Untitled Web Page



**Ple de les Corts Valencianes celebrat el dia 18 de setembre de 2003.
Comença la sessió a les 10 hores i 8 minuts.
Presi-deix el Molt Excel·lent Senyor Julio Francisco de España Moya.
Sessió plenària número 8.
Segona i darrera reunió.**

 

 

***Compareixença de la consellera d'Agricultura, Pesca i Alimentació, senyora Gemma Amor Pérez, per a explicar la política general que seguirà la Conselleria d'Agricultura, Pesca i Alimentació durant la present legislatura, sol·licitada a petició pròpia (RE número 473), a petició del GP Socialista (RE número 423) i a petició del GP Esquerra Unida-Els Verds-Esquerra Valenciana: Entesa (RE número 450).***

**El senyor president:**

 

Per favor, senyors, se reprén la sessió.

Compareixença de la consellera d'Agricultura, Pesca i Alimentació per a explicar la política general que seguirà la Conselleria d'Agricultura, Pesca i Alimentació durant la present legislatura, sol·licitada a petició pròpia, a petició del Grup Socialista i a petició del Grup d'Esquerra Unida-Els Verds-Esquerra Valenciana.

Per favor, senyora consellera, té vosté la paraula.

 

**La senyora consellera d'Agricultura, Pesca i Alimentació:**

 

Moltes gràcies, senyor president.

Senyores i senyors diputats.

És un motiu d'orgull per a mi comparéixer com a nou membre del Govern Valencià en esta Cambra, constituïda com a màxim òrgan de representació del poble valencià.
Com a introducció a la meua intervenció sobre les principals línies d'actuació que des de la Conselleria d'Agricultura, Pesca i Alimentació posarem en marxa durant esta sexta legislatura, vull fer una breu ressenya de la situació socioeconòmica en la qual es troba el nostre sector.

La nostra comunitat gaudix d'una economia cada dia més oberta al món i més competitiva, en la qual, si bé els sectors industrials i de servicis cada vegada tenen major importància, seguix comptant amb un sector primari amb un pes estratègic en el nostre model social, econòmic i territorial.

Esta rellevància transcendeix la seua pròpia importància productiva, xifrada en un 5% del producte interior brut o en un 15% quan incorporem el conjunt del sistema industrial agroalimentari, per a aconseguir caràcter d'horitzontalitat al conjunt de les polítiques públiques, donada la seua transcendència social i territorial.
Allò agrari i allò rural han estat i seguixen estant presents en bona part del nostre territori i teixit social, i és compromís d'esta Conselleria la definició i execució d'aquelles polítiques que garantisquen la seua supervivència en el temps i la seua millora en l'aplicació.

És per això pel que la política agrària va a seguir sent també en esta legislatura, com ha segut en els governs d'Eduardo Zaplana, un dels eixos més importants de l'acció política d'este govern.
La rellevància que les qüestions agràries posseïxen a la Comunitat Valenciana es veu incrementada en l'actualitat pels transcendentals esdeveniments que estos últims anys s'han produït, esdeveniments tals com la recent reforma de la política agrària comuna, la propera ampliació de la Unió Europea cap a l'est, el repte de la globalització de mercats en el marc de l'organització mundial del comerç, les cada vegada majors exigències de seguretat i qualitat o la necessària correcció de desequilibris territorials, constituïxen elements de pes de condicionen la definició d'una política agrària per a la Comunitat Valenciana.

Precisament, la definició d'una política eficaç capaç de fer front a les incerteses que planteja el futur, va constituir el principal repte a resoldre durant la recent legislatura.
El punt de partida és excel·lent: en estos últims anys, el sector agrari valencià s'ha vist beneficiat per la bona marxa de la nostra economia, participant del seu extraordinari creixement fruit de les polítiques econòmiques aplicades pel govern del Partit Popular tant en la comunitat com a la resta d'Espanya.
El nostre PIB ha experimentat en els últims set anys un creiximent acumulat del 30%, que en el cas del PIB agrari ha segut del 15%.
Estes dades il·lustren que encara que es manté una mitjana de creiximent superior al 2% anual, el nostre sector no creix de la mateixa manera que altres sectors productius de la comunitat.
Sent positives estes dades, no deixen eliminar qualsevol indici de dubte que planege sobre el futur del nostre sector agrari.

En efecte, l'agricultura de secà o les insuficiències hídriques del nostre regadiu, al mateix temps que el desenvolupament de les nostres zones d'interior, recomanen aprofundir en les bones i eficients línies desplegades pel Govern en la passada legislatura, al mateix temps que incorporar noves línies d'acció que garantisquen la consecució dels objectius establerts pel Govern Valencià.
Estos objectius, sobre els quals articularé la meua compareixença, constituïxen la meta d'una política agrària productiva, competitiva, innovadora, plural i sostenible.

Senyories, com bé saben vostés, la renda agrària constituïx un dels elements vertebradors de tota política agrària.
La Conselleria d'Agricultura, Pesca i Alimentació assumix com a compromís per a la present legislatura garantir com a mínim un creiximent de la renda agrària compassat a la variació de la renda disponible.
Per això, la Conselleria intervindrà tant en l'àmbit dels ingressos, buscant la seua optimització, com des del punt de vista dels gastos, possibilitant la seua reducció.

En este últim sentit, com dia, en el punt de vista dels gastos, proposarem un paquet de mesures fiscals per a disminuir la pressió fiscal que suporta el conjunt de l'activitat agrària.
Per això, i en el marc de les competències normatives que la Generalitat Valenciana posseïx en matèria tributària, s'incorporaran deduccions i exempcions fiscals per a aconseguir objectius de política agrària.

Vullguera destacar-los, en este sentit, les propostes d'ampliació de l'aplicació del tipus de gravamen zero en l'impost de transmissions patrimonials, tot ell per a permutes de finques rústiques en processos de concentració parcel·lària i de redimensionament d'explotacions, i, al mateix temps, l'aplicació d'este tipus de gravamen zero en l'adquisició de finques rústiques lligades a projectes de modernització i rejoveniment del camp.
D'esta manera concreta, vull anunciar-los també el meu compromís d'ampliar la línia de préstecs a interessos zero per al finançament d'inversions de millora d'explotacions i creació d'empreses agràries portades a terme per jóvens agricultors.

Sol dir-se que si important és rebre una ajuda pública, més important és rebre-la a temps.
Per això, anem a elaborar durant el primer exercici d'esta legislatura un pla de gestió d'ajudes públiques que facilite la tramitació dels seus expedients.
A tal fi, estem realitzant en l'actualitat una revisió operativa de procediments que agilitzarà la seua resolució.
Al mateix temps, i amb caràcter global, s'incorporarà la gestió electrònica documental a la tramitació d'ajudes per a garantir la més àgil i eficaç de les relacions possibles entre ciutadà i administració.

És un fet que no admet discussió que el nostre camp necessita augmentar la dimensió mitjana de les seues explotacions per a ser més eficients i rendibles econòmicament.
El minifundisme, junt amb l'estrés hídric, constituïxen, sense cap dubte, les principals amenaces del camp valencià.

Per a reduir l'excessiva parcel·lació dels nostres camps i la seua xicoteta dimensió, durant els propers quatre anys, i sobre la base de la Llei d'ordenació i modernització d'estructures agràries, dissenyarem i aplicarem un programa de redimensionament d'explotacions.
Este programa establirà sinèrgies entre els diferents programes d'ajudes públiques, primant, per exemple, en les seues convocatòries, aquelles explotacions resultants d'un procés de concentració o posada en comú de cultius.

La política de desenvolupament rural constituïx, com ha segut fins ara, altre dels pilars bàsics que informarà la línia d'acció del Govern en matèria agrària.
Molt ha segut el que s'ha avançat en esta assignatura durant la passada legislatura gràcies al bon treball desenvolupat per la meua predecessora en el càrrec.
Hui, la política agrària, entesa globalment, transcendix de la visió productivista clàssica per a presentar-se com un element clau d'ordenació social i territorial.
Pràcticament el 40% del nostre territori està destinat a usos agrícoles i nombrosos municipis de la nostra comunitat són susceptibles de ser qualificats com a municipis rurals.

Per això, em propose durant esta legislatura elaborar una estratègia valenciana de desenvolupament rural que diagnostique i catalogue les possibles línies d'actuació a desenvolupar en el futur.
D'això s'encarregarà l'Institut Valencià de Desenvolupament Rural, òrgan de nova creació que centralitzarà i coordinarà les actuacions que en esta matèria porten a terme les diferents administracions públiques.

De l'ordenació legislativa d'esta matèria s'encarregarà la nova llei valenciana de desenvolupament rural.
Esta iniciativa legislativa constituirà el marc en el qual es conjuguen les polítiques de desenvolupament de les zones rurals de la nostra comunitat, posant en valor el seu caràcter multifuncional, buscant la coordinació dels moderns mètodes de producció amb la recuperació de cultius tradicionals segons les pautes de sostenibilitat, i, al mateix temps, apostant per la generació de condicions de qualitat de vida que frenen els processos de despoblament i envelliment dels nostres espais rurals.

En este sentit, vullguera avançar la posada en marxa del projecte Espais i Paisatges Rurals, un projecte concebut com un pla d'embelliment dels municipis rurals i de recuperació paisatgística i patrimonial del nostre medi rural.
Una comunitat com la nostra, on les explotacions agràries tripliquen la rendibilitat mitjana per hectàrea del conjunt de l'Estat, necessita un sistema d'investigació que garantisca el creiximent necessari per a mantindre o augmentar eixe diferencial de productivitat.
A este compromís porta temps, amb gran èxit, dedicat l'Institut Valencià d'Investigacions Agràries, sense cap dubte un referent a nivell mundial en matèria d'investigació.

Des de la Conselleria d'Agricultura, Pesca i Alimentació tenim clar que la inversió en investigació és inversió en futur.
En conseqüència, anem a ampliar l'estructura de l'Ivia, dotant este centre de dos nous departaments destinats als següents camps de treball: l'agricultura sostenible i l'agroenginyeria.

En paral·lel a esta iniciativa, i per a afavorir la generació de sinèrgies entre els diferents centres d'investigació agroalimentària de la nostra comunitat, des de la Conselleria d'Agricultura, Pesca i Alimentació anem a desenvolupar el projecte Agroaliment, projecte concebut com el principal nucli tecnològic agroalimentari d'Espanya, amb vocació de convertir-se en referència en l'àmbit internacional en matèria d'investigació agroalimentària.

La utilitat de l'esforç que el Govern Valencià ha realitzat en els últims anys en el camp de la investigació agrària, ha permés l'increment de la competitivitat de determinats sectors productius com el citrícola, on es genera quasi el 60% de la producció final agrària de la nostra comunitat.
Este procés modèlic de transferència de tecnologia ha permés l'ampliació de l'oferta varietal en cultius tals com els cítrics, cobrint-se les necessitats dels mercats davant de les demandes exigides i complint així els objectius de foment de qualitat i augment de competitivitat que perseguix esta conselleria.

Per a garantir eixa competitivitat, la nostra conselleria reforçarà els programes de lluita contra les principals amenaces biològiques dels nostres cultius.
A tal fi, i en el marc d'una política de tolerància zero, s'executarà un programa quadriennal d'eradicació de la *ceratitis capitata* o mosca de la fruita incorporant la utilització d'agents biològics tals com el parany massiu o la solta de mascles estèrils, procedint-se també a la construcció d'una biofàbrica de producció de mascles estèrils per a aconseguir la màxima optimització d'este programa.

D'acord amb estes actuacions i amb l'objectiu de previndre la possible introducció de noves plagues i malalties que puguen danyar els nostres cultius, la conselleria implantarà un sistema global de vigilància i prevenció, prenent com a exemple el Pla de prevenció integral fitosanitària de protecció dels palmerars, de rellevància històrica econòmica i social de la nostra comunitat, aprovat recentment pel Govern Valencià.

Estes actuacions es complementaran amb la proposta de modificacions de protocols d'inspecció d'importacions de fruits a fi de reforçar la seua fermesa i evitar la introducció en el nostre camp d'amenaces fitosanitàries.

Però de poc servixen els processos d'investigació si este coneiximent no fóra degudament transferit als mateixos agricultors, i ací és a on radica la importància dels processos de transferència de tecnologia que la conselleria va a llançar esta legislatura.
Uns processos que s'articularan en el Pla valencià de formació agrícola, el Programa de formació agrària especialitzada i en les campanyes de difusió de bones pràctiques.
L'àmplia presència territorial de la nostra conselleria aconseguida gràcies a l'ambiciós programa de millora i construcció d'oficines comarcals desplegada durant els últims anys, unida als amplis coneiximents de les nostres unitats d'investigació, garantixen l'èxit d'esta iniciativa.

Esta oferta formativa possibilitarà tant l'adaptació dels agricultors ja establits, com l'aprenentatge per part dels jóvens agricultors, de les línies i mètodes de cultiu més eficients i rendibles, possibilitant, d'altra banda, donades les cada vegada més elevades exigències de qualitat, el manteniment de les posicions de mercat adquirides amb el fruit de dècades de treball i compromís.
I és que la qualitat s'ha convertit en un referent clau per a la política agroalimentària actual.
El desenvolupament de la nostra societat ha aportat en si una preocupació creixent per la qualitat en la producció agrària i la seguretat en qüestions agroalimentàries.

En resposta a això proposarem durant esta legislatura l'aprovació de la Llei de qualitat i seguretat agroalimentària, text que fixarà el marc on es desenvolupen les polítiques públiques i es regulen les conductes privades en els camps de la qualitat i la seguretat alimentària.

Amb la referida iniciativa es pretén establir un control de les produccions, la protecció i defensa dels productors i consumidors, la promoció dels productes valencians, l'eliminació de riscos alimentaris, establint a l'efecte els mecanismes de promoció, avaluació i control de les distintes activitats.
En estos processos intervindrà de manera decisiva la futura Agència Valenciana de Seguretat Alimentària concebuda com un òrgan interdepartamental, on es coordinen les actuacions de les diferents administracions competents en la matèria, proporcionant i garantint la unitat de criteri en la seua actuació.

Estos requisits de qualitat estaran presents en el desenvolupament legislatiu autonòmic de la Llei del vi estatal que de la mateixa manera em compromet a impulsar durant esta legislatura.
Amb la Llei valenciana del vi adaptarem la normativa bàsica estatal a les peculiaritats del nostre sector vitivinícola, garantint la defensa dels seus interessos i promovent l'adaptació del model de gestió actual a una marca única que actue com a marca paraigües de les tres denominacions d'origen existents.

En la Conselleria d'Agricultura, Pesca i Alimentació estem convençuts de les possibilitats i de la necessitat de construir el que venim a denominar el nostre model alimentari.
Este model s'articula sobre iniciatives basades en la promoció dels nostres productes, de la nostra dieta mediterrània i els nostres valors gastronòmics, culturals o patrimonials.
Per això, dissenyarem i aplicarem un pla d'internacionalització dels productes agrícoles valencians que facilite l'accés a nous mercats, intregre al sector en una dinàmica de qualitat i seguretat tant necessària en l'actualitat.
El camp valencià no ha esgotat totes les seues possibilitats de créixer i desenvolupar-se.
Estes possibilitats de nous segments de mercat van lligades hui en dia amb moderns mètodes de producció com la producció integrada o la recuperació de mètodes tradicionals com els propis de la denominada agricultura ecològica.
Volem que esta legislatura siga testimoni del fort impuls que estos dos mètodes de producció experimentaran en la nostra comunitat.
La nostra aposta per este tipus de produccions va a ser clara i decidida, per això prioritzarem les seus ajudes, recolzarem la formació d'estes tècniques de cultiu i potenciarem el registre de varietats autòctones de llavors.
Tot això amb l'objectiu de criticar l'actual superfície destinada a estos mètodes de producció passant en els propers anys de les 40.
000 hectàrees actuals a unes 120.
000 hectàrees.

Pel que fa al sector pesquer anem a impulsar les bases d'una política pesquera comú per al Mediterrani.
Esta política perseguirà la unificació de criteris de sistemes de pesca, xarxes, revisió de les talles i dimensió de la flota amb l'objectiu d'adoptar els sistemes de gestió científics i administratius més beneficiosos per al nostre sector pesquer.
Este sector s'ha vist afavorit per l'important volum d'ajudes, més de 125 milions d'euros, que l'Instrument financer d'orientació a la pesca, l'Ifop, i la Generalitat Valenciana, li han aportat durant estos últims anys.
Però, amb l'objectiu posat en obtindre les millors condicions possibles per al sector, des de la conselleria llançarem pròximament una nova línia d'ajuda estructural al sector de la pesca a través de la concessió de crèdits bonificats mitjançant la subscripció de convenis amb entitats bancàries.

Senyories, el sector pesquer necessita continuar amb la bona feina realitzada en els processos d'ordenació, regulació, control i protecció per a situar-se com a sector referència davant la resta del litoral espanyol.
La regulació de les pesqueries ha d'acomodar-se a la capacitat dels caladors.
Això exigeix un coneixement precís del medi marí que permeta que l'activitat pesquera siga perfectament compatible amb la conservació del medi.
Per això, la conselleria elaborarà durant esta legislatura un pla integral per al desenvolupament de l'aqüicultura en les nostres zones litorals, de forma que les iniciatives empresarials no perjudiquen l'ecosistema i, al mateix temps, queden garantits els drets que els pescadors tenen sobre els seus caladors tradicionals.

La conservació i protecció del medi marí constituirà un altre dels pilars de la nostra política pesquera.
Així, doncs, seguirem treballant en la gestió i control de les reserves marines ja declarades per a garantir la conservació de la biodiversitat de l'ecosistema marí.
En este sentit, la bona experiència obtinguda empara la decisió de procedir a la seua ampliació que es concretarà amb la pròpia ampliació de la reserva marina de pesca del cap de Sant Antoni i la declaració de la nova reserva marina de pesca de la serra d'Irta.
Estes actuacions, compatibles amb el medi ambient, són bona mostra del compromís d'esta conselleria: el respecte amb el medi ambient.
A elles cap afegir altres com l'establiment d'una xarxa de recollida de desfets de fruites i hortalisses dels magatzems per a la seua distribució posterior a les granges o la proposta, al costat d'altres administracions competents, d'elaborar un Pla integral de tractament de purins amb la finalitat d'optimitzar la seua utilitat agronòmica i minorar l'impacte ambiental que els anomenats residus generen.

Dins de l'àmbit de la ramaderia assumim el compromís de seguir avançant en les actuals línies de sanitat animal.
En concret, posarem en marxa, dins del Pla de sanitat animal un programa d'eradicació de malalties infeccioses per al bestiar, tals com la brucel·losi i la tuberculosi en el cas dels remugants i la malaltia d'Aujeszky en el cas del porcí, incrementant els controls que es realitzen per a tal fi i disposant els mitjans que resulten necessaris.

Este pla de sanitat animal contempla a més la construcció de nous centres de desinfecció de vehicles per al transport del bestiar, així com el reforçament de laboratori de sanitat animal modernitzant les seus instal·lacions i equips per adaptar-los a les noves tècniques analítiques.

En el marc de l'anomenat pla articularem el sistema integral de recollida de cadàvers d'animals de granja, sistema este que es vorà recolzat a través d'un Pla d'assegurances agràries subvencionades, i a través del qual es donarà compliment a les exigències comunitàries d'assistència individualitza a les explotacions ramaderes.

És la nostra voluntat que la totalitat dels sectors agropecuaris de la nostra comunitat participen del compromís adquirit i ja mencionat d'incentivar les polítiques de R+D+I.
Eixe compromís que s'ha plasmat en la construcció del centre de tecnologia animal de Segorbe va a seguir creixent amb la seua posada en marxa quan la creació d'un nou centre tecnològic per al sector avícola.

Senyories, a la Comunitat Valenciana el cooperativisme agrari ha estat una referència social i econòmica significativa, ja no sols en el nostre sector, sinó en el conjunt de l'economia regional.
La importància socioeconòmica d'este sector és fruit tant del seu caràcter vertebrador com de les respostes i solucions que ofereix en les zones d'interior.
Això indueix que siga fonamental, bàsic i estratègic perquè esta conselleria siga suportant com a model de cooperativisme modern, un model definit a l'escala necessària per a garantir la seua rendibilitat econòmica i social.

Volguera, finalment, referir-me al que sense cap dubte és el gran repte estratègic d'esta comunitat i, al mateix temps, un dels pilars més importants de la nostra política agrària.
Senyories, m'estic referint al Pla hidrològic nacional i al Pla nacional de regadius.
*(Aplaudiments des d'un sector de la Cambra)* Com tots vostés saben, el regadiu valencià ha constituït una nota diferencial del nostre sector agrari en comparació amb el conjunt de l'Estat.
Així, la proporció de regadiu-secà en la nostra comunitat se situa en 1 hectàrea de regadiu front a 1,2 hectàrees de secà.
En la resta d'Espanya la proporció s'eleva d'1 hectàrea de regadiu per cada 8 hectàrees de secà.
Darrere d'esta dada freda es troba justificada bona part de la major rendibilitat de la nostra agricultura, i esta rendibilitat s'amenaça quan de forma inconscient o conscient es critica i s'intenta bloquejar projectes claus i estratègics per a la nostra comunitat.
*(Aplaudiments des d'un sector de la Cambra)* Uns projectes perfectament viables tècnica i ambientalment i que només poden posar-los en entredit per posicions erràtiques i radicals.

Com vostés bé coneixen, en el marc de negociacions de Pla nacional de regadius i, d'acord amb el que estableix el propi Pla hidrològic nacional, la Generalitat Valenciana, la Comunitat Valenciana en este cas, es va comprometre a executar actuacions de consolidació i millora de regadius ja existents a data 1 de gener de 2000, donat el compromís ja adquirit per la Generalitat de no procedir a l'augment de la superfície de regadiu.
El dèficit hídric que pateix la nostra comunitat en general i el nostre camp en particular, només pot ser cobert mitjançant transferències procedents d'aigua de les conques de l'Ebre.
La Comunitat Valenciana basa esta legítima demanda en l'existència d'un dèficit hídric estructural i la justifica en el nostre liderat en l'estalvi i reutilització d'aigua.
Precisament amb este objectiu la Conselleria d'Agricultura, Pesca i Alimentació ha elaborat un programa de modernització de regadius de la Comunitat Valenciana, Horitzó 2008*.* Dins del programa les actuacions d'implantació de reg localitzat constitueixen un dels elements més importants.
La Comunitat Valenciana desenvoluparà durant este període actuacions de substitució en 115.
000 hectàrees, implicant això una inversió final de 575 milions d'euros.

Amb estes actuacions, al costat de les 145 hectàrees que ja disposem en la Comunitat Valenciana de reg localitzat, s'aconseguirà l'objectiu d'implantar el reg localitzat en 260 hectàrees de regadius, la qual cosa representa el 79% del total de la nostra superfície agrària.
A més d'esta línia d'actuació, s'escometrà el Programa de millora de conduccions sobre una superfície total de 50.
000 hectàrees i, al mateix temps, un Pla d'aprofitament agrícola d'aigües residuals.
En concret, i per als propers 6 anys, s'aconseguirà la reutilització de 100 hectòmetres cúbiques d'aigua per a ús agrícola, quantitat que permetrà elevar el valor actual de 40% d'aigua depurada reutilitzada amb ús agrícola fins a un 65%.

Estes propostes i estos projectes són clar exemple del compromís del Govern Valencià amb la defensa del Pla hidrològic nacional.
A més, este compromís va a ser portat a altres camps durant esta legislatura.
Així vull anunciar-los la voluntat del Govern Valencià de promoure la creació de la càtedra de l'aigua, concebuda com una càtedra interuniversitària i interdisciplinar d'estudis de l'aigua, una càtedra interuniversitària per quant que en la mateixa participarien les cinc universitats públiques de la nostra comunitat, una càtedra interdisciplinar per quant participaria en ella departaments de diferents escoles i facultats.
L'objectiu d'este projecte és el d'enfortir, des de la perspectiva acadèmica, la cultura de l'aigua en la nostra comunitat i recuperar la importància que els estudis de l'aigua han tingut tradicionalment en la nostra comunitat.

En esta mateixa línia i com a mostra de l'existència en la nostra comunitat, en la nostra terra, d'una cultura de l'aigua ancestral, proposarem la declaració del Tribunal de les Aigües de València com a Patrimoni de la Humanitat*.
(Remors.
Veus: "Muy bien!
")* Així mateix els usos hídrics tradicionals, la unificació d'usos, els costums, les regles i les ordenances locals, junt amb la seua recopilació i actualització de la normativa dispersa en dret agrari, constituirà el Codi Agrari Valencià que redactarà la Conselleria d'Agri-cultura durant esta legislatura.

Senyories.
.
.
*(Remors)* Això també.
*(S'escolta una veu que diu: "¡Muy bien, muy bien!
")* Senyories, estos són els cinquanta compromisos que hui tinc la responsabilitat i el plaer de traslladar a esta Cambra.
Des de la Conselleria d'Agricultura, Pesca i Alimentació intentarem dur-los a terme buscant el major dels consensos possibles amb tots els sectors afectats.

Estic segura que amb el treball de tots serem capaços de trobar punts de trobada que redunden en polítiques més riques en matisos i eficients en la seua aplicació.

Moltes gràcies.
*(Aplaudiments des d'un sector de la Cambra)*

*(Ocupa la presidència la vicepresidenta primera, senyora Rosa María Barrieras Mombrú)*

 

**La senyora vicepresidenta primera:**

 

Moltes gràcies, senyora consellera.

En representació del Grup Parlamentari Socialista, té la paraula el senyor Lozano.

 

**El senyor Lozano i Pastor:**

 

Gràcies, senyora presidenta.

Bon dia, senyories.

En primer lloc, senyora Amor, felicitar-la pel seu nomenament i desitjar-li molta sort.
A mi em sembla que en este sector li va a fer molta falta, i no és per desgràcia.
.
.
perquè mosatros no tenim una visió com la que vosté mos ha plantejat, i que ara intentaré explicar-li-la i explicar-la a tota la Cambra.

Miren, senyories, ahir quan jo escoltava el conseller d'Economia i Ocupació, em vaig dir: "Quina sort que les coses van bé, que en 1995 érem una comunitat gran i en el 2003 som una gran comunitat".
Em vaig quedar tranquil perquè dic: "Després de tot el que mos ha passat als llauradors, si no és perquè les coses van bé, només falta que s'haguérem quedat prenyats".
*(Rialles)*

Després, al llarg del matí *(remors)* estava escoltant el conseller Antón, García Antón, arriba un moment que quan ja toca el tema de l'aigua, dic: "Ara açò ja és una qüestió de temps".
Senyories, no es preocupen que en el que queda ací els llauradors no van a poder resistir ni el tema dels preus de l'aigua ni la qualitat de l'aigua.
I ahí sí que dic que ja ho rematen tot.

En segon lloc, senyora Amor, vaig a intentar en aquests primers minuts explicar quin és, al nostre entendre, el resultat de la política que el PP ha portat durant estes dos legislatures i, per tant, el resultat final.
Vaig a intentar fer-ho per àrees per aconseguir una miqueta ordenar el debat.
La senyora presidenta m'ha dit que tinc deu minuts.
Jo li demane que me'n done alguna cosa més, m'havia preparat la contestació en funció del temps d'ahir, i aniré per àrees, com li dic.

En l'àrea d'estructures agràries, desenvolupament rural i assumptes europeus, en els últims anys la creació dels nous programes europeus Leader i Proder han servit descaradament per a controlar el vot rural, fent vertaderes cacicades a l'hora de constituir les juntes rectores.
I vostés elaboraren una ordre de la conselleria que era totalment contrària a les directius comunitàries, que frenava la possibilitat que la presidència estiguera en mans de la societat civil a través de les sues associacions.
Ordre de la conselleria pensada exclusivament en els interessos del partit i no dels ciutadans de l'interior.

Si hem dit, i vosté ho ha reconegut, que el principal problema del camp valencià és el minifundisme i la parcel·la-ció, el resultat de les polítiques aplicades pel PP durant aquestos huit anys no sols no han frenat el problema, sinó que any rere any el nombre de propietaris ha augmentat, a diferència de la resta de l'Estat, que ha disminuït.
Això son xifres per vostés elaborades i pel Ministeri d'Agricultura.
I quan ja no sabien què fer per a callar el clamor del sector en demanda de solucions per al problema que limita la seua competitivitat, cal recordar, senyories, que tenim els costos més alts de producció de cítrics de tot el món.
Per tant, és un factor de competitivitat la parcel·lació i el minifundisme.

Al final de la legislatura, com dia abans, dugueren a aquest parlament la llei que, segons vostés, seria la solució definitiva de tots el problemes de parcel·lació, Llei d'ordenació i modernització de les estructures agràries.
Ací estiguérem debatent-la, i ja diguérem en aquell moment que la falta de recursos que vostés ficaven era el que anava a fer que esta llei no funcionara.
Saben vostés quants s'han acollit a ella?
Saben quantes hectàrees s'han ordenat o concentrat?
Cap.
Tenen quatre projectes en estos moments en marxa que són incapaços de dur endavant per falta de recursos i atractivitat de cara a la gent; i en el millor del casos, quan s'apleguen a resoldre, a penes si seran cent hectàrees les que s'hauran ordenant o concentrat.

L'altre greu problema que té el camp valencià, i estem tots d'acord, són els escassos recursos hídrics en quantitat i en qualitat.
Vostés des del principi copiaren el pla agrari del conseller Coll de l'última etapa socialista, el pla d'incorporació de reg localitzar, però el copiaren fent projectes desfasats que no han millorat la competitivitat de l'agricultura valenciana.
Desfasats perquè s'han instal·lat ­i ací ho hem debatut diverses vegades­ indiscriminadament, enviant missatges que han confós els llauradors.
I el que ha aconseguit és consolidar la parcel·lació.

Hi ha estudis que inclús fiquen en dubte que l'estalvi d'aigua a l'hora de regar, per estar instal·lats en parcel·les massa xicotetes, està ja ficant-se en dubte que realment s'estiga utilitzant menys aigua.
I ara mos diuen als llauradors que van a dur-mos aigua de pitjor qualitat i a un preu que el camp no podrà pagar.
Ja està bé, i ho vaig dir ja un dia ací, ja està bé d'utilitzar els llauradors per al tema de l'aigua.
Ja està bé!
No hi ha cap cultiu, senyora consellera ­almenys jo sóc llaurador i li ho puc assegurar­, que puga resistir.
.
.
­51 pessetes que com a mínim eixirà, segons el Pla hidrològic nacional; insistisc, 51 pessetes metre cúbic, que és el mínim que planteja el Pla hidrològic nacional­ no hi ha cap cultiu que puga suportar eixos preus.
I, per tant, no mos diguen que s'està fent en benefici dels llauradors i de l'agricultura valenciana.

En l'àrea de producció agrària, ramaderia i pesca, prometeren revitalitzar el servici d'extensió agrària.
Vosté hui ho ha tornat a anomenar.
M'alegre que com a voluntat siga la de revitalitzar-lo.
I el que han aconseguit és burocratitzar l'atenció als llauradors, convertint als tècnics qualificats que té esta conselleria en mers arreplegapapers.
Ja està bé de *boquilla*!
Per favor, intenten agarrar tot el que va eixint de l'Ivia, facen un bon pla perquè els llauradors sapien què és el que s'està fent allí i utilitzen el servici d'extensió agrària per a eixos menesters.

Prometeren la defensa de l'agricultura valenciana en el marc de la PAC, de la política agrària valenciana, i el resultat de la seua intervenció, entre cometes, ha sigut la pèrdua de més de 2.
000 milions de pessetes cada any en les ajudes a l'oli, la desaparició de les ajudes a la reforestació, les contínues reformes de l'OCM de fruites i hortalisses disminuint el nivell de protecció dels productes valencians i la més que segura no regionalització de l'arròs.
Per cert, promesa que vostés en l'anterior legislatura.
.
.
i que després dos voltetes de vosté per Madrid i el senyor ministre seguix negant-mos.
Per tant, faça el favor d'agarrar-se eixe tema seriosament, perquè, si no, mos volarà tot el sector de l'arròs.

En els fruits secs, la seua intervenció ha donat com a resultat la incertesa de si es podrà mantindre's o no en el sector.
Jo li pregunte, senyora consellera: vostés han ficat ja els diners necessaris per al seu manteniment?
O siga, els diners de cofinançament ja els han ficat perquè els llauradors de l'interior estiguen tranquils i sapien que van a tindre les ajudes necessàries per a poder mantindre's?
El resultat final en aquesta àrea és el greuge comparatiu dels productes mediterranis front a la resta per la manca de defensa del sector en Madrid i en Brussel·les.

Ramaderia.
.
.
i per no cansar-los amb els resultats de la seua política.
Me vol dir vosté ja si té resolt el problema de la retirada dels cadàvers?
És un tema que preocupa molt, els cadàvers.
Es un tema que preocupa en estos moments molt.

En l'àrea de comercialització i industrialització agroalimentària, la concessió d'ajudes a la indústria agroalimentària pel govern del PP ha fet que es mantinga l'atomització empresarial, i han aconseguit mantindre la debilitat que impossibilita l'adequada comercialització i, per tant, la debilitat competitiva del sector.
Açò sense entrar en la forma de concedir les ajudes, que en el 2001 una sola empresa ­i li dic que açò no és un bon sistema­, un sola empresa s'endugué el 60% de les ajudes de la partida per a millorar les instal·lacions.
Crec que és un mal precedent.

La competència en sanitat alimentària, tan important per a la seguretat dels consumidors ­m'alegre que vosté haja anunciat racionalitzar tots els departaments­, està dividida i inconnexa entre si fins hui, i la creació de l'Agencia de Seguretat Alimentària, de moment, l'únic que està és perpetuant la situació.

Senyories, el balanç de la política agrària del PP en els últims huit anys es traduïx en una cosa molt senzill: han desaparegut 68.
000 llauradors, ramaders i pescadors.
Estes, senyora consellera ­després si vol, li ho passe­ són les dades de postavaluació dels programes en les zones objectiu 1, que ratifica el que estic dient.
En el període 1995-2000 s'ha perdut més del 33% d'ocupació en el sector agrari valencià, i hem baixat al 50% el percentatge d'ocupació agrari front a la resta de sectors.
En aquestos moments tenim serioses dificultats per a poder fer les faenes del camp.
No hi ha prou gent que puga estar fent la poda, fent la collita, treballant la terra.

Per tant, hem passat a una situació en què no podem perdre ni un sol llaurador més.
84 pobles de la Comunitat no tenen ja habitants en estos moments i estan totalment despoblats, i 76 tenen menys de cinc habitants.
I ara vosté ve hui i durant trenta minuts mos diu que va a tocar la mateixa cançó, però més carregada de bombo i platerets.
Perquè és el que mos ha estat dient, senyora consellera.
La percussió, a més, que vol aplicar serà més propaganda, més televisió, més falsedats.
Vosté ha repetit, que jo sàpia huit vegades, i hui també, una altra que va a solucionar la incorporació de jóvens, hòmens i dones, donant ajudes que existeixen en la mateixa forma des de l'any 1987.
No està descobrint absolutament res vosté, senyora consellera.
Per tant, no venga fum de canya.

I ara s'apliquen com a conseqüència, i vosté ho sap, del Reglament 12/57, de desenvolupament rural, el Reial Decret 613/2001 i l'Ordre de 20 de desembre de 2001 de la seua conselleria.
Què està venent-mos?
Què està el Partit Popular venent-mos en matèria d'agricultura i món rural?
Lògicament la pregunta és evident: amb quins diners addicionals va a fer una política diferent a la que fins ara no ha donat cap resultat?
Eixa és la pregunta: amb quina diners, senyora consellera?
Vosté sap molt bé que amb estes polítiques sols s'han incorporat una mitjana de 350 joves a l'any.
Explique-mos com va a fer-ho i amb quins diners, insistisc.
Vosté està repetint que vol fer una llei i un institut de desenvolupament rural.
La pregunta és: per a què.
Vaja per davant que mosatros ho portàvem en el programa electoral, vostés, no, i després ho incorporaren.
Li agraïsc que agarre alguna idea nostra.
Almenys està és bona.
Una altra cosa és com la desenrotlle.

Perquè si en els programes Leader i Proder han ficat menys diners dels necessaris, si s'han dedicat a controlar els grups i no els han ficat en marxa encara des de l'any 2000, amb quins diners van a desenvolupar les polítiques rurals?
Per a què serveix un institut sense finançament i sense capacitat de decidir sobre la resta de polítiques transversals, com educació, cultura, infrastructures, etcètera?
Explique-mos com va a fer-ho, amb quins diners.

Com va a resoldre el problema de la mosca?
Perquè els llauradors necessitem resultats, no milongues.
El que vosté ha dit no servix, és més del mateix.
Vosté té menys diners per a lluitar contra la mosca, i el ministeri li n'ha donat menys que anys anteriors.
Com va a fer-ho, senyora consellera?
Vosté sap que hi ha experiències fetes en les pròpies cooperatives que faciliten la lluita contra la mosca.
Però per a fer-ho fa falta diners, voluntat, treball, conjuntament amb els llauradors.
Però això exigix esforç.
Explique-mos com va a fer-ho.
Amb quins diners.

Mire vosté, se m'acaba el temps.
Jo crec que ja me n'he passat.
.
.
Però no vull deixar d'insistir sobre el problema de l'agricultura, el minifundisme i la parcel·lació.
Explique-mos com va resoldre-ho, amb quins diners.
Perquè amb eixa llei que vostés aprovaren és impossible, i aixina s'ha demostrat com he dit abans.
Té vosté 8.
000.
.
.

 

**La senyora vicepresidenta primera:**

 

Vaja finalitzant, per favor, senyor diputat.

Gràcies.

 

**El senyor Lozano i Pastor:**

 

Sí, senyora presidenta.
Gràcies.

.
.
.
8.
000 milions de pessetes en el PDR, Programa desenrotllament regional valencià, per a lluitar contra el minifundisme, i fins ara no s'ha gastat ni una sola pesseta.
Però he de recordar-li que el mateix sector estimà en 250.
000 milions de pessetes, sectors que vostés consultaren: cooperatives, organitzacions agràries, La Unió, AVA, els recorde que digueren que necessitaven 250.
000 milions de pessetes, com a mínim 25.
000 cada any perquè en un termini de 10 anys se poguera solucionar este problema.
Vol dir vosté que té la intenció d'establir mesures legals per a intervindre en el territori i ficarà els diners suficients?
Tot el que li acabe de dir serà paper mullat sinó ho fan.

Senyora consellera, l'agricultura valenciana ja no està per a bromes.
Agarre-s'ho seriosament i li desitge molt bona sort.

Moltes gràcies.
*(Aplaudiments des d'un sector de la Cambra)*

 

**La senyora vicepresidenta primera:**

 

Moltes gràcies, senyor Lozano.

En representació del Grup d'Esquerra Unida-Els Verds, té la paraula la senyora Pérez.

 

**La senyora Pérez i Martí:**

 

Gràcies, senyora presidenta.

Senyores diputades, senyors diputats.

Senyora consellera, benvinguda i enhorabona bona pel seu nomenament.

Espere que a partir d'ara, i no a partir d'ara concretament sinó que supose que a l'inici del 2004, la política agrària no siga una política de pegats, una política de quedar bé amb diferents sectors, no aplegant mai a una concreció unànime del que ha de ser la política valenciana en matèria d'agricultura, i que sí que tinga els suficients diners per part del Consell per a poder dur endavant tot això que ens ha explicat, que si més no a mi me pareix política ficció agrària.

Perquè tot el que vosté ha comentat no se pot aplicar en estos moments.
Tenim una quantitat de deficiències que vénen del passat, que no s'ha aplegat a concloure ninguna cosa, que no s'han resolt ni tan sols en el seu 50% i que lògicament vosté, ara, el que haurà de fer fins a finals d'any quan isquen els pressupostos, serà arreglar o intentar solucionar el que queda per solucionar, acabar de donar les ajudes a aquells que les necessiten i que encara no han percebut absolutament res i, després, d'acord amb el seu pressupost ja parlarem del veritable o *inveritable* que és el programa que vosté ens ha presentat ací.

Per tant, un vot de confiança a vore com comença este any i una espera que eixa voluntat que vosté ha demostrat ací siga una realitat per al poble valencià però, de totes formes fictici, en este moment.

Mire, vosté en la seua intervenció ha parlat d'una cosa que es diu la recuperació del patrimoni rural.
No està mal recuperar el patrimoni rural.
Jo me pregunte si s'ha de recuperar com, per exemple, l'horta de València, la qual havem destruït.
I l'ha destruït el seu partit, el Partit Popular, i ho ha permés, i no n'hi ha explicació al perquè.
Per tant, m'haurà de contestar de quina forma.

Després, una de les coses que a mi m'ha cridat molt l'atenció ha segut que ara agricultura també parla del patrimoni artisticocultural del País Valencià, la qual cosa no està bé, i parlem del Tribunal de les Aigües, i això està bé.
Però això dóna més benestar als llauradors valencians?
Això té alguna conseqüència activa sobre el benestar econòmic dels llauradors valencians?
Bé, queda bonic, però no soluciona la problemàtica agrària que tenim.

Agència de l'ecologia alimentària, poc més o menys, l'agència sobre l'alimentació ecològica.
Fa anys que està prevista, no mos ha contat res nou.
Encara no s'ha aplicat, encara no s'ha estudiat, encara no s'ha debatut.
No sabem ni quins són els sectors que van a participar per a portar endavant la llei que pose en funcionament aquesta agència.

Diu: "Institut del Desenvolupament Rural".
El País Valencià ­i no fa molt­ apareixia en premsa, Xarxa de la Unió Europea per al Desenvolupament Rural, un 5%.
O siga, menys que qualsevol part de l'Estat espanyol.
Motiu: que no es presenten projectes.
O siga, que ara va i no demanem diners a Europa.
I això ho haurem de resoldre.
I a mi, de veritat, me dóna nosa i me dóna ràbia que estem mirant a vore per on cauen, que tinguem programes molt avançats però que resulta ser que no els portem a la pràctica.

Probablement açò estiga motivat per tota la problemàtica que ha passat amb els Leader i amb els Proder, en algunes zones del País Valencià, probablement.
Però, vosté, com a consellera haurà de donar solució a esta situació.

Mire, senyora consellera, fins al 2006 som objectiu 1; fins al 2006 vosté té l'oportunitat de demostrar que anem a tindre les ajudes necessàries d'Europa per al desenvolupament rural i, aleshores, jo m'ho creuré, però ja no m'he crec moltes coses.
Massa anys en agricultura i massa anys més del mateix sense ninguna visió clara sobre el que s'ha de fer per a desenvolupar el camp valencià.
Tenim un retrocés cada vegada major.

La climatologia ha jugat un paper molt important i de forma negativa al País Valencià en este any.
I amb això de la climatologia mos passa com als toreros.
Els llauradors s'alcen, ixen al carrer i el primer que miren és el cel per a vore què és el que va a passar.
Doncs, bé, ha jugat en aquest cas un paper de destrucció de collites i supose que aquesta consellera, a més de parlar i dir el que ha dit en premsa, va a ficar automàticament en pràctica una línia d'actuació d'ajudes necessàries per a compensar als agricultors d'estes pèrdues que han tingut.
M'agradaria saber-ho.
Això és una política activa i una política immediata.

El sector arrosser es troba amb un retall al preu d'intervenció del 50%.
Per tant, les ajudes directes que rep no compensen esta pèrdua de renda.
Quines mesures va a aplicar aquesta conselleria per a compensar la situació?
Les ajudes de la PAC finalitzen l'any 2013.
Per tant, caldria aplicar, al meu parer, poc a poc, mesures compensatòries al sector principalment amb motius mediambientals, a banda dels que actualment s'estan concedint, que són mediambientals però molt xicotets.

Senyora consellera, voldria saber què és el que vosté pensa realitzar davant del Ministeri d'Agricultura, en referència amb les penalitzacions que el sector arrosser té cada any per motiu de la dedicació en conjunt de l'estat a terres de producció de l'arròs.

Aquesta Cambra, per majoria de tots els grups polítics de tots els colors, va acceptar una proposta de resolució perquè s'aplicara la zonificació de les terres o la regionalització.
Fins ara, el Ministeri no ho ha acceptat.
Vosté té l'obligació de fer valdre aquesta petició.
I té l'obligació de fer valdre aquesta petició perquè el País Valencià de les terres de cultiu de l'arròs solament pot dedicar 14.
200 hectàrees a la producció, ni una més, perquè es cultiven en zones humides.
Eixa quantitat de terres és la que va presentar a Europa per a poder rebre les ajudes de l'OCM.
Altres zones de l'Estat espanyol poden créixer en terres dedicades a la producció de l'arròs.
Per tant, eixa multa que paguem en conjunt els valencians no es deu de continuar permetent, i vosté té el deure d'això resoldre-ho.

Mire, jo sóc de Sueca, un poble de la marjal, principalment dedicat al cultiu de l'arròs, com no!
D'ací dos dies haurem de muntar una Terra Mítica ­vosté això ho entén­ perquè de l'arròs no es va a poder viure.
L'arròs no rep les ajudes necessàries, no té el mim necessari perquè gràcies a eixe cultiu continuem cultivant, continuem tenint les terres de la marjal conservades.
Així que vosté s'ho pensarà i vosté s'ho farà, però si no, el sector la continuarà convidant a dinar com anteriorment a l'altra consellera, però no es fiaran ni un pèl de vostés.

En cítrics, senyora consellera, en aquesta temporada 2003-2004, hem tingut també greus problemes.
Vosté ja sé que me va a contestar que la producció ha segut més elevada.
Sé que me va a dir que la producció és molt més elevada, perquè aixina també ho ha anunciat.
Però la producció de cítrics ha abaixat, amb una problemàtica afegida.
La producció de cítrics abaixa però tenim els països de la zona nord d'Àfrica, principalment el Marroc, que passa la seua taronja a través de l'Estat espanyol, sense pagar ningun aranzel, que la distribuïx en Europa i que quan la taronja valenciana aplega a vendre's allí el mercat pràcticament està rebentat.
I s'hauria de buscar un acord entre la Unió Europea o el senyor comissari Franz Fischler per a aplegar a acords diferents i que no ens rebentaren el mercat.

Perquè si parlem de qualitat, la nostra, la millor.
Però no solament és que siga la millor, és que és la forma d'estar tractada, i com que la primera que aplega és la que carrega i la que té els beneficis, eixa, malauradament no és la nostra.
A eixa situació vosté també li hauria de donar una especial atenció, perquè això significa que els valencians en esta matèria no solament som la moneda de canvi sinó que, a més, som el tros que col·lateralment paga les conseqüències dels acords europeus amb tercers països.
I ja està bé!

Davant d'aquesta situació tenim, davant la situació de la taronja tenim un altre xicotet problema pendent de resoldre, més fàcil que el que li acabe de dir però que necessita molta més voluntat, i això és el contracte de compravenda de la taronja.
Sap vosté que hi han hagut marors, n'hi han situacions incorrectes, la taronja no es paga, n'hi han enfrontaments increïbles.
.
.
No obstant això, n'hi ha un acord de tots els sectors per a aplicar un contracte de compravenda que no s'aplica per part, per exemple, d'Inter-citrus, però que la societat Alibón, dedicada a la llimona, s'aplica i eviten una quantitat de problemes que contínuament tenim en la taronja.

Per tant, ja que eixe contracte de compravenda està acceptat pel sector, jo li demanaria que se tinguera la suficient cura d'aplicar-lo i de forma immediata, i si pot ser en la temporada 2003-2004, no espere vosté ni més reunions ni més negociacions.
Aplique'l, aplique'l perquè tots estan a favor d'ell.

He seguit per mitjà de la premsa, per mitjà de la premsa escrita, tota l'alegria que té en estos moments vosté i la seua conselleria en referència a la producció de mascles estèrils per a exterminar la *ceratitis capitata* o mosca del Mediterrani.
Això està molt bé.
Jo li vull dir el següent: si no s'aplega a un acord amb el Ministeri, no per a rebre més diners i tindre també molt més per a poder exterminar-la sinó perquè se faça una aplicació massiva en el conjunt de l'Estat espanyol, les passades que vosté puga realitzar o les soltes que puga realitzar dels mascles estèrils solament ací a la comunitat, no impediran que continuem tenint mosca del Mediterrani en la quantitat que la tenim.

I, a més, s'ha de tindre en compte que s'ha de mirar molt bé el tema de la fruita.
En este any, com les temperatures han segut com han segut, ha plogut, s'ha destruït, tal.
.
.
, bé.
Però n'hi han temporades en què cau moltíssima fruita a terra i en ella incuba la mosca del Mediterrani, en ella es produïx la larva que destruïx moltes collites.
I per tant hi ha que tindre cura especial en el que és la fruita, i espere que em conteste, i després els acords que deu adoptar en el ministeri.

Encara que li he de dir que el ministeri em sembla que ahir o despús-ahir, parlava alguna cosa de donar, diguem una batuda sobre la.
.
.
implantació de mascles estèrils en el conjunt de l'estat espanyol per a evitar la *ceratitis capitata*.
Però jo no he vist un acord, he vist simplement una política de gest.
Alguna cosa que ha dit el conseller.
.
.
el ministre en un moment determinat, però que jo no he vist l'acord per a això realitzar-ho.
Per tant, vosté jo li demane que tinga la cura suficient per a dur-ho endavant.

Tenim la problemàtica dels fruits secs.
El meu antecessor li ha explicat molt bé quina és la problemàtica que tenim.
Però, clar, eixa problemàtica ve agreujada quan parlem que després dels plans de millora del fruit sec de 1990, que durava deu anys, va haver una pròrroga de dos anys.
Eixa pròrroga s'acabà en el 2002, estem en el 2003, i el nou Pla de millora del que són els fruits secs són per al 2004.
.
.

 

**La senyora vicepresidenta primera:**

 

Senyora diputada, vaja finalitzant, si és tan amable.
Gràcies.

 

**La senyora Pérez i Martí:**

 

Acabe ja, senyora presidenta.

El 2003 s'ha quedat sense ningun tipus d'ajut.
Però n'hi ha un acord per part d'aquesta conselleria de pagar 120 euros per hectàrea dedicada al cultiu de fruits secs.
I encara no s'ha liquidat ni una pesseta.
Per tant, fins este punt, que és on he pogut aplegar, espere que vosté em conteste, i també que m'aclarisca dintre de les primeres preguntes que li he fet que són emanades de la seua presentació de programa.

Gràcies, senyora presidenta.

 

**La senyora vicepresidenta primera:**

 

Moltes gràcies, senyora Pérez.

En representació del Grup Parlamentari Popular, té la paraula el senyor Soler.

 

**El senyor Soler Garibo:**

 

Gràcies, senyora presidenta.

Senyories.

Senyora consellera.

Agrair la seua compareixença a petició pròpia, i felicitar-la per la seua elecció com a consellera, i no donar-li la benvinguda perquè vosté ja és diputada d'esta Cambra, per tant ja estava vosté en esta Cambra com a diputada, i ara en les altres funcions de consellera.

L'he vista ahí molt atempta quan parlava l'oposició prenent notes i tal.
No.
No cal que s'esforce, no cal que prenga notes perquè s'ho va a aprendre de memòria.
Han dit exactament el mateix que venen repetint quatre anys consecutius.
I seguirà sentint el mateix quatre anys més perquè no tenen altra alternativa.
Només saben que dir el que han dit; és a dir, criticar, criticar, criticar, però, vosté ha sentit alguna alternativa?
Vosté ha sentit el com se poden solucionar eixes coses?
Per tant, no se preocupe, no s'esforce que acabarà aprenent-s'ho de memòria.

Mire, sí que deu estar bé l'agricultura valenciana, o no tan mal com alguns la pinten, quan algun portaveu es dedica a parlar de les dimensions de la comunitat.
I fer una sèrie de disquisicions semàntiques, jo crec que és evident que jo sóc un portaveu d'agricultura gran, però un gran portaveu d'agricultura seré, això ho hauran de dir altres, no?
No seré jo.
O siga que eixa diferència si algú no sap distingir-la, què és una gran comunitat o una comunitat gran, la veritat és que no anem a fer ací de professors.

Com li dic, ninguna idea nova, ninguna alternativa.
Tota una sèrie de desastres del camp valencià, però a l'hora d'aportar idees que se puguen dur a terme, ni una.
Fixe's que li han preguntat coses que vosté havia explicat clarament en la seua intervenció.
Això què vol dir?
O que duien la intervenció escrita d'abans o que no presten atenció al que vosté diu.
Que venen sistemàticament a criticar al govern.
Però ja li dic que no se preocupe perquè això és la tònica habitual.

Demanen diners, que diga vosté com, que quants diners va a ficar.
Que tinguen un poquet de paciència, que és que el procés parlamentari és aixina, d'ací a quatre dies estan ací els pressuposts.
I que ja vorà com tampoc aporten res en els pressuposts.
Faran a encuny les mateixes esmenes que varen fer l'any passat, totes les mateixes tornaran a eixir, i ja vorà com tampoc mos aporten res nou.

Però jo com li dic en tota sinceritat, pense que vosté deu atendre a l'oposició, com és normal, si aporten positiu com hem fet sempre en esta Cambra el Grup Parlamentari Popular els atendrem i els farem cas.
Però mentres siga eixa cantarella, no deu preocupar-li.
Vosté al de vosté, que és governar i governar bé esta Comunitat Valenciana com venint fent-ho des de huit anys cap ací.

Vosté ho té tot al seu favor, té l'aval d'una gestió de vuit anys d'un govern del seu partit.
I ara té el recolzament dels valencians i les valencianes, molt recentment, que votaren un programa electoral molt claret, un model d'agricultura molt claret, escrit negre sobre blanc.
I té ara el recolzament del sector, molt important, del sector, i d'un grup parlamentari que va a tindre tot el recolzament per a poder dur endavant eixe model d'agricultura; com dic, plasmat en un programa electoral i recolzat per la gran majoria dels valencians.

Vosté, pense que la intervenció ha sigut perfecta.
Ha fet un diagnòstic de la situació, i ha explicat les mides, una per una, que pensa aplicar per a millorar tot allò que se puga encara millorar.
Perquè mosatros no se donem per satisfets.
Volem seguir millorant l'agricultura valenciana.

Ha parlat de tot, ha tocats tots els pals, no n'ha eludit cap.
Vosté ha parlat de renda agrària, de mides fiscals per a millorar eixa renda agrària, eixe gravamen zero de l'impost de transmissions.
Ha parlat del Pla d'ajudes públiques per a l'agilitació d'expedients.
Ha parlat de minifundisme, i ha dit com un programa de redimensionament d'explotacions basat en la Llei d'ordenació i modernització d'estructures agràries, que, per cert s'aprovà en novembre.
I tots sabem que una llei és el que és, és un marc que sense el seu desenrotllament reglamentari pràcticament no és res.

Per tant, una llei que s'aprovà en novembre i ja n'hi ha en el sector ja s'ha interessat per ella, i ja n'hi ha iniciatives en marxa, n'hi haurà que seguir desenrotllant la llei, aprofundint en ella i esperar a vore el sector.
Però que, de moment, de moment no n'hi ha per què demonitzar eixa llei, perquè encara no és temps per a això.

Ha parlat de desenrotllament rural, l'Institut Valencià de Desenrotllament Rural, que coordinarà les actuacions en eixe sentit, complementades per la Llei valenciana de desenrotllament rural que aprofundirà en eixe tema.
I a més, contribuirà a disminuir la despoblació.
Ha parlat també de potenciació de l'Ivia.
Com a novetat ha anunciat dos novetats ­coses que altres no anuncien ni una novetat ni mitja, sempre igual­ de l'agricultura sostenible i de l'agroenginyeria.
L'impuls Agroalimet, que molt bé molt bé pot liderar la investigació agroalimentària.

Ha parlat també de plagues, de lluitar contra elles en dos fronts.
La *ceratitis capitata* sí que ha parlat vosté d'ella, no l'ha eludit i ha explicat inclús com: en mides sostenibles, fugint de les solucions fitosanitàries, i anant a eradicar eixa plaga en allò dels mascles estèrils i en una sèrie de mesures, com dic, fugint dels productes fitosanitaris perquè la Unió Europea ja sap les dificultats que mos fica.
I lluitar també a través de l'Ivia, en l'aparició de noves plagues.
Hi ha un exemple molt clar, que és el Pla de prevenció integral fitosanitària dels palmerars.
Això se pot aplicar a altres programes del sector.

Ha parlat també de formació.
Com no, estem convençuts.
La formació agrària especialitzada és importantíssima, sense això no podem anar a cap lloc.
Llei de qualitat i seguretat alimentària, mos preocupen molt les dos coses, per motius distints; és a dir, la qualitat de productes que fem ha de ser per una part competitiva per a poder competir en un món globalitzat.
I per l'altra la importància que donem a la salut en estos temes.
.
.

 

*(Ocupa la presidència el president, senyor Julio de España Moya)*

 

**El senyor president:**

 

Señor Soler, por favor.
.
.

 

**El senyor Soler Garibo:**

 

Sí, gràcies, senyor president.
Acabe de seguida.

Mire, la Llei valenciana del vi, eixa marca paraigües el sector la va acollir molt bé.
I jo pense, senyora consellera, com li deia abans, que vosté deu de sentir, deu d'atendre a l'oposició, i tot allò que diguen en to positiu o tal, no tenim cap inconvenient en acceptar-ho.
Però quan veja que fan demagògia i quan veja que repetixen de la mateixa demagògia sempre, no deu de preocupar-li molt.
Tindrà vosté tot el recolzament com li he dit abans del Grup Parlamentari Popular, del Partit Popular, per a portar endavant eixe programa, que com li dic té el recolzament, me consta, de la major part del sector, per no dir tot, i de la majoria dels valencians.

Res més i moltes gràcies.
 *(Aplaudiments des d'un sector de la cambra)*

 

**El senyor president:**

 

Muchas gracias, señor Soler.

Té la paraula la senyora consellera.

 

**La senyora consellera d'Agricultura, Pesca i Alimentació:**

 

Gràcies, senyor president.

Gràcies als senyors diputats intervinents per les seues.
.
.
vull agrair la seua felicitació.
I vull dir als senyors diputats Pérez i al senyor Lozano, que em semblen molt respectables totes les seues propostes, totes les seues intervencions, totes les declaracions a qualsevol mitjà.
Però crec que no he acabat massa bé d'entendre-les, no acabe d'entendre la seua intervenció.
Vostés semblen els màxims defensors de la pesca, de la ramaderia, de l'agricultura, de qualsevol sector relacionat amb esta compareixença.
Però no entenc massa bé, i si realment és així, si realment són els màxims defensors, eixa defensa no es traduïx en els resultats que s'han produït durant les tres últimes eleccions.

Tal vegada siga perquè la seua defensa siga el no permanent, el no a les accions, a les normatives que es posaren en marxa per part del govern del Partit Popular, a qualsevol programa, a qualsevol actitud.
Tal vegada siga eixa la resposta als resultats electorals de les tres últimes eleccions.

I no ho entenc, no ho entenc, perquè no es donen compte que totes les accions, la negació de les accions que permanentment estan dient que el Partit Popular no fa de forma corrent.
Totes eixes accions, respostes, respostes ràpides, normatives que es posen en marxa, responen únicament i exclusiva als interessos de les nostres confraries, dels nostres llauradors, del nostre teixit agroalimentari, en definitiva al nostre camp.
Al nostre camp a la nostra agricultura, com he dit, a la nostra ramaderia, a la nostra pesca, al nostre sector agroalimentari; en definitiva, els nostres objectius responen als interessos del nostre poble.

I totes i cada una de les accions que posa en marxa el govern del Partit Popular va encaminada a millorar la seua renda, encaminada a millorar les seues condicions laborals, encaminada en definitiva a millorar les seues qualitats de vida.
Perquè nosaltres, en el Partit Popular, nosaltres ens preocupem per les persones, ens preocupem per les persones d'esta comunitat.
Per això, perquè volem que estes persones de la comunitat, les persones de la Comunitat Valenciana seguisquen vivint i seguisquen bevent, per això som l'únic partit que defensa a ultrança l'única alternativa, l'única possibilitat de dur aigua a la nostra comunitat, com és el Pla hidrològic nacional.

Tal vegada siga per això que els ciutadans de la comunitat no entenguen els seus discursos.
El mateix que mos preocupem per les persones també volem que el nostre camp, que les nostres infrastructures hidràuliques del nostre camp: les nostres séquies, cisternes, trestalladors, aljubs, no desapareguen, per això volem aigua per al nostre camp.
Tal vegada haja sigut l'oposició reiterada i incoherent al transvasament de l'aigua de l'Ebre i al Pla hidrològic nacional, haja sigut el motiu, com he dit de no entendre les seues postures, perquè per a nosaltres les accions i reivindicacions que plantegen per al sector agrari, per molt bones que pretenguen ser no tenen sentit sense aigua, la nostra terra per moltes propostes que proposen, sense aigua no pot funcionar, no pot produir.
*(Aplaudiments des d'un sector de la cambra)*

Parlava el senyor Lozano, com li ha dit també el senyor Soler, parlava de la gran comunitat o de la comunitat gran de l'any 1995.
A partir de l'any 1995, després de l'esforç, de la inversió, hem aconseguit.
.
.
esforç, treball i inversió diria jo, hem aconseguit ser la comunitat que hui som.
Una comunitat moderna, avantguardista, punt de referència tant a nivell nacional com a internacional.
Eixa és la comunitat que volem ser, no la comunitat que vostés plantegen, macroregió ha sentit.
Eixa comunitat no és la que volem.
Volem la comunitat que tenim d'avantguarda, prospera i seguir avançant en esta línia, seguir invertint en la nostra terra, en la nostra comunitat per a defensar els interessos del poble valencià.
*(Aplaudiments des d'un sector dec la Cambra)*

Parlàvem de l'escassa incorporació de joves o inexistents, crec recordar que el senyor Lozano parlava de només quatre expedients i que estaven detinguts i no resolíem.
Com he comentat en la meua intervenció, apostem, com ho hem fet fins ara, per la incorporació dels joves al nostre sector agrari, per a intentar evitar l'envelliment del nostre camp.
És un compromís firme, firme i decidit i s'han posat en marxa mesures, moltes mesures, ja fins ara s'han fet i se seguiran fent.
Jo he parlat de mesures estructurals, de mesures fiscals, d'infrastructures i de reforçament de les ajudes existents.
I dir-li només una dada: s'ha produït un increment del 45% de les sol·licituds de nova instal·lació només durant els últims dos anys.
Crec, senyor Lozano, que les dades que vosté té no són les correctes.
*(Remors)*

Parlàvem també de les mesures fiscals i el senyor Lozano pretenia donar-nos una classe o una lliçó de la normativa fiscal existent.
No sé si ho pretenia, però aixina m'ho ha paregut.
Dir-li que per suposat que existien ja línies fiscals que proposar.
I el que hem fet és ampliar-la.
Abans, i l'esforç del Partit Popular va a posar en marxa eixa mesura, abans es dedicaven principalment per a joves per a primeres explotacions.
Ara hem volgut obrir el ventall, ara no només seran per a les primeres instal·lacions sinó per a qualsevol tipus d'instal·lació i per afavorir la incorporació dels joves al nostre camp.
Estes mesures serien aplicables en el camp fiscal tan per als préstecs sense interessos com, per una altra banda, com he dit, al tipus de gravamen zero de l'impost de transmissions patrimonials.

Parlàvem també del desenvolupament rural, de la poca inversió que s'ha fet, de la mala gestió dels programes, parlàvem de tantes qüestions que no sabem molt bé com anem a crear tants instituts, tantes lleis, tantes estratègies de desenvolupament rural, senyors diputats, com han vingut fent fins la data.

Vull fer només una comparació i no vull entrar en una guerra de xifres, però un exemple.
Els programes Leader plus i Proder II, aprovats a l'any 2000, representaren un augment global de fons del 26% amb respecte als fons obtesos en l'any 1994.
Que, en el cas concret de les aportacions directes de la Conselleria d'Agricultura, suposen un 122%.
Diga'm si això és inversió per part de la Generalitat Valen-ciana al desenvolupament rural.

En el que afecta a les zones desfavorides, que també parlen que estan preocupats per les zones desfavorides i perquè no s'invertisca en desenvolupament rural, dir només que s'ha incrementat en un 48% en els últims dos anys les ajudes a les zones desfavorides.
Pense que el govern del Partit Popular durant els últims vuit anys, i aixina seguirà fent-ho, ha invertit molt en el desenvolupament rural.
I volem seguir fent-ho de la mateixa forma, perquè aixina ho ham fet molt bé.

El senyor Lozano també comentava que li preocupava molt la recollida de cadàvers.
Quant a la recollida de cadàvers, crec que ja ho he comentat en el mes discurs, anem a posar en marxa un pla d'assegurances agràries subvencionades.

La senyora Pérez estava molt preocupada pels temes que afecten a la PAC, igual el senyor Lozano, i en concret el tema de l'arròs.
Tal vegada siga perquè ho viu més intensament, ja que és la seua zona.
Bé, la PAC en matèria de l'arròs pensem que és molt positiva, molt positiva, perquè ofereix la possibilitat de poder regionalitzar les penalitzacions en matèria d'arròs, qüestió que ja ha sigut plantejada en numeroses ocasions per la meua predecessora, que ahí està, i en el meu cas, per mi en concret, davant el ministeri.
I aixina anem a seguir plantejant-lo i així esperem aconseguir-lo.
Al mateix temps, jo no sé si vosté coneix molt bé en què incideix en el sector arrossers la posada en funcionament de la PAC, que al mateix temps s'ha modificat el sistema de valoració de les penalitzacions, passant de ser progressiu a ser proporcional.
Per la qual cosa no entenem massa bé la seua crítica quina és.

Respecte als fruïts secs, que no entenia també molt bé la senyora Pérez si anava a fer-se alguna cosa, dir-li que amb la reforma de la PAC, que considerem que beneficia de forma substancial a este sector ja que, com vosté coneixerà molt bé, eren unes ajudes que havien finalitzat ja, les que estaven aprovades pel ministeri, s'havien concedit per deu anys, existien dos pròrrogues i enguany s'acabaven eixes ajudes.
Amb la PAC i en el període provisional i transitori que el ministeri va fer-se càrrec d'estes ajudes amb col·laboració d'altres administracions, estes ajudes no estan limitades en el temps sinó que són ajudes indefinides al sector dels fruïts secs.
I, donades les intenses negociacions i la lluita dels interessos espanyols, en este cas, davant la Unió Europa, a últimes hores de negociació es va poder incrementar l'ajuda a este sector, passant de 209 euros per hectàrea a 241,50 euros per hectàrea.

Quant a la mosca, em deien que els preocupaven molt els experiments que estaven fent-se en l'Ivia i que no anaven a ser capaços de traslladar-los al camp.
Senyors diputats, fins la data s'han fet proves pilot al llarg i ample de la Comunitat Valenciana, en parcel·les pilots, i han donat molt bons resultats.
I per això el pròxim any anem a fer eixa experiència, anem a posar en marxa eixa experiència en tot el camp valencià.
Vostés saben que ha funcionat molt bé esta experiència avançada per l'Ivia i els nostres agricultors ho han arreplegat amb molta satisfacció.
Fruit d'això ha sigut un lleuger increment, com vostés deien, en la producció cítrica per enguany.

I, per últim, comentar, quan em deia la senyora Pérez, que no entenia molt bé perquè anàvem a proposar el Tribunal de les Aigües com a patrimoni de la humanitat.
Ací ens acompanya el senyor Maciá, li preguntarem a ell si renunciaria a eixe patrimoni de la humanitat del Palmerar d'Elx.
Tenim ací al senyor Tarancón i a la senyora Nácher que tant han lluitat per aconseguir que el Palmerar d'Elx siga patrimoni de la humanitat.
Per què anem a renunciar a eixa declaració per part de la Unesco?
*(Remors)*

En definitiva, tornar a insistir en el que ha dit el diputat Soler.
Fins ara han estat parlant de propostes, de propostes del no, del no, jo no he sentit cap alternativa, eren negacions a les evidències, negació a la millora del nostre sector agrari, del nostre sector pesquer, del nostre sector ramader i del nostre sector agroalimentari.
No entenc massa bé les seues postures.
*(Aplaudiments des d'un sector de la Cambra)*

*(Ocupa la presidència la vicepresidenta primera, senyora Rosa María Barrieras Mombrú)*

 

**La senyora vicepresidenta primera:**

 

Moltes gràcies, senyora consellera.

Per a rèplica té la paraula, pel Grup Parlamentari Socialista, el senyor Lozano.

 

**El senyor Lozano i Pastor:**

 

Diu: "beberéis de la misma agua, pero no del mismo vaso".
*(Remors)*

 

**La senyora vicepresidenta primera:**

 

Per favor, silenci, senyories.

 

**El senyor Lozano i Pastor:** 

 

Gràcies, senyora presidenta.

Miren, vostés diuen que no tenim propostes.
La veritat és que, com he repetit abans, vostés copiaren el Pla valencià d'agricultura del senyor Coll.
A partir d'ahí, enguany han copiat la de l'Institut de Desenrotllament Rural.
Jo crec que a poquet que vostés llisquen el nostre programa, segurament voran que hi ha moltes més de les que vostés inclús proposen.

Lògicament, vosté repetix una i mil vegades que en quatre anys hem repetit el mateix.
Però un poc és com allò que es diu: "Xe, la meua dona sempre està demanant-me diners, sempre".
I diu: "però tú li'n dones?
".
Diu: "no".
"Home, dona-li'n alguna vegada a vore si aixina fa cas".
O siga, la idea és que en vuit anys, senyories, senyora consellera, el resultat final és de desastre.
A partir d'ahí què hem d'estar fent, cantar ací glòries al Senyor.
.
.
?
*(Veus.
Remors)* Sempre, també té raó.
Això no està renyit amb allò altre.
Eixa és el tema senyora Amor.
Perquè a mi de veritat que vosté en la seua segona intervenció ja m'ha confós.
Jo ja no sabia si era vosté la consellera d'Agricultura.
.
.

 

**La senyora vicepresidenta primera:**

 

Senyories, per favor, pregue silenci i respecte a l'orador.
Gràcies.

 

**El senyor Lozano i Pastor:**

 

.
.
.
ja no sabia si era la consellera d'Agricultura o era una altra consellera, perquè se suposa que està per a defendre el sector agrari, se suposa que en el tema de l'aigua haurà de calfar-se molt el cap, molt el cap, per a què s'utilitze bé l'aigua i aplegue a preus raonables i possibles.
Perquè si no ja explicarà vosté això en la Ribera i en molts llocs, què és el que va a passar amb l'aigua als llauradors.

I, insistisc, vosté no és una altra consellera, és la d'Agricultura, Pesca i Alimentació.
I a partir d'ahí, lògicament, haurem de vore com totes les polítiques les relacionem per a què tinguen coherència.
Però de cap manera vosté pot fer un discurs de caràcter general carregant-se l'aigua del sector agrari per a altres.

Mire, senyora consellera, a mi m'agradaria, de veritat, que hui em desmentira que a vosté no l'han ficat per a liquidar els pocs llauradors i ramaders professionals que queden, per acabar amb l'agricultura a temps parcial i per facilitar que l'aigua i que el territori que utilitza el sector agrari puga gastar-se en benefici d'altres sectors, dels quals vostés tenen molt més interessos.
Per favor, diga'm que no és veritat.
Perquè la sensació que en este moment té el camp valencià és exactament eixa.
Per què estem pagant al sector agrari només la millora de les estructures de reg localitzat?
Per què eixos diners no s'aprofiten per a millorar el principal problema que té l'agricultura, que és el minifundisme i la parcel·lació?

Mire vosté, jo insistisc, la pregunta clau en estos moments és quan li toca al sector agrari.
I quan vol dir, quan hi haurà capacitat i algú voldrà i li interessarà ­i si de veritat vosté diu que el Partit Popular està tan preocupat per l'agricultura- decidirà amb diners eixos 25.
000 milions anuals durant 10 anys que fan falta.
Però en els pressupostos que any darrere d'any, que a més li recorde que van disminuint, intentant per a què se ho apunte per a vore si ara aconseguim que com a mínim siga el de la mitja de les demés conselleries, l'última era l'última conselleria que menys creixia.
Per tant, si damunt que van decreixent els pressupostos en la Conselleria d'Agricultura, si tenim una situació extraordinària de crisi estructural en el camp valencià, se suposa que alguna vegada tocarà el camp, com tocà a la indústria, com a tocat a altres sectors, que s'han fet plans específics per a vore si solucionem el principal problema que tenim i fem de veritat una agricultura competitiva, una agricultura moderna, una agricultura de mercat, una agricultura respectuosa amb el medi ambient, per a la qual hui ja hi ha demanda.

Senyora consellera, i acabe, ni tan sols vaig a gastar els cinc minuts, per favor, assegure'm que a vosté no l'han ficada per a liquidar el sector.

Moltes gràcies.
*(Aplaudiments des d'un sector de la Cambra)*

 

**La senyora vicepresidenta primera:**

 

Gràcies, senyor diputat.

Per a rèplica té la paraula la senyora Pérez, en representació del Grup Parlamentari d'Esquerra Unida.

 

**La senyora Pérez i Martí:**

 

Gràcies, senyora presidenta.

Senyora consellera, mire vosté, el fruit sec, i perquè és la última intervenció, ja anirem discutint sobre eixe tema, que ens queda molt més temps ­i no és per fastidiar sinó per recordar-li-ho­ la Unió Econòmica Europea no dedicà ajudes al 2003, però hi ha un acord per a suplantar eixes ajudes entre la Conselleria d'Agricultura i el Ministeri d'Agricul-tura de pagar per hectàrea 120 euros cada part.
I això és el que s'ha de fer bo i això és el que li he dit.

Per una altra banda, sobre el patrimoni artístic cultural del Tribunal de les Aigües, per a considerar-ho d'interès del patrimoni del món, a mi no em sap mal que siga aixina Jo el que li he dit és que, tot i sent molt important, el que això és done aixina no significa que vaja vosté a solucionar la situació dels agricultors i agricultores del País Valencià!
Que me pareixia bé, però fora de context.
No li ho volia dir aixina, però, mire, fora de context.

I vosté s'ha queixat, perquè podríem estar parlant de la problemàtica de l'oli, que diu Europa que les ajudes, si el dia 31 d'octubre no estan presentats tots els documents, no se van a donar al sector oli; que de la collita 2001-2003 n'hi havien 8.
000 expedients amb problemes, d'ells estan pràcticament tots revisats per la mateixa Conselleria i no s'han passat a Europa, què anem a fer ahí?
; i podríem parlar del bestiar, i podríem parlar de les últimes lleis europees, o normatives europees, per al trasllat del bestiar, i podríem parlar dels garrins.
.
.
Clar, podríem parlar fins i tot dels cadàvers, com pensen vostés això dels cadàvers?
, perquè l'única cosa que sabem és que cal comprar uns contenidors, plantar-los a on siga i allí tirar els cadàvers del bestiar: qui ha d'anar a arreplegar-los?
, quin camió especialitzat els arreplega?
I, dic jo, perquè no còpien el sistema que tenen a Castelló, que en compte dels camions anar granja per granja de bestiar, tinguen un lloc entre diverses granges, que són casetes, que estaran millor o pitjor, però que se poden revisar, portar allí els cadàvers i que el camió no vaja granja per granja amb 7.
500 granges que existixen al PV!
D'eixes coses!
, i això no està mal que li ho digam!

O siga, que ahir es queixava el conseller d'Indústria que no debatíem sobre el que ell havia dit, i li presentàvem, almenys per la meua part què és el que pensava fer Esquerra Unida envers estos quatre anys en matèria d'indústria, i vosté diu que perquè li contestem i no li presentem el que nosaltres cregam.
.
.
Doncs, li vaig a dir ràpidament en què es va a basar la meua política, a més de totes aquelles coses puntuals que apareguen, i estic satisfeta, no crega vosté, també, de ser minoria a les Corts Valencianes, no crega vosté que tot el sector agrari els han votat al Partit Popular, no facen més fantasmades!
, que per a evitar discussions polítiques, l'única cosa que saben dir és que mos ha donat la confiança tot el món.
.
.
Molt bé!
, però açò és un sistema democràtic, i a nosaltres també, un sector.

Senyora consellera, la política d'Esquerra Unida al País Valencià va a estar encaminada en el mateix, en el mateix de temps passat que no s'ha realitzat, com la sol·licitud de la confecció del cens agrícola, i l'elecció a cambres agràries, assignatura pendent, on comunitats autònomes properes a nosaltres porten les terceres eleccions realitzades, el País Valencià encara esta situació no l'ha democratitzada.

Potenciació de les indústries agroalimentàries; reforestació de superfícies agràries; investigacions en tecnologia agrària; desenvolupament i protecció rural; desenvolupament del cooperativisme agrari en formació, organització i vertebració; implantació de cultius alternatius, transformació de zones de secà en regadiu: ni una més, i ahí estarem davant de qui siga, i vosté hauria de portar una política activa en esta situació, ja n'hi ha prou que la Confederació Hidrogràfica del Xúquer.
.
.
en forma general, perdó, done permisos per a donar aigua a zones de secà, convertint-les en regadiu, i que el mateix Govern no tinga ni veu ni vot en esta pel·lícula, llevat que n'hi haigguen acords per sotamà.

Ajudes per la relleu generacional, no solament les ajudes europees que vénen, sinó de la mateixa conselleria.
Vosté diu que donarà ajudes, ho vorem en pressupostos, i si són bones, lògicament, ahí mos tindrà a nosaltres per a donar suport al que calga.
Si no és així, i si la política agrària valenciana no se mira des d'estes perspectives i de moltes més, com els últims acords europeus de 1999 en la cimera de Berlín, resulta ser que acabarem fent una progressiva disminució de les rendes sectorials, ja n'hi ha una disminució, però continuarà sent més elevada, n'hi haurà uns descens de l'activitat econòmica al medi rural, el deteriorament del medi ambient valencià i el deteriorament de la qualitat alimentària.

 

*(Pausa)*

 

Estava parlant amb vosté, senyora consellera, no sé, si he de parar, jo pare.

Bé, en quantes coses faça vosté bé.
.
.

 

*(Ocupa la presidència el president, senyor Julio de España Moya)*

 

**El senyor president:**

 

De todas maneras, lleva usted seis minutos: por favor, cuando pueda.
.
.

 

**La senyora Pérez i Martí:**

 

Doncs, acabe de seguida, senyor president.

De totes maneres, senyora consellera, en tota aquella política activa que siga positiva per al camp valencià, a mi em tindrà al seu costat, i al meu grup polític també.

En tot el tema de l'aigua, com totes les senyories saben, estem totalment en contra del Pla hidrològic nacional *(remors)*, però com això ja ho saben, a ningú li estranya i és digne.
Per tant, no entraré a parlar en matèria agrària en res que haja de vore aquest tema.

Li desitge que tinga molt bona sort i que, per al que vullga, ací estem disposats a continuar escoltant-la.

Moltes gràcies, senyor president.

 

**El senyor president:**

 

De nada, señora Pérez.

Por favor, señora consellera, tiene el turno para cerrar.

 

**La senyora consellera d'Agricultura, Pesca i Alimentació:**

 

Gràcies, senyor president.

El senyor Lozano comentava que si estava ací per a liquidar el sector agrari.
No sé si m'ha escoltat massa bé durant la meua intervenció, no sé si li pareixeran pocs els 50 compromisos que he traslladat, tal vegada siguen pocs i vostés van fer moltíssim més durant els anys que van estar governant.

Així, ens vam trobar el camp, però no només el camp, el camp, la ramaderia, la pesca, el sector agroalimentari, l'any 1995, i gràcies, com dia abans, a l'esforç, al treball, a la inversió, del Partit Popular, hui estem en unes altres condicions per a afrontar el futur molt millor.
*(Protestes)*.

Original ha estat el senyor Lozano amb l'acudit que ha contat, que no sé si pretenia estar graciós, però el que ha aconseguit és presentar-se com una persona masclista, amb molt poca gràcia.
*(Aplaudiments des d'un sector de la Cambra)*.
El senyor Lozano, igualment, em recordava que jo era la consellera d'Agricultura, Pesca i Alimentació, i per això havia de defensar l'agricultura, la pesca i l'alimentació davant l'execució del Pla hidrològic nacional.
Doncs, només parle de l'agricultura: volem aigua per al nostre camp, per això, lògicament, des d'esta conselleria, com vosté va recordar, la part d'agricultura principalment, volem aigua per al nostre camp i aigua per a la nostra terra.

Per altra banda, dir-li a la senyora Pérez, com ha expressat ella molt clarament, que estan en contra del Pla hidrològic nacional: senyora Pérez, hem de tindre tots memòria històrica, i vosté mateixa, vosté, ací, en esta mateixa seu, ací va dir, fa quatre anys, a la meua predecessora, a Maria Àngels Ramón-Llin, li va demanar que instara el govern per a l'execució immediata del Pla hidrològic nacional!
Senyora Pérez, siga una mica coherent amb els seus plantejaments i revise les cintes que existixen d'eixes declaracions.
.
.
*(aplaudiments des d'un sector de la Cambra)*, revise-les i refresque la seua memòria i siga coherent amb els seus plantejaments.
*(Veus)*.

Hui he vingut ací per a presentar les grans línies mestres de la política agrària, que confie siguen el més efectives possible per al camp valencià.
Efectives de forma que siguen valorades en funció de l'impacte que estes mesures que he proposat, que les 50 mesures que he proposat, generen en els diferents destinataris, com són els nostres agricultors, els nostres pescadors, els nostres ramaders, cooperativistes, petites i mitjanes empreses del sector agroalimentari.
Confie en la seua alta eficàcia, perquè l'amplitud d'estes mesures proposades garantixen que puguen atendre les necessitats del nostre sector primari.

Hem dissenyat un conjunt de mesures que van a atendre des dels diversos camps a les citades necessitats: mesures estructurals de suport a la renda; mesures de política fiscal, com ja he comentat; programes de millora de la comercialització i foment del cooperativisme; internacionalització dels nostres productes; modernització del nostre sector pesquer; increment dels estàndards de seguretat i qualitat agroalimentària; millora de les eficiències hídriques; constitució dels eixos que són el nostre objectiu com he començat dient en la meua intervenció: volem una agricultura productiva, competitiva innovadora, plural i sostenible.

Com a conclusió a este interessant debat, vullguera tornar a traslladar-los el que he apuntat a l'inici de la meua intervenció: vullc apostar, i m'agradaria que aixina fóra, per una política de consens i diàleg en els grans temes que ens afecten, espere poder aconseguir-ho.
El nostre sector necessita això i crec que tots nosaltres, com els seus públics representants, no puguem plantejar-mos altra cosa.
A partir d'ahí i a partir de hui debatrem projectes de llei, moltes lleis són les que he comentat en la meua intervenció.
Entaularem debats més o menys intensos sobre temes estratègics del nostre camp o resoldrem les seues qüestions puntuals.

És la meua intenció que tot això siga realitzat des de l'òptica més constructiva que permeta les legítimes, lògiques i necessàries diferències de criteri.
Tot això no produirà sinó un enriquiment del debat públic de qual tots, però en particular el nostre camp, es veja extraordinàriament beneficiat.

Moltes gràcies.
*(Aplaudiments des d'un sector de la Cambra)*

 

**El senyor president:**

 

De nada, señora consellera.
*(Remors)*

Un momento.
.
.
Sí, por favor, señor Lozano.

 

**El senyor Lozano i Pastor:**

 

És per a contestar per al·lusions, senyor president *(Veus i protestes)*.

 

**El senyor president:**

 

Perdón, perdón.
.
.
*(Veus)*

 

**El senyor Lozano i Pastor:**

 

Solament, senyor president.
.
.

 

**El senyor president:**

 

Por favor, este presidente no necesita ni estimulaciones ni inhibiciones, simplemente me vais a permitir que os exprese un criterio: si tengo un criterio estricto, cabría, pero yo creo que debemos no sentar precedentes que luego distorsionen lo que es el funcionamiento de esta Cámara y que permitan que siga el diálogo como ha seguido hasta ahora, con exposiciones y una tolerancia a la hora de atender las expresiones que cada uno de nosotros, en uso de nuestra libertad, desarrollamos en la tribuna.

Me va a permitir el señor Lozano que no atienda a su petición.
.
.

 

**El senyor Lozano i Pastor:**

 

Es que el artículo 66, por favor, señor presidente.
.
.

 

**El senyor president:**

 

.
.
.
porque creo.
.
.

 

**El senyor Lozano i Pastor:**

 

Jo també li demane.
.
.

 

**El senyor president:**

 

.
.
.
que todos podrían haber sido aludidos.
.
.

 

**El senyor Lozano i Pastor:**

 

Ha dit una cosa que a mi m'agradaria, com a mínim, justificar *(veus i protestes)*, crec que és el mínim que puc demanar.

 

**El senyor president:**

 

Por favor, por favor, señores, no hay alusiones, por favor.
*(Veus i protestes)*.

Se suspende la sesión durante quince minutos.

 

 

*(Se suspén la sessió a les 11 hores i 50 minuts)*

*(Es reprén la sessió a les 12 hores i 19 minuts)*

*(Ocupa la presidència la vicepresidenta primera, senyora Rosa María Barrieras Mombrú)*

 

 

 

 

***Compareixença del conseller de Territori i Habitatge, senyor Rafael Blasco i Castany, per a explicar la política general que seguirà la Conselleria de Territori i Habitatge durant la present legislatura, sol·licitada a petició pròpia (RE número 472), a petició del GP Socialista (RE número 424) i a petició del GP Esquerra Unida-Els Verds-Esquerra Valenciana: Entesa (RE número 449 i 485), i per a explicar el recentment anunciat públicament com Pla de xoc d'accés a l'habitatge, en què es preveu la construcció fins a 2007 d'uns 100.
000 habitatges assequibles a la Comunitat Valenciana, sol·licitada a petició del GP Esquerra Unida-Els Verds-Esquerra Valenciana: Entesa (RE número 1350).***

 

 

 

**La senyora vicepresidenta primera:**

 

Senyories es reprén la sessió.

Punt cinc de l'ordre del dia: compareixença del conseller de Territori i Habitatge per a explicar la política general que seguirà la Conselleria de Territori i Habitatge durant la present legislatura, sol·licitada a petició pròpia, a petició del Grup Parlamentari Socialista i a petició del Grup Esquerra Unida-Els Verds.
I per a explicar el recentment anunciat públicament com Pla de xoc d'accés a l'habitatge, en què es preveu la construcció fins a 2007 d'uns 100.
000 habitatges assequibles a la Comunitat Valenciana, sol·licitada a petició del Grup d'Esquerra Unida-Els Verds.

Té la paraula el senyor conseller.

 

**El senyor conseller de Territori i Habitatge:**

 

Molt excel·lent senyora presidenta.

Senyores i senyors diputats.

És tradició, i per tant, quasi una obligació, comparéixer davant d'esta tribuna per a exposar-los les línies fonamentals i els objectius de les diferents conselleries del Govern Valencià.
I esta quasi obligació és per a mi tot un exercici democràtic per a contrastar idees, i en eixa línia espere i desitge que s'efectue esta compareixença i les posteriors intervencions dels grups polítics.

La política de la Conselleria de Territori i Habitatge va a ser participativa, de consens i transparent, una política de compromís amb el territori i amb els valencians, amb l'habitabilitat i amb la sostenibilitat del nostre entorn.
En definitiva, una política que tindrà com a eix la persona en els seus tres espais vitals de desenrotllament: l'habitatge, la ciutat i el territori.

El meu compromís és aconseguir acords en benefici de la majoria dels ciutadans, i espere comptar amb la col·laboració durant esta legislatura amb tots vostés.
I aquell que considere que d'un acord bilateral o d'un espai públic puga traure un benefici personal va a trobar-se amb la ferma oposició de la persona que està parlant-los.

Senyories, la defensa i millora del territori és una matèria que ens competix a tots.
El territori ens identifica com a poble diferenciat, on van deixar la seua marca anteriors generacions i que hem de llegar en les millors condicions als nostres fills.
Em compromet, per tant, en la millora de les condicions de vida de les persones mitjançant l'objectiva ordenació del territori, la preservació del medi ambient i unes majors possibilitats d'accés a l'habitatge.

Sé, senyories, que és una tasca àrdua i complexa, perquè són molts els agents implicats i hi ha, a més, una multiplicitat d'enfocaments en les estratègies que s'han de seguir per a aconseguir un territori més humà i ajustat als requisits de sostenibilitat que ens hem imposat.

Estem davant d'un àrea que té al ser humà, a la persona de forma integral, com a centre i objectiu de la seua activitat.
Persona i territori es fonen en una política que vol aconseguir la sostenibilitat.

En este període legislatiu hem assumit diversos reptes.
Pel seu caràcter innovador vull destacar el que representa la nova configuració de la Conselleria de Territori i Habitatge.
Hem unificat les competències en els àmbits d'ordenació del territori, urbanisme, medi ambient i habitatge en un únic departament, i això obeïx a un principi de racionalitat i coherència, però també significa un important procés de modernització en la línia que ara inicien les regions més pròsperes del nostre entorn.
Pretenem d'eixa forma, senyories, la concentració de les funcions i competències que tenen repercussió sobre el territori.

Per arribar fins ací s'han superat dos fases prèvies: Una primera centrada en la creació d'infraestructures per a l'activitat econòmica, ubicada en els departaments d'obres públiques.
En la segon fase, la preocupació ha girat al voltant de la protecció dels valors i recursos naturals, i per això l'interés s'ha centrat en els departaments de medi ambient.
I en el moment actual, i una volta aconseguida la maduresa suficient, s'han integrat les dos posicions, fet que ha desembocat en una unificació de les competències de territori i medi ambient en un únic departament.

La necessitat de nous enfocaments es percebia amb claredat en una societat on els models de desenvolupament han fet un salt qualitatiu important.
Esta mateixa necessitat també es recollia en els compromisos i programes de caràcter internacional a què nosaltres ens acollim, des del Tractat de la Unió passant per l'esperit i la lletra de les cimeres mundials de Rio i Johannesburg, fins a les directives am-bientals europees més concretes i la mateixa Constitució Espanyola.

Són, senyories, principis i compromisos que regixen el benestar i la qualitat de vida dels nostres ciutadans.
Naixem, creixem, vivim i ens formem com a persones en un habitatge, en un barri, en una ciutat i en un territori.
Esta implicació entre l'entorn i les persones la concebem des d'una projecció integral i de solidaritat amb nosaltres mateixos i amb el nostre espai físic, amb els nostres ecosistemes i amb els nostres descendents.
Cal un model innovador que supere les tradicionals concepcions de divisió del territori, un model que tinga l'estratègia àmplia i integral basada en aspectes com l'habitabilitat, el progrés social, la solidaritat i el respecte al medi ambient, i este, senyories, és el model que els expose.

Partim d'un territori de 23.
255 quilòmetres quadrats i una densitat de població de 180,7 habitants per quilòmetre quadrat, una xifra molt superior als 80,9 habitants per quilòmetre quadrat del conjunt de l'Estat, i fins i tot superior als 117,2% de la mitjana de la Unió Europea.
La Comunitat Valenciana en este territori ha experimentat un creixement econòmic i una taxa de creació d'ocupació superior als dels nostres veïns.
Mantenim notables avantatges comparatius amb el nostre més immediat entorn: un menor cost i una millor accessibilitat a l'habitatge, un major dinamisme en el sector de la construcció, millors indicadors mediambientals, una menor contribució a les emissions contaminants a l'atmosfera, un ric patrimoni natural, una cultura d'estalvi i reutilització de recursos hídrics modèlica i un sistema policèntric de ciutats que ens permet arribar a àmplies capes de població amb condicions òptimes.

S'han executat els plans d'habitatge en una mitjana del 120%.
Hem passat d'un 3% en l'any 1995 a un 27% de territori protegit.
S'ha reduït la superfície afectada pels incendis forestals a una desena respecte les legislatures anterior a 1995.
I així podríem continuar desglossant una llista molt extensa de millores reconegudes per tots.
Som conscients d'esta realitat i creguem sincerament que amb nosaltres també és conscient la majoria dels valencians, però tots aspirem a millorar esta situació.
Per això anem a centrar tota l'atenció de la Conselleria de Territori i Habitatge en la persona com a part integrant del territori.

Les línies d'actuació de la nostra política per als pròxims quatre anys tenen la seua base en dos pilars com són la millora de la qualitat de vida i la contribució a la sostenibilitat.
A partir d'ells hem disposat un eix genèric i transversal com és la sostenibilitat del nostre desenvolupament i uns altres tres basats en la qualitat i l'accés a l'habitatge, la qualitat de l'hàbitat col·lectiu i la millora de l'hàbitat comunitari.

El primer eix te, com els acabe de dir, un caràcter transversal, i garantirà la sostenibilitat del nostre desenrotllament.
Però el més destacable, senyories, radica en l'interés per consolidar un canvi en els patrons culturals i en el sistema de valors que els nou reptes de la societat global exigixen.
Cal, per tant, el que denominaríem una nova transició ecològica semblant a la demogràfica, una conscienciació per a aconseguir noves formes de produir i de consumir, models més sensats, en definitiva, una consolidació del desenvolupament sostenible.

Davall el paraigua d'este primer eix de caràcter horitzontal i equilibrador hem situat els altres tres: l'hàbitat de la intimitat, és a dir, l'habitatge; l'hàbitat de la convivència, és a dir, la ciutat, i l'hàbitat de la solidaritat, que és el territori.

L'habitatge és el primer factor d'integració i de cohesió social, és l'àmbit on promourem les condicions necessàries i dictarem les normes pertinents per a fer efectiu el dret a un habitatge digne per a cada persona.
La Comunitat Valen-ciana disposa d'un dels millors i majors parcs immobiliaris d'Espanya en termes relatius, i del nombre més gran d'habitatges secundaris en termes absoluts.
Això no obstant, i a pesar del menor preu relatiu de l'habitatge, continua sent un bé de difícil accés per a determinades persones o grups socials que mantenen una demanda que s'ha de satisfer, i esta és la raó que ens porta a situar-la com una de les nostres prioritats, si no la més important dels pròxims anys.
La disponibilitat de sòl és bàsica per a aconseguir este objectiu, i per això regularem la utilització del sòl per tal d'incrementar el nombre d'habitatges socials.
A més d'augmentar el nombre d'habitatges socials introduirem paràmetres de qualitat i accessibilitat en la urbanització.

D'altra banda, en la ciutat, un altre dels eixos d'actuació, se realitzen la major part de les relacions personals, l'activitat econòmica, les relacions socials i d'oci i de cultura, entre altres.
Aspectes com una millora de les condicions de seguretat i salubritat en la contaminació atmosfèrica, el soroll, la qualitat de l'aire i de les aigües van a rebre en esta etapa un fort impuls.
Però també cal millorar la dimensió humana de l'escena urbana.
D'ací que entre els nostres objectius estiga la recuperació dels espais degradats, la millora del paisatge urbà i periurbà i la millora de la qualitat de l'edificació i de la urbanització.
En definitiva, centrarem els esforços en la creació d'espais més habitables i amb una perspectiva humana.

La qualitat del nostre territori serà l'últim dels eixos en què forjarem la cultura de la sostenibilitat, perquè el territori és el suport dels recursos físics i espai de solidaritat, i el seu futur només estarà garantit des d'una perspectiva sostenible.
Per això potenciarem el nostre patrimoni natural, que és, sense dubte, un dels més rics d'Europa.
La cultura territorial, amb les seues formes de vida i paisatges propis mereixerà una atenció especial, i també el nostre sistema de ciutats, exemple d'equilibri i distribució.

Senyories, una vegada exposat el marc general i els quatre grans eixos d'actuació del departament, em centraré ara en les actuacions més rellevants en cada un d'estos eixos.

El primer eix, amb caràcter transversal, està basat en la sostenibilitat del nostre desenvolupament, com els he dit.
La incorporació de la cultura de la sostenibilitat a totes les estratègies d'actuació del Govern és bàsica, i així serà impulsada des de la Conselleria de Territori i Habitatge.
Per tant, és necessària la definició d'una estratègia de desenvolupament sostenible per a la Comunitat Valenciana que integre les polítiques econòmiques, socials i ambientals i que servisca de base per a un gran pacte per a la sostenibilitat.

Es crea, amb esta finalitat, una comissió delegada del Govern específicament orientada a una visió global de la sostenibilitat.
Dependent d'esta comissió es crea una comissió interdepartamental en la qual estan representats tots els centres directius implicats i la seua corresponent comissió tècnica.
En estos moments ja disposem d'un primer document de bases per a l'estratègia de desenvolupament sostenible, i en raonable termini d'un any espere poder disposar d'una proposta per al debat públic.

Així mateix està prevista la creació d'un observatori per al desenvolupament sostenible, que periòdicament efectuarà una avaluació global de les estratègies posades en pràctica.
Entre altres, es definiran temes tan importants per al futur com la millora de la coeficiència en els sectors productius; la utilització racional dels recursos naturals, especialment de l'aigua i el sòl; la conservació de la biodiversitat, o la gestió racionals dels residus.

Una altra de les actuacions rellevants per a fer efectiu este compromís cap a la sostenibilitat serà la Llei general de qualitat ambiental, que pròximament el Govern remetrà a les Corts.
Esta llei comportarà un canvi radical de perspectiva en integrar disposicions normatives com l'avaluació ambiental estratègica, l'impacte ambiental, la directiva del control integral de la contaminació i la legislació d'activitats qualificades en una única norma.
Serà, sense dubte, un plantejament nou d'eficàcia administrativa, que comportarà un benefici important sobre la protecció i l'eficàcia del territori.

Dins d'este mateix marc d'actuacions em referiré a projectes que posarem en marxa de manera immediata.
El primer d'ells és el programa sobre medi ambient i empresa, per a fomentar els sistemes de gestió ambiental, fomentar la responsabilitat ambiental corporativa i l'adopció de bones pràctiques en les empreses.
Impulsarem el Centre de Tecnologies Netes perquè els empresaris disposen d'informació i tecnologia encaminada a l'eficiència ambiental.
Amb el projecte d'Economia Verda pretenem també introduir en el mercat el valor ambiental com un element bàsic de competitivitat i de creació d'ocupació.
I estic convençut, senyories, que esta és una aposta de futur, una aposta pel consens, per la participació i per la consciència social.

El segon eix es referix a l'habitatge i a la garantia de l'accés a la vivenda.
En este àmbit en el Govern Valencià ens hem imposat importants reptes de fer efectiu el dret constitucional d'accés a un habitatge digne.
El pla d'accés a l'habitatge de la Comunitat Valenciana respon no sols a un compromís electoral del Partit Popular sinó sobretot a un compromís amb la dignitat humana.
El nostre compromís es posar a disposició dels valencians i de les valencianes 100.
000 habitatges, 65.
000 dels quals seran de nova construcció.

Este pla s'adequarà a les demandes específiques de col·lectius com jóvens, famílies monoparentals o persones majors, amb l'acolliment que 160.
000 jóvens es beneficien directament d'este 80% dels habitatges que els acabe de dir.
I a més, ho farem mitjançant la concessió de crèdits blans, ajudes a la compra d'habitatges i microcrèdits per a situacions urgents.

A més, vull ressaltar que dels 100.
000 habitatges prevists, 3.
000 estaran adaptats a la tercera edat i un percentatge dels programes públics d'habitages serà per a persones amb discapacitat.

La distribució dels 100.
000 habitatges que s'instrumentalitzaran a través del pla d'accés a l'habitatge, serà la següent: les actuacions de l'actual pla d'habitatge 2002-2005 i una part del futur pla que va des del 2006 al 2009, absorbiran al voltant de 65.
000 habitatges finançats; la resta, fins les 100.
000 previstes, es concertaran amb les administracions i diferents agents públics i privats que intervenen en la promoció de sòl i de l'edificació.

Obtindrem nous sòls per a la construcció d'habitatges accessibles i, amb esta finalitat, efectuarem reserves en els programes d'actuació integrada; innovació que anem a introduir en la pròxima llei d'acompanyament dels pressupostos per a agilitar el que açò significa.
També primarem les propostes dels agents urbanitzadors que milloren els percentatges d'habitatges concertats.
I, finalment, augmentarem la promoció pública de sòl a través de l'Institut Valencià de la Vivenda.

Premiarem els esforços dels municipis que fomenten l'habitatge protegit en unes majors quotes en el pla d'habitatge; incrementarem les ajudes als fons familiars i reduirem les càrregues impositives en les transaccions d'habitatges accessibles i moltes altres iniciatives que queden recollides en este pla i del qual vostés tindran una complida informació pròximament.
Mesures com el xec habitatge, la constitució d'un fons de garantia per al lloguer o les ajudes als allotjaments per als treballadors temporals són, entre altres, les actuacions que s'inclouen en este pla.

La complexitat d'este pla i la diversitat d'agents implicats, com també la necessitat de concertació amb l'administració local, ens fa pensar que podrà estar raonablement conclòs a principis de l'any que ve.

Este pla, una volta en marxa, va a garantir, i garantirà, el compliment de les promeses electorals del president Francesc Camps de posar a disposició dels valencians i de les valencianes 100.
000 habitatges protegits, que beneficiaran a prop de 300.
000 persones de la nostra comunitat.

Quant al tercer eix, el que inclou les actuacions en els sectors urbans i metropolitans, tindrà com a pedra angular un necessari pacte social al voltant de la reforma de la Llei reguladora de l'activitat urbanística, de la Llei del sòl no urbanitzable i la nova Llei d'ordenació del territori i de protecció del paisatge.

La seua modificació és necessària per a convertir-les en un vertader instrument de l'acció pública que afavorisca l'eixida de sòl i la creació de nous habitatges.
Entre altres, atorgarem més protagonisme als propietaris del sòl, especialment als xicotets, i introduirem paràmetres de qualitat, solidaritat i respecte al medi en l'ordenació urbanística.

En l'entorn urbà, vull destacar, com a objectius bàsics, la recuperació de la ciutat per al ciutadà; crear un ambient òptim en aspectes com la qualitat de l'aire, l'aigua, el nivell acústic, lumínic o paisatgístic; rehabilitar els espais degradats i gestionar amb eficàcia l'energia i els residus.

Ara, senyories, els informaré d'alguns dels programes amb els quals fer possible estos objectius.
Vull ressaltar, en primer lloc, el programa de recuperació d'espais urbans, que incidirà en la requalificació de les àrees urbanes; la supressió i correcció d'impactes ambientals i visuals i el tractament i la millora del paisatge urbà i periurbà, especialment en els grans accessos i corredors metropolitans.

El programa de millora de la mobilitat i de l'accessibilitat urbana es dirigirà cap a les principals ciutats.
Volem aconseguir una reducció dels impactes ambientals amb el menor cost possible per al sistema productiu.
Durant esta legislatura culminarem les infrastructures del Pla integral de residus sòlids, de manera que tots els residus urbans generats en la comunitat reben un tractament adequat.

Culminarem igualment en esta legislatura els plans d'acció territorial d'Alacant-Elx i de l'entorn de Castelló, de forma tal que els municipis de les esmentades àrees urbanes podran coordinar els seus planejaments urbanístics per a millorar la qualitat de vida dels seus ciutadans.

El quart i últim eix es dirigix a les actuacions en el territori, i tenen per objecte la millora de la qualitat del nostre habitat comunitari, reflex espacial de les nostres formes de viure, de produir i de relacionar-nos.

La nova realitat a què ens enfrontem requerix un marc global que ordene i canalitze cada un dels elements que configuren el sistema territorial.
Són necessàries estratègies d'equilibri impregnades d'una ètica compromesa amb el medi ambient natural i urbà.

La principal actuació en este àmbit, per la seua transcendència, serà la formulació de la Llei d'ordenació del territori i de protecció del paisatge, que va a tramitar-se de forma separada de la Llei del sòl no urbanitzable.
En esta llei integrarem tots els instruments de planificació amb incidència territorial i també el tractament del paisatge tant en la seua conservació com en la restauració necessària.

L'esperit col·lectiu que subjau en esta llei busca la integració de l'ecosistema natural i urbà, un plantejament, a més, coherent amb el que és l'estratègia territorial europea aprovada pel consell europeu de ministres de Postdam en l'any 1999.
Allí es plantejava un desenvolupament equilibrat i sostenible mitjançant l'harmonització de la cohesió econòmica i social amb les funcions ecològiques i culturals del territori.
El model d'ordenació territorial que proposem no va a requerir imposicions sinó acords.
I eixa és la línia que mosatros anem a buscar.

Per esta raó, estes dos lleis, aixina com la reforma de la Llei reguladora de l'activitat urbanística, requerixen de la màxima participació i d'un elevat grau de consens entre els diferents agents socials, econòmics i polítics; acords que des d'ara invite a tots els grups polítics a aconseguir-los amb la mirada posada sempre en deixar un territori en millors condicions de les quals nosaltres ens hem trobat.

Després de l'aprovació de la Llei d'ordenació del territori i de protecció del paisatge, i dins del nou marc legal, anem a formular l'estratègia territorial valenciana que tinga un caràcter transversal i un horitzó posat a llarg termini.

Esta actuació va a requerir la posada en marxa d'un marc de debat permanent, de participació contínua, que denominarem Fòrum Territori, amb l'objectiu de fomentar la participació en estes matèries que complemente les que legalment estiguen establides.

Tenim previst també, a més, posar en marxa diversos plans d'acció territorial, entre els quals destaca la protecció del litoral, el de l'horta, el corredor verd del Segura, el pla fluvial del Túria, el del sistema rural valencià i d'altres àrees funcionals.

Es continuarà amb la política de protecció del territori a través dels instruments previstos en la Llei valenciana d'espais naturals.
Es formularan i aprovaran els plans de l'Albufera, Pego-Oliva i la Font Roja, i es promourà la declaració de nous espais naturals protegits, en alguns dels quals estem treballant, com és el de Penyagolosa, la Serra Gelada, la Tinença de Benifassà i las Hoces del Cabriel.

La citada Llei d'espais naturals també va a ser modificada per a incorporar, entre altres qüestions, la directiva d'hàbitats, establir un règim jurídic per a les zones humides, simplificar les figures de protecció i fomentar una xarxa valenciana de paratges municipals protegits.

Una actuació bàsica en este camp serà el projecte de parcs naturals.
En ell anem a fer dels parcs naturals de la Comunitat Valenciana espais autosostenibles que servisquen per a la investigació i també per a l'oci dels valencians i dels visitants, un projecte que vol ampliar el coneixement dels espais d'ús públic per a donar resposta a la gran demanda de turisme ecològic existent.

També donarem prioritat a la restauració i regeneració dels ecosistemes hídrics, zones humides, riberes fluvials i ecosistemes litorals, que constitueixen un dels nostres més importants actius ambientals en la Comunitat Valenciana.

I en este punt, senyories, he de fer una manifestació expressa a favor del Pla hidrològic nacional i de la seua transcendència per al futur del medi ambient i del territori.
És un pla que compleix escrupolosament les directives d'aigües i d'hàbitats, i si algun qualificatiu pot atorgar-se-li és el de sostenible.
Sostenible, com ja s'ha demostrat de forma inqüestionable, des del punt de vista econòmic i social, però sostenible, sobretot, des del punt de vista ambiental.
La supervivència, la conservació i la regeneració dels nostres aqüífers, de les nostres zones humides, dels rius i del litoral depenen en bona part dels recursos que s'aporten a través del Pla hidrològic nacional.

Posarem igualment en marxa el pla general d'ordenació forestal més ambiciós del conjunt de l'Estat, i que està pràcticament acabat.
Per primera vegada, i després de l'anàlisi detallat dels nostres espais forestals, es tindran en compte les múltiples funcions i beneficis socials del bosc.

En un altre àmbit, senyories, però seguint el mateix objectiu de la sostenibilitat, vull destacar la pròxima presentació de les lleis de caça, de pesca i camins ramaders.

Fins ací, senyores i senyors diputats, els he exposat de manera necessàriament abreujada quins són els principals objectius i els eixos d'actuació previstos pel Govern Valencià en esta legislatura en matèria de territori i habitatge.
Però vull manifestar-los que per damunt de tot això, vaig a intentar imprimir a les meues actuacions un tarannà de consens i de participació activa de tots els sectors implicats.

A punt ja d'acabar esta intervenció, voldria fer una xicoteta reflexió: la política mediambiental a la Comunitat Valenciana no va a ser una política sectorial.
És i serà, senyories, una política transversal que va a afectar totes les accions d'este govern, perquè la política d'este govern té com a objectiu millorar la qualitat de vida de les persones.
I per això, per a aconseguir açò, hui per hui és imprescindible la implicació de tota la societat, dels seus representants polítics i de tot el govern en la defensa d'un creixement sostingut.

Des d'esta conselleria, considerem, i volem considerar-ho amb tots vostés, que l'aposta per la sostenibilitat és actualment un compromís ineludible, que l'habitatge és un dret i un compromís amb tots els ciutadans, que la defensa del territori i la millora del paisatge són bàsics per a la sotenibilitat i, finalment, que la protecció de les nostres muntanyes i boscos són una garantia per al futur.

Esta conselleria, senyories, serà la conselleria que impulse la modernitat ambiental en la Comunitat Valenciana en esta legislatura.
I per això farà que més de 300.
000 valencians accedisquen a un habitatge en condicions, posarà en marxa les mesures perquè les ciutats siguen més habitables i impulsarà una defensa del territori des de paràmetres de sostenibilitat.

Els he brindat esta oportunitat de diàleg, que espere que siga fructífera, amb associacions, grups i agents socials i econòmics, per a proporcionar-mos i proporcionar-los informació i rebre les seues demandes des de la màxima transparència, que és un objectiu que nosaltres volem fer-ho, i volem fer-ho de forma participativa, transparent i oberta.

El territori, senyories, sobre el qual ens assentem no és un valor de canvi.
El meu interés i el del Govern és ser fidel a la tradició de generacions passades i, al mateix temps, deixar als hòmens i dones del futur un espai per a la solidaritat i la convivència, com els dia abans, en millors condicions de les quals ens hem trobat.

Considere que estes són unes línies ací exposades que fan referència a un programa que al llarg d'esta legislatura anirem desenrotllant a poc a poc i que va a permetre'ns crear uns entorns més humans i respectuosos amb el territori, un programa d'adaptabilitat de les ciutats a la consciència ambiental i un programa d'accés a l'habitatge per als qui més ho necessiten.

I espere, com els he dit, comptar amb tots vostés en la col·laboració, en les aportacions, per a poder acabar estos projectes amb el màxim consens possible.

Moltes gràcies.
*(S'escolten veus que diuen: "¡Muy bien, muy bien!
) (Aplaudiments des d'un sector de la Cambra)*

 

**La senyora vicepresidenta primera:**

 

Moltes gràcies, honorable conseller.

En representació del Grup Parlamentari Socialista, té la paraula el senyor Sanmartín.

**El senyor Sanmartín Besalduch:**

 

Gràcies, senyora presidenta.

Senyors consellers, senyors diputats.

Abans que res, dues qüestions prèvies.
Primera, coincideixo, senyor Blasco, amb vosté amb la terminologia i els vocables que ha utilitzat.
Parle de sostenibilitat, parle de progrés social, parle de solidaritat i parle de respecte al medi ambient.
Com, com no havíem de coincidir!
El problema és el contingut que cadascú vullga donar a aquests termes.
En segon lloc, vosté no ens ha parlat de la situació actual, ni tan sols com a punt de partida per a justificar les mesures que vol prendre.
De fet, inclús ha passat de puntetes ­jo pense que de forma premeditada­ tota una sèrie de qüestions la gestió sobre les quals, pense jo que ha estat desastrosa.

Difícilment, en conseqüència, anem a coincidir, jo diria, amb el diagnòstic, si prèviament no ens posem d'acord amb la malaltia.
Aquest és l'autèntic problema i, per tant, no puc, sincerament, compartir ni la visió idíl·lica que vosté ha pretés donar del sector ni les respostes que sobre això ha introduït i que ara analitzarem.

Ha parlat essencialment de tres eixos fonamentals: territori, en primer lloc; vivenda, habitatge, i en tercer lloc, la qualitat que ha de tenir aquest territori i aquesta vivenda inclosa dins del territori.

Mire, si parlem del territori i concretament de la seua ordenació, jo he de recordar que a finals de la passada legislatura, l'aleshores conseller d'Obres Públiques, Urbanisme i Transport defenia en aquest mateix hemicicle un projecte de llei d'ordenació del territori i sòl no urbanitzable.
Afortunadament no es va convertir en llei perquè no va haver temps material per a finalitzar les seues discussions.
Es tractava més que d'un articulat per a ordenar el territori ­li ho dic seriosament­, d'una excusa ­és la meua opinió­ per a seguir advertint els especuladors, per enèsima vegada, que reclassificaren ràpidament aquesta línia de costa però, a més a més, ­i li ho dic perquè jo sóc d'interior, de la comarca del Maestrat, al nord del país­ s'utilitzà com a excusa per a suprimir la Llei autonòmica del sòl no urbanitzable de 1992, amb l'objecte de poder aplicar al País Valencià el concepte ­que després m'haurà de dir si està d'acord o no, perquè no m'ho ha dit, seguint la llei estatal del sòl de 1998­ que tot el sòl rústic és urbanitzable, a excepció de l'especialment protegit, minusvalorant d'aquesta forma el que és el sòl rústic, llevant-li la seua singularitat i, sobretot, llevant als ajuntaments la capacitat que actualment tenen d'ordenar el seu territori.

Jo me pregunte si veritablement és aquest el model territorial que vostés volien donar-mos al final de la passada legislatura.
Doncs bé, si és aquest m'ho ha de dir després clar i no s'amaguen amb excuses d'ordenar el territori.
Diguen clar als ciutadans que el seu objectiu és declarar per llei el tot urbanitzable.
Diguen clar que la finalitat última no és altra que acabar d'obrir el meló de l'especulació.
Hem obert el meló a la zona del litoral, ens faltava obrir el meló a la zona d'interior, a les zones rústiques.
Diguen clar, en definitiva, que el que volen fer és desregular allò que ja estava regulat, amb objecte de beneficiar uns pocs en detriment de la comunitat.

Em pregunte, davant tots aquests despropòsits, com és possible que el projecte de llei en qüestió que jo li dia fos qualificat per l'anterior conseller d'Urbanisme com un bon projecte, basat, inclús, en la participació social.
A més a més, un altre diputat del Partit Popular afegia seguidament que a banda de bon projecte era molt complet i real perquè s'havia elaborat a partir del consens.
Doncs bé, han passat, senyor Blasco, únicament sis mesos d'aquestes declaracions i vosté, com a substitut del senyor Antón en aquesta matèria, desautoritza el seu predecessor i li esmena la plana anunciant que vol redactar un nou projecte de llei d'ordenació del territori.

L'única concessió que li ha fet al senyor García Antón, pense, més per cortesia que per convenciment, és que ­cito textualment el que vosté ha dit­ "una de les pedres angulars del nou projecte serà l'anterior projecte de llei".
Si tan bo, complet, elaborat i consensuat estava aquest, per què el modifiquen ara?
O és que realment el consens a què es va arribar era tan fràgil que les pressions d'aquells que encara volen desregular més varen determinar el seu retardament?
Siga com siga, així d'embolicades i confuses estan les coses.

Després de huit anys de majoria popular en aquesta cambra, després de dos consellers donant per fet el projecte d'ordenació del territori de forma reiterada ­li recorde: el senyor Cartagena, primer, el senyor García Antón després, per cert, amb el senyor Modrego com a subsecretari d'Urbanisme­; després de multitud de pagaments a consultories privades per a enquestar ajuntaments, empreses i altres col·lectius; després de posar tota la maquinària de la Coput darrere del projecte, que ja és molt; després d'haver-ho anunciat el senyor Zaplana a bombo i platerets en el debat de política general celebrat al setembre de 1998; després d'haver esgrimit el projecte per a no aprovar determinades iniciatives legislatives de bon calat ­els recordo, entre elles, la recolzada per més de 100.
000 ciutadans en defensa de l'Horta o la moratòria de construcció dels 0 als 500 metres presentat pel Grup Socialista­; després, en definitiva, de múltiples esborranys d'avantprojecte i diverses resolucions de Corts, ens trobem ara, a data d'avui, a setembre de 2003, que el senyor Blasco encara busca noves aportacions que puguen enriquir el projecte.

D'una vegada per totes, ho demane des d'aquí, deixem-nos d'embolics artificials i endarreriments premeditats i parlem-ne clar.
Vosté, senyor conseller, pense que no té encara clar quin és el model d'ordenació de territori que vol donar als valencians.
Han estat incapaços d'aprovar una normativa general de planificació territorial des que accediren al govern de la Generalitat.
Han estat incapaços en vuit anys de promoure allò tan important com són instruments eficaços per a articular estratègies globals i a llarg termini, encaminades a gestionar el territori des d'una perspectiva racional, equilibrada i sostenible.
En conseqüència, vostés són responsables, els únics responsables d'haver abandonat aquelles funcions d'ordenació i tutelatge que qualsevol executiu responsable ha de tenir i, per tant, són vostés els únics responsables d'haver deixat aplicar als rapinyaires de torn un model de desenvolupament territorial orientat únicament a la recerca del benefici immediat.

És aquest el futur que ens espera?
Senyor conseller de Territori, faça el que haja de fer, o millor dit, el que li deixen fer, però faça-ho d'una manera per totes i no continuem quatre anys més amb embolics, falòrnies i dilacions premeditades.

Ha parlat també del segon eix, de la vivenda.
Concretament, li recorde jo la promesa electoral del seu grup polític relativa a la creació de 100.
000 vivendes protegides, de les quals, 65.
000 de nova construcció.
Mire, senyor Blasco, no és que vullga fer-me el pesat ­li ho dic de veres­ però és que de nou torna a posar en evidència i desautoritza el seu predecessor.
Resulta que l'anterior conseller d'Obres Públiques anunciava dins de l'anterior legislatura, concretament el 21 de febrer de l'any passat ­de ben segur que ara ja no ho faria­, que el que ara és l'actual Pla de vivenda, és a dir 2002-2005, anava a caracteritzar-se ­cite textualment­ "per ser més social".
"Entenent per tal ­cite també textualment­ que es concentraria més en els sectors amb majors dificultats per accedir a la vivenda".
Tanmateix, però, a penes 16 mesos després d'aquesta declaració d'intencions, en juliol d'aquest any ens surt vosté amb un pla de xoc d'accés a la vivenda, en el qual reconeix sense ambigüitats ­la qual cosa, sincerament, li agraïxo, li agraïxo, en alguna cosa hem de coincidir i s'han de notar els antecedents ideològics­ tres deficiències claus, tres, en reconeix vosté.
Primera, amb l'actual Pla de vivenda ­ho diu vosté, no ho dic jo­, amb l'actual Pla de vivenda queden exclosos aquells segments més desafavorits de la població.
Segona conclusió que vosté trau: la magnitud de la demanda insatisfeta com a resultat de la diferència entre la quota assignada pel ministeri i la demanda real.
I tercer, el fracàs en el parc de vivendes de lloguer i la baixa proporció de lloguers socials.
Li recorde que el 2% a la Comunitat Valenciana, enfront del 20% de la mitjana europea.

En definitiva, reconeix vosté mateix l'autèntic fracàs de l'actual Pla de vivenda 2002-2005.
I, el més important, es reconeix per primera vegada en aquest parlament que allò d'abaratir el preu de la vivenda se'ls ha anat de les mans.
Ha pujat un 83% en la Comunitat Valenciana en els darrers sis anys ­també ho diu vosté.
Com també se'ls ha anat de les mans la capacitat de generar més sòl per a vivenda protegida.
Al pla actual de vivenda ­ho diu vosté també­ el nombre total de vivendes protegides ascendeix a 37.
000, la qual cosa suposa ­això no ho diu vosté, ho dic jo­ un descens de vivendes protegides de l'ordre del 34% respecte a l'anterior pla, 1998-2001.
I li recorde sobre això que fins fa pocs anys la proporció entre vivenda lliure i vivenda protegida era quasi del 50%, mentre que en l'actualitat aquest percentatge a penes supera l'11.

Conclusió: tres mesos després de les eleccions no ha calgut esperar més temps per a descobrir l'engany, senyor Blasco, sabem que l'actual pla de vivenda solament arriba al 37,6% del compromís electoral, que vostés van fixar en 100.
000 vivendes.
Solucions: el que proposa vosté en este pla de xoc de vivenda ­cito textualment­ és "redefinir terminològicament el tipus d'actuació" i, en conseqüència, el compromís electoral.
Vol dir això substituir el concepte de vivenda de protecció oficial pel de vivenda accessible, dividint aquesta en dues categories, vivenda protegida, que és la que vostés inclouran en els plans, i vivenda concertada, un total de 50.
000 que intentaran pactar amb agents públics i privats.

Senyories, senyories, escolten bé, per favor.
Ja els han sortit els comptes.
Aquí tenim les 100.
00 vivendes protegides que el PP va prometre.
Desitge i espere que no ens surta dins d'uns mesos, senyor Blasco, anunciant-nos que també vol redefinir terminològicament la qualitat de la construcció, perquè a aquest pas, més que vivendes el que oferiran vostés seran barracons.

Mire, senyor Blasco, li ho dic de veres, les anomene com les anomene aquí, l'única cosa certa, i vosté ho sap tan bé com jo, és que una immensa majoria d'aquestes xifres mai seran realitat, i no perquè vosté no tinga voluntat ­pense, pense que sí que la té­ sinó perquè la trajectòria en els darrers huit anys ens assenyala que el PP ha estat incapaç de generar suficient sòl a preu protegit.
Paral·lelament, per contra, sí que s'ha generat més sòl de renda lliure, però això no ha impedit el creixement dels preus a causa de la intensa demanda de caràcter especulatiu.
Ni tan sols, ni tan sols han sabut aprofitar la baixada contínua i progressiva dels tipus d'interés hipotecari, ja que han estat els promotors immobiliaris els que realment s'han beneficiat, s'han apoderat, augmentant el preu de la vivenda, dels efectes de la rebaixa.

En definitiva, ens està oferint un pla de xoc basat en dubtoses operacions aritmètiques i altres confusions semàntiques que suposa no solament un engany a l'elector, que ja és greu, ja és greu, sinó també un frau històric a la dignitat de tots aquells sectors socials amb recursos insuficients per a accedir a una vivenda digna i de qualitat, tal com diu l'article 47 de la nostra Constitució.

Acabe ja, senyor president.
Únicament recordar a l'honorable conseller de Territori i Vivenda una qüestió de principis que pareix que amb el pas del temps ha oblidat.
.
.

 

**La senyora vicepresidenta primera:**

 

Senyor diputat, vaja finalitzant, si és tan amable.

 

**El senyor Sanmartín Besalduch:**

 

*(Inoïble)* .
.
.
mercat per si soles ni mai solucionaran el problema de la vivenda, ni mai aconseguiran un desenvolupament territorial, equilibrat i sostenible.

Ens quedaria una tercera part i solament dos pinzellades, estos tres minuts.

El tema del medi ambient.
Jo pense que vosté segmentà la mateixa Coput en dues noves conselleries.
Ha significat la desaparició de la Conselleria de Medi Ambient i, per tant, un clar retrocés en les polítiques mediambientals, a les quals se'ls dóna un paper subsidiari respecte a territori i vivenda.
I sols li diré una cosa: el tema dels residus sòlids i urbans; el tema del fem, el tema del fem: aprovaren el Pla integral de residus de la Comunitat Valenciana el 1997.
El presentaren, a més, com a solució global per a superar el dèficit d'infraestructures en el tema de tractament i eliminació de residus.
Ha passat solament un any des de la seua teòrica finalització i ens trobem amb un panorama descoratjador.
No han estat capaços de crear encara l'Entitat de Residus prevista per llei, aspecte aquest imprescindible perquè determina, defineix les competències de la Generalitat sobre això.
Però és que el més fort, senyor Blasco, és que dels 18 plans zonals que haurien d'haver-se aprovat, solament n'existixen en l'actualitat quatre, dels quals en dos s'ha declarat el concurs desert, en l'altre hi ha un contenciós administratiu per mig i només un ha estat funcionat.
Què suposa això?
Que després de vuit anys de govern de PP, la major part de la nostra comunitat, la immensa majoria del nostre país, no té solucionat el problema dels residus.

En definitiva, i amb això sí que acabe definitivament, dir-li, per favor, que no passe de puntetes per determinats aspectes, centrem-nos en allò que nosaltres pensem que és una realitat al nostre país, perquè és que, si no, pareix, per molt que visca al nord del País Valencià, que visca en un altre lloc diferent al seu perquè no, absolutament no ha reconegut cap deficiència en sectors tan importants com és l'ordenació del territori, la vivenda i el mateix medi ambient.

Gràcies.
*(Aplaudiments des d'un sector de la cambra)*

 

**La senyora vicepresidenta primera:**

 

Gràcies, senyor diputat.

En representació del Grup d'Esquerra Unida, té la paraula el senyor Arnal.

 

**El senyor Arnal i Ibáñez:**

 

Bon dia.

Senyores i senyors diputats.

El nom del grup ja sé que és molt llarg, però inclou també a Els Verds, del qual forme part.

Volia, primer que res, començar felicitant el senyor conseller per la seua gran, flamant i nova Conselleria de Territori i Habitatge.
Però no puc més que lamentar també la desaparició de la Conselleria de Medi Ambient com a tal, que ara se queda degradada a un departament més d'una conselleria més gran, amb les coses que això suposa.
Per nosaltres, per mi, açò és un mal començament.
No sé quina haurà estat la participació del senyor Blasco en este tema, però segur que està un poquet trist perquè sé del seu gran interés i sensibilitat pels temes ambientals.

Senyor conseller, jo tinc unes quantes preguntes a fer-li, que m'agradaria que vosté me les contestara si té l'amabilitat després.
Començant perquè he vist que estos dies als mitjans de comunicació vosté està prometent coses que ja estan recollides en la Llei forestal, que ja està des de fa 10 anys vigent, com, per exemple, el que passa en les zones cremades.
Vosté està prometent que farà exactament el que diu la Llei forestal des de fa 10 anys, la prohibició de requalificar o qualificar les zones cremades.
La qüestió és, en compte de prometre per al futur coses que ja estan legislades, com és que no estan aplicant-se ja les que estava previst per la llei?
I si ja estan aplicant-se, per què les promet per al futur?

Evitar l'especulació, que vosté també està plantejant de manera general, jo crec que no està en les seues mans, però sí que ho està impedir la urbanització de zones cremades recentment, la urbanització.
Pensa fer-ho?
Depén de vosté?
Perquè en el seu departament la utilització final està allí.
Per tant, entre les mesures urgents que vosté ha promés podria incloure ­que fins ara no ho ha fet­ la protecció immediata de tota zona cremada, almenys durant uns anys, per garantir la recuperació dels seus valors naturals i, entre altres coses, impedir la construcció i urbanització de zones cremades, per evitar que es repetesquen coses com, per exemple, Terra Mítica, on se va edificar sobre zones cremades recentment, o com es pretén fer ara en el paratge de la Renegada, d'Orpesa, que encara està a temps d'evitar-ho.

Senyor Blasco, si a vosté li importa de veres la conservació del bosc, per evitar que es perda més superfície forestal ­que crec que li interessarà­ també està a les seues mans una altra actuació que li recomane: impedir que s'urbanitze cap zona forestal, esta volta cremada o no cremada.
Si volem mantindre el bosc el primer que hem de fer, a més de repoblar, és evitar que se perda superfície forestal.
Doncs, bé, sabrà vosté que pot establir mesures molt restrictives i evitar, per exemple, que s'urbanitzen zones com les de la Vall de Gallinera, que després de desclassificada se pretén urbanitzar.

Com és que seguixen transformant-se encara zones forestals en cultius de regadius de dubtosa utilitat social i més dubtosa viabilitat agrícola?
S'estan encara transformant en els darrers anys milers d'hectàrees forestals en agrícoles, de regadiu.
Vosté també pot dir molt en eixe aspecte.

També tinc molts dubtes amb els LIC, Llocs d'interés comunitari de la xarxa Natura 2000.
Estan protegides estes zones o no?
Li diré: Del discurs del senyor Camps el dia de la investidura es deduiria que sí, perquè ell les va sumar orgullosament al patrimoni del que ha fet l'administració.
Vosté també les ha sumat, no?
, perquè eixa xifra de 27%, com sap, només pot aparéixer si sumem en eixa quantitat totes les zones LIC.
Però resulta que per al Pla de mineria o per al Pla eòlic no estan protegides.
Per exemple, el Pla eòlic diu que ahí sí que poden instal·lar-se parcs eòlics, a diferència de les zones protegides com els parcs naturals i paratges naturals, i diu: "com que no estan encara fermament protegides sí que es poden instal·lar mines, parcs eòlics.
.
.
" Aleshores, estan o no estan protegides?
Si el que passa és que ja tenim el llistat, que s'ha portat a Europa i que depén ara d'Europa la seua aprovació definitiva, també li propose una idea.
Si realment vosté té interés perquè eixes zones les puga sumar i puga dir: "el 27%", almenys mentre espera l'aprovació definitiva des d'Europa aplique unes mesures cautelars que garantisquen la conservació dels medis naturals sense alterar, mentre arriba la imminent, esperem, aprovació d'Europa".
Haurem avançat molt.

Després.
Sabem que el tema de medi ambient és transversal, com molt assenyadament ha dit vosté i ha defensat ara i abans, i ho sé, i que això implica tots els departaments del govern d'un territori.
Per tant, caldria saber què pensa plantejar-los vosté als seus companys de departament, de govern, per aconseguir avanços seriosos en la sostenibilitat.
Per cert, el senyor conseller d'Economia ahir estava parlant tota l'estona de "creixement sostingut".
Per favor, que algú li diga que ara el lema que mola més és el de "desenvolupament sostenible".
Com no ho sap encara i encara continua parlant de creixement sostingut, que és quasi metafísicament impossible combinar-lo amb l'altre?
Aleshores, açò demostra una lamentable dissociació entre el discurs econòmic, el discurs de les infraestructures, el discurs de la indústria i el discurs ambiental, que queda de meravella, que vosté l'ha fet molt bé, que vosté sap integrar tota la terminologia molt bé, però el problema és que no s'integra en les prioritats que van plantejant la resta de departaments.
Bé, ahí tenim una oportunitat en eixa estratègia.

Però, s'ha d'impulsar molt, i vosté pot ahí punxar, l'energia solar, tenim uns dels nivells més baixos d'Europa en energia solar, i és incomprensible.
L'agricultura ecològica, les xifres que dóna la consellera d'Agricultura duplicaven la realitat de l'agricultura ecològica *sensu strictu*, i va molt lent.
I també molt a dir en els impactes que generen les obres públiques.
No està ací el conseller, que va parlar de la immensitat de noves carreteres.
.
.
Bé, només tenim un país, només tenim un territori, no és de goma, no és infinit, no s'estira.
Si volem posar totes eixes coses els impactes ambientals són moltes vegades inevitables, o s'aposta per una cosa o per l'altra.
Si realment es vol desenvolupament sostenible s'ha d'avançar molt rigorosament en la defensa d'eixe medi.

El País Valencià és una de les comunitats autònomes de l'Estat espanyol, la segona, que més ha incrementat la producció de gasos d'efecte hivernacle des del termini de Kyoto, la segona, de les més altes en l'Estat espanyol, que és la primera d'Europa, el primer estat d'Europa en incrementar-lo respecte al límit que tenia.
Per tant, com van a disminuir estes emissions?
, si no hi ha plans ambiciosos d'estalvi d'eficiència energètica ni tampoc un pla d'impulsos i de l'energia solar, i si, a més, es preveu alegrement ­com va fer també el conseller ahir­ que el consum energètic valencià continuarà creixent a un ritme insostenible, d'un 20% més per al final de la legislatura.
Què passa?
Que no importa el canvi climàtic?
Realment no mos importa?
No interessaven els compromisos internacionals?
Doncs, el de Kyoto mos l'estem votant olímpicament.

Respecte als parcs eòlics, que no podran evitar este problema ja que si l'aportació que fan, encara que creixca, no pot estar comparable a l'increment major que fa la producció energètica en total, no aconseguirem estalviar.
I, aleshores, a més, ja li he dit que afecten a moltes àrees LIC.
I una suggerència seria que l'aplicaren escalonadament començant pels paratges que no són zones LIC, on hi ha menys conflictivitat social.
Vosté parlava una miqueta abans del consens, de la participació, doncs escolte les veus de la gent, dels col·lectius, sindicats, grups ecologistes, entitats del món rural que han fet eixa petició en les seues al·legacions: el pla eòlic escalonadament, començant pels llocs menys conflictius i menys impactants.

I quant al tema delicat i que fa molt mala olor dels residus sòlids i urbans, bé, abans qui m'ha precedit ja els ha mencionat molt adequadament.
Ahí cal avançar molt a minimitzar la seua generació.
Tenim molt baix nivell de tractament, molt baix nivell de recuperació, però és que molt poquet fet a minimitzar la generació de residus i molt poquet fet per generalitzar la recollida selectiva.
A vore si apareix un pla de generalitzar de veritat la recollida selectiva.

Pensa vosté modificar la gestió forestal que patim al País Valencià?
Una gestió caduca, que moltes voltes fa que les inversions que destinen teòricament a la protecció del medi acaben convertint-se en catàstrofes naturals.
Hi han repoblacions forestals que són desastres naturals per l'impacte ecològic que tenen.
I hi han alguns sistemes teòricament, entre cometes, de prevenció d'incendis que tenen uns impactes tan greus com els mateixos incendis.
Parle d'eixos enormes tallafocs d'eficàcia dubtosa, més que dubtosa, o de les neteges ­diuen­ de vegetació que eliminen gran part de la biodiversitat que hauríem de conservar, entre altres coses.

Com pensa vosté combatre la contaminació d'ozó que tenim a moltes zones d'interior del País Valencià?
Hi han poblacions com Morella que té més de 2/3 dels dies a l'any superant el llindar de ­diguérem­ perill per a la població.
O què pensa fer vosté respecte als conreus transgènics?
Està per impulsar-los o serà capaç de promoure, d'exigir unes mesures de control més fortes, més serioses, donades les incerteses que hi ha en relació als efectes sobre la salut, l'economia dels agricultors més pobres i el medi ambient?

I en relació a l'habitatge, que encara que me queda poc de temps no vull deixar de tractar-lo, vosté ja sap que estem vivint un *boom* de la construcció en el nostre territori, que el preu de les vivendes s'està disparant, que gran part de la població no té accés raonable.
.
.
Però el problema no és del parc de vivendes perquè tenim moltíssimes vivendes, moltíssimes desocupades, un 17% de mitjana a la Comunitat Valenciana.
Me preocupa molt que el seu pla d'incrementar el nombre de vivendes aposte sobretot per construir més, en dedicar més sòl, ho està prometent amb molta insistència més sòl per a construir, més construcció.
No estarà continuant amb eixa perillosa via de sobresaturar encara més la construcció en les zones litorals ­i tot és el nostre territori?
Mentre que hi han altre tipus de mesures basades en la restauració dels nuclis antics, basats a millorar l'accés a les vivendes que estan desocupades, facilitar el lloguer.
Me preocupa molt que tot el que vosté concreta, sobretot eixes 65.
000 vivendes, siguen sobretot noves vivendes per a construir.
Al final, construir, com siga, per ací o per allà.

I en relació a l'urbanisme, sabem que hi han informes europeus que tenim en el País Valencià densitats d'edificació impensables per a gran part d'Europa.
També batem rècords ahí.
Espere que vosté frene això de veritat i que quan parle de la Lrau esta que tothom protesta, que tothom diu que és roïna, a vore si mos explica amb quines especificacions concretes les farà, perquè tothom vol rectificar-la, en quina direcció?
Perquè la Llei d'ordenació del territori, que estem d'acord que se podria a la millor millorar, jo crec que la que n'hi havia inicialment tenia aspectes molt positius, però l'esborrany que van presentar en l'anterior legislatura empitjorava sensiblement des del punt de vista ambiental la que ja n'hi havia.
Espere que la seua no caiga en eixe error d'encara empitjorar els impactes ambientals i d'incrementar la construcció que tenia l'esborrany que per sort no s'ha materialitzat d'ordenació del territori.

I en relació amb els estudis d'impacte ambiental, dir-li que, per descomptat, són molt importants, que espere que vosté els done el rigor que toca, perquè Europa, per exemple, ja ha tirat a terra i ha paralitzat algunes actuacions, com per exemple la "presumpta" regeneració ­és que la paraula està mal emprada­ de platges en Dénia, perquè se volia colar sense estudi d'impacte ambiental, que és una ferramenta molt útil per a evitar abusos de tota classe, sempre que es facen amb rigor.
Per tant, espere que s'aplique rigorosament a tots els àmbits, i que es facen projectes ben seriosos, complets i rigorosos.

I quant als nous espais protegits, vosté també n'ha proposat uns quants.
.
.
, recorde, no estem en el 27, de moment, estem en el 5,8, no hem creixcut tant encara, molt bé que protegixca Penyagolosa i els altres, però no basta posar el cartell gran i posar-mos cartells a l'entrada i gastar-se molts duros en publicitat, que ho estan fent molt bé, específicament eixa àrea propagandística i això.
.
.
Per cert, moltes de les promeses que vosté està fent són en eixe àmbit, que no està mal que se done a conéixer, que no està mal que se facilite l'accés, però requerixen inversions, de veritat, per a conservació i per a combinar realment eixe turisme rural i els recursos endògens del món rural amb la protecció del medi, amb plans de desenvolupament integrat del món rural, que ara per ara falten i que estan reclamant en tots els parcs naturals.

Pràcticament.
.
.

 

**La senyora vicepresidenta primera:**

 

Senyor diputat, si és tan amable, vaja finalitzant, que li ha passat el temps.

 

**El senyor Arnal i Ibáñez:**

 

Moltes gràcies, vaig a fer-ho, perquè me queda molt poquet a dir.

I, senzillament, la participació en els parcs naturals ha estat denunciada sistemàticament en tots ells, en el Desert de les Palmes, en Mariola, en la Font Roja, en tots, pràcticament, parcs que continuen degradant-se, incloent-hi l'Albufera, el primer parc declara continuat amenaçat i degradant-se, no parlem de Pego-Oliva.
.
.
, tants altres.
Ahí n'hi ha molt, perquè no basta posar el títol, sinó actuar.

I, per acabar, me queda el tema de l'aigua.
Ja parlarem de l'aigua, perquè vostés, ja.
.
.
A mi m'agradaria debatre estos temes amb molt de temps i amb les dades contrastades.
Ahí, a vosté li preocupa.
.
.
, els preocupa molt l'aigua dels rius que es perd en la mar.
.
.
, ja n'hi han poquets rius valencians que perguen aigua en la mar, perquè poquets arriben amb aigua i menys amb aigua clara, però és que a la millor vosté oblida la definició escolar de riu que diu que és un corrent continu d'aigua que arriba a la mar, i supose que no ignora que és necessari que un riu porte aigua fins a la mar per a garantir les funcions ecològiques i econòmiques com la pesca, la lluita contra la salinització dels aqüífers, el manteniment d'ecosistemes singulars i, per tant, me sorprén que li preocupe que l'aigua dels rius arribe a la mar, però que no li preocupe que arribe a la mar, que se perga a la mar tota l'aigua que se bombeja de les marjals i d'espais humits, alguns d'ells protegits, que s'estan tirant cada dia més i més aigua a la mar, ahí sí que està perdent-se a la mar.
.
.

 

**La senyora vicepresidenta primera:**

 

Senyor diputat, si és tan amable, vaja finalitzant.

 

**El senyor Arnal i Ibáñez:**

 

.
.
.
per a conservar un ecosistema i per a evitar la salinització.

Moltes gràcies.

 

**La senyora vicepresidenta primera:**

 

Moltes gràcies, senyor diputat del Grup d'Esquerra Unida-Els Verds-Esquerra Valenciana-Entesa.
Moltes gràcies.

Ara té la paraula en representació del Grup Popular el senyor Modrego.

**El senyor Modrego Caballero:**

 

Señora presidenta.

Señorías.

Conseller.

Intervengo como portavoz del Partido Popular, y en primer lugar quiero felicitar al conseller Blasco por el programa que nos ha presentado, que es coherente con las políticas ambientales, con las políticas de vivienda que se han realizado por el Partido Popular durante estos años y que va más allá con nuevos conceptos.

Estas políticas nos permiten estar hoy aquí, en esta cámara, con una nueva mayoría absoluta, con un respaldo de los ciudadanos, y yo quiero mostrarme satisfecho, porque ese respaldo de los ciudadanos es al conjunto de las políticas que han planteado en estos últimos años los gobiernos del Partido Popular dirigidos por Eduardo Zaplana.

Si atendemos a los tres principios básicos de desarrollo sostenible, el equilibrio entre lo económico, lo social y lo ambiental, vemos que en lo económico el producto interior bruto de nuestra comunidad ha crecido desde el año 1995 un 28%; comparado con la media europea que es un 10% yo creo que es un valor relativo muy importante.
Si hablamos de temas sociales, algo también incluido en el desarrollo sostenible, podemos ver que la ocupación en nuestra comunidad ha crecido un 31%, frente a un 10% en Europa, políticas sociales como las que ha realizado el conseller Blasco, los más de 500 colegios, las actuaciones en hospitales, nos ponen a la cabeza también de las políticas sociales.

Y yo quiero señalar que el Grupo Popular reivindica que nunca en esta comunidad se había avanzado tanto en la política ambiental como se ha hecho en estas legislaturas.
Yo creo que esa convergencia que ha demostrado con Europa en los temas económicos y sociales de más de 10 puntos se ha ampliado incluso en temas ambientales.
Si atendemos a algunos de los aspectos que deben ser un *leitmotiv* en las críticas de la oposición, el tema forestal, el tema de residuos, el tema de protección de territorio, tengo que señalar que en este debate las críticas son mucho más puntuales, de detalle, que las que se planteaban hace unos años.

Hace unos años se descalificaba la política ambiental del Gobierno Valenciano, hoy ya no se puede hacer eso.
En materia forestal, pasar de 30.
000 hectáreas quemadas por año a menos de 3.
000 yo creo que es un dato muy positivo frente a las críticas continuas, puntuales y, desde luego, sin ninguna base, que se platean por los grupos de la oposición.
Pero si atendemos a los datos del plan forestal, en este momento pendiente del informe del Consejo Forestal, hemos aumentado la superficie forestal en 22.
000 hectáreas, y hemos aumentado la superficie arbolada en 250.
000 hectáreas, y son datos objetivos.

Si hablamos de protección del territorio, ya no es un problema.
El Partido Socialista pedía que se protegiese el 20%, hemos alcanzado el 27%.
Pero no solo eso, hemos incrementado el número de parques, hemos hecho un catálogo de zonas húmedas que tiene la mayor superficie de zona húmeda por superficie de comunidad de todo el Estado español, y que es un modelo, con actuaciones que han supuesto invertir una tendencia que había hasta el año 1995, que era clasificar todos los suelos como urbanizables, y aquí están los responsables de esas actuaciones.
Claro, en esta legislatura hemos tenido que desclasificar suelos en Peñíscola, en Alca-lá, en Moncofa, en La Albufera, en Benidorm, en Torrevieja, en Masamagrell, en Calpe, etcétera, etcétera, liberando, frente al discurso que plantea la oposición, más de treinta kilómetros de costa que antes, con los planes que habían hecho ustedes, se preveía urbanizar y que ahora ya están protegidos.

Si hablamos de residuos, brevemente: ley de residuos, plan integral, planes zonales.
.
.
, no hacen falta los 18, hacen falta 6, y 6 están en elaboración.
En esta legislatura se han construido 8 instalaciones de residuos y 4 están en construcción, y los planes zonales van a continuar cerrando el tema de los residuos.

En energía, que hablábamos de los temas de energía.
Se ha aprobado el plan eólico, el 12% será energía sostenible.
Tengan en cuenta que esos son los principios del desarrollo sostenible.
Cuando decían que los gobiernos de Eduardo Zaplana no hacían desarrollo sostenible.
.
.
Sí, señor, en energía se aplica el plan eólico, y no solo eso, se apuesta por las energías menos contaminantes, como los ciclos combinados, que van a llegar, como dijo ayer el conseller José Ramón García Antón, al 70% en el 2006.
Eso es actuar en la sostenibilidad.

Y si hablamos de agua, yo creo que ya se ha hablado suficientemente, las actuaciones de ahorro en regadíos, en depuración, las 300 depuradoras, estamos a la cabeza de España y prácticamente de Europa en lo que es depuración y reutilización, eso es política sostenible, y eso nos permite exigir el Plan hidrológico como va a hacer el conseller Blasco en esta legislatura, y eso es una política global, afectando a todos los departamentos.

En transporte, cuando hablaba José Ramón que el ferrocarril va a ser la estrella de esta legislatura, precisamente porque es un transporte más sostenible.
.
.
Eso es la política que hace el Partido Popular y no la que muchas veces formula la oposición.

El conseller Blasco nos ha presentado las propuestas para esos cuatro años.
Nos presenta una serie de programas que culminan, algunas de ellas iniciativas realizadas ya en los gobiernos de Eduardo Zaplana anteriormente, y otras muchas propuestas nuevas que evidentemente adaptan y dan nuevas orientaciones a una realidad siempre cambiante.

Entre las primeras, yo tengo que mostrar mi satisfacción porque se culmine el plan forestal, porque se tramite la ley de información y de calidad, que se culmine el plan de residuos, fundamental también para nuestra comunidad, y que la estrategia de desarrollo sostenible, esos principios que hemos venido aplicando, se confirmen ya en un documento operativo, participativo, como ha dicho el conseller Blasco, normativa que ya está incluso aprobada en unas bases en una comisión Interdepartamental.

Frente a eso, el conseller Blasco se compromete a aprobar la ley de ordenación del territorio, fundamental, introduciendo una variable muy importante, la protección del paisaje.
Se compromete también a adaptar las leyes, la ley reguladora y la ley del no urbanizable, siempre con un criterio de protección, lo ha dicho muy claro, nunca el interés particular estará por encima del interés general, y esas han sido siempre las iniciativas del Partido Popular.

¡Y qué vamos a decir respecto a vivienda!
Yo creo que la oposición no puede hacer ninguna crítica, y está claramente superada por esa propuesta que ha hecho el presidente Camps y que va a saber el conseller Blasco de construir 100.
000 viviendas protegidas, que van a atender a 160.
000 jóvenes, que va a atender también a las personas mayores, a los discapacitados; son actuaciones fundamentales para las que ya están preparando paquetes y propuestas de actuación que van a ser fundamentales en un tema que, pese a que en nuestra comunidad existe un parque de viviendas muy alto, siempre hay un sector desprotegido al que el Partido Popular siempre ha atendido.

Los programas de recuperación de espacios urbanos y un elemento fundamental para nuestro territorio como la estrategia territorial valenciana, desde luego van a ser nuevos hitos en el futuro de la mejora ambiental de la comunidad y de la implantación del desarrollo sostenible, no solamente en las acciones de gobierno sino en la coordinación con todas las administraciones y en llegar a toda la sociedad, porque ese es el reto que yo creo que le queda al medio ambiente, que es una disciplina nueva, el que toda la sociedad, los sectores agrícolas, los sectores industriales, todos los ciudadanos se integren en esa política en un trabajo de concienciación, de consenso, en el que los partidos políticos tienen una posición fundamental.

Lamentar que las críticas de la oposición yo creo que son un poco las mismas de siempre, desde luego, no justificadas con datos reales, objetivos, como yo les he dado, y he oído, pues, esas propuestas de consenso.
Yo, desde luego, desde el Partido Popular, desde el Grupo Popular, entiendo que apoyaremos al conseller en todas las posiciones de consenso, pero sí que le pediría a la oposición una reflexión seria sobre esos principios que creo que son puramente dogmáticos, que no se acercan a la realidad, que no se corresponden con los datos que yo le doy, y si nos sentamos en una mesa para pactar determinadas leyes, que sea desde planteamientos objetivos, que sepamos quiénes son los responsables de que se haya urbanizado la costa, que sepamos que ahora se urbaniza mucho menos que antes, que si hay una protección, la ha adoptado el Partido Popular.

Con esos principios, desde luego, nosotros negociaremos.
Si se plantea, como he oído muchas veces, "es que ustedes están destruyendo la costa", "es que no queda".
.
.
Eso no es cierto, ni desde luego creo que es un planteamiento objetivo para que pueda haber un acuerdo.

Por tanto, reiterar mi apoyo, el apoyo del Grupo Popular, a las propuestas que nos ha presentado el conseller.
Estoy convencido de que van a profundizar en el desarrollo sostenible, que vamos a tener una mayor calidad de vida, un mayor desarrollo y una mejora ambiental fundamental en nuestra comunidad, y eso nos va a llevar a conseguir lo que aspiramos, desde luego, desde el Gobierno y desde el Partido Popular, que es tener una.
.
.

 

**La senyora vicepresidenta primera:**

 

Senyor diputat, vaja finalitzant, si és tan amable, gràcies.

 

**El senyor Modrego Caballero:**

 

*(inoïble)* .
.
.
y más ecológica.

Termino.
Gracias, señora presidenta.
*(Aplaudiments des d'un sector de la Cambra)* 

**La senyora vicepresidenta primera:**

 

Moltes gràcies, senyor diputat.

Per a contestar als grups parlamentaris, té la paraula el senyor conseller.

 

**El senyor conseller de Territori i Habitatge:**

 

Moltes gràcies, senyora presidenta.

Senyores i senyors diputats.

Vullc començar esta breu intervenció agraint el to, el fons i la forma de les intervencions que m'han precedit en este torn de paraula, especialment a l'exconseller Modre-go, per expressar-li també ací hui la meua satisfacció personal d'haver compartit amb ell els treballs de govern, i fonamentalment perquè tant ell com el conseller actual de la conselleria antiga d'Obres Públiques, Urbanisme i Transports son una part molt important, i han segut un dels protagonistes fonamentals que esta última etapa del Govern de la de la Generalitat Valenciana ha comptat amb iniciatives i amb actuacions molt importants, molt concretes, que han fet possible que hui tinguem una situació que, des de tots els punts de vista, punt de vista mediambiental del que ha sigut una planificació de l'urbanisme, del que ha sigut una ordenació d'este territori, ho haja fet sobre unes bases de responsabilitat i, fonamentalment, buscant els interessos generals per damunt de qualsevol altra intenció.

Vull deixar eixe exprés reconeixement ací.
I, sobretot, als grups de l'oposició que han intervingut també agrair-los les seues formulacions i donar-los la confiança en el que vaig a dir-los ara a continuació.
En primer lloc, no busquen vostés cap tipus de discrepància, ni de manifestació per part d'este conseller que entre en contradicció en ninguna de les formulacions que ho hagen fet els anteriors responsables del govern valencià en l'anterior legislatura, ni tan sols en aquelles que ho hagen sigut formulades de forma concreta.
Perquè això és una cançó de l'estiu que els ha acompanyat a vostés estos últims mesos i per eixe camí van a trobar-se al llarg de la legislatura amb una actitud absolutament solidària, com no poguera ser i no pot ser d'una altra forma.
Que no vol dir això que entre vostés i nosaltres estem sempre en procurar treballar en millorar les coses.
I conforme anem acumulant experiència anem també millorant mecanismes, anem tenint majors coneixements, tots anem aprenent un poc.
I la voluntat expressa d'este govern i dels anteriors ha sigut no desmarcar-se un mil·límetre del que eren compromisos de govern, del que eren compromisos electorals i dur-los a terme dins de la major transparència i de la major honestedat.
Així ha sigut i així va ser al llarg d'esta legislatura.

Després dir-los als grups de l'oposició que m'ha paregut de les seues intervencions, pense jo, que no podem parlar de cap discrepància de fons que ens allunye de poder treballar conjuntament per buscar punts d'encontre i millorar les condicions del territori i de l'habitatge i del medi ambient en la nostra comunitat.
He vist preocupacions per algunes de les qüestions que s'han fet, que probablement no s'hagen fet del tot bé, i preocupacions de si este govern va a tindre capacitat per a dur a terme les polítiques que ací hui, d'una forma breu i resumida, hem expressat

Jo vull dir-los a vostés que les preocupacions que vostés puguen tindre sobre algunes qüestions respecte de la fiabilitat o no del futur, els done a vostés l'oportunitat de poder treballar conjuntament perquè estem davant d'un moment en el que el punt de partida és un punt de partida molt bo, però que podem encara millorar algunes de les actuacions.
I vostés tenen totes les possibilitats de compartir amb este govern, almenys el que són les formulacions fonamentals que afecten a l'ordenació del territori, a la protecció del paisatge, a la defensa del medi ambient, a la protecció dels nostres recursos naturals, al que és un desenvolupament de la planificació urbanística que siga responsable, raonable, compatible amb els nostres ecosistemes, amb la nostra rica biodiversitat, amb la possibilitat que tenim de generar un territori amb millors condicions, com els he dit en la primera intervenció.

Per tant, aclarisquen vostés qualsevol dubte, no n'he vist cap de les que vostés han dit de fons, però aclarisquen vostés qualsevol dubte, perquè l'actitud va a ser una actitud honesta de poder compartir amb vostés estes grans línies que permeten a la Comunitat Valenciana treballar en un territori que cada vegada siga més habitable i que puguem fer compatible el que és una responsabilitat d'este govern, que és un desenvolupament econòmic raonable, amb el que és una defensa del nostre medi ambient que, per una altra banda, es necessari que posem cada vegada més l'accent.

Voldria fer referència igualment a algunes de les formulacions que vostés han assenyalat, per entrar també i contestar-los a algunes qüestions concretes que vostés han indicat.

Per part del responsable, del representant del Partit Socialista, l'haver coincidit en la terminologia és un pas molt important.
Jo, si vol que els diga sincerament, no m'esperava hui haver trobat una actitud tan receptiva, almenys en la terminologia, perquè estem acostumats a inclús sobre això ni posar-nos d'acord.
Si podem utilitzar un lèxic similar, si podem plantejar algunes qüestions en el marc en el que ens anem a trobar i la utilització dels conceptes i de les idees és un punt que podem compartir, això, en comparació a altres etapes, és un pas que jo ací hui vull destacar-lo com una cosa molt positiva.
I, per tant, això vull dir-los que ara ve el més important, que és concretar eixe marc i per part d'este govern no haurà cap problema en concretar-lo.

Senyor diputat del Partit Socialista, no tinga vosté cap dubte, ací no va a obrir-se cap meló d'especulació.
Desgra-ciadament portem molts anys ja d'autonomia on ha hi hagut especulació, desgraciadament en unes etapes i en unes altres.
Este govern va a estar contínuament vigilant que no es done cap agressió medioambiental, que no es faça cap especulació sobre un be del territori que tots compartim.
I, tanmateix, podem cometre algun error, però per això estan vostés, per a assenyalar-lo concretament on es dóna això, perquè el corregirem si es dóna.
Perquè ni tenim la voluntat, ni anem a consentir-ho.
I, precisament, tots els canvi d'innovació legislativa que estem fent, que van a ser set projectes de llei, van en la línia d'insistir en una voluntat conservacionista dels nostres recursos naturals, en una defensa a ultrança del nostre medi ambient i en planificar l'urbanisme d'una forma respectuosa amb eixe territori, evitant algunes experiències que hem tingut des que algunes lleis es formularen que poden haver donat l'oportunitat a algú de no actuar correctament.
No els càpiga cap dubte sobre eixe particular, és un compromís del govern, i jo, modestament, vaig a fer tot el possible per a què això es puga fer dins els criteris més raonables, sabent que el territori és una cosa que havem de defensar entre tots i, especialment, per l'acció del govern.

La Llei d'ordenació del territori i de protecció del paisatge, que és una llei en la que, en primer lloc, anem a vore si podem trobar uns punts d'encontre, és una llei que en allò substancial és molt vàlida i que hem considerat, després del pas de set o vuit mesos des que es va preparar esta llei fins ara, que era el moment també d'introduir-li, sense desnaturalitzar eixe anterior projecte de llei, introduir-li algunes qüestions que creem que són raonables: algunes directives europees que han eixit des d'aleshores fins ara, incorporar-li d'una forma substancial el que és la protecció del paisatge, la recuperació del paisatge, donar-li la importància que té en el nostre territori i, sobretot, estimular el que és protecció, conservacionisme i procurar evitar qualsevol article, qualsevol part que poguera algú interpretar-la de forma distinta; incloent que això va a estar en consonància amb la modificació de la Llei reguladora de l'activitat urbanística, que és una llei que vostés coneixen perfectament i que saben perfectament en quin període es va fer, que és la que ens permetrà a nosaltres, també salvant allò substancial que té eixa llei, introduir algunes modificacions que ja els avance.
Van a ser unes modificacions que van anar encaminades a garantir, millor del que està ara, les actuacions del que és l'agent urbanitzador i a garantir, amb major mesura del que està ara, els interessos dels xicotets propietaris per a què no es puga fer cap abús sobre els solars, sobre els terrenys d'estos xicotets propietaris.

El Pla d'accessibilitat a la vivenda.
.
.
Jo no sé perquè vostés han volgut incidir ahí en alguns aspectes negatius sobre eixe pla, perquè, bo, jo no sé les dades vostés d'on les trauen, però el Pla de la vivenda en la nostra comunitat està sent un pla modèlic en la seua execució a nivell nacional.
Estem tenint un compliment d'eixe Pla de la vivenda superior al 120%, cosa que no arriben ni de lluny la major part de les comunitats autònomes.
I el que hem volgut no és qüestionar el que s'ha vingut fent fins ara, que també en algunes coses es pot millorar, sinó fer una aposta clara perquè la vivenda siga un bé accessible, fonamentalment, com els he dit, a aquelles rendes familiars, a aquelles rendes més baixes que fins ara tenen dificultats per a entrar en el mercat de la vivenda.
Per tant, no és que haguem de qüestionar la seua execució, que fins ara s'ha fet d'una forma prou correcta, sinó que anem a insistir en esta etapa en la construcció i en la rehabilitació de vivendes pensant, fonamentalment, en aquelles rendes familiars d'economia més modesta que fins ara han tingut algun problema.

I, en eixa línia, anem a posar en el mercat 100.
000 vivendes, de les quals 65.
000 van a ser de nova construcció.
La construcció, com molt bé deia el responsable d'Esquerra Unida-Els Verds, hem de procurar que no se centrem només en la construcció, perquè la veritat és que el dinamisme constructiu que existeix en la nostra comunitat és un dinamisme que en algunes parts del nostre territori està resultant ja un poc excessiu.
Però per això hem volgut fer compatible eixa construcció d'eixes 65.
000 vivendes que van a distribuir-se fonamentalment d'una manera molt responsable entre l'interior i no sols en la part del litoral i, al mateix temps, anem a rehabilitar prop de 35.
000 vivendes més.
És a dir, que de les 100.
000 vivendes que anem a posar en el mercat, prop de trenta i tantes mil van a ser de rehabilitació d'algunes zones històriques, d'algunes zones dels cascs antics d'algunes ciutats, on creiem que ahí podem fer una aposta en el que és la rehabilitació d'eixos centres històrics monumentals que facen possible també la regeneració del que és la trama urbana en alguns d'estos nuclis històrics.

L'altre assumpte en el que vostés han plantejat la seua preocupació, que és l'execució i el desenrotllament del Pla de residus, bo, és cert que en algunes parts anem amb un cert retràs i que alguns dels plantejaments no han eixit, uns poquets, no han eixit amb la formulació que nosaltres esperàvem.
Però anem a reconduir això ràpidament, perquè el que cap pot tampoc ignorar que ha sigut el Partit Popular el que li ha plantat cara al problema dels residus en esta comunitat, el que ha fet les normes jurídiques que hui ens permeten parlar ja de plans i d'actuacions concretes.
I, eixe punt de partida, eixe punt de partida, davant d'una responsabilitat tan gran, com es va assumir en el seu moment, que era una situació nova en esta comunitat, ens va a dur també que ho hàgem en estos últims temps reflexionat sobre eixa qüestió i que la puguem executar al llarg d'esta legislatura, donant satisfacció a un dels principals problemes que tenim en la nostra societat i que tenim en el nostre territori.

Per tant, això va a dur-se tal com s'ha legislat, va a dur-se tal com es va consensuar, va a dur-se tal com els mateixos consorcis prengueren determinacions i decisions, recolzant algunes de les mesures que s'han plantejat.
I anem a procurar que els xicotets problemes que en algun espai s'hagen plantejat, per la via del diàleg puguem anar resolent-los.

També, el representant d'Esquerra Unida-Els Verds ha fet una referència adequada a la problemàtica dels LIC.
Mire, jo tinc la voluntat que comencem per les zones menys conflictives on puguem fer algun tipus d'actuacions.
Ha vosté també de tindre en compte que estem parlant d'una problemàtica nova, no vol dir que les zones LIC siguen exclusivament protegides, poden tindre també alguna possibilitat de què tinguen un ús distint a una estricta protecció.
I del que es tracta de què fem una combinació de tal manera que alguns usos es puguen fer en estos terrenys sense desvaloritzar, sense desactivar, per dir-ho d'alguna forma, el concepte i la idea que estos paratges han de tindre.
Però, bo, clar que ahí comptem este territori, a l'hora de fer el balanç brillant que es fa ací, com no podia ser d'una altra forma, a l'hora dels espais protegits.
Jo sé que a vostés els poden.
.
.
els companys meus de govern i actual diputat els ha dit a vostés que en algun moment plantejaven, l'oposició plantejava, fins un percentatge de protecció que hui, afortunadament, hem pogut inclús superar-la.

A mi em pareix que això és un pas, és un pas, que en esta comunitat qualsevol persona sensata ha de reconéixer.
Que hui tinguem una xarxa de protecció que tinga més de 90 espais protegits i que tinguem en estos moments ja 15 parcs naturals, a part d'altres fórmules de protecció, expressa la voluntat conservacionista d'este govern, expressa el que hem aconseguit, amb dificultats però hem aconseguit, defensar i protegir els espais més emblemàtics de la nostra comunitat.
I, tanmateix, en esta mateixa senda anem a continuar ampliant el número d'hectàrees que hi ha en esta comunitat per a què tinguen la salvaguarda i la protecció adequada.
I la utilització que anem a fer de les zones LIC van a ser utilitzacions responsables, buscant sempre que els conflictes puguen plantejar-se de la manera més reduïda possible, i utilitzant tots els informes d'impacte ambiental precisament per al que estan, per a intentar defensar i calibrar la millor ús del territori.

Clar que en els informes d'impacte ambiental anem a continuar sent rigorosos, perquè per a això estan.
I anem a procurar fer poquetes concessions de ninguna classe perquè, a través d'un impacte que siga afirmatiu, a la millor puga colar algú alguna actuació no desitjada en el territori.
Però s'ha vingut fet aixina, s'ha vingut fent aixina.
I açò, afortunadament també, no és una qüestió de criteris polítics sinó de tècnics que estan treballant precisament en eixe terreny, i estan fent-ho des d'una vessant absolutament tècnica i, certament, amb els criteris polítics corresponents, però buscant que tinguen l'efecte i que complisquen la finalitat que han de complir.

I per últim, no sé si m'he deixat algunes de les coses que vostés han plantejat, però com n'hi ha encara un altre torn, doncs si n'hi ha algun problema vostés m'ho plantegen i jo tornaré a eixir a concretar en la mesura de les meues possibilitats; perquè algunes de les coses que han plantejat jo crec que no seria tampoc honest donar ací una resposta immediata, perquè són qüestions que les anem a vore en el contingut dels projectes de llei que anem a aprovar i, sobretot, en les actuacions diàries que des de l'administració anem fent.
Però jo vaig a estar absolutament receptiu que en eixe procés puguem anar compartint inquietuds, preocupacions, i certament, per part del Govern, arreplegar-les.

I volia dir una última reflexió que s'ha fet al final que no ens preocupa l'aigua ­me van a permetre que acabe en una certa ironia­ l'aigua dels rius valencians, que van a parar a la mar.
Ens preocupa relativament això, perquè desgraciadament els rius nostres, els valencians, no arriben amb l'aigua que havien de tindre a la mar.
Però no ens preocupa molt eixa aigua.
Ens preocupa més l'aigua de l'Ebre que sobra que vinga a la nostra comunitat.
Eixa aigua ens preocupa més.

Gràcies.
*(Alguns aplaudiments)*

 

**La senyora vicepresidenta primera:**

 

Moltes gràcies, honorable conseller.

Sí.
Per a rèplica, té la paraula, pel Grup Parlamentari Socialista, el senyor Sanmartín.

 

**El senyor Sanmartín Besalduch:**

 

Gràcies, presidenta.

Primer que res, senyor Blasco, dir-li que jo no busque discrepàncies, ni tinc la potencialitat per a fer-ho entre vostés, entre consellers.
Jo citava García Antón com a predecessor seu en el tema de territori i de vivenda, i el que intento és explicar realitats objectives i concretes.
Allí hi havia un projecte d'ordenació de territori i sòl no urbanitzable, i vosté vol introduir unes millores, ara ens ha concretat que sense desnaturalitzar el projecte de llei anterior.
Jo li insistisc i li demane una cosa: per favor, el tema de la Llei de sòl no urbanitzable de 1992, compte amb el principi liberal de tot és urbanitzable a excepció d'allò que estiga protegit o tinga un risc natural.

Respecte al medi ambient, ha tornat a insistir vosté en dos qüestions.
El tema dels parcs naturals jo no l'havia comentat però sí que li vull dir breument una cosa.
Vosté ens ha anunciat fa pocs dies, i ara ho ha tornat a fer, la creació de quatre nous parcs naturals.
A mi em pareix correcte i tindrà, evidentment, en això el nostre recolzament.
Però, atenció, el que a mi em preocupa realment és que, encara que siga important crear nous parcs naturals, l'important, l'important, el realment important, és omplir-los de contingut, i això vostés no ho han fet.
Vol dir dinamitzar-los com cal, invertir el que s'ha d'invertir, tindre en compte les juntes rectores, cosa que no ho han fet, i convertir-los, diríem, en definitiva, en espais de referència dins del seu àmbit.
I això és justament el que vostés no han fet.
Estan *ningunejant* contínuament les juntes rectores, ni les escolten ni les reuneixen.
Encara no s'ha aprovat dins de la major part de parcs els plans rectors d'ús i gestió, i els recorde que la llei diu que s'han d'aprovar en el termini de dos anys des de la declaració del parc.
Però sobretot el tema és que no hi ha ni un duro per a invertir.
Vosté em surt que, bé, a través de la iniciativa privada amb convenis i tal.
.
.
Vorem com acaba la qüestió.

No ha dit res vosté encara, ha parlat del tema forestal, i jo li demane: quan aprovaran el Pla general d'ordenació forestal a la nostra comunitat?
Vosté sap millor que jo que és un document improrrogable, i és improrrogable perquè únicament amb ell podrem racionalitzar les actuals demarcacions forestals.
podrem incrementar l'actual superfície forestal, podrem frenar l'erosió, però sobretot, i d'una vegada per totes, podrem impulsar definitivament el que vosté anomena la gestió sostenible del sector.
Aproven, presenten este Pla general d'ordenació forestal.

I per cert, una cosa.
Mire's les vegades que s'haja de mirar l'inventari forestal valencià, que és l'autèntic registre oficial sobre la matèria.
Faça-ho de veres i vorà com més d'un milió d'hectàrees forestals ­no ho dic jo, ho diuen vostés­ no registren ni la més mínima poda ni neteja selectiva, recomanada en qualsevol manual.
Mire's també els informes de la Conselleria de Medi Ambient, on s'adverteix clarament que el 80% dels monts valencians encara no tenen cap tipus, cap, cap, de tractament per a evitar erosió, etcètera, i tal.

I per últim, ja que ha dit allò dels parcs naturals, vull que m'aclarisca un poquet el tema si tindrem algun dia per primera vegada a la nostra comunitat el primer parc nacional.
Me referisc a les Illes Columbretes.
Vosté.
.
.
sé el que ha dit vosté, però vull que parle més clar i pla.
Ha dit que si és parc nacional podem perdre una capacitat de gestió que tenim sobre l'espai.
Jo pense que es pot col·laborar entre les parts, ministeri i administració autonòmica.
Però vull que em diga una altra cosa important per a la gent de Castelló: Què passarà en el tema de la pesca tradicional, si ho han tingut en compte o no, com repercutirà i tal.
Ho estan esperant.

I per últim, i amb això ja acabe, ha insistit de nou en el tema de la vivenda.
Per a mi és un tema importantíssim.
Però jo pense, senyor conseller, que podem fer les coses més senzilles.
Aquí el que es tracta és d'establir una ratio mínima entre vivenda lliure i vivenda protegida, i la qual, ho sap vosté igual que ho sé jo, sols se pot aconseguir de dos maneres, amb pla o sense pla de xoc, de dos maneres: O directament, és a dir, per imperatiu legal, recollint com a modificació puntual de la RAU.
.
.
Jo des d'aquí li anuncio que el Grup Parlamentari Socialista presentarà una proposició de llei, amb objecte d'actualitzar i complementar la Llei 6/94, reguladora de l'activitat urbanística.
Per tant, sols de dos maneres.
O directament per imperatiu legal, obligant que els nous plans generals d'ordenació urbana es destinen al percentatge, que vosté ja ho ha dit, o indirectament.
Em refereixo a què, *indirectament*?
Que els ajuntaments, prèviament, prèviament ­perquè no està succeint, senyor Blasco­ a la presentació de programes establisquen unes bases de reserva mínima d'espai per a vivenda protegida, i que han de complir totes aquelles empreses que opten a urbanitzar.
Ja parlarem dels percentatges, si del 40, 50 o tal.
I, evidentment, l'alta ponderació que a aquest criteri s'ha de donar en els barems d'adjudicació.

I ja acabe estos vint segons que em queden.
Resulta que ara vosté demana uns esforços als ajuntaments; inclús, cosa que em pareix correcta, pretén premiar-los perquè fomenten la vivenda protegida.
Però jo li recorde una cosa, que no fa ni cinc anys que en aquest mateix parlament, a través de la Llei d'acompanyament de pressupostos de l'any 1998, els varen llevar als ajuntaments dos dels millors mecanismes que la Llei reguladora de l'activitat urbanística, l'originària, els donava per ajudar-los a complir precisament la tasca que ara vosté els encomana.
Suprimiren la participació pública dels ajuntaments.
.
.

 

**La senyora vicepresidenta primera:**

 

Vaja acabant, senyor diputat, si és tan amable.

 

**El senyor Sanmartín Besalduch:**

 

Ja acabo.
.
.
.
I obligaren als ajuntaments a pagar els costos corresponents a l'urbanització del 10%.

Per últim, dir-li que per favor aproven també d'una vegada per totes el reglament de gestió, que no està aprovat, no està aprovat.
Instrument necessari per a definir millor la figura de l'urbanitzador, competències, facultats, etcètera; guanyar en seguretat jurídica que és importantíssim a l'hora de les alternatives, i, sobretot, evitar l'ocultisme i la discrecionalitat que en certs concursos, en certes pliques, es produeix, en detriment del consumidor, que és el comprador de la vivenda.
*(Aplaudiments des d'un sector de la Cambra)*

 

**La senyora vicepresidenta primera:**

 

Gràcies, senyor diputat.

En representació d'Esquerra Unida-Els Verds, té la paraula el senyor Arnal.

 

**El senyor Arnal i Ibáñez:**

 

Novament les paraules del senyor Blasco són molt conciliadores i molt amables, i està molt bé eixa coincidència en desitjos, en objectius, en lèxic.
Tot això, evidentment, s'ha de saludar com a molt positiu, però els fets estan tossudament ahí.
I lamentablement jo no puc deixar passar per dalt coses que estan passant dia a dia, que estem patint la degradació del nostre territori, que l'administració hauria de fer coses per evitar que se consumaren determinades agressions ambientals i no està fent-ho, i eixes degradacions estan ahí.
I qui governa són vostés.
Perquè està molt bé de dir: "anem a treballar junts".
Treballar junts, però vostés tenen, clar, la majoria absoluta, governen, i tenen poca receptivitat a les propostes que no siguen seues, fins ara, ara vorem si ara canviarà, i els fets són responsabilitat de qui governa, dels que hi ha ara.
Aleshores li vull dir alguns casos que estan passant ara mateix i que em preocupen molt.

Per exemple, ports esportius com el de Campomanes, que si se materialitza suposarà la destrucció d'un ric ecosistema litoral submarí, zona LIC, que se vorà greument afectat per esta construcció.
L'Albufera d'Orpesa, una zona humida valuosa, que han detingut, han aconseguit parar les obres, perquè un grup conservacionista, vaja no precisament la inspecció de la Conselleria de Medi Ambient sinó un grup conservacionista, ha hagut de recórrer als tribunals per què no se consume una agressió molt forta a un paratge natural valuós, una zona humida reconeguda.
O la zona de la Renegada d'Orpesa, que encara està a temps vosté si vol de paralitzar les obres que estan ja imminents, basant-se en unes reglamentacions urbanístiques anteriors a tot el que s'ha fet en matèria de regulació ambiental i que, per tant, n'hi ha motius més que sobrats per a revisar.
O la zona del Prat de Cabanes i les Salines de Calp ­que algun cas d'estos crec que li sonarà­, on ahí les zones protegides, sense una adequada zona d'esmorteïment d'impactes, se volen encerclar d'una sèrie de construccions que literalment no entren en la zona protegida, però el que fan és estrangular i amenaçar la pervivència d'eixes àrees protegides.
Ahí també caldria plantejar unes mesures de protecció adequades.

I respecte els parcs eòlics, bé, tot el que vosté m'està dient, però no, s'haguera pogut fer perfectament eixa aplicació escalonada.
I justificar coses com per exemple que la meitat del territori valencià no s'haja estudiat la seua viabilitat, tota la part litoral, sense ninguna justificació, cosa que obliga a concentrar totes les instal·lacions a l'interior on ja l'impacte va concentrant-se, i ara mateix ja ha eixit a exposició pública, per exemple, la zona número 6, de l'Alt Palància, tota ella, tots els parcs instal·lats sobre zona LIC.

I, bo, el bombeig.
.
.
a mi em preocupava, bé, podem fer molts acudits sobre l'aigua i tal i qual.
Jo li he estat parlant del bombeig d'aigua que s'està fent molts metres cúbics a l'any, milers de metres cúbics a l'any.
I això totalitzen al final hectòmetres cúbics a l'any per dotzenes en zones humides que, torne a dir, no simplement se perden en la mar, és que alteren eixa zona humida degradant la seua qualitat ambiental, salinitzant eixe aqüífer, cosa que és molt preocupant, unit a l'increment també de la nitrificació de les aigües dels aqüífers subterranis, que recentment el seu departament ha presentat un informe en què parla que ja són 200 els municipis que tenen risc greu de nitrificar-se.
Molts ja ho estan i, per tant, van en increment i açò són mesures a actuar ara mateix perquè està degradant-se realment el medi ambient.

Les xifres que li ha donat sobre ozó i sobre CO2 estan ahí, les produeixen vostés, no me les invente jo, i van incrementant-se.
Va a dir que això és positiu?
Eixe és un indicador.
.
.
Hi ha hagut moment.
.
.
tots els indicadors ambientals són positius.
No és cert, la immensa majoria són negatius: sobre la qualitat de l'aire, sobre els residus, sobre àrees concretes naturals.
Siguem seriosos.
Algun, algun n'hi haurà de positiu, però dir que tots són positius, vaja, això és molt atrevit.

I perdone'm que repetisca allò de les zones LIC.
Ara per ara no estan protegides.
No ho estan i, per tant, per favor, no me tornen a dir que el 27%.
Siga rigorós.
De tota manera no vaig a insistir més ací, perquè podem ballar les xifres fins que vostés vulguen.
He fet una sèrie de preguntes concretes sobre este tema, espere que estiguen contestades en rigor, però ara per ara no estan protegides.
Però torne a dir, vosté podria establir mesures cautelars.
Faça-ho, per favor, i si no sap si estan protegides o no, assegure's, perquè en els projectes que ixen de la conselleria que ara vosté gestionarà, ahí se diu que "com no estan protegits es permet que es faça açò", es permet que es facen mines, es permet.
.
.
Clar, en una zona protegida entenem que algunes activitats humanes són compatibles, clar que sí, algunes, però no eixes.
I a més no deuen estar al mateix nivell de protecció que els parcs i paratges, on diu: "clar, en un parc i un paratge natural no es podria fer açò".
Però sí en una zona LIC, perquè de moment no està protegida formalment.
És el que diu el document oficial.
Revise-ho.

I parlem de realitats perquè les realitats són el que hem de vore per damunt de tot l'acord de lèxic, que m'encantaria que siga suprem i que la participació siga efectiva, però que comence a ser efectiva, perquè en projectes tan importants com el Pla general d'ordenació forestal la participació ciutadana, dels col·lectius socials implicats, ha segut molt baixa.
I també parlarem d'eixe tema, no ara, hui, perquè ja veig els números rojos en el rellotge; ja parlarem en debats específics ací en esta cambra, perquè des del grup parlamentari en què jo estic vaig a plantejar preguntes específiques perquè estos temes els aclarim amb calma i amb tranquil·litat, amb dades, amb dades que vostés facilitaran, les seues dades.

Perquè ací, l'estratègia que està havent és, quan l'oposició diu unes dades, de repent, qui contesta per part de l'administració en trau uns altres i diu: "Estos són més nous i són millors".
Bé, d'acord, no anem a discutir.
Faciliten vostés les dades, les últimes, les seues, ben contrastades, com més prompte millor, i després d'haver-les sospesat i analitzar les seues fonts, discutirem sobre elles.
Però inclús aixina li recorde que sobre els LIC, sobre les àrees protegides vosté ha mentit ­he de dir-ho aixina­, i també va mentir el senyor president, el senyor Francisco Camps el dia, un dia tan solemne com .
.
.

 

**La senyora vicepresidenta primera:**

 

Senyoria, vosté mateix ho ha dit, que se li estava acabant el temps.
Si és tan amable.
.
.

Gràcies.

Per a contestar als grups, té la paraula l'honorable conseller, senyor Blasco.

 

**El senyor conseller de Territori i Habitatge:**

 

Moltes gràcies, senyora presidenta.

Molt breument també.
Per contestar puntualment algunes de les últimes qüestions.

Senyor Sanmartín, no tot és urbanitzable, estiga vosté tranquil per eixa banda.
O siga, no pensem ací que és que tot, inclús els terrenys d'ús agrícola, és urbanitzable en principi.
No tot és urbanitzable.
Tenim afortunadament una legislació que diu el que és urbanitzable i el que no és urbanitzable.
I, per tant, mosatros anem a ser rigorosos amb eixa legislació.
És més, anem a millorar els criteris conservacionistes respecte a la legislació actual a través de la proposta que els he fet.

El parc natural de Columbretes, que a vosté jo sé que li preocupa i que vosté és un tema eixe que el sent viu.
Mire, el Govern i la conselleria en concret no estem en contra que això puga declarar-se en algun moment parc nacional.
Però el que volem és estudiar-ho d'una forma seriosa per a fer compatible que les competències que tenim en esta comunitat autònoma sobre les illes Columbretes no desapareguen del nostre àmbit.
I és possible buscar una fórmula en què ens puguem entendre, sobretot, a nivell de representació i a nivell competencial.
Però vosté sap que estes illes, esta reserva natural té una certa complexitat perquè, a més, ahí n'hi han una sèrie d'administracions que compartixen actuacions ahí, des de Marina a altres que són de Costes, altres que ens corresponen a nosaltres i altres que corresponen a Medi Ambient i, fins i tot, a altres administracions.

Estem estudiant la manera.
.
.
creguem que el grau de conservació que tenen en estos moments les illes Colum-bretes és espectacular en relació amb les etapes precedents.
Ací la gent ha de tindre encara en la memòria que eixe era un arxipèlag que servia en algun temps, com vosté molt bé sap, d'objectiu de tir per a les forces armades.
I, afortunadament, això s'ha anat recuperant.
Hui en dia està tot lo món molt content del nivell que n'hi ha.
I el que sí que és cert és que podríem, a la millor, inclús ampliar el nivell de protecció de les illes Columbretes.
Anem a vore-ho.
I, sobretot, el que nosaltres volem és que això es faça compatible amb no entrar en contradicció amb una sèrie de col·lectius que també necessàriament han de veure preservats els seus interessos.

Mire vosté, el que ha dit també dels parcs naturals.
És cert, anem a donar-los major protagonisme a les juntes rectores.
Anem a buscar una reorganització dels patronats i de les juntes rectores que estan en els parc naturals perquè tinguen un major nivell d'activitat i de participació.
I anem a procurar, després d'una etapa que ha segut conservacionista, que hem declarat molts llocs emblemàtics en la nostra comunitat de protecció natural, anem a procurar que dignifiquem les instal·lacions i millorem el grau d'accés, de participació i de coneixement d'eixos parcs naturals.
Perquè creem que eixe privilegi que tenim en esta comunitat no sols ha d'estar en un àmbit reduït i, moltes vegades, perquè les instal·lacions no tenen la dignitat necessària.
Anem a fer un impuls en esta legislatura per millorar, perquè sabem també que quan més ho coneguen, fonamentalment les colònies escolars, major interés van a tindre també per identificar-se i augmentar la seua consciència i la seua sensibilitat pels temes mediambientals.

Sobre el Pla forestal pel qual s'ha preguntat, tinguen vostés la seguretat que és un pla que l'anem a aprovar molt prompte i que jo el portaré a la consideració de tots vostés perquè el puguen també conéixer, perquè és un pla sobre el qual s'ha estat treballant molt de temps.
Però no diguen vostés que no s'haja participat, perquè és que inclús en l'únic organisme de participació que existix almenys en la conselleria, van aprovar l'avantprojecte en el seu moment.
Que després entre quinze que n'hi han, n'hi haja dos que discrepen.
.
.
És que la unanimitat a la búlgara, afortunadament en el nostre país no es dóna.
Però, el ben cert és que ahí s'ha fet un treball que estem ara ja en condicions de presentar-lo i el presentarem inclús perquè tot lo món puga opinar sobre la qüestió.

La degradació del territori que vosté planteja.
Ens preocupa també això, però jo crec que no hem de quedar-nos només.
.
.
Qualsevol agressió al territori hem de procurar evitar-la, però nosaltres el que hem volgut assenyalar és que s'ha fet un esforç molt important en els últims temps.
I n'hi han algunes qüestions que d'alguna manera jo crec que se tendix a exagerar-les.
Per citar algun dels dos o tres casos que vosté ha assenyalat que són preocupants, però que hem de trobar la fórmula amb què això ho puguem fer compatible.
Perquè, per una altra banda, vosté també sap que estem en un estat de dret, a on no és suficient que un senyor o un col·lectiu, per respectable que siga, plantege una denúncia si després els tribunals corresponents no la formalitzen, no la substancien i no donen la raó.
Perquè alguns dels casos que vosté ha assenyalat són casos que amb tota la legitimitat hi ha hagut gent que ha presentat una denúncia.
Però no se pot requisar en base a una denúncia que encara no s'haja substanciat judicialment, en alguns casos que vosté ha plantejat de la Renegada i d'Orpesa.

Però el camp de Campomanes que vosté assenyala.
Mire, jo ignorava eixe tema, i quan vaig vore que va eixir me vaig, com tinc la meua obligació, preocupar per la qüestió esta.
He parlat amb la persona directament responsable d'això, i me diu que en els pitjors dels casos eixa actuació que se va fer allí pot afectar un 0,2% de la colònia de posidònia que n'hi ha allí, i que inclús una part substancial se pot traslladar, com s'ha fet altres vegades, a altres llocs.
Bé, nosaltres tenim una cobertura en el nostre litoral de posidònia molt important, però que no ha tingut cap agressió.
Inclús algunes vegades he escoltat jo per ahí fins i tot a algú que escrivia que ahí s'havia introduït no sé quin tipus d'alga que anava acabar amb ella.
És fals això.

Llavors, cal tindre en compte que si podem inclús reduir eixe impacte mínim del 0,2% sobre la posidònia en eixa zona, el reduirem, però vostés també han de pensar que ací hi ha una demanda de caràcter turístic que només amb les actuacions que porten en marxa des de la conselleria i des del departament corresponent no arriba a arreplegar ni el 20% de la demanda que n'hi ha.
I la importància en les nostres actuacions està en fer compatible usos de caràcter turístics que no siguen agressius front al medi ambient i procurar que l'impacte siga el menor possible, però com hem dit al principi.

Perquè si estem d'acord amb la terminologia, al final quan estem volent mantindre un model de desenvolupament sostenible, hem de fer que s'equilibre un desenvolupament econòmic raonable, sense el qual no hi hauria progrés econòmic, amb un respecte al medi ambient que siga conseqüent, perquè actuacions o posicions estrictament puristes farien inviable qualsevol creixement com el que hem tingut en la nostra comunitat, i que, per una banda, cal preservar-lo i, per una altra, fer-lo amb el màxim respecte.

En eixos punts van a tindre vostés oportunitat de trobar-mos al llarg d'esta legislatura.
Inclús els avance que aquelles posicions que vostés avancen que vinguen a enriquir i que vinguen a millorar les posicions que nosaltres volem fer, ho anem a fer.
Perquè el compromís d'este govern a millorar sensiblement les condicions mediambientals, la protecció dels nostres recursos naturals i fer una política de planificació territorial i urbanística que no vaja en contra dels interessos del futur de la nostra comunitat ­els ho assegure­, és un compromís ferm que jo personalment vaig a respectar i dur a terme, i que, per una altra banda, este govern ho farà al llarg d'esta legislatura, com s'ha vingut fent també en les anteriors.

Perquè, afortunadament, esta comunitat és una comunitat que hui en dia disfruta d'un progrés econòmic, d'un desenvolupament econòmic, d'una estabilitat política, d'unes millores de benestar social i de servicis socials que fan absolutament hui viable que pugam detraure recursos per a millorar el nostre territori i les nostres condicions mediambientals.
Ja voran vostés com va ser aixina en esta legislatura.

Gràcies.
*(S'escolten unes veus que diuen: "¡Muy bien!
".
Aplaudiments)*

*(Ocupa la presidència el president, senyor Julio de España Moya)*

 

**El senyor president:**

 

Muchas gracias, señor conseller.

Bien.
El punto 6, que es la comparecencia del conseller de Sanidad, pasa al primer punto del orden del día del próximo Pleno, que comenzará el día 24, a les diez y media de la mañana.
Lógicamente, el calendario lo iremos reajustando según la duración de las comparecencias, procurando posponer el debate de formación de nuevas comisiones y reajustando el calendario del próximo Pleno.

S'alça la sessió.

*(S'alça la sessió a les 14 hores i 10 minuts)*