Obres%20P%C3%BAbliques%180772.04.20%20macro.html





Comissió d'Obres Públiques, Infraestructures i Transports realitzada el dia 20 d'abril de 2015.
Comença la reunió a les 16 hores i 5 minuts.
Presideix el diputat senyor Vicent Arques Cortés.
Reunió número 8.

El senyor president:

Buenas tardes, bienvenidos a la Comissió d'Obres Públiques, Infraestructures i Transports.
En primer lloc anem a vore si hi ha quòrum.

Senyor secretari.

El senyor secretari:

Sí, buenas tardes.

(El secretari passa llista per tal de comprovar si hi ha quòrum)

Sí, hay quórum, señor presidente.

El senyor president:

Muchas gracias.

Pues vamos a proceder a solicitar la presencia de la consellera d'habitatge, obres públiques i vertebració para la primera comparecencia.
(Se senten veus i sorolls) Si se te ha caído el boli y te has levantado para cogerlo, que te he visto… Bueno, a la faena, Manolo a la faena.
(Rialles)

Vamos al punto número 1, que se me había olvidado: lectura y aprobación -en su caso- del acta de la reunión anterior.
¿Alguna apreciación?
Se aprueba el acta por unanimidad.

 Compareixença de la consellera d'Habitatge, Obres Públiques i Vertebració del Territori, senyora María José Salvador Rubert, per a informar i explicar quines han sigut les mesures que des d'este departament i en compliment de la Resolució 85/IX, sobre la promoció de l'activitat econòmica i la promoció de les pimes mitjançant els contractes públics, aprovada pel Ple de Les Corts en la sessió de 2 de desembre de 2015, s'han aplicat i s'han posat en marxa en l'adjudicació dels contractes de reparació i rehabilitació d'habitatges públics, sol·licitada pel Grup Parlamentari Popular (RE número 12.
508)

El senyor president:

El punto número 2 es la comparecencia de la consellera de Vivienda, Obras Públicas y Vertebración del Territorio para informar y explicar cuáles han sido las medidas que, desde este departamento y en cumplimiento de la Resolución 85/IX sobre la promoción de la vivienda económica de la promoción de las pymes mediante los contratos públicos aprobada en el Pleno de las Cortes, en la sesión del pasado 2 de diciembre del 2015 y se han aplicado y puesto en marcha en la adjudicación de los contratos de reparación y rehabilitación de las viviendas públicas solicitadas por el Grupo Parlamentario Popular con el registro que consta en el orden del día.
Inicia sin tiempo la consellera de obres públiques i vertebració.

Gràcies.

La senyora consellera d'Habitatge, Obres Públiques i Vertebració del Territori:

Gràcies, senyor president.

Senyories, bona vesprada.

Comparec en esta comissió per informar sobre quines han sigut les mesures que des de la conselleria, i en compliment de la Resolució 85/IX aprovada per Les Corts el passat 2 de desembre de 2015, s'han aplicat i posat en marxa l'adjudicació dels contractes de reparació d'habitatges públics.

A este respecte cal dir que fins ara s'han adjudicat cinc contractes per a la reparació d'immobles pertanyents al parc públic de La Generalitat per 5 zones -2 a Alacant, 2 a València i 1 a Castelló-.
Les mesures que hem aplicat i posat en marxa en l'adjudicació dels esmentats contractes han sigut les que figuren en els plecs que han regit las seua licitació i posterior adjudicació.
Atenent al relat cronològic d'aquestes licitacions sa senyoria haurà de tindre clar que els plecs són anteriors a la Resolució de Les Corts de 2 de desembre de 2015 i que vinculen l'administració, doncs són la llei del contracte.

Supose que sa senyoria ha d'entendre que la conselleria no podia tirar enrere la licitació quan en desembre ja s'havien obert les pliques i s'estava estudiant l'adjudicació -cosa que haguera perjudicat els interessos públics- i molt menys que l'actual conselleria es botara els plecs per a introduir mesures diferents a les aprovades en el seu dia i conegudes i acceptades pels licitadors.

Amb açò podria donar per contestada la qüestió, però atés que sa senyoria no ha plantejat una pregunta ni oral -ni en ple o en esta comissió- ni escrita, sinó que ha sol·licitat compareixença, doncs vaig a estendre'm un poc més sobre els aspectes generals al voltant de la Resolució 85/IX.

En primer lloc, he de dir que esta resolució porta causa de la Proposició no de llei de tramitació especial d'urgència, presentada pel Grup Parlamentari Socialista en Les Corts, és a dir, és una iniciativa d'aquest grup parlamentari -si bé, és veritat que va ser recolzada per tots i després d'una esmena transaccional es va aprovar l'esmentada resolució de Les Corts-.
En aquest context, cal dir que la pràctica habitual en la contractació de La Generalitat en els últims anys ha seguit criteris i formes d'actuació que han dificultat l'accés de les pimes a molts dels contractes licitats.

Hem de tindre en compte que en les dades del 2014 el 99,91% del total d'empreses d'esta comunitat son pimes, i que les nostres empreses representen el 10,61% del total de les empreses espanyoles.
Eixa és la radiografia del nostre sistema empresarial, on la importància de les pimes -quant al nostre creixement econòmic i generació d'ocupació- és palés.
De fet, en la nostre comunitat el nombre de grans empreses està per davall de la mitjana nacional -0,9% enfront del 0,12%-.

Per tant, hi ha una preocupació en facilitar l'accés de les pimes a la contractació pública en la Generalitat valenciana, perquè -miren- esta mateixa preocupació també la té la Unió Europea i la comissió, que en 2008 ja va aprovar el Codi europeu de bones pràctiques per a facilitar l'accés de les pimes als contractes públics.
Molts dels aspectes aprovats en la resolució esmentada són recomanacions arreplegades en aquest codi europeu.

A més, en 2014 -i açò és més important- el Parlament Europeu i el Consell van aprovar tres directives: la directiva 2014/23 de la Unió Europea relativa a l'adjudicació de contractes de concessió que destaca en el seu primer considerant que ha de concedir-se especial importància a la millora de les possibilitats d'accés per a les pimes en tots els mercats de concessions de la unió.
La directiva 2014/24 de la Unió Europea sobre contractació pública que en el seu considerant 2 establix que la contractació pública ha d'articular-se facilitant -en particular- la participació de xicotetes i mitjanes empreses en la contractació pública.
La directiva 2014/25 de la Unió Europea relativa a la contractació per les entitats que operen en els sectors de l'aigua, l'energia, els transports i els serveis postals.

Per exemple, una de les mesures que pot afavorir indubtablement la contractació de les pimes com és adjudicar un contracte en forma de lots separats, està inclosa com a norma d'aplicació obligatòria en l'article 47 de la directiva 2014/24 de la Unió Europea.
Ara bé, la realitat és que cap de les tres directives ha sigut transposada al dret intern pel govern espanyol.
En eixe sentit, si tant interessa el suport a les pimes, entenc que haurien de dirigir-se al govern central -que encara que està en funcions, continua sent govern- perquè aprove les normes de desplegament d'eixes directives.

Perquè a més, cal recordar que -d'acord amb l'article 149/1/18 de la Constitució- li correspon a l'estat la competència exclusiva respecte de la legislació bàsica sobre contractes i concessions administratives i que vincula a totes les administracions com ara La Generalitat en la seua contractació pública.
Mentre això no passe és clar que les possibilitats d'actuació de la conselleria -tenint en compte, d'altra banda que les atribucions sobre contractació de La Generalitat es coordinen des de la Conselleria d'Hisenda- són més limitades.
Tot això a més de l'obligació de qualsevol administració pública d'atendre els principis constitucionals d'eficàcia i eficiència.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Interviene, por un tiempo de ocho minutos, el representante del Grupo Parlamentario Popular.
Cuando quiera.

El senyor Castelló Sáez:

Gracias presidente.

En primer lugar, como ya es un clásico en esta comisión, presidente, le vuelvo a reiterar -igual que han hecho mis compañeros siempre que han empezado esta comisión- que nos gustaría que en el ejercicio parlamentario se pudiera ver en esta comisión el vídeo de la consellera (inintel·ligible) … a ferrocarriles.
Yo creo que igual que prescriben los delitos y las faltas, las mentiras también, y yo creo que se podría considerar que esta mentira está prescrita.
Y, por lo tanto, si la consellera nos reconoce que estuvo dos minutos en vez de quince yo renuncio a que se vea el vídeo.
Pero, en fin, ahí lo dejamos.

Hemos pedido a la mesa de las Cortes que tome una decisión, que no puede ser que después de haberlo pedido seis, siete, ocho veces -tres o cuatro veces por escrito- no tengamos ni tan siquiera contestación, porque creo que se están conculcando los derechos constitucionales de mi grupo político.
Se lo reitero de nuevo, presidente -y también a la consellera- por si quiere hacer uso del derecho que le he comentado, ¿no?

Son ciertas algunas de las cuestiones que ha comentado la consellera respecto a la transposición de las directivas europeas, etcétera.
Pero no es menos cierto que la consellera cuando llegó a su cargo, pues quería hacer una auténtica revolución en todo esto.
Y que tampoco es falso el manifestar que el que no exista una previsión o que la legislación básica sea del estado, eso no significa que desde la conselleria no se puedan implementar este tipo de medidas.
De hecho, eso fue una parte objeto del debate objeto de las Cortes antes de llevar a cabo y de acordar la Resolución 85 de la novena legislatura.

Por lo tanto, siendo conscientes todos los que la aprobamos por unanimidad -no recuerdo si estaba la consellera en aquel momento también-, lo que queremos es que se aplique.
No hay ninguna ley que le impida a la consellera aplicar esos criterios que dice ahí.
Ninguna.
No estaría prevaricando en absoluto, es más, estaría beneficiando a las pymes de la Comunidad Valenciana.

Pero, es que, ¿por qué lo hemos referido al tema de vivienda y no a cualquier otro?
Se lo podríamos haber dicho respecto al tema de carreteras si hubiera tenido inversiones, pero no tiene.
Aunque hubiera tenido inversiones era mucho más complicado, porque son contratos en los que es mucho más difícil por su cuantía, por la envergadura que tienen hacerlo.
Pero fíjese, en todos los anuncios que ha venido usted realizando respecto a la rehabilitación o a la reforma en viviendas hay: 8 viviendas en Alcoy, 6 en Onteniente, 20 en Alicante.
Y es perfecta esta modalidad de las viviendas para poder hacer pequeños concursos y adjudicarlos a pymes que se encuentren en la localidad o en la comarca en la que se va a realizar la actuación, y de esa forma estaríamos mejorando también el tejido productivo y empresarial de la propia comarca donde se va a ejecutar la obra en cuestión.

Pero también la hicimos por otra cosa, consellera -no se lo voy a ocultar-.
El 11 de enero usted dijo -al igual que ya había dicho aquí antes de la aprobación de los presupuestos en la comparecencia de la comisión- que iba a rehabilitar 250 viviendas en el primer semestre y otras 250 viviendas en el segundo semestre.
Y, ¿por qué le decíamos si había contratado con este sistema?
Bueno, pues para evidenciar algo que es obvio y que deja hoy muy a las claras.
Esos 5 contratos firmados para 5 zonas, efectivamente, usted lo que ha hecho ha sido, simple y llanamente, firmar el contrato.
Porque el proceso de contratación, la declaración de urgencia de esas viviendas -de toda su gestión en vivienda- es anterior a usted.
Usted solo ha firmado los contratos.
Se declaró la urgencia en los meses de abril y de mayo.

Ahora bien, lo que sí ha hecho ha sido venderlo.
Y de una forma curiosa, ¿no?
Fíjense, he mirado las notas de prensa de la conselleria -hagan ese ejercicio, por favor, o les dejo yo las copias que he sacado- en los meses de marzo y abril.
Municipio a municipio los días 2, 9, 11, 14 16, 17 y 18 de marzo de este año, hay notas de prensa en la conselleria respecto a municipios en concreto.
Mientras que, posteriormente, el 26 de marzo, el 30 de marzo y el 31 de marzo están puestas a través de notas de prensa de la conselleria, pero ya por provincias y sumados, con lo cual da la sensación de que hay una actividad realmente importante, Â«todos los días la consellera está haciendo cosasÂ».
¡No!
No, no.
Esos contratos, que la consellera nos dice hoy aquí que ya estaba tan avanzada la tramitación que no podían cambiarla, es que se sacaron -se inició su tramitación- por el anterior gobierno del Partido Popular.
Y aquí tenemos la documentación después de que mi compañera Elisa Díaz la solicitara y nos la entregaran en la propia conselleria.

Es que había 1,2 millones para Valencia en su zona 5, firmada por Victoriano Sánchez el 27 de mayo.
Es que había 1,2 millones para Alicante 1, firmada por Victoriano Sánchez el 24 de abril.
Es cierto que luego la consellera firmó el contrato el 4 de enero y ya le quiere dar el marchamo de que obedece a su gestión.
Aquí, ¿qué nos ha dicho?
Â«No iba a cambiar la tramitación porque estaba tan adelantada que hubiera perjudicado el interés públicoÂ».
Lo que no has hecho en ningún momento es reconocer que no se ha aplicado esta contratación que dijimos en el pleno del Consell y que dio lugar a la resolución de la que estamos hablando, porque nos acaba de reconocer la consellera por pasiva que no hay ni un solo contrato de su mandato que haya hecho siendo consellera que proceda de su gestión.
No es que no nos haya querido hacer caso, ya lo veremos, pero lo veremos cuando ella saque un solo contrato de rehabilitación de vivienda que proceda de su gestión.

Y así tenemos también con 1,2, millones la zona 4 de Valencia, la zona 3 de Castellón que tenía menos, que son 600.
000 creo… -Sí, efectivamente, 600.
000- y la zona 2 de Alicante que es otro 1,2 millones de euros.
Pero hay otra cosa más que nos parece especialmente importante -bueno, ya sabemos que no es que no haya hecho caso a las Cortes, cosa que estaría muy bien si hubiera cumplido- es que no ha tenido oportunidad de cumplirlo, ¿entienden sus señorías?
Es que la consellera no ha sacado ningún contrato tramitado por ella.

Pero vamos allá, fíjense, en la periodificación que había cuando todavía la señora Bonig era consellera teníamos -como tiene que estar en la financiación prevista- una financiación… -por ejemplo, les doy la de Valencia 4, ¿vale?
- una financiación de 300.
000 euros en 2015, 600.
000 en 2016 y 100.
000 en 2017.
¿Qué pasó con la financiación de 2015, señorías?
A pesar de haberse declarado la urgencia en abril, resulta que por la conselleria se ha tenido tan poca agilidad que se ha sido incapaz de adjudicar esos contratos y poder iniciar las obras.
Les aseguro que no es tan complicado, con una sola empresa, realizar un gasto de 300.
000 euros en un montante de un proyecto 1,2 millones; se podía haber hecho certificaciones y se podía haber llenado ese tramo.
¿Qué ha pasado?
Pues que esa anualidad se ha perdido.
Pero no solo se ha perdido, es que no se ha mandado a 2016, es que se prevé que sea para 2017.
Una lástima, pero hemos visto que no es que no haya querido desobedecer a las Cortes sino que la consellera no ha hecho ni un solo contrato, tal y como ha reconocido en rehabilitación de vivienda pública.
Esa debe ser la revolución socialista en el tema de la vivienda.
Cambiamos el nombre a la conselleria pero no hacemos nada.

Nada más, presidente.
Gracias.

El senyor president:

Continuamos con el Grupo Parlamentario Podemos-Podem.

El senyor Almería Serrano:

Moltes gràcies, president.

Bona vesprada senyora Salvador, benvinguda a esta casa novament.

Nosaltres pensem que esta iniciativa va a ser molt interessant perquè pot resoldre i pot ajudar al nostre entramat empresarial que -com vosté bé ha dit, està format majoritàriament per pimes- ha incorporat en línies de negoci que habitualment no eren possibles incorporar per una dificultat de l'accés de les pimes a la contractació pública.

Jo vaig a utilitzar la meua intervenció per a fer-li unes quantes preguntes a fi de clarificar i concretar -si és possible- algunes de les mesures que ja estan contemplades en la mateixa resolució.
Quan es fa referència en el punt 1 a la facilitació de la difusió de les fonts d'informació, sí que ens agradaria que es poguera concretar quines mesures concretes se van a utilitzar per a que esta informació puga arribar a la totalitat de les pimes del País Valencià.

Pel que fa al punt cinqué -que fa referència a la facilitació en l'obtenció del certificat digital del compliment d'obligacions tributàries en la Generalitat valenciana- la pregunta és molt concreta: ¿van a eliminar la taxa del certificat digital de la Generalitat valenciana?
Pel que fa referència al punt seté, per experiència sé que a vegades la identificació dels subcontractistes quan estan en període de licitació, pues, pot ser una, i després complicacions empresarials de règim normal, pues, poden fer canviar esta subcontracta.
¿Fins a quin punt van a ser flexibles per a que s'introduisquen canvis en els suports en què els contractistes no són els que estan en les licitacions?

En el punt 8 es parla de la possibilitat d'establir un mecanisme de pagament delegat per les empreses subcontractistes, la pregunta seria: com s'articularia este pagament delegat?
En el punt 9 -que tots esperem que se puga complir, però bé, ja hem vist el condicionament que sobre la tresoreria de l'administració de La Generalitat impacta la periodicitat en què s'ingressen, de moment, el FLA.
.
.
-, ¿hi ha alguna alternativa, algun pla B, per al moments de baixa tresoreria en què se puga aplicar a les empreses adjudicatàries per a que puguen accedir al pagament o algun conveni en entitats financeres per a que puguen anticipar les certificacions?

En el punt 14 es parla de promoure que les corporacions locals i les provincials adopten aquestes prescripcions.
M'agradaria que se concretaren quins mecanismes se van a utilitzar per a fer complir aquestes prescripcions, tant a ajuntament com a diputacions.
I pel que fa al punt 15, en el que.
.
.
, bé, s'incorpora la necessitat de que hi haja una informació que vindria de l'administració de justícia, hi ha establert algun conveni de col·laboració?
¿Hi ha algun mecanisme pensat per a que eixa informació puga fluir directament de l'administració de justícia a la conselleria per a incorporar-la a l'adjudicació?
Això és tot, de moment.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Molt bé, moltes gràcies.

Continua el Grup Parlamentari Ciudadanos per un temps de quatre minuts.

La senyora García Jiménez:

Moltes gràcies senyor president, bona vesprada senyora consellera.

En primer lloc, m'agradaria donar-li la benvinguda i manifestar-li l'honor de tornar a vore-la ací en estes comissions per a donar explicacions del tema que tenim hui d'objecte de debat.
Però hem comprovat que no ha realitzat algunes coses, o almenys que mos queden alguns dubtes per la nostra part.

Señora consellera, nosotros respaldamos la batería de medidas con las que contaba la iniciativa presentada en diciembre, y lo hicimos con una total convicción, ya que incluía la defensa de las pequeñas y medianas empresas -pymes- de nuestra comunidad.
Como usted bien sabe, tradicionalmente han sido las mismas empresas las que han copado los concursos públicos, empresas que han sido beneficiadas -en algunos casos- por métodos poco claros y transparentes, y es por ello que felicitamos la iniciativa presentada.

En el mismo sentido, somos conscientes de que ha transcurrido poco tiempo desde la aprobación de la Resolución 85/IX.
Pero, dadas las explicaciones aportadas, esto ha supuesto un cambio en la forma de obrar de la administración -y, personalmente, me congratula este nuevo cambio-.
Sin embargo, aún no se ha podido materializar y quedan muchas cuestiones por llevar a cabo que esperamos que a lo largo de este ejercicio presupuestario lo podamos ver materializado con efecto y no con intenciones.

La iniciativa -y, por tanto, las resoluciones aportadas- no se pueden evaluar por completo, pero el hecho de que usted nos haya dado explicaciones de por qué no se han llevado a cabo estas medidas, nos hacen cuestionar algunas dudas que no nos han quedado suficientemente claras.
En primer lugar, me gustaría saber qué medidas va a adoptar para que el pago a proveedores se realice dentro del tiempo establecido en la legislación vigente, porque la Comunidad Valenciana tiene el record de ser una de las comunidades con más tiempo en tardanza al efectuar los pagos.
¿Cuál es el tiempo medio del pago de su conselleria?
Y si piensa ponerse al día con los proveedores pendientes de pago.

¿Se han introducido los mecanismos de valoración necesarios para que las pymes que atraviesan más dificultades accedan a los contratos públicos?
Y, en este sentido, ¿va a proceder, con sus socios de gobierno en el Ayuntamiento de Valencia, respecto a los criterios de la contratación pública, -y con esto me estoy refiriendo- a la exigencia de realizar los pliegos y las ofertas exclusivamente en valenciano?
¿No cree que esta es una forma de discriminación hacia algunas empresas?

Bueno -como no dispongo de mucho más tiempo- tampoco quiero dejar de preguntarle en qué punto se encuentran las negociaciones o reuniones con el gobierno para que proceda a la trasposición de la directiva 2014/24 de la Unión Europea sobre normativa de contratación pública, y si ha tenido alguna respuesta del gobierno en este sentido.
Y, por último, ¿va a tener que realizar alguna modificación legal para conseguir poder llevar a término todos los puntos de la iniciativa presentada?

Concluyo como comencé: la iniciativa presentada supone un cambio en la forma de obrar, pero esperamos una concreción con hechos tangibles y no con una mera declaración de intenciones.

Muchas gracias.

El senyor president:

Gracias.

Continuem amb la intervenció del Grup Parlamentari Compromís, un temps de quatre minuts.
Iniciem la intervenció.

La senyora Bachero Traver:

Gràcies president.

Senyora consellera, bona vesprada i moltes gràcies per l'exposició tan completa que ens ha fet i que deixa de manifest -una vegada més- com va actuar el govern anterior a corre-cuita en els últims dies de govern, per deixar-s'ho tot ben nugadet de cara als empresaris de les grans empreses que ells representen.
Cinc contractes que s'han adjudicat amb uns plecs redactats per l'anterior consell del Partit Popular i que entenc -per les seues paraules- que no complixen amb la Resolució 85/IX aprovada per les Corts Valencianes el 2 de desembre de 2015.

No complixen, entre altres coses, perquè -en primer lloc- van ser ells -el mateix Partit Popular que avui la porta a comparéixer davant d'estes Corts, recriminant el compliment d'una resolució posterior a la licitació dels mateixos contractes-.
.
.
però no només això, damunt van ser ells -al govern- qui va redactar els plecs de condicions i qui va licitar els esmentats contractes -licitació que van fer durant el període de canvi de govern, quan ja sabien que havien perdut les eleccions i que perdien el poder.

Durant vint anys no van pensar en eixes pimes, ni en els autònoms, sinó en les grans empreses.
I per això suposo, senyora consellera, que esta licitació no serà per lots, per tal de permetre la participació de les pimes, sinó que serà un contracte ben gran, de forma que la llei de contractes només permeta presentar-se a les quatre grans empreses.
I aquí s'acaba d'adjudicar este contracte, ja tancat, que li va deixat en herència el Partit Popular.

Senyora consellera, en la seua següent intervenció m'agradaria que ens diguera a tots els grups parlamentaris si això era així, si era el Parit Popular qui governava abans.
Perquè em sembla increïble que ara estiguen exigint el compliment de tot allò que ells mai van complir.
Tot allò que durant vint anys ells no han fet, i que ara tenen unes preses tremendes en exigir que es faça.
La veritat és que sembla molt curiós.

Quant a la llei de contractes, també cal fer un recordatori al govern central quant a la modificació i adaptació d'aquesta llei d'àmbit estatal per tal de complir les directrius europees -i que a més va véncer el termini per a adaptar-la que ens va donar Europa aquest mateix dilluns 18 d'abril-.
No sabem què ens suposarà l'incompliment del termini fixat per Brussel·les, però el que està clar és que a Rajoy no li agrada açò d'haver d'adaptar la llei de contractes per tal que establim un nou sistema de contractació pública més eficient, transparent i íntegre, eliminant els contractes sense publicitat i garantit la transparència dels procediments per a lluitar i eliminar la corrupció i prevenir els conflictes d'interessos.

Sabem que la intenció del Consell és complir amb aquesta resolució les futures licitacions, per tal de tindre en compte els més xicotets dins de l'estructura empresarial, com són les pimes i autònoms, però també les cooperatives, com per exemple la cooperativa de la Coma.
La conselleria del Partit Popular va ser qui va deixar a deure unes quantes factures, deixant quasi en bancarrota a moltes famílies de treballadors sustentades pels autònoms que formaven aquesta cooperativa.

També hem de lluitar per aconseguir la introducció de clàusules socials als contractes, apostar també per licitacions que tinguen en compte el binomi preu qualitat, i no només el preu -com passa també actualment i que està fent fins i tot que ens trobem amb problemes per baixes temeràries-.
Tractar d'evitar -en la mesura del possible- la subcontractació, perquè s'ha convertit en el sistema habitual, fins al punt de que hi ha empreses amb un gran capital que només són estructurals i que apleguen a subcontractar-ho tot.
Açò va en contra dels interessos dels més menuts i es produïx una precarització del sector i -per suposat- en els casos on es permeta aquesta subcontractació -tal i com diu la resolució- Â«demanar a l'empresa adjudicatària que identifique les empreses que participen en el projecte com a subcontractistes i els treballs que desenvoluparà cadascuna d'aquellesÂ».

Moltes gràcies.

El senyor president:

Molt bé.
Finalitza este primer torn d'intervencions el Grup Parlamentari Socialista, per un temps de quatre minuts.

El senyor Briet Seguí:

Gràcies, senyor president.

Bona vesprada consellera i benvinguda.

La veritat és que esperava aquesta reacció després de demanar la compareixença de la consellera per a explicar la resolució 85 de la novena la legislatura.
Perquè és cert que si mai els havia interessat aplicar-la, perquè si la llei en el 2011 en el (inintel·ligible) … ja estava i s'hagueren pogut fer -bé per al govern estatal, per al govern central-… s'hagueren pogut fer algunes modificacions i -bé pels governs anteriors del Partit Popular- s'haguera pogut aplicar, lògicament no entenia en quin sentit volia demanar el Partit Popular esta compareixença, perquè si mai els havia interessat, lògicament a dia de hui no crec que haja canviat -per molt que hagen firmat la transaccional-.
Perquè és una qüestió ideològica, una qüestió de política pura, i de la forma de fer política del Grup Parlamentari Popular i, per tant, no m'ha sorprès absolutament res.
El que sí que me continua sorprenent -i cada vegada més- és la voluntat ferma de traure pit de la gestió anterior referent a habitatge.

No arribe a entendre quina és eixa voluntat, perquè -que jo sàpia- les persones que anaven a la conselleria no tenien ninguna resposta -que jo sàpia-.
Les polítiques d'habitatge van ser oblidades i, per tant, traure pit d'alguna cosa que van fer totalment de forma nefasta no ho arribe a entendre.
Però el que menys entenc és voler parlar de contractació, ¿voler parlar de contractació el Partit Popular?
A lo millor pensava que tal vegada venien a parlar-mos dels sobrecostos que -de forma habitual- en tots els contractes que van gestionar en els últims anys, i que normalment no venien a causes justificades de sobrecostos per l'obra en sí, sinó a benefici d'interessos particulars i a vegades irregulars i il·legals, pues pensava que tampoc era una oportunitat per tal de dir com s'han de fer les contractacions, a menys que siga per a demanar perdó.

Per tant, en una compareixença en què hauríem d'haver parlat de com està realment l'aplicació -com està realment l'aplicació en els contractes d'habitatge- i hauríem d'haver parlat de si el Consell en si ja està aplicant-los -o va aplicant-se- i que estic convençut de que així serà, pues no han tingut l'oportunitat de poder escoltar o poder sentir què opina el Partit Popular respecte a tot allò que ells no van fer i que ara sol·liciten de forma continuada en totes les àrees -no soles és en habitatge, sinó que en tot allò que ells no van fer-.
Doncs ara es veu que estan recuperant la memòria.

Mira, el que pareix curiós és que la reivindicació -conforme deia- de tot el que ells no feren, siga ara una bandera.
Sembla que estiguen reconeixent d'una vegada per totes que les seues polítiques eren fracassades, que les seues actituds eren errades, i que les seues majories absolutes ens van conduir a una pèrdua constant de l'oïda, que afortunadament en els últims temps -més pel que diuen que pel que fan- volen fer com si estigueren recuperant-la.

Com ha dit la consellera en alguna ocasió, benvinguts una altra volta a allò que li els interessa a la gent.
Havien estat absents del govern quan governaren, havien estat perduts en els seus temes, i ara -en  l'oposició- han recuperat la memòria.
No em cap el menor dubte de que el Consell està ampliant la resolució en tot allò que la legislació actual puga permetre, i que tots els punts de la resolució que complisquen la legalitat seran una realitat en les noves legislacions.
I no em cap el menor dubte tampoc que no deixaren passar l'oportunitat de fer els canvis necessaris que beneficien de forma clara i precisa a les pimes i als autònoms.
Jugar en els jocs de les paraules és fàcil, jugar en les xifres és fàcil, però donar compte d'una gestió de durant vint anys que no va fer res no és tan fàcil, i haurien d'explicar-ho alguna vegada.

Gràcies.

El senyor president:

Acabada esta primera ronda, inicia la segona la consellera sense temps, ja.

Quan vulga, consellera.

La senyora consellera d'Habitatge, Obres Públiques i Vertebració del Territori:

Gràcies, senyor president.

Senyories, com evidentment en la seua compareixença l'interés no era -efectivament- pel que vostés demanaven la compareixença -si incloem o no les pimes- sinó que vostéès continuen -perquè vostéès, tant el senyor Castelló com la senyora Díaz, són els diputats encarregats de traure o intentar fer brillar el que és impossible, que és la gestió de l'antiga consellera-.
.
.
li vaig jo també a fer referència de la gestió de l'antiga consellera en matèria d'habitatge.
I li recorde -perquè estic segura- que la senyora Díaz -perquè era la portaveu d'habitatge de l'antic govern en el parlament valencià- se'n recordarà d'aquell pla extraordinari de lloguer d'interéès social que van anunciar vostés a bombo i plateretsa bombo i platillo, com la gran mesura -la gran mesura potent- per a fer front i combatre els desnonaments i les dificultats d'habitatge de la gent.

Li van posar el nom de Â«pPla extraordinari de lloguer d'interés socialÂ» al que era l'obligació ordinària, del que és ara l'EigeIGE i abans era l'IVHSA, de procedir a tindre en condicions i reformar el parc públic d'habitatge.
I a la gestió ordinària vostés li van posar un títol de Â«pPlan extraordinarioÂ».
Un plan extraordinario que deien que anaven a, en les primers noticies dels acords del ple del Consell -perquè era un informe allí no n'hi havia ni un convenia, ni n'hi havia res-, deien que anaven a -en este pla-, s'anaven a reformar 3.
000 habitatges.
Després eren 2.
100.
I jo, la veritat és que em preocupa.

Em preocupa que vostés parlen de l'antiga conselleria i de l'antic govern en matèria d'habitatge, perquè com és possible que hàagem arribat nosaltres ara al govern, i en eixe pla extraordinari -que el van anomenar Â«extraordinariÂ», que anaven vostés a tindre tants habitatges i a reformar tants habitatges-.
.
.
resulta que arribem al govern en l'any 2016 i des de l'any 2011 tenim 700 habitatges per reformar.
La veritat és que és un poc curiós, no?
Un pla extraordinari per a reformar habitatge de lloguer d'interés social i arribem a 2016 -2011, 2012, 2013, 2014, 2015.
.
.
 -.

Com vosté bé sap -no li ho vaig a tornar a reiterar- el grau d'execució d'aquell pressupost.
.
.
, i que el pla extraordinari se quede en 700 habitatges en unes condicions d'inhabitabilitat absoluta.
Per tant, vull recordar-li també que no hem perdut cap anualitat.
El que precisament hem fet és rescatar els diners del ministeri perquè -jo sincerament- demanen també eixa documentació i vegem en quina situació es trobava la gestió i la tramitació del conveni de les àrees de rehabilitació de cascs històrics, com estaven i com les hem pogut recuperar.
Evidentment en una aportació importantíssima i implicació per part dels ajuntaments que tenien recursos i podien aportar, perquè l'aportació de Lla Generalitat era totalment limitada.

Però també vaig a referir-me, senyor Castelló, a la seua intervenció -aquella que va fer en el ple de les Corts-, i torne a la seua teòrica petició de compareixença relacionada en la resolució que vostés han fet referència.
Perquè vosté, en eixe ple de Les Corts, va subratllar.
.
.
, i mire, compartim el fet de que cal que el Govern d'Espanya procedisca a la transposició de la normativa europea sobre contractació pública.
Ara li preguntarem al Govern d'Espanya si el dia 18 d'abril de 2016 -que és quan vencia eixa transposició- han procedit a la transposició o no, perquè vostés han de saber que si el Govern d'Espanya -que té les competències en matèria de contractació pública i de contractes- no ha procedit a la transposició de les directives comunitàries que en el moment que se transposen són d'aplicació directa, no podrem donar compliment a eixa resolució -com vosté sap- en tots els esforços i voluntat que nosaltres tindrem.

I no se riga perquè, -sincerament, vostés que han estat vint anys en el govern- ¿me volen dir un plec, un, en el quèe vostéès hagen incorporat a les pimes que ara tant volen defensar?
Però nosaltres estem treballant en eixa línia.
I en lloc de procedir a treballar els plecs i fer la divisió per zones, anem a treballar-la i a fer-la -i a plantejar el fer-la- per lots, perquè és més concorde amb la normativa europea.
I, per tant, li he de dir que si el Govern d'Espanya que està en funcions -però està en funcions perquè supose que el sou del president i els sous dels ministres no són de funcions, són els sous habituals- pues supose que tindran que complir en els seus deures i les seues obligacions.
I aquesta qüestió finalitzava el termini el 18 d'abril i esperem que vinguen bones notícies del Govern d'Espanya i hagen transposat les directives comunitàries i les puguem aplicar.
No obstant, reitere que estem ja estudiant el treball de dividir les adjudicacions en lloc de per zones per lots, perquè això està més ajustat i és més concorde en la normativa europea.

Per una altra banda, quant a les qüestions que se'ns plantejava per part del Grup Podem, en primer lloc -respecte del primer punt de la resolució- és en la plataforma de contractació de Lla Generalitat on es publiquen totes les licitacions que estan sotmeses a publicitat i el perfil del contractant.
Quant al punt 5 de la resolució sobre simplificar el procediment d'obtenció del certificat, d'estar al corrent de deutes, etc.
, el cobrament de la taxa és una qüestió que li correspon a la Conselleria d'Hisenda i Model Econòmic i, per tant, això és una qüestió que depéèn d'una altra conselleria.

En aquells concursos en què es permeitisca la subcontractació no hi ha inconvenients, la possibilitat està prevista en l'article 227 de la Llei de contracte del sector públic.
És freqüent la inclusió d'una clàusula amb contingut anàleg als plecs de les clàusules administratives.
Quant a estudiar la possibilitat d'establir mecanismes de pagament delegats per a empreses subcontractistes, dir-li que, donat el marc legal sobre el pagament als subcontractistes, no pareix molt possible anar més enllà de recordar i de detallar en els plecs les obligacions del contractista principal i exercir les facultats de comprovació que la norma atorga a l'administració junt amb la imposició de les penalitats establertes prèviament davant el possible incompliment dels pagaments per part del contractista principal.

Per una altra banda, quant a reduir el període de pagament a proveïdors públics -d'acord amb la legislació vigent-, això també li competeix a la Conselleria d'Hisenda i Model Econòmic.
I quant a la qüestió de promoure, per.
.
.
tant les corporacions locals com provincials per a que adopten aquestes prescripcions, en principi no és competència de la nostra conselleria, però -evidentment, en la mesura en què la resolució és molt ampla- cada una de les conselleries -en la mesura que es veja afectada-, pues procedirà a aplicar les mesures per a desplegar els seus compliments.

I, en última instància, també establir mecanismes legals que impedisquen contractar a empreses condemnades i dificultar la contractació en empreses i persones sotmeses a investigació penal i sobre les que hi haja acordada apertura de judici oral pels casos de corrupció.
També rebrem les directrius corresponents des de la Conselleria de Justícia, que entenc que serà la conselleria competent per a aquest punt de la resolució.

Quant al Grup Ciutadans, evidentment -tal com s'indicava per la seua senyoria- és molt important saber a data d'avui si ja s'ha procedit per part del Govern d'Espanya.
Efectivament és una transposició -que això li competeix al Govern d'Espanya, la transposició de les normatives comunitàries-, i en quant són transposades pel Govern d'Espanya hi ha una aplicació directa i automàtica (inintel·ligible) .
.
.
legislatiu estatal que nosaltres… La llei de contractes públics és estatal, i en la mesura en què se traspose la directiva s'aplica automàticament -no se requerix per la nostra banda- una modificació, s'adaptaria en els procés dels plecs.
Però, evidentment, per la nostra banda és tota la voluntat dins de les nostres possibilitats i les nostres competències de buscar eixes fórmules -com he comentat abans en les adjudicacions per als processos de reforma i rehabilitació del parc públic-.
Evidentment, buscar la fórmula.

I ja estem treballant també en la intervenció i en el servei de contractació per a modificar zones per lots, perquè això sí que ho podem fer i això sí que ens permetria treballar més en l'esperit i en la línia que marca la resolució i també la normativa comunitària.
També estem treballant la possibilitat d'incloure clàusules socials en els processos de contractació.
També la conselleria de transparència -en este sentit- està marcant una sèrie de directrius i està treballant aquesta qüestió, perquè evidentment és transversal: no és només de la Conselleria d'Habitatge, Obres Púbiques i Vertebració del Territori sinó que hem d'estendre.

Quant al Grup Socialista, pues evidentment acabe un poc en el principi: si tan bé ho feien i tant treballaven, a mi també -sincerament- m'haguera agradat que ho hagueren fet molt bé, i que jo haguera arribat a la conselleria tenint un parc públic absolutament en condicions i estar dedicant els recursos i els esforços a unes altres qüestions que no a refer i a reconstruir la situació que ens han deixat d'abandonament absolut en el parc públic.

El senyor president:

Molt bé.
Continuem ambl la intervenció en el Grup Parlamentari Popular per un temps de quatre minuts.

 Senyor Castelló.

El senyor Castelló Sáez:

Muchas gracias presidente.

Se me ha olvidado antes una cosa, consellera, con el tema del video que siempre le repito, y es agradecerle muy sinceramente el hecho de que comparezca usted ante esta comisión, porque ya es algo que han tomado como costumbre muchos consellers compañeros suyos y esto realmente le honra.
Y ojalá cunda el ejemplo con otros compañeros del gobierno valenciano, que usted sí que viene aquí a dar la cara y no traen al secretario autonómico -cosa a la que tienen perfecto derecho, pero usted entenderá también, como diputada que ha sido, que le honra realmente el que haga usted ese papel-.

Mire, hemos dicho que nosotros presentábamos esta iniciativa con el doble interés.
O sea, he sido absolutamente claro.
El interés de saber si la consellera había hecho alguna contratación desde el 1 de enero a aquí -teniendo en cuenta y cumpliendo con la Resolución 85 de la novena legislatura de estas cortes- o no.
Y nada más comenzar ya nos ha dejado claro que no, que la consellera solo ha adjudicado aquellas licitaciones que -como bien decía la compañera de Compromís- ya había dejado bien encauzadas el Partido Popular.
Bien encauzadas, sobre todo, porque venían determinadas por la intervención de Lla Generalitat, por los fondos, por las formas que dice intervención y que dice hacienda que se tiene que hacer.
Bien encauzadas bajo el punto de vista normativo que la propia consellera ha dicho que ya no podía cambiar la tramitación, porque la mesa de contratación y la adjudicación la ha hecho siendo ella consellera.
Eso es así, ¿sabe cómo?
Haciendo, por ejemplo, adjudicaciones a una empresa en dos bajas temerarias, ¿sabe, señora Bachero?
A dos empresas que están en baja temeraria.
Lo que pasa es que esto a ustedes les da mucho miedo y pavor, pero es algo que está absolutamente previsto por la ley.
Si se justifica debidamente la baja temeraria se puede adjudicar, si no, no.
Si lo hace el PP ustedes en seguida se sonríen, si lo hace la consellera ya nos les hace tanta gracia.
Léanse los papeles, pídanlos -yo se los puedo dejar para que los vean- y verán cómo lo ha hecho.

Consellera, nosotros consideramos que no se puede escudar en que no hay trasposición.
Es cierto, no la hay.
Usted puede cumplir exactamente la resolución de las Cortes haya o no haya trasposición, porque no hará usted nada que sea ilegal.
Todo lo contrario.
Fíjese: si en las 34 viviendas -que nombra usted en una nota de prensa- hay 10 en Alicante, 1 en Alcoy, 1 en Almoradí, 3 en Aspe, 1 en Muchamiel, 1 en Novelda, 6 en Torrevieja, 10 en Castalla… ¿Qué hay más fácil que que usted pueda sacar la licitación de forma local?
Hacer 6 viviendas en Castalla ¿piensa usted que una gran empresa vendría?
, ¿y para hacer una en Sax?
, ¿y para hacer 5 no sé dónde…?
No, ahí estamos fomentando que las empresas locales realmente puedan tener un aliciente para acudir.
A las grandes no les convendría si no está dentro de un gran lote.
Y le pongo un ejemplo, porque eso a partir de ahora que tenemos esta resolución del mes de diciembre -porque antes las Cortes no lo hicieron- señorías…, Â«es que antes el PP lo pudo hacerÂ», claro que lo pudo hacer.
Por supuesto.
Claro que lo pudo hacer, pero la cuestión es que hay una resolución que es de diciembre del año pasado que es cuando realmente se ha puesto el tema sobre la mesa.

Habla también de lo que hicieron ustedes, lo que hicieron -que he dicho muchas veces- durante la legislatura pasada.
Y me hablará de los 400.
000 euros, y yo le hablaré de los 5,4 millones de euros que están en esas cuestiones que acaba de adjudicar usted y que lo único que ha hecho ha sido retrasar las anualidades.

No se trata de que nosotros saquemos pecho de la gestión anterior, para eso ya tenemos a la consellera.
Ella es quien le da brillo a esa gestión anterior.
Ella es la que dice en qué va a invertir y qué viviendas va a realizar que fueron puestas en marcha por el Partido Popular.
Les he leído la resolución, la tengo ahí.
La firmaba el secretario autonómico anterior, no era del Partido Socialista.
O sea que quien saca brillo de verdad es la consellera, que ha reconocido que ella no ha hecho ninguna licitación nueva esta legislatura y que todo lo que hay hecho proviene de la etapa popular.
Así que no hace falta que estemos nosotros teniendo a la consellera para destacar la importante labor que hizo el Partido Popular en la gestión de vivienda.
Por lo tanto, consellera -de verdad-, creo que no se debe de poner detrás de que no ha habido trasposición.
No existe ninguna prohibición para que usted pueda licitar -en base a los criterios que dice la resolución- y, por lo tanto, le pedimos que así lo haga en adelante, cuando de verdad tenga un proyecto propio en materia de vivienda.

Gracias, presidente.

El senyor president:

Gràcies.
Algun grup parlamentari vol fer el segon torn?

Doncs, el company del Grup Parlamentari Podemos-Podem inicia el segon torn.

El senyor Almería Serrano:

Moltes gràcies, senyor president.

Només una apreciació sobre la contestació de la consellera a les preguntes que li han fet.
 (Tus) Enteníem que la resolució de què estem tractant, pues anava a plantejar una sèrie de mesures concretes per a impulsar el major nivell de negoci en les pimes, i això.
.
.
bé, doncs, al final implica la capacitat per gestionar les variables.

Dels quinze punts que té la resolució, nosaltres li hem fet preguntes concretes per set d'ells, i el resum que jo trec és que en un d'ells no hi ha canvis de la situació actual, un ja està contemplat en l'actual resolució, quatre són competència d'altres departaments i en l'altre no es pot fer gran cosa.

Sincerament, consellera, ens deixa la visió de que hi ha relativament poca capacitat per a gestionar estes variables, i li desitge una gran coordinació en altres departaments per a dur-les endavant.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Finalitza, per un temps de quatre minuts, la consellera.

La senyora consellera d'Habitatge, Obres Públiques i Vertebració del Territori:

Gràcies, senyor president.

Evidentment que tenim tota la feina per fer, que cal millorar moltíssim i gran part de la gestió que es fa, que donarem -intentarem donar- compliment al màxim possible, perquè s'ha d'anar sempre a millorar i sempre hem d'anar a més, sobretot per un sector que té un altre percentatge de representació en el teixit empresarial en la Comunitat Valenciana, ens hem de coordinar diferents conselleries i evidentment que aixina ho farem.

Senyor Castelló, jo -la veritat és que, mire- vaig acabar esta compareixença fent referència al que vostés no citen de l'etapa anterior, i li vaig a citar una referència que feia la Sindicatura de Comptes sobre alguns contractes que va fer l'antiga consellera per a la reforma d'habitatge i la rehabilitació del parc públic -per si això també pensa que és exemplar i que ara jo li he de traure llum a això també.
Ja me dirà si coincidim en que he de traure llum a açò.

L'antiga consellera va adjudicar a dit 1.
582 contractes menors per a la rehabilitació del parc públic per un total 1,3 milions d'euros.
I mire què deia la intervenció: Â«Este importe corresponde a trabajos realizados con diferentes proveedores para la reparación, acondicionamiento y mantenimiento del parque de viviendas locales y edificios cuya titularidad es de La Generalitat.
Dado el volumen contratado y la naturaleza similar de los servicios prestados y su carácter recurrente, se debería proceder al correspondiente procedimiento de licitación.
Â» Ni pymes ni no pymes, a dedo.
Â«Contratos menores en los que se ha identificado que el volumen del servicio contratado con un mismo proveedor a lo largo del ejercicio supera el límite de los contratos menores, habiéndose tramitado de forma independiente, gastos que podrían formar parte de una unidad operativa.
Contratos menores con el mismo operador, superando lo permitido por la ley en más de un año.
Contratos menores por servicios superiores a 6.
000 euros, sin que exista la evidencia de solicitar tres ofertas como exige la ley.
Contratos menores superiores a 3.
000 euros que no han sido comunicados al Registro Oficial de Contratos, tal y como establece la ley.
Â»

Per tant, tinguen la tranquil·litat que este no serà el procediment del nou govern, que açò no ho repetirà el nou govern.
I, per tant, que anem a esforçar-nos i treballar per a, evidentment, canviar -com estem canviant- radicalment la gestió en matèria d'habitatge, encara que a vostés.
.
.
, doncs jo lamente que hagen de fer este paper que els ha tocat en esta nova etapa però Â«1.
582 contratos menores para la rehabilitación del parque público por un total de 1,3 millones de eurosÂ», senyories.
.
.
, del Consell del senyor Fabra i de l'antiga consellera, la senyora Bonig.

El senyor president:

Molt bé, moltes gràcies, anem a fer una suspensió de la comissió de cinc minuts i aixina a la taula tanquem la propera comissió, ¿val?
Cinc minuts de descans i tanquem la taula.
César, per favor.

(Se suspén la reunió durant uns minuts)

Compareixença de la consellera d'Habitatge, Obres Públiques i Vertebració del Territori, senyora María José Salvador Rubert, per a explicar el procediment per a l'aplicació de l'ordre 3/2015 per a la concessió de subvencions per a evitar la pobresa energètica, sol·licitada pel Grup Parlamentari Podemos-Podem (RE número 12.
145)

El senyor president:

Buenas tardes.

Retomamos la comisión de obras públicas con el punto número 3 que es la comparecencia de la consellera de Vivienda, Obras Públicas y Vertebración del Territorio para explicar el procedimiento para la aplicación de la orden de 3/2015 para la concesión de subvenciones para evitar la pobreza energética solicitada por el Grupo Parlamentario Podemos-Podem con el registro correspondiente.
Inicia el turno de intervenciones la consellera.

La senyora consellera d'Habitatge, Obres Públiques i Vertebració del Territori:

Gràcies, senyor president.

Senyories, comparec en esta comissió per informar al voltant del procediment per a aconseguir les subvencions per a evitar la pobresa energètica i ajudes al lloguer regulades en l'ordre 3/2015, de 23 de desembre.
En primer lloc, he d'assenyalar que aquesta convocatòria d'ajudes va entrar en vigor el primer dia d'aquest any, 2016, sent la primera vegada que una mesura així s'aprova per un govern de La Generalitat.

Vam començar l'any, per tant, complint amb un dels nostres compromisos amb les persones per a assegurar-los les seues necessitats bàsiques: calefacció, aigua, gas i electricitat.
Era també el nostre deure i obligació, tant per la sensibilitat social d'aquest nou Consell com per l'excepcionalitat de la situació que ha afectat a tantes famílies des de l'inici de la crisi sense que a la Comunitat Valenciana s'adoptara cap mesura al respecte per part dels governs anterior.

Així doncs, amb els nous fons habilitats en els pressupostos de 2016 i des del primer dia de l'any, hem posat en marxa una convocatòria d'ajudes en què ja veníem treballant mesos arrere.
Com a primer pas, vam firmar en desembre els acords de col·laboració adients amb Iberdrola, Endesa i Gas Natural Fenosa per a articular tot el procediment pel que vosté em pregunta i al que ara em referiré.
Al respecte cal dir que hem establert un procediment basat en la col·laboració amb els serveis socials municipals, que són els que de veritat coneixen -per estar molt pròxims al problema- quines persones i famílies són més vulnerables.

El primer tràmit és que els ajuntaments s'adherisquen als acords de col·laboració esmentats anteriorment -que poden realitzar via telemàtica, facilitant amb això tot el procés-.
L'adhesió pot fer-se a una o a les tres empreses subministradores, no hi ha termini per adherir-se i els acords s'han firmat per un any prorrogable.
A la sol·licitud ha d'acompanyar-se l'acord del ple de l'ajuntament, resolució de l'alcaldia o document emès per l'òrgan competent per al qual s'acorda l'adhesió.

Una vegada adherits, l'avaluació de la situació per a determinar qui pot resultar beneficiari de l'ajuda econòmica es realitza pels serveis socials dels ajuntaments, o de la mancomunitat de què formen part estos últims, i hauran de sol·licitar-la les persones en risc d'exclusió l'autorització per a cedir les seues dades a les empreses subministradores.

Es considera que estan en risc d'exclusió social aquelles unitats familiars i de convivència que tinguen uns ingressos inferiors a 1,5 IPREM, i aquelles en què algun dels seus membres tinga reconeguda alguna discapacitat o es trobe en situació de gran dependència, i en el seu conjunt un nivell d'ingressos inferior a 2 IPREM.
 

L'import de les ajudes per a fer front al cost del subministrament d'electricitat i gas és de fins a 75 euros per rebut mensual i un màxim de 300 per consumidor i any, en els dos casos.
Per a fer front al consum d'aigua es fixa un màxim de fins a 15 euros per rebut mensual i un màxim de 60 euros per consumidor i any.
Són els ajuntaments els que sol·liciten les ajudes, la qual cosa també pot realitzar-se telemàticament.
Entre la documentació que han d'aportar està la relació de les persones que seran destinatàries de l'ajuda i la declaració responsable de que totes elles es troben en situació d'exclusió social.

Açò es justifica prèviament amb l'informe dels serveis socials municipals que acredita la situació de les persones que s'incloguen en la relació.
Aprovada la subvenció per resolució d'aquesta conselleria i una vegada notificada, serà l'ajuntament qui pague directament a les empreses subministradores.
Es tracta d'un procediment en què hem posat tots els mitjans personals, materials i tècnics per a facilitar el procés i aconseguir que les ajudes arriben a les persones i famílies més necessitades.

Sabem que en determinats ajuntaments la falta de personal i de recursos pot dificultar l'aplicació d'aquesta ordre.
Però a previsió d'això hem intentat simplificar al màxim el procés, utilitzant mitjans telemàtics a l'abast de tots i per instar tota l'ajuda, informació necessària i assistència tècnica per a la resolució de la problemàtica que puga donar-se en cada cas concret, com aixina s'ha vingut produint.

La convocatòria d'ajudes està oberta a hores d'ara perquè s'ha prorrogat per un mes en virtut de la resolució d'aquesta conselleria de 21 de març de 2016, i quant finalitza podrem valorar les dades i prendre les decisions que pertoquen.
Hem de dir que per a ser rebedor d'aquestes subvencions o ajudes no cal específicament signar l'acord que els ajuntaments s'adherisquen als convenis amb les subministradores, sinó que igualment aquells ajuntaments que no s'hagen subscrit als convenis -evidentment- no se podran beneficiar del tall de subministraments -que sí està en el marc d'eixe conveni-, però també se poden aportar les justificacions i certificacions dels rebuts -tant de llum, aigua i gas- per a que se puga procedir al pagament.

Per últim -encara que no és objecte de la compareixença- vull també destacar que en esta convocatòria també es contemplen ajudes per a contribuir al pagament del lloguer de l'habitatge a persones que per haver-se vist desnonades o haver-se vist obligades a oferir el seu habitatge habitual en dació per pagament hagen accedit a un lloguer social a què no poden fer front.
La quantia de les ajudes en este cas és fins a 100 euros mensuals durant un període d'un any, i en cap cas podrà superar l'import de la renda global.
L'import màxim del conjunt d'ajudes previst en l'ordre és de 4 milions -2,5 al pagament de subministraments i 1,5 al pagament de lloguers socials-.
Com podran apreciar tots vostés, es tracta d'un ampli conjunt de mesures per a permetre l'accés d'aquells sectors més necessitats de la població a uns estàndards bàsics per a viure amb dignitat.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies.

Iniciem el torn d'intervencions amb el partit proponent que és el Grup Parlamentari Podemos-Podem, amb huit minuts.

El senyor Jiménez Doménech:

Gràcies, senyor president.

Senyora consellera, jo també valore que vinga cada vegada que se li demana, com ha fet el company del Partido Popular.
Però en este cas vull que conste en acta el nostre.
.
.
, no sé si dir malestar, perquè no ens importa que haja vingut vosté, però hem fet el possible per a que vinguera una altra persona.
.
.
, no!
Per a canviar l'ordre del dia i que vinguera el president de l'autoritat portuària.
Ja es coneixerà a la mesa, però vull de tota manera que conste en acta que volíem canviar l'ordre del dia per a que vinguera una altra persona.
Ara la tenim a vosté i agraïm que estiga ací.

També m'agradaria saludar, si està veient-nos -o en tot cas els companys del Partido Popular li ho poden transmetre- Emilio Fernández, alcalde de Redovan, que va aprofitar la fase de participació ciutadana de la llei de pobresa energètica per a vindre a parlar de la llei del decret este de què parlem avui.
Com aquell dia va vindre a parlar d'allò i no va obtindre respostes, supose que estarà molt interessat en esta comissió.
Li passen el vídeo.

Des que vam demanar nosaltres esta compareixença ha passat molt de temps i moltes de les qüestions ens les ha aclarit vosté i les ha anat aclarint el temps.
Però tot i així ens agradaria fer un relat de com ha sigut la posada en marxa i si hi ha alguna cosa que haja d'aclarir sobre el nostre relat, doncs agrairíem que ho fera.

Primer que res, la primera notícia de que anàvem a tindre una partida dependent de la seua conselleria va ser quan l'avantprojecte de pressupostos, i en aquell moment -en vore que l'objecte d'esta partida s'assemblava molt a altra partida d'una altra conselleria- ja ens vam alertar, o ens vam preocupar, de si no seria bo coordinar les ajudes.
Ho vam transmetre, se'ns va dir que se miraria, però la constatació de que este treball que se deguera fer no se va consolidar és que -com vosté diu- a finals d'any 2015, per aplicació de l'entrada en vigor, l'1 de gener de 2016, vam conéixer l'ordre 3/2015.

Des del primer moment que se va publicar l'ordre hem rebut diferents sol·licituds d'informació nosaltres, perquè segons la versió de diferents ajuntaments no se'ls havia comunicat en temps l'entrada en vigor d'este decret i hi havia molts dubtes.
Vull que faça una valoració sobre quines han sigut estes incidències i com s'han anat resolent.

Sobre l'ordre en concret, ens va sorprendre en un primer moment que les ajudes foren atorgades en concurrència competitiva.
I tenim dubtes, i vosté, supose, ha dit que no té dades suficients per a avaluar, però supose que sí que tindrà, per ara, intuïcions de com ha anat la cosa.
Però la nostra sospita és que pot acabar beneficiant a aquells ajuntaments que bé tenen recursos en serveis socials suficients com per a preparar el projecte, o bé que tinguen capacitat econòmica per a avançar els recursos econòmics i esperar a que la conselleria faça la seua despesa.
Voldríem esta valoració de si realment ha beneficiat els ajuntaments grans.

També ens preocupa -no només per l'entrada en vigor d'este decret, sinó per altres mesures que està prenent el govern que recauen en els serveis municipals- si s'està valorant dintre del govern, si hi ha una coordinació per a vore com estan sumant les càrregues de treball addicional i si podran ser assumits pels diferents serveis municipals.
Sabem que els serveis municipals estan minvats per l'acció de la llei de Montoro, però ara tenim el que tenim i ens hem de coordinar.

Un altre dubte que ens suscitava l'ordre era la possibilitat de que els primers ajuntaments que sol·licitaren ajuts esgotaren el total del pressupost.
Ens agradaria també una valoració de com ha sigut l'evolució, si creuen que no s'està produint este fenomen i si creuen que encara hi haurà pressupost per als que ho sol·liciten durant el que queda d'any.
Perquè també ens preocupava què passava si algun ajuntament s'afanyava en presentar la documentació i després entraven nous sol·licitants per al mateix ajuntament.
Sé que la convocatòria continua oberta, però el meu dubte era si els sol·licitants que estan inclosos en la segona sol·licitud no troben els fons corresponents, si no hi haguera un greuge comparatiu entre els primers i els segons.

I, finalment -no vaig a esgotar tot el temps-, anava a preguntar-li…, vostés tenen en la pàgina web el llistat de municipis adherits i l'última cosa que ha dit pràcticament és que no és necessari que el municipi estiga adherit per a beneficiar-se dels ajuts.
Però en el cas de la província de Castelló -que és d'on sóc representant- he fet un repàs i me sobta l'absència en este llistat de municipis -n'hi ha més, però diré els més grans- com Albocàsser, Almassora, Benicàssim o Morella.
Si ens pot dir quins han sigut els motius pels quals no s'han adherit, si és per una qüestió de falta d'interés o de falta de capacitat.
També he vist que en la província de València no està Sagunt i també he vist que està adherit Redovan, amb la qual cosa crec que l'alcalde que va vindre aquell dia alguna cosa bona va vore en el seu moment quan va decidir adherir-se.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Molt bé.

Continuem amb la intervenció del Grup Parlamentari Ciudadanos.
El company, quatre minuts.

El senyor Rojo Sánchez:

Buenas tardes señora consellera.

Desde el Grupo Parlamentario Ciudadanos, primero que nada nos gustaría…, pues darle la enhorabuena por lo que ha sido la elaboración, tramitación y puesta en marcha de esta Orden 3/2015 y por lo que ello significa de intentar paliar lo que es los problemas que genera de pobreza energética y los problemas también de riesgo de exclusión residencial.

También nos gustaría, un poco, pues que nos aclarara algunas cuestiones, un poco de lo que ha sido la lectura de esta orden y básicamente, dentro del plazo que se establece inicial de tres meses y que finalizó el 23 de marzo, nos gustaría si nos puede decir cuántas solicitudes se han recibido y cuántas de estas han sido resueltas tanto favorables, como las que hayan sido desestimadas.
De las que se han recibido en este plazo, ¿cuál es el importe…?
Digamos, dentro del importe global que estaba previsto de 4 millones, digamos, ¿cuánto se ha consumido?
, aunque aún no se hayan hecho las transferencias, pero sí saber por dónde vamos, ¿no?

Si se prevé algún tipo de mecanismo presupuestario, por si se agota con rapidez, pues cubrir el resto -digamos- del ejercicio 2016.
Y también saber cuántos destinatarios finales se han cubierto con lo que llevemos hasta ahora, por así decirlo.
Cuántas personas se han beneficiado y si se sabe el importe medio por cuantificar.

También -por otra parte- un tema que ya comentaba el compañero de Podemos y que también nos ha llamado la atención es que, si desde la conselleria se ha hecho una radiografía -o una evaluación- de cómo está afectando, digamos, la implementación de esta orden en los servicios sociales y en lo que es la gestión propia de las entidades locales ¿no?
Digamos, todo lo que es la gestión y el control y esa carga de datos telemática y las evaluaciones que tiene que hacer los servicios sociales, cómo les está afectando.
Y, sobre todo -también por lo que comentaba el compañero-, se puede dar la circunstancia de que aquellos municipios que no tienen una capacidad de respuesta se queden muy atrás y -evidentemente- los municipios más grandes, o con servicios con mejor dotación puedan cubrir esas necesidades.
Entonces, esto puede crear una serie de desigualdades -digamos- dentro de los solicitantes.
Entonces, nos gustaría saber si se prevé algún tipo de ayuda por parte de la conselleria -aparte de esa simplificación de los procedimientos telemáticos-, si se prevé algún tipo de ayuda, pues para agilizar, ¿no?
, o para evitar, digamos, que se colapsen, ¿no?
, algunos municipios.

Y ¿qué pasa también con aquellas personas que se han podido acoger en esta primera tanda pero que a lo mejor al mes que viene -o en un espacio corto de tiempo- se puedan ver afectadas por esta situación de pobreza energética o de…?
O sea, ¿se crea ahí una situación de desigualdad?
, ¿se van a prever nuevas líneas?
, ¿se va a ampliar la que se ha previsto de 4 millones de euros?

Por otra parte, sí que también nos motiva -o nos preocupa- el sentido de que cuando los servicios municipales hacen la valoración, entiendo que pueden cubrir gastos pasados -es decir, hasta octubre del 2015, los presentes- y harán una valoración a futuro.
Porque -evidentemente- preverán que esa persona, o esa unidad familiar, va a seguir en riesgo, va a seguir padeciendo esas situaciones.
Entonces, eso va a obligar a que se haga un cierto apalancamiento de subvenciones por parte de las entidades locales, lo cual -aunque luego se regularice y se devuelva lo que no se ha agotado, pero ya le estás quitando posibilidades a otras personas de acogerse- entonces, ese…, y dado que el recurso está muy limitado, ¿cómo prevéis que eso se pueda solucionar?

Y, finalmente, la última cuestión es qué publicidad se le ha dado desde conselleria a esta orden, porque…, -aparte de que los servicios sociales lo conozcan- pero yo creo que la población en general a lo mejor no lo sabe, y entonces puede haber personas que entren en esa situación de pobreza energética o riesgo y que no sean conocedoras.
Y, por otra parte, yo creo que sería bueno que la ciudadanía sea conocedora, tanto por concienciación como por solidaridad.

Muchas gracias.

El senyor president:

Continuamos el turno de intervenciones con el Grupo Parlamentario Popular.

El senyor Castelló Sáez:

Muchas gracias, presidente.

Seguramente cuando vino el alcalde de Redován y habló del decreto en vez de la ley era porque pensaba como la mayoría de los grupos políticos de las Cortes: que no es necesario hacer ni utilizar el mecanismo político de una ley nueva para resolver el tema de la pobreza energética, porque sería más que suficiente hacer esa regulación modificando la ley de servicios sociales actuales, o bien realizando un decreto que homogeneizara todas las prestaciones sociales a través de las que se puede tener ayudas de la conselleria, y no haciéndola aparte.
Porque puede pasar -haciendo con una ley aparte- como sucede con este decreto aparte.

Y se lo dije, consellera: no me voy a autocitar, pero cuando usted en la cámara anunció que iba a tener una partida destinada a este fin, le dijimos que bueno, que nos parecía bien, pero que no entendíamos qué hacía en la conselleria de vivienda.
Porque lo normal -por una cuestión de homogeneizar criterios y por una cuestión de mejor gestión- era que formara parte de la conselleria de igualdad.
Y el tiempo, otra vez -también en este tema- nos ha dado la razón, presi… ¡consellera!
-le iba a decir presidenta.

Hay una desconsideración tremenda entre las bases que realiza bienestar social y las bases que han realizado desde la conselleria de vivienda, cosa que me parece normal, porque se ve bien claro que no han tenido ninguna reunión para coordinarse en todo esto.
Han puesto requisitos distintos, han puesto límites distintos para la misma finalidad, y además hay que tener en cuenta en este tipo de cuestiones que, es que, los ayuntamientos también tienen una función tremendamente importante.
Es más, la función de la conselleria en este caso -aunque debiera ser al revés- es complementaria de lo que hacen los ayuntamientos.

No estamos hablando de ayudas para la gente, estamos hablando de cómo se financia a los ayuntamientos por la prestación de un servicio que no les es propio y que debería realizar la propia conselleria.
 Pero todavía se lía más todo esto, cuando no solo no hay ayudas de emergencia social de La Generalitat, de los ayuntamientos, de diversos ámbitos de La Generalitat, sino también de las diputaciones.
Y cada uno va a su aire.

Por eso, posiblemente, el alcalde de Redován echara de menos que hubiera una modificación de la ley actual en la que se subsumiera esta nueva modalidad de prestaciones sociales, en vez de realizarse una nueva que va a generar, posiblemente, más conflicto del que hay ahora.
Es que hay ayuntamientos que solo cubren el 70% de un IPREM, o del 80%.
Hay algunos que el 100%.
Pero es que aquí hablamos de un 1,5%, cuando en Bienestar Social… cuando en Igualdad y Políticas Inclusivas, -como se llama ahora- están hablando del 1, del 100%.
¿Qué criterios tiene un ayuntamiento que cubre el 80% del IPREM a la hora de hablar de subvenciones que cubren el 1,5%?
Ninguno.
Porque las ayudas que da las da en base al 85% y no al 1,5%, luego no tiene una base de datos fiable.

Y todo esto genera lío, consellera.
Por eso, le volvemos a pedir -una vez más- que visto el dislate que ha sido esto -y cuando salga todo el listado nos daremos cuenta de verdad-, que esto lo gestione…, si usted tiene que dar ayudas de vivienda, delas, para alquileres, delas.
No hay ningún problema.
Pero si se trata de ayudas clarísimamente de esta vertiente tan social, que las de quien tiene el resto de ayudas para este fin, que es la conselleria de igualdad.

Mire, la Federación Valenciana de Municipios y Provincias por unanimidad hizo una durísima critica a este decreto.
El Colegio Oficial de Trabajo Social ha propuesto, ni más ni menos -no son sospechosos de ser muy peperos-, pero ha propuesto derogar la orden, porque es un auténtico desastre.
Un auténtico desastre.
Y nuestras propuestas van todas encaminadas a que se mantengan ese tipo de prestaciones, pero que se realicen de la forma más adecuada posible.

Por otro lado, queríamos preguntar…, nosotros -como el señor César Jiménez lleva clavado en el corazón a fuego- hicimos una enmienda en el presupuesto para elevar la cuantía a 7 millones de euros que, por cuestiones de políticas de pacto, no pudieron asumir.
Y la propuesta que venía en el presupuesto era de 5,9 millones.
De hecho, usted anunció esa cantidad de 5,9 millones para la pobreza energética.
Luego, en la orden, hemos visto que se ha quedado en 2,5 y que la orden en vez de salir por 5,9 millones sale por 4, ¿me puede explicar por qué?
Porque, es que, en la comisión no tenemos ningún tipo de explicación, no sabemos por qué hay esos recortes en este tipo de prestaciones.

Y, la última pregunta, aprovechando el tema -presidente, acabo ya- es, ¿a cuántos ayuntamientos se ha pagado ya esta ayuda?

Gracias, presidente.

El senyor president:

Muchas gracias.

Finaliza esta primera ronda el Grupo Parlamentario Socialista.
(S'interromp la gravació)

Error mío, disculpa, que además iba (inintel·ligible) … Error mío, disculpad.
Inicia esta intervención el Grupo Parlamentario Compromís un tiempo de cuatro minutos.

La senyora Ortega Requena:

Molt bé.
Moltes gràcies, senyora consellera, i enhorabona a este govern per posar en marxa eines i ajudes a les persones que patixen pobresa energètica.
Una variant d'este drama que afecta a les persones en risc d'exclusió social, però com vosté sap també a moltes famílies que sense tindre esta consideració -diguem-ne- certificada pels serveis socials, tenen moltes dificultats -o directament la impossibilitat- de poder mantenir sa casa en unes condicions saludables -és a dir, dignes-.
Són moltes les famílies que no acudixen ni acudiran als serveis socials, però també ho patixen, desgraciadament.

És un fet que es produïx sobretot, en primer lloc, perquè la factura del gas i l'aigua i, sobretot, la llum ha experimentat un encariment brutal que fa quasi inviable per a desenes de milers de famílies poder tindre en marxa un aparell de calefacció tot el temps que és necessari per no passar fred o per poder cuinar aliments saludables.

També -i cal dir-ho-, en segon lloc, per les males pràctiques de les empreses subministradores, que no sÂ´han mostrat gens sensibles a l'hora de tallar el subministrament energètic als seus clients que estan travessant una situació complicada en els mesos de l'any que més falta els feia.

Jo crec, senyora consellera i senyories, que esta realitat ha d'estar present sempre en qualsevol debat que es produïsca sobre la pobresa energètica, sobretot perquè no hem d'oblidar que el comerç d'energia és, en realitat, el comerç d'un dret.
I el que s'haja permés que subministrar energia siga com subministrar corbates o rellotges em sembla -i ens ha de semblar- del tot immoral.

Per tant -com a mesura provisional, transitòria o excepcional-, la concessió d'ajudes per garantir que les famílies puguen pagar els seus lloguers, puguen cuinar en condicions o no passar fred ens sembla correcta, i una sensibilitat mostrada molt d'agrair i que hem trobat molt a faltar en estos últims anys, efectivament.

Però cal avançar i reconduir situacions absurdes i del tot immorals i -en este sentit- li voldria plantejar la seua consideració, consellera, que ja que una sèrie d'empreses estan comerciant amb drets bàsics de les persones i obtenint uns beneficis que molts voldrien, crec -sincerament- que caldria coresponsabilitzar-los en estes mesures i demanar-los que assumisquen una part de les despeses que ara recauen exclusivament en els diners públics.
Això i que cal plantejar-se seriosament una revisió de la factura de la llum, l'aigua i el gas, per saber els motius pels quals han experimentat estos augments tan salvatges just en l'època de crisi.

Pel que fa als preus que ens posen les empreses -però també perquè quede clara la responsabilitat que les decisions de l'estat tenen en l'augment del número de famílies que no poden viure en condicions saludables- caldrà saber per què en un dret bàsic es paga el 21% de l'IVA i altres impostos que tots junts fan que en un total són quasi el 60% de la factura.
Lamentable.
Són els monopolis energètics i les polítiques del govern espanyol les que fan que molta gent visca estes situacions més pròpies d'altres èpoques.

Per tant, cal mantenir les ajudes a qui les necessiten, però paral·lelament pensem que cal treballar per canviar un model energètic que fa patir -fa patir en estos moments- per retornar el sentit comú i amb ell la dignitat a moltes persones.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Molt bé, gràcies.

I ara sí, finalitza el primer torn d'intervencions el Grup Parlamentari Socialista.

El senyor Briet Seguí:

Gràcies senyor president.

Consellera, altra vegada li tornem a donar les gràcies des del Grup Parlamentari Socialista per acompanyar-mos aquesta vesprada.
Però, sobretot, volem donar-li les gràcies perquè tot allò que el nou Consell es va comprometre amb la gent -mitjançant el pacte del botànic- està prenent ja forma.
No és fàcil encontrar-se una conselleria sense recursos, en partides compromeses fins no sé sap quin any -perquè cada dia apareixen factures noves sense comptabilitzar-, posar ordre, canviar totes les directrius i tindre temps en menys de deu mesos d'aconseguir canvis en la forma d'actuar, de legislar i, sobretot, de prioritzar els diners dels valencians i valencianes.

La pobresa energètica és un fenomen social que ha crescut en els últims anys de forma preocupant.
Nombroses famílies no eren capaces de mantenir en el seu habitatge una temperatura adequada i moltes altres no podien pagar les seues factures de llum, aigua i gas.
Companys, vostés -a l'igual que tots els que estan implicats de forma activa en la societat o formen part de les estructures dels partits- saben perfectament que fa molts anys que estava donant-se aquesta situació, però teníem un govern -el del Partit Popular, el de la Fórmula 1- que va mirar a altre costat durant massa temps.

Els que hem estat al municipalisme hem patit com l'anterior govern no tan sols no resolia el problema, sinó que ens agreujava no pagant les rendes garantides i ajudes similars en l'àrea de benestar social.
L'ordre 3/2015 és l'acció d'una conselleria que posa de manifest la forma de fer política basada en el compliment d'allò que els partits es van comprometre, i que té com a prioritat les persones -molt a pesar del Partit Popular.

Per primera vegada es posen les mesures i els recursos per afrontar les necessitats bàsiques de les famílies per a evitar la pobresa energètica, que moltes d'elles han estat patint en el últims anys.
No s'ha d'oblidar que l'anterior govern mai ho va posar en marxa ni mai va posar cap mesura.

Aquesta ordre regula un procediment que haurà de valorar-se a la seua finalització, tenint en compte tot allò que puga millorar-la i que de segur serà aplicada de cara al futur en altres convocatòries.
Estem treballant en la nova llei de pobresa i hem pogut comprovar -en la compareixença de totes les persones que van voler participar en aquesta- que és molt millorable, que lògicament hi ha coses que s'escapen en una primera volta, però això no vol dir que reste res a la finalitat.
Tenim la voluntat ferma -els grups parlamentaris que recolzen al govern- de donar una solució estable a aquest greu problema que la dreta que governà aquesta comunitat oblidà de resoldre.
Tan sols caminant podem avançar.
Era necessari regular i començar a donar solucions, i aquesta conselleria amb l'ordre, va començar a donar-ne.
Consellera, tot el que siga per a millorar tindrà el suport del nostre grup.
Tot el que siga avançar perquè la gent visca amb dignitat, tindrà el nostre recolzament.

I, per últim, consellera: jo he tingut l'orgull de ser alcalde i portaveu de la Federació Valenciana de Municipis i Províncies i -mire- no és el mateix que sol·liciten els alcaldes aclariments d'una normativa que, per primera vegada, s'ha aprovat que ho feren per a reclamar que no mos pagaren les rentes garantides per a ajudar a les persones.
No té ninguna compareixença.
Per tant, sol·licitar aclariments per primera vegada és lo més normal.
Que haguérem d'alçar la veu durant anys perquè mos pagaren el que els ajuntaments avançaren perquè les persones…, ja no soles pobresa energètica, sinó que les persones pogueren menjar.
.
.
També han de donar-se explicacions, perquè és una altra forma de gestionar la d'este nou govern i la que gestionava el Partit Popular.

Gràcies.

El senyor president:

Iniciem el primer torn de respostes.

Sense temps, la consellera.

La senyora consellera d'Habitatge, Obres Públiques i Vertebració del Territori:

Gràcies, senyor president, senyories.

Evidentment, en el que s'ha fet referència a la tramitació de la llei de pobresa energètica -en la mesura i en els terminis en què siga aprovada en este parlament valencià-, efectivament, això tindrà un impacte i unes conseqüències, evidentment, sobre aquesta línia i sobre aquesta ordre, que jo sí que vull dir que, evidentment, que en totes les dificultats d'engegar quelcom nou -que les ha tingut i que ara en relataré algunes-.
.
.
, però crec que és important el fet que per primera vegada este govern donara este pas.
En altres autonomies aquesta qüestió, en Catalunya, per exemple, està gestionada per habitatge i per tant llum, aigua i gas estan vinculades a l'habitatge i per tant no mos ha de resultar tan sorprenent el fet que estiga vinculada a aquesta conselleria.

En general ho gestionem a través dels ajuntaments -a través de mancomunitats en aquells municipis que són més menuts i que no tenen serveis socials-, que efectivament aquí hi ha una qüestió que crec que és important a l'hora de determinar l'abast o els beneficiaris als que pot arribar el fet que no tenen per què.
.
.
, els ajuntaments estan adherits al conveni amb les subministradores, perquè els seus veïns puguen ser beneficiaris d'aquestes subvencions.
Això implica que alguns ajuntaments no s'hagen adherit, però això no significa que no estiguem tramitant els casos i les casuístiques que mos fan arribar, com és el cas de Sagunt -que a més vull dir que és un dels ajuntaments que inicialment hem estat parlant en els serveis socials del seu ajuntament, que tenen un equip de serveis socials molt potent i, evidentment, nosaltres el que no hem fet és no escoltar, evidentment-.
I ara relataré les tantes reunions que hem tingut tant en ajuntaments com en els serveis socials, per tal de -en tota la seua humilitat del món- intentar millorar al llarg de la seua tramitació de l'ordre.

Són 307 ajuntaments els que s'han adherit.
Com he dit abans, en adherir-se al conveni amb les subministradores el que facilita -o el que permet- és que quan se produïsquen impagaments no hi haja tall del subministrament, perquè molts ajuntaments també ens indicaven que no aconseguien que les subministradores quan se produïa un impagament, abans de detectar la causa per la qual se produïa, si era per una situació d'insolvència…, tallaven el subministrament, i després enganxar el subministrament, pues té un cost econòmic.
I, per tant, que individualment, els ajuntaments, eixe objectiu no el podien assolir, i a través dels convenis que hem signat amb la conselleria -en la mesura en que s'adherisquen- és, diguem, el punt afegit que tenen els ajuntaments que s'han adherit.
Però no significa això que els seus veïns no puguen ser beneficiaris si els estan passant les certificacions i estem en procés de resolució.

Nosaltres, en l'entrada en vigor de l'ordre -que va ser en el mes de gener- hem estat treballant amb la Federació Valenciana de Municipis i Províncies, hem estat treballant també amb el Col·legi de Treballadors Socials perquè, evidentment, tenim problemes de personal -el tenim en les conselleries i el tenen els ajuntaments-, això és una realitat que dificulta la tramitació.
Nosaltres també tenim dificultats en la conselleria de tramitació de les nostres línies d'ajudes -que ho fem directament- doncs, evidentment, també els ajuntaments tenen problemes perquè se'ls acumula i a més esta ordre era un sistema nou i el que és nou requerix un temps d'adaptació, que és el que també ha propiciat que la prorroguem.
I estem en estudi també de fer un replantejament quant a la duració de la línia, per això la flexibilitat d'haver tret una primera fase de 4 milions d'euros -hem deixat 1,9 milions d'euros per a una segona fase, però evidentment, en la mesura en què les coses han de ser dinàmiques, pues s'han d'adaptar també a les realitats que ens anem trobant.
 

Hi ha també informació que s'ofereix a través del 012.
També hem pres mesures per instruir i informar a través del DGTI al personal de la conselleria.
Ahí també m'agradaria indicar -perquè a demés este matí ho estàvem parlant- que abans la conselleria tenia 10 informàtics exclusivament per a la conselleria d'habitatge, ara n'hi ha un contractat externament per la DGTI per a cobrir tot el servei.
I, per tant, açò, evidentment -la falta de personal informàtic-, dificulta i molt la tramitació de tantes coses.

També vam fer una campanya de publicitat -que evidentment sempre se pot i se deu fer més-, hem ficat també cartells informatius perquè això ens ho permet en l'àmbit de les clàusules de responsabilitat social que té FGV -doncs, en el metro- per a intentar arribar al màxim possible també amb els ajuntaments, perquè al final és l'administració més pròxima als ciutadans.
I mai hem volgut que açò siga una qüestió paral·lela o al marge dels ajuntaments, sinó que era una aportació econòmica que havia de complementar i que deu complementar l'aportació i l'esforç que fan tants municipis.

Per una altra banda, en estos moments nosaltres en alguns municipis ho treballem via telemàtica i en altres municipis on hi ha dificultat de compatibilitat entre els sistemes informàtics, pues s'estan fent les aportacions en paper.
I, per tant, anem a requerir un temps més per tal de procedir a identificar els beneficiaris i per a fer les estimacions oportunes.
Però espere que en breu puguem donar esta informació.

Per una altra banda, és evident -i això vull reiterar-ho-, perquè a més és aixina en els serveis socials municipals i en els col·legis professionals de serveis socials -hem mantingut reunions, ens han fet una sèrie d'indicacions de com millorar la tramitació i la gestió- i per la nostra banda, evidentment, estem oberts i estem treballant en els serveis tècnics de la conselleria per tal de millorar.
Per què?
Perquè l'objectiu principal ha de ser garantir que els recursos que estan i que hi ha -segons les estadístiques que es publiquen-, doncs una situació de desigualtat i d'exclusió social.
 

Quant als diferents criteris en l'IPREM entre els serveis socials i habitatge a què s'ha fet referència, és cert que els serveis socials utilitza per baix de l'1 IPREM.
Però no volíem adreçar-mos només a la situació d'exclusió social, perquè hi ha persones que no estan estrictament en situació d'exclusió social però igualment no poden fer front al pagament dels subministraments bàsics.
I per això hem ampliat a l'1,5 -en uns casos- i al 2 IPREM quan es troben persones en situació de dependència o grans dependents en la unitat familiar -en eixe sentit, tant per als subministraments bàsics com per a les ajudes al lloguer.

Per una altra banda, l'explicació de traure els 4 milions ara i deixar-ne 1,9 milions, evidentment, perquè mos hem plantejat -perquè era per primera vaga que traiem esta ordre- i hem tingut la precaució de fer-ho de forma suficientment flexible com per a anar adaptant-nos també a vore com funcionava i com anava la gestió en els ajuntaments.
Ho hem fet a través dels ajuntaments i no ho hem fet directament des de la conselleria -com se tramiten altres ajudes- perquè els professionals que tenen la capacitat i la professionalitat per a poder fer les valoracions dels beneficiaris d'estes ajudes són els serveis socials municipals i, per tant, és per això que ho hem tramitat a través dels municipis.
I, evidentment, no vaig a obviar que tots necessitem la conselleria dels ajuntaments més recursos personals per a poder fer front a aquesta gestió.

Jo la veritat, agraïsc molt tots els plantejaments que fa el Grup Popular, sobretot perquè, bé, resulta un poc també curiós que no feren ninguna iniciativa d'estes característiques en vint anys de govern i ara ens vulguen donar indicacions i suggeriments de com millorar-lo.
Però jo les accepte, les rep, he pres nota i evidentment ho traslladaré als tècnics de la conselleria per tal d'introduir les millores que vostés tan a bé ens plantegen i que són ben rebudes, malgrat que venen de governar i mai se'ls va ocórrer fer una iniciativa d'estes característiques.

Agraïsc també dels altres grups la necessitat imperiosa d'aplicar este tipus de mesures.
Evidentment que quan es comença a caminar no has arribat al final del trajecte, al final del trajecte tens molta més experiència.
I nosaltres, per això, jo crec que és molt important.
.
.
, que m'agrada destacar el fet de que no és… L'hem aprovada, l'ordre, en una part dels diners i en la flexibilitat per a poder fer les rectificacions que calien, perquè érem conscients de que era per primera vegada que aplicàvem una ordre d'estes característiques i necessàriament, pues, volíem tindre la necessitat de que les incidències que se produïren -o les recomanacions que se produïren- poguérem incorporar-les.

Per una altra banda, crec que també és important que al llarg d'este any que s'està tramitant la llei de pobresa, que puguem -en lo que és la part de la línia de pobresa-, puguem tindre també la capacitat d'adaptar-mos a les capacitats.
Que una vegada entra en funcionament la llei de pobresa puguem complir.
I, per una altra banda, no obviar que també en la línia hi ha ajudes al lloguer per a persones que han perdut el seu habitatge per desnonament i que han de…, o han entregat el seu habitatge en dació en pagament i han de fer front al pagament del lloguer.

Normalment estes persones pues també tenen una dificultat afegida, perquè normalment si s'entrega en dació en pagament o han sigut objecte d'un procés d'execució hipotecària, hereten deute del seu habitatge anterior i, per tant, tenen encara més dificultats per a poder-se pagar un lloguer.
I, per tant, també havíem de vore de la part que apliquem a pobresa energètica i de la part que apliquem a lloguer social, pues també cal valorar si cal ampliar la quantia més a les ajudes a lloguer o més a les ajudes de pobresa energètica, també en funció de com està funcionant en l'àmbit municipal i el que anem rebent dels serveis socials municipals.

Gràcies.
  

El senyor president:

Molt bé.
Iniciem el torn de segona intervenció.

Sí, sí.
Inicia el Grup Parlamentari Podemos-Podem.

El senyor Jiménez Doménech:

Bé, seré breu perquè només recolliré aquelles qüestions que crec que…, per a les quals no he obtingut resposta.
I, a més, una curiositat que m'ha suscitat la seua intervenció ara i és que jo sóc informàtic, i me pose en la pell de l'informàtic que ha quedat ara sol i ja m'he posat a patir.
I m'agradaria saber com ha passat vosté de tindre disponibles 10 a 1, quines decisions han provocat que passarem de 10 a 1.

I les preguntes són: ho he dit abans, hi ha diferents decisions d'este govern que recauen -o demanen un esforç addicional- als serveis municipals.
Jo no sé el percentatge de càrrega en hores -si ho han calculat-, què suposaria la tramitació d'esta llei.
La senyora Oltra en la seua conselleria ha posat el pes de les valoracions de dependència també en els serveis social municipals, això també suposarà un percentatge en hores.
I volia saber si han sumat els percentatges per a vore si dóna la suma.
Només això.

I l'altra qüestió és que no sé si m'ha contestat a la valoració que jo li demanava, si els municipis grans -per allò de tindre més recursos- poden estar més beneficiats per esta ordre.
Si…, supose que ja han rebut un suficient número de sol·licituds i m'agradaria saber això, si creu que han sigut més capaços els ajuntaments grans i els menuts, no han tingut esta capacitat i per tant no han fet sol·licituds.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Molt bé.
Algun grup parlamentari més vol intervindre?
Per ordre: Ciudadanos?
No.
Compromís?
No.
Partit Popular?
Sí.
Li correspon…

El senyor Castelló Sáez:

Gracias, presidente.

El senyor president:

…quatre minuts, quan vulga.

Gràcies.

El senyor Castelló Sáez:

Nosotros, consellera, insistimos en lo mismo: hay una frase en valenciano que creo que es muy ilustrativa respecto a esto ¿no?
, que es, Â«això és precís?
Â» ¿De verdad hacía falta sacar dos tipos de ayudas?
¿Por qué?
¿Por la diferencia del IPREM?
Saquen una ayuda concreta.
Una, consellera.
Si a mí me da igual que la lleve usted que la lleve bienestar social.
Creo que es infinitamente mejor que la lleve Igualdad y Políticas Inclusivas -yo tengo la costumbre esa- me parece que es infinitamente mejor porque tiene la relación con todos los ayuntamientos.
Tiene unos profesionales perfectamente formados, y que ahora se lo lleve usted, que nadie de su conselleria sabe tramitar cosas de estas, pasa lo que pasa…, pues que es muy complicado empezar de cero y cuando quieres resolver un problema como este pues lo normal es que lo haga quien tiene la experiencia, quien tiene el 95% de las ayudas que se dan para este tipo de cuestiones.
Por lo tanto, le insisto: lo mejor sería que lo llevar una conselleria.
Y nosotros pensamos que la conselleria adecuada para llevarlo es la de Igualdad.

Ustedes, esto…, dice: Â«Hemos pensado que era mejor hacerlo a través de los ayuntamientos.
Â» Perdone, consellera: no, no es que haya pensado o no, es que son ayudas para los ayuntamientos.
No es que ustedes hayan pensado que es mejor hacerlo a través de ellos.
Es que es una ayuda que se da a los ayuntamientos, no a las personas.
Hablamos de financiación municipal, por lo tanto, claro que lo tienen que hacer a través de los ayuntamientos.
Distinto, César, de lo que hablábamos respecto a los servicios sociales de los ayuntamientos en cuanto a las competencias de la conselleria de igualdad.
Ahí sí que no.
Ahí son los ayuntamientos los que hacen todo ese trabajo añadido además ¿no?

Mire, está muy bien que se ponga usted todas las medallas que quiera, pero ayudas a emergencia social de La Generalitat ha habido siempre.
Y entre las ayudas a la emergencia social siempre se han pagado -a aquellas familias que no han podido pagar sus alquileres- la luz y el agua.
Siempre, siempre ha sido así.
O sea, no sé cuál es la novedad.
La novedad es que la hayan sacado y la hayan puesto en su conselleria, ninguna más, no se lo invente como sí…

Parece que ahora ustedes se preocupan de esto, pero hace cuatro o cinco años no se preocupaban de cierto tipo de ayudas, de verdad.
Es que, ¡es tan fácil hablar en esos términos!
Hoy, que resulta que todos estamos de acuerdo en que tenemos una financiación autonómica que es un desastre… Pero es que no ha empezado en 2015 el desastre de la financiación autonómica, empezó con Zapatero.
Y, además de empezar con Zapatero, el gobierno actual fue el que hizo el plan de pagos a proveedores que permitió resolver muchas de estas cuestiones.
Y luego, es el que puso en marcha el FLA que ha permitido que subsistamos, que podamos pagar facturas, que se pueda pagar a los ayuntamientos.
Pero, cuando aquel gobierno que arruinó a España -socialista- no estableció ninguna medida, asfixió hasta tal punto a comunidades autónomas como esta que no se podían pagar ni ese tipo de prestaciones, porque no había dinero.
Eso es lo que sucedió, señorías.

Bien, le he preguntado que a cuántos ayuntamientos ha pagado ya, consellera, y no me ha contestado, espero que me conteste en la siguiente actuación.
Es como lo de echar la culpa a Montoro, que se le podrá echar la culpa de lo que ustedes quieran; pero que hayan menguado los servicios sociales es una cuestión que depende estrictamente de cada ayuntamiento y de sus posibilidades.
Hay ayuntamientos que han multiplicado por veinte las ayudas sociales que daban y que han mantenido exactamente a toda su plantilla.
Exactamente.
Depende de prioridades, señor Jiménez.
Y cada ayuntamiento las marca de una forma u otra.

Hay otro tema que me preocupa en esta orden, consellera.
¿Qué pasa con las facturas, por ejemplo, que se han generado a lo largo de 2015 cuando el corte se produce en 2016?
No se pueden tener en cuenta.
Quedan excluidas de la orden y eso sí que está pagado también por los ayuntamientos.
Si resulta que ahora va a sobrar dinero -cosa que me extrañaría y que en todo caso demostraría que la orden es un desastre-, pues desde luego creo que habría que resolverlo de alguna forma.

Me parece, en cualquier caso -y nos parece a nuestro grupo- que esta orden tendría que haber tenido en cuenta algún criterio que fuera más allá de prius in tempore.
Nos parece que, desde luego, cuando dice en la orden: Â«no pudiendo establecerse otro criterio de prelación que no sea el temporalÂ» se miente, consellera.
Claro que podrían haber establecido otro tipo de criterios.
El señor Jiménez ha hecho referencia a alguno de ellos.

Oiga, ¿seguro que los ayuntamientos más pequeños están, en el momento de poder pujar por esta orden -porque es una puja, el que antes llega, para él-, en igualdad de condiciones?
Pues no.
Indudablemente no.
Es que, si llega el Ayuntamiento de Valencia el primero y nos presenta todas las facturas que tienen respecto a este tema, deja in albis al resto.
Por eso está mal montado también.

Consellera, en fin, creemos que hay muchas cosas que mejorar, pero fundamentalmente -a efectos nuestros- no sigan haciendo experimentos, no sigan cargando a los ayuntamientos administrativamente más, y por lo tanto, déjenlo solo en una sola conselleria.
Háganle caso al PP.
Aumenten las ayudas pero déjenle solo la gestión a una sola de las consellerias, precisamente a la que es especialista en estos temas.
No pugnen por el mestizaje entre unos y otros miembros del gobierno.

Gracias, presidente.

El senyor president:

Moltes gràcies.

Finalitza este punt la consellera amb quatre minuts.
Moltes gràcies.

Quan vulgues, quatre minuts.

Gràcies, consellera.

La senyora consellera d'Habitatge, Obres Públiques i Vertebració del Territori:

Gràcies, senyor president.

Mire, medalles ninguna, perquè no hem vingut ací a governar per a posar-mos medalles, sinó per a gestionar i intentar resoldre i desenvolupar les funcions que corresponen conforme a garantir l'interés general i el servei públic, que és per al que estan els responsables d'un govern.
Evidentment que en la tramitació de l'ordre ens hem trobat noves casuístiques, i aixina ens ho han traslladat els ajuntaments i els serveis socials municipals i tractarem d'incorporar aquestes noves casuístiques en la cobertura d'aquesta línia.

I en la mesura en què comentava el diputat de Podem sobre si els ajuntaments grans poden tindre preferència sobre els ajuntaments més menuts, en principi no se'ns ha detectat ninguna problemàtica entre ajuntaments grans i xicotets perquè els ajuntaments grans, evidentment, tenen més recursos.
I també tenen més recursos propis per a donar cobertura que no els xicotets i això fa que els municipis més menuts, inclús, doncs tinguen la possibilitat -l'interés- d'aportar més beneficiaris per allò de que no tenen pràcticament recursos propis per a poder satisfer i per a donar cobertura a aquestes necessitats.

Per una altra banda, és cert que hi ha un problema -o hi ha una inquietud- respecte a la càrrega que poden tindre els serveis socials municipals.
Jo pense que això és una reflexió i una qüestió que s'haurà d'abordar.
Des d'ahí, jo pense que la conselleria de polítiques inclusives s'ha creat eixa comissió delegada d'afers socials i per tant ahí estem totes les conselleries que tenim alguna vinculació per l'àmbit competencial que està vinculada en lo social, i per tant ahí ho abordarem.
Jo pense que és important abordar totes estes qüestions que són transversals en lo social en eixa mesa i no podem obviar que no podem fer una càrrega excessiva de gestió en el serveis socials municipals perquè, evidentment, al final pues pot provocar problemes de gestió i de tramitació.

Quant als serveis informàtics, evidentment, pues si en teníem 10 i ara en tenim 1, efectivament, doncs això ha suposat les retallades que s'han produït per part de l'anterior govern.
I jo vull recordar que va haver-hi un ERO en l'IVHSA -actual Eige-, que a més es va finançar eixe ERO en 7 milions d'euros que venien del pla estatal habitatge i rehabilitació.
Diners per a habitatge que se van destinar per a pagar un ERO, per a despatxar els treballadors de l'IVHSA que es dedicaven a desenvolupar les funcions d'habitatge, i ahí precisament van acomiadar a pràcticament tot el servei informàtic que era el que coneixia les aplicacions.

I avui els serveis territorials -perquè hem tingut una reunió de coordinació este matí amb els serveis territorials-, els funcionaris que porten habitatge, doncs estan preocupats.
Perquè, evidentment, només amb un informàtic i una incidència és canviar una xicoteta cosa en l'aplicació, doncs és tota la tramitació burocràtica que això implica, amb un informàtic que és molt bo, però que, evidentment, no pot donar cobertura a les necessitats que se produïxen en el dia a dia.
I aquesta qüestió, evidentment, és preocupant i la anem a intentar resoldre en la DGTI.
Però ahí està també un poc l'exemple de com es funcionava per part de l'antic govern, on se posaven els esforços i quins eren els interessos, no?
Que resumim: ERO de l'IVHSA en 100 milions d'euros del pla estatal d'habitatge per a acomiadar i finançar l'ERO de l'IVHSA.

Jo vull acabar dient que, efectivament, el nostre objectiu a l'hora de ficar en funcionament aquesta línia i aquesta ordre, és garantir que els recursos arriben a aquelles persones que les necessiten.
I que no hem deixat de tindre reunions aterrant tant als serveis socials com als ajuntaments en la seua tramitació i en la seua aplicació, i que per tant estem en totes les condicions i disponibilitat de fer les rectificacions o correccions que facen falta per tal de millorar-la al llarg de la seua vigència.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies.
(Veus)

Preguntes

El senyor president:

El punt número 4 és la pregunta número 84 formulada pel diputat Rafael Francisco Briet Seguí, del Grup Parlamentari Socialista, a la consellera sobre terrenos públicos en la Fuente de Sant Lluís, amb el número de referència oportú.

Són quatre minuts per al diputat.

El senyor Briet Seguí:

Gràcies, senyor president, consellera.

Sóc coneixedor que els nous mercats -cada vegada més globalitzats- requerixen d'una acció política incontestable en les decisions que afecten el sector logístic en el nostre territori, per tal de millorar les grans xarxes de transport de mercaderies i satisfer les demandes requerides pel sector productiu de la nostra comunitat.
Sense dubte, hui en dia aquestes infraestructures estratègiques són vitals per a les nostres empreses i per al creixement del propi sector.
Les millores en aquest sentit aporten major competitivitat a les activitats empresarials existents i la possibilitat de que al seu voltant es desenvolupen sinèrgies que estimulen la creació de noves inversions que consoliden en el futur nous llocs de treball.

En els últims mesos hem vist als mitjans de comunicació la voluntat de convertir l'estació de la Font de Sant Lluís de València en una gran terminal intermodal que connecte la circulació de mercaderies del port de valència amb la xarxa actual i el futur corredor mediterrani.
El sector logístic de la comunitat s'ha pronunciat en la necessitat d'aquesta estació intermodal de referència en València, perquè les que existeixen actualment no tenen la capacitat necessària.

Des del Grup Socialista estem convençuts que compartim les mateixes inquietuds amb l'executiu, i amb el sector logístic, i que en l'agenda del Consell està l'aposta ferma i decidida per lluitar per aquest tipus d'iniciatives que seran beneficioses per a la nostra capacitat, doncs permetran augmentar notablement la capacitat per a operar trens, incrementaran la seguretat i milloraran l'eficiència en els transports ferroviaris i les seues operacions.

Es tracta, en definitiva, de construir una gran xarxa de transport de mercaderies adequada a les noves expectatives de creixement en aquest sectors.
Per tant, degut a la transcendència per a un futur immediat de les millores en aquesta estació intermodal, des del Grup Socialista volem conéixer les accions de la conselleria competent en la matèria respecte a aquest tema en concret.
I la pregunta que li fem a la consellera és la següent: quins són els plans logístics que preveu La Generalitat per als terrenys públics de la Font de Sant Lluís?

El senyor president:

Moltes gràcies.

Per un temps de quatre minuts pot respondre la consellera.

Gràcies.

La senyora consellera d'Habitatge, Obres Públiques i Vertebració del Territori:

Gràcies, senyor president, senyoria.

El nou consell té molt present el paper de les activitats logístiques i de transport de mercaderies com a impulsores de l'activitat econòmica, de manera que un dels seus objectius és dotar a la Comunitat Valenciana d'instal·lacions que la potencien com a centre de gestió, transformació i distribució de béns i de mercaderies.
Hem assenyalat diverses vegades que competim en un mercat global, i per tant aquells territoris que tinguen bones infraestructures interconnectades seran més competitius i tindran una major capacitat per a situar-se en una posició òptima en eixe mercat.

Entre eixes infraestructures necessàries per a millorar el tractament de béns i mercaderies i ser més competitius, està la terminal logística intermodal de la Font de Sant Lluís a València.
Aquest complex està recollit en l'estratègia logística d'Espanya i en el protocol subscrit entre La Generalitat i el Ministeri de Foment en febrer de 2014 per al desenvolupament de la xarxa d'infraestructures modals, amb l'objecte d'instrumentar la cooperació necessària per al desplegament de terminals logístiques intermodals vinculades als ports d'interés general de la Comunitat a Valenciana.

Actualment, en la font de Sant Lluís La Generalitat disposa d'una superfície de 384.
000 metres quadrats de sòl públic, la gestió conservació i manteniment de la qual està encomanada a l'entitat d'infraestructures de La Generalitat, a l'Eige.
Ara per ara, i fins al desenvolupament de la terminal logística intermodal, l'Eige gestiona l'explotació d'un aparcament de vehicles pesants de 48.
000 metres quadrats amb una capacitat de 388 camions.
Així mateix, ADIF ocupa uns 125.
000 metres quadrats i Renfe-ADIF tenen una parcel·la amb tallers i instal·lacions tècniques per a la gestió del trànsit.

També cal dir que existeix una parcel·la pavimentada d'uns 80.
000 metres quadrats que fins a 2012 va ser utilitzada com dipòsit de contenidors i sobre la qual algunes empreses han manifestat interés per utilitzar-la com a plataforma de càrrega i descàrrega de vehicles lleugers nous i emmagatzematge temporal.
Atés que aquest ús és compatible amb el planejament urbanístic, potser podria utilitzar-se temporalment la parcel·la amb eixa finalitat, per tant tindríem una nova disponibilitat d'ús en aquest parc logístic.

En tot cas, la previsió de La Generalitat és destinar la superfície de la Font de Sant Lluís a crear una terminal logística intermodal atès que compta amb una ubicació idònia per la seua connexió amb el corredor ferroviari mediterrani -si és que veiem algun dia que és real- i estarà al costat del port de València, fent possible el desenvolupament d'un rellevant complex ferro portuari, perquè a més de convertir-se en un node de concentració de càrrega del corredor mediterrani, aquesta terminal se situaria també com un punt d'origen i destinació de la relació València i Madrid i en el seu cas de la connexió amb Saragossa i el Cantàbric, una vegada tinguérem una línia modernitzada i en condicions entre Sagunt, Terol i Saragossa.

Tot i això, i unit a la seua accessibilitat a la xarxa de carreteres, la seua proximitat a la ZAL de València i el fet d'estar prop de Mercavalència, convertix la Font de Sant Lluís en un punt clau d'intermodalitat i de generació de sinergies per a possibilitar i posicionar a la Comunitat Valenciana en el marc de les grans xarxes de transport de mercaderies.

La idea és que la terminal de Font de Sant Lluís incloga vies fèrries, superfícies per a contenidors de cara al transbordament ferrocarril-carretera i vials d'accés i de circulació interior.
Atesa la idoneïtat des del punt de vista territorial i urbanístic, en aquestos moments la Conselleria d'Habitatge, Obres Públiques i Vertebració del Territori està acabant de redactar un estudi de demanda de les instal·lacions per tal de posar-lo de manifest a la comissió de seguiment del protocol de nodes logístics amb participació de l'estat una vegada es constituïsca el nou govern central.
A partir d'ahí -i d'acord amb el protocol- el nou ministeri haurà d'elaborar un estudi de viabilitat de la terminal i proposar les fórmules més adequades per a la seua promoció i gestió, així com per al disseny funcional més eficient en els aspectes ferroviari i logístic.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies.

Continuem amb la següent pregunta, que ha sigut formulada per la diputada Elisa Díaz González, del Grup Parlamentari Popular i és referent a los impagos de las ayudas a las viviendas.
Inicia el torn d'intervenció per quatre minuts la diputada.

La senyora Díaz González:

Gracias.
Sí.

¿Cuál ha sido la solución jurídica que se ha establecido para reconocer las resoluciones conocidas como modelo 501?

Gracias.

El senyor president:

Molt bé.

Bé, per un temps de quatre minuts inicia el temps de respostes.

La senyora consellera d'Habitatge, Obres Públiques i Vertebració del Territori:

Gràcies, senyor president.

Bé, vaig a reproduir la pregunta perquè no deixe d'eixir de la sorpresa, inclús de la formulació de la pregunta: Â«¿Qué solución jurídica se ha establecido para dicho reconocimiento como deuda de las citadas resoluciones administrativas que no otorgaban ningún derecho reconocido al cobro de la ayuda?
Â» Bé, senyoria, com li vaig respondre el passat 6 de març -en contestació a la seua pregunta 3.
838-, la solució jurídica utilitzada per al reconeixement com a deute de les anomenades resolucions del model 501 de compliment de requisits per a l'accés a ajudes a l'habitatge és l'aplicació de la disposició addicional segona de la Llei 2/2014 del 13 de juny de ports de La Generalitat relativa al règim de les ajudes derivades de plans d'habitatge vençuts.

Aquesta disposició declara degudament atorgades totes les ajudes públiques, subvencions i finançaments reconeguts tant en l'àmbit dels plans estatals i autonòmics d'habitatge, sòl i rehabilitació com a l'empar d'acords específics interadministratius que han estat gestionats en el període 2008-2013, per la Direcció General d'Habitatge i Projectes Urbans de la Conselleria de Medi Ambient, Aigua, Urbanisme i Habitatge i per la Direcció General d'Obres Públiques, Projectes Urbans i Habitatge de la Conselleria d'Infraestructures, Territori i Medi Ambient.

Establix esta disposició, a més, que aquests actes tindran la consideració de compromisos degudament adquirits als efectes previstos en l'article 31.
2 del temps reforç de la Llei d'hisenda pública de La Generalitat.
Per tant, esta disposició legal és la que està en la base de la resolució 9 de juliol de 2015 de la conselleria i que després es va reflectir en l'acord signat en la plataforma d'afectats pels impagaments de les ajudes en matèria d'habitatge del 28 de juliol de 2015.

El senyor president:

Gràcies.
Finalitza la primera pregunta la diputada, senyora Elisa Díaz.

La senyora Díaz González:

Gracias, presidente.

Bueno, parece que esta es la comisión de los reconocimientos, que todo lo que está haciendo usted es gracias a la gestión del anterior Consell, porque -como bien ha dicho- esas resoluciones…, el modelo 501 lo va a poder pagar, si alguna vez lo paga, porque de momento los 40 millones no están.
Tanto que nos dijo a nosotros que tenían que estar ya, incluso antes de pagar el resto de la deuda, sin embargo usted los reconoce gracias a la aprobación que hubo en Cortes por el Grupo Parlamentario Popular de esa disposición adicional segunda en la ley de puertos y que usted no ayudó a aprobar, a pesar de estar en esa bancada de la oposición y como diputada.

Bien, pues ya conociendo que ese reconocimiento está hecho gracias al Partido Popular, también decirle que todo ese pago de ayudas de los 240 millones que usted -ha salido en varias publicaciones va diciendo por ahí que lo ha pagado-, pues decir que toda la habilitación del crédito de esos 240 millones, pues gracias también al gobierno del Partido Popular.
Y le relataría todas y cada una de las operaciones de gestión de crédito y suplementos que se llevaron a cabo durante 2014 para poder pagar esas ayudas que en siete meses el Partido Popular pagó 115 millones de euros y en algo más de ocho meses usted ha pagado 105 millones de euros.

Usted dijo que después de pagar esos 240 millones de euros pagaría estos 40.
En la resolución que firman pone que se pagarán Â«en la medida en que lo permitan las disponibilidades presupuestarias, se procederá al pago de dichas obligacionesÂ», algo que criticó por activa y por pasiva al anterior Consell.
De hecho, le recuerdo aquí unas declaraciones de marzo de 2015 de Vicente Dómine -anterior director general- que decía que Â«la voluntad política del gobierno valenciano de satisfacer estas ayudas en próximos presupuestos, ya que somos muy sensibles ante este problemaÂ».
Era un momento en el que el estado dijo que no se emitieran más resoluciones y para no frenarlas lo que se hizo fue ese modelo 501, dejándolas pendientes para cuando hubiese posibilidades presupuestarias, y esto nunca podía ser antes de abonar toda la deuda reconocida.
Y así se hizo, se empezó a pagar la deuda.
Y cuando ya se ha finalizado…, porque según usted Â«quedan 20 millones por pagarÂ», y a ver si lo encuentro…, Â«pero esos millones por pagar son de difícil solución porque falta documentación ajena…, y por problemas ajenos a la conselleriaÂ», pues con todo, entiendo que ahora toca pagar esos 40 millones.

Y ahora le pregunto: usted me dirá que nosotros no reconocíamos esas ayudas, yo le puedo decir que había un compromiso y que sí que fueron reconocidas, de hecho ya se reconocen con la ley que aprobó el Partido Popular, y no con la ayuda del Partido Socialista.
También le diré que hay…, usted me dirá que había una sentencia que hacía que esas ayudas fueran reconocidas como tales y también sabrá que hay otras dos sentencias que no las reconocía como tales, y -independientemente de todo eso- hay familias que están recibiendo esas ayudas y son ustedes los que gobiernan ahora.

Entonces le pregunto: usted decía que esas ayudas tenían que pagarse incluso antes o incluyéndose en ese cupo de generación de crédito de los 240 millones que se tenían que haber sumado esos 40 más.
Sin embargo, usted ha llegado al gobierno y no ha generado esa cantidad de crédito, ¿lo está haciendo?
¿Está tramitando esa generación de crédito?
¿Para cuándo van a pagar esos 40 millones de euros?
Porque ahora son ustedes los que gobiernan y usted prometió que lo haría -bueno, primero prometió que lo haría antes de todo el cupo y luego dijo, como exactamente igual el anterior Consell- que lo pagaría con posterioridad a haber apagado el resto de las ayudas.
Exactamente igual.
De verdad, ¡cuánto tiempo le ha costado!
Pero bienvenida sea a reconocer que todo lo que está haciendo es exactamente lo que nosotros estábamos haciendo y diciendo.

Gracias.

El senyor president:

Gracias.

Por dos minutos y veinte segundos, finaliza la consellera.

La senyora consellera d'Habitatge, Obres Públiques i Vertebració del Territori:

Bé, senyora Díaz, jo -sincerament- el paper que vosté ha assumit com a diputada d'este govern defensant la gestió de l'antiga consellera del Partit Popular no me deixa mai de sorprendre.
¡Vostés que van crear el problema, el Partit Popular que va generar i va deixar en la cuneta milers de persones per no reconéixer i no pagar les ajudes des de l'any 2009!
I pregunta-li a l'antiga consellera per què van vostés reconéixer eixe deute a la llei de ports.
Pregunte-li per què.
I no va ser perquè tenien intenció de pagar.
Pregunte-li quina via judicial li havien plantat damunt de la taula per a buscar eixa solució del último minuto en l'última llei que passava pel parlament per a reconéixer els 240.

Tenien el 501, més greu encara.
(Remors) Jo no la he interromput, senyora Díaz.
¡Més greu encara!
Vosté me parla, s'atreveix a vindre ací a parlar-me de la resolució 501.
La resolució 501, que sabent l'antiga consellera el deute de 240 milions que tenia en 2012, s'inventen una nova ordre en una nova resolució de reconeixement de requisits deixant a la gent més en la cuneta encara, i és l'antiga consellera i l'antic president de La Generalitat els que firmen eixa ordre de modificar l'ordre 501.
I no quedant-se contents en això, comptabilitzen i reconeixen en la llei de ports només 240 i deixen els altres 40 milions fora.

I no se preocupen, que nosaltres ja hem començat a demanar als beneficiaris de la resolució 501 tota la documentació per a certificar que estan al dia de la seguretat social i els informes bancaris.
I no se preocupe, que en breu tindrà noticies de que se van a produir els primers pagaments de la resolució 501, ¡senyoria!

I li dic una altra cosa, senyoria, li dic una altra cosa senyoria.
Estic segura que la pròxima vegada que jo vinga -escolte'm bé-.
.
.
, la pròxima vegada que jo vinga a esta comissió a comparéixer, a parlar d'ajudes a l'habitatge, se sorprendrà molt vosté d'aquesta problemàtica i a la millor ja no té tantes ganes de vindre ací a defensar a l'antiga consellera del Partit Popular.
Ahí lo dejo.

El senyor president:

Vamos a continuar con la comisión, con la pregunta número 86, formulada por el diputado Briet Seguí, y la pregunta es a la consellera sobre el polígono logístico de Riba-roja del Túria.
Per quatre minuts.

El senyor Briet Seguí:

Gràcies, senyor president.

Consellera.

Els mercats són cada dia més complexos ja que és cada dia més segmentat, i que exigixen productes diferenciats -en alguns casos fets a la carta- el que comporta que l'activitat logística estiga assumint una importància creixent en les funcions de l'empresa, passant a ser un factor determinant.

Per a una empresa la logística pot significar l'augment i eficiència en les línies de producció, la possibilitat d'eliminar de la cadena de distribució els inventaris, el desenvolupament dels sistemes d'informació.
Aquestes millores en l'organització comporten, entre altres, una millora en l'estructura de costos de transport de les empreses, una millora en l'eficiència del sistema productiu, una millora del flux entre proveïdors i consumidors, una millora dels impactes ambientals generats per l'activitat del transport.
En definitiva, suposa un increment de la rendibilitat i un avanç en la competitivitat de les empreses per a afrontar el repte de la globalització.

Totes les accions encaminades a potenciar la implantació de zones logístiques obrin un món de possibilitats econòmiques per al propi sector que té grans expectatives de creixement a la nostra comunitat, però sobretot l'establiment de futures activitats de tots els sectors productius de nous projectes que podran ser generadors d'ocupació.

Per aquestes qüestions, l'aposta per la logística en la nostra comunitat com sector estratègic és fonamental de cara a desenvolupar en el nostre territori, d'on una bona planificació atraurà inversions, obrirà noves oportunitats, crearà treball i promourà nous jaciments econòmics no tradicionals.

Per tant, degut a la seua importància en el present i de cara a un futur pròxim, per tal d'aprofitar la posició geoestratègica de la nostra comunitat, ¿què té previst realitzar La Generalitat en el polígon logístic de Riba-roja del Túria?

Gràcies.

El senyor president:

Gràcies.

Continua la consellera per un temps de quatre minuts per a resposta.

La senyora consellera d'Habitatge, Obres Públiques i Vertebració del Territori:

Gràcies, senyor president.

La Comunitat Valenciana, per la seua ubicació -tant a Espanya com a la conca del Mediterrani- té potencial per a convertir-se en una zona clau d'interconnexió logística, i esta conselleria és conscient d'això.
El parc logístic, València, a la PLV -a Riba-roja del Túria i amb una superfície d'1,1 metres quadrats- és un bon centre per a transport viari de mercaderies, junt a l'aeroport de València i a dos dels principals eixos viaris de la Comunitat Valenciana -l'A-3 i l'AP-7-.
Esta ubicació assegura tant la connexió directa entre Madrid i el port de València, com al corredor mediterrani i els ports de Sagunt i de Castelló.

Disposa de 700.
000 metres quadrats per a naus industrials i logístiques, aparcaments, emmagatzematge de contenidors i altres equipaments complementaris.
Uns 400.
000 metres quadrats destinats a vials, zones verdes i dotacions públiques i és gestionat per l'entitat d'infraestructures de La Generalitat.
Dit açò, les actuacions que estan fent-se a hores d'ara o que està previst realitzar en el parc logístic de Riba-roja són, en primer lloc, la modificació del planejament -s'està tramitant una modificació de planejament -una modificació puntual número 2 del pla parcial segona fase, parc logístic de Riba-roja del Túria- amb la finalitat d'obtindre parcel·les de sòl logístic més grans que les que hi ha en el planejament vigent de 2005.

En desembre de 2015 la comissió d'avaluació ambiental va emetre un informe ambiental i territorial estratègic favorable, tot i que s'han de complir una sèrie de determinacions-, i així mateix AENA ha emés un altre informe senyalant unes limitacions en altura derivades del Pla director de l'aeroport de València i que afecten a unes parcel·les del parc.
Amb això, el següent pas serà l'obertura d'un període d'informació pública del pla.

En segon lloc, també, s'està treballant la modificació de la reparcel·lació.
També va a procedir-se a la modificació de la reparcel·lació inscrita en 2006, perquè el planejament es va modificar parcialment en 2011 en aparéixer un jaciment arqueològic mentre que la reparcel·lació seguix sent la inicial.

Una vegada acabe la tramitació i s'aprove per La Generalitat, amb este canvi podran posar-se en el mercat noves parcel·les d'ús logístic al voltant de 55.
000 metres quadrats que en este moment no es poden comercialitzar.
La comercialització de parcel·les, en 2015 es van publicar dos concursos per a la venda de parcel·les en el PLV.
El primer correspon a uns 102.
000 metres quadrats d'ús logístic i es van presentar quatre ofertes sobre uns 86.
000 metres quadrats.
Tres de les ofertes presentades -al voltant de 16.
000 metres quadrats - han culminat amb la compravenda de les parcel·les sol·licitades per l'import de 2 milions d'euros i els projectes tenen com a finalitat la implantació final de les pròpies empreses.
La quarta oferta -sobre els 70.
000 metres quadrats- també ha sigut adjudicada, però està pendent de la formalització de l'escriptura de compravenda i té per objecte el desenvolupament de dos plataformes logístiques per al posterior lloguer en xicotetes i mitjanes empreses.

El segon concurs correspon a una parcel·la d'uns 50.
000 metres quadrats i estava condicionat a l'aprovació de la modificació de planejament a què m'he referit al principi de la resposta.
Així, s'ha rebut una oferta per a aquesta parcel·la però -atenent les condicions de delimitació d'altura que ha imposat AENA- l'empresa oferent haurà de decidir si continua avant amb la compravenda o retira la seua oferta si resulta que no pot desenvolupar el seu projecte amb aquestes noves limitacions.
En eixe cas, haurà de traure un nou concurs atenent a les condicions de limitació d'altura.

I, en última instància, també s'està treballant en el pàrquing de vehicles pesats.
Des de l'Associació d'Autopatrons del Transport de Contenidors dels Ports de la Comunitat Valenciana, es va comunicar a l'Eige la necessitat de sòl públic a València destinat a l'aparcament de vehicles pesats.
Per això l'Eige ha proposat un nou pàrquing en el parc logístic de Riba-roja en València, on es desenvolupa una gran activitat de càrrega i descàrrega de contenidors.
Ara bé, abans d'iniciar l'estudi de les distintes fórmules d'explotació del nou pàrquing es va a efectuar un estudi financer i de demanda que done suport a aquesta decisió.

En definitiva, el nou equip directiu en la conselleria i en l'Eige estan treballant per a potenciar al màxim les possibilitats de parc logístic de cara a la inversió per les empreses i a la creació de llocs de treball que van associats.

El senyor president:

Molt bé, moltes gràcies.

Acabem la comissió amb la pregunta número 125 formulada per la diputada Elisa Díaz sobre el programa de lloguer d'interés social.

Gràcies.

La senyora Díaz González:

Gracias, señor presidente.

Señora consellera, ¿mantiene los convenios suscritos con los ayuntamientos en el programa extraordinario de alquiler de interés social aunque haya cambiado el nombre del programa?

El senyor president:

Gracias.

Per quatre minuts, iniciem el torn de respostes.

La senyora consellera d'Habitatge, Obres Públiques i Vertebració del Territori:

No hem canviat ningun nom del programa, no és ningun programa.
L'obligació de la Generalitat valenciana és la de reformar el parc públic, per tant, açò ni és un programa extraordinari de lloguer d'interés social, ni res del que se va plantejar en un moment, que a més, li vull afegir el fet que La Generalitat i la conselleria -a través d'estos convenis signats en alguns municipis- s'establia que havien de ser els municipis els que havien de reformar els habitatges del parc públic.
Per tant, com vosté entendrà, nosaltres hem iniciat una nova etapa en la qual no s'ha d'implementar ningun programa extraordinari ni ninguna mesura per a convenir amb els ajuntaments per a desenvolupar la reforma del parc públic.

Vosté sap que eixos convenis tipus que vostés van estendre pel territori, que se van adherir els ajuntaments que aixina ho van considerar, tenia una vigència d'un any que era prorrogable tàcitament per períodes successius anuals -excepte la rescissió per acord mutu o escrit o renuncia d'alguna de les parts comunicada amb dos mesos d'antelació-.
Vosté sap que el passat mes de novembre nosaltres vam presentar un pla de dignificació d'habitatge social que té tota una sèrie de mesures per a dignificar i implementar les mesures que estem desenvolupant en el parc públic, i que també vull aprofitar l'ocasió -ja que me pregunta, doncs que ha sigut molt ben rebuda per totes les associacions de veïns en els diferents municipis-, que estem treballant la coresponsabilitat municipal, però que no tinga que suposar que de cap nou els ajuntaments hagen de contribuir a reformar el parc públic, sinó que estem -des de la conselleria amb els nostres recursos- procedint a aquesta qüestió.

Hem mantingut reunions en més de seixanta municipis amb representants municipals per anar tractant i abordant les casuístiques i les problemàtiques cas a cas i que en La Generalitat tenim el major interés en disposar de la màxima col·laboració en els ajuntaments -com no pot ser d'una altra manera-.
Evidentment, els que tenien aquells convenis que també ens han traslladat els alcaldes i alcaldesses d'alguns d'estos municipis que, perquè tenien que assumir els ajuntaments la reforma del parc públic de la Generalitat valenciana.

Mire, el cas de Sagunt, per exemple: ara a Sagunt va la conselleria i estem reformant el parc públic de l'Eige amb els recursos i en els fons de la conselleria i no l'ajuntament -i ahí, pues també vull destacar totes les millores que hem introduït en tot el procés de reforma del parc públic.

Gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies.

Continua la diputada Elisa Díaz, per un temps de tres minuts i cinquanta segons.

La senyora Díaz González:

Gracias, presidente.

Mire, los trabajos cotidianos se hacían.
Esa actuación de rehabilitación de viviendas se hacía.
Pero surgieron unes leyes socialistas, una leyes que apoyaron los partidos de izquierdas a nivel nacional -con el gobierno del señor Rodríguez Zapatero, como la Ley de desahucios exprés, entonces no llevaban las camisetas de stop desahucios- que produjeron el 90% de las ejecuciones hipotecarias a las que tuvimos que hacer frente.

Y esa situación a la que se tuvo que hacer frente, esa unida a una infrafinanciación también debida a un gobierno socialista que aprobó un sistema de financiación autonómica que nos ha tenido -y que nos sigue teniendo- entre la espada y la pared y bastante fastidiados, esa situación hizo que sí que en la legislatura pasada la anterior consellera -aparte, independientemente del trabajo diario que ya se venía haciendo, dada la situación- sí que exigía un esfuerzo, un sobresfuerzo.
Esa situación, que se llamó en un principio extraordinaria y que pasó a convertirse en algo cotidiano, ese sobresfuerzo ya fue diario, porque había que aportar más, y más y más ayuda a esas personas.

Y ese plan, que ustedes se han quejado tanto del nombre -usted lo ha dicho por activa y por pasiva también en muchas ocasiones- parece mentira que haya constado en la web de la conselleria hasta hace bien poco.
Por fin han cambiado la web de la conselleria y también han cambiado ese nombre.
Y sí, han cambiado el nombre y ahora han puesto Â«Plan de dignificación de la vivienda socialÂ».

Pero mire qué cosa, mientras que antes decía -se decía del objeto de ese programa-, decía Â«esta actuación de La Generalitat a través de Eige y en colaboración con los ayuntamientos de la Comunidad Valenciana, tiene el objeto de facilitar el acceso a una vivienda en arrendamiento de titularidad privada, red alquila o de promoción pública, viviendas de promoción pública adecuada a las circunstancias de familias que hayan perdido -o estén a punto de hacerlo- su vivienda habitual como consecuencia de un proceso de ejecución hipotecaria o de otras circunstancias excepcionales análogas derivadas de la crisis económicaÂ»… Y nos vamos a la nueva web de la conselleria, a ese plan de dignificación de la vivienda social, alquiler Eige, Â«objeto del trámite, actuación de la Generalitat valenciana a través de Eige y en colaboración con los ayuntamientos de la Comunidad Valenciana para facilitar el acceso a una vivienda en arrendamiento de titularidad privada, red alquila o de promoción pública, área de gestión de vivienda pública de Eige adecuada a las circunstancias de familias que hayan perdido -o estén a punto de hacerlo- su vivienda habitual como consecuencia de un proceso de ejecución hipotecaria o de otras circunstancias excepcionales análogas derivadas de la crisis económicaÂ».
Vaya, vaya, vaya…, es un corta y pega, exactamente lo mismo.
Han cambiado el nombre.
Han cambiado el nombre, la actuación sigue igual.
Como me reconocieron las personas que trabajan en Eige.
La actuación es la misma, sigue siendo exactamente la misma, ni más ni menos.
(Veus)

Mire, consellera, precisamente por eso le pedimos también más esfuerzo, puesto que presupuestariamente no han aportado todo lo que al final deberían haber aportado -dada la importancia de la vivienda, supuesta importancia de la vivienda- en ese pacto del Titanic, le pedíamos más, y le comenté el otro día, para además de fomentar el alquiler social, el que esas viviendas que tiene Eige y que ha puesto a la venta bajando el precio o en alquiler con opción a compra que las pasaran al parque público de viviendas -ese parque público de viviendas que usted se queja de que no es suficiente, sin embargo no es capaz de crear ni una sola vivienda más además de ese parque público-.
Y se lo estoy poniendo en bandeja, pase esas 500 viviendas, o esas 1000 viviendas, al parque público de viviendas y usted lúzcase diciendo que ha conseguido aumentar el parque público de viviendas.

Mire, yo estoy muy cómoda en el papel en el que me ha tocado.
De hecho, doy las gracias, doy muchísimas gracias a Isabel Bonig por confiar en mí y en el papel que…, no es que me haya tocado, es que de verdad me encanta.
Y no me cansaré, no me cansaré de hacerlo.
Y espero que usted tampoco se canse de venir aquí porque, de verdad, yo… no sería mi intención que usted se incomodara y dejara de venir porque no es capaz de contestar a las preguntas que le hacemos o siempre tiene que recurrir al anterior Consell o lo que hizo…, a sus críticas anteriores.
Si usted dice que va a empezar a pagar -y acabo ya- esos 40 millones de euros, probablemente sea gracias -de nuevo- al Partido Popular.
(Protestes) Con esos 20 millones de euros que le han sobrado (algú diu: Â«Xxt.
Â») de la generación de crédito que se hiciera en 2014, de lo cual nos congratulamos porque queremos que se pague y que llegue ese dinero a las familias, claro que sí.

Muchísimas gracias.

El senyor president:

Gracias, finalizamos esta comparecencia de la consellera con un minuto y diez segundos.

La senyora consellera d'Habitatge, Obres Públiques i Vertebració del Territori:

Senyora Díaz, no se preocupe que no me cansaré de vindre a esta comissió i a més jo cada vegada vinc amb més ganes i vosté a la millor a partir d'ara cada vegada ve amb menys ganes ací a defensar la gestió de la consellera antiga.
(Veus) Perquè, com vol que no parle de la consellera antiga?
, si vosté no deixa de parlar jo tindré també de fer referència.

Vosté diu que és corta y pega, però és que quin és l'objecte social de l'Eige?
Però això no és un programa extraordinari, ¿com ha de ser un plan extraordinario complir les obligacions ordinàries de la conselleria?
I que, com vostés, que no feien res -és que clar, vostés duen vint anys sense fer res i clar, reformar habitatges era extraordinario i aixina li van ficar el títol a eixe pla-.
Mire, senyoria, que si Zapatero, que si los desahucios.
.
.
, vosté no vol que nomene l'antic govern que estaven fa nou mesos i vosté continua esmentant Zapatero.
(Remors)

Mire, senyora Díaz, què vol que li diga?
Avantprojecte de llei per la funció social de l'habitatge, una altra gran mesura i una altra gran iniciativa que situa a esta comunitat en l'avantguarda en el reconeixement del dret a l'habitatge, que siga un vertader dret en esta autonomia i totes les mesures per a fomentar i posar el mig milió d'habitatges que hi ha buides en la Comunitat Valenciana a disposició de la gent per a que les puguen utilitzar i les puguen ocupar.
Jo, què vol que li diga?
Vosté continue venint defensant l'antic govern i jo continuaré venint ficant en solfa el que feia l'antic govern, perquè és que ahí estan els fets, els 700 habitatges per reformar, los contratos menores que ahí estan -eixos no me'ls ha posat d'exemple, ai.
.
.
, quina pena!
No m'ha posat d'exemple els més de 1.
000 contractes menors d'1,3 milions d'euros en reparos de l'interventor-.
Bé, pues ahí estan, senyoria.

No se preocupe, senyoria, que jo aniré venint i li aniré contant tot el que fem, que evidentment amb tota la humilitat, i sempre amb voluntat de millorar, perquè sempre s'ha de millora en la vida.

Gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies.

I si venim tots esta presidència està encantada.
(Remors) Anem a recordar-los que s'ha convocat comissió per al proper dimarts 3 de maig a les 11 del matí, ¿val?

Moltes gràcies i s'alça la sessió.

(S'alça la reunió a les 18 hores i 43 minuts)