, que és baixar a 55, val?

I el mateix li dic en l'article este que vosté diu que l'eliminem o modifiquem paraules.
Clar, i les paraules no són innòcues, com les activitats.
Quan nosaltres plantegem que es pose com a «nul·la», ja sabem que no hi ha cap activitat que siga nul·la.
Per tant, el que estem tractant de fer és que totes les activitats tinguen un procediment de revisió, siga el que siga.
Per això plantegem això.
No és ningun error, és un plantejament que sabem el que estem fent, sabem el que estem demanant.
No és el mateix dir «escàs» que dir «nul·la», perquè si dius «nul·la» nul·la no n'hi haurà cap.
És a dir, és que entenem que això de classificació d'activitats innòcues és una classificació molt estranya que vostés s'inventen d'una forma.
.
.
, bé, no s'inventen vostés en realitat, això està contemplat en la llei estatal, però una qüestió que nosaltres no contemplem o no compartim, millor dit.

Vosté ha dit, l'excusa de la llei: «Jo he estat en un ajuntament i sé que les tramitacions són molt llargues i complexes.
» És que, clar, que sí que són llargues i complexes.
Però, ¿per què són llargues i complexes?
¿Quin és el problema que té l'empresari que acudix a la finestreta de l'ajuntament a registrar un projecte i a fer complir tot això?
¿El problema és el que se li exigix o el problema és que les administracions locals no estan preparades, perquè no tenen suficients mecanismes administratius per a poder avaluar en temps i forma eixe projecte?
És que no el tenen.
I vostés el que fan és dir: «Com no ho tenen en temps i forma, doncs, que desaparega la tramitació.
» Molt bé, doncs, ja ha desaparegut la tramitació; si passa alguna cosa, ¿serà responsabilitat de qui?
Dels primers, de vostés, que van a votar a favor d'esta llei i que la van votar en Madrid, els primers, eh?
, perquè estan consentint que passe açò; dels segons, de la persona que posa això i que, de forma irresponsable, fa una declaració teòricament responsable; i la tercera, és que, a més, al final això ho pagarà tot el món si passa alguna cosa, perquè no ho pagaran ni vostés ni ho pagaran.
.
.
, tot tampoc ho pagarà l'assegurança perquè sempre hi han perjudicis que no es paguen.
I això és el que nosaltres estem exigint en aquesta qüestió.

I tot el que estem plantejant-li en la reducció dels límits es fa per eixa raó, perquè vostés posen uns límits massa elevats.

Anem a vore, li pose un exemple només, perquè em sembla que probablement.
.
.
N'hi ha més, eh?
Perquè podíem parlar de les vint tones diàries de procés en indústries de vidre o coses d'eixes, que a mi em semblen una barbaritat.
Una indústria que siga capaç de processar vint tones, vint mil quilos diaris, això és molt, eh?
O, per exemple, les quantitats que posen d'animals perquè es puguen revisar les granges que són absolutament bèsties.
Però li'n pose una que és molt més clara, que és el tema de les reclassificacions del sòl.
Quaranta hectàrees per avaluació?
Quaranta hectàrees?
Quaranta mil metres quadrats?
¿Vostés saben les dimensions que pot tindre això?
Quan el raonable, que és el que nosaltres plantegem, són deu mil hectàrees que és el que llei del sòl contemplava com la unitat mínima en què es pot establir una intervenció i a partir de la qual es fan les DIC, etcètera, etcètera.
Però no quaranta, perquè això vol dir que estem obrint la porta perquè qualsevol reclassificació urbanística d'unes dimensions més que respectables no estiga subjecta a declaració d'impacte ambiental.
I això no té absolutament ningun.
.
.
, bé, té un sentit i és que vostés se'n refoten del que li passe al medi ambient.
El que vostés pretenen és que continue el medi ambient deteriorant-se a costa dels beneficis privats.
I com nosaltres estem farts que n'hi haja gent que s'enriquixca a costa del patrimoni no dels que vivim ací, sinó de les generacions futures, i a costa del seu benestar, diem que no, i demanem una sèrie de qüestions que entenem que ni tan sols canvien radicalment la llei.

Les esmenes que fem nosaltres en termes generals són esmenes que em semblen que són prou raonables.
Senzillament és canviar i rebaixar una miqueta les exigències, vull dir, augmentar-les millor dit, les exigències, perquè no se'ns colen coses que no deurien colar-se en este tipus de tramitacions.
Insistixc que estem parlant sempre d'activitats que tenen impactes, algunes d'elles impactes que poden ser severs.
Una reclassificació del sòl de més de deu mil metres quadrats pot tindre un impacte molt sever, segons en quines zones.
I m'estranya moltíssim, pel que ha dit, entenc -i acabe ja, senyor president- que no va a aprovar-nos-en cap, no entenc per exemple com no afigen l'esmena 35, que fa referència a la xarxa Natura 2000.
De veres que no ho puc entendre, perquè això ja seria el mínim que haurien de fer, que quan una activitat vaja a tindre afecció a la xarxa Natura 2000 haja de passar per un requisit mínim de revisió.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Torró.

Su turno de réplica, señor Mundo.

El senyor Mundo Alberto:

Gràcies, senyor president.

Bé, senyor Torró, vosté de la forma que m'ho ha dit o ha explicat això de les esmenes que diu que en presentem tres per, si de cas alguna d'elles vostés l'accepten, com la 55 i 60, presentem les dos per si alguna d'elles vostés tenen a bé d'agafar una o l'altra.
Fem-ne més i les farem a pes.
Jo crec que no és qüestió.
.
.
És qüestió de poder inclús en alguna cosa d'eixe tipus si és que n'hi hauria alguna cosa de pes, poder fer una esmena que la poguéssem d'alguna forma transaccionar i buscar un acord entre uns i altres.
Però, no me diga vosté que això ho fan per si nosaltres agarrem una o n'agarrem una altra.

Per l'altre cantó li estic dient que la normativa, que s'entén com a bàsica, en la normativa estatal que s'entén com a bàsica, que servix de base per a esta redacció de la present llei, indubtablement que quant als annexos, inclús en l'annex I, me pareix que és el tribunal jurídic consultiu d'alguna forma va agarrar, i és l'única esmena que no va acceptar el Consell Jurídic Consultiu que no s'ha incorporat de totes les que ha plantejat.
Una de les esmenes que no va plantejar, n'eren dos, una era esta, en la qual dia que s'eliminara el (inintel·ligible) .
.
.
perquè ja ho contemplava la llei estatal.
L'única cosa que s'ha fet es transposar aquí tot el que és el mateix contingut en les mateixes categories.
Nosaltres, la protecció que puga tindre l'actuació ambiental integral, una llicència ambiental, de tramitacions i processos és normal que tinga un procés de documentació, un procés d'informes tècnics, els ajuntaments d'alguna forma -el que dia vosté anteriorment.
.
.
Jo li estava parlant en temes de declaracions de responsabilitat ambiental i comunicacions d'activitats innòcues, que són les de menor afecció, les qualificades com a menor afecció, que són les pròpies que molts ajuntaments són les que abans tramitava moltes d'elles la comissió provincial d'urbanisme, i ara la present llei les passa a ajuntaments de deu a cinquanta mil habitants que tinguen suficient capacitat tècnica com per a poder jutjar-les, que puguen donar-les directament els mateixos ajuntaments, per l'agilització i pels tràmits.

I jo recorde activitats d'este tipus, d'estes categories que podien tramitar-se, se fan llarguíssimes i que indubtablement la gent, quan té una activitat o volen que siga una activitat per a este tipus d'activitats, el que necessita és una declaració responsable que presente un projecte d'acord amb el que està plantejant este.
Per tant, jo penso que vosté ahí ha tractat a través de les seues esmenes, com li dia anteriorment, de poder incrementar la problemàtica en els dos últims apartats que pensen que això serà un colador.
Un colador de què?
El que realment pot preocupar mediambientalment són les autoritzacions ambientals integrades i llicències ambientals, però les dos estes sí que estan regulades en tot un procediment ben reglat i que se li done per la present llei més transparència quant a la seua informació pública.
Com també una esmena que vostés, recorde ara, que presentava, una esmena que demanava que se'ls notifique quan hi haja un informe ambiental als treballadors i a la gent, que se'ls poguera donar informació de quines eren les circumstàncies que motivaven qualsevol intervenció dins d'esta.
Jo per aquí la tinc, me pareix que són els articles 5 i 6, està parlant clarament quina és la tramitació que se'ls pot donar i que se'ls done als treballadors i recull l'aspecte que vosté demanava de notificacions als interessats de totes les modificacions que puguen haver-hi perquè estiguen assabentats del que demana l'administració en el cas que estem parlant dels dos primers casos, autoritzacions ambientals integrades i llicències ambientals.
Estan recollides, ja després li diré quina esmena és, perquè en este moment no la tinc aquí davant.

Estem parlant una mica global de totes les esmenes que n'hi havien i el que sí que li he de dir és que quan vosté me parla de la xarxa Natura 2000, en parlarem i mirarem a vore abans del ple, a vore si podem fer alguna cosa respecte d'eixa esmena, que en este moment nosaltres aquí no l'acceptarem, perquè després en parlarem.

Res més i moltes gràcies.

El senyor president:

Gracias, señor Mundo.

A continuación tiene la palabra el señor Jordi Valentí.

El senyor Martínez Juan:

Moltes gràcies, president.

Bé, la intervenció és un poc per explicar el conjunt de les esmenes que hem presentat a este projecte de llei.
També dir que jo crec que el temps ha impedit que poguérem presentar-ne algunes més.
Una llei jo crec que és molt important, sobretot perquè ajuda molta empresa i ajuda molts xicotets empresaris i crec que podríem haver tingut alguna esmena més, sobretot perquè jo crec que -i més com díem ja l'altre dia- les esmenes nostres van en el sentit d'intentar posar en valor la llei que es va aprovar en desembre passat a nivell estatal, la Llei 21/2013, on eixa llei jo crec que hauria d'haver segut la base inicial d'este projecte de llei.

Jo crec que s'ha anat en dos camins distints.
Un ha segut l'elaboració del projecte de llei, fet pel Consell i pel govern valencià, i l'altre és que a nivell estatal s'ha presentat una llei que jo crec que complix prou bé les aspiracions de determinades activitats, i que estan allí molt més controlades.
Per resumir un poc, jo crec que hi haurien dos parts importants en les esmenes: unes que serien per intensificar el control sobre les activitats -diríem- més perilloses per al nostre medi ambient, i un altre que seria per afavorir els xicotets empresaris, per afavorir autònoms, sobretot en els que no tenen principalment cap activitat perillosa per al medi ambient.
A partir d'ahí hem fet una sèrie d'esmenes que van des d'integrar també en consells sectorials de medi ambient a nivell estatal, reconeixent eixa autoritat de la llei estatal, o també posar en valor el que és eixa legislació, la 21/2013, jo crec que s'ha obviat en la redacció del projecte de llei.
I sobretot, si el que es vol en esta llei és simplificar els tràmits, està bé, però jo crec que en este cas s'ha simplificat els tràmits d'activitats perilloses.

Parlàvem l'altre dia de la gestió de residus, que és una de les esmenes que mosatros considerem que s'ha de retirar, perquè en el tema de la gestió de residus, per una part s'ha intensificat molt, s'ha fet un desenvolupament de la gestió de residus, de la incineració i la valorització energètica, i per un altre costat determinades activitats de gestió de residus s'han deixat en l'annex II com a activitats de llicència ambiental que es poden fer des de qualsevol ajuntament.

També n'hi han altres tipus d'activitats que mosatros consideràvem importants i que de fet aixina ho hem traslladat en esmenes de supressió, com era el tractament o el dessalatge d'aigües, i altres que van dins de les competències municipals, que jo crec que en este cas se li han donat moltes competències municipals, en alguns casos, sobretot en els annexos.
Jo crec que els annexos són -diríem- quasi la part més important del text, perquè classifica les activitats, i ahí és on hem vist i per això hem fet totes estes esmenes que hem fet.

Inclús podríem parlar de l'altra llei, que parlàvem d'una esmena a la totalitat, però ací estem parlant de les esmenes en concret que hem fet, perquè jo crec que en el cas dels annexos, en l'annex I i en l'annex II, ahí sí que hi ha un sector, que és del xicotet autònom, el de l'empresari que no té activitats -diríem- perilloses, que jo crec que ha segut el vertader castigat d'este projecte de llei.
I ho dic perquè parlant amb professionals dels temes que són els que després sofrixen haver de demanar una llicència per algun particular o per a alguna activitat, ells consideraven que els plantejava molts problemes, i d'ahí alguna de les nostres esmenes que qualsevol empresari, qualsevol xicotet autònom podrà regir-se també i podrà acollir-se en determinats casos a la legislació estatal, i podran donar-se problemes de competències en esta llei.

Parlàvem també dels sectors -com dia abans- que són més castigats, com el tema del sector tèxtil, que jo crec que ja patix des de fa molts anys una crisi estructural, jo crec que una crisi ja de tants anys, que en activitats com estes, on es pot comparar un taller de confecció o una fàbrica de confecció, o una fàbrica de tractament de fil, quasi com una instal·lació de gestió de residus, jo crec que ací és on este sector d'activitat econòmica que jo crec que és hui la que està traent la cara en algunes zones, pel tema de l'ocupació, on estan veent-se més castigats.

D'ahí que en alguns casos com els que hem fet ací hi hasquen esmenes de supressió de determinades activitats, com parlàvem de la confecció tèxtil, dels teixits, confecció de cuir que en ninguna normativa -com parlàvem abans- de les autonomies o dels territoris que ens envolten, com és Catalunya i Múrcia vénen recollits, i allí només mitjançant una declaració responsable es permet eixa activitat, quan ací estem donant-li una llicència ambiental, a pesar de ser per exemple tallers de confecció.
Jo crec que en este text i així ho hem reflectit en alguna esmena es carrega un poc massa responsabilitat sobre determinats ajuntaments, que probablement tinguen moltes dificultats per a tramitar en alguns casos algunes instal·lacions que estan referides en els annexos, i jo crec que ací el que també.
.
.
Per això hem fet una esmena de supressió, que era, jo crec que és un element nou, l'especificació tan fins a extrems del tema de la incineració i el tema de la valorització energètica, que jo crec que és el pas que vostés han donat per a incloure-ho dins del seu pla que tenen de fer d'esta legislatura la legislatura de la incineració en el tema de la gestió de residus.

Considerem que les esmenes han tractat de.
.
.
Les nostres esmenes jo crec que són acceptables majoritàriament, perquè no són en ningun cas per a empitjorar el text.
Jo crec que ací hem estat recollint moltes reivindicacions de xicotets empresaris, de col·legis de pèrits que mos han traslladat els problemes que tenen després, i aixina ho hem plasmat en estes esmenes, però jo crec que és perquè esta llei partix d'un error de principi.
S'ha fet una llei, jo no sé si sabien o no, jo m'imagine que sí, que n'hi ha una a nivell estatal i que és completament distinta a la que anem a utilitzar en la Comunitat Valenciana, i sobretot perquè jo crec que en esta llei el que s'ha fet és intentar afavorir algun tipus d'activitat en este cas perilloses, i donar-li més mànega ampla a un tipus d'activitat perillosa, i sobretot no afavorir el xicotet empresari o autònom.

A partir d'ahí, jo crec que les esmenes -com dia abans- totalment assumibles.
N'hi haurà alguna inclús que és -diríem- de qüestions semàntiques, que no tenen més, i algunes de terminis, perquè en alguns ajuntaments sí que serà més difícil poder-ho fer.
I sobretot, varar-se en la normativa estatal, que jo crec que és la que mos pot marcar a partir d'estos mesos l'activitat que puguen tindre tot este tipus d'esmenes.
I per la resta, res més.

M'agradaria que feren un esforç en acceptar les que aporten al document.

Res més.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Martínez.

Señor Castejón.

El senyor Castejón Chaler:

Moltes gràcies, senyor president.

Bé, abans de tot, jo penso que diu «esta llei s'ha muntat sobre un error de principi».
Jo penso que l'error el té vosté quan intenta comparar la Llei 21/2013, de 9 de desembre, d'avaluació ambiental, amb la qual vosté intenta comparar com si esta sigués la succedània d'aquella a nivell de la comunitat autònoma, ¡i no!
, és a dir, estem parlant, precisament, d'una llei de control, prevenció, qualitat ambiental ¡de les activitats!
, i això ho ha de tindre molt en compte, és a dir, de fet, demà mateix, per exemple, al Senat també es dictaminarà una altra llei que és de responsabilitat ambiental, és a dir, no ens fem un embolic, estem parlant d'una cosa molt concreta.
I, per tant, anem a concretar en estos termes què és el que anem a fer de les seues esmenes.

De totes les esmenes que s'han presentat, de les 110 en total, de tots els grups parlamentaris, el Partit Socialista n'ha presentat 28, concretament són: 10 d'addicció; 11 de modificació, i 7 de supressió.
I ja li avanço que d'elles aprovarem de forma directa 3, concretament una de cada modalitat, és la número 55, que és una esmena d'addicció; la número 61, que és una esmena de modificació, i la 70, que és de supressió.

I, breument, indicar, per exemple, que en l'esmena número 55, l'acceptem perquè considerem que complementa -en esta ocasió, sí- el text de l'article 48.
2 en afegir una cosa molt concreta, que és l'emissió de gasos contaminants.
Per tant, sense cap problema.

Quant a l'esmena 61, vosté proposa refondre els apartats 1 i 2 de l'article 45 en un únic apartat.
És una forma de fer-ho i, en realitat, doncs no entranya cap canvi en la relació i, naturalment, en refondre el punt 1 i el punt 2, el 3 i el 4 doncs passaran a ser el 2 i el 3.

Però sí que observo una cosa, observo que -i no és que tinga massa importància però.
.
.
- en la proposta que vosté mos ha fet, si l'agafen tal qual i, després, la transcriuen, veig que en el tràmit n'hi ha un error -podríem dir- tipogràfic o un error ortogràfic, que diu, «el tràmit d'informació pública serà única», i no «serà únic» perquè es referix al tràmit i no a la informació, simplement, és a dir, perquè ho tinga en compte en el moment en què es transcriga esta esmena i que sí que s'acceptaren amb este perfil que és «únic» i no fa referència a «única».

També aprovarem directament l'esmena número 70 que suprimix el punt número 4 de l'article 85, que és la que regula les mesures provisionals en supòsits d'urgència, i sí que considerem que procedeix la supressió donada ja que l'aplicació supletòria de la Llei 30/1992, segons la disposició final quarta del projecte de llei i, per tant, el punt cinc passarà a ser el número 4.

Estes són les que aprovem de forma directa, de l'estudi que hem fet de totes les seues esmenes, de la resta d'esmenes, també podríem.
.
.
-i dic «podríem» perquè en el seu moment es va poder presentar doncs una esmena d'aproximació o transaccional-, podríem aprovar quatre esmenes més, dos de addicció i dos de modificació, si es tenen compte aquestes consideracions sobre estes i que ara passaré a fer.
I d'alguna manera això també significa que n'hi ha una rebaixa en els nostres plantejaments -el que dia el senyor Torró-, que nosaltres considerem que la llei tal com l'ha presentada per part del govern reunix tots els requisits però que escoltem, evidentment, les propostes que mos fan els altres grups.

L'esmena número 22; l'esmena número 22, si la tenen davant, nosaltres acceptem, ¿com no?
, que s'incloga la definició de declaració d'impacte ambiental, però vostés fan una definició una mica sui generis perquè pensem que esta haurà de fer referència a la definició que establisca en la normativa en matèria d'avaluació ambiental.
Com sap, en este moment, es troba també en tramitació l'avantprojecte de llei de La Generalitat d'impacte ambiental de la Comunitat Valenciana en la qual es desenrotllen, precisament, les previsions a la llei que vosté referència abans, a la Llei 21 del 2013, de 9 de desembre, d'avaluació ambiental.

Per això considerem que la definició no pot caure en un nivell de concreció que vostés pretenen i que -pensem- el que ha de fer és referència al pronunciament emés per l'òrgan ambiental competent en matèria d'impacte ambiental d'acord amb la normativa estatal o autonòmica en este àmbit.

També, podríem aprovar l'esmena número 23, que apleguem a la seua proposta d'addició en el punt número 2, de l'article 9, i nosaltres aportem un text alternatiu i ho fem perquè intentaríem, també, corregir una sèrie d'errors mínims que hem detectat en aquesta llei, i si vostés ho acceptessen, pensem que seria una forma de poder arribar a un acord.
Hem de saber que en el moment actual, en l'esmena que vostés presenten, en el moment actual no hi ha un sistema de verificació de dades -excepte que vostés parlen d'escriptures públiques- que permeta a l'administració poder efectuar la seua comprovació sense necessitar d'aportació per l'interessat; no obstant això, considerem que l'esmena es podia aprovar però el que sí que fem en el text que nosaltres aportem -que després li passaré-, el que fem és deixar la porta oberta en el moment en què existisca un sistema d'interoperabilitat i que es pugui aplicar directament.
La redacció de tot l'article 9 quedaria d'una forma molt més clara que la redacció actual.

També, n'hi ha una sèrie d'esmenes com la 31 i la 32, que vostés pretenen modificar a l'article 22, cap grup més ha presentat esmenes a este article.
L'esmena 31 ens proposa modificar la redacció de l'article 22.
1, relatiu a l'informe urbanístic municipal.
Amb la redacció actual diu, exactament: «amb caràcter previ a la presentació de la sol·licitud o formulació dels instruments d'intervenció ambiental regulats d'esta llei es pretén comprendre els diversos supòsits regulats en la llei», és a dir, amb caràcter previ a la presentació de la sol·licitud en els casos d'autorització ambiental integrada i llicència ambiental, amb caràcter previ a la formulació de la declaració responsable ambiental o de la comunicació d'activitats innòcues.

No obstant això, amb la redacció que vostés proposen, la que proposa el Grup Parlamentari Socialista, pensem nosaltres que quedarien sense regulació els supòsits de declaració responsable ambiental i de la comunicació d'activitats innòcues.
Per tant, la redacció quedaria en l'altra forma que, també, si vostés ho tenen a bé, podríem arribar a una transaccional o una esmena d'aproximació.

El que no podem acceptar és la seua esmena número 32 que proposa afegir al final del punt número 6 de l'article 22, concretament diu, «sense perjuí de les responsabilitats que haja pogut incórrer l'administració per esta dilació», i no la podem acceptar perquè la disposició final tercera ja preveu expressament l'aplicació de la Llei 30/1992, de 26 de novembre, de règim jurídic de les administracions públiques i del procediment administratiu comú i en tots aquells aspectes no regulats en la present llei.
Per tant, aquesta llei el que fa és regular en l'article 42.
2 l'obligació de dictar una resolució expressa en termini i les responsabilitats derivades del seu incompliment.

Podríem, també, aprovar alguna esmena més de les que presenten, concretament, l'esmena número 65, que vostés proposen modificar l'article 69.
5.
Considerem que la redacció actual és prou clara, encara que vostés proposen modificar la redacció, nosaltres podríem acceptar aquesta proposta, si bé, en compte de la conjunció copulativa «i» nosaltres sempre mantindrem la conjunció disjuntiva «o», cal tindre el text davant per a poder veure-ho però com anem molt ràpidament.
.
.

El que n'hi ha, a part d'això, esmenes que mos resulta impossible d'acceptar, que són totes aquelles que fan referència a la supressió de diferents punts, ni la 37 ni la 38.

I vosté feia referència, també, a esmenes que presenta i que n'hi ha modificacions, fonamentalment, o supressions -jo diria- d'apartats de l'annex número 1.
Estes esmenes que proposen supressions o modificacions -pensem-, bé, no anem a acceptar-ne cap, i pensem que nosaltres haguéssem pogut, en el moment de redactar la llei -com dia el meu company, senyor Mundo-, haguéssem pogut optar, i, de fet, va ser una recomanació del Consell Jurídic Consultiu, ha sigut optar per remetre esta llei als annexos de la normativa estatal.
I ¿per què no s'ha fet?
, doncs no s'ha fet, precisament, perquè es va optar per repetir, repetir estos annexos en la mateixa llei i que en una llei estiguera tota a l'abast, tota la matèria, estigués tota a l'abast i que no feia falta ja consultar la normativa estatal, no s'ha fet per res més.

Per tant, coincidim nosaltres que l'annex número 1 el que es fa és contemplar totes aquelles activitats, totes aquelles activitats que també es contemplen en la llei bàsica estatal, aquelles a les quals s'exigix autorització ambiental integrada i que nosaltres l'única cosa que fem és mantindre-les.

Per tant, tot, tot, l'annex ha de quedar -pensem nosaltres- tal qual s'ha quedat redactat.

Tampoc no podem acceptar eliminar altres punts, als que fan vostés referència a projectes de gestió d'aigües, en concret de les instal·lacions de dessaladores, el que vostés proposen, com tampoc a instal·lacions de gestió de residus que -segons la seua proposta- passarien tots a estar subjectes a autorització ambiental integrada, és a dir, nosaltres pensem que cal delimitar cada projecte i analitzar-lo per separat.

En definitiva, vostés han proposat una sèrie, fonamentalment, com en la seua exposició, de suprimir també algunes esmenes de l'annex número 2.

I una cosa que va insistir en el dia de l'esmena a la totalitat i que torna a insistir ara, és a dir, considerem que en allò que parla vosté de la fabricació de fibres i teixits i confecció a escala industrial, considerem nosaltres que ha de mantindre's tal com està ara perquè la fabricació de teixits -a la qual vosté fa referència-, com la de confecció, doncs, bé, constituïxen activitats susceptibles de generar soroll, així també com un gran nombre de partícules en suspensió, i pensem que es tracta d'instal·lacions que solen tindre també una alta càrrega tèrmica, no podem oblidar que estem parlant d'una sèrie de fabricacions sempre a escala industrial, per a res aquí hem nombrat -podríem dir- a aquests tallers artesanals o aquests tallers de petita escala, sinó a escala industrial.

En definitiva, pensem que les esmenes que vostés han presentat, fonamental, res tenen a vore amb la modificació substancial de la llei perquè l'única cosa que fem nosaltres -torno a insistir- en els annexos és remetre'ns, per a acoblar-los dins de la llei, a la legislació estatal.

I el que parlava vosté de càrrega als ajuntaments, llisquen bé la llei perquè no es que se carrega als ajuntaments perquè sí, moltes vegades demanem competències i quan se'ns donen no les volem assumir, però ahí resulta que també dóna la facultat amb aquells ajuntaments que tinguen la disponibilitat dels serveis tècnics que puguen dur a terme, perquè la mateixa llei també regula de quina manera pot això passar a l'administració autonomia.

El senyor president:

Pues, muchas gracias, señor Castejón.

Señor Martínez.

El senyor Martínez Juan:

Gracias, presidente.

Bé, deixem les esmenes que vostés podrien transaccionar, si n'hi haguera diàleg d'ací fins al plenari, per a estudiar-les.
I, res, comentar-li per allò que dia vosté.
.
.
, començaré pel final.

Vosté estava parlant, ara, dels ajuntaments, ¿vosté creu que un ajuntament de cinquanta mil habitants, que és el que marca la llei, pot fer un expedient d'autorització d'extracció de petroli gas natural?
, jo crec que no.
I, aleshores, ahí està clar que als ajuntaments, en este cas, se'ls ha donat molta més responsabilitat (inintel·ligible) .
.
.
i ho dic perquè està en l'annex II, que és el que dóna les llicències ambientals i aixina està en el punt 3.
7.

I pel que dia vosté, sí, en la Llei 21/2013 -que vosté estava comentant i que mosatros insistim-, allí sí que es fa una valoració de la gestió de residus i deixa molt clar quins projectes de gestió de residus: les instal·lacions d'incineració o abocador de residus perillosos, de residus no perillosos i, també, si ho equiparem al que seria l'annex I d'autorització ambiental integrada, qualsevol altre projecte d'abocador de residus no perillosos.
Vull dir-li, els residus en la llei estatal sí que estan ben contemplats en allò que podríem equiparar ací com l'annex I d'autorització ambiental integrada, i ací el que hem fet és dividir-ho i deixar-ho en unes quantitats però considerem -continuem considerant- que la incineració o la valorització energètica, no perquè siguen 10.
000 quilos o siguen 9.
000 quilos ha de fer-ho eixa instal·lació, des d'un ajuntament o que siga la conselleria.

I a partir d'ahí, insistir-li, les esmenes que hem plantejat com a grup vénen, sobretot, per la petició de moltíssimes persones que són professionals del ram i que, després, es troben amb les dificultats que es troben davant dels ajuntaments o davant de les conselleries per a obrir determinades activitats.

I li ho torne a insistir, i li dic perquè vosté estava parlant ara del tema del tèxtil; el tema del tèxtil, doncs estem parlant de qualsevol activitat tèxtil.
Si vosté ho compara -que està en el CD que ens adjunten amb tota la documentació- amb el tema de la indústria tèxtil o de la confecció a nivell industrial doncs comentàvem en el plenari que qualsevol activitat que es puga produir a Catalunya o que es puga produir a Múrcia, en les mateixes condicions allí no tenen més que una declaració responsable per part de la persona que siga responsable de l'activitat, i en el cas de la Comunitat Valenciana, del País Valencià, ací sí que hem de fer una llicència ambiental, amb la qual cosa -com estava dient-li abans- perjudicarem a moltíssim sector tèxtil del nostre país que, hui per hui, està tenint moltes dificultats.

A partir d'ahí -jo torne a insistir-li-, totes les esmenes que hem presentat volien fer valdre la llei estatal que -crec-, al final, implicarà més problemes per a la gestió dels nostres empresaris i dels nostre autònoms i, sobretot -i com s'ha dit al començament-, jo crec que en este cas -i com diem l'altre dia- s'ha canviat una llei que havia de tindre un caràcter molt més mediambiental per una llei molt més a nivell econòmic on està intentant afavorir-se determinades activitats perilloses.

També dir-li que hi havia, no ho he dit en el primer torn, una que era una sèrie d'exempcions que volen donar-se en l'article 26.
3, i que nosaltres creguem que eixes són gravíssimes perquè no es poden fer algunes situacions noves exempció, sobretot perquè es poden eternitzar i afectar moltíssim al medi ambient.

Les esmenes que vostés han acceptat creiem que és normal que ens les hagen acceptat perquè jo crec que millora un poc el text.
I com li dia al començament, d'ací al que és el debat del plenari, estudiaré les que estan pendents d'estudi per part nostra també per vore si les podem aprovar o les podem transaccionar en este procés.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Martínez.

Es su turno.

El senyor Castejón Chaler:

Molt bé.
Moltes gràcies, senyor president.

Simplement, ara, quan acabem la comissió, li faré, li lliuraré aquestes propostes per a vore si podem arribar a un acord d'aquí al ple i poder millorar la llei.
Perquè jo supose que en l'ànim de tots està això, no?

Però vosté m'insistix una altra vegada més en el tema de la confecció, no?
Jo penso que la supressió que vosté mos marca en l'esmena, la que vosté mos proposa, penso que el que implica és que la fabricació de teixits o la confecció, independentment de quina fora la seua dimensió passaria a un règim de declaració responsable, insistixo, independentment del dimensionament de l'empresa.
I és una cosa que per un cantó se mos demana que siguéssem més restrictius i per l'altre el que se mos demana és que obriguéssem més, podríem dir, la porta.

També jo veig algunes incongruències en alguna explicació.
Vull dir, abans ja li he sentit parlar aquí de problemes, que alguns autònoms o que alguns empresaris se podien trobar en competències en la llei estatal.
Si precisament el que esta llei preveu és això, és a dir, no entrar en competència, no entrar en cap problema en la llei estatal, sinó assumir perfectament, fonamentalment, a través dels annexos, l'important és el número 1, doncs, mantenint al cent per cent.

Això de la càrrega dels ajuntaments, bé, vosté insistix en això i jo ho veig d'una altra manera, però no anem a tornar a repetir ara els arguments anteriors.

En altre tipus d'esmenes que vosté mos ha presentat, que tampoc acceptem i que abans no mos ha donat temps de poder explicar, doncs no, les esmenes d'addició no considerem que porten res nou al text ni positiu, i com tampoc considerem que puga afegir una disposició que vostés presenten a l'esmena número 77, considerem que és de pes, perquè nosaltres considerem que no aporta en definitiva res al text i el que sí que, que.
.
.
és que les necessàries prescripcions que de coordinació, les que fa referència aquesta esmena, jo pense que ja s'arrepleguen de forma íntegra en el títol número 1 de la llei.

En definitiva, d'aquí al ple podríem arribar a transaccionar algunes de les esmenes que se mos queden una mica en l'aire, però fonamentalment no obliden quin és el títol d'aquesta llei.
I quan ho repassem és el vertader esperit d'esta llei.
No intenten en tergiversar que és el que se demana, que és el que s'intenta parlar, d'impactes ambientals, que teòricament tenen a vore en altres coses, com no hem entrat en el tema que també se prestaria, doncs què sé, fins i tot requalificacions urbanístiques o coses semblants.

Per tant, la llei que des del govern valencià se mos ha passat per a la seua tramitació té un objectiu molt clar: facilitar, que no significa desregular, sinó facilitar a aquells empresaris que puguen aportar i presentar activitats d'una forma molt més fàcil, molt més fluïda, però sense desregular res.
Que moltes vegades se mos diu, no?
I, fonamentalment, sense que cap dels controls, cap dels controls que la llei permet ni cap de les fiscalitzacions tan a priori en la prevenció com a posteriori.
Perquè, torne a insistir, l'administració en tot moment sempre se manté en tindre.
.
.
està.
.
.
no pot ser d'altra manera, la tasca de fiscalització, de control, i si u presenta una declaració responsable que en el seu moment evidentment no reuneix les condicions, l'administració sabem perfectament que sempre té la facultat d'obrir un expedient i tancar l'activitat, siga la que siga.

Per tant, les esmenes que vostés mos han presentat, i ara les acceptem, les acceptem perquè considerem que milloren el text.
Com també considerem que milloren el text les transaccionals que en el seu moment li presentaré.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Castejón.

Su turno, señor Ponce.

El senyor Ponce Guardiola:

Gracias, señor presidente.

Buenas tardes a todas y a todos.

Bien, desde Compromís hemos presentado relativamente pocas enmiendas que se centran en los aspectos que consideramos clave, clave, a modificar en esta normativa.

Se está diciendo que la administración tiene que controlar, tiene la potestad de regular a todos los niveles y tal y cual.
Y se han esgrimido argumentos en ese sentido en esta comisión.
Sin embargo, precisamente nuestras enmiendas van hacia aspectos que lo que hacen es desregular o crear indeterminación.
Sí, señores del PP, y ahora lo voy a justificar.
A rebajar ciertos controles y de alguna forma a abrir la puerta a cosas que no están contempladas, y precisamente por eso no están reguladas adecuadamente.
¿Vale?
Me voy a explicar.

Por una parte, los proyectos sometidos a autorización ambiental integrada, que son los mismos que están en la normativa estatal, en ellos se permite que una modificación no sustancial, que es algo que tampoco está exactamente acotado lo que es una modificación no sustancial, pues que directamente esa modificación no sustancial que va a proponer el promotor, el titular de la actividad, si hay un silencio de la administración será un silencio positivo.

Nosotros esto lo consideramos inaceptable.
O sea, un silencio de la administración en una autorización, en un cambio en una actividad, en todo caso tendría que ser un silencio negativo, ¿eh?
Si se pretende autorizar esa modificación por muy no sustancial que se considere a priori, por el promotor, insisto, pues bueno, tendrá que ser la administración quien diga que no es sustancial y que por tanto se puede modificar esa actividad a ese nivel.
No hay ningún tipo de problema.

Bien.
Hay un segundo aspecto que es clave porque es el que en muchos casos dirime si estamos hablando de una licencia ambiental o una declaración responsable ambiental.
Y eso depende de la escala industrial, un concepto que aparece en el texto, pero que no está definido.
Por tanto, vuelve a haber un límite difuso entre lo que supone una licencia ambiental, que lleva toda una tramitación, ¿eh?
, y la declaración responsable ambiental que el promotor puede dejar toda la documentación encima de una mesa y ponerse ya a trabajar.

Por tanto, consideramos fundamental que esa escala industrial se defina, se acote.
Nosotros concretamente lo que proponemos es que ese excedente definido se mantenga el nomenclátor del año noventa, puesto que en él están definidos y acotados los niveles de peligrosidad, modestia, insalubridad, etcétera, de las distintas actividades.
Y porque además, en base a ese nomenclátor, muchos polígonos industriales están zonificados de forma que una actividad molesta por determinado aspecto pues tendrá que estar en la zona pues quizás más alejada del casco urbano o más protegida, una actividad que produzca determinadas emisiones a la atmósfera, pues quizás en la zona más ventilada o en la zona que no tenga luego influencia sobre el resto del polígono industrial o sobre poblaciones cercanas, etcétera, etcétera.

Pero, insisto, esto no está definido y, por tanto, es algo que consideramos básico a regular, porque si no hay una indefinición que, según quien aplica el criterio, pues se considera de una forma u otra.

Se ha comentado ya en la comisión que se ha excluido la normativa Reach sobre determinadas directivas europeas relacionadas con tratamientos de sustancias químicas, que es… pues no deja de ser otra bajada de nivel de control sobre, en este caso, las actividades que tengan tratamiento de estas sustancias químicas.

Y también se ha hablado respecto al registro estándar sobre… de alguna forma contempla aspectos de seguridad alimentaria, que tampoco se incluyen en esta normativa.
Por tanto, es otra bajada de control o de seguridad de que determinadas actividades que puedan tener ciertos impactos pues puedan llevarse a cabo sin poder evaluar correcta o exactamente su impacto ambiental.

Bien.
Éste último ejemplo que he comentado, bueno, el referido al tema de sustancias químicas, y en lo referido a la escala industrial, pues podría permitirse que por tratarse por ejemplo de una pequeña instalación de disolventes o de pinturas, se pudiera desarrollar dentro del casco urbano y con declaración responsable.
Porque, bueno, lo permite, la ley ahora mismo lo permite.
O, por ejemplo, respecto al primer caso que ponía de la modificación no sustancial que considera el promotor respecto a su actividad, pues creo que no se menciona este ejemplo ya en el pleno, pero es significativo.
Una cementera puede pedir una modificación no sustancial para introducir la mezcla de residuos procedentes de vertedero o de planta de tratamiento, que puede adaptarse a un código LER sobre residuos industriales asimilables a humanos.
Mientras no haya una manifiesta peligrosidad, pues se puede considerar esa mezcla de residuos urbanos no peligroso.

Un silencio administrativo sería positivo y, por tanto, abriría la posibilidad de tratar residuos procedentes de plantas de tratamiento sin ningún control ambiental, siempre que el órgano no diera respuesta.
Claro, no, no, es un ejemplo que puede darse con esta normativa, no es imposible.
Porque si el promotor considera que «total, en vez de quemar coque o quemar un CDR pues quemo el residuo que va de la planta de tratamiento directamente», pues puede considerar que es una modificación no sustancial de la actividad.
A fin de cuentas lo único que se modifica es un poco el tipo de combustible que utilizo, eh?

Pero como ustedes potencian esa valorización energética de determinados residuos en instalaciones que no tenemos la seguridad de que cumplan todas las medidas de seguridad e inocuidad respecto a la población, y que además no tienen voluntad de modificar esos aspectos, ¿eh?
Porque, por ejemplo, los niveles de dioxinas y furanos son una vez al mes, ¿eh?
, y sabemos que se pueden estar produciendo en cada momento de funcionamiento de la planta porque está utilizando constantemente ese material como combustible.
Entonces, un mal funcionamiento de la planta durante unas horas puede pasar absolutamente inadvertido, incluso durante muchos días, podría pasar absolutamente inadvertido, y nadie se daría cuenta, solo que los vecinos de la zona estarían expuestos a niveles de dioxinas y furanos totalmente inasumibles.
Y esta normativa lo permitiría.

Entonces, no digan ustedes que…, pues no nos imaginemos cosas raras.
No, no, no.
Estamos poniendo ejemplos de la triste realidad, a la que ustedes nos están abocando.
No son elucubraciones porque sí.

Bien, he mencionado también por qué era importante mantener ese nomenclátor, si no la ley debería de establecer un grado de riesgo y de peligrosidad, ¿eh?
, junto a la nomenclatura que se menciona en el anexo II, ¡eh?
Sin esa gradación insisto en que muchos ayuntamientos irán absolutamente perdidos de no saber la actividad ésta donde encaja y donde ubicarla dentro de esa posible operación que hay en muchos polígonos industriales.

Bien, luego hemos hecho alguna enmienda sobre la relación con el planeamiento urbanístico cuando las situaciones éstas de declaración de interés comunitario, si hay planes especiales que se deriven de determinadas autorizaciones, ¿eh?
Bueno, pues eso hemos intentado también acotarlo de alguna manera.

Y luego también queda muy poco a expensas de…, dependerá del ayuntamiento, por ejemplo los ayuntamiento de 10.
000 y 50.
000 habitantes, quién define si tienen los servicios técnicos adecuados para valorar adecuadamente cada una de las actividades que se puedan plantear.
Bueno, es que un alcalde puede ser muy positivo y considerar que tiene un equipo técnico más fantástico y luego que ese equipo técnico no sea tan fantástico.
Fíjese, es algo que está sometido a, bueno, no sé, a la percepción, a la percepción de cada uno de ellos.
De la misma forma que podemos tener alcaldes que sean superestrictos y en ningún caso… Bueno, que por ejemplo quieran ellos hacer esa valoración porque consideran que si hay que pedir ese apoyo de otras administraciones, pues quizá no acepten esa actividad.
Y estamos… esto es cuestión de…, bueno, de voluntades.

Y lo que no puede ser es que una ley desregule, o deje puertas abiertas a que en dos municipios colindantes de la misma comunidad autónoma -ya no estamos hablando de dos comunidades vecinas-, dependiendo del criterio del alcalde, se permita o se deje de permitir determinadas cuestiones.
Entonces, son cosas que hay que regular.

Y por último, se ponía como una acción positiva las entidades medioambientales colaboradoras de la administración, que pueden realizar funciones de inspección y control.
Por tanto, esa competencia que tenía que ser sí o sí de la administración, que se pudiera utilizar estas entidades para colaborar o para apoyar puntualmente, se deja en manos de estas entidades el control de que una actividad esté correctamente intentada y esté funcionando adecuadamente.
Nosotros no lo consideramos eso adecuado.
Y también de alguna forma…

(Ocupa la presidència la vicepresidenta, senyora Francisca Mercedes Hernández Miñana)

La senyora vicepresidenta:

Señor Ponce, por favor.

El senyor Ponce Guardiola:

Acabo ya.
Y los colegios profesionales pueden facilitar (inintel·ligible) … las tramitaciones -digamos-, con lo cual serían unas tasas adicionales que tendrían que pagar los promotores, y tampoco nos parece adecuado.

En principio, nada más, muchas gracias, señora presidenta.

La senyora vicepresidenta:

Moltes gràcies, senyor Ponce.

Té la paraula el senyor Giner.

El senyor Giner Giner:

Moltes gràcies, senyora presidenta.

Senyor Ponce, jo el primer que vullc agrair-li és la seua sinceritat, perquè vosté ha iniciat la seua intervenció fent una claríssima referència, i aixina constarà literalment en el Diari de Sessions, en què ha dit literalment -insistixc- que «han presentado ustedes relativamente pocas enmiendas», una quinzena d'esmenes són les que han presentat vostés a este projecte de llei.
I pretenen vostés modificar -també ho ha manifestat vosté en la seua intervenció- aquelles parts de la llei en què segons vostés es desregula.
Això de la desregulació és un aspecte que a vosté s'ha evidenciat que li preocupa.
A vostés els preocupa la desregulació perquè a vostés el que els va és la regulació, entre cometes.
Vostés estes qüestions de les declaracions responsables no els acaben d'agradar, perquè en el fons, senyor Ponce, vosté i el seu grup no creuen molt en la ciutadania, encara que parlen de la ciutadania, s'omplin la boca de la ciutadania, de la democràcia, de la participació, però a l'hora de la veritat, hi creuen poc.
Vostés, si pogueren, el que farien és introduir un intervencionisme exacerbat.
Vostés, y a las pruebas me remito, no faciliten la simplificació administrativa.
A vostés el que els va és allò altre, el contrari, eixa concepció més estatalista del que ha de ser el poder polític.

I, al final, senyor Ponce, ací, en este projecte de llei el que s'ha fet és, jo crec que amb bon criteri, refondre tres normatives, estan ahí, de la Unió Europea, de l'estatal, i també de l'autonòmica.
La llei és estrictament respectuosa amb eixos marcs legislatius que, per altra part, mos obliguen a tots.
I per tant, a la millor ahí també està un dels aspectes de l'explicació, de per què relativamente han presentado pocas enmiendas.

Les posiciones que tenen vostés, des d'eixa esquerra un poc més radical són, com també s'ha evidenciat en la seua intervenció, col·lapsadores de l'activitat econòmica, sense aportar més garanties.
Perquè, si digueren: «No, és que mosatros col·lapsem l'activitat econòmica, perquè en açò és que anem a evitar un mal major.
» No, no, és que vostés col·lapsen eixa activitat sense aportar més garanties que les que ja estan protegides i defeses pel text d'este projecte de llei.
Les seues esmenes -anant concretament al tenor literal d'estes- plantegen aspectes puntuals.
En alguns casos, fixe's, si parlem d'eixa quinzena d'esmenes, en alguns casos les esmenes que vostés plantegen, doncs és que ja en la seua literalitat, senyor Ponce, ja estan contemplades.
El que vostés plantegen ja està contemplat en la mateixa llei.
I a voltes no cal eixir-se'n ni del mateix article.

Li posaré un exemple: en l'esmena 24 plantegen vostés el tema del caràcter previ i l'emmarquen en l'article 11.
2.
Doncs, mire, mire-s'ho i vorà.
És que eixe caràcter previ ja s'establix no en ningun altre punt amagat de la llei, s'establix en el punt 1 del mateix article.
Per tant, considerem que esta esmena no procede.

O, per exemple, senyor Ponce, plantegen esmenes que no aporten res nou a la consideració del meu grup.
Per què?
Doncs, perquè mosatros pensem que és molt més clara la redacció del projecte de llei que la proposada per vostés.
És el cas, per exemple, de l'esmena 27 de vostés.
O quan proposen un desenrotllament normatiu que contemple les condicions de col·laboració de la funció de verificació documental.
Mosatros no considerem necessari, ja que en els mateixos convenis.
.
.
Però no ho considerem necessari, no perquè no vullguem que existixca, no, no, no.
No ho considerem necessari, perquè ja en els mateixos convenis que es subscriguen s'establixen les condicions en què haurà d'efectuar-se eixa verificació documental.

Vosté ha fet reiterades referències al nomenclàtor, i jo en eixe sentit li he de dir que a la consideració del meu grup, els índexs i els graus d'intensitat que s'establixen en eixe nomenclàtor s'utilitzaven per a la qualificació de les activitats, en funció de les característiques intrínseques de l'activitat, però sense tindre's en compte i en consideració l'aplicació de les mesures correctores, com podien ser MTD, etcètera.
S'ha eliminat la qualificació de les activitats en base als índexs i als graus, és cert.
Vosté feia ahí una crítica, i això s'ha eliminat en sintonia amb allò disposat en la llei bàsica estatal en matèria de prevenció i control integrats de la contaminació, i també de la jurisprudència més recent.

Per tant, es considera en eixa jurisprudència i en tota l'experiència més recent que el sistema establit pel nomenclàtor, que per a vosté pareixia que era el factòtum, allò necessari, allò imprescindible, s'evidencia que eixe nomenclàtor està superat, senzillament està superat per les noves directrius europees en matèria de prevenció de la contaminació d'origen industrial.
En un altre sentit, vostés, per exemple, plantegen en la seua esmena 43 un afegit, un nou epígraf, i pretenen afegir-lo en l'article 27.
1.
Bé, doncs proposen incloure entre la documentació a presentar en la sol·licitud d'autorització ambiental integrada, la documentació que justifique el compliment de la normativa Reach.

Doncs bé, mosatros pensem que això no procedix, perquè de conformitat amb els criteris adoptats per l'actual normativa bàsica estatal, no s'integra en el tràmit de l'autorització ambiental integrada la normativa Reach.

És el cas de la seua esmena 44, on vostés també plantegen un afegit, un nou epígraf novament en l'article 27.
1, i proposen incloure eixa documentació a presentar en la sol·licitud d'autorització ambiental integrada, de la documentació que justifique una altra volta el compliment de la normativa Sandach, en este cas.
No procedix tampoc, donat que este article, l'article del projecte de llei contempla i està d'acord amb la Llei 16/2002, que constituïx normativa bàsica estatal.

No obstant això, assenyalem que en la tramitació de l'autorització ambiental integrada, quan procedix, sí que es sol·licita informe als servicis de seguretat alimentària i control de qualitat de la conselleria d'agricultura, perquè és que ell és l'encarregat de verificar el compliment dels requisits del Sandach.

Per tant, senyor Ponce, una volta més s'evidencia que les propostes que fan no es sustenten.
És el cas, per exemple, de l'esmena 53, que vostés plantegen, també pretenen afegir en l'article 44 un punt sis, un nou paràgraf.
I ahí dir-li senzillament, pel que fa referència a este tema, que els certificats contemplats en l'apartat 3 de l'article 44 s'establixen com a documentació preceptiva a acompanyar a la declaració responsable.
Documentació preceptiva, que han d'acompanyar a l'hora de fer la declaració responsable.

També vostés plantejaven modificar la redacció del paràgraf tercer en l'article 46, i dir-li que al nostre juí la redacció és coincident en el que s'establix en la Llei 16/2002, de l'1 de juliol, de prevenció i control integrat de la contaminació que -com ja he dit anteriorment- té un caràcter bàsic.

I afegir-li -i acabe, perquè no queda més temps, senyor president- que, en el que fa referència a l'esmena 62 -també pretenen afegir un altre paràgraf a l'article 58, en este cas relatiu al dictamen ambiental-, dir-li que es tracta d'una qüestió molt concreta i que excedix l'àmbit de la regulació d'este projecte de llei.
A més -vosté sí que ha fet una referència en eixe sentit- cal tindre en compte que la norma preveu, per al cas de municipis en població inferior a 10.
000 habitants, que el dictamen ambiental s'emeta amb caràcter preceptiu per la comissió territorial d'anàlisi ambiental integrada.
La delegació que contempla l'article 58 ho és en caràcter potestatiu.
Diu literalment: «Dichos municipios podrán -és potestatiu- sol·licitar la delegació per a emetre ells el dictamen ambiental.
» I per això, han d'acreditar precisament la suficiència, però l'han d'acreditar de mitjans personals i tècnics.

No res més, senyor president, i moltes gràcies.
Bé, no li ho he dit, però és evident que li rebutgem la quinzena d'esmenes que ha presentat el seu grup.

(Ocupa la presidència el president, senyor Andrés Antonio Ballester Costa)

El senyor president:

Muchas gracias, señor Giner.

Turno de réplica por cuatro minutos, señor Ponce.

El senyor Ponce Guardiola:

Sí, señor presidente.

Bueno, el señor Giner ha sacado sus conclusiones, por ejemplo, del número de enmiendas.
El número de enmiendas ya he hecho yo hincapié en que eran las que incidían en los aspectos básicos, que consideramos que hay que modificar sí o sí, para que esta ley sea operativa y no desregule lo que ya está más o menos regulado.
Eso no significa que nos vaya la regulación estricta, ese intervencionismo exacerbado del que habla el señor Giner, que yo alucino un poco de oír estas cosas.
No son ni pocas ni muchas, son las necesarias -insisto- para modificar sustancialmente la ley y son pocas relativas al global de las que se han presentado.
En total son 110, las nuestras son 15, pues relativamente pocas.
Pero nada más.

Bien, aparte de que nosotros intentemos colapsar las administraciones o colapsar las actividades, que yo no sé esto de dónde se lo saca el señor Giner, lo que sí que hay que decirle es que el que un aspecto no lo contemple la ley estatal no quiere decir que no lo pueda contemplar la valenciana.
De la misma forma que no podemos hacer más laxos determinados controles o determinados límites de emisión, sí los podemos hacer más estrictos.
Claro que podemos, porque consideremos que nuestro territorio, determinadas áreas, determinadas actividades pueden tener un mayor impacto que en general en el resto del estado o en otras zonas de la Unión Europea.
¿Por qué no?
¿Por qué no?
Entonces, claro que se pueden hacer más restrictivas o se puede establecer algún otro mecanismo de control respecto a la ley estatal.
Pero el problema no es que nosotros queramos establecer nuevos mecanismos de control.
Es que la ley lo que hace es desregular determinados aspectos, y establecer limbos y establecer fronteras que no están claras, y permitir que en municipios cercanos se pueda evaluar de forma distinta una misma actividad.
Claro que sí.
Entonces, esos aspectos deben intentarse homogeneizar de forma que la regulación sea la misma para una actividad, allá donde se ubique.

Y luego, claro que es verdad que la idiosincrasia de cada municipio puede permitir que algunas actividades puedan ser altas en uno, y no en otro, por determinadas circunstancias.
Pero eso sí que ya sería -digamos- la potestad del propio municipio, que pueda o no aceptar determinados aspectos.
Pero, lo que también está claro es que eso tiene que estar más acotado, para que esa potestad no sea tan amplia, sino que sea en determinadas cuestiones muy concretas.
Porque si no, insisto que hay cosas que quedan demasiado amplias.
Dice que el nomenclátor que nosotros insistimos que debería de mantenerse o algo equivalente.

Son índices, según la actividad, sin tener en cuenta las medidas mitigadoras.
Yo no estoy de acuerdo.
La actividad tiene cierto impacto, pero en función de poca intensidad… No es lo mismo una granja de mil que de cien mil cabezas, por ejemplo.
O, bueno, en función de la dimensión de la actividad, las medidas a mitigar tendrán mayor o menor envergadura.
Y quizás sí que una misma actividad puede tener distintos grados en función de dimensiones, en función incluso del local.

Y ya digo que esto era una referencia buena para muchos ayuntamientos para, según es el grado de inocuidad o no, o de peligrosidad o de molestia, pues integrar las actividades en unas zonas u otras de sus polígonos industriales.

Me ha puesto un ejemplo en la primera enmienda, que ya lo contemplaba el artículo 1, pero no es lo mismo.
En un caso era actividades en general y en otro caso era para actividades de interés público, (inintel·ligible)… administraciones y demás.
Indicamos que en ese aspecto también tenga que haber un informe preceptivo.
No es aplicable lo del punto anterior del mismo artículo, no lo es.

E insisto en que -ya se me acaba el tiempo otra vez- que los sistemas estos Reach o Sandach, pues es interesante que se puedan mantener, porque, bueno, nos darán garantías sobre que la actividad está integrada adecuadamente en su entorno y va a tener un…, eso, un impacto aceptable.

Y, por último, decía que había un aspecto que excedía al ámbito de la ley, pero yo insisto en lo mismo de antes.
Se pueden regular cosas que no estén exactamente reguladas en la ley estatal y no pasa absolutamente nada.
Para esto está cámara, para definir y regular cuestiones.
Y, bueno, el hecho de que no se regule desde el estado no quiere decir que nosotros no podamos regular o afinar determinados aspectos de cualquier actividad, porque…

Por tanto, no me ha dado ningún argumento de peso para rechazar ninguna de todas las enmiendas.
Y nosotros, en principio, las vamos a mantener, como no.

Gracias.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Ponce.

Su turno de réplica, por cuatro minutos, señor Giner.

El senyor Giner Giner:

Muchas gracias, señor presidente.

Señorías.

Senyor Ponce -anem a vore-, el fet que siguen poques les seues esmenes a mosatros mos alegra, però no per res sinó perquè mos permet concloure que vostés estan d'acord amb la major part del projecte de llei.
I que si al final tenen un arrebato de coherència, a la millor mos voten a favor.
És per l'única qüestió.
(Veus) No sé si serà això somiar o desitjar una cosa impossible, però, bé, en vista de la realitat objectiva, això és el que permet que, raonablement, es puga concloure.

Per una altra banda, vosté ara al final em diu que «en el carácter previo» que vostés pretenen introduir en el punt 2 de l'article 11, que jo li he dit que ja està inclòs en el punt 1 del mateix article, que són dos casos diferents.
Jo li brinde que es llija, amb tranquil·litat, ¿eh?
, l'article 11, reposadament i intente fer una lectura comprensiva i vorà en el primer punt de l'article diu: «En caso que la actividad proyectada vaya a ubicarse en suelo no urbanizable -siga d'iniciativa…, del que siga-, con carácter previo a la presentación de la solicitud o formalización de los instrumentos de intervención ambiental regulados en esta ley, deberá obtenerse la declaración de interés comunitario o la autorización municipal exigida en el supuesto de actividades promovidas por los particulares, por la legislación urbanística para la atribución de usos y aprovechamiento en dicho suelo.
»

I en el segon punt: «Las actuaciones promovidas por las administraciones territoriales para la ejecución de obras e infraestructuras de servicio público esencial, actividad de interés general o servicios públicos de especial importancia por su impacto territorial, requerirán la aprobación del plan especial o instrumento de ordenación urbanística o territorial correspondiente, de conformidad con lo dispuesto en la legislación urbanística.
» Ahí (inintel·ligible) …, com és lògic, d'aplicació eixa legislació urbanística.

I, en tot cas, en l'apartat tercer diu: «En el cas de les actuacions d'iniciativa pública, l'execució de les infraestructures públiques de gestió de residus estarà a allò establert en la disposició addicional tercera de la present llei.
»

És evident que les d'iniciativa pública també tenen la mateixa exigència del caràcter previ en la presentació de la sol·licitud, exactament la mateixa exigència.

Vosté ha tornat a insistir en el tema dels nomenclàtor.
Bé, vosté pot pensar, el seu grup pot opinar el que li done la gana, pot estar d'acord o no d'acord.
Però n'hi ha una qüestió que no és opinable, n'hi ha una qüestió que és clara.
Quan jo he parlat dels índex i dels graus d'intensitat que s'establien en eixe nomenclàtor, s'utilitzaven aleshores quan existia el nomenclàtor per a la qualificació de les activitats en funció de les característiques intrínseques de l'activitat.
Però li he fet especial menció que no es tenia en compte l'aplicació de les mesures correctores, MDT, etcètera.

Bé.
Això ara s'ha eliminat.
A vosté això no li agrada.
Em pareix molt bé.
Pot estar amb desacord, és perfectament legítim, però s'ha eliminat la qualificació de les activitats en base a eixos índex i graus.
Per què?
Per dos raons: una, per sintonia en la llei bàsica estatal en matèria de prevenció i control integral de la contaminació; i dos, perquè n'hi ha una jurisprudència reiterada molt recent en el mateix sentit.
Una jurisprudència que considera que el sistema establert per eixe nomenclàtor, el que s'ha evidenciat és que ha estat superat per les noves directrius europees en matèria de prevenció de la contaminació d'origen industrial.

I no res més.
Ja se m'ha acabat el temps.
Moltíssimes gràcies per la seua magnanimitat, senyor president.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Giner.

A continuación, turno de palabra para el portavoz del Partido popular.

El senyor Castejón Chaler:

Gràcies, senyor president.

Simplement per a…, el Grup Parlamentari Popular, perquè en el seu moment passe directament a votació l'esmena número 80, que és l'única que ha presentat el Grup Parlamentari Popular.

Res més i moltes gràcies.

El senyor president:

Muchas gracias.

Pasamos a la votación.
(Pausa i veus)

Comenzamos la votación por las enmiendas de Izquierda Unida, las números 14 y 21.
¿Votos a favor?
¿Votos en contra?

Enmienda número 18.
¿Votos a favor?
6.
¿Votos en contra?
¿Abstenciones?
1.

Enmienda número 45.
¿Votos a favor?
1.
¿Votos en contra?
9.
¿Abstenciones?
5.

Enmiendas 63, 106 y 107.
¿Votos a favor?
2.
¿Votos en contra?
8.
¿Abstenciones?
5.

Resto de enmienda, que si quieren, las leo.
¿Las enumero todas o resto de enmiendas?
Resto de enmiendas.
¿Votos a favor?
¿Votos en contra?
8.

Pasamos entonces a las enmiendas presentadas por el Grupo Socialista.

Enmiendas número 3, 40 y 46.
¿Votos a favor?
6.
¿Votos en contra?
8.
¿Abstenciones?
1.

Enmiendas número 23, 29, 30, 32, 32, 37, 97 y 104.
¿Votos a favor?
6.
¿Votos en contra?
9.

Enmiendas número 55, 61 y 70.
¿Votos a favor?
Unanimidad.

Enmiendas número 98 y 99.
¿Votos a favor?
5.
¿Votos en contra?
8.
¿Abstenciones?
(Veus) 9, 9, perdón.
¿Abstenciones?
1.

Resto de enmiendas.
¿Votos a favor?
7.
¿Votos en contra?
8.
¿Abstenciones?
Ninguna.

Enmiendas presentadas por el Grupo Compromís.

La número 24, 27, 34, 41, 42, 53, 54, 62, 74, 75, 76, 78, 105, 109 y 110.
¿Votos a favor?
7.
¿Votos en contra?
8.

Enmienda presentada por el Grupo Popular, la número 80.
¿Votos a favor?
10.
¿Votos en contra?
5.

Bueno, no nos vamos a dejar en el tintero esto.

Votamos, a continuación, el articulado de la ley.
Podemos agruparlo… Confían en la presidencia y lo agruparé, a no ser que digan ustedes, en mi máximo que yo entienda.
Por ejemplo, artículo 1, 2, 3 y 4 juntos.
¿Votos a favor?
8.
¿Votos en contra?
1.
(Veus) No.
¿Abstenciones?
A ver, a ver.
Ya sabía yo que esto iba demasiado bien.
(Rialles i veus)

Estos no tienen enmiendas, estos artículos, (veus) lo he dicho… ¿Tienen?
(Veus) Entonces, este papelito que me han dado a mí es un poco…

Entonces, votamos a la clásica, ¿eh?
Articulo número 1.
¿Votos a favor?
8.
¿Votos en contra?
¿En contra sí o no?
(Veus) 7.

Artículo número 2.
¿Votos a favor?
8.
¿En contra?
7.

Artículo número 3.
¿Votos a favor?
8.
¿En contra?
7.

Articulo número 4.
¿Votos a favor?
8.
¿En contra?
7.
¿Me puede explicar, solo por esto, qué diferencia había de hacerlo como lo estaba yo haciendo…?
(Veus) No, no.
(Veus) No habéis votado en contra.
(Veus i rialles) Lo he dicho porque como quedan muchos… (Veus)

Yo digo hasta donde creo que podemos…, si podemos agrupar.
¿5, 6, 7 y 8 podemos agruparlos?
¿Votos a favor?
8.
¿Votos en contra?
¿Abstenciones?
7.

El artículo 9, que está aquí solico lo vamos a votar tal cual.
Artículo 9.
¿Votos a favor?
8.
¿Votos en contra?
7.
No hay abstenciones.

El número 10, que no hay enmiendas presentadas.
¿Votos a favor?
Votos a favor 8.
Tengan ustedes energía, levanten la mano, que no pasa nada.
8.
¿Votos en contra?
¿Abstenciones?
7.

Intentamos votar los artículos 11, 12, 13 y 14.
¿Sí?
Veo a don Luis Torró que me mira con cara… (Veus) No hay enmiendas.
(Veus i pausa) Sí que hay enmiendas.
Al sistema clásico.

¿Votos a favor del artículo 11?
8.
¿Votos en contra?
1 en contra.
¿Abstenciones?
6.
(Veus)

Artículo número 12.
¿Votos a favor?
8.
¿Votos en contra?
2.
¿Abstenciones?
5.

Artículo número 13.
¿Votos a favor?
8.
¿Votos en contra?
2.
¿Abstenciones?
5.

Artículo número 14.
¿Votos a favor?
8.
¿En contra?
1.
¿Abstenciones?
6.

Artículo número 15.
¿Votos a favor?
8.
¿Votos en contra?
Ninguno.
¿Abstenciones?
7.

Artículo 16.
¿Votos a favor?
8.
¿En contra?
2.
¿Abstenciones?
5.

Artículo 17, 18, 19, 20, si no hay ningún inconveniente ¿verdad señor Ponce, señor Torró?
Del 17 al 20 ambos incluidos.
¿Votos a favor?
8.
¿Votos en contra?
Ninguno.
¿Abstenciones?
7.

Otro presunto bloque… (Remors) De estos hay enmiendas.

Artículo 21.
¿Votos a favor?
8.
¿Votos en contra?
6.
¿Abstenciones?
1.

Artículo 22.
¿Votos a favor?
8.
¿Votos en contra?
5.
¿Abstenciones?
2.

Artículo 23.
¿Votos a favor?
8.
¿Votos en contra?
2.
¿Abstenciones?
5.

Artículo 24.
¿Votos a favor?
8.
¿Votos en contra?
2.
¿Abstenciones?
5.

El número 25.
¿Votos a favor?
8.
¿Votos en contra?
Ninguno.
¿Abstenciones?
7.

Artículo 26.
¿Votos a favor?
8.
¿Votos en contra?
7.
Abstenciones, no hay.

Artículo 27.
¿Votos a favor?
8.
¿Votos en contra?
2.
¿Abstenciones?
5.

Artículo 28.
¿Votos a favor?
8.
¿En contra?
1.
¿Abstenciones?
6.
(Remors) Entonces, modificamos.
Votos en contra, 2 y 5 abstenciones.

Artículo 29.
¿Votos a favor?
8.
¿Votos en contra?
7.
No hay abstenciones.

Artículo 30.
¿Votos a favor?
8.
¿En contra?
2.
¿Abstenciones?
5.

Artículo 31.
¿Votos a favor?
8.
¿En contra?
2.
¿Abstenciones?
5.

Artículo 32.
¿Votos a favor?
8.
¿En contra?
6.
¿Abstenciones?
1.

Artículo 33.
¿Votos a favor?
8.
¿En contra?
Ninguno.
¿Abstenciones?
7.

Artículo 34.
¿Votos a favor?
8.
¿En contra?
7.
No hay abstenciones.

Artículo 35.
¿Votos a favor?
8.
¿En contra?
2.
¿Abstenciones?
5.

Ahora tenemos aquí una posibilidad, parece ser, que desde el 36 hasta el 43 podemos votarlos en bloque.
Entonces sería artículos 36, 37, 38, 39, 40, 41, 42 y 43.
Pasamos a la votación.
¿Votos a favor?
8.
¿Votos en contra?
Ninguno.
¿Abstenciones?
7.

Artículo 44.
¿Votos a favor?
8.
¿Votos en contra?
2.
¿Abstenciones?
5.

Artículo número 45.
¿Votos a favor?
8.
¿En contra?
Ninguno.
¿Abstenciones?
7.

Artículo 46.
¿Votos a favor?
8.
¿En contra?
2.
¿Abstenciones?
5.

Artículo 47.
¿Votos a favor?
8.
¿En contra?
Ninguno.
¿Abstenciones?
7.

Artículo 48… (Remors) Incluye la enmienda número 55, que ha sido aprobada.
¿Votos a favor?
8.
¿En contra?
Ninguno.
¿Abstenciones?
7.
(Remors) ¿Era a favor?
Pues, entonces…

Ahora tenemos el 49, el 50 y el 51, que si no hay ningún inconveniente lo podemos hacer en un bloque.
¿Estamos de acuerdo?
¿Señor Torró, señor Valentí Martínez?
Vamos al bloque 49, 50 y 51.
¿Votos a favor?
8.
¿En contra?
Ninguno.
¿Abstenciones?
7.

Artículo número 52.
¿Votos a favor?
8.
¿En contra?
2.
¿Abstenciones?
5.

Artículo número 53.
¿Votos a favor?
8.
¿En contra?
2.
¿Abstenciones?
.
.
.
(Remors) 7 en contra.
Entonces, no hay abstenciones, señor secretario.

Artículo 54.
¿Votos a favor?
8.
¿En contra?
¿Abstenciones?
7.

Artículo 55, con una enmienda que es la número 61.
¿Votos a favor?
13.
¿En contra?
¿Abstenciones?
2.

El 56 y el 57, yo creo que se pueden votar juntos.
¿Votos a favor?
8.
¿En contra?
¿Abstenciones?
7.

Artículo 58.
¿Votos a favor?
8.
¿En contra?
¿Abstenciones?
7.
(Remors) Bueno, pues entonces, 6 abstenciones y 1 en contra.

Artículo 59.
¿Votos a favor?
.
.
.
Perdón, perdón.
Tenemos del 59 hasta el 67.
¿Hay posibilidad de hacerlos todos juntos?
Pues vamos a por ellos, que son pocos y cobardes.
¿Votos a favor?
8.
¿En contra?
¿Abstenciones?
7.

Artículo número 68.
¿Votos a favor?
8.
¿Votos en contra?
2.
¿Abstenciones?
5.

Artículo 69.
¿Votos a favor?
8.
¿En contra?
1.
No.
(Remors) El 69, es un número como para olvidarlo, señor Torró.
(Rialles) ¿Lo votan en contra?
(Rialles) Usted sabrá.

A ver.
Votamos el artículo 69.
¿Votos a favor?
8 por parte del Grupo Popular.
¿Votos en contra?
7.
Abstenciones, no hay.

Artículo 70, 71 y 72, hacemos ese pequeño bloque.
¿Votos a favor?
8.
¿En contra?
¿Abstenciones?
7.

73.
¿Votos a favor?
8.
¿En contra?
2.
¿Abstenciones?
5.

Artículo 74.
¿Votos a favor?
8.
¿En contra?
2.
¿Abstenciones?
5.

Hacemos un grupo aquí del 75, 76, 77, 78, 79 y 80, ¿estamos todos de acuerdo?
Pues vamos a votar.
¿Votos a favor?
8.
¿En contra?
¿Abstenciones?
7.

El artículo 81.
¿Votos a favor?
8.
¿En contra?
2.
¿Abstenciones?
5.

Hacemos otro bloque, que sería el artículo 82, 83 y 84, si no hay ningún inconveniente.
¿Votos a favor?
8.
¿Votos en contra?
Ninguno.
¿Abstenciones?
7.

Artículo 85, que lleva una enmienda, que es la número 70.
¿Votos a favor?
8.
Perdón.
13 a favor.
¿Votos en contra?
¿Abstenciones?
2.

Vamos ahora a otro grupo, que es el 86, 87, 88, 89, 90, 91, 92, 93, 94, 95, 96 y 97.
¿Votos a favor?
8.
¿Votos en contra?
¿Abstenciones?
7.

Artículo 98.
¿Votos a favor?
8.
¿Votos en contra?
5.
¿Abstenciones?
2.

Un bloque que sería desde el 99, 100, 101, 102, 103.
¿Votos a favor?
8.
¿Votos en contra?
¿Hay algún problema?
Si hay algún problema se para.
¿Votos a favor?
8.
¿Votos en contra?
¿Abstenciones?
7.

Votamos ahora la disposición adicional primera.
¿Votos a favor?
8.
¿Votos en contra?
2.
¿Abstenciones?
5.

Disposición adicional segunda.
¿Votos a favor?
8.
¿Votos en contra?
1.
¿Abstenciones?
6.

Disposición adicional tercera.
¿Votos a favor?
8.
¿Votos en contra?
2.
¿Abstenciones?
5.

Disposición adicional cuarta.
¿Votos a favor?
8.
¿Votos en contra?
Ninguno.
¿Abstenciones?
7.

Disposición adicional quinta.
¿Votos a favor?
8.
¿Votos en contra?
2.
¿Abstenciones?
5.

Disposición adicional sexta, séptima, octava… (Remors) La transitoria primera.
(Remors) A ver.
(Remors)

Vuelvo a repetir.
La disposición adicional sexta, la disposición adicional séptima, la disposición adicional octava, la disposición transitoria primera, la transitoria segunda y la transitoria tercera, si no hay inconveniente.
¿Votos a favor?
8.
¿Votos en contra?
¿Abstenciones?
7.

Ahora tenemos la derogatoria única.
¿Votos a favor?
8.
¿Votos en contra?
¿Abstenciones?
7.

Disposición final primera y segunda, juntas.
¿Votos a favor?
8.
¿Votos en contra?
¿Abstenciones?
7.

Disposición final tercera.
¿Votos a favor?
8.
¿Votos en contra?
2.
¿Abstenciones?
5.

Disposición final cuarta y disposición final quinta, las votaremos juntas.
¿Votos a favor?
8.
¿Votos en contra?
¿Abstenciones?
7.

La disposición final nueva, con la enmienda número 80.
¿Votos a favor?
8.
¿Votos en contra?
5.
¿Abstenciones?
2.

El anexo I, anexo…, (veus) I solo; pues, I only.
¿Votos a favor?
8.
¿Votos en contra?
7.
No hay abstenciones.

Anexo número II.
¿Votos a favor?
8.
¿Votos en contra?
7.
No hay abstenciones.

Anexo número III.
¿Votos a favor?
8.
¿Votos en contra?
7.
No hay.
.
.
, no hay.

Y exposición de motivos.
¿Votos a favor?
8.
¿Votos en contra?
¿Abstenciones?
7.

Pues, señores, con la satisfacción de haber hecho esto creo que bien, (veus) se les recuerda, se les recuerda… (Veus) Un momento, un momento, le doy el turno de palabra; un segundito.
Se les recuerda, como siempre, que hay cuarenta y ocho horas para cualquier tipo de voto particular a los grupos políticos, contados a partir desde este momento, para su presentación en la secretaría de las Cortes.

Designació del membre de la comissió que ha de presentar davant del ple el dictamen sobre el Projecte de llei, de La Generalitat, de prevenció, qualitat i control ambiental d'activitats a la Comunitat Valenciana

El senyor president:

Y, sin más… (Veus) ¿Perdón?
(Se sent una veu que diu: «El punto siguiente.
») Sí, sí.
Punto último es la designación, la designación del miembro de la comisión que ha de presentar ante el pleno el dictamen del proyecto de ley, de La Generalitat, de prevención, calidad y control ambiental de actividades de la Comunidad Valenciana.

Tiene la palabra el señor Castejón.

El senyor Castejón Chaler:

Gracias, señor presidente.

Por parte del Grupo Parlamentario Popular quisiéramos proponer al secretario de la mesa, señor Óscar.

El senyor president:

¿Votos a favor de que sea este señor?
Por unanimidad.
¡Ah, perdón!
Pues, entonces, vamos a votar otra vez.
¿Votos a favor?
Sí, verdad.
Bueno, quiere usted abstenerse, (veus) pues, absténgase.
(Veus.
Inoïble)

(S'alça la reunió a les 18 hores i 39 minuts)