Just%C3%ADcia%673874.09.30%20macro.html





Comissió de Justícia, Governació i Administració Local realitzada el dia 30 de setembre de 2016.
Comença la reunió a les 10 hores i 10 minuts.
Presideix el diputat senyor Luis Santamaría Ruiz.
Reunió número 10.

La senyora secretària:

(Inoïble) .
.
.
llista per vore si tenim quòrum.

(La secretària passa llista per tal de comprovar si hi ha quòrum)

El senyor president:

Gracias.

Buenos días a todos.

Antes de empezar con el primer punto del orden del día, si les parece, por dejar constancia del acuerdo que hemos alcanzado todas las personas en orden a modificar el orden del día de la comisión del día 14.
A propuesta del Grupo Socialista y con el acuerdo de todos los partidos hemos acordado ampliar y le solicitamos así al letrado que quede constancia y que en la medida de que sea su responsabilidad, pues que lo tramite oportunamente.

Incorporar el trámite de comparecencia pública de las personas dentro de la Ley de creación de la agencia de seguridad, y espero haberlo dicho bien.
Con lo cual, se mantendría el orden del día previsto y se añadiría para el día 14 ese punto.

¿Si no hay ninguna objeción?

La senyora Marcos Puig:

Sí, señor presidente, perdone.

No hay ninguna objeción con respecto a este punto, pero yo quisiera que constara en acta que el Grupo Parlamentario Popular va a presentar una queja a la Mesa de las Cortes porque nos hemos dado cuenta que, frente a una solicitud del Grupo Parlamentario Popular de algunas iniciativas, el mismo día que otros grupos parlamentarios, las iniciativas del Grupo Parlamentario Popular se han visto en una mesa de las Cortes posterior.
Con lo cual, no entendemos si eso les ha pasado también a otros grupos o no, pero le ha pasado al Grupo Popular y lo vamos a hacer constar y vamos a presentar un escrito a la mesa.

Gracias.

El senyor president:

¿Pero en relación con qué…?
¿Con las comparecencias?

La senyora Marcos Puig:

Comparecencias que hemos pedido nosotros.

El senyor president:

Bueno, pues queda reflejada la protesta o como se considere del Grupo Parlamentario Popular.

El senyor president:

Pasaríamos, en primer lugar, a la Â«lectura i aprovació, si escau, de l'acta de la reunió anteriorÂ».

Tienen ustedes en su documentación el acta.
Entiendo que si no hay ninguna objeción, la daríamos por aprobada.
Con lo cual damos por aprobada el acta de la reunión anterior.

Y pasaríamos al segundo punto del orden del día, que es la comparecencia del director de la Agencia de Seguridad y Respuesta a las Emergencias, per a informar sobre les condicions de risc d'incendis forestals derivats del canvi climàtic, i en especial per les condicions climàtiques dels darrers mesos, sol·licitada a petició pròpia.

El senyor Subiela Chico:

Señor presidente, me gustaría…

El senyor president:

Sí, sí.

El senyor Subiela Chico:

Sí.
Queríamos hacer constar el Grupo Parlamentario Ciudadanos que nosotros también solicitamos la comparecencia del señor José María Ángel, pero, bueno, por algún motivo no está aquí recogida ni la vimos en el listado que había pendiente en la comisión.
Simplemente avisar, hacer constancia de ello para no hacer volver al señor director general para la misma comparecencia que va a pasar hoy.
Y simplemente que se tenga en cuenta.

El senyor president:

Cierto es que lo comentamos cuando estuvimos definiendo el orden del día, y así ya lo expresó el señor Subiela.
Bueno, pues que quede también constancia.

Compareixença del director general de l'Agència de Seguretat i Resposta a les Emergències, senyor José María Ángel Batalla, per a informar sobre les condicions de risc d'incendis forestals derivats del canvi climàtic i, en especial, per les condicions climàtiques dels darrers mesos, sol·licitada a petició pròpia (RE número 11.
949), a la qual s'acumulen les sol·licitades pel Grup Parlamentari Compromís (RE número 28.
295 i 31.
705), pel mateix director general de l'Agència de Seguretat i Resposta a les Emergències (RE número 28.
297) i pel Grup Parlamentari Popular (RE números 28.
303 i 31.
270 ) per a explicar les tasques d'extinció dels incendis ocorreguts al nostre territori durant el mes de juliol, la coordinació, les ajudes previstes i els plans dissenyats per a la reforestació de les zones afectades

El senyor president:

Salvo que haya una observación por parte del compareciente o por parte del letrado, daríamos por acumuladas todas las comparecencias.

Y procederíamos, pues, a los puntos 2 y 3 del orden del día.

Tiene la palabra don José María Ángel.
¿Sin límite de tiempo?
Sin límite de tiempo.

El senyor director general de l'Agència de Seguretat i Resposta a les Emergències:

Bon dia.

Moltíssimes gràcies.

I en primer lloc, vull transmetre'ls a tots vostés que és un plaer i una satisfacció estar davant de tots vostés.
Ho vaig dir cada vegada que vostés m'ho han demanat o hi ha hagut iniciativa del govern.
Soc un gran defensor de l'acció parlamentària.
Crec que l'acció parlamentària fonamenta sense dubte el nostre estat democràtic.
I he sigut parlamentari, com vostés saben, alguns anys, i crec que aleshores la solidesa de donar compte al legislador que ha de fiscalitzar les tasques governamentals és un instrument per a donar solidesa.

Basat en este principi, els he de dir que és a més un honor estar davant de tots vostés.
I, com molt bé dia el president de la comissió, el senyor Santamaría, bé siga per la demanda que va fer el Grup Popular, bé siga per la demanda que va fer el Grup Compromís, o bé siga per esta no trobada del Grup de Ciutadans o la de qualsevol, que sàpiguen que jo vindré tantes vegades com vostés m'ho requerisquen.

És de veres que estem vostés i nosaltres subjectes a un estricte moltes vegades reglament i que impedix certa fluïdesa en el que haurien de ser unes relacions.
Però, en fi, els reglaments estan per a complir-los i no per a votar-se'ls, sense dubte, perquè després tenim alguns problemes.

Però, en qualsevol cas, que sàpiguen que és una satisfacció.

I volguera començar agraint a tots els actors que han estat treballant des de l'1 de gener fins al dia 29 de setembre al voltant del tema de l'emergència, i més singularment al que és el tema del balanç d'incendis, als milers de professionals, bé siga en l'extinció, bombers i bombers forestals, fuerzas y cuerpos de seguridad del estado, policías locales, protección civil, gent de l'emergència de la sanitat, totes aquelles persones, bombers forestals, agents forestals, helitransportadas, helicópteros, avions, tots aquells que ens han ajudar a minimitzar el factor de risc.
I ha de ser el meu reconeixement personal per tot este conjunt de professionals.

Com sempre m'agrada explicar, vinc a fer balanç.
Per tant, fer balanç és un estudi comparatiu de les circumstàncies que hem tingut en una situació i els factors que han intervingut en este procés per a tractar de preveure la seua evolució.
I això és el que mos diu la reial acadèmia del concepte d'Â«evolucióÂ».

Com veuran vostés, en el groc, són les tres idees força que vull donar-los en esta representació.

No hi ha campanya d'estiu, ho vaig dir la primera vegada que vaig vindre davant les seues senyories.
No tenim campanya d'estiu, a pesar que fem una presentació i, per descomptat, ho observaran, i esta vegada a la presentació hem convidat, el govern, a tots aquells que podien ajudar-nos en un moment determinat o podrien recolzar-nos.
La campanya dura tres-cents sixanta-cinc dies.
I l'explicació és fàcil, anirem mirant-ho.
Recordaran vostés que els vaig parlar del canvi climàtic.
El canvi climàtic va a condicionar totes les accions del ser humà i també en la lluita en l'extinció.
El canvi climàtic.
Recordaran que mentre molts de nosaltres estem preparant el dia de Nadal, la nit de Nadal al voltant de les nostres famílies, o amics o en la soledat, la cortina Cantàbrica i el País Basc estava plena d'incendis al mes de desembre.
Feia més de trenta anys que no havien tingut incendis.

Per tant, este canvi climàtic, que també ha afectat el nord de l'estat espanyol, també ens ha condicionat, com vorem al llarg de la presentació.

Per tant, diem que els operatius funcionen els tres-cents sixanta-cinc dies a l'any.
I a partir d'ahí tenim una tasca molt desenvolupada en estos consorcis, en les conselleries de medi ambient, a través d'una acció que porta la Generalitat valenciana en tot el seu component autonòmic, en totes les seues competències, que es treballara en els protocols.
Protocols és un instrument que diu qué tenemos que hacer cada uno y cuándo lo tenemos que hacer.
Qué tenemos que hacer y cómo lo tenemos que hacer, en les 120 agències que operen tres-cents sixanta-cinc dies i treballem en el concepte del Â«pla especialÂ».

El pla especial és un document que diu cada un dels actors quan hem d'operar, i és un document viu, és un document obert, és un document que cada vegada es millora per la interacció de cada un dels operatius, un document que es diu Â«pla especialÂ», un document que coneixen tots els actors i que els diu quan han d'operar, tres-cents sixanta-cinc dies, un pla especial i fonamentalment hem de treballar en una paraula que moltes vegades està amanida, que moltes vegades el ser humà la utilitzem molt, que és la Â«coordinacióÂ».
Si no hi haguera coordinació, si no hi haguera una estricta coordinació entre les institucions, entre els consorcis, entre l'estat, entre el govern, entre tots aquells, estaríem condemnats al fracàs.

Esta comunitat autònoma va a encetar, ha posat uns punts i instruments que han sigut, que són copiats per altres comunitats autònomes.
Tenim una única xarxa de comunicació, propietat de la Generalitat valenciana, i que en el moment que actuem en l'emergència al voltant d'esta línia de comunicació sap el que ha de fer.
I això ha sigut un gran avanç, en què els resultats optimitzem, minimitzem, millorem la nostra resposta.
No ho garantim, miracles no n'hi ha.
Però sí que és cert que ens ajuda a minimitzar el factor de risc.

Hem estat treballant.
Ens presentàrem a estos tres-cents sixanta-cinc dies en dos circumstàncies.
Hem incrementat els mitjans.
Les partides pressupostàries s'han augmentat en un 21%.
I hem tingut un reforç de brigades al llarg de l'any.

Recordaran vostés, els he posat, que és el post-it groc que tenen ahí baix, que quan baix comparéixer, els ho he dit abans, que ja vaig advertir del canvi climàtic que anàvem a tindre i que tots els tècnics, totes les universitats valencianes, totes les organitzacions internacionals, les institucions que treballen en el clima, bien sea por la corriente del Niño, bien sea por la corriente sahariana, bien sea por los vientos tórridos, por las altas temperaturas, por la sequía pertinaz que tenemos, se posaven en una situació distinta a la que tenim.

El primer factor que ens ha de dir són les condicions que treballen en un gran incendi.
Hi ha quatre factors que ha adoptat sempre la comunitat internacional, la comunitat que treballa, i hem introduït un nou factor.
Els factors són: el clima, l'evolució del clima, ens va a condicionar en l'extinció d'incendis; la massa forestal o el combustible, no és el mateix un incendi en un lloc que en un altre; l'orografia, no és el mateix en un lloc que en un altre, com les seues senyories voran; i hem introduït un element que per a nosaltres ens pareix que està condicionant alguns incendis, concretament el de Benitatxell i Xàbia, que és la interface, que després els explicaré la definició que hi ha.
És un nou factor que la comunitat científica introduïx com a factor.

Per tant, anem a començar en el primer factor.
El tema de l'evolució climàtica.
Si veuen vostés l'evolució que hem tingut nosaltres, tenen vostés que l'onada de calor va ser al juny i al mes de setembre.
Hem tingut unes altes temperatures i una gran sequera a tot l'estiu.
I hem estat en unes condicions fora del que ha sigut la vella tradició normal.
I açò ha sigut el gran factor que ha introduït en el concepte dels incendis.

Un estiu càlid, caracteritzat per les elevades temperatures més allà del normal, el que accentua si cap més el concepte de canvi climàtic i ens condiciona el comportament en l'extinció.
Si veuen vostés les puntes, l'incendi de Benitatxell i Bolulla, que és el que té un cercle blau, és un dels dies de màxima temperatura.
Temperatures més enllà de 40 graus.
Vents de més de 40 quilòmetres/hora.
I una taxa d'humitat que estava al voltant del 10% el dia de l'incendi de Benitatxell.

Però si anem a l'incendi de Carcaixent, de Xella, en Carcaixent i esta zona, que es va produir també, era també un dia d'una situació d'una extremada ponentada.
Canvi climàtic.

Miren vostés tot el groc que teníem de l'onada de calor estos dies.
Quan parlem de saharià, corrent saharià, no sols parlem d'una peça de vestir, sinó també parlem d'un corrent que és el que més ens ha influït.
És de veres que hem tingut influències en el que els valencians parlem de ponentades.
És de veres que parlem d'influències climàtiques.
Però hem introduït un element fins ara poc freqüent en la lluita contra els incendis, i eren estos corrents saharians.
Per primera vegada un factor que sols podia produir-se a determinades comunitats autònomes, com era Canàries o com era Andalusia, que eren, per la seua proximitat, eren receptors d'estos corrents d'aire.
Els distingiran vostés perquè els que han d'aparcar el seu automòbil moltes vegades a la via pública, quan s'alcen pel matí trobaran que hi ha com una espècie d'areneta al seu voltant.
Eixe dia és el dia d'un corrent calent de pols saharià.

I això ens ha condicionat moltíssim als quatre incendis, que n'hem tingut cinc, i després els contaré.

Per tant, estem continuant analitzant un dels primers vectors, que és el canvi climàtic, però l'any hidrològic ha segut extremadament sec.

Totes les associacions agrícoles, totes les associacions empresarials, totes les associacions…, els alcaldes, ajuntaments, organitzacions polítiques, tothom, la comunitat científica, ens parla d'un any extremadament…, l'estrés hídric que se sol dir.

Miren vostés l'evolució no a soles en el temps, les pluges que han caigut, quan han caigut, miren vostés en els anys 1998, 1999, que tenim les últimes piràmides d'aigua més fortes i miren vostés en quina situació ens trobem ara.
La precipitació mitjana és de 277 i el dèficit en estos moments és del 45%.
Probablement és una de les coses que més ens va a afectar per als pròxims anys en l'evolució no a soles del nostre…, de la nostra comunitat, sinó probablement d'Europa i de l'estat espanyol, el tema de l'estrés hídric que patim.

Continuem parlant en les…, la distribució temporal.
La distribució temporal ja saben vostés el refrany que molts dels seus pares dien: Â«plou poc, però quan plou, (veus) plou prouÂ».
Miren vostés l'evolució.
I a més, no plou a tot el…, a la nostra comunitat plou el mateix dia, a la mateixa hora i amb la mateixa intensitat.
Ho refrescaré després en alguna…

El divendres passat tinguérem incendis al nord de la nostra comunitat, un poc més baix algunes pluges torrencials amb inundacions i uns quilòmetres més baix tinguérem que evacuar, tot en la mateixa vesprada, a 25 ciutadans xinesos que venien de Barcelona i que varen ser atropellats per un camió de…, per un camió en l'A-7 i tinguérem de traslladar-los.
En eixe moment tinguérem de donar resposta a estos tres incidents.

Però estàvem parlant de la pluja.
Miren vostés l'evolució que hem tingut.
Tenim un dèficit…, un acumulat en…, que les ultimes tronades… Clar, no podem comparar les últimes tronades, però els valors acumulats ens mostren un dèficit generalitzat a tot el territori de la Comunitat Valenciana.

Miren vostés per les comarques.
M'agradaria que es fixaren en esta filmina i en esta distribució de la zona groga.
Observen-la perquè després voran vostés on s'han produït els incendis, podran superposar vostés on tenim els incendis en les taques grogues.
En la zona més vermella és on s'han produït els incendis.
És a dir, que hi ha, sense dubte…, no és perquè ho diga jo, o perquè ho diga la comunitat científica, perquè ho diguen tots els…, les autoritats que fan anàlisis, estem…, són…, este dèficit pluviomètric ens condiciona, com voran vostés, els cinc grans incendis que hem tingut.

Les comarques que presenten el dèficit pluviomètric esta més acusat al litoral, al prelitoral valencià, al nord de la província d'Alacant, algunes comarques de la Ribera Baixa i algunes comarques de la Safor.
En alguns llocs fa quasi un any que no ha plogut.
El dèficit passa del 50% en alguns moments.

L'anàlisi meteorològic de les comarques que vostés veuen ahí indica les zones en què tenim… Continuen mirant on hem tingut els incendis -es voran vostés ahí assenyalats, superposen en la…, en el plànol que tenen al costat-, el incendis on els hem tingut i el dèficit que tenim en les comarques.
Coincidència amb els tres…, amb els grans incendis i les zones amb menys precipitació.

No ho dic jo, ho diu qualsevol diari de la nostra comunitat.
Â«La sequía se agravaÂ», diu l'ABC.
Â«El Júcar y el Segura, las cuencas con los pantanos más vacíos de España.
Â» Â«El julio más seco desde el 2007 en las siete comarcasÂ», ens diu Avamet.
El País ens diu: Â«El 2016, el segundo año más seco en la Comunidad Valeciana.
Â»

L'anàlisi estadística.
Esta és una…, és un tema en el qual tenen de vore…, perquè anem a parlar dels incendis, del nombre d'incendis.
Certament, va vindre l'altre dia la nostra consellera i va donar compte a les seues senyories de la seua…, en la seua presència, segurament a les preguntes que vostés li varen fer.
I els vinc a dir un poc les mateixes magnituds.
Hem tingut 313 incendis de vegetació, no forestals, però hem tingut 624 actuacions d'emergència per foc: 311 forestals, 313 no forestals.

Però ahí volia jo posar-los l'accent.
Sols el 5% dels incendis, d'estos 624 incendis, la suma de 311 más 313, han supuesto el 95% de nuestra quema.
Recorden vostés en les comarques que s'ha produït.
La qual cosa vol dir que hem actuat en la resta, en les 619 anteriors, amb tota l'eficàcia del món.
No vol dir que en este no hem actuat, perquè ara després voran vostés per què s'han produït els incendis.
Ja hem detectat que un ha segut el canvi climàtic, i hi han hagut altres condicionants que ens han anat condicionant, no perquè no hem actuat.

Però vaig a posar-los un exemple.
El dissabte passat, en el triangle Utiel, Sinarcas, Gestalgar, Benagéber, tinguérem 20 incendis, 20 conats d'incendis, 20 actuacions amb mitjans aeris, amb helicòpters, amb avions, amb UBE, amb brigades, amb bombers forestals.
Tinguérem 20 actuacions provocades pels rellamps.
20.
000 rellamps en 48 hores.
20.
000 rellamps en 48 hores.
Vol dir que el 5%, que és l'1…, estos cinc incendis, que és l'1,6, han produït tota… les 6.
753 hectàrees.

Les dades de la superfície en els darrers anys.
Ahí tenen vostés les darreres… Estes circumstàncies de quién tiempo o qué comunidad autónoma se ha quemado más o menos son rankings de los que tenemos que huir.
Estas cosas només ens introduïxen a comparar.
I saben vostés, que ja ho dia ma mare, que les comparacions son odioses.
Simplement ho dic perquè vostés tinguen estes dades, perquè introduïxen determinats factors en un moment determinat.

Sempre els ho recorde a les seues senyories.
Califòrnia no deixa d'estar, cada cert temps, estar plena de foc.
Canadà fa menys d'un mes s'han cremat 100.
000 hectàrees, repetisc, 100.
000 hectàrees en menys de deu dies.
França ha tingut, per primera vegada en anys, este estiu, a tota la zona del Mediterrani, a la Mediterrània, en llocs tan emblemàtics com Niza, com en platges Saint-Tropez, com platges molt emblemàtiques per al turisme francés -que prou resentit està, vinga de pas- i han tingut incendis.
Però recorden vostés el que els he dit al principi de la cortina cantàbrica, en el País Basc i en…

Les estadístiques mos servixen…, què és el que ha passat en les últimes evolucions.
Tenim una reducció en el nombre d'incendis enfront d'una mitjana.
És el mateix que he dit adés, no vaig a ser contradictori.
Simplement és que jo he vullgut posar-los quan se produïxen els incendis.
Aquella frase que els he dit: els incendis no son para el verano.
Â«Las bicicletas no son para el verano.
Â»

Per tant, voran vostés que en cada mes del nostre any, sempre tenim algun dolor de cap en el tema dels incendis.
Per tant, tenim d'estar preparats i, per tant, les nostres capacitats de resposta deuen ser per a tot l'any.
Certament quan pugen les temperatures, certament quan arriben els períodes…, hi han uns períodes d'extremada gravetat o d'extremat…, allí.

Els grans incendis s'han produït d'una manera seqüencial.
¿Se'n recorden vostés a València, Bolbaite i Carcaixent; Artana a Castelló i els de Xàbia, Benitatxell i Bolulla a Alacant?
Però, curiosament, vull que prenguen vostés…, en la part de baix, que té el roget, agost és l'únic que hem trencat aquesta tendència.
Però si observen vostés, ha sigut també per un descens -un comportament estrany-, un descens de les temperatures al mes d'agost, que vàrem tindre una repuntada al mes de setembre amb alguns dies de les temperatures més altes de tot l'estiu.
Curiosament, això es devia d'haver produït probablement a l'agost i no ha segut així.

Anem a passar als grans incendis.
Hem parlat de quins han segut…, en quines són les condicions.
I els grans incendis…, ¿quines són les característiques generalitzades de tots estos incendis?
Allò que diríem en les matemàtiques, denominador común.
Bé, almenys en les matemàtiques que m'ensenyaren a mi.
Sí, perquè ara han canviat.
El denominador común.
Han segut incendis molt virulents, amb una propagació molt ràpida, amb una càrrega… amb una càrrega de combustible molt forta, de llarga duració els incendis, quasi tots han començat a primera hora de la vesprada.
Si ha hagut una mà de l'home darrere, tinguen en compte que la capacitat d'eixir els nostres operatius ja es reduïx, perquè estos incendis probablement, si se fan a primera hora del matí, la nostra capacitat d'actuació és molt més major.
I tots comencen en un horari a migdia o vesprada, tots els grans… cinc incendis que anem a vore.

Característiques: molt virulents, molta propaga…, una propagació molt ràpida i probablement, en alguns, com voran vostés, en una orografia molt complexa i complicada, llocs inhòspits i de gran dificultat per a poder operar, rampes, laderes del més del 70%.
.
.

Llavors, els posaré una filmina en què vostés comprovaran en quina condicions treballaven.
Condicions molt difícils per al treball.
Miren vostés, si observen -no la puc fer més gran-, però si observen, a mà dreta, aquestes coses que vostés distingixen com a formiguetes allí a mà dreta, són bombers tirant una manguera de baix cap a dalt.
Miren vostés en quines condicions han tingut de treballar: grans pendents.

Per tant, o teníem una gran coordinació amb el mitjans aeris… Ara voran vostés que en alguns moments…, gràcies a la col·laboració de l'estat, gràcies a la col·laboració d'altres comunitats autònomes germanes i properes a nosaltres i gràcies als propis mitjans que té La Generalitat hem pogut operar en els mitjans aeris, però hem tingut, per primera vegada en estos incendis, d'operar molt amb mitjans aeris.
Ha segut una de les característiques.

Una altra de les característiques és que hem vullgut posar…, vull posar que esta vegada no a soles hem treballat en els operatius de l'extinció, els que operen en l'extinció, hem vollgut traslladar tota una imatge, tota una imatge de la resposta logística que se pot anar evacuant.

Per les condicions, en alguns dels incendis -que aniré al detall- tinguérem d'evacuar algun centre hospitalari.
Per tant, tinguérem de recórrer a la conselleria de sanitat perquè evacuara estos 45 d'Aigües Vives, d'un hospital privat que hi havia, per a posar-los a la xarxa, s'incorporaren en 25 minuts, gent amb una tipologia de malalties cròniques molt complexes i complicats.
Tinguérem d'evacuar una residència també de la xarxa pública, de la residència de Carcaixent fins a la residència de Carlet.
Després la vorem.
Se va produir també amb molts solvència.
I també l'evacuació d'algunes…, d'urbanitzacions properes, que ha segut la constant d'alguna d'esta tipologia d'incendi.

La qual cosa vol dir que hem tingut de destacar l'operatiu no a soles en l'extinció d'incendis, sinó també en allò que marcava el protocol, que marcava el pla que jo els he dit al principi i que dia cómo hay que hacer y qué tiene que hacer cada cosa.
És de veres que tenim un comandament únic, que ha segut un altre de les grans fortaleses que té el nostre treball, que és el que coordina i el que diu com se tenen de fer les coses.

Si vostés en la de la mà…, vostés mirant a la seua mà esquerra, voran que tingueren de fer ràpidament, on estava el PMA de Carcaixent, tingueren de fer al seu costat un heliport amb els propis mitjans, tant treballant les brigades de La Generalitat com els bombers de La Generalitat, perquè poguera aterrar, perquè el comandament de l'incendi poguera donar una sèrie de visions perimetrals al voltant per a vore l'evolució de l'incendi.

Hi ha hagut una coordinació permanent, hi ha hagut una coordinació tremenda, hi ha hagut una coordinació en què cada u de nosaltres ha tingut de treballar.
Jo vull destacar este treball, perquè algú de vostés, dels que estan ací, han segut protagonistes.
Hem tingut la presència parlamentària de molts de vostés, o representants dels seus grups, cosa que els ho agraïsc, perquè no hi ha una altra cosa com sentir-se recolzat.
Alguns de vostés m'han trucat per telèfon, també els ho agraïsc personalment.
Però alguns dels seus representants dels grup han vingut allí, de amplio espectro, crec que tots els representants de la cambra, d'esta cambra han vingut a representar-me, alguns senadors nacionals, alguns parlamentaris nacionals, membres del govern -en este cas, veuen vostés en eixa fotografia el ministre d'afers exteriors, el ministre Margallo, i voran una foto que ha segut la realitat-, la delegació del govern, la consellera d'agricultura, el ministre d'afers exterior, la nostra presència i el nostre subdirector general donant les explicacions de com estava evolucionant esta tipologia de…, d'això.

Això són sempre fortaleses.
Quan algú no té esta tipologia, com ha passat -i si vostés veuen la literatura que s'ha produït este estiu-, altres comunitats autònomes, alguns dels actors han posat l'accent d'una falta de coordinació.
Podríem haver tingut altres mancances, però jo els puc assegurar -i tinc de fer-ho palés, que quede en acta-, una extremada coordinació.
Ho he dit en cada declaració, ho va dir el nostre president, el president de La Generalitat.
Un agraïment personal a les comunitats autònomes que han estat… i, com no podia ser…, de l'estat, que actuen amb rapidesa.
Hem mobilitzat tots els recursos.

Miren també un altra imatge molt gràfica: tots els professionals ahí.
Ahí només hi han tècnics, tècnics de La Generalitat, la UME, el director del PMA -en este cas, un tècnic del consorci d'Alacant-, les nostres helitransportades i els nostres bombers de La Generalitat.
Estan tots treballant, distribuint-se la faena.
Eixa és la gran tasca que n'hi ha: minimitzar el risc, distribuint-se sectorialment per vectors la faena que han de fer i, fonamentalment, perquè tinga resultats.

En algun dels incendis -els ho hem agraït-…, en algun d'estos incendis podríem haver tingut alguna gran desgràcia mediambiental i natural, com en algun moment determinat hem patit en la nostra comunitat fa anys, o molts anys o moltíssims anys.
Probablement és perquè s'encertà ràpidament en el diagnòstic, que era fer-se forts perquè no tinguera -després entrarem en el detalls- en algun moment…

La informació puntual.
També vull destacar-ho.
Totes les administracions -i això ho diu algun manual que vaig estudiar jo en la universitat- tenim la tendència de demorar moltes vegades la informació que vostés mos demanen o la informació que mos requerixen els ciutadans.
I hem vullgut posar-li un accent, que també ha segut una continuïtat en l'administració, i és un twitter, perquè el twitter siga creïble… Recordaran vostés que n'hi ha un fenomen curiós en el tema dels twitters, les pàgines interactives, que sempre els estudiosos -i algun dia s'estudiarà-…, com ha segut que una plana informativa, com la d'un ministeri, des de fa molts anys és la més visitada pels ciutadans espanyols.
I això ha segut perquè ha segut creïble.
Quan una cosa no és creïble, pues la gente no lo suele gastar.

Aleshores, hem vullgut donar-li tota la informació, però miren vostés un tuit va rebre 621.
000…, el dia 26 de juliol, va tindre 621.
000 consultes, visites.
I una d'elles, una fotografia aèria d'un helicòpter de La Generalitat, va tindre 98.
000 impressions i alguns retuits -que això alguns ací…, hi ha en la sala experts en estes coses; jo no, els ho confesse, perquè no el gaste- huit mil i escaig reproduccions.

Això vol dir que tenim un sistema a l'abast per a poder-lo fer.
Hem entés que açò era una ferramenta de comunicació vàlida en l'emergència.
Certament, hem seguit alguns paràmetres de la conselleria de transparència, que ens ha condicionat i traslladat algunes de les seues recomanacions.
També hem vollgut tindre un contacte directe amb tots els mitjans de comunicació de la comunitat -tenim una estreta relació- per a traslladar-los i que vinguen i puguen donar-mos… És una de les ferramentes que tenim.
L'altra de les ferramentes…, altre dels denominadors comuns, continuem amb els denominadors comuns, ha sigut la gran participació dels nostres ciutadans.

Miren vostés, si jo hi ha una cosa de la qual jo…, -m'imagine que tots els que han passat en algun moment per a participar i dirigir i codirigir o participar de la gestió de l'emergència-, és la solidesa dels nostres ciutadans.
Si vostés veren… És de veres que alguns dels incendis s'ha produït en període estival.
Aleshores, hi havia molta gent que, bé amb els estudis universitaris o bé amb els estudis reglats de l'edat, podia participar.

Però la foto que vostés tenen a la dret és d'un magatzem que posà l'Ajuntament d'Artana, on feen mil i escaig entrepans diaris directament per als nostres professionals que estaven treballant allí.
El somriure Binaca delata la complicitat que n'hi havia amb la gent.

La simultaneïtat dels grans incendis.
Açò també vull passar-ho, perquè hem tingut de…, des de l'anàlisi, alguns incendis s'han produït al mateix temps: Bolbaite, la Canal de Navarrés, Carcaixent-Alzira, la Ribera Alta.
Miren, molts días a la misma hora.
I això denota que tenim d'actuar amb certa rapidesa per a la distribució de mitjans i per a donar una resposta complexa i complicada moltes vegades.
Recordaran, -ara després passarem…- que algun dels incendis venia provocat per alguna de…, per la mà de l'home darrere.
Simultaneïtat.

I l'altre factor -ja els ho he dit al principi- és el tema de la interfaz urbana.
Miren vostés la proximitat de les zones urbanes en alguns dels incendis que s'han produït -i ara els entraré al detall- d'interfaz urbana.
I l'altre factor ha segut la quantitat d'agències que hem tingut d'operar.
Només hi han que paraules de satisfacció per als tres presidents de les diputacions, per a la delegació de govern, per a tots els que mos han recolzat, als nostres ciutadans.

Els ho dia al principi, sis-cents i escaigs incendis no s'han fet grans, sis-centes i escaig incendis no s'han fet grans, però quan no s'han fet grans no vol dir que no hem tingut d'utilitzar mitjans aeris, o helicòpters, o brigades, i alguns hem estat a punt de ser una tragèdia.

Però tots tenen un denominador comú, la meitat, i és que s'han produït a unes hores de la resposta…, fonamentalment de matí, o en zones orogràficament accessibles o allunyades de masses forestals grans.
Però recordaran vostés que l'incendi d'Aiora ens va asustar molt; recordaran vostés que l'incendi de Callosa d'ens Sarrià ens va ajudar molt…, ens va espantar molt.

Comencem amb l'incendi de Bolbaite.
Començà un dia a les huit menys deu de la vesprada, és el dia que entra la trucada telefònica.
És un…, és clarament intencionat, las fuerzas y cuerpos de seguridad del estado detingueren ràpidament a un…, que previsiblement estava darrere d'ell.
El primer nivell el vàrem declarar a les 10, i el nivell dos saben vostés que és la tipologia d'emergència amb la qual mosatros anem actuant.
La superfície ha sigut de 1.
500 hectàrees.
Els termes afectats vans ser Bolbaite, Sellent, Estubeny i Anna.
I el primer recurs aeri…, la cridada es produïx a les 19:49 i el primer recurs aeri arriba allí a les huit i quart.

Les diverses situacions…, en fi, són tecnicismes, però perquè vostés sapien cuando pasamos el nivel cero, cuando es uno y cuando es tal, quan tenim de fer la Cecopi, que el vàrem fer a Carcaixent.

En Bolbaite actuaren 9 helicòpters de la Generalitat valenciana, 2 helicòpters de coordinació, 6 helicòpters d'extinció amb una brigada, el nostre Kamov amb una gran capacitat, 7 avions amfibis de càrrega i terra i avions amfibis.
Vàrem tindre el recolzament del Ministeri d'Agricultura, Alimentació i Medi Ambient, amb una BRIF que va vindre de Cuenca.
I 2 helicòpters amb brigada de Castella-la Manxa.
Per això els he posat abans l'accent de les comunitats autònomes germanes que tenim al voltant.
Ens varen enviar un helicòpter amb una brigada i un avió.

Nosaltres, al llarg de l'estiu, també hem estat ajudant altres comunitats autònomes.
Que ho sapien vostés que quan han tingut algun dolor de cap tant a Aragó com a Catalunya com a Castella-la Manxa, o a Múrcia, hem actuat en algun moment determinat enviant-los recursos.
Hi han protocols des de fa molts anys entre totes les comunitats autònomes.
I això ens pogut…

A Bolbaite s'incorporà…, hem tingut les unitats de bombers forestals, amb 50 torns de treball, autobombes, les brigades de la Diputació de València, sense dubte, les agrupacions i els bombers voluntaris, els tècnics de medi ambient i els agents forestals.
La UME es va mobilitzar eixe dia a les deu i mitja de la nit, per la tipologia de l'incendi.

Ara voran vostés en l'evolució del perímetre com en un moment determinat arriba la seqüència a més d'un quilòmetre en uns minuts.
Tingueren de desallotjar unes vivendes pròximes al carrer de… Quan es diu desallotjar no és perquè estava prop el foc, que en algun moment s'ha pogut passar, sinó per a evitar que en un algun moment determinat poguera arribar el foc.
I ja se diu, hay que hacer acciones preventives que llevan en los protocolos.

Per tant, quan actua la Guàrdia Civil o actua la policia local, se fan accions preventives, no perquè el foc estiguera en les portes, en un algun moment sí, com ha segut el tema de Xàbia.
Tingueren de desallotjar uns treballadors d'una pedrera i també desallotjàrem urbanitzacions en el tema de Sumacàrcer.
La resta, si entrava fum, els ho diem en les accions preventives, que és el que es diu tècnicament confinada.
És a dir, no salgan de su habitáculo.

El dia 15…, este és el tipus d'incendi, en un canyar, previsiblement provocat.
Ja els he dit que se va detindre.
Miren vostés l'evolució.
I miren vostés el salt que es va produir a les deu i mitja de la nit.
On posa Bolbaite, el primer en redonet, és on es va produir.
Però a les deu i mitja de la nit el bot havia segut… ¿Per què?
Per pinyes, per l'evolució del vent, per la climatologia.
Ens va traslladar l'incendi a eixa distància.
Una propagació molt ràpida a les 2 de la nit.
Tinguen en compte, els recorde a les seues senyories, que per la nit els nostres mitjans aeris no poden operar.
Un vent i una topografia…, una topografia molt complexa i complicada.
Com els que coneguem eixa zona del nostre país…, és molt complicada.

Miren l'evolució a les huit del matí, miren l'evolució a les huit del matí.
A partir de les set i mitja, començaren a operar els nostres mitjans aeris en tot el que els he dit abans.
Per la nit del dia 16 esta era la nostra zona afectada.
Ja la teníem perimetrada.
Tinc de dir que varen fer un grandíssim treball per a evitar que arribara a les zones… Els tècnics avaluen quins són els factors de risc més importants, fonamentalment, el que teníem por era no a soles que afectara a altres masses forestals pròximes, sinó fonamentalment a vivendes.

Però el mateix dia que estàvem treballant a Bolbaite, el mateix dia que estaven treballant de valent els nostres tècnics, es va produir un incendi, intencionat, han els perits, que es va produir per la vesprada.
A les 5 i 34 arriben els primers mitjans terrestres.
I desplacem mitjans aeris des de Bolbaite, desplacem mitjans aeris per minimitzar eixe incendi.

La Generalitat va incorporar 9 helicòpters: 2 helicòpters de coordinació, 6 helicòpters d'extinció; el ministeri ens va enviar 2 brigades de helicòpters -estem parlant del de Carcaixent-, 5 avions; els de Castella-la Manxa mos enviaren 2 d'extincions i la unitat militar va treballar també en 2 helicòpters més tota la seua gent.
Mobilitzàrem ja eixa mateixa vesprada, per la proximitat de determinades zones habitades, i enteníem que ara un factor de risc, com era Barraca d'Aigües Vives i algunes poblacions i urbanitzacions de la zona de Carcaixent.

Altra de les característiques és la, com els dia al principi, la màxima coordinació que ha hagut no a soles entre la Generalitat valenciana, sanitat… Tinguérem de traslladar de l'hospital d'Aigües Vives 34 persones a l'hospital de la Ribera i alguns centres hospitalaris de la xarxa.
Tinguérem de traslladar a altres centres 10 persones a llocs de trobada que havien posat els ajuntaments, tant de la urbanització Santa Marina de Barraca, de Sant Blai.
Tinguérem de traslladar d'una residència dels nostres majors.
I tot açò se fa amb indicacions, amb protocols, amb vehicles, amb les forces i cossos de seguretat de l'estat.
I els puc dir que alguns d'estos procediments, que jo ara en segons els conte a les seues senyories, se tarda temps a evacuar la gent, perquè estem parlant de gent amb uns criteris.
.
.
, se fa sempre amb tècnics, amb metges, amb responsables i l'èxit ha sigut.
.
.
, jo crec que els vaig felicitar, els vàrem felicitar a tota la gent perquè amb una certa rapidesa, eixa mateixa nit de l'hospital ja estaven a la xarxa.

També hem hagut d'afectar determinades infraestructures perquè treballaren bé els nostres operatius.
Hagueren de tancar el port de Gandia.
Per què?
Perquè pogueren carregar aigua els nostres hidro.
Per tant, n'hi ha una relació amb el comandament del port de Gandia per a traslladar-li que eixe dia no n'hi haja tasca i no n'hi haja trànsit perquè no se puga produir ningun incident.
Açò ha sigut una altra constant que hem fet en alguns ports de la nostra comunitat, en algun moment determinant, a Castelló o a València.

Alguns.
.
.
Hem tingut afectats serveis essencials, com han sigut les comunicacions telefòniques, les de Vodafone varen ser cremades, o les línies elèctriques.
Per això vàrem constituir un Cecopi.
Manteníem que era necessari que estigueren, no per la naturalesa o per la gravetat, sinó perquè havíem de donar una resposta transversal.
Allò que diuen els tècnics, una resposta holística.

Açò era com estava l'inici de l'incendi de Carcaixent.
Això era com el teníem ja a les huit i quart de la vesprada.
Recorden vostés que estàvem operant a Bolbait en eixe mateix moment.
Això com el teníem en una gran propagació per totes les condiciones climàtiques, orogràfiques i massa forestal que n'hi havia i la càrrega de combustible.
A les nou i mitja.
Això és com el teníem al sendemà on comencen a operar els nostres mitjans aeris.

He de recordar-los -que vostés ho saben- que en eixe moment, quan s'incorporaren els mitjans aeris que venien d'algunes de les bases que tenim al nord de la nostra comunitat en les nostres bases de Castelló, que tenim ubicades a Castelló per a traslladar els mitjans aeris amb una perfecta sintonia i coordinació, hagueren de parar-se i aturar-se alguns dels mitjans aeris perquè es va detectar un incendi al camp de Morvedre que podia haver afectat la Calderona.

Aleshores, en una relació que va dir el PMA, el comandament de l'helicòpter va demanar-li permís al comandament del PMA de Carcaixent que era el que li estava donant instruccions: Â«Vine-te'n cap ací a començar a treballar Bolbait i Carcaixent,Â» va demanar.
.
.
Els tècnics diuen que devem evitar tindre diversos fronts greus al mateix temps.
Per tant, hay que minimizar lo que se pueda perquè si no se trobaríem en un altre gran disgust.
I estava la Calderona que saben vostés que afecta diverses comarques, la meua comarca del Camp de Túria, la comarca del Camp de Morvedre i alguna de les comarques del sud de Castelló.
Era un incendi amb un gran potencial.

Este és perímetre definitiu.
Mire'n, algunes grans característiques que hagueren de fer-se front en la zona del sud, en la zona del sud eixa que vostés veuen ahí, és l'entrada de grans paratges naturals de la nostra Comunitat Valenciana, d'una tremenda riquesa mediambiental.
Com era la zona de la Murta, la zona de la Safor, la zona de Simat de la Valldigna.
I, en eixe trianglet que vostés veuen ahí es varen fer forts tots els operatius, no solament evitant la zona afectada per les zones habitades -que la veuen vostés al nord-est- sinó la zona del sud, perquè enteníem que era un incendi amb un gran potencial.

L'incendi d'Artana es va produir un dia a les tres i mitja de la vesprada del mes de juny, tres i mitja de la vesprada.
Està en investigació.
No podem dir si ha sigut una causa intencionada.
Continua oberta la investigació por las fuerzas y cuerpos de seguridad i pels nostres agents mediambientals, els nostres agents mediambientals, perdó.
I arriben a les cinc.
.
.
, arriben de seguida els nostres mitjans.
Se fa una trucada a les tres menys deu i a les cinc i cinc, a les tres i cinc, perdó, arriben els mitjans per la proximitat entre les bases operatives que tenim a Castelló.
S'incorporen els mitjans.

Tinguérem set-cents cridades relacionades amb este incendi.
Els termes afectats han sigut Artana, Onda, Eslida, Tales, Alcúdia.
Este incendi podia haver tingut una grandíssima gravetat per a la massa forestal.
Estem parlant del Parc Natural d'Artana.
Moltes de vostés el coneixen, viuen, tenen família.
I saben vostés, a més, la gravetat que es podia haver produït.
Hagueren de fer uns operatius que ara voran vostés en una tremenda virulència i en grandíssimes dificultats.
Per això és l'incendi on més mitjans aeris tenim en el nostre històric.

Ahí tenen vostés un dels desplegaments més importants dels últims anys en mitjans aeris.
Nou helicòpters de La Generalitat i nou avions de La Generalitat.
Huit avions amfibis que ens va traslladar el ministeri.
El govern d'Aragó ens va portar un helicòpter amb una brigada, la unitat militar d'emergències.
Tinguen vostés en compte que el mateix dia teníem un incendi a Conca, prop del Racó d'Ademús.
Això ens va impedir que moltes vegades la col·laboració entre comunitats autònomes va influir en com tens el teu panorama al teu àmbit competencial.

El Consorci Provincial de Bombers de Castelló va posar tots els grans recursos que tenia.
La direcció general, la nostra agència va posar tots els recursos que tenia.
Els més de dos-cents bombers forestals de la nostra Generalitat amb un volum de treball de vora huit-centes persones, totes les brigades, tots els mitjans aeris, el ministeri d'agricultura.
Miren vostés els mitjans.
La UME.
El govern d'Aragó.

Es varen valorar fer evacuacions preventives d'una residència de persones majors.
Finalment es va descartar, perquè la gravetat no era per a tant.
Haguérem de tancar, com el mateix que vam fer a Gandia, els ports de Sagunt i Castelló per a buscar l'alternança.
Saben vostés que l'eficàcia en els mitjans aeris es quan podem fer tota l'alternança ràpida seqüencial perquè es puguen produir cada certs minuts una descàrrega.
Això és una de les garanties d'èxit i que va minimitzar este.
.
.
Els ho he agraït a les autoritats portuàries.
Vàrem tindre una grandíssima col·laboració de tota la xarxa sanitària, de la Creu Roja, dels voluntaris.

Este és el perímetre on va començar.
Un incendi convectiu que va generar, per la massa, una gran calor, un gran corrent de foc intern, unes grans altes temperatures i que va fer.
.
.
Ara voran vostés la gran rapidesa en què es va produir des de les tres, més o menys, quan es va declarar l'incendi.
Miren vostés, ràpidament on es va produir al dia següent a les huit del matí.
Miren vostés el perímetre que es va produir en rampes del 70 i 80%, en unes condicions tremendes.
Miren l'evolució.
A les dos.
Miren el dia 27 a migdia.

Els incendis que vàrem tindre al mes de setembre.
Dos incendis també que es varen produir simultàniament en una de les altres comarques amb més sequera, que són els de Benitatxell, per un lloc, i Xàbia.
Sempre nomenem l'incendi on se produïx i per això la denominació és Benitatxell.
A la millor, probablement, la zona més afectada és la del terme municipal de Xàbia, però.
.
.

I estes introduïxen determinades característiques.
Totes tenen unes condicions climatològiques tremendes.
Un d'estos dies era el dia de més calor que hem patit al nostre estiu valencià.
Es va produir la primera cridada a les quatre de la.
.
.
, ah, perdó!
A les tres i mitja.
A les quatre menys deu arriben els primers mitjans aeris.
Els primers mitjans terrestres, perdó.
I a les quatre i quart s'incorporen els mitjans aeris.
Vam tindre tres-centes cridades sobre este incendi i els termes afectats al Poble Nou de Benitatxell i Xàbia.
La superfície afectada és de sis-cents huitanta-nou hectàrees.

Per la tipologia d'incendi, hem fet un càlcul explicatiu, no solament pels mitjans, però la quantitat d'aigua que han utilitzat els nostres mitjans aeris per minimitzar i per la tipologia d'incendi, per la quantitat d'urbanitzacions tant de Benitatxell com a Xàbia, que haguérem d'evacuar -voran vostés en el tema de la interface- haguérem de dipositar quasi mig milió de litres d'aigua.
Quatre-cents quaranta-un mil litres d'aigua.

Ahí tenen vostés els mitjans.
Gran col·laboració del Magrama, de la UME, de comunitats autònomes.
Ahí tenen vostés tots com han estat participant.
I, a meitat d'este incendi, hem de mobilitzar i traslladar efectius al de Bolulla, a pocs quilòmetres d'allí, en una de les zones de massa forestal -ara ho vorem- que més ens preocupava de la nostra Comunitat Valenciana.

Haguérem de fer algunes evacuacions preventives, d'algunes urbanitzacions molt complexes i complicades i que ens han traslladat, doncs, alguns.
.
.
, moltíssim als treballs d'extinció amb moltíssims dolors de cap.
Vam haver d'utilitzar.
.
.
, es varen quedar algunes zones sense fluït elèctric, va haver d'utilitzar Iberdrola sense fluid dels telèfons, vam haver de tindre una col·laboració molt estreta amb els coneixedors de les policies locals i de les proteccions civils dels dos pobles afectats, com el de Xàbia.

Tinguen en compte que vostés, molts de vostés, tenen familiars, amics i coneguts en eixes moltes d'eixes urbanitzacions.
Algunes són culs de sac sense eixida, molt estretes, de molta dificultat.
O tens un coneixement profund d'esta tipologia d'incendis o no és possible.
.
.
, o dificulta molt l'actuació fonamentalment quan era per la vesprada.
Gent major sense el desconeixement que quantes persones estaven habitant eixes cases, a quants havíem de desallotjar.

Per tant, haguérem d'utilitzar megafonia, la Guàrdia Civil per a tindre garanties que no n'hi havia ninguna persona, en eixos desallotjaments, que quedava vivint allí.
I això extremava molt les dificultats perquè era un incendi d'interface.
La proximitat de l'incendi sobre la zona urbana en unes extensions perimetrals.
.
.
, no són finques, són cases unifamiliars.
En algunes de les característiques singulars.
Animals de companyia que hem hagut d'evacuar.
Esto no es una nota de humor.
És un accent sobre l'incendi perquè hem hagut d'actuar sobre molts gossos, molts animals de companyia.
.
.

Si em permeten que òbriga un parèntesi, els operatius on arreplegaven la gent i on donaven de menjar als nostres també estaven atenent els nostres vint o trenta animals de companyia que teníem.
Vol dir que ha sigut una altra de les característiques d'esta tipologia d'incendis.
Gent major, gent no autòctona, gent amb desconeixement dels nostres idiomes, gent que viuen molts anys o cohabiten molts anys entre nosaltres.
Anglesos.
Saben vostés que les comunitats més importants d'algunes d'estes urbanitzacions.
.
.
, hi havia certa dificultat moltes vegades en utilitzar la seua llengua per als nostres operatius que tenim.
.
.
, Tot això ha sigut -no sé en quina graduació- certes dificultats a l'hora d'afrontar esta tipologia d'incendi.

Miren com era al dia 10.
Tres boques d'incendi tinguérem coetànies.
Miren com va ser a la una menys quart, l'evolució de l'incendi.
Miren com va ser a les quatre i mitja.
Ja arribava a Benitatxell.
I ahí és on haguérem de fer tot el gran treball, en el perímetre eixe que vostés veuen arribant a la zona urbana.
I ahí és on haguérem de fer tot el treball per a impedir.
.
.
ahí es va produir com una gran cadena humana de dalt a baix, tots els operatius, per a evitar que arribaren a les zones.

Evidentment, s'havia evacuat a tota esta gent en una -torne a reiterar- en una acció molt protocol·litzada que s'havia fet moltes hores abans per a evitar que poguera haver-hi un incendi.
Sí, allí a l'est de la seua pantalla està la nostra emblemàtica Granadella.

Miren vostés el detall de la interfície.
Açò és com una serra.
Una serra, un serrucho, volia dir, val?
, i voran vostés les dificultats que té quan han vist els perímetres dels altres incendis, han vist que poden ser com una cosa circular o una cosa rectangular.
No, no, observen vostés com s'anava introduint l'incendi en els diversos carrers de les nostres urbanitzacions.
Botava.

Molts dels pins de xalet a xalet toquen per les copes.
Moltes de les zones verdes que tenen els nostres amics, coneguts, familiars, se toquen uns als altres.
Per tant, se feien front, i a trenta metres per les pinyes, per la transmissió del foc, tenien l'incendi allí baix.
Això va extremar les dificultats.
Tot açò se produïx mentres estem evacuant la gent, mentre els estem comptabilitzant.

Ahí no hay tiempo de demora, ¿eh?
Ahí no hi ha ningun entrenador que diga: Â«Pido un tiempo o una pausa.
Â» Ahí no hay nadie que diga: Â«Paramos un momento y recapitulamos.
Â» Ahí és, o els tens molt engreixats els operatius i són molt professionals, agraïment al principi, i saben el que han de fer, porque cada uno sabe lo que tiene que hacer.
Los de protección civil sabían que tenían que acompañar a nuestra extinción, per anar detallant-los com si fóra un làser per on havien d'anar per aquestes urbanitzacions.

Les policies locals, quin gran treball han fet!
Fixen-se vostés, probablement algunes de les policies locals, esto es para poner un poco de sentido del humor a esto, no hi ha ninguna cobertura que puguen treballar en un moment determinat, però participaren les del poble del costat, dels altres pobles del costat.

Perquè en un moment determinat, sempre ho dic, la frontera, la emergencia (inintel·ligible) .
.
.
ni ideología, ni bandera política, ni término municipal, ni provincia, ni estado.
En fi, i jo crec que ahí molts responsables de la policia es varen presentar a les ordres del cap de la policia de Xàbia i Benitatxell, per ajudar-los en l'evacuació de les persones.
Supose que en nom de vostés els ho vàrem agrair.

El de Bolulla.
Miren vostés, mentres estàvem treballant en este, es va produir una trucada telefònica i va hi haver una exigència: havia havut un incendi ja anterior que teníem controlat, però va canviar el vent, un vent terrible.
Moltes vegades, el millor aliat que tenim perquè ens ajuda a l'extinció és el vent, que bufa cap a un altre lloc, i aleshores els nostres operatius poden treballar.

Però quan el lloc el tens a favor del foc, en fi, comprendran vostés les dificultats que tenim.
Es va produir un canvi de vent a la zona de Bolulla, una gran massa forestal, en un barranc que es diu el Saco, es diu en castellà el Saco.
I este és un gran barranc, en unes grans dificultats, d'alguns quilòmetres, en els quals havíem d'evitar que arribara allí.
Perquè ahí passaven les altres masses forestals al voltant.

Per tant, els tècnics de l'extinció varen decidir fer front al barranc.
Varen tindre algunes dificultats en els perímetres.
Hagueren de desallotjar, com ara voran vostés, algunes zones habitades.
Però afectà fonamentalment Callosa, Bolulla i Tàrbena.
Els operatius que hem tingut, també una gran quantitat d'aigua.
Vàrem haver de fer una gran descàrrega.
També vora mig milió de litres d'aigua.
Totes les unitats que han hagut de treballar.

També gran col·laboració de l'estat, la UME, ens va ajudar, mitjans de l'estat.
Miren vostés el perímetre de les set i mitja del matí.
Miren el perímetre final.
I el triangle que vostés veuen a la seua mà dreta, mirant la diapositiva, era on hagueren de fer-se fronts en eixe triangle final que vostés veuen ahí, que pareix com un bec d'ànec, és on haguérem d'anar treballant.

Sense dubte, on estan les zones de població, però sense dubte per a evitar el gran desastre, haguérem de fer un treball molt de coordinació amb els nostres tècnics, perquè ahí haguera segut un factor de risc algunes de les nostres muntanyes més valuosíssimes i estimades.

Què hem fet per a pal·liar els danys?
Una gran col·laboració en els ajuntaments.
Ja tenim en marxa una de les nostres ajudes.
Ja s'ha publicat, el 24 de juny, que és la del mes d'Artana.
Una publicada en el nostre diari oficial, per a produir, per a donar-los a les zones afectades i als ajuntaments afectats.
El 24 de juny la vàrem publicar.
Una ajuda per al primer gran incendi que vàrem tindre.
La de Carcaixent ja es va publicar.
La de Carcaixent i Artana.

I ara estem tramitant, que se provocarà, perquè primer hem de rebre determinada informació dels pèrits dels ajuntaments que ja he tingut, el nostre president, sense dubte, i responsables per amb els pèrits municipals.
.
.
Estan en la fase de tramitació administrativa.
Però ja algunes publicades en el diari oficial, amb recursos suficients.
Perquè també, com en altres temps, tenim partides per a l'emergència i per a donar resposta a les demandes que ens produiran els ajuntaments.

Bé, i moltes gràcies.

El senyor president:

Molt bé, moltes gràcies.

Por ordenar un poco el turno de intervenciones, y consultados los letrados de la cámara, comenzaría el Grupo Podemos, con cuatro minutos.
Continuaría Ciudadanos, con ocho.
Seguiría el Partido Popular, con ocho.
Y cerrarían Compromís, con cuatro, y Partido Socialista, con ocho.
Con cuatro.
Compromís, ocho.
¿De acuerdo?

Tiene la palabra la diputada del Grupo de Podemos.

La senyora Gascó Verdier:

Bon dia, senyories.

Bon dia, senyor Àngel.

Moltes gràcies per la seua compareixença.
Hem aprés molt del funcionament dels incendis i del treball que han desenvolupat.

Nosaltres també volem començar per donar un reconeiximent amb emoció i afecte a tota la gent que es juga la vida cada volta davant dels incendis.
Els bombers forestals, als quals encara sembla que malgrat que s'ha canviat el seu estat, la seua paga no correspon.
Perquè continuen llevant-se brigadistes i continuen estant baix el mateix règim de la seguretat social, és a dir, com a peons agraris.

Aleshores, nosaltres, com a grup, defensem que l'agència i la futura llei, o la modificació de la llei, reconeixen este col·lectiu, en la mesura del que estan fent realment.
Apostem per deixar, encara que siga poc a poc o de forma gradual, però amb claredat, d'externalitzar el servei d'extinció d'incendis.
Creiem que, com la policia, és un cos que hauria de formar part dels cossos de la Generalitat valenciana.
I almenys hem d'apuntar cap a eixe objectiu.

Les condicions de precarietat i la falta de drets laborals que l'empresa Tragsa i algunes altres empreses que contracten els BRIF, els UME, les estatals, no reconeixen uns drets que per a nosaltres són essencials.
Cada volta que hi ha situacions com la maternitat o com accidents durant els incendis, han de lluitar després pel reconeiximent de drets, que haurien de ser immediats.
I ens sembla que de veres no estem corresponent a eixe nivell de risc que ells i elles estan patint.

Per una altra banda, ens consta que estan fent molts esforços per millorar el grau de coordinació entre tots els cossos que estan implicats.
Probablement no ajuda precisament el fet que els bombers forestals depenguen dels consorcis de bombers, que depenen al seu torn de les diputacions i tenen funcionaments tan diferents els uns dels altres.

Quan es barregen en una zona com Callosa bombers del consorci valencià i bombers del consorci alacantí, després no estan treballant baix les mateixes condicions i drets, una cosa que em sembla realment que no hauria de donar-se.

Està clar, des del nostre punt de vista, que les característiques climàtiques en què nosaltres vivim fan que no podem mai viure sense incendis.
I és este el motiu pel qual hem d'integrar tota la gent que treballa en la zona d'extinció en les millors condicions possibles de treball.

I també creiem que, com vàrem a la consellera l'altre dia, que la fixació de població en àmbit rural ha de ser també una prioritat per a este govern, per tal d'assegurar que hi haja gent que faça tot el treball de manteniment d'eixe territori forestal i rural.

En eixe sentit, i no correspon a la seua agència, però reiterem la nostra voluntat de treballar a favor de polítiques que dignifiquen la vida de la gent que treballa en el sector primari.
La ramaderia extensiva creiem que pot tindre un paper important a fer en el manteniment del sotabosc, etcètera, forestal.
Però sobretot volíem centrar la nostra intervenció en la qüestió de les condicions de treball dels bombers forestals.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies.

Té la paraula el senyor Subiela.

El senyor Subiela Chico:

Gracias, presidente.

Gracias, señor Ángel.

Mire, toda su intervención a mí me ha dado la sensación de que ha tenido como un tono de justificación.
Y cuando alguien se quiere intentar justificar es porque piensa, por mucho que diga lo contrario, que no se han hecho las cosas correctamente.
A mí me ha parecido, y perdone que se lo diga, una intervención con mucho autobombo, muchísimo, y muy poquita, por no decir ninguna, autocrítica.

Usted se pone medallas porque 600 incendios no se hayan hecho grandes, y en cambio nos dice que no le prestemos atención a que el incremento de la masa forestal quemada sea superior a la del 2015, a la del 2014 o a la del 2013.

Usted ha hecho algo muy peligroso, o por lo menos para nosotros muy peligroso: nos ha vendido aquí acciones ordinarias como acciones extraordinarias.
Usted ha puesto como algo extraordinario que se cerró el puerto de Gandía, que se evacuaron mascotas.
Incluso que la colaboración de la policía local fue sorprendente.
No sé, a mí no me sorprende la profesionalidad de nuestras fuerzas y cuerpos de seguridad.
Para nada.

Y ya lo máximo, que he visto que se ha puesto como un logro aquí, se valoró la evacuación de una residencia, que al final no se hizo.
Pues no sé si eso realmente es un logro, pero desde luego me parece muy peligroso ese autobombo y esa poquita de autocrítica.

Mire, ustedes decidieron separar prevención de extinción.
Nosotros desde el principio dijimos que nos parecía un error.
Y me gustaría saber su opinión, ya que usted es el responsable de la extinción, de la labor que se ha hecho en prevención.
¿Usted cree que la labor ha sido adecuada?
¿Ustedes creen que, cuando han llegado a hacer su labor de extinción, la labor de prevención había sido la adecuada?

Porque usted ha dicho aquí que los incendios habían tenido una virulencia muy grande, que había una carga de combustible enorme.
Y me da la sensación que eso es una falta de prevención.
¿Qué opinión le merece a usted el que el 90% de los municipios que están obligados a tener plan de prevención no lo tengan?

¿Y qué opinión le merece a usted lo que le he comentado antes, los trabajos de prevención que se habían hecho sobre las zonas que han sufrido incendios?

Mire, usted aquí ha hablado, nos ha dicho que se hizo un plan especial frente al riesgo de incendios.
En la web de La Generalitat el plan especial frente al riesgo de incendios es el de 1998.
Igual que la campaña de prevención y extinción de incendios que está colgada todavía es la del 2013.
No sé si es que no tienen interés por informar a la gente, o realmente es que no es cierto lo que nos ha dicho.
Me gustaría que me lo confirmara.

Usted en la extinción ha estado hablando todo el rato de una excelente colaboración, una excelente coordinación.
En cambio, a nosotros sí que nos han llegado quejas de desorganización, sobre todo en la provincia de Alicante, donde muchas veces aparece una bicefalia, porque la organización no es lo mismo en la provincia de Alicante que en la provincia de Castellón y en la provincia de Valencia.
Incluso el traslado de recursos a diferentes incendios, ya no de diferentes comunidades autónomas, sino incluso dentro de nuestra comunidad, el cambiar, el mover recursos de una provincia a otra parece que, aunque haya mejorado respecto a años anteriores, y eso también se lo tengo que decir, sí que sigue siendo un problema y, realmente, eso no lo entendemos.

Y también quería hacerle mención a lo que ha dicho mi compañera, el tema de las brigadas forestales, de los bomberos forestales, que, bueno, aquí aprobamos una PNL que les cambiábamos el nombre, los llamábamos bomberos forestales y los queríamos un montón, pero ahí se quedó el tema.
Porque los bomberos forestales han tenido hasta problemas de logística, problemas de abastecimiento de agua, problemas de abastecimiento de alimentos.
A mí me gustaría saber qué control tienen ustedes sobre la empresa Tragsa.
¿Cómo puede ser que esta gente no tenga una logística adecuada?
¿Hayan sufrido falta de agua cuando están en una extinción de incendio?

Mire, tengo claro que ustedes no tienen ningún control sobre la formación que reciben, porque no se hace ninguna formación, ningún control sobre Tragsa, pero es que no tener control ni siquiera sobre las condiciones de trabajo, ni el correcto abastecimiento que están teniendo en un incendio me parece excesivo.

Usted también ha dicho que se aumentaban los recursos.
Este año que se aumentó un 21% de presupuesto, 82 millones de presupuesto en total, tres nuevas brigadas.
Mire, yo la sensación que tengo cuando hemos acabado el verano, o estamos acabando el verano, es que hemos tenido mucha suerte, todos, porque al final el monte es de todos.
Si llegamos a tener dos grandes incendios separados al mismo tiempo, y no secuencialmente como ha pasado aquí, creo que hubiéramos tenido muchos problemas.
Muchos, muchos problemas.

Mire, negar los problemas no los soluciona, no los soluciona.
Y creo que ustedes los están negando.
Y aquí estamos para solucionar los problemas.
Y creo que soluciones no se están poniendo las suficientes, sobre todo cuando no se reconoce o no hay una autocrítica suficiente.

Desde aquí, desde Ciudadanos nosotros le animamos a que sigan por el camino y ofrecemos nuestra colaboración, pero, desde luego, entendemos que las cosas se tienen que hacer bastante mejor y tienen que partir desde que se reconozcan los errores y los problemas que tenemos, y no vemos que se está haciendo así.

Gracias.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Subiela.

Tiene la palabra la diputada señora Marco en representación del Grupo Parlamentario Popular.

La senyora Marcos Puig:

Muchas gracias, señor presidente.

Señor director general.

Desde el Grupo Parlamentario Popular le agradecemos que usted venga a comparecer, a petición propia, para explicar la campaña de prevención y extinción de incendios de este año.

Desde hace nueve años es costumbre en esta cámara que la persona del gobierno competente en esta materia venga a comparecer a petición propia para dar cuenta en estas Cortes.
Parece ser que eso no lo sabía su compañera la consellera de medio ambiente, porque lo vendió aquí como un gran logro, eso que viniera ella aquí a dar cuentas a petición de otros grupos parlamentarios y a petición propia.

Y usted ya vino el año pasado, también, para rendir cuentas y para hacer propuestas de lo que iba a hacer usted durante todo el invierno en la materia de sus competencias, que no son otras que la extinción, porque, repito, la prevención la lleva medio ambiente.
Cosa que nosotros tampoco.
.
.
, desde el Grupo Parlamentario Popular, tampoco entendemos por qué separaron ustedes prevención y extinción.

Pero, bueno, usted nos ha contado y nos contó en aquel momento lo complicado que iba a ser este verano, las condiciones climatológicas a las que nos enfrentábamos.
Y todo lo que usted explicó aquí, pues la verdad es que ocurrió, porque los técnicos en eso no se equivocan.
Pero, mire, tampoco.
.
.
, se equivocan los técnicos cuando dicen que las medidas se tienen que tomar en invierno.
Y el no haber tomado medidas este invierno sabemos que ha repercutido en la gravedad de los grandes incendios de este verano.

Nosotros, desde el Grupo Parlamentario Popular, hemos interpelado a la consellera de medio ambiente, que es la competente en prevención, hemos presentado preguntas, hemos solicitado comparecencias para saber qué medidas se habían tomado este invierno para prevenir en materia de prevención para que los grandes incendios no tuvieran las consecuencias que lamentablemente hoy tenemos que denunciar y que sufrir todos.

Y, ¿sabe qué contestación tuvimos de su compañera de gobierno, no?
Lo primero que dijo es que el monte era monte y que no había que limpiarlo.
Lo segundo es que estaban manteniendo.
.
.
, que se estaban gastando mucho dinero en mantener las infraestructuras que había hecho el Partido Popular, que había convocado unas mesas cuyas conclusiones tendríamos en diciembre -en diciembre que viene-, que se había dado una serie de consejos y charlas a las urbanizaciones del peligro de los incendios en la interfaz, que había hecho campañas de concienciación en verano.

Pero, mire, no me habló ni del aprovechamiento de la biomasa, no me habló de los accesos a los parques naturales, no me habló de la poda ni de la limpieza sostenible del monte, no me habló de la reducción del combustible.
No nos habló de todo eso, que sí que nos han hablado los técnicos y, seguramente, a usted mucho más, porque está en contacto directo con los técnicos de extinción.

Repito, creo que usted tiene un papelón, señor Ángel.
Creo que usted tiene un papelón, porque a usted le han encargado la extinción y no la prevención.
Y, sinceramente, usted, que está en contacto directo con los técnicos y con los efectivos que intervienen en la extinción, y seguramente le habrán trasladado todo esto, me gustaría saber qué recomendaciones le llevan haciendo los técnicos desde el año pasado, qué propuestas le hicieron y le dijeron que había que hacer durante el invierno pasado para que hoy no tengamos que lamentar lo que estamos todos lamentando, ¿no?

Me gustaría saber también si usted sabe los motivos por los que la señora consellera de medio ambiente paralizó labores de limpieza en nuestros montes y tratamientos de enfermedades en nuestros montes que palían también o que reducen el combustible que hay en nuestros montes y en nuestros parques naturales.

Y otra cosa que hizo aquí la señora Cebrián, y que yo sé que usted no lo va a hacer porque usted tienen altura de miras y usted ha estado en momentos muy complicados, fue echar balones fuera.
Le echó la culpa al PP, le echó la culpa a la climatología.
.
.
La culpa la tenía todo el mundo menos ella.
En eso me recordó al señor Pedro Sánchez, y eso que no son del mismo partido político, ¿no?

Sinceramente, yo creo que en materia de emergencias hay que tener mucha más altura de miras y no echar balones fuera y reflexionar un poco de lo que podíamos haber hecho en invierno para que hoy no tengamos que lamentar esto.

Mire, ¿le ha enseñado a usted.
.
.
?
Le pregunto: ¿a usted le ha enseñado algún informe la consellera de medio ambiente, algún informe de un técnico que avale las actuaciones, las decisiones que tomó de paralizar, repito, la limpieza de nuestros montes o de paralizar tratamientos de sanidad forestal que se estaban llevando a cabo y que, le repito, por orden de la consellera se paralizaron este invierno?

Entrando ahora en materia de los grandes incendios de este verano, creo que no habrá encontrado usted ninguna valoración del Grupo Parlamentario Popular, ninguna valoración política intentando sacar rédito político de la desgracia que hemos vivido todos este verano.
Y usted sabe que esto lo hemos hecho porque nosotros somos un partido de gobierno, porque hemos estado ahí y porque sabemos lo que es sufrir en nuestras carnes el estar frente a la agonía de las personas que lo están pasando mal, que están perdiendo sus casas y que están teniendo que ser evacuadas.

Yo agradezco que otros grupos parlamentarios hoy hayan cambiado el chip y hoy ya hablen de la gran coordinación entre todas las administraciones, de lo que necesario que es no sacar tajada política de los incendios.
Lo digo porque, anteriormente, cuando gobernaba el Partido Popular en esta comunidad, sí que hemos encontrado a grupos parlamentarios que hoy sustentan al gobierno que sacaban tajada política de la desgracia, ¿no?

Nosotros, afortunadamente, siempre, siempre estaremos ahí y sabemos que la desgracia y las emergencias no tienen color político.
Podía ponerle ejemplos, ¿no?
, como el ejemplo del alcalde de Jávea, que incluso llegó a decir el año pasado, en el 2015, que no se habían mandado los medios aéreos adecuados, etcétera, etcétera.

Ha hablado usted de la eficacia de los incendios, de la eficacia que tenemos en esta comunidad para apagar los incendios.
Y ha dicho usted que no era bueno comparar con otras comunidades autónomas.
Pues, mire, yo creo que sí, que sí que podemos compararnos con otras comunidades autónomas, porque en esta comunidad hemos sido pioneros en realizar en todo lo que es el tema del despacho automático y en muchas cosas que se han hecho muy bien y han sido copiadas por otras comunidades autónomas, y eso hace que nuestra capacidad de respuesta ante los incendios sea muchísimo mayor.
Y repito que esto es un tanto que nos tenemos que apuntar la Comunidad Valenciana desde hace mucho tiempo.

Se ha hablado aquí de nuestros profesionales.
Yo me gustaría también.
.
.
, y me adhiero a las peticiones del resto de grupos parlamentarios para que usted nos diga qué se ha hecho desde que en Cortes Valencianas aprobáramos un acuerdo para elevar la categoría de los brigadistas a bomberos forestales.
¿Qué ha hecho usted desde la dirección general?

Y también me gustaría que nos hablara usted, porque es que la consellera Cebrián el otro día no nos lo contó, de las ayudas a los municipios afectados.

Usted ha hablado aquí de que se ha hablado.
.
.
, se publicó en el diario oficial de la Comunidad Valenciana, tras los incendios de Carcaixent, una serie de recomendaciones.
Porque es que ustedes lo que no han hecho, señor José María Ángel, es cuantificar todavía las ayudas.
Yo entiendo que hace falta un tiempo para valorar los daños y otro tiempo para cuantificar las ayudas.
Pero es que ustedes a Carcaixent, a los afectados de los incendios de Carcaixent les dieron un mes y ya han pasado tres meses.
Entonces, necesitamos saber cuánto fondo de contingencia se va a dedicar a los incendios de Carcaixent, a los incendios de Artana, a los incendios de Benitachell y Jávea, y tantos y tantos municipios que han sido afectados, y que todavía no saben absolutamente nada de La Generalitat.
Solamente se han convocado muchísimas mesas, se han realizado muchísimas charlas, pero no se les ha notificado la cuantificación de los daños para esas ayudas.

Tendremos tiempo en la réplica de que me aclare algunas cosas más que no tengo tiempo ahora.

Gracias.

El senyor president:

Muchas gracias, señora Marco.

Tiene la palabra por ocho minutos el señor Ponce.

El senyor Ponce Guardiola:

Gracias, señor presidente.

Gracias, señor Ángel, por su comparecencia.

Desde Compromís, por supuesto que también empezamos reconociendo el trabajo realizado por todas las administraciones implicadas, por todos y cada uno de los trabajadores que han participado en la prevención y en la extinción de estos incendios durante este último año y durante toda su vida de dedicación a este tema que para nosotros es fundamental.

Yo tengo una serie de preguntas a realizarle, señor Ángel, pero no puedo pasar por alto una serie de verdades a medias o de grandes mentiras que se acaban de escuchar y que tengo que puntualizar obviamente.
Yo ahora en seguida le preguntaré una serie de cosas.
.
.
Son muy interesantes también las preguntas que han hecho los representantes de otros grupos.
O sea, que también estaré muy atento a esas respuestas.

Pero, bueno.
.
.
, la representante del Partido Popular se ha tirado cinco de sus ocho minutos criticando la anterior comparecencia, la de la señora Cebrián.
Usted tiene que venir aquí a contarnos el tema de la emergencia, del incendio, de cómo.
.
.
, hasta la planificación de cómo se puede evitar, de todas las cosas que han estado realizado, pero precisamente quien critica la tajada política que pretenden sacar otros grupos, pues pretende tajada política de esto criticando a alguien que no está aquí hoy presente.

Entonces, yo quiero recordarle que, tras la catástrofe del 2012, en la que en dos incendios se fueron 50.
000 hectáreas y en un tercero se fueron cinco mil y pico, casi seis mil -casi lo mismo que este año en todos los incendios-, este grupo pidió la creación de un comité de expertos para que estudiaran la forma de restaurar las comarcas afectadas y, también, la elaboración de un plan de desarrollo rural para aquellas comarcas.

Lo que hizo el señor Castellano entonces fue crear un comité de expertos, que para nosotros era un comité de coordinación interdepartamental entre los distintos medios de actuación dentro de las emergencias, que bienvenido fue, puesto que entonces supimos que no existía ese tipo de coordinación, ni de evaluación de todos estos medios de extinción cómo debían de coordinarse.

Al documento final no tuvimos acceso nunca.
Solo tuvimos acceso a un power point en el que se sacaban una serie de conclusiones, que había algo así como un centenar de posibles mejoras a efectuar en los medios de extinción a todos los niveles, desde coordinación entre los distintos medios, equipamientos, formación y una serie de cosas.

Sencillamente, dos años más tarde, en marzo -yo me pasé la legislatura pasada intentando saber en qué medidas se había implementado todo esto y no conseguí prácticamente nada-, en marzo del año 2014, en prensa salió, a doble página, en el Levante, un resumen de precisamente lo que suponía aquel primer estudio de las deficiencias en la coordinación o de las posibles mejoras a realizar y de las necesidades que había en los medios de extinción, ¿no?

Y, bueno, le puedo enumerar algunos de ellos pero básicamente dejar de manifiesto que allí ponía, dejaba bien claro la problemática de la interfaz urbano-forestal; del despoblamiento rural o del abandono de la agricultura como causas estructurales -digamos- que iban a favorecer el desarrollo de los incendios o impedir su extinción; la falta de puntos de agua; la falta de accesos a todos los niveles, del orden de 8.
000 kilómetros de pistas forestales que había que estar manteniendo pero que el Partido Popular no mantuvo durante veinte años y ahora critica la ausencia de accesos o lo complicado de llegar a los parques naturales cuando no hizo ninguna previsión en esos veinte años de cómo acceder y mejorar los accesos a los parques naturales y, como bien se vio en el parque natural de la sierra de Espadán, es imposible en un año hacer lo que no se ha hecho en veinte años.

Y de ahí, pues yo creo que la desvergüenza de un planteamiento en esta comparecencia respecto a intentar criticar lo que ellos no han hecho en veinte años atribuyéndoselo a una consellera lo que está haciendo es cambiar de rumbo.

Nosotros tenemos muy claro que la prevención es una cuestión de concienciación y de causas estructurales, y la extinción es una respuesta a emergencias que por supuesto que tienen que estar coordinadas pero no tienen por qué depender de la misma conselleria o del mismo mando y, por tanto, pues nos parece adecuada -digamos- la distribución de competencias actual.

Entonces, no sé si desde su servicio de emergencias, señor Ángel, han podido evaluar estos documentos, aquellas conclusiones que se sacaron en el 2012 (algú tus), si nos puede comentar alguna de las mejoras que se han podido realizar pues mucho mejor.

Yo tenía alguna curiosidad, no sé si podremos, si tendrá usted estos datos, pero algo que siempre se plantea.
Bueno, por una parte, ha hablado de un 21% en el aumento -digamos- de los recursos humanos, no sé si eso ha supuesto un aumento considerable de la partida porque ha hablado de 82 millones que yo creo que es un promedio de lo que se venía gastando en los años anteriores.
Entonces, cómo han conseguido este aumento en recursos humanos -supongo que ahorrando en algunas otras partidas-, si nos lo pudiera explicar estaría muy bien.

El coste de los aviones, una duda que yo tengo, bueno, pues no sé si podía conseguir la información de otra manera, ¿no?
, pero no sé si -digamos- toda la actuación de los medios aéreos está incluida en los contratos o si pasado un número de horas de servicio hay que empezar a pagar horas extra de servicio.
Lo mismo respecto a otras comunidades autónomas o al estado, no sé si las primeras horas de actuación en los convenios están incluidas y no se cobran o sí se cobran.
Bueno, si nos puede ilustrar un poco en ese sentido pues se lo agradeceré.

Sí nos dijo la consellera de agricultura y medio ambiente que el 90% de los municipios forestales no tienen un plan de prevención de incendios.
Obviamente eso pues es algo que se ha heredado, si se tiene mucha prisa a lo mejor en esta legislatura se puede conseguir que se elaboren los planes de prevención de incendios; de ahí a que se puedan implementar pues tardará tiempo.
O sea que hay que volver a incidir en la inoperancia de veinte años de gobierno del Partido Popular que no han hecho nada al respecto y ahora pretenden que en un año se haga todo.

Lo mismo respecto a los planes de autoprotección de urbanizaciones.
Hemos visto claro que las urbanizaciones en la interfaz urbano-forestal son un problema tremendo de cara a la extinción, los medios obviamente tienen que ir a proteger a las personas y a los bienes humanos pero tristemente se tiene que -digamos- abandonar o reducir los medios para la extinción del incendio pues había que proteger a las personas, ¿no?

Entonces, no sé si ustedes tienen inventariado el número de urbanizaciones que tienen planes de autoprotección y las que no lo tienen, si hay alguna previsión al respecto.
Sí nos dijo la consellera que con cargo al plan de desarrollo rural se va a subvencionar a los municipios forestales para que hagan planes de prevención de incendios.
No sé si desde su dirección general hay alguna otra línea para la elaboración de planes de autoprotección de estas urbanizaciones, ¿eh?
, o si a lo mejor está en la misma línea que en lo anterior -que nos comentó la consellera.

No sé si tiene datos, eso, sobre el número de urbanizaciones que tienen o que no tienen, sobre los kilómetros que hay de interfaz urbano forestal, ¿no?
Sí que sabemos, así, grosso modo, los kilómetros que hay de pistas forestales, suponemos que son también miles de kilómetros en los que tampoco se ha hecho nada en veinte años.
Y, por tanto, pues hay ahí mucho que hacer.

Tampoco sé, bueno, si a este respecto, desde la Generalitat valenciana hay previsión de aumentar presupuestos para mejorar esos planes de autoprotección que implican pues, eso, formación, señalización, cambio en los viales en urbanizaciones en muchos municipios.
Y, bueno, ¿qué previsión hay a todo esto?

En todo caso, en la réplica le haré alguna otra pregunta.

Muchas gracias.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Ponce.
(Veus)

Sí, le preguntamos al compareciente si prefiere contestar a las preguntas (veus) o le damos turno de palabra.

Muy bien, pues tiene la palabra la señora Barceló por un espacio de cuatro minutos.

La senyora Barceló Chico:

Gracias, presidente.

Pues, bienvenido, señor Ángel, a esta comisión, y sobre todo por todas las explicaciones y toda la información que nos ha ofrecido además de una manera muy gráfica y muy pedagógica para que entendiéramos quienes no hemos estado al pie de los incendios pues cuál ha sido la evolución, cómo se produjeron y, en fin, y las consecuencias que han tenido los mismos.

A mí me gustaría, también, aprovechar este momento para agradecer a todos los medios que han intervenido y a todos los profesionales que arriesgan su vida en los incendios (soroll de papers) pues todo el trabajo que han desarrollado y la profesionalidad con la que han actuado.

Yo siempre he dicho (algú tus) que creo que hay tres elementos que influyen mucho en los incendios, que son: la rapidez con la que se actúa, la coordinación que existe, y también la atención que luego se prestan a los ciudadanos que se han visto afectados y que para ellos supone una tragedia al haber perdido su hábitat, en algunos casos sus enseres, sus casas, o el paraje natural donde viven.

Yo creo que en la exposición que usted nos ha hecho en el día de hoy pues me alegra comprobar que efectivamente ha habido rapidez, porque la rapidez es fundamental para que un pequeño incendio no se convierta en un gran incendio.

Y, por tanto, yo tengo que valorar positivamente la capacidad de respuesta por parte de la agencia de seguridad y emergencias ante los avisos o la detección de un incendio, y sobre todo también el que haya utilizado con precisión los niveles de emergencia en cada momento porque eso significa el haber podido incorporar más medios aéreos, o haber incorporado más medios terrestres para atajar y no convertir un pequeño conato en un gran incendio.

Por otro lado, yo también, en fin, creo que hemos mejorado bastante la coordinación.
En otros periodos hemos tenido algunas dificultades en esa coordinación incluso con protección civil, pues porque siempre los puestos de mando son espacios donde confluyen muchas autoridades, hay muchísimos profesionales, muchísimos técnicos, y creo que hemos mejorado el aspecto de que haya una coordinación y de que todos, desde Cruz Roja, conselleria de sanidad, bomberos forestales, diputaciones, el Gobierno de España, que también nos consta -como usted ha explicado- que ha tenido una rápida respuesta en la comunitat y que ha puesto a disposición también todos los medios necesarios.

Y, por último, yo creo que también la atención, la atención que se ha prestado a todos los vecinos y la atención, también, a los ayuntamientos afectados por esas reuniones que ustedes han mantenido durante este verano y que han podido, además, recoger de primera mano tanto el presidente Ximo Puig, como usted mismo, y como la conselleria de medio ambiente, un poco pues la angustia que han vivido y también los problemas que se derivan de esas pérdidas que han sufrido por los grandes incendios.

Pero hay una cosa que sí que me gustaría destacar de todo ello y creo que debería ser objeto también de detenernos en otro momento, a lo mejor hoy no pero en otro momento, que son dos cuestiones.

Una, la que le ha planteado la compañera de Podemos sobre la situación de los bomberos forestales, y yo tengo tres preguntas precisamente para realizarle en la próxima comisión, sobre todo pues que han trasladado, en fin, es una queja sobre algunas cuestiones que tienen que ver con su situación laboral y, sobre todo, en la intervención de los incendios y la parte -creo- un poco también de queja del avituallamiento que han recibido.
Es una cuestión que abordaremos en otro momento pero creo que esa preocupación me consta que usted también la tiene y que el Grupo Socialista pues también quiere trasladarle.

Y la segunda cuestión -y voy acabando que ya me he pasado catorce segundos-, pero la segunda cuestión también que nos preocupa, que yo creo que el gobierno debería abordar también y habría que sentarse muchas partes, que es el tema de la interfaz urbano forestal.

Yo creo que las imágenes han sido muy elocuentes, ver cómo los incendios en las urbanizaciones generan un problema evidentemente importante, y creo que sería deseable que se impulsara una mesa donde estuvieran ayuntamientos o la Federación Valenciana de Municipios y Provincias, la consellera de urbanismo, la consellera de medio ambiente, la agencia de emergencias porque creo que esa es una preocupación que hemos tenido siempre, y yo creo que el gobierno anterior también mostró esa preocupación, pero es ahora mismo cuando vemos que los incendios se producen en las urbanizaciones cuando se acrecienta esa preocupación, que también a ustedes les preocupa y que se debería de impulsar alguna mesa de trabajo que abordara esta cuestión.

El senyor president:

Señora Barceló.

La senyora Barceló Chico:

Sí, ya he concluido, señor presidente.

Gracias por su amabilidad de dejarme que me pase un minuto y medio.

Gracias.

El senyor president:

Tiene la palabra.

El senyor director general de l'Agència de Seguretat i Resposta a les Emergències:

Vaig a intentar ser breu.

En primer lloc, agrair-los a cada u de vostés el seu to perquè ens estem adonant, jo crec que diu molt de l'acció parlamentària i de l'acció governamental el to que vostés han empleat, a pesar dels adjectius, dels comentaris i de les circumstàncies perquè, en fi, jo crec que això denota molta la fluïdesa i crec que, a més, mos dóna a tots el solatge per a defensar-mos d'algunes crítiques que la tasca que fem moltes vegades està sobre sospita.

Començaré per la diputada Gascó, agrair-li el mateix to i, a més, amb l'accent que vosté posa a les coses.
Compartisc amb vosté, no sé si amb la intensitat que vosté, però després de vosté aniré jo, en la preocupació amb els bombers forestals.

Em consta que alguns parlamentaris, que no he tingut la fortuna de parlar amb vosté directament, que hui li ho oferisc, però alguns parlamentaris m'han estat preocupant.

I vaig a fer-li un relat que val també per al senyor Subiela, val per a la senyora Barceló, per al senyor Ponce i per a la senyora Marcos.
El orden de factores no altera el producto.

Efectivament, jo crec que vostés feren un gran pas.
La proposta -no s'oblide- del govern que es va traslladar a vosté és la preocupació sobre las brigadas forestales amb la denominació que jo ja vaig ampliar -com vosté- de bomberos forestales.
I això té determinades dificultats a l'hora d'abordar el tema.

L'àmbit competencial; l'àmbit competencial al que estem sotmesos a lleis estatals que van a afectar a la tipologia del nomenament que tenen les seues funcions, sap vosté que l'estat espanyol de cara a la seguretat social n'hi ha un lloc on diu Â«¿cuáles son las profesiones del estado?
Â», professor, fins la que siga, i aquesta de bomber forestal no existix.

Em consta que ja s'han fet accions parlamentàries, no diré de quins grups per no oblidar-me de ningú i que algú diga, Â«¡oiga!
, los míos tambiénÂ», però n'hi ha havut una acció (soroll de papers) enfront del ministeri de treball perquè siga reconeguda esta denominació, que no és simplement una denominación de lápiz de borrar y borrar y donde pone Â«brigadaÂ» que pase a ser Â«bomberoÂ», darrere estan les cotitzacions a la seguretat social, està el Pacte de Toledo, i n'hi ha un conjunt de mesures de calat, si vostés em permeten, però que és un camí que hem obert.

Vostés ja han obert un camí amb el parlament de Galícia, amb Extremadura i Andalusia; probablement me'n deixe algun però n'hi ha moltes comunitats autònomes que arrepleguen la seua estela.

Això implica que amb una empresa estatal pot ser exempt no perquè siga immaculada o no immaculada, que es diu Tragsa, que no és una empresa privada, que és una empresa que forma part de les empreses de la SEPI i de l'estat; altra cosa és que puga estar ben utilitzada o mal utilitzada, que això, si volen, poden fer un altre estudi, però és una empresa de l'estat i formen part els treballadors que desenvolupen el seu treball ací.

I n'hi ha una comanda que és la que li encarrega els treballs el govern de La Generalitat, per cert, per alguns milions d'euros, i no sols en l'àrea de l'agència sinó en altra sèrie d'obres.
Algunes de les preguntes que vosté em feia, senyora Marcos, alguns dels treballs d'emergència que se produïxen són encomanades per restaurar camins, infraestructures amb l'empresa pública Tragsa, ¿val?
, al voltant dels decrets d'emergència que se produïxen, s'han produït i se continuaran produint.
Aleshores, hi ha un mecanisme per a regular la seua funció.

El primer que vàrem abordar este govern és vigilar l'encomienda, senyora Gascó, que era dir-los.
.
.
, sotmesos, si vol vosté, a certa transparència i cert control de com desenvolupaven les seues accions sobre els seus treballadors, sobre els set-cents i escaig treballadors.
Home, en condicions de la legislació europea i en condicions de l'estat garantista dels nostres professionals a l'estat espanyol.
¡Hasta ahí podíamos llegar!

Vàrem introduir alguns elements, que, si vol vosté, jo, en un altre fòrum, li puc contar algunes relacions molt puntuals, i jo crec que hem anat introduint determinades.

En el tema de la formació, com vaig a fer una explicació directa del bombers, sí que hi ha un control.
En la nova encomienda hi ha una exigència a formar.
Els passarem còpia -algú dels meus col·laboradors està en la sala-, rebran vostés la nova encomienda.
Els enviarem les noves exigències de formació, les noves exigències d'infraestructura per a desenvolupar millor el treball, les noves exigències d'augment salarial en la part alíquota, tinguen vostés que estem sotmesos a les disposicions de l'estat i no podem pujar d'una arbitrària els diners en els augments de sou, llevat que vinga el canvi de la seua categoria professional.

Tenim dificultats, fins que un percentatge que té este govern per a pagar-los, als treballadors, puga desenvolupar-se fins als triennis.
Perquè l'advocacia de La Generalitat.
.
.
, perdó, l'advocacia de l'Estat -tinguen vostés que és una empresa estatal- ha trobat certes dificultats que el nostre govern, que ho contempla en els pressupostos i tenim partida pressupostària, una quantitat pot ser no molt gran, o pot ser molt gran, de 300.
000 euros, es millorara estes condicions.
Li puc assegurar que me la sé de memòria, però hem tingut dificultat per poder-ho fer, el 1% autorizado, más un muntant que nosaltres tenim, formación, mejora de la calidad.
Per tant, ahí hem de fer un treball (inintel·ligible) .
.
.

Jo sóc conscient que tenim una acció precària.
I sóc conscient que hem de millorar les vinculacions.
.
.
, no m'atreviria a dir en quina fórmula juridicoadministrativa, ¿eh?
, en fi, sotmesos a dret, com vosté voldrà i com jo, en la vinculació d'estos treballadors, el més pròxims a l'acció pública i de la Generalitat valenciana.
Sempre sotmesos al principi de legitimitat.
.
.
, sense dubte.
No podem buscar ninguna fórmula que no estiga avalada.

Ara, totes eixes fórmules de proximitat, amb la denominació que pugam buscar, jo sóc partidari.
Molt partidari.
I sóc molt partidari de, donat, com ho ha dit molt bé la senyora Marco, donat que nosaltres tenim una sèrie de singularitats pròpies en la nostra emergència, que cada u ocupe el paper que haja de fer.
Tan professional és un com l'altre.
I tanta dignitat mereix el reconeixement d'un treballador com l'altre, perquè ho he dit al principi: els milers de treballadors ho han fet molt bé.

Aleshores, eixa preocupació que vosté té, la tinc i qualsevol document que vosté crega que necessita per a fer la seua acció parlamentària no dubte que no fa falta que m'ho faça per escrit, que li'l faré arribar, perquè crec.
.
.
, que mos arribarà a tindre un únic discurs, que és cap on van quasi totes les comunitats autònomes, per millorar.

Recordarà vosté un gran conflicte que tinguérem l'any passat precisament amb el ministeri, en les BRIF, que tinguérem molt de temps una lluita conceptual.
Però ahí ha d'intervindre el ministeri de treball, ha d'intervindre el pacte de Toledo i ha d'intervindre les relacions en les cotitzacions que s'han de traduir.
I el tema és.
.
.
, no diré complex, perquè pareix que el tingam d'allargar en el temps, però té certes dificultats jurídiques per a poder-ho plantejar.
Però estic amb vosté, no ho dubte.

M'ha traslladat també dignificar les condicions, sense dubte.
I compartisc amb vosté el tractament que deuríem tindre sobre el món rural.
Jo no sóc un especialista en açò, però jo crec que algunes pràctiques.
.
.
, sóc de poble, això sí, i sé com se vivia en el meu poble fa moltíssims anys, por historia oral solamente, però.
.
.
, però.
.
.
, i ho hem abandonat.
Probablement, cohabitaven estes noves pràctiques cap al món rural, donaria un poc l'èxode que s'ha produït o que solamente nos acordemos de la masa forestal y de estos pueblos los urbanitas cuando nos interesa.
Aleshores, estes coses, evidentment, requerixen d'un tractament i de tindre poca ortodòxia en algunes respostes, perquè l'ortodòxia mos arriba.
.
.
, l'ortodòxia és igual al símil a fonamentalisme en alguns conceptes, perquè, aleshores, no podem trobar algunes respostes que hem de buscar, necessàries.
Li puc assegurar que si no estiguera en una resposta parlamentària, en un altre lloc podria dir més coses, però necessitem tindre per a donar respostes urgents.

I jo compartisc eixa anàlisi amb vosté, probablement, perquè conec molt bé la zona rural i crec que ahí devem avalar.
.
.
Però tenim alguna arquitectura jurídica molt complexa, molt complicada, amb massa temporalitat per a donar respostes, massa garantista.
.
.
La garantista en drets humans està perfecta, però la garantista en altres coses, molt vegades mos dóna certes dificultats a.
.
.
, contestar.
Crec que més o menys li he contestat per damunt.
Però és possible.
.
.
, després m'ho recorda i li contestaré, senyora Gascó.

Senyor Subiela, li puc assegurar que els que me coneixen a mi, jo no vinc a posar-me ninguna medalleta.
L'única que porte és la de la comunió i perquè ma mare encara que me diu que la porte, però no porte ninguna medalleta.
I si ho he fet, disculpe, perquè no és la meua intenció.

La justificació és quan un ve a contar -li dic literalment el que diu la real acadèmica- per a basar-se en el que vol contar.
Justificación en el derecho son fuentes del derecho.
I l'única justificació, si vosté ho utilitza com que he vullgut fer-li el relat del que hem fet, sirve como justificación.
Ara, si la justificació és que pensa que jo he vullgut passar de puntetes sobre els cinc incendis i posar-li el cent al 95%, no senyor.
L'únic que he vullgut posar-li, senyor Subiela, era que hem tingut 6.
000 o 7.
000 hectàrees cremades i que, probablement, podíem haver-ne tingut 40.
000, havera vingut igual.
.
.
, en la justificación o para ponerme medallitas.
Perquè la climatologia i les condicions orogràfiques on s'han produït els incendis eren de tal magnitud que probablement altres comunitats autònomes, dirigides per.
.
.
, no han pogut fer-li front.

I jo quan he vullgut no comparar, senyor Subiela, era perquè no m'agrada introduir elements aritmètics de comptabilitat per a trasladar dónde se hacen bien las cosas o no se hacen mal las cosas.
Claro que todo es francamente mejorable.
 Si algú en el seu treball diari pensa que no ho pot fer millor, per descomptat.

Vivim soles per a pensar el poc temps que mos queda cómo podemos mejorar.
Això es diu la isòcrona, el tiempo de respuesta.
A mi m'ha costat.
Aní al diccionari a buscar-la, perquè era una palabra que en el meu acervo, en el meu verbo no utilitzava, però el tècnics m'han ensenyat a gastar-la: qué es el tiempo de respuesta.
Cómo podemos ser mejores.
Cómo podemos llegar antes.
 I la isòcrona segurament ha validat les decisions que s'han pres en els últims anys.
Probablement no totes.
Però si no havérem tingut una anàlisi científic de la isòcrona, moltes de les respostes que hui hem tingut en els sis-cents i escaig, no havérem arribat.
Perquè som conscients que el clima mediterrani ens obliga tots els dies tindre conats d'incendi.
Alguns dies, diversos, i alguns dies, molts.
Per tant, els mitjans són els mateixos, no tingam cap o tingam molts.
I han d'estar ben distribuïts per la nostra xarxa al voltant del concepte isòcrona per a donar-li una resposta del més eficient.

Però nosaltres no anem a garantir mai que no hi hasquen incendis.
És més, ja li dic jo que anem a tindre incendis en els pròxims anys, estiga o no estiga jo al front de l'agència, igual és vosté el responsable, amb grans incendis virulents, a Europa, a l'estat espanyol i a la mediterrània i al nostre país, perquè el clima ens condiciona a açò.
No anem a poder dir que no ploga o que ploga d'una forma raonable, o que ploga per a no fer mal a l'agricultura.
Això va a ser impossible.
Podrem minimitzar els impactes, podrem estar més ràpids, podrem millorar la coordinació.
La coordinació sempre és francamente mejorable.
I vosté, que entén de coordinació de las fuerzas y cuerpos de seguridad, sap que tot açò hi ha un marge.
Però hem de mirar en les nostres fortaleses, les fortaleses que mos donen els tècnics.
I som una comunitat autònoma amb moltes fortaleses per a donar millors respostes.
Como campo de maniobra, de mejora, sin duda.
Però hem de tindre recursos econòmics per a poder-ho fer.

I jo, me perdonarà que no sóc Vicent Soler, el conseller, però li recorde que devem 45.
000 milions d'euros i hem d'eixir, quan fem el pressupost, a la part alíquota que mos correspon.
Encara dic jo que vaig tindre el 20% d'augment.
Per cert, en una execució de vora el 90%; per cert, en una execució de vora el 90%, amb les dificultats que hem de pagar al mes; amb les dificultats que, mentres no se presente la factura, no podem executar; amb les dificultats que, mentres no hi ha un exercici pressupostari.
.
.
Això són dificultats pressupostàries garantistes del sistema, però en una execució del 20%.
I, ¿què hem fet?
Posar una brigada més a cada província.
Hem augmentat de l'exercici que vàrem tindre a ara.
Una brigada per cada (inintel·ligible) .
.
.
Amb la voluntat a l'any que ve de tindre'n més si és possible.
¿Per què?
Perquè entenem que encara hi ha, això que vosté dia, una franja de mejora diagnosticada amb l'estudi que s'ha produït.
És com un plànol en el qual la coordinació, precisament eixe gran document, que no es preocupen que els farem arribar una còpia.
.
.
, la totalitat, perquè sí que l'hem utilitzat, perquè els bons documents s'han d'utilitzar.
I hem millorat en la coordinació.
I eixe document parlava molt de la resposta en la coordinació.
Había una franja mejorable de coordinación.
I estes fortaleses són les que hem de tindre, perquè encara hi ha una franja.

Si els grans països als quals hem de mirar, les grans fortaleses democràtiques, com són Estats Units, com és Canadà, com és altres països, tenen grans dificultats a l'hora de.
.
.
, per la sequera, pel canvi climàtic, per la corriente del Niño.
Per a fer front als incendis, entendrà que les mateixes dificultats tenim nosaltres.
No per ser només cinc milions de ciutadans i tindre un litoral, ser una comunitat més xicoteta.
.
.
, tenim les mateixes dificultats.
Les mateixes dificultats per a poder contestar, perquè el foc no té una tipologia i, a l'haver tanta sequedat, els focs tenen les mateixes condicions internes que se produïxen.

Sí que li fem un gran control a Tragsa.
En els temes d'avituallament, senyor Subiela, que vosté li ha posat l'accent, li puc assegurar, amb independència del bocadillo de anchoas.
.
.
El bocadillo de anchoas, i li ho dic amb tota la.
.
.
, probablement tingam el fallo en altres coses, ¿eh?
, però el bocadillo de anchoas és un dels bocadillos que dóna la societat civil i que se li porta.
Evidentment, els nostres mecanismes vénen graduats per una tipologia de menjar que se li pot donar al brigadista.
Hem passat de fa molts anys, que se donava un pot de llentilles i de favada asturiana, a donar un menú adequat per a poder-lo donar.
Vull dir, que les condicions han canviat.

¿Que hay incapacidad de maniobra?
Sin duda.
¿Que algunes vegades probablement no hem estat a l'altura?
Perquè no sé de quin tema puntual me parla, però si és aixina, li puc dir que hi ha un control exhaustiu, si no arriba aigua, si no arriben determinades condicions.
Però li puc assegurar que d'eixa n'hi ha.
I hi ha un control de què se fa, cada cosa, per tècnics de La Generalitat, com respon l'empresa Tragsa, que és de la que vosté traslladava.

Controlem la formació.
Exigim la formació.
Partim d'un fet, i és que ningú pot operar en l'emergència si no està format, perquè, en compte de ser una solució, és un problema.
Els que treballen en l'emergència han d'estar ben formats.
I se'ls ha d'exigir, per això està l'Ivaspe.
I tots els cursos que se produïxen, han passat milers.
.
.
, milers en els últims anys.
I en l'últim any, 1995.
.
.
, perdó, 2016, han passat milers per les nostres.
.
.
I hem aconseguit, sense tindre necessitat de tindre sucursals a les nostres províncies, però anem al terreny perquè no hagen de vindre, la supervisen els nostres professors universitaris, els professors de l'Ivaspe.
Siempre hay franja de maniobra.

Vosté va fer una proposta -no ve, però aixina fem un parèntesi-, vosté o el seu grup, sobre el tema del gihadisme, se va produir ahir amb tota las fuerzas y cuerpos de seguridad, con la inteligencia del estado, con las policías locales, se va produir a totes les províncies i ahir.
.
.
Ja s'havia produït, però entenia que era una proposta, en un nivell de molta preocupació que tenim a l'estat espanyol, i va ser.
.
.
, va ser una proposta del seu grup, i no sols és que l'hem acceptada de bon grau, és que entenem que estes coses mos fan créixer en la tipologia, fan partícip.
.
.

L'autobombo que vosté me dia.
Mire, yo no tengo ninguna necesidad.
.
.
, i el que he vullgut és posar en valor que les coses se fan amb encert, o amb molt o amb un gran profund anàlisi de les coses.

Mire, dijous se n'anem a treballar ja en un simulacre d'aigües contaminades a les nostres platges, on col·laborem tots els que poden tindre des de l'autoritat portuària, des del ministeri del Magrama, des de la Generalitat valenciana.
Acabem de vindre de Bigastro d'un gran simulacre sobre centenars d'operatius amb una possible inundació, com vosté sap que se va produir al sud del nostre país ara fa uns anys.
I hem reproduït el diagnòstic que va fer la conca del Segura, no del Xúquer, perquè allí vosté sap que al sud és el Segura, es va produir i hem treballat en estos paràmetres: la UME, el consorci d'Alacant i tots aquells que en un moment determinat poden tenir.
.
.
A més amb fortalesa.

I a novembre anem a fer un altre simulacre sobre accidentes en múltiples víctimas.
I anem a preparar per a l'any que ve un accident en un dels aeroports valencians, que podria passar; i anem a preparar-ne un altre perquè entenem molt que, com fan altres estats i altres comunitats, el simulacre és una forma de saber cadascú el que ha de fer.
I fem moltes accions de simulacre.

Probablement, si me deixe alguna cosa, senyor Subiela, després me la recorda.

Senyora Marcos, primer, com sempre, agrair-li el seu to.
I entendrà que jo li vull transmetre que sí que tenim molta relació amb la conselleria de medi ambient, i en això que vosté li ha posat l'accent en una part de la seua intervenció en el tema de la prevenció.
Tenim una relació fluida.
Jo al detall exactament no la conec, però sí que hi ha una relació jo diria quasi de caràcter mensual, on coneguem exactament les accions de prevenció com se produïxen, tota la xarxa d'infraestructures de prevenció que tenim, fonamentalment ens preocupa molt que els nostres operatius aeris puguen tindre càrrega d'aigua en un moment determinat i fem una vigilància per quan es puga produir.
Estes circumstàncies mos han produït.

Mire, teníem totes les fonts, totes les infraestructures per a carregar els nostres operatius, helicòpters, com vosté molt bé coneix, les teníem carregades d'aigua.
I on no se va produir, que va ser a Bolulla, que per la quantitat d'aigua, 450.
000, vam tindre, se va fer una gestió perquè ràpidament fóra carregat este aqüífer amb una nodriza que vam portar per a poder tindre.

Jo sempre crec que eixe és un camí sempre també a fer moltes més coses.
Què ens agradaria tindre a l'emergència?
Doncs, alguna de les coses que me consta que vosté ha avaluat i que me consta que la consellera personalment està avaluant perquè se puguen fer.
I és l'accessibilitat per a millorar les condicions de l'emergència.
I me consta que hi ha uns plànols, fonamentalment en les grans condensacions forestals, com vosté ho ha dit, en els parcs naturals.

Probablement no podrem estar en tots els llocs, perquè la dificultat de la quantitat de coses que hauríem de fer.
.
.
Però cal ser molt selectiu.
Hi ha hagut una relació amb la direcció general de traslladar-li el que nosaltres, sense tindre àmbit competencial, però sí que com a suggeriment, ens agradaria i ha sigut ben rebuda esta indicació.

Probablement, com dia la senyora Barceló, aquesta comissió-mesa on podríem estar amb vostés, sense dubte, que ha suggerit, si no l'he entés jo mal, que me pareix una bona proposta per a fer una anàlisi de la interface amb diverses administracions, amb vostés, per a detectar amb les diputacions, els ajuntaments, per a detectar quines són les zones que haurien de tindre, probablement tinguera el seu sentit.
Però jo li vull traslladar que hi ha una òptima comunicació amb la conselleria.

Alguna de les propostes que vosté ha fet sobre els bombers forestals, perquè vosté és de les que me cridà personalment per a preocupar-se sobre els temes dels bombers forestals, doncs ja li he contestat a la senyora Gascó, al senyor Subiela i ho he fet per tindre'l.

Jo crec que les recomanacions que vosté m'exigix o que me demana, quines són les recomanacions, no pense que no vaig a entrar en la pregunta, jo vinc, no sé si a contestar-li a vosté en les preguntes, però no a defugir-ne ninguna, puc oblidar-me.

Jo crec que nosaltres deuríem intentar que els nostres operatius de les nostres emergències puguen fer el seu treball en millors condicions.
És a dir, perquè quan el punto de anclaje, que diuen els tècnics, on ells fan el punto de anclaje per a donar una millor resposta.
I eixes coses jo crec que serien un poc subjectes a la proposta que ens feia la senyora Barceló, que me pareix interessant.
Jo li he sentit que açò ja va en una proposta que en algun moment determinat es va fer en Les Corts, però no sé qui la va fer, però em dóna el mateix.
Me pareix una bona proposta.
Perquè crec que això podríem delimitar, tenim pressupostos curts, per tant, no hay dinero para gastárselo en todo, però podríem detectar quines són les urgències que tenim.

Com a més me consta que.
.
.
, que crec que per això ha dit els ajuntaments la senyora Barceló, les diputacions, les tres diputacions tenen brigades que estan treballant en alguns dels temes, doncs podríem sumar-li estes anàlisis.

I efectivament, senyor Ponce, la Generalitat valenciana no paga.
.
.
, té unes molt bones relacions amb totes les empreses que operen en el nostre.
.
.
, en el nostre.
.
.
, Inaer i Avialsa.
Avialsa i Inaer.
No paguem més del que mos fan i si no volen no els paguem.
Si no volen no els paguem.
Hi ha un control exhaustiu sobre estes coses.
Jo no vinc a analitzar ací sobre la tipologia dels contractes, ni com s'han produït o no, perquè no és motiu de la meua compareixença.
Però, com vosté ha dit, ¿pagan ustedes si no vuelan?
No.
No lo permite el convenio ni el pliego de condiciones.
Pero ni a Avialsa ni a Inaer.
Por lo tanto, si no vuelan, no pagamos.
Y estamos al corriente de pago.
Al corriente de pago dentro de las dificultades que tiene nuestra administración.

El pliego de condiciones me ha preguntado usted que cómo ha funcionado.
Pues lo hemos tenido que retrasar porque hubo una impugnación al pliego de condiciones por una empresa, por un retardante.
Luego ya, si quieren, podría entrar.
.
.
, pero entraríamos en fechas y no creo.
.
.
.
Y está en estos momentos para ser tramitado rápidamente, pero hubo un recurso que admitió el órgano correspondiente, fuera de La Generalitat, por supuesto, e hizo retrotraer todo el expediente al inicio, y desde el mes de junio está preparado con los informes jurídicos, buscando los informes jurídicos pertinentes.
Por lo tanto, estamos en las condiciones que el próximos meses ese documento esté posibilitado para generar un nuevo concurso.

Mientras tanto no hemos pagado, como ha hecho otra de las anteriores administraciones, hemos pagado por enriquecimiento indebido y por un trámite de urgencia.
Pero en el trámite de urgencia ya le he dicho yo que hemos bajado la tipología del precio que les pagamos, por supuesto, ya le he dicho que tenemos buena relación, buena relación cliente-empresa, sin duda.
Y hemos aplicado otro sistema tarifario, que es el que pondremos en el nuevo concurso.
Así que ahí ya se ha producido un aporte de ahorro por parte de la administración.
Pero no tenemos, nunca nos ha dicho que no iban, ni en momentos de cierta dificultad por dificultades jurídico-administrativas, tanto en la empresa Inaer Foresman, que hay una UTE, como de la empresa Avialsa, ninguna circunstancia si yo dijera lo contrario mentiría y no es esto lo que tenemos.

¿Hay capacidad de mejora?
Sin duda, capacidad de mejora sin duda.
Yo creo que debemos producir un análisis, de hecho se ha publicado en el diario oficial de La Generalitat, para que empresas del sector nos trasladen, publicó, nos trasladen en el tema de los helicópteros, se ha publicado que nos trasladen ideas del mercado para ser recogidas y para ser aceptadas y para ser estudiadas en nuestros pliegos de condiciones.
Creo que es la forma más transparente de poderlo hacer.
Tampoco hemos inventado la pólvora nosotros.
Hem fet el que fan altres comunitats autònomes i hem entés que això era una forma, també ho ha fet el ministeri.
Per tant, hem millorat.

I jo, ja per acabar, contestar-li a la senyora Barceló que efectivament, bé, vosté li ha posat també molt d'accent al tema dels bombers forestals.
Jo estic molt preocupat i hem estat molt preocupats, ha hagut una proposta, tenim franca milloria, i tenim franca milloria en la coordinació encara, encara que tenim una solvència en la coordinació, però estem estudiant mesures per a minorar, per a ser més àgils si cap.
Estem parlant de minuts, estem parlant de minuts.

Mire, vam fer una.
.
.
, i he d'agrair-li al consorci d'Alacant, perquè el que va prendre aquella decisió, i a més vull que conste en acta, supose que tot consta en acta, però vull que quede en èmfasi que quan el PMA va prendre una decisió a la nostra base de Cocoll, estem parlant de fa hores, eh, portar un tema nodriza de suministro de fluido per als nostres helicòpters perquè no hagueren d'anar a base i pogueren recaptar per a minorar la resposta en segons.
Era la primera volta que esta maniobra se feia a l'estat espanyol.
No ho dic jo, ho diu el consorci, ho diu el Información d'Alacant i diu qui ho ha contat.

I això he de posar-ho, perquè han sigut els tècnics els qui van decidir ràpidament esta resposta.
Doncs hem reduït els temps de minorar, sempre hi ha una capacitat de millorar.

Estem estudiant si les bases que tenim ara, que no les podrà fer este govern, però indiquem amb criteris de la universitat poden estar ubicades en un altre lloc, pels canvis climàtics.
Qui mos diu que el canvi climàtic no mos diga que les bases on estan ocupades algun dia tinguen bruma matinal?
Ho diu algú?
Probablement algun dia mos impedisca volar a unes hores del matí.
Hem d'estar previstos per això.
Qui mos diu que no poden estar ubicades per l'estrés hídric que en alguns llocs dels nostres embassaments i pantans no tenim aigua per a carregar aigua?
Haurem de buscar una solució.
Però la solució no se fa el dia que tinguen el problema, eh?
La solució s'ha de preveure en anys, perquè construir una infraestructura requerix recursos, projectes, un any o dos anys per a fer un projecte, demanar permisos a aviació civil, un any o dos, i probablement estem parlant de legislació europea i de legislació espanyola, que mos tardaria molt de temps.
Però hem de tindre eixe diagnòstic fet perquè algú puga prendre eixes decisions.
Perquè probablement ja tenim indicadors que hauríem d'estar reflexionant en altres temps.

Moltes gràcies.

(Ocupa la presidència la vicepresidenta, senyora Cristina Cabedo Laborda)

La senyora vicepresidenta:

Gràcies a vosté.

Cada grup parlamentari ara té dret, si ho vol, a una rèplica de quatre minuts.

El Grup Podemos vol, val, PP, val.
Tots.
El PSOE?
Val.

Comencem pel Grup Podemos, senyora Gascó.

La senyora Gascó Verdier:

Gràcies, presidenta.

Gràcies, senyor Ángel, per les seues explicacions.

A nosaltres.
.
.
, bé, imagine que com a tots els grups, perquè he de dir que els sindicats que representen els treballadors estan fent un molt bon treball d'aproximació als grups per a traslladar-nos totes les seues queixes, igual que ho farem amb vosté.
O siga, que tenim tots la mateixa informació.
I el que ens ha arribat és que, per desgràcia, el problema de coordinació i de logística a l'hora de dinar no han sigut casos aïllats, ahí hi ha hagut diversos incendis on ha sigut important, com el de Xàbia, per exemple, on a més hi havia menjar, però s'havia quedat en el puesto de mando i a la gent no li arribava, pel que es veu.
O siga, que imagine que vostés faran tots els esforços possibles de cara a la següent temporada.
Però com han dit que els incendis poden ocórrer durant tot l'any, volem dir-ho ara també.

Ens ha arribat també alguna queixa per part de les associacions de voluntaris, perquè hi ha hagut ahí un problema també per a incorporar.
.
.
He de reconéixer que jo no conec molt bé el problema, però crec que hi ha associacions que havien de rebre ajudes, i les ajudes van arribar tard, o una cosa així.
I després, a més, la incorporació de voluntaris espontanis dels pobles amb els quals ha sigut difícil a voltes per a la gent poder col·laborar.

Totalment d'acord amb el que han exposat els nostres companys d'altres grups parlamentaris sobre la necessitat i urgència d'aconseguir que totes les urbanitzacions i totes les zones urbanitzades tinguen plans de prevenció d'incendis.
En eixe sentit, jo no sé si vostés com agència poden jugar un paper qualsevol o és la conselleria la que ho ha de fer.
Imagine que serà més bé la conselleria.

I una pregunta que li van fer l'altre dia a la consellera Cebrián i que li transmetem també a vosté, és que creiem que seria molt important obtindre, aconseguir tindre un sistema que permeta tindre una idea global del cost de cadascuna de les extincions, de cadascun dels incendis que es produeixen.
El cost global, incloses les col·laboracions de les unitats que vénen per part de l'estat.

Entenem que és difícil, però de la mateixa manera que aconsegueixen amb un tuit saber els quilòmetres que han fet les unitats de bombers, tal volta s'haurà de fer l'esforç, més que res per a justificar també la inversió després en prevenció.

I nosaltres el que voldríem és que de l'extinció es passara a prevenció el més possible, per això.
.
.
.
Bé, són costos diferents, és evident, però si treballem més en la prevenció, hi haurà menys treball que fer en l'extinció, o almenys és el que diuen els científics.

Ja està.
Jo ho deixaria ací.

Moltes gràcies.

La senyora vicepresidenta:

Gràcies, senyora Gascó.

Senyor Subiela.

El senyor Subiela Chico:

Gràcies, vicepresidenta.

Me ha dicho usted que le recordara si había algo que se le había pasado.
Pues sí, se le ha pasado hablar de…, o contestarme a las preguntas que yo le he hecho sobre prevención.

Quiero saber si usted considera adecuada la acción de la conselleria de medio ambiente en prevención.
Quiero saber si el trabajo que se ha hecho en esa conselleria es…, usted considera que es el adecuado.
Cuando han llegado a realizar su trabajo de extinción, si considera que el trabajo de prevención había sido adecuado.
Simplemente saber si se había hecho así.

Porque usted nos habla aquí de que…, los planes prevención existen, como que nos preocupáramos.
Pero es que vamos a la web -y vuelvo a la web- de la Generalitat valenciana, y los planes de prevención de incendios forestales de la red de espacios naturales de la Comunidad Valenciana, te metes y dan error el 90% de las páginas de dentro.

Los planes de prevención de incendios forestales sectoriales, los que tienen información, tienen información del 2004, encontré uno de…, una actualización del 2013, pero la mayoría, esto, una página en blanco.

Entonces, pues yo… Bueno, pues si usted está muy tranquilo, bien, pero entienda que desde la oposición no estamos muy tranquilos cuando no vemos los planes de prevención por ningún sitio.

Mire, yo no pretendo que en un año arreglen lo que se haya podido hacer en veinte años.
Eso lo tengo claro.
Pero yo esperaba que usted hoy aquí viniera y dijera: mire, en el incendio de Carcaixent tuvimos estos problemas, encontramos esta falta de puntos de agua, esta falta de accesos, estas faltas de autoprotección, de planes de autoprotección en las urbanizaciones, y por eso pasó esto, pasó lo otro o encontramos… Y esto vamos a solucionarlo así o así.

Esto es lo que yo entiendo que deben de hacer ustedes, analizar…, esos problemas que han heredado, que vengan aquí y nos digan cuáles han encontrado en cada incendios y qué se va a hacer para solucionarlos.
Pero es que usted aquí no nos hablado de ninguna solución.
No había problemas hoy aquí.
Todo ha sido… Ustedes han funcionado muy bien.
Oiga, me alegro.
Si yo confío en los cuerpos de emergencia de la comunidad, pero quiero saber qué problemas han encontrado y cómo van a solucionarlos.

Usted me dice que tiene preocupación por los bomberos forestales.
Mire, lo siento, pero no me lo creo.
Dice que vigilan la encomienda.
Pues la vigilan muy mal.
Dice que controlan la formación.
No controlan la formación, no existe formación.
Hay unos cursos del Ivaspe -sí, vale- que tienen que ir en sus horas libres o en sus días libres porque ni siquiera tienen permiso para ir a hacer la formación.

Los bomberos forestales critican su exclusión del simulacro de emergencias en la comarca, en la Vega Baja.
Esto es formación.
No se les da formación.
Usted me habla de una preocupación por los simulacros.
Aquí hay simulacros y no se incluye a todos los miembros de los cuerpos de emergencia, porque las brigadas forestales o los bomberos forestales, como los queremos llamar, son cuerpos de emergencia.

Y voy a terminar solamente con una frase que usted ha dicho, que me gustaría que me la explicara, porque me ha dejado un poco perplejo.
Me gustaría saber exactamente cuando usted dice que estamos al corriente de pago dentro de las dificultades que tiene la administración, exactamente a qué se refiere.

Porque yo he sido proveedor de la administración…, y que estar al corriente de pago dentro de la dificultades, me gustaría saber exactamente -sí, sí-, exactamente cómo están cobrando nuestros proveedores, qué supone esas dificultades que tiene la administración en el corriente de pago, porque corriente de pago entiendo que es corriente de pago, no tiene más matices, pero veo que le ha puesto aquí un matiz que realmente me preocupa.

Gracias.

(Ocupa la presidència el president, senyor Luis Santamaría Ruiz)

El senyor president:

Tiene la palabra la señora Marcos por un espacio…, por un tiempo de cuatro minutos.

La senyora Marcos Puig:

Gracias, señor presidente.

Señor Ángel, le vuelvo a repetir, yo creo que usted tiene un papelón aquí, porque aquí, sinceramente, usted es el encargado de la extinción y la prevención no se ha hecho bien.
No lo digo yo, sino que lo han denunciado también los profesionales.
Han dicho que no lo han tenido fácil, porque han denunciando la dificultad de los accesos, por la falta de labores de prevención.

Con lo cual, le vuelvo a preguntar…, yo sé que ustedes tendrán relación diaria y mensual, pero ¿le ha enseñado a usted la consellera Cebrián algún informe técnico que avale sus decisiones de parálisis y de inmovilismo de determinadas labores en nuestros montes para disminuir el combustible?
Esa es la pregunta directa, señor Ángel.

Más cosas.
Hablamos también de nuestros brigadistas, de qué se ha hecho, de qué hemos hecho o qué ha hecho usted para igualar la categoría de bombero forestal a las brigadas que ahora son de Tragsa.
Exactamente me gustaría que usted nos lo analizara con más detalle.
Si no puede ser hoy…, pero yo estoy segura de que usted nos puede hacer llegar a los grupos parlamentarios todo lo que se ha hecho desde La Generalitat para cumplir esta resolución de las Cortes Valencianas.

Hemos hablado de la dificultad de los incendios en la interfaz urbano-forestal.
Nosotros, como grupo parlamentario, hemos hecho muchas propuestas en este debate de política general, que no sabemos muy bien por qué se nos han rechazado completamente por parte de los otros grupos parlamentarios.
Y yo creo que son buenas propuestas.
Entre otras, alguna que ha dicho aquí incluso el Grupo Parlamentario Compromís, nosotros hemos instado a que se publique, a que se publique un mapa de riesgo de la interfaz urbano-forestal que ya se ha había hecho durante la legislatura pasada por parte del instituto cartográfico.
Búsquenlo ustedes, porque eso está hecho y realizado y puede ser una información pública muy buena para empezar a trabajar con respecto a la interfaz urbano-forestal.

Permítame que le corrija.
Ha hablado usted de su presupuesto y de la ejecución del presupuesto.
Yo quería hacerle una pregunta muy concreta.
Ustedes han ampliado las brigadas, en concreto, una brigada más y, sin embargo, las retenciones de crédito que ha tenido usted por parte del señor conseller de hacienda han sido fundamentalmente en el capítulo I en el capítulo II, que son de donde se pagan las brigadas.
A mí me gustaría saber eso en qué va a…, qué consecuencias va a tener con respecto a los pagos a esas brigadas que ustedes han aumentado.

Y permítame también que le corrija, porque yo tengo aquí la ejecución de su presupuesto a 31 de agosto y no es del 90%, no es del 90%, señor José María Ángel, Hay carencias muy importantes, como son las transferencias a nuestros consorcios provinciales de bomberos, que ha sido de un cero por cien, según, le repito, según su ejecución de presupuesto a 31 de agosto.
Quiere decir que todavía no se les ha pagado nada a los consorcios provinciales y estamos a finales de septiembre.

Permítame también que le diga que las ayudas a los municipios afectados por los incendios no han llegado, señor José María Ángel.
Los municipios han valorado los daños y se han hecho llegar a las consellerias competentes, pero no se han cuantificado los daños todavía por parte de los técnicos.
Yo no sé si esto depende de usted o depende de la conselleria de medio ambiente, yo supongo que será de la conselleria de medio ambiente, y todavía no se ha cuantificado ese fondo de contingencia que la señora vicepresidenta anunció después del pleno del Consell del 23 de junio.

Y no hemos hablado de causas ni de la investigación de los incendios, pero, sinceramente, a mí me resulta muy peligroso que el presidente de La Generalitat dijera este verano, antes de tener un informe concluyente, ni de los cuerpos y fuerzas de seguridad del estado, ni de nuestros agentes medioambientales, que el causante había sido un pirómano malnacido y un terrorista medioambiental.
Yo no sé si es que el presidente de La Generalitat quería desviar la atención hacia un terrorista medioambiental y que…, y no sobre todo a lo que tendríamos que haber hecho en invierno para evitar determinados problemas que nos hemos encontrado este verano en la extinción de incendios.

Y luego, por no hablar de los anuncios que ha hecho el presidente de La Generalitat.
El presidente de La Generalitat ha anunciado prohibir lo prohibido.
O sea, a nuestro entender, es una irresponsabilidad solamente le hecho de decir que aquí se podía hacer o sacar rédito económico con los terrenos quemados, cuando saben ustedes que es mentira y hasta Greenpeace lo ha dicho.
O anunciar una policía autonómica que ya existe, y está en su página web, señor José María Ángel, que es la unidad de medio ambiente de la policía autonómica.
Y ustedes han anunciado como si eso fuera la panacea y una gran propuesta.
Y además, ha ninguneado a nuestros agentes medioambientales, que llevan trabajando en estas cuestiones desde el año 1994.

A nuestro entender, desde el Grupo Parlamentario Popular, lo que hay es que reforzar y apoyar a los agentes que ya están trabajando en este tema desde hace muchísimo tiempo y no anunciar policías que ya existen.

Por nuestra parte, decirle también que lamentamos que la valoración de la señora Cebrián de las declaraciones del presidente de La Generalitat, de lo del terrorista medioambiental, hayan dicho que en ese momento el presidente tenía mucha pena.
Sinceramente, todos teníamos pena.
Pero nos parece una irresponsabilidad tremenda que sin tener ningún informe concluyente se dijera…, se hablara de una causa tan a la ligera como lo hizo el presidente de La Generalitat.

Vuelvo a repetir, yo creo sinceramente que usted, que conoce muy bien estos temas, debería decir al presidente de La Generalitat que fuera mucho más responsable y que si no sabe salir ante los medios de comunicación a dar cuentas, que por lo menos le deje a usted a esa faena.

Nada más y muchas gracias.

El senyor president:

Muchas gracias, señora Marcos.

Tiene la palabra el señor Ponce, cuatro minutos, si no me corrige.

El senyor Ponce Guardiola:

Gracias, señor presidente.
¿Cómo voy a corregirle?
(Veus i rialles)

Bien.
Señor Ángel, gracias por las explicaciones.
Me toca volver a puntualizar cosas, porque si no, este debate, quién lo oiga desde fuera, parece que la información que se da que es correcta y no lo es.

Este gobierno, el del botánico, ha sido el primero que ha ampliado las horas de vigilancia en otoño-invierno, algo que se veía necesario, imprescindible durante la última década, sobre todo durante los últimos cinco años, y que el gobierno anterior nunca hizo.

Las unidades de vigilancia trabajaban nueve meses, quitando las tres semanas que les correspondían de vacaciones, eran ocho meses y una semana.
Se ha aumentado un mes de promedio a todos esos medios.

Se han distribuido mejor para que pueda haber medios durante todo el invierno, o sea, ya durante todo el año, como, por ejemplo, el tema de los motos, como, por ejemplo, en muchos picos de vigilancia.
Por tanto, se ha aumentado esa prevención de incendios que hay que hacer en invierno sí o sí.

Se va a abordar fundamentalmente el tema de las quemas agrícolas, intentando regularlas, limitarlas al mínimo, por supuesto que ofreciendo alternativas a los agricultores para que estas quemas no se produzcan, puesto que, como todos sabemos, son causantes de buena parte de los incendios que se generan.

Y, bueno, resulta grotesco oír hablar de accesos y demás, cuando, pues eso, el plan de prevención de incendios, el plan especial frente al riesgo de incendios forestales del año 1998, que se ha comentado antes, hace cuatro años estaba…, solamente tenía elaborada una demarcación forestal y al final de la legislatura anterior se han acabado de elaborar los planes de demarcación pero sin ejecutar nada de nada.
Por tanto, resulta, eso, grotesco oír aquí que este gobierno no ha hecho nada, cuando el anterior en veinte años no hizo nada.
En uno, ¿qué se puede hacer, por mucha voluntad que haya?

Bien.
Y también es falso que se hayan paralizado trabajos fitosanitarios.
Lo que se paralizó, dentro de un parque natural que a su vez era un paraje natural municipal, que a su vez se estaba actuando en una microreserva de flora, fue una extracción de madera quemada que nada…, de madera muerta, perdón, que nada tiene que ver con un tratamiento fitosanitario, sino una extracción que obedecía a una orden, que sí que obligaba a tratar el arbolado enfermo, pero que a su vez obligaba a sacar una madera muerta que no tenía ningún sentido desde el punto de vista fitosanitario.

Y al respecto, decir que los trabajos se prolongaron durante tres-cuatro meses y al final sacaron prácticamente toda la madera muerta que podían sacar de ese parque natural, que es el Parque Natural del Túria, dentro del paraje natural municipal de Les Rodanes.

Por tanto, motivo fitosanitario no había, se obedecía a una orden que estaba mal elaborada y que este grupo y más grupos de la oposición denunciaron en su día.

Tampoco se han paralizado trabajos de prevención en el sentido amplio.
Y lo que sí que se ha hecho ha sido reconducir el PDR 2014-2020 a un PDR 2016-2020, con criterios objetivos para conseguir el verdadero desarrollo rural, porque es el problema fundamental de nuestras montañas, el despoblamiento del mundo rural, que conlleva que nuestros montes estén más abandonados en el sentido amplio y que los aprovechamientos que se puedan realizar, allá donde se puedan realizar en sentido amplio, desde setas a miel, plantas aromáticas, caza o lo que queramos, pues no se realizan porque, digamos, se han abandonado los…, el sistema tradicional agrosilvopastoril que había en nuestros montes hasta hace pocas décadas.

Por lo tanto, felicitarle porque sí que han tenido en cuenta estos informes, después de hacer una evaluación que se realizó después de la última catástrofe que hubo en este territorio, que me ha comentado que están implementando y están utilizando esas conclusiones.
Le felicito por ello, puesto que, bueno, pues nunca, nunca se hizo con anterioridad y era imprescindible para impedir lo que vemos que es en muchos casos inevitable, que se produzca el incendio, pero que aplicando estas medidas pues tengan la mínima repercusión posible.

Nada más y muchas gracias.

El senyor president:

Muchas gracias.

Si me permiten, aclarar el criterio de esta presidencia en cuanto a los contenidos de las intervenciones.
Yo creo que mi intención es interpretar siempre con carácter amplio el contenido del reglamento y no meterme en lo que son las exposiciones o el contenido de las exposiciones de los diputados.
A mí no me gusta que se me haga y, por supuesto, también aplico lo mismo.

Recordarles que son turnos de réplica a comparecientes diputados, y al final terminamos replicándonos entre las partes, tendremos que inventarnos algún turno de réplica entre nosotros mismos, ¿no?

Yo, como digo, en fin, interpretaré todo esto en el sentido…, con la mayor laxitud posible y también, en fin, con benevolencia el tema de los tiempos.
Yo quería dejárselo claro.

Tiene la palabra, señora Barceló, disculpe.

La senyora Barceló Chico:

Gracias, señor presidente.

Pues se agradece esa benevolencia, pero a veces es irremediable que uno tenga que aludir a alguna intervención; simplemente por aclarar, porque esto es un acta y muchas veces pues falta información para el que pueda leer las mismas.

Bueno, yo quería decir dos cosas.
Bueno, una, agradecer al señor José María Ángel su presencia aquí, toda la explicación que nos ha dado.
Y yo creo que es muy compleja la materia, la extinción de incendios es una materia muy compleja, como es compleja la situación, como he explicado desde hace mucho tiempo, del cambio de paradigma climatológico y meteorológico con el que nos encontramos.
Y probablemente por eso pues ver el Power Point que nos ha presentado pues nos parece algo sencillo, poco complicado, pero que sobre el terreno pues tiene una complejidad extraordinaria.

También es cierto que a lo mejor ahí puede parecer que algunos grupos pues todavía… esta es la primera comparecencia para explicar los incendios y probablemente todavía no se conoce en profundidad, ¿no?
, en materia de extinción.
Pero por eso me gustaría decir que hasta el año pasado esta comunitat, creo recordar, que contaba con 157 planes de prevención de incendios.
Y los planes de prevención de incendios hay que decir que se tienen que programar y planificar por parte de los ayuntamientos.
Están dentro de las competencias que tienen los ayuntamientos, no es una competencia de La Generalitat, es una competencia del propio ayuntamiento.
Y, por tanto, como competencia del propio ayuntamiento, a lo mejor sí que sería deseable que por parte de La Generalitat se trasladara, a través de la Federación Valenciana de Municipios, la necesidad de que todos los ayuntamientos cuenten con esos planes de prevención.
Siempre respetando la autonomía local, pero que, en definitiva, esa competencia es exclusiva de los ayuntamientos.

Y dicho eso, siento que se haya ido la portavoz del Grupo Popular (veus) … Sí, sí, sí.
No, no, no, ya lo sé, me imagino… No lo decía, no lo decía por el motivo que tuviera, sino… (Veus) No, no.
No era por esa razón.

Que es verdad que, como hemos comentado, pues plasmaremos en una iniciativa la posibilidad de crear esa mesa para estudiar la problemática que tiene la interfaz urbano-forestal y que, sin lugar a dudas, necesitaremos el plan de riesgo de las urbanizaciones que en su día se registraron, que creo que está ahora mismo en revisión y que se publicará, y por tanto será también un instrumento del que se podrá disponer para poder conocer con más exactitud la problemática y sobre todo el número de urbanizaciones de las que estamos hablando y, en fin, la necesidad de hacer una buena planificación si queremos que todas las urbanizaciones cuenten con un plan de prevención que no tiene ni que, hasta hace muy poco tiempo, ni siquiera los planes urbanísticos contemplaban esta posibilidad de que las urbanizaciones estuvieran preparadas en caso de incendios dentro de las mismas.

Y con ello ya termino.

Gracias, presidente.

El senyor president:

Muchas gracias, señora Barceló.

Vamos a darle un último turno de palabra al señor Ángel, por un espacio estricto de cuatro minutos.

El senyor director general de l'Agència de Seguretat i Resposta a les Emergències:

Sí, sí, li puc assegurar que seré molt ràpid.

Jo, senyora Gascó, pues efectivament, el tema dels voluntaris.
Mosatros partim d'un axioma que mos pareix que mos ha de donar molta fortalesa.
Als voluntaris hem d'estimar-los.
Probablement en eixa equació aritmètica i eficaç que vosté plantejava de.
.
.
la meua recomanació era que hem d'augmentar sense dubte els recursos en l'emergència, perquè tenim, anem a tindre un indret prou complex.
Ah!
evidentment en prevenció hem de treballar.
Però si l'acció matemàtica és que minorem la resposta en emergència per a donar-li-la a la prevenció, la societat farem, no el govern este, farà un enorme error.
Perquè l'acció no és una acció matemàtica.
Si me lo llevo de aquí, buscaremos la (inintel·ligible) .
.
.
 por otro lado.
El que probablement tinga vosté raó, que en prevenció hauríem d'augmentar.

Però la comparació prevenció i extinció ja l'han fet altres societats molt més avançades que no nosaltres i estan patint -no lo senyalaré con el dedo-, però estan patint aquest gran error que van tindre.
Li ho puc assegurar.
Societats quan han tingut gran preocupació mediambiental, com vosté, i com servidor i probablement com tots els que estem en esta comissió.

Però jo crec que això.
.
.
M'entén?
Alguns problemes que hem de plantejar, dos y dos no van a ser cuatro, los quito de aquí y me los llevo para allà.
Li puc assegurar que no.
Perquè probablement haurem de, com dia el senyor Subiela, diria jo, hem de millorar encara alguns problemes que anem a tindre, probablement, o a la millor no, però han d'estar previstos.
I això va a ser en una resposta molt més eficaç.

Abans d'anar-me'n, per cert, vull convidar-los a vostés, però quan toque, abans d'anar-me'n, perquè vull que vinguen a visitar-nos.

I evidentment hem d'augmentar.
.
.
El cost global no se preocupe que ara farem un estudi, hem introduït jo crec que un sistema per a poder, dins de les dificultats que està, hora de vuelo, qué nos cuesta, cuánto vale, i traslladar-li una aproximació real a la despesa.
No sols amb els incendis, sinó cada volta que hem d'anar a un rescat d'una ciutadana que se produïx un cap de setmana, que fa muntanyisme -ciutadana no en comentario de sexo-, ciutadana o ciutadà que va a gaudir d'allò nostre i hem d'anar a rescatar-lo, i això val diners, i de vegades molts diners.
Perquè probablement tenim clar que hem d'actuar en el tema de l'emergència mèdica.
Ahir portàrem un bebé de Castelló i el portàrem a La Fe, despús-ahir una dona major, però estem fent moltes actuacions, quan vosté vullga li les passe, els caps de setmana rescatant gent que fem una vocació que és gaudir de la natura.
I això va l'administració i ho paga l'administració.
Li puc assegurar que són moltíssims milers d'euros els que estan darrere.

I quan jo li he dit, senyor Subiela, que paguem, és que nosaltres, dins de la dificultat que tenim en aquests moments, quan jo entrí, no vaig a.
.
.
, sap vosté, recorde sempre que no m'agrada parlar de la societat que he heretat, sempre sóc dels qui pensa que els polítics hem de justificar que fem les coses sense necessitat de buscar el passat.
A mi això me pareix.
.
.
, no ho he fet en ma vida i no ho pense fer.

Ara, jo me trobí en una situació que era la que era i li traslladí al conseller d'hisenda que hi havia una necessitat en complir en les empreses, que era el que venia jo a dir, en Inaer i Avialsa, per tal d'estar dins de les dificultats al corrent del pagament.
I crec que ho hem aconseguit a pesar de les dificultats.
Per això li dia jo que ahí li hem posat èmfasi.
Si compare la situació que jo me vaig trobar amb la situació que tenim ara.
I he tingut una reunió amb els directius, amb els juristes, per tal de traslladar les dificultats que teníem.
Vosté, si alguna vegada ha treballat per a cosa pública, sap moltes vegades que si l'administració no te respon te genera pròpies dificultats de supervivència.
Que és el que arreplegant-ho li vaig traslladar.
I he de dir-li que totes les dificultats que té el govern, jo crec que raonablement estem (inintel·ligible) .
.
.
Eixa és la frase que he volgut aclarir-li.

I li passaré.
.
.
, bé, els passaré a tots, però a vosté, que és el que m'ho ha demanat, tots els cursos de formació que La Generalitat, com sap que està fent els treballadors de Tragsa i els que els hem convidat a participar des de l'1 de gener d'enguany fins als que van a fer, tant quan van i no van.
Que probablement en facen més?
Sí.
Que els treballadors no volen fer-ho mentre treballen i que volen fer-ho en hores de treball?
Probablement.
Però hem de barrejar que formació, i activitat i prevenció moltes vegades ens genera certes dificultats.
Però la voluntat és mantindre unes relacions.
Dia la senyora Gascó que vostés tenen relació amb els sindicats, i li puc assegurar que jo he tingut més de vint reunions amb totes les centrals sindicals.
Espere haver comprés, després de tantes reunions, haver entés i comprés què és el que me demanen.
Perquè hi ha una vocació de comprendre les dificultats que tenen.
Sempre hi ha un camí per millorar la formació.

Ara, jo que sé que vosté m'ha fet diverses preguntes i algunes interpel·lacions a l'Ivaspe, li puc assegurar que hi ha una preocupació tremenda en el tema de la formació.
El president ha firmat, el govern valencià ha firmat un conveni amb les cinc universitats públiques valencianes, el Politècnic també, per a poder avançar, no per omplir d'assignatures per a policies i la gent de l'emergència, perquè el gran problema que anem a tindre, i els ho dic a les seues senyories, que no els he de dir de què se preocupen i ocupen, que vostés ja saben el que han de fer, però sí la gran dificultat que anem a tindre per donar resposta a les demandes laborals que van a tindre els nostres consorcis i grans ajuntaments.
Perquè ja tenim les restriccions del govern, del ministre Montoro, que ens obliga a la taxa de reposició en funció de l'equilibri pressupostari que tenen totes les entitats, però ho anem a tindre, perquè la jubilació que se va a produir en els consorcis en els pròxims anys va ser tremenda.
I ahí hauria d'haver una resposta col·lectiva davant d'algunes institucions per a traslladar-los la dificultat que van a tindre.
A mi me l'han traslladat els presidents de les diputacions i me l'han traslladat els tres alcaldes, que hi ha una gran dificultat que anem a tindre sols en la taxa de reposició.
Perquè després d'haver aprovat les seues oposicions, senyor Subiela, han de passar a formar-se i han d'estar més de 500 hores per a poder-los donar el títol de capacitat.
I entendrà vosté que oposició i 500 hores representa diversos mesos de formació.
I mentrestant han de donar una resposta professional.

Estes coses no les estem avaluant, per és un tema seriós.
No diré molt seriós, però francament per a estar preocupats.
I estem preocupats, perquè les decisions que prenguem, i això és el que es vol per a l'agència.
.
.
L'agència vol donar una resposta globalitzada a tot.
No sé si un govern decidirà que siguen bombers de La Generalitat tots.
Jo, si vosté me demana la meua opinió fora d'ací li la donaré.
Però és un problema que haurem d'abordar.

Com la policia de La Generalitat, dia la senyora Gascó, que ella entenia, creu en eixe projecte.
En to imperatiu ens ho diu l'Estatut d'autonomia.
El primer Estatut d'autonomia que tinguérem diu, Â«podrá tenerÂ»; ara ja diu, Â«deberá tenerÂ».
És un canvi quantitatiu i qualitatiu en la resposta de la seguretat que hem de tindre en els pròxims anys, però que hem d'estar preparats per a eixes circumstàncies que hem de tindre.

Sí que sé lo que hacen, señora Marcos, no al detalle.
Y sé que en estos momentos están trabajando en alguna zona de masa forestal, trabajando por mejorar las condiciones que tienen.
Al detalle no le puedo contar, pero sí que sé, porque me consta, en algunas zonas, actualmente, actualmente.

Yo, si no me examina usted y luego no me suspende, yo diría que están trabajando en la zona de Bicorp y en la Canal de Navarrés.
Pero entenderá que no.
.
.
Pero sé que están haciendo cosas.
Y me consta que la consellera personalmente me ha dicho que va a presentarnos un proyecto para trabajar.
No sé si a la comisión, que ha dicho la señora Barceló o que usted ha propuesto en alguna de esta acción parlamentaria que ustedes llevan en su grupo, pero que yo creo que esto es necesario que efectivamente se conozca, porque hay por ahí un recorrido en los que tenía las exigencias.
Usted me ha dicho, ¿qué dicen tus técnicos en…?
Pues los técnicos me dicen que debemos de mejorar en estas condiciones, porque les mejoraremos nuestra capacidad de respuesta, pero sin necesidad…, yo creo que esto es una obviedad, una obviedad.

Al corriente de pago.
Una cosa, y usted que conoce muy bien la técnica contable, sabe que desde nuestras unidades dan salida todas para hacienda.
No sé si en la dación de cuentas de la que usted dispone a 31 de agosto están a mano el 60%, pero yo le digo que de nuestras unidades estamos ya casi en el 90%.
Y me consta que alguna de sus preocupaciones con los consorcios de bomberos han sido tramitadas por nuestras unidades y no sé si pagadas por la conselleria de hacienda.
Pero tramitadas por nosotros le puedo asegurar y, si quiere usted, se le puede mandar copia de que nuestras unidades han salido, pero además con consignación presupuestaria.

Probablemente las ayudas a los ayuntamientos no vayan con la celeridad que a todo el mundo nos guste.
No hablo de estas.
Yo estoy resolviendo cosas del año 2012, estoy resolviendo cosas, pero resolviendo cosas porque la acción de la dación de cuentas es compleja y complicada.
Vivimos en un procedimiento garantista y que exige, por parte de los secretarios y de los ayuntamientos trasladarnos.
.
.
Y estamos resolviéndolas.
Como estamos resolviendo cosas de los PIP.

Pero ya he dicho que yo no vengo aquí a contar lo que me he encontrado.
Pero es así, se lo puedo asegurar.
Y he tenido reuniones con alcaldes de amplio espectro, de amplio espectro de representación de partidos políticos…

El senyor president:

Señor Ángel, yo le pediría…

El senyor director general de l'Agència de Seguretat i Resposta a les Emergències:

Muy bien.
Lo que diga el presidente, yo hago.

El senyor president:

No que termine, sino que…

El senyor director general de l'Agència de Seguretat i Resposta a les Emergències:

No, no, no.

El senyor president:

…de esta manera tan abrupta; sino que vaya concluyendo.

El senyor director general de l'Agència de Seguretat i Resposta a les Emergències:

No.
Termino.
Però és molt complex, es muy complejo, señora… Y nos gustaría ser más rápidos.
Pero mire, las ayudas de las lluvias de Ademuz, del Rincón de Ademuz… Todos los alcaldes, a través de la mancomunidad, han tenido ya una respuesta.
La administración les solventó de una forma eficaz y eficiente sus problemas con las infraestructuras agrícolas.
Hable usted con su alcalde de Ademuz y verá usted la gran…, no me voy a poner ningún…, porque si no el señor Subiela dirá que me hago autobombo, pero sí, el concepto que ha tenido de haberle dado respuesta a su problema que era que sus agricultores no podían ir a recoger la almendra ni la cosecha.
Sí que termino, señor…, Santamaría, perdón.

El senyor president:

Muchas gracias.

Bueno, concluida la intervención de don José María Ángel y agradeciéndole su intervención, si les parece pasaríamos al cuarto punto del orden del día que es la toma en consideración de la Proposición no de ley sobre control y sanción de la uniformidad.

Si les parece dejamos un minuto para despedir a don José María Ángel i retomamos la sesión en un par de minutos.

(Se suspén la reunió durant uns minuts.
)

El senyor president:

Señorías, retomamos la sesión.

Proposició no de llei sobre el control i sanció en la uniformitat de la policia local de la Comunitat Valenciana, presentada pel Grup Parlamentari Podemos-Podem (RE número 21.
954, BOC número 76)

El senyor president:

Bueno, retomamos la sesión con la toma en consideración de la Proposició no de llei sobre el control y sanció en la uniformitat de la policia local de la Comunitat Valenciana, presentada pel Grup Parlamentari Podemos-Podem.

Té la paraula la diputada Cabedo per un temps de huit minuts.

La senyora Cabedo Laborda:

Gràcies, senyor president i bon dia.

El meu Grup Parlamentari Podemos va presentar aquesta proposta quan va saber, a través d'una denúncia de Comissions Obreres, que l'Ajuntament de Torrent va finalment adjudicar una licitació sobre la confecció dels uniformes de policia local a una empresa que podia, justament, assumir la confecció d'uns uniformes diferents als de la normativa general -perquè així li ho permitix, efectivament, la normativa general- però sense complir amb la tramitació necessària per a optar a l'excepció.

Massa casualitat es mostrava en aquest cas.
Excepcions a la norma general i no complir amb la tramitació administrativa per a obtindre aquesta excepció.
Un cas que, a més a més, segons la denúncia del sindicat, pareixia que també anava a produir-se en altres ajuntaments com Paterna o Requena.

Efectivament, els municipis tenen constitucionalment garantit un principi com és el principi a l'autonomia.
Tant com perquè les lleis autonòmiques, que tracten qüestions comuns per a totes les localitats, establisquen excepcions en el seu propi text legal.
Així ho fa l'actual llei de coordinació de la policia local i, especialment, el seu decret -el decret que la desenvolupa- on, quan es tracta la confecció dels uniformes del cos de policies, s'indica que es garantirà la uniformitat homogènia per a tots els cossos de policia local.
Però, si posteriorment s'estima incorporar canvis, la corporació local haurà d'elevar la proposta al gabinet tècnic de coordinació de policies locals perquè posteriorment la conselleria dicte resolució.

Tanmateix, tal i com va explicar la mateixa consellera en el ple, això no s'havia complit en el cas de Torrent.
Ens fa reflexionar com la ciutadania, especialment la valenciana i de forma lamentable, ha vingut habituant-se a grans casos de corrupció.
Casos grans de corrupció que veiem contínuament en la televisió, d'exdirectius que se foten a la butxaca diners estalviats per la gent o exconsellers que malversen diners públics per a comprar-se cases al centre de València.

Però, si ens parem a pensar-ho, açò no és més que el reflex en última instància i en les institucions més grans d'una cultura que no té altre nom que la de cacic, sentir-se amo i senyor del que ni és ni amo ni senyor.
Malauradament ens hem acostumat a estos grans casos de corrupció que ixen tant en la televisió, però en els nostres pobles també se sap ben bé d'aquestes pràctiques.

Enfront d'això, dos són els camins que entenem que pot optar l'administració: u, mirar cap a un altre costat i dir, Â«d'açò ja s'encarregarà la justíciaÂ», cosa que efectivament s'ha d'encarregar.
O dos, optar pel camí d'assumir la pròpia responsabilitat de qualsevol institució pròpia del segle XXI, a l'altura de les expectatives del poble valencià.

I implementar mesures necessàries perquè des de dintre i des de les mateixes institucions hi haja un canvi de paradigma en tots els nivells, construint administracions allunyades del caciquisme, agermanat a les pràctiques de xarxes clientelars.

Des de Podem, sens dubte, optem per la segona opció, perquè creiem que prevenir és millor que curar, especialment tenint en compte la situació de la justícia actual, que a voltes pareix que estiga debilitada aposta, sense recursos i inclús amb llei de procediment judicials tan qüestionables com la llei Berlusconi, del govern actual en funcions.

Cal enfortir efectivament la justícia, cal enfortir l'administració de justícia, però entenem que paral·lelament s'han d'enfortir les nostres institucions.
D'ahí, la proposta.
L'administració no es pot conformar en establir un silenci positiu, en cas de no respondre a la proposta de la corporació local, com indiquen les normes estatals.

Cal anar més enllà, cal donar un pas per a pensar i implementar mecanismes per als casos on ni tan sols s'haja donat la tramitació administrativa, o si s'ha donat incorrectament, la corporació igualment haja tirat endavant les licitacions.
Com dic, cal pensar i implementar mecanismes per a aquestos casos.
Pensem que açò crearà una administració que lluite per tindre unes institucions fortes, sanes, transparents i per tant justes.
Açò també forma part de la regeneració democràtica.

Instem el Consell a introduir mecanismes de control que asseguren que cap corporació puga incloure requisits en la uniformitat de la policia local diferents als requisits establerts en la normativa vigent i saltant-se la tramitació establerta.

I igualment demanem la introducció de sancions administratives en la mateixa normativa que regule l'homogeneïtzació homologació de la uniformitat de la policia local, sancions a aquelles corporacions que incomplixquen els procediments establerts per a introduir canvis i millores.
En definitiva, evitar i desaprovar des de les administracions les mateixes màfies o sinèrgies de cacic que es puguen produir des de la mateixa institució.

Gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, diputada.

Com que no n'hi ha cap esmena presentada per ningun dels grups, passaríem al torn de fixació de la posició de cada un dels grups, començant pel Grup Ciutadans.

Té la paraula el diputat Emigdio Tormo.

El senyor Tormo Moratalla:

Gracias, señor presidente.

Miren, hace unas semanas este grupo parlamentario se reunió con unos agentes forestales.
Y aquello parecía el ejército de Pancho Villa.
Cada uno llevaba un uniforme de una manera, con unos distintivos, perteneciendo a la misma conselleria, de distinto nombre con el paso de los años.
Y además nos decían y nos trasladaban que cada conseller que había pasado por esa conselleria les cambiaba el uniforme.

Yo sé que la policía local no es un caso equiparable, pero en cualquier caso el que un cuerpo uniformado mantenga unos distintivos y una uniformidad homogénea y lo más parecida posible parece de sentido común.
Que cualquier ciudadano de la Comunidad Valenciana, incluso de España, pudiera identificar claramente a un agente de policía local, sin ningún género de dudas es no solo aceptable, sino que es recomendable.

Hablaba nuestro ponente anterior de la posibilidad en un futuro de que los bomberos de la comunidad fueran también bomberos de La Generalitat.
Con lo cual, yo sé que esto es algo que no se puede extrapolar, que en las policías locales el jefe máximo es el alcalde de cada localidad.

Pero también podría habilitarse alguna posibilidad, alguna solución, en forma de central de compras o alguna fórmula análoga, pudiera llegarse a un acuerdo, para que pudiera haber un mismo suministrador para todos los uniformes de toda la policía local.
En cualquier caso, ya le anuncio que lo vamos a votar que sí.

De todas maneras, me parece que criminalizar a los distintos ayuntamientos o distintos responsables a la hora de adjudicar compras es algo delicado, sobre todo en un estado de derecho como el nuestro.
No me cabe duda, y a este grupo no le cabe ninguna duda, de que algunas arbitrariedades y algunas irregularidades, incluso algunas ilegalidades se habrán llegado a cometer con el paso de los años.

Pero no es menos cierto que en la administración de justicia las denuncias oportunas han funcionado también a lo largo de los años.
Por lo tanto, ese gran leviatán al que usted quiere convertir la administración, las superiores sobre las inferiores, no lo acabamos de ver.

No obstante, ya le digo que en el conjunto total de la propuesta que hace su grupo le vamos a votar que sí, pero siempre intentando un criterio de sensatez sobre la posibilidad de sanciones a las administraciones locales.

Teniendo en cuenta que muchas de las veces lo que han hecho no ha sido más que subsistir en una época de escasez, una época de pocos recursos económicos y en una época donde hemos visto agentes de policía que, no nos olvidemos, son agentes de la autoridad, cumplir con sus funciones con poco menos que una cartulina plastificada y una fotografía donde decía que era policía local.

Muchísimas gracias, señor presidente.

El senyor president:

Muchísimas gracias, señor Tormo.

Tiene la palabra el señor García Latorre.

El senyor García Latorre:

Gràcies, senyor president.

Si una de les coses s'han avançat en els últims anys en matèria de policia local ha segut la seua coordinació i la seua homogeneïtzació a nivell del que són els mitjans a utilitzar, ja bé siga en el tema de l'armament, vehicles i, com no, el tema de la uniformitat.

Bé, la uniformitat ens sembla que en alguns ajuntaments alguns regidors o alcaldes han volgut muntar la seua moda prÃªt-a-porter, ahí a vore, intentant fer modificacions que no toca, quan no toca.
I fins i tot, alguns d'ells en informes negatius fins i tot del mateix secretari, cosa que nosaltres ja vàrem advertir i en el seu moment ens vàrem ficar en contacte en l'Agència Valenciana de Seguretat i Resposta a Emergències.

Perquè eixe element, eixa compra que sembla que s'havia materialitzat en eixe informe negatiu per part del secretari de l'ajuntament, i que ja no sols era en un ajuntament, sinó que s'estava extrapolant a altres municipis de la província de València, no sabíem tampoc i també mos interrogàvem quines necessitats o què n'hi havia darrere d'eixe canvi tan sobtat d'uniformitat, quan era un tema que no s'estava tocant ni s'havia tractat, ni era un element, en este cas, de discussió per part de ninguna de les policies locals, ni tampoc s'havia parlat ni en el gabinet tècnic, ni en la comissió de coordinació, ni ningun element que duia que s'haguera de canviar.

Però bé, sorprenentment, sí que se donà eixa circumstància, i fins i tot en un ajuntament, com fou el de Torrent, que fins i tot crec que el tema ha acabat en fiscalia per part d'un grup municipal que va dur el tema a la fiscalia.

És cert i això en la proposta que presenta el Grup de Podemos sí que n'hi han alguns elements i alguns criteris, i sobretot alguns sistemes o mecanismes de control que a la millor han fallat o no devien haver fallat, en este cas, en el sentit que eixes compres possiblement no s'havien de fer efectuat, no s'havien d'haver dut endavant.

És cert que eixos elements per part de la direcció general, en este cas de l'agència valenciana, sí que es van a dur a terme, perquè, com sí n'hi ha una excepció que la llei empara, sempre que els ajuntaments, quan vullguen fer alguna modificació dins de la seua autonomia, sempre que tinguen el vistiplau de, en este cas, l'òrgan que és el que coordina les policies locals, en este cas a través de l'agència.

Se va fer eixa petició i fins i tot eixa petició va ser denegada, va ser informat negativament, que no se podia dur endavant eixa compra, quan ja s'havien fins i tot crec que materialitzat les compres en alguns dels ajuntaments.
Cosa que ahí el que veem és que el mecanisme ha fallat.
Per tant, sí que entenem que ha d'haver una sèrie d'elements, en este cas de controls previs, que duguen que estes coses no es tornen a produir.

Perquè al final el que volem és que esta uniformitat que s'ha establert per part de tots, que s'ha aprovat i que s'ha reglamentat a través del corresponent Decret 114/2005, siga en este cas duta per tots els agents de la policia i per totes les alcaldies, o en este cas corporacions municipals.

Entenem que eixes centrals de compres en alguns casos, com comentava abans el company de Ciudadanos sí que en el algun cas la diputació, fins i tot de València, recorde que sí que han muntat centrals de compres per a alguns elements concrets, i jo crec que és una cosa positiva.
Se podia inclús amplificar a altres elements.

Però això no obsta que també n'hi haguera algun ajuntament que poguera fer la seua compra diferenciada i poder introduir elements diferenciats, que és el que ha passat en este cas i és el que mos ha dut que en este cas el Grup de Podemos presente esta proposta, perquè n'hi hasquen mecanismes de control perquè este tema no torne a succeir.

Per tant, nosaltres el que entenem és que és un element que ni s'havia discutit ni s'havia plasmat.
Fins i tot la nova llei de policia continua diguent que el que és l'homogeneïtzació i el que és l'homologació del que són els sistemes defensius, i en este cas d'uniformitat van a haver de continuar regulant-se per un decret que també s'establirà en temps i forma.
I per tant, el que cal buscar són els controls efectius administratius perquè estes singularitats i excepcionalitats que alguns volen introduir no se tornen a produir.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyoria.

Té la paraula la diputada Barceló.

La senyora Barceló Chico:

Gracias, presidente.

El Grupo Socialista va a apoyar esta proposición no de ley.
Es cierto que a la Generalitat valenciana le corresponde la coordinación en materia de policías locales.
Esa es la competencia que tiene.
Pero los policías no dejan de ser funcionarios en sus ayuntamientos, y por tanto La Generalitat no tiene poder sancionador a un alcalde que es, al fin y al cabo, el jefe del cuerpo de policía, y tiene que respetar ese principio de autonomía local que recoge, por cierto, nuestra Constitución.

Es cierto que, si un ayuntamiento no cumple una norma de La Generalitat, el procedimiento debe ser requerido y, si persiste, plantear en cualquier caso un contencioso administrativo.

El caso que nos ha explicado la portavoz de Podemos, es verdad que no podemos decir qué es lo normal y lo usual en los ayuntamientos, que cambien sin tener la autorización preceptiva que establece el Decreto 114/2005.
Pero eso no significa que se deba de regular y de establecer mecanismos para el cumplimiento de la norma sobre uniformidad.

En estos momentos, el Decreto 114/2005 contempla que, para incorporar o modificar las prendas, se debe hacer una solicitud previa de la corporación, indicando los cambios.
Dos, esas modificaciones tienen que estudiarse por el gabinete técnico.
Y en tercer lugar, tiene que haber una resolución, o bien positiva o bien negativa, sobre si esos cambios deben de introducirse o no.

Yo creo que en estos momentos y dado que se está ya elaborando el proyecto de ley de policías locales, debería de contemplarse dentro de esa ley el intentar que existan, dentro del apartado de uniformidad, mecanismos que permitan el cumplimiento de la norma.

El complimiento de que, si finalmente La Generalitat, el gabinete técnico no autoriza esos cambios que se pretende introducir por un ayuntamiento, que existan mecanismos de control, y por supuesto de cumplimiento de la norma, para que no se produzcan situaciones como la que ha descrito la señora Cabedo, que desde luego no son deseables.

Porque el cuerpo de policía local, la coordinación es de la Generalitat valenciana y por tanto tiene que haber, como decía también el señor Tormo, una uniformidad y una imagen global, independientemente de que alguien puntualmente quiera introducir algún cambio por cualquier razón, que debe de estar inclusive motivada, siempre desde el respeto a la autonomía local, pero también desde el respeto de la responsabilidad que tiene La Generalitat en la coordinación y en la imagen de las policías locales.

Gracias.

El senyor president:

Muchas gracias, señoría.

Tiene la palabra la diputada Verónica Marcos.

La senyora Marcos Puig:

Gracias, señor presidente.

El Partido Popular ya preguntó sobre el tema de la uniformidad de los policías locales en estas Cortes.
Es más, tenemos solicitada la comparecencia del director general, y queremos que se pronuncie esta comisión para que venga a comparecer el alcalde de Torrente, por un tema que nos parece, la verdad es que muy grave.
Y es por la adjudicación de más de 200.
000 euros de la uniformidad de la policía local de Torrente.

Un asunto que ha sido admitido a trámite en un juzgado de Torrente, tras haber encontrado por parte de la Fiscalía indicios de delito contra la administración por trato de favor a una empresa.

Sinceramente creo que aquí no nos podemos quedar de brazos cruzados y La Generalitat tampoco podría hacer la vista gorda ante semejantes irregularidades, porque se ha incumplido un decreto y porque hay pruebas más que suficientes para pensar que sacaron la licitación a medida de una empresa que finalmente fue la adjudicataria.

Esta adjudicación por más de 200.
000 euros, repito, ya nació viciada, y no lo dice el Partido Popular ni el Grupo Parlamentario Popular de las Cortes Valencianas, sino que así ya lo advirtieron también empresas de reconocido prestigio y algunos sindicatos.
Esa licitación -como digo- empezó a leer mal desde el minuto cero y por eso el grupo municipal de Torrente llevó este tema a la fiscalía.

Miren, el procedimiento fue bastante irregular porque la puntuación por criterios objetivos no los ganó la empresa adjudicataria.
Sin embargo, la puntuación subjetiva, es decir, la que realiza un comité…, -que, por cierto, el comité incumplía la ley de contratos públicos- sí que la ganó la adjudicataria por goleada.
Algo olía muy mal y prueba de ello es que se ha admitido a trámite -como digo- en el juzgado.
Pero es que, además, prueba de ello es que Torrente rescindió el contrato y devolvió los uniformes de la policía local a coste cero.
A coste cero, señores diputados.
Algo que también a nosotros nos parece muy raro.

¿No les resultó a sus señorías raro que se sacara un pliego de prescripciones técnicas con colores diferentes a los que establecía el decreto autonómico?
¿No les parecía a sus señorías raro que otros ayuntamientos socialistas, como Requena y Paterna además de Torrente, sacaran la licitación con la misma descripción y color que ofertaba la empresa adjudicataria?
Por cierto, que esos ayuntamientos dieron marcha atrás por las denuncias del Partido Popular y cuando se admitió a trámite la denuncia al Partido Popular.

¿No les parece raro a sus señorías que únicamente la empresa adjudicataria tuviera en stock prendas con colores diferentes a los establecidos en el decreto?
Todo muy raro y muy extraño.
Y sobre todo extraño que se haya rescindido el contrato y se les haya devuelto los uniformes de la policía local a esa empresa a coste cero y aquí nadie haya dicho ni mu.

Para el Partido Popular, miren, este es un tema muy grave y creo que, incluso, hasta el presidente de La Generalitat debería tomar alguna medida porque, de lo contrario, será cómplice de las irregularidades que se han intentado cometer desde los ayuntamientos socialistas.
Aquí vino a comparecer la señora Bravo, con respecto a una pregunta que se le hizo desde el Partido Popular y la señora Bravo en su comparecencia echó balones fuera y vino a echar la culpa al propio Ayuntamiento de Torrente.
Con lo cual, sinceramente, nos parece muy extraño que unos a otros se echen las culpas y aquí nadie asuma ninguna responsabilidad política, que es lo que está pidiendo el Partido Popular en estas Cortes.

Votaremos que sí a la propuesta del Grupo Parlamentario Podemos porque entendemos que sí que se tiene que establecer alguna sanción cuando alguien se salta a la torera un decreto autonómico, cuando algún ayuntamiento lo hace.
Pero, sobre todo, también pedimos al resto de grupos parlamentarios que se pronuncien sobre esta cuestión en Las Cortes y que admitan a trámite la comparecencia tanto del alcalde de Torrente como del director general.

Gracias.

El senyor president:

Muchas gracias, diputada.

Si no me corrigen sus señorías, todos los grupos han manifestado la voluntad de votar a favor.
Intervenciones, turno de réplica.
Abrimos turno de réplica.
Tiene la palabra la señora Cabedo.

La senyora Cabedo Laborda:

Sí, senyor president.

Només un moment per agrair el suport de tots els grups, especialment d'aquells que han entés el sentit de la proposta.
La senyora Barceló per emfatitzar que se necessiten mecanismes per a fer complir normatives.
Per part del portaveu de Compromís que ha entés que eren casos excepcionals.
I sí que volia matisar-li al portaveu de Ciudadanos que en certa forma ha deixat en l'aire que la nostra intervenció criminalitzava als ajuntaments, que per res del món volem criminalitzar als ajuntaments.

Que justament entendre que no fa falta anar per la via judicial sinó que apostem per crear unes institucions fortes.
És tot el contrari a criminalitzar els ajuntaments.
I també, si ha hagut algun dubte que nosaltres dubtem de la professionalitat dels cossos de policies, justament aquesta iniciativa s'ha portat per a dignificar el cos de les policies locals.
Perquè pautes, encara que siguen excepcionals, com les que hem vist o l'exemple que hem ficat, l'únic que fan és atemptar contra la visió que té la ciutadania del cos de policies locals.
Simplement això.

Gràcies.

El senyor president:

Muy bien, muchas gracias.

¿Algún turno de réplica más?
Señor Tormo.

El senyor Tormo Moratalla:

Gracias, señor presidente.

Bueno, espero estar dentro de los que han entendido el espíritu de la PNL.
En cualquier caso, si no es así le pido disculpas o una mejor redacción de la misma.

Y, en segundo lugar, instituciones fuertes yo creo que nos hemos dotado de unas instituciones muy fuertes, tan fuertes que aquellos que infringen la ley acaban con sus huesos en la cárcel.

Muchísimas gracias, señor presidente.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Tormo.

¿Algún turno más de réplica?
Si no hay más pasaríamos a votación.
¿Votos a favor?
Se aprueba la proposición no de ley por unanimidad.

Y damos por concluida la jornada de trabajo de hoy.

Muchas gracias.

(S'alça la reunió a les 13 hores i 30 minuts)