Economia%787915.11.02%20macro.html





Comissió d'Economia, Pressupostos i Hisenda realitzada el dia 2 de novembre de 2016.
Comença la reunió a les 10 hores i 10 minuts.
Presideix el diputat senyor Jorge Bellver Casaña.
Reunió número 13/I.

El senyor president:

Anem a mamprendre la sessió d'esta comissió d'economia per a debatre la proposta de llei de pressupostos per a l'any 2017 i abans de mamprendre, senyora secretària, si vol passar llista per vore si n'hi ha quòrum.
.
.

(La secretària passa llista per tal de comprovar si hi ha quòrum)

La senyora secretària:

N'hi ha quòrum.

El senyor president:

Moltes gràcies.

I explicar que el fet que n'hi hagen tantes.
.
.
, (veus) per favor!
Explicar que el fet que n'hi hagen tantes substitucions és perquè en esta comissió d'economia doncs no participen.
.
.
, sí?
(Veus) Ah!
Val, ho arreglem.
Explicar, com els deia.
.
.
per favor!
Senyories, ordre!
Explicar-los que el fet que n'hi hagen tantes substitucions és perquè en esta comissió, que és la comissió d'economia que té uns membres fixos i estables, en este cas les compareixences cada grup parlamentari ajusta el que són els membres i la composició d'esta comissió a la consellera o conselleria que està intervenint.

Abans de demanar-li a la senyora vicepresidenta que passe per a explicar la seua proposta de pressupostos, dir-los si s'hi ha alguna puntualització que fer a l'acta i, si no, la donaríem per aprovada.
Doncs si no n'hi ha res donem per aprovada l'acta de la reunió anterior.
I ara ja mamprenem amb les compareixences dels membres del Consell per a informar del Projecte de llei de pressupostos de La Generalitat per a l'exercici 2017.
I en este cas ho fem mamprenent amb la vicepresidenta del Consell i consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives.
(Pausa)

Senyories, abans de mamprendre, recordar-los també a tots vostés que, d'acord amb la mesa i amb els portaveus de tots els grups parlamentaris, l'exposició oral del conseller serà per un temps de trenta minuts.
La intervenció dels representants dels grups parlamentaris serà de deu minuts.
Després n'hi haurà un torn de contestació a les qüestions plantejades pels grups parlamentaris per part de la vicepresidenta de quinze minuts i per a possibles rèpliques, com vostés també coneixen, tindrem cinc minuts.

Compareixença de la consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives, senyora Mònica Oltra Jarque, per a informar sobre el Projecte de llei de pressupostos de La Generalitat per a l'exercici 2017 pel que fa a la seua conselleria

El senyor president:

Així que, senyora vicepresidenta, quan vosté vullga jo marcaré en deu minuts (inintel·ligible) .
.
.
la Junta de Portaveu però continuarem amb total naturalitat.
(Se sent una veu que diu: Â«Tindrem un poquet d'indulgència perquè jo he intentat retallar però los cuarenta no me los quita nadie.
Â»)

Molt bé, doncs quan vullga, senyora vicepresidenta.

La senyora consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives:

Bon dia, senyories.

Gràcies, senyor Bellver.

Vaig a intentar exposar, explicar, que no recitar, els pressupostos que vostés segur que ja han estudiat.
Vaig a intentar fer-ho en trenta minuts però ja saben vostés que este govern no és expert en retallades, així que s'ha quedat un peliu més llarg dels trenta minuts.
Els demane indulgència sobretot a la mesa.

Este és el segon any que comparec per a explicar els pressupostos.
Un pressupost, senyories, que per primera volta en la història supera la xifra simbòlica de 1.
000 milions d'euros.
Concretament, 1.
048.
035.
950 euros.
Estem parlant, senyories, d'una proposta de pressupost que implica un augment del 7,1% respecte del pressupost del 2016, que va ser de 17% més respecte de l'últim de l'antic govern del Partit Popular.
Si acumulem estos dos increments, estem parlant d'un augment del 24,1% en només dos anys, una xifra que, convindran amb mi, és molt indicativa de quines són les prioritats d'este govern de La Generalitat.

Però, a més, este 7,1% suposa el major increment de les polítiques socials del conjunt del Consell.
70 milions d'euros que es destinaran a la millora de les polítiques socials i, per tant, a la millora de la qualitat de vida de milers de valencianes i valencians.
I si m'apuren, de tota la societat, perquè una societat que cuida de la gent més vulnerable, de la gent que més necessita tindre la protecció dels serveis públics i de la garantia dels seus drets, és una societat millor en el seu conjunt.

Parlem a més d'una millora que, amb totes les dificultats que ens hem trobat per la ruïna en diferit que hem heretat, ja han pogut experimentar en la millora de la qualitat de vida de milers i milers de ciutadans i ciutadanes que, com a conseqüència de l'aplicació de les polítiques de l'Acord del Botànic, han vist millorat la seua vida.

L'Acord del Botànic, pla marc de l'acció de govern, situa com a prioritat del Consell les polítiques públiques destinades a rescatar persones.
En una situació d'emergència social, que no se'ns escapa, les polítiques socials tenen com a objectiu a curt termini que ningú es despenge de la xarxa de protecció, de la xarxa pública, i a mitjà i llarg termini la transformació social cap a una societat més inclusiva, més justa i que garantisca la igualtat d'oportunitats entre homes i dones.

El present projecte de pressupostos tanca definitivament les polítiques de retallades socials i la mercantilització dels serveis públics que caracteritzaven l'antic govern i articula una transició amable cap a un model de societat inclusiva i de garantia de compliment dels drets socials de totes les persones, particularment com dic aquelles més vulnerables, les que més necessiten d'uns poders públics que vetlen pel seu benestar.
La que més ens necessiten a tots nosaltres.

El pressupost que presente, a banda de concretar les mesures i accions de l'acord del Botànic pròpies de les competències de la Conselleria d'Igualtat i Polítiques Inclusives, també incorpora accions per garantir la regeneració democràtica i la lluita contra la corrupció.
Per això apostem per un model de concursos públics per la concessió d'ajudes públiques, la incorporació de clàusules socials i clàusules antimonopoli en la contractació pública o l'augment de la plantilla de la inspecció.

I tot això tenint en l'horitzó el disseny de polítiques públiques que ens permet caminar cap al nou model productiu on la societat de cuidar-nos i els nous usos de temps són un pilar fonamental.
Però, no podem obviar que, malgrat l'esforç pressupostari i la reforma fiscal progressiva, necessitem un finançament just i un finançament constitucional per garantir la millora dels serveis públics i engegar polítiques transversals de desmercantilització.

Este pressupost, a més, i en allò que respecta a les polítiques socials, consolida la transició d'un model assistencial on els drets estaven subjectes a la disponibilitat pressupostària, a un model constitucional d'estat social on els drets estan garantits per l'administració.
I això, senyories, no és poesia.
Les decisions polítiques es plasmen en els pressupostos i per això, vull destacar que les prestacions de la renda garantida de ciutadania, les de persones en situació de dependència, les ajudes a dones víctimes de violència de gènere i les prestacions econòmiques per acolliment familiar -família educadora i extensa- són crèdits ampliables per garantir així els drets de totes les persones.
Per garantir que primer està el dret i després el pressupost.

Els done una dada inicial que demostra este impuls de què parlem.
Deia al principi que per primera vegada superem els 1.
000 milions d'euros.
Però n'hi ha una altra dada més significativa, perquè es relaciona amb les persones i no amb el conjunt de les xifres: per primera volta haurem superat la inversió de 200 euros per habitant en polítiques socials, acostant-nos així a comunitats molt millor tractades per l'actual sistema de finançament autonòmic que castiga, com saben, al poble valencià i que l'actual Govern d'Espanya es nega a canviar.

Els pose només un parell d'elements de comparació: Conselleria d'Igualtat i Polítiques Inclusives de la Generalitat valenciana per a 2017, 210 euros per habitant; Conselleria d'Igualtat i Polítiques Socials de la Junta de Andalusia 2016, 216 euros per habitant; Conselleria de Polítiques Socials i Família de la Comunitat de Madrid per a 2016, 229 euros per habitant.

Senyories, com que vostés ja tenen des de fa uns dies la proposta de pressupostos i l'han pogut estudiar, no els avorriré amb l'exposició detallada de les xifres, sinó que intentaré explicar els grans trets que han inspirat esta proposta.

El primer d'eixos grans principis inspiradors és el diàleg i el consens.
Per això esta proposta incorpora resolucions aprovades per esta cambra i també les aportacions que en el procés d'elaboració de la llei ens han fet arribar els diferents grups parlamentaris però, especialment, els que donen suport al Consell en el marc de l'Acord del Botànic.
Vull agrair, particularment, les del Grup Parlamentari de Podem que, sense estar en el Consell, ha participat aportant idees i propostes a este projecte.

Començaré l'exposició de les qüestions més significatives del pressupost destacant l'important creixement del capítol I perquè, a més de complir amb els acords retributius aconseguits amb la representació sindical, dóna resposta a algunes de les necessitats històriques de la conselleria en matèria de personal.
Els posaré alguns exemples.

Quan ens vam fer càrrec de la conselleria el servei d'inspecció comptava amb set inspectors i inspectores per a tota la Comunitat, molt lluny dels que en funció de la llei i en número d'habitants ens corresponien.
Un dels primers compromisos va ser el d'augmentar la dotació del servei d'inspecció per poder portar a terme el control rutinari en la xarxa de centres.
Per a començar es van poder rescatar dos llocs que estaven realitzant altres funcions, passant a comptar amb nou llocs d'inspecció.

Però este número continua sent totalment insuficient i així s'ha posat de manifest moltes vegades.
Amb el pressupost de 2017 s'incrementarà la plantilla actual en deu places més, en total dènou.
Amb esta xifra, senyories, per primera volta complirem amb la ràtio establida per llei i també amb la resolució aprovada per Les Corts en el passat debat de política general.
M'agradaria també aprofitar per a corregir una errada en la compareixença de l'any passat.
Jo els vaig parlar de vint-i-set inspectors per a complir la llei.
Va ser un error, són dènou o vint, dependent si arrodonim a cinc milions d'habitants en la nostra comunitat.

D'altra banda, l'encomanda de gestió que s'havia fet a l'IVAS per a gestionar la dependència suposava la contractació de quaranta persones amb càrrec al capítol II del programa corresponent.
Eixa comanda es va deixar de fer i es consolidà amb quaranta places funcionarials en 2016, però també enguany s'ha previst altres quaranta places, de les quaranta persones que queden de l'IVAS assumint eixes funcions de dependència, amb la qual cosa se cobriran amb places funcionarials dotant de major estabilitat la plantilla.

D'altra banda, hi ha un increment de la creació neta d'ocupació pública, perquè estos quaranta treballadors i treballadores no se n'aniran al carrer sinó que seguiran en l'IVAS exercint altres funcions.
Entre altres, la necessària d'implantació del nou model de tuteles que iniciarem durant este any i a la qual em referiré posteriorment.

No és l'única mesura que explica l'increment del capítol I.
N'hi ha una que m'atreviria a qualificar de justícia històrica.
Procedirem a reclassificar totes les places dels serveis territorials i dels centres ampliant la jornada de 36,15 a 38,45 hores setmanals, cosa que implica una equiparació salarial amb la resta de personal funcionari dels servicis centrals.
Així posarem fi a una discriminació molt antiga que patia un col·lectiu d'aproximadament 1.
800 persones altament feminitzat i amb una forta pressió assistencial.

Quan parlem, senyories, de lluitar contra la feminització de la pobresa i d'eliminar la bretxa salarial entre dones i homes, parlem de mesures com les que acabe d'explicar.
Es tracta d'anar suprimint les xicotetes barreres invisibles, subtils, que generen desigualtats i que són pràcticament imperceptibles.
Amb esta ampliació de l'horari, a més de fer justícia, es millorarà el servici i s'evitaria la rotació de personal i la falta de cobertura d'alguns llocs que fins ara estaven pitjor classificats.

El pressupost que correspon a la Secretaria Autonòmica d'Inclusió i de l'Agència Valenciana d'Igualtat, és de 201 milions d'euros distribuïts en quatre programes corresponents a les quatre direccions generals que té adscrites.
Saben vostés que abans n'eren tres en haver-se incorporat la Direcció General d'Infància i Adolescència, de nova creació.

Dins d'esta secretaria autonòmica es troba l'Institut Valencià de la Joventut Generalitat Jove que s'ha marcat entre les seues prioritats d'actuació el programa de garantia juvenil Jove Oportunitat.
Este programa, destinat a joves sense formació acadèmica bàsica ni experiència laboral, es durà a terme en 2017 en quaranta pobles i ciutats i incrementa el pressupost de 326 mil euros a 653 mil euros.

Per a fomentar la participació de la gent jove incorporem dos línies d'actuacions noves basades en la inclusió social i la participació juvenil com a eina de cohesió i convivència.
D'una banda 800 mil euros destinats a ajudes a entitats locals perquè puguen dur a terme programes joves basats en l'oci educatiu com a eina per a combatre les desigualtats, la transmissió generacional de l'empobriment i generar cohesió social.
I d'altra banda 200 mil euros per a entitats i associacions juvenils a través del procediment de concurrència competitiva.

També, voldria destacar que n'hi ha una partida de 300.
000 euros reservada a les obres de reforma integral de l'edifici del carrer Colom 80, de València, que es convertirà en la seu central (algú tus) de l'Ivaj.

Pel que fa a la Direcció General de l'Institut Valencià de les Dones i per la Igualtat de Gènere, compta amb un pressupost pràcticament de 17,5 milions d'euros, és a dir, 2,5 milions més que enguany, una pujada del 17%.
Una gran part d'este pressupost -com vostés saben- es destina a les despeses de gestió dels servicis i centres posats a disposició de l'atenció de les dones, especialment aquelles que són víctimes de violència de gènere o que es troben en situació o en risc d'exclusió.

Estem parlant dels cinc centres Dona 24 Hores, que inclouen el nou centre de Torrevella; el centre d'acollida de Campanar; el centre d'emergència d'Alacant; i els tres centres de recuperació integral per a dones víctimes de violència.

A més, s'inclou la nova licitació de contractes de gestió de servici públic per mitjà de concert de cent huitanta-quatre places.
Vullc detindre'm una miqueta en este punt.

Voldria aprofitar per a explicar que tenim com a objectiu revertir el sistema assistencial consolidat en les últimes dècades per a convertir-lo en un sistema de protecció a les dones víctimes de violència, que siga garant de les llibertats i drets que els correspon per condició de ser víctima, a elles i a les persones que tenen al seu càrrec.
Per això estem actualitzant i millorant l'ordre que regula la Xarxa Pública d'Atenció Social Integral per a víctimes de violència de gènere, per a donar-los una atenció més especialitzada i, sobretot, més humana.

També, vullc exposar que el servei Infodona es prestarà en 2017 per una nova xarxa d'agents d'igualtat que serà un element actiu i rellevant com a servei de proximitat i d'atenció, no sols treballarà en la promoció de la igualtat entre homes i dones sinó que també disposarà de les eines necessàries per a previndre, detectar i atendre els casos de violència de gènere que puguen sorgir en el seu àmbit.
Es tracta, senyories, de prestar des de l'àmbit públic un servei públic que treballa per la igualtat, i de fer-ho amb proximitat i facilitat d'accés.

Per això, a través d'una nova línia de subvenció nominativa, seran els ajuntaments els que s'encarregaran de prestar el servici, i per mitjà de la contractació d'una agent d'igualtat, o d'un agent d'igualtat, que promoga i integre la igualtat (algú tus) en les polítiques municipals.

Es tracta d'un canvi que suposa la reversió d'un servei que estava privatitzat fins ara i que nosaltres volem municipalitzar donant major cobertura territorial i duplicant el nombre d'agents d'igualtat, que passaran de trenta-dos a més de setanta.

Esta línia compta amb 1,9 milions d'euros, un cost semblant en l'actual contracte, xifra que demostra que els serveis públics ofereixen bons serveis, eficaços i rendibles econòmicament.

Tots els estudis, senyories -com vostés saben-, diuen que la pobresa té nom de dona.
Les situacions d'empobriment i d'exclusió social són molt superiors en les dones que en els hòmens.
Tots els dies veiem actuacions injustes i colpidores que ens avergonyixen, però també trobem mostres de solidaritat i de treball d'entitats i de col·lectius que reconforten la nostra condició humana.
Per això la concessió d'ajudes a entitats sense ànim de lucre per a realitzar programes dirigits a dones en situació o en risc d'exclusió augmenta quasi un 9%.

Però n'hi ha una realitat que ens degrada socialment -sí, la n'hi ha- i és la violència de gènere, que constituïx probablement l'expressió més grollera de les relacions de dominació.
Per això, no ens cansarem de dir a les dones víctimes que no només no estan soles sinó que tenen al conjunt de la societat al seu costat, i als agressors que no tenen cabuda entre nosaltres, que anem a per ells.

Precisament per això considerem com a crèdits ampliables, per primera vegada, els fons d'emergència contra la violència de gènere i els fons d'indemnització per causa de mort per violència sobre la dona.

També té la consideració de crèdit ampliable la línia d'ajudes a les dones víctimes de violència de gènere finançada pel Ministeri de Sanitat, Servicis socials i Igualtat que, per cert, augmenta i passa a tindre 600.
000 euros inicialment en compte dels 500.
000 d'enguany; és a dir, un increment del 20%.
I els recorde que quan vam arribar a este govern la línia tenia pressupostats 338.
000 euros, i en menys de dos anys pràcticament hem doblat la quantitat pressupostada.

També, fem un esforç molt important en les inversions, que passen de 421.
000 euros a 820.
000, un 94% més, tant per a reforma com per a equipament dels centres.

La Direcció General d'Inclusió Social incrementa el pressupost un 8,32% i sobrepassa els 61 milions d'euros.

Cal recordar que la gestió de la renda garantida de ciutadania i les pensions assistencials han passat a dur-se a terme des d'esta direcció general des de l'estiu passat, perquè considerem que la renda és l'eina més eficaç per a la inclusió de les persones que la necessiten.

Per eixe motiu, el capítol IV passa de 12,7 milions enguany a 56,98 milions d'euros perquè s'incorpora a este programa la gestió de la renda i les pensions assistencials, que anteriorment corresponien al programa de serveis socials.
En particular, l'augment dedicat a les prestacions de la renda és mes d'1.
750.
000 euros, un increment del 4,5% respecte al 2016.

Com ja saben vostés, este Consell està preparant una nova llei que substituirà l'actual i que convertirà la renda en l'eina integral d'inclusió, en un instrument únic que canalitzarà el conjunt d'ajudes que fomenten la cohesió i lluiten contra l'exclusió social.

Durant el procés de transició entre les dos lleis, i mentre no s'unifiquen totes les ajudes, es mantenen les ajudes per a combatre l'empobriment energètic i l'empobriment infantil, dos situacions incompatibles amb la dignitat humana.

A més, també saben les seues senyories que les prestacions de l'actual renda tenen la consideració de crèdits ampliables, d'acord amb la consideració de dret subjectiu que atorguem a esta prestació, perquè l'exercici d'un dret no pot estar subjecte a la disponibilitat pressupostària.

D'altra banda, parant també la mirada en les persones migrants, les que per qualsevol motiu han hagut d'abandonar les seues llars i viuen entre nosaltres, hem reforçat el pressupost de les agències AMICS, que ja s'havia iniciat enguany amb un increment del 32% i que augmentarà en 2017 en quasi un 95%, arribant al 1.
800.
000 euros.
(Soroll de papers)

Com ja saben, es modificarà la denominació d'estes agències per a adaptar-la a la nova realitat social que requerix d'una visió integral i multidimensional de les migracions passant a ser Oficines d'Atenció a Persones Migrades.
Amb la reestructuració i reconceptualització de la xarxa prestarem atenció als diferents processos migratoris i les seues tipologies, tant la població migrant com a les persones refugiades, asilades i desplaçades.

Per a atendre les persones o unitats familiars que es troben en situació de vulnerabilitat comptem amb els programes d'acció comunitària, amb què se subvencionen projectes dirigits a la cobertura de les necessitats bàsiques i a la intervenció psicosocial per a afavorir l'emancipació, l'autonomia personal i la inclusió social i laboral, una línia que ja havíem millorat per a enguany amb un augment del 83,7% fins a 2 milions d'euros, però que en 2017 tornarem a incrementar aproximadament en un 25% per a donar cabuda a la participació de les entitats locals, disposant d'un total de 2,5 milions d'euros.

Com és normal, un dels objectius polítics prioritaris d'esta direcció general és generar inclusió, cohesió social i donar instruments que permeten que les persones en exclusió o en risc d'estar-ho puguen dur endavant un projecte de vida autònom.
Per això impulsem els itineraris integrats d'inserció sociolaboral, dirigits a la inclusió activa de persones en situació d'exclusió.
Açò ens permetrà la intervenció en els barris inclusius i zones més vulnerables dels municipis donant suport als equips dels servicis socials.
Comptem amb 5,5 milions d'euros, un 29,19% més, i es desenvolupen en el marc del Programa operatiu del fons social europeu amb un 50% de cofinançament.

Per cert, senyories, que ens hem de felicitar perquè, després de molts anys d'estar a la cua de tantes i tantes coses, la Comunitat Valenciana ha sigut pionera perquè ha sigut la primera comunitat autònoma a posar en marxa la part corresponent a la inclusió social d'estos programes operatius, ha sigut la primera comunitat autònoma en tot Espanya.
La visió que tenien a Europa de la nostra comunitat, poc a poc, comença a canviar.

Com vostés saben, el passat 4 d'agost es va publicar un decret pel qual es creava la Direcció General d'Infància i Adolescència, donant així compliment a diferents reivindicacions i peticions de múltiples organismes de defensa dels drets dels xiquets i xiquetes, entre ells, per exemple, UNICEF, que demanaven un tractament d'estes persones no com a menors sinó com a ciutadanes i ciutadans posseïdors de drets.

Esta nova direcció general compta amb un pressupost de més de 119 milions d'euros.
Una gran part del pressupost està destinada a la gestió i manteniment dels distints tipus de centre que es gestionen: d'acollida, de recepció, d'emancipació, de reeducació, de convivència, i també als diferents contractes de serveis d'intervencions tècniques en acolliment, servicis d'atenció psicològica de menors, mesures judicials en medi obert i gestió dels punts de trobada familiar.

Una part molt important de l'augment d'este capítol es destinarà a millorar les ràtios i la capacitació dels professionals permetent una atenció ajustada a les necessitats dels xiquets i xiquetes en acolliment residencial.

També voldria destacar de manera especial, pel seu increment, el finançament dels centres de dia per a persones menors d'edat amb 4,48 milions d'euros.
Tinguen en compte que els centres de dia són aquells que afavorixen la prevenció perquè els xiquets no acaben en un centre residencial, pal·liant en gran manera la desigualtat que existia entre els centres que provenien de contracte o aquells que provenien de concert.
Els programes d'emancipació i autonomia personal augmenten el seu pressupost en més d'un 67%.

El finançament dels serveis especialitzats d'atenció a les famílies, el SEAFI, compta amb 3,67 milions, augmentant 1,16 milions, un 46%, situant-se en els nivells més alts dels cinc últims anys i demostrant el compromís del Consell amb les famílies i els infants.

Podem dir que hem revertit les retallades de l'any 2011 al 2015 i ens hem situat ja en uns marges que ens poden permetre afirmar que hem acabat amb les retallades dels últims anys.

En 2017 se supera el milió d'euros comptant amb una inversió en funcionament dels centres del 16,62%, reafirmant l'aposta pel municipalisme que impregna l'acció política de la conselleria.

Com vostés saben, és un objectiu prioritari en les polítiques per a les xiquetes i els xiquets que estan sota la tutela de La Generalitat contribuir a la seua desinstitucionalització.
Per tant, és molt important impulsar accions que contribuïsquen que cap xiquet ni cap xiqueta estiga sense família.

Per això, també, les prestacions econòmiques individualitzades per acolliment familiar s'han revisat per a millorar l'atenció que mereixen les famílies.

La proposta que volem sotmetre a la seua aprovació, si així ho consideren, seria: en la família educadora hem minorat la línia de subvenció en 795.
000 euros perquè s'ha creat una nova línia destinada als acolliments especialitzats que en 2016 estaven inclosos en la línia Â«família educadoraÂ».

Amb la dotació per a 2017, que ascendeix a 2,6 milions, es cobreix la totalitat dels acolliments en família educadora que estan vigents en 2016 i es podrien ampliar en 164 acolliments nous.

Als acolliments d'urgència es destinaran quasi un milió d'euros, la qual cosa suposa un augment del 25%.

Pugen les ajudes a les famílies que acullen un xiquet o xiqueta en un 6% i a les famílies que puguen acollir dos o més menors, o més, en un 26%.
Este increment és conseqüència de la desaparició de les minoracions amb què el govern antic castigava inexplicablement a les famílies que acollien més d'un xiquet o una xiqueta.

A més, vullc recordar que, a banda de tindre també la consideració de crèdits ampliables, per primera volta en la història, les ajudes a les famílies acollidores s'han equiparat, perceben la mateixa quantitat les educadores que les extenses, són inembargables, i la prestació no s'ha de renovar mentre es mantinga la situació que la genera.

En resum, un pressupost que cuida dels nostres xiquets i xiquetes i que valora com correspon la solidaritat de moltes famílies que practiquen l'acolliment familiar.

Acabe esta primera part referint-me a la Direcció General de l'Agència Valenciana d'Igualtat en la Diversitat que augmenta el pressupost un 32%, situant-se en més de tres milions d'euros.

Una gran part del pressupost està destinada a l'impuls de les estratègies valencianes per la igualtat i inclusió del poble gitano i per la igualtat de tracte, la no-discriminació i prevenció dels delictes d'odi, particularment contra les persones amb diversitat funcional, que és el col·lectiu més agredit, a distints àmbits de formació i campanyes de sensibilització, als títols de famílies nombroses i monoparentals i a la posada en marxa del servici d'atenció LGTBI, entre altres accions.

Ressaltar en este capítol els programes d'igualtat i inclusió del poble gitano, que passen de quasi 900.
000 mil euros a 1.
021.
000, un 36% més.
Amb açò es reforça la dotació per a projectes que realitzen les entitats, s'augmenten les assignacions als ajuntaments, s'inclou un conveni amb la Fundació Secretariat Gitano per a cofinançar el Programa operatiu d'inclusió social i economia social del fons social europeu i un altre amb la Universitat d'Alacant per a posar en marxa la càtedra del poble gitano.

En resum, s'aposta per un increment de les polítiques destinades a la visibilització dels valencianes i valencianes que moltes voltes no veiem perquè ni tan sols els mirem.

D'altra banda, també augmentem de manera molt notable les línies de famílies que passen de 275.
000 a 400.
000 euros; de famílies, senyories, i no de família, perquè si la nostra societat és diversa també ho són les nostres famílies.

I, per tant, el suport del govern del botànic a les famílies i la lluita contra la feminització de l'empobriment es pot constatar amb fets.
Vullc destacar, entre altres, l'equiparació dels beneficis fiscals i deducció de l'IRPF autonòmic de les famílies nombroses i les monoparentals.

Segons un informe Â«Més soles que maiÂ», deÂ Save the Children, un 54%Â dels xiquets i les xiquetes de famílies monoparentals viuen en situació d'empobriment o risc d'exclusió social.
(Soroll de papers)

Mesures com esta que els estic contant, o el programa de 700.
000 euros d'oci educatiu, entre altres, busquen trencar amb la transmissió generacional de les situacions de pobresa.

Per a completar les acciones polítiques d'esta nova direcció general, les dos línies introduïdes en l'any 2016 es reforcen en 2017: la de programes per a la igualtat del col·lectiu LGTBI es duplica; i la de programes d'igualtat de tracte i no-discriminació augmenta quasi un 60%.

A continuació, em referiré a la Secretaria Autonòmica de Serveis Socials i Autonomia Personal que, amb un pressupost de vora 810 milions d'euros, dirigix la seua acció política a la recuperació dels drets socials de la ciutadania i a l'enfortiment de la xarxa pública per a garantir l'exercici d'estos drets.
Este enfortiment es reflectix en l'increment de finançament dels servicis socials d'atenció primària que, lluny de desaparéixer, com pretenia l'antic govern amb la llei de racionalització i sostenibilitat de l'administració local, primer paralitzada per un decret llei impulsat pel nou Consell i validat per esta cambra, i després anul·lada pels tribunals, es veuran incrementats, dotant d'un major finançament als municipis per a la contractació de professionals dirigits a crear equips multidisciplinars de base.

L'objectiu d'este increment progressiu del finançament va dirigit a la conformació progressiva d'un model de servicis socials dirigit a l'atenció de les persones des de la proximitat.
D'esta manera es pot abordar cada situació de manera personalitzada i es pot realitzar la intervenció necessària en l'entorn de la persona i amb la intensitat requerida, evitant així la institucionalització o victimització secundària per falta d'intervenció primària.

Pel que fa al sistema de promoció de l'autonomia personal i de l'atenció a les persones en situació de dependència, s'introduïxen en la llei de pressupostos una sèrie de mesures dirigides a pal·liar la greu situació en què es troben les persones per falta de recursos públics per a la seua atenció.

Com saben les seues senyories, milers de persones es troben des de fa anys en llista d'espera.
Es tracta d'un gran nombre de persones que no tenen l'atenció que necessiten per manca de recursos a la xarxa pública.
Les mesures que hem incorporat a la llei de pressupostos formen part d'un pla que vol emprendre una reforma essencial tendent a reforçar el paper dels centres de titularitat pública, construint nous centres basats en un nou model centrat en la persona i no pensant en el negoci.

En esta línia tenim pressupostades una residència per a persones majors a Sant Mateu, la residència per a persones amb diversitat funcional intel·lectual Caixa Ontinyent, amb 40 places; el centre específic per a persones amb malaltia mental i Centre de Dia Mossén Cirilo a Alcoi; el Centre de Dia La Xara a Dénia, de 40 places.

Però, a més, concertarem 547 noves places municipals residencials i 137 en centres de dia per a persones majors.
Per això s'incrementa un 11% el pressupost per a finançar el programa d'inversions en gent major.

També introduïm canvis essencials en el model de gestió pel que fa als centres gestionats per la iniciativa privada.
I, a més, incorporem el concert social perquè les entitats sense ànim de lucre posen a disposició de l'administració les places que posseïxen en els seus centres, reforçant aixina la xarxa d'atenció per a les persones.

S'introduïx l'increment o millora de les prestacions per a l'atenció residencial en aquells casos en què una persona no puga accedir a una plaça pública perquè l'administració li puga prestar este servei.
Amb aquesta mesura del pla, aconseguirem evitar que les persones en situació de dependència, que necessiten una solució residencial, acaben els seus dies al seu domicili sense l'atenció necessària per falta de xarxa pública, cosa que succeïa amb l'anterior govern.
Es tracta, senyories, d'una transformació profunda que assentarà les bases d'un canvi de model en el sistema d'atenció residencial de la gent gran.

L'altre gran àmbit d'actuació en esta secretaria autonòmica és el de l'atenció a les persones amb diversitat funcional.
A les actuacions en este terreny dediquem dos-cents quinze milions d'euros, una pujada d'un 8,2%.

Una de les inversions més potents en este àmbit és la que dedicarem a fer front a les despeses de funcionament dels centres propis i les despeses plurianuals derivades de contractes vigents.
En concret, vora trenta-tres milions d'euros que, entre altres coses, atendran al concert de cent noves places d'atenció residencial destinades a l'atenció de persones amb trastorn mental greu.
Es tracta d'un concert que permetrà anar configurant una xarxa d'atenció a la salut mental de dret subjectiu i transparent que fins ara no ha existit.
Un concert que l'antic govern va paralitzar fa ja més de deu anys i que ha provocat tot un seguit d'irregularitats en la gestió o disposició de places per a les persones amb trastorn mental greu.
Amb aquest concert i altra sèrie de mesures posarem la primera pedra per a la creació d'un sistema d'atenció a les persones amb trastorn mental greu, fins ara grans oblidades, i ho farem, a més, treballant conjuntament amb la conselleria de sanitat universal.

També, i per millorar el finançament de les entitats que desenvolupen programes per a la promoció de l'autonomia personal, s'incrementa la dotació més d'un 19%, i passa de 2,7 milions d'euros a 3,28, ja que la promoció de l'autonomia suposa la qualitat de vida de les persones i la prevenció de futures situacions de dependència.
Ja saben que la guia que orienta la conselleria és el foment de l'autonomia personal enfront del model de dependència.

D'altra banda, per a l'enfortiment de la xarxa de recursos per a l'atenció a les persones amb diversitat funcional, la línia per al finançament dels centres i programes de les entitats locals s'ha incrementat en pràcticament dos milions d'euros, amb l'objecte de posar en funcionament tres centres nous -centre específic per a persones amb malaltia mental i centre de dia a Elx i un centre de dia a Paterna- i ampliar places en els centres que ja estan en funcionament.
En total, es crearan 122 places noves.
A més, la línia destinada al finançament del manteniment de centres per a persones amb diversitat funcional, que inclou també els centres per a persones amb malaltia mental, s'incrementarà en vora sis milions d'euros.
D'esta manera garantim els crèdits necessaris per a les despeses de manteniment de tots els centres, calculant el cost per a tot l'any dels centres nous posats en funcionament ja en 2016 i ampliant el finançament de places en centres on, encara que hi ha demanda, no es financen totes les places autoritzades.
Entre estos es troben quatre centres d'atenció primerenca -Elx, Vinaròs, Alacant i Utiel-; quatre vivendes assistides a Alacant, València i Gandia; un centre de rehabilitació i inserció social a Burjassot, i un centre de dia per a persones amb dany cerebral adquirit a València.

Finalment, pel que fa a l'Institut Valencià d'Acció Social, té un important increment del cent per cent, justificat perquè s'emprenga la construcció, reforma i equipament dels seus centres dependents en les tres províncies, i per a això comptarà amb un poc més de quatre milions d'euros.
Amb este pressupost, podrà dur a terme una revisió i millora en profunditat de la majoria dels centres les instal·lacions dels quals han quedat obsoletes, incidint directament en la millora de la qualitat del servici prestat.
A més d'estes inversions, que són absolutament necessàries per l'abandonament dels últims anys, entre els seus objectius està convertir l'actual Institut Valencià d'Acció Social en l'institut valencià d'acció social sanitària, per promoure l'atenció integral de les persones amb diversitat funcional -perdó, d'atenció social sanitària-.
Este canvi de denominació, que porta implícit també un canvi conceptual profund, forma part del projecte de llei d'acompanyament.

El nou IVASS que impulsem assumirà l'exercici de la funció tutelar que les lleis atribuïxen a La Generalitat en absència de familiars o quan estos no són considerats idonis, creant les unitats tutelars adequades per vetlar perquè estes persones amb limitació de les seues facultats o mancades de capacitat tinguen la mateixa protecció i l'assistència necessària perquè puguen gaudir dels seus drets plenament.

Potenciar, també, la inclusió social i la vida independent de les persones amb discapacitat intel·lectual que residixen en entorns no comunitaris, traslladant-se a recursos emplaçats en la comunitat.
Estem parlant, senyories, com vostés saben, de la promoció dels habitatges assistits -o tutelats, d'acord amb la terminologia més habitual-.
Si abans parlàvem de la promoció de l'autonomia personal com a prevenció de la dependència, en este cas impulsem una vida en vivendes xicotetes, amb models de vida habituals, inserides en un entorn urbà habitual front al model residencial, entenent este com a últim recurs.

Per poder dur a terme estes actuacions, cal consolidar l'estructura organitzativa de l'IVASS i realitzar l'adequació imprescindible de les plantilles i infraestructures dels centres.
Una part d'esta adequació ve donada per estes 40 persones, que ara mateixa estan en la conselleria, que ells ho compararan a la funció tutelar de l'IVASS.

Tant durant esta compareixença, senyories, com en unes altres ocasions en què he tingut ocasió d'exposar-ho, he pogut explicar la forta aposta per la municipalització dels serveis socials que estem impulsant.
És una aposta per millorar l'atenció de les persones, per practicar una política de proximitat i agilitzar l'eficàcia en la gestió.
I no es tracta d'una mera declaració, sinó que dediquem els recursos necessaris per dur a terme esta millora.
Per això hem augmentat en més d'un 60% els recursos destinats al finançament dels servicis socials de les entitats locals, que passen dels pocs més de trenta-dos milions d'euros a més de cinquanta-dos proposats en el projecte de llei.
Amb este fort increment, pretenem impulsar tant l'atenció primària, com l'atenció a la dependència a través dels serveis socials municipals.

Dins de les actuacions previstes per a persones majors, em centraré únicament, i molt breument, en el projecte Â«Queda't a propÂ», que vam presentar ara fa una setmana.
Un projecte que respon a la voluntat política de reordenar el sector residencial per a gent gran, afavorint la proximitat a l'entorn, garantint la igualtat d'oportunitats per a persones i per a les empreses i col·laborant amb les entitats del tercer sector.
Un projecte, a més, per posar ordre en un sector que va ser vist com un botí de guerra per part d'algunes empreses que, en connivència amb el poder polític, van fer de les necessitats vitals de les persones una terra de saqueig per als interessos estrictament lucratius.
Parlem, senyories, com vostés ja saben, del model Blasco-Cotino, el model d'accessibilitat social que, al marge de les consideracions ètiques, va ser declarat en la seua aplicació il·legal per la Sentència 18/2016 del Tribunal Superior de Justícia de la Comunitat Valenciana.

Per donar compliment a la sentència, però també per canviar eixe model pervers, el Consell va acordar el passat 28 d'octubre l'aprovació d'un nou contracte de servei i posada a disposició de la conselleria de 3.
300 places en centres residencials per a persones majors, que té una consignació de més de 64 milions.

Però, a més, s'incrementa notablement la línia per a garantir el finançament de les residències i centres de dia de titularitat de les entitats locals que formen part de la xarxa de centres i servicis públics i concertats del sistema per a l'autonomia personal i d'atenció a la dependència.
Amb això, com els dia, es possibilita la posada a disposició de la xarxa pública de 547 places residencials i 137 de dia.

Vull, en este punt, informar a les seues senyories que en este projecte de pressupostos incorporem la nova prestació vinculada de garantia, amb l'objectiu de posar fi a la llista d'espera del servei d'atenció residencial.
Amb fons propis de La Generalitat i de forma pionera, s'abordarà la implantació d'una Â«prestació de garantiaÂ» dirigida a persones, particularment de rendes baixes, que actualment no estaven ateses dins del sistema públic i que garantirà la total igualtat de condicions.

Finalment, la línia de subvenció destinada a despeses de manteniment de centres i servicis d'atenció a les persones majors de titularitat d'entitats sense ànim de lucre s'incrementa en un 7,95% per a homogeneïtzar el finançament de tots els centres -que incomprensiblement tenien finançaments diferents-, independentment de la seua titularitat, ara el preu/plaça/dia de residència passa de 52 a 53,3 euros.
A més, s'integren en esta línia els centres d'alzhèimer, que augmenten 50 places.
En total, 31 milions d'euros.
I també incrementem les inversions en centres, com ara les obres de millora o adequació de les residències de Benidorm i Torrent, la reforma integral de la d'Elda, la reforma integral per fases de la residència del Lledó a Castelló o l'adequació de les de Manises, Borriana, Velluters en València o Pintor Sala en Alcoi, entre altres.

Com veuen, senyories -estic acabant-, es fa un importantíssim esforç en l'atenció als nostres majors.
.
.
, als nostres majors, perquè tinguen una vida digna, una vida que no es convertisca en el negoci i l'especulació d'alguns sense moral.

Vaig acabant, informant-los que el programa d'ordenació i prestacions de la dependència, amb una dotació de 247 milions d'euros, s'incrementa en 1,5 milions.

I he de dir també que, com a conseqüència de la indolència que durant anys hi ha hagut en esta matèria per part d'anteriors governs, es reserva una important quantia, quasi un milió d'euros, per a despeses derivades del pagament de sentències judicials.

Vull també recordar-los que les prestacions per dependència continuen tenint la consideració de crèdits ampliables i, per tant, la seua prestació no està subjecta a disponibilitat pressupostària, sinó que primer està el dret i, després, el pressupost ha d'adaptar-se a eixe dret.

Per altra banda, s'ha incorporat en l'articulat del projecte de llei que els ingressos sobrevinguts no previstos vinculats en origen a esta matèria, així com en el supòsit que l'estat aportara el 50% del finançament de la dependència a què li obliga la memòria econòmica de la llei, i que no està duent a terme des de fa anys, situant-se el finançament de l'estat en un 18% de mitjana a les comunitats autònomes, però a la Comunitat Valenciana castigant-la doblement, només transferint-nos un 12% dels fons, en eixe cas, òbviament, eixos diners que l'estat està obligat a pagar s'incorporarien a esta partida.

Acabe, ara sí, senyories.
Este projecte de pressupostos que durant estos dies presentarem els diferents membres del Consell suposa la consolidació d'un canvi de rumb en les polítiques i en les prioritats polítiques per tal de millorar la qualitat de vida i el benestar dels valencians i valencianes.

Volem situar la Comunitat Valenciana en el mapa.
Sí, però en el mapa de la gent honrada, en el mapa de la gent treballadora, que té un govern també honrat i treballador.
Un govern que ha passat de l'ocurrència a la planificació, de la mentida a l'avaluació i de la indolència a una política que almenys cuida de les persones i que cuida d'aquelles que més ho necessiten, que les rescata, i que ha passat d'una mala gestió a una gestió eficient i eficaç.

En el cas particular de la Conselleria d'Igualtat i Polítiques Inclusives, continuem amb un vertader canvi de paradigma pel que fa a les polítiques socials, resituant les prioritats del nou govern respecte de l'antic: rescatant persones; passant de la mercantilització i l'arbitrarietat a la universalitat, el municipalisme, la garantia de drets i, per què no, intentant que les persones siguen un poquet més felices.

Moltes gràcies.

(Ocupa la presidència la vicepresidenta, senyora María Sabina Escrig Monzó)

La senyora vicepresidenta:

Moltes gràcies, vicepresidenta.

I, ara, anem a passar als torns dels grups.
Comencem en el Grup Parlamentari Podemos-Podem i tenim la intervenció de dos diputades.
¿Qui comença?
¿La senyora Meco?

La senyora Meco Tébar:

Moltes gràcies, presidenta.

Moltes gràcies, vicepresidenta, consellera.

Moltes gràcies per comparéixer, davant d'aquesta comissió, per a explicar-nos el projecte de les línies pressupostàries de la seua conselleria.

Comenzaré por compartir unas cuestiones que usted hablaba al inicio de su intervención en relación al incremento que sufría, efectivamente, su conselleria de un 7%, de esa barrera superada de los 1.
000 millones y de este casi 24% en dos años.
Esto debe decir que a nuestro grupo, a Podemos, le parece relevante, le alegra que realmente esta conselleria tenga una dotación presupuestaria necesaria y suficiente, por cuanto que una macroconselleria, permítame la expresión, como la que usted dirige, pues evidentemente necesita suficiente dotación para avanzar, usted lo apuntaba, en la consolidación de un modelo social, económico, del que estaba apartado nuestra Comunitat Valenciana en la lucha de un principio de igualdad también de oportunidades y que luche contra la pobreza y la exclusión, que la combata con líneas presupuestarias, aunque ya sabemos que en política las palabras están bien, pero si no van acompañadas de líneas presupuestarias pues evidentemente quedan lejos de tener cumplimiento.

Temas relevantes, como la infancia, la adolescencia, la inclusión, la dependencia, la diversidad y la igualdad, por el que luego le preguntará mi compañera Llum, para nosotros son capítulos absolutamente relevantes y han constituido medidas concretas en el documento del Acuerdo del Botánico, en el que sí que hemos tenido directa participación.
No tanto en estos presupuestos, como nos hubiera gustado.

Hemos tenido conocimiento de los datos concretos hace pocos días.
Y, bueno, pues le agradecemos esta comparecencia explicativa, estamos estudiándolos con detalle y trabajaremos en las enmiendas correspondientes.

Dicho lo cual, permítame, sobre la base de algunas cuestiones que hemos visualizado en el presupuesto y algunas de las cuestiones que usted ha avanzado, pues preguntarle respecto de acciones a emprender por el Consell o dudas que nos surgen.

La primera tiene que ver con la renta garantizada ciudadana.
Usted ha apuntado en varias ocasiones y compartimos que esa renta irá en sustitución de ayudas que hoy se mantienen, como la de la alimentación, la energía, el comedor escolar, agrupándolas en una sola prestación.

Queríamos saber exactamente para cuándo está previsto que esa ley, que ese anteproyecto pueda tener…, no, acción parlamentaria, y si en estos presupuestos se ajustando la renta garantizada a la subida del cobro del cien por cien del IPREM, como establece el Acuerdo del Botánico.

En el presupuesto hemos comprobado, efectivamente, que la partida de dependencia no sube respecto al año pasado, pero sí se espera esa colaboración de la que nos hablaba al final de su intervención del aporte del estado, un aporte que es menor, como ha dicho, en otras comunidades.

Yo le quería preguntar que, dado el escaso compromiso del gobierno del estado en la pasada legislatura hacia esta comunidad y las actuales circunstancias del apoyo del Partido Socialista al gobierno del señor Rajoy, y los recortes que están previstos que vengan, le pregunto: qué piensa hacer usted en el caso de que dicho compromiso no se convierta en realidad o se convierta demasiado tarde para quien tenga que ser beneficiaria de las ayudas que comportan la dependencia.

En materia de diversidad funcional, quería preguntarle por algunas cuestiones que aparecen y que no acierto a entender, no acierta mi grupo a entender y quisiera que nos clarificara.

Vemos que ha desaparecido los bonos de atención a la discapacidad mental crónica, que en 2016 tenía una consignación de 30.
150 euros.
Entiendo que esto tendrá alguna razón de ser.
Me gustaría saber el por qué.

También hemos visto que baja la partida para prestaciones económicas individualizadas, aquellas que tienen prevista la eliminación de barreras arquitectónicas existentes en la vivienda.
Queríamos saber por qué ha pasado de 8,7 a 6,7 millones.

También había una partida de estancias vacacionales que se reduce, de 1,1 pasa a 611.
000 euros, y además se desvincula del IVAS.
Igualmente querríamos saber por qué.

Y en la partida del IVAS hay un apartado llamado Â«finançament d'operacions correntsÂ», que sufre un incremento considerable.
Nos gustaría saber un poco en qué se traduce esta partida e, igualmente, en operaciones de capital, que ya se ha visto incrementada y quisiéramos saber por qué.

En materia de juventud, quisiéramos saber si va a haber fondos destinados a los consejos de juventud y en qué medida esta ley de juventud, que también está previsto que llegue, se va a tomar como consideración en estos presupuestos.

En materia de acogimiento celebramos esa equiparación de ayudas a las familias, que no tenía ningún sentido que fueran discriminadas, y nos preocupa la agilización en la tramitación de los expedientes, porque sabemos que cuanto antes estén agilizados, antes tendremos a los menores en familias y no en centros, por bien que estén en los mismos.

Hemos visto que el presupuesto contempla también una partida para una oficina de atención a inmigrantes y refugiados.
Algo nos ha avanzado usted en esta comparecencia, en relación a valorar el estudio de hacia dónde vienen las migraciones, ¿no?
Nos gustaría saber esa oficina qué más acciones puede tener en beneficio de esas personas refugiadas, que no olvidemos que huyen por políticas aplicadas también desde gobiernos de Europa, entre los que desgraciadamente estamos.

Hay un plan de financiación de servicios sociales generales en el ámbito municipal, que hemos visto que se ha incrementado y que este grupo valora muy positivamente, porque, desde nuestro punto de vista, supone una apuesta decidida por seguir manteniendo un sistema de proximidad enfrentándose a la ley con valentía, y se lo agradecemos, a la ley Montoro, porque hace falta aquí también impulsar esa ley de servicios sociales, que esperemos que llegue pronto para completar ese panorama que proteja desde luego a toda la gente desde la proximidad necesaria.

He tenido acceso a través de la prensa de una noticia sobre el Plan de inclusión y cohesión social de 2017-2022, que supuestamente es transversal, que participarán varias consellerias y que se nos dará a conocer, bueno, en lo poco que queda hasta fin de año.
Me gustaría saber en qué consiste y si eso se ha traducido presupuestariamente, en qué sentido.
Y también poder acceder al mapa de la desigualdad en el que han participado colectivos y entidades ciudadanas.

En definitiva, algunas preguntas, algunas cuestiones que nos gustaría saber.
En todo caso, felicitarla por esta apuesta por cuestiones decididas para la ciudadanía, para el bienestar de la ciudadanía y para ir avanzando en esa idea de la igualdad.

Muchas gracias.
Paso la palabra a mi compañera Llum.

La senyora Quiñonero Hernández:

Sí.
Muchas gracias.

Bon dia, vicepresidenta.

Entre los asuntos que nos…, bueno, que nos felicitamos, ¿no?
, por el cambio, por revertir, por el intento en cierta medida, en la medida de lo posible revertir el sistema, los recortes, aumentar los presupuestos.
Pero tenemos enfrente en realidad, y más en materia de igualdad respecto a las mujeres, un tema crucial, que es el tema referido a la política social para implementar la lucha contra la violencia.

Y ahí éste es un asunto prioritario y aún tiene escasos recursos.
El esfuerzo por revertir el sistema y volverlo municipal desde los servicios de Infodona, ahí hay un problema que tiene que ver con la continuidad de las políticas, el hecho de que sea, se convierta en una política de subvenciones nos preocupa.
Cómo podría asegurar la continuidad de unas políticas no basadas estrictamente en subvenciones.

Desde el punto de vista de un asunto que ha señalado, y es la mejora de la dotación, por ejemplo, al pueblo gitano, se aprobó durante el debate de la comunitat sobre la situación de las mujeres gitanas, y yo creo que eso es fundamental, porque hay una población que convive con los payos, con nosotros, los payos y las payas, y que necesitamos también plantear desde el punto de la perspectiva de la desigualdad y de la violencia.

Hay asuntos por los que alegrarnos.
Pero yo aún veo que tenemos mucho, mucho que avanzar.
Hemos aumentado el presupuesto en la lucha contra la violencia hasta 896.
000 euros.
Pero hay muchas tareas pendientes.
Habiéndose aumentado el 50% resulta un presupuesto raquítico, insuficiente, para fortalecer la propia estructura de l'Institut de les Dones, cuya imagen en la propia página web de la conselleria está aún sin actualizar y hay información que es anterior, y eso, bueno, tiene que ver con…, no sé qué, ¿no?
, que hay que afrontar y resolver.
No podemos seguir por ahí.

No veo en el presupuesto nada referido en ese sentido a reforzar l'Institut de les Dones.
Necesitamos dar estos pasos en el sentido que se están dando, cambiar el rumbo, hacer de estos presupuestos unos presupuestos sociales, porque por ahí es la punta de la lanza de la política del cambio, y en este empeño estamos.

Seguiremos con detalle en las enmiendas las medidas.

Gracias.

La senyora vicepresidenta:

Moltes gràcies, diputada.

Ara, pel Grup Parlamentari Ciutadans, el senyor García.

El senyor García Salvador:

Bon dia, senyora presidenta.

El primer que li voldria transmetre a vore si vosté és capaç d'insuflar-nos tranquil·litat quan estem veient en premsa quan diu que Â«el problema es que, como ha ocurrido este año, buena parte del programa social se sostiene en la partida de ingresos de 1.
327 millones sobre la que no hay garantía de cobroÂ».

Per un altre costat, ha fet referència la companya Fabiola a eixa clàusula que vostés anomenen Â«reivindicativaÂ» -i que nosaltres ja li avance que recolzem- al Govern d'Espanya perquè aporte el 50% del seu pressupost de dependència que no està aportant.
Volem saber com vosté va a fer això efectiu.
Que no serà suficient fer una clàusula reivindicativa, possiblement s'ha de fer alguna cosa més.

El mateix conseller d'hisenda ja advertia que en les entregues a compte i liquidacions anem a recuperar uns 470 milions d'euros, i parla ja de quantitat insuficient.
O siga, de moment, els paràmetres que parlen de quantitats per poder desenvolupar les polítiques socials, tenen alguns dubtes que vosté ens hauria d'aclarir.

Mire, en el tema de dependència, ja li dic que en Madrid s'està treballant en eixe pacte que va firmar entre PP i Ciutadans, eixe pacte denostat, ¿no?
, que pareix que l'haja fet el pitjor de cada casa, però eixe pacte està ahí.

I mire, eixe pacte estem intentant que se pose 440 milions d'euros cada any en el pressupost.
Eixos 440 milions d'euros seria el resultat de poder recuperar els 285 del nivell acordat, que jo tenia entés que des de 2012 no està funcionant -vosté me corregix si no és aixina- i 155 milions per un altre costat.
Se tractaria de recuperar el 13% del nivell mínim de protecció que se va llevar en l'any 2012.
Vull dir, que sàpia que nosaltres estem treballant això, esperem que això avance.
I moltes vegades, deixant de banda el dogmatisme i amb un poquet d'humilitat, s'ha d'intentar treballar.

Això suposaria, entre altres coses, que la Comunitat Valenciana si li haguera tocat un 10% serien 44 milions d'euros.
Seria una bona quantitat, ¿no?
, ens aniria bé.

Per un altre costat jo li volia parlar.
.
.
Estem veient que hi ha, estava basculant molt les ajudes de dependència, i en eixe sentit estan fent les formes més laxes perquè la gent puga accedir a les prestacions econòmiques de cura en l'entorn familiar.
Ara s'ha modificat el tema de familiars, se fa.
.
.

Està bé, jo no voldria veure en això, que com és la prestació econòmica menys gravosa, que ens anem desviant cap ahí, perquè en definitiva la gent quan planteja el seu PIA planteja una preferència i eixa és la que s'haurà de respectar.
De fet, se parla molt en intentar promoure el que és la figura de l'assistent personal, que eixa sí que són recursos quantiosos.
Però jo tinc ací, en el 2011 estaven al voltant de 1.
300 euros, el que vosté (inintel·ligible) .
.
.
assistent personal, 833 els pagava l'estat i l'altre venia del nivell addicional, que imagino que ja no existix tampoc ara en la comunitat, ¿no?
, no sé si podeu atendre eixe nivell addicional.
Penso que no deu estar, no?
(Veus i pausa)

No, en el tema de l'assistent personal, que val diners, perquè ahí se parla, vostés en els objectius.
.
.
(Veus) Però no, el tema és que curiosament hi havia quatre en la legislatura passada i fins on jo sé no n'hi ha més.
I hi ha el 0,01% de les prestacions (inintel·ligible) .
.
.
que se donen.
Ho dic perquè eixa té una càrrega inclusiva molt forta.
Si de veritat volem treballar a favor de la inclusió eixe tema no s'està atenent i s'està focalitzant molt en el tema del que és la prestació en l'entorn familiar.
Bé, que no siga només perquè siga la prestació més.
.
.

El tema d'ajuntaments, nosaltres som partidaris de municipalitzar el servei, som partidaris.
Però sí que és cert que esta gent, els ajuntaments, els serveis socials que s'han de fer càrrec de la renda garantida de ciutadania, que s'han de fer càrrec de valorar la dependència, que s'han de fer càrrec de política energètica, doncs els treballadors socials el que ja ens estan advertint és, bé, senyors, tot això està molt bé, però necessitem recursos, necessitem posar al treballador social de l'ajuntament, si en això entropessem en unes lleis d'estabilitat que no mos permeten que isquen a concurs públic el poder posar més treballadors, doncs tenim un problema.

Sí que és cert que ha pujat el pressupost de 26 a 52 milions i també és cert, bé, que hi ha 40 milions, que crec que estan en Presidència, però també se fien que 20 d'eixos 40 milions els paguen les diputacions.
Ara s'ha de convéncer les diputacions perquè se sumen ahí.
Però que està molt bé posar els servicis socials de proximitat, però això no sortirà efecte si no se dota de personal humà i no se dota de recursos econòmics.
Però s'hauria de dotar unes quantitats que se consideren ja com a suficients un any i que després ja vagen pujant progressivament tots els anys, que no puguen anar mai a la baixa a l'atzar de pressupostos futurs o de nous governs.

La renda garantida de ciutadania -també parlava Fabiola abans-, l'augment no és molt important.
Jo d'això puc entendre que de moment no se va a pagar allò que se va acordar en Les Corts, el cent per cent de l'IPREM a un únic perceptor, fins que no isca la nova llei, entenc.
Però, bé, sincerament, nosaltres esperàvem que això s'anara a pagar ara ja, s'anava a substanciar ara ja.
En això veem (inintel·ligible) ….
deslleialtat a Les Corts i un poc de deslleialtat, bastant, a les persones que han de rebre la renda garantida de ciutadania.
Si no, ¿de què van a servir estos acords, que se trauen, a més, per unanimitat en Les Corts?

Sobre el concurs de…, sobre el concurs este de les 3.
300 places, això que té a vore amb el programa Â«Queda't a propÂ», de residències privades, per tal d'ampliar la ret de residències de majors, sostingudes amb fons públics.
Tal com està en els pressupostos, en els objectius… (Pausa) A vore.
Ací està l'FP4 del programa…, bé, de gent gran, diu, en el tema d'indicadors: Â«Gestió de centres residencials i de dia tutelats de La Generalitat, 4.
346; gestió de places concertades en centres residencials de dia, 7.
224Â»… Estes quantitats són les mateixes este any, el 2017, que l'any 2016.

Aleshores, jo imagino que açò, el tema este del concurs de les 3.
300 places, encara està en l'aire, perquè la gent que…, el sector de residències que està implicat en este tema de moment no saben res.
Encara no ha eixit el concurs, ¿no?
, entenc jo, ni el plec del concurs.
No ha eixit res.
És un desig que se vol fer, però de moment està bastant…, no ha madurat el tema.

Això se traduïx…, ja li dic, les mateixes places n'hi han en el pressupost del 2016 que en el pressupost de… Eixes 3.
300 no consten de moment a cap lloc.
Sí que és cert que vostés han modificar l'ordre en la llei d'acompanyament, però, el que li dic, les persones implicades o el sector no saben res del plec del concurs, no se sap res encara del preu/plaça i tampoc se sap com se va a calcular eixe…, la capacitat econòmica de l'usuari.

Una altra qüestió que nosaltres hem fet referència i que no…, m'agradaria que m'informara… Ja que vosté abans parlava també que hem recuperat els 200 euros per persona en política social, i feia referència també a Andalusia… En Andalusia n'hi ha una cosa que sí que funciona, que és el telèfon del major.
I on no funcionar és ací a la Comunitat Valenciana.
Eixe telèfon sí que s'anuncia en la pàgina web de la conselleria, però jo he cridat per a fer la gestió i eixe telèfon no funciona.
És un telèfon que en cap…, bé, te deriva al 012, és un telèfon que en cap cas cobrix l'atenció les 24 hores al dia els 365 dies any, perquè és un telèfon que fa vacances en agost i en desembre, en Nadal, i les persones grans… Eixa no és la forma d'actuar.

Ho dic perquè, bé, se podien fixar vostés… He estat parlant amb la direcció general de gent major d'Andalusia per a explicar-me com funciona este telèfon.
Jo crec que és una bona forma de funcionar.
Jo sí que els demanaria que això ho atengueren, que se posaran en contacte amb ells, si tenen a bé, i fer funcionar un telèfon perquè de veritat siga útil.

Perquè és que, a més, quan vaig parlar d'un problema…, vaig imaginar un problema que podia haver-hi, me van enviar una fulla de reclamacions a un correu electrònic.
I això una persona major dubte que tinga correu electrònic.
Després que ha de complimentar ell un full de queixes.
¿una persona major de 70-80 anys com ha de complimentar un full de queixes?
Funciona bé el tema de la gent a Andalusia.
Fixem-nos en això.
I ho han de posar, perquè d'això jo no he vist res.
Fa temps que porto insistint en el tema, però ningú des de la seua conselleria me sap dir què és el que està passant.
I el que sí que voldria és que, per favor, açò ho posaren en marxa.

Els temes d'inclusió.
L'altre dia li vaig preguntar en Les Corts sobre el tema del programa Hàbitat.
És un tema…, per a nosaltres és capital.
Se continua funcionant amb plantejaments assistencials en el tema de menjadors, d'albergs, però ni per a la gent que està treballant en el programa Hàbitat ni per a nosaltres creem que és la forma de funcionar.
Tampoc he vist res ací en els pressupostos sobre això.
Són 800 persones en les tres capitals les que estan al carrer.
I li vaig que està l'hivern arribant… Sí, vosté me va dir que, bé, això ho tenien en compte, que ja s'han preparat 10 vivendes a disposició d'esta gent.
Però, clar, això és poc.
Però és que en els pressupostos el que no me deixa tranquil és que no he vist… no he vist absolutament…, no he vist absolutament res.

Una altra cosa que volia que m'aclarira vosté és el tema dels… Vosté ha parlat dels PEI a famílies educadores, però de la família extensa en els pressupostos he vist que n'hi ha una baixada del 21% dels PEI a famílies extenses, que seran 8,3 milions l'any 2016 i 6,5 milions en l'any 2017.
Això és correcte, ¿no?
(Veus) ¿No?
¿Vosté m'ho pot aclarir, per favor?
, perquè és el que he tret jo ací.
Â«Prestaciones económicas individualizadas por acogimiento familiar de menores en familia extensa, beneficarios previstos, tal, 6.
523,000 euros.
Â» I en el 2016 eren 8.
303.
000, si no estic jo equivocat, penso que no.
I, per tant, això m'ho aclarix.
Sí que està clar que havia apujat el de les famílies educadores, però este ha abaixat i ha baixat nada menos que un 21%.

I el tema de les estades vacacionals, a las quals també s'ha referit la companya de Podemos abans, és que vostés l'han baixat un 46% la quantitat d'estàncies vacacionals per a les persones amb diversitat funcional.
O siga, no va haver-hi prou que les ordres van eixir en agost, quan ja tot el món tornava de vacances, van traure les ordres este any en agost.
No és prou això, ¿que ara li baixen el 46%?
Jo voldria que això m'ho explicara per què.

Bé.
De moment, açò és tot, i ja tindrem un segon torn per a tornar a parlar.

Gràcies.

La senyora vicepresidenta:

Moltes gràcies, senyor diputat.

Ara, pel Grup Parlamentari Compromís, la… Perdó, perdó.
L'ordre el tenia jo malament ací.
Val.
Pel Grup Parlamentari del Partit… (Veus i pausa)

(Ocupa la presidència el president, senyor Jorge Bellver Casaña)

El senyor president:

Igual que esta presidència, tots els membres de la mesa i tots els portaveus dels grups parlamentaris han rebut del president de Les Corts el que és l'ordre del dia d'estes compareixences, aixina com els temps i els torns d'intervenció que hem de tindre cada grup parlamentari.

I en eixe document que envia el president de Les Corts a tots els grups parlamentaris, diu clarament -si trobe el lloc on ho diu-, diu clarament: Â«Intervención de los representantes de los grupos parlamentarios, de menor a mayor, fijando posiciones, formulando preguntas o haciendo observaciones, por un tiempo de diez minutos.
Â» I és exactament el mateix que se va fer en les compareixences dels consellers en l'any anterior.
L'any an… Bé… (Veus)

Vostés, torne a dir-los el mateix, jo el que estic fent en este cas és dir el que ha dit la presidència de Les Corts, que no només té el president d'esta comissió, sinó que tenen tots els membres de la mesa i tots vostés.
I, vaja, no cap cap interpretació en el que mos ha dit la presidència de Les Corts.
(Veus.
S'interromp la gravació)

I demanaria al lletrat de la mesa que ho confirmara.
Les compareixences varen ser tal qual aixina.
Per tant, si els pareix, i per a continuar, anem a seguir (veus), anem a seguir el… (Veus)

Jo, el que demanaria, no tinc ningun inconvenient en suspendre la sessió un moment, però el que demanaria als membres dels grups parlamentaris és que quan reben un informe, en este cas, un document de convocatòria per part del president de Les Corts amb el qual no estan d'acord, que no esperen a l'aplicació d'ell sinó que ho diguen amb antelació.
No obstant, anem a confirmar-ho.

(Se suspén la reunió durant uns minuts)

El senyor lletrat:

Pedir excusas a la comisión, porque el error procede de un documento elaborado por los servicios de la cámara donde se había dado cuenta de que la intervención se ordenaría de menor a mayor, sin proceder a la aplicación de la resolución de presidencia que se aprobó en 1995, y pedir excusas a la presidencia también por haber inducido, aunque no se haya consumado la ordenación, pero haber inducido ese error.
Corregiremos la relación para sucesivas comparecencias.

El senyor president:

Muy bien.

Moltes gràcies, senyor lletrat.

Per tant, continuem amb la compareixença.
En este cas té la paraula, per part del Grup Parlamentari Popular, la il·lustre diputada senyora Maria José Catalá per un temps, com sap, de deu minuts.

La senyora Catalá Verdet:

Gràcies, senyor president.

Molt bon dia, senyora vicepresidenta.

Yo comparto lo que se ha expresado anteriormente por mis compañeros, tanto por el Grupo Podemos como por Ciudadanos, en cuanto a que es ciertamente, parece, podría ser ciertamente irresponsable, se podría decir así, incluir ingresos ficticios para pagar prestaciones sociales, que es lo que se hace en este presupuesto.
Un presupuesto que además nace desequilibrado, muestra cierto desprecio por la estabilidad presupuestaria y eso que hay una mejora de 2.
000 millones de euros con respecto al presupuesto de hace dos años, al del antiguo gobierno al que usted se refiere.

Claro, este presupuesto de 2017 sube 1.
000 millones de euros y de ellos 700 se destinan a gasto corriente.
Y en principio podría parecernos bien.
Lo que pasa es que el mismo presupuesto detalla el estado de ejecución del presupuesto anterior, que es el del año 2016, y muestra una realidad, una realidad que no tiene contestación.
Y es que a fecha 30 de septiembre de 2016 de su presupuesto del año pasado de aproximadamente 1.
000 y poco millones de euros, con una modificación posterior, porque surgió con 978, como sabe, y luego se incrementó en 36 millones de euros, solo se ha pagado 571,5 millones de euros.
Lo que quiere decir que casi 450 millones de euros están pendientes de pago, no llega pero casi el 50% de su presupuesto del año pasado está pendiente de pago.
Nos podemos alegrar mucho por el incremento del presupuesto, pero el presupuesto no deja de ser un documento que luego tiene que tener respuesta en la ejecución presupuestaria.

En lo relativo a esto que le comentaba, también me gustaría preguntarle por los documentos adjuntos, los informes adjuntos que aparecen en el presupuesto y luego ya iré al detalle.
Por ejemplo, el 31 de julio del año 2015, la cuenta 409 y 411 tenían un gasto o una previsión de 7,8 millones de euros y en cambio eso, el gobierno antiguo que usted dice, y la 409 que era esa cuenta opaca donde ser cargaban facturas extrapresupuestarias, pues de 7,8 millones de euros del año 2015 pasamos a 54,2 millones de euros de agosto del año 2016.
Es un incremento sustancial.
Y sí que me gustaría saber por qué de 7,8 a 54,2 millones de euros en la 409 que es, como todos ustedes saben, esa cuenta extrapresupuestaria.

Vamos a ver.
Cuando usted ha dicho que no son expertos en recortes, bueno, yo esto lo tengo que poner un poco en duda.
No en cuanto al personal de confianza.
Usted sube en este presupuesto cuatro asesores más, que suponen 176.
276 euros.
De hecho es la que más crece en 2017 en personal de confianza su conselleria pasando de 791.
224 euros a un millón de euros o más de un millón de euros, 11 altos cargos y 9 asesores, 4 más que el año pasado.

Tampoco estoy de acuerdo en que sea un presupuesto más social.
Le diré que en el año 2015 se destinaba el 86,8% del presupuesto a gasto social y en este presupuesto un 2% menos, es decir un 84,6%.

Los ciudadanos siguen pagando, señora vicepresidenta, y eso también lo vemos reflejado en la parte de los ingresos.
Siguen pagando, siguen copagando, se mantiene el copago.
Tiene una previsión de ingresos este presupuesto de 65 millones de euros de copago, de tasas que se exigen a los usuarios.
En 2016 era 62,4 millones de euros.
Los ciudadanos pagan más que el año pasado.

Y hay una cosa que me preocupa muchísimo y es que se traslada a los ayuntamientos prácticamente toda la gestión de su conselleria, en la renta garantizada, la pobreza energética, la dependencia, ahora Infodona, del que luego hablaremos, todo ello sin financiación.
Es decir, es cierto que ustedes suben la subvención a los servicios sociales municipales.
Pero, mire, aquí se trata de hacer un marco estable de financiación.
Y le diré por qué.
Porque se predica insuficiencia de financiación por parte del estado a La Generalitat, pero no se pone el foco en la insuficiente financiación que La Generalitat practica con los ayuntamientos, es decir La Generalitat exige al estado lo que no da a los ayuntamientos, es decir, les pasamos toda la gestión y no les aplicamos un marco estable de financiación.
No lo digo yo, lo dicen los órganos estatutarios a los que ustedes no les tienen mucho aprecio y lo dicen de forma clara.

Mire, el Síndic de Greuges dice: Â«Debe indicarse que soportar los costos de la realización de las tareas de valoración -de la dependencia habla- a partir de una subvención de carácter anual introduce una gran inseguridad respecto de la continuidad del procedimiento.
No existe ninguna garantía de permanencia del aumento de jornada o plantillas a partir del 1 de enero del año siguiente, lo que no invita a considerar como estable este nuevo modelo de valoración de personas dependientes.
Â» También lo dice el Consell Jurídic Consultiu en el dictamen de la ley de medidas y dice: Â«Debe destacarse lo resaltado por el informe aportado al expediente y al que se hace mención expresa en este dictamen en las observaciones generales en punto al coste de la puesta en marcha de la reforma y de la inconcreción de cobertura presupuestaria a tal fin, cuya financiación permanece a expensas de previsión de ingresos futuros.
Â»

Mire, su modelo hay que pasarlo a valorar a los municipios, es un modelo de proximidad, es cierto, pero tiene varias cuestiones.
La primera es que como dice el mismo síndico de Greuges, además de forma muy clara, creo que usted tiene este informe también que es de octubre de este año, los ayuntamientos están aplicando esta nueva gestión sin tener conocimiento claro, no una delegación de competencias, que usted lo ha hecho en este presupuesto, sin tener claro cuál es el marco de financiación y además, efectivamente, se introduce una variable muy importante.
Se ha adoptado unas medidas -pone textualmente- partiendo de un objetivo incontestable, como es la municipalización de la gestión, pero ha estado insuficientemente preparada desde el punto de vista normativo, técnico, de gestión y de presupuestos.
Es decir, los resultados iniciales en cuanto al número de valoraciones realizadas en el tiempo transcurrido por parte de los servicios municipales no resultan satisfactorios.

Mire, además, en el tema de la dependencia hay cuestiones que no nos cuadran, yo se lo he dicho en distintas ocasiones.
Lo que no nos cuadran son las cifras oficiales con las cifras que dice usted.
Del Imserso, a fecha 30 de septiembre, constan 40.
350 personas beneficiarias y a fecha 30 de septiembre de 2016, 2015/2016, 48.
283, es decir que la diferencia son 7.
933 personas, ni 15.
000, ni 12.
000, como dice Compromís, ni mucho menos los 22.
000 a los que se comprometió usted el año pasado en noviembre, que dijo que iba a incorporar a 22.
000 valencianos al sistema de dependencia en el año 2016.

Habla usted de la aportación del estado y usted presupuesta 240,5 millones de euros de los que reconoce que el Imserso financia 87,3 millones de euros.
Por tanto, el otro 50% lo aporta el estado y usted, además, pone una partida no condicionada de 65,8 millones de euros.

Mire, el estado está cumpliendo con lo acordado.
Yo estoy de acuerdo en que tiene que aportar más dinero a la dependencia, estoy de acuerdo con lo dicho anterior por mis compañeros.
Pero no estoy de acuerdo con las cifras que dice usted.
Es decir, en este momento si pone 240,5 y pone que el Imserso va a financiar 87,3, el otro 87,3 porque está condicionado La Generalitat, los otros 65, es esa prestación vinculada de garantía.
Y además a esto le tenemos que añadir lo que aportan los usuarios, 65 millones de euros en tasas, que está en el capítulo de ingresos.
Por tanto, al final, qué aportan ustedes y qué aporta el estado.
Aclarémoslo porque lo del 12% y lo del 18%, mire, yo no lo veo en ningún lado.

Me preocupa poderosamente que desaparezca la conciliación de los presupuestos, desaparece, desaparece, el concepto conciliación desaparece, no sé por qué y me gustaría saberlo pero desaparece en los objetivos, en los indicadores, incluso en el plan.
Había un plan de conciliación y gestión de tiempo, que ahora se llama plan de gestión de tiempo solo, desaparece la conciliación.
No sé si es que le tienen alguna manía a este nombre, no lo sé.

Finiquitan definitivamente el servicio Infodona, yo se lo dije el otro día, 33 trabajadoras mujeres con experiencia en la atención.
Y usted me va a decir que se multiplica por mucho, pero yo le voy a decir otra cosa.
Mire, una vez más se lo cargamos a los ayuntamientos, otro servicio que delegamos en los ayuntamientos, con un marco no estable de financiación, es decir este año les damos una subvención pero, ¿quién dice que el año siguiente será la misma subvención?
Por tanto, ¿pueden contratar de forma indefinida a personas o van a tener que hacer contrataciones parciales, cosa que no es nada recomendable en un aspecto como es la violencia de género y la atención a la mujer?

He visto, me llama la atención que usted ha hablado de la violencia de género.
Mire, señora Oltra, lo paga todo el estado, lo de la violencia de género, es decir que, en fin, bien, estamos muy contentos todos y yo creo que es importante.
Pero, mire, lo paga todo íntegramente el estado, toda la violencia de género la paga el estado, toda, los 100.
000 euros que sube usted, lo que había, todo, todo lo paga el estado.

En cuanto a las inversiones, a 30 de septiembre de 2016 reconoce que solo se han comprometido el 19,77% de las inversiones del presupuesto de 2016, es decir a mí me lleva a pensar que las inversiones previstas para el 2017 no son creíbles.
Y además, le digo, coincido, en acogimiento familiar usted baja de 12,5 millones de euros en total a 11,7, 2 millones de euros en familias extensas, efectivamente, como dice el compañero.

Además, hay más recortes, sí, señora Oltra, hay más recortes.
Mire, hay recortes en las subvenciones de estancias vacacionales para la integración de personas de diversidad funcional, medio millón de euros menos, además de que se convocan tarde.
Bajan los PEI para atención especializada en residencias, 2 millones de euros.
Desaparecen los bonos de atención a personas con discapacidad.
En mayores se reduce a la mitad el programa de ayuda para financiar estancias en residencias de tercera edad, cuyo objetivo es fomentar la libertad de elección de centros asistenciales.
Bajan las actuaciones realizadas por entidades sin ánimo de lucro.
Desaparecen los 500.
000 euros para la congregación de hermanitas de ancianos desamparados, no sé qué ha pasado ahí y no sé qué le han hecho a usted.
Y bajan también los bonos de centros de día para financiar estancias en centros de día de personas mayores.

Finalizaré con las 3.
300 plazas.
No las he visto.
Mi compañero de Ciudadanos tampoco las ha visto.
El número de plazas en objetivos es el mismo del año 2016 al año 2017.
No está el pliego, nadie sabe nada.
¿Dónde están las 3.
300 plazas?
Y una pregunta muy importante, ¿se corresponde con el segundo tercio del modelo de accesibilidad que ha puesto usted en cuestión y que se está trabajando en una comisión de investigación en las Cortes?

Muchas gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Catalá.

Ara, per part del Grup Parlamentari Compromís, té la paraula la il·lustre diputada senyora Mónica Álvaro, per un temps de deu minuts.

La senyora Álvaro Cerezo:

Moltes gràcies, senyor president.

Moltes gràcies, també, senyora vicepresidenta, per la compareixença.

Per segon any consecutiu ens trobem davant dels exàmens parcials.
I dic Â«parcialsÂ» i no revàlida perquè ací en Corts, afortunadament, la LOMQE no compta i sí que compta tot el que s'ha fet durant l'any i també el que l'alumne pot fer durant l'any.

La millor notícia d'eixe pressupost pot ser siga eixa mateixa, saber que les partides que avui presenta vosté ja no són finalistes sinó que tenen caràcter ampliable, perquè són drets de la ciutadania.
I això és la millor carta de presentació que podia oferir en estos pressupostos i la millor diferència respecte al que hem patit abans.
I no ho tenien vostés gens fàcil, gens ni miqueta.

L'elaboració del pressupost de 2017 deu haver sigut complicada al no comptar amb un pressupost general de l'estat, el que es materialitza en un exercici entre la responsabilitat política i la prudència.

A hores d'ara continuem pendents de l'inici de les negociacions per la reforma del sistema de finançament de les comunitats autònomes tan necessari per a la seua conselleria, la de rescatar persones, que fa que dia a dia resulte un suplici garantir els drets dels valencians i valencianes.
Més encara quan Madrid ha de presentar a Brussel·les retallades de més de 5.
000 milions d'euros per complir amb l'objectiu de dèficit, unes retallades que ben bé no sabem a hores d'ara en quina mesura afectaran les comunitats autònomes i esta la seua conselleria.

Per això, des de Compromís, apel·lem a la consciencia de tots els grups polítics a l'hora de donar el vistiplau a estos pressupostos que permeten avançar en el camí ja iniciat de la consolidació dels drets socials, recordem, ampliables.

Per això i perquè en la confecció d'estos pressupostos Les Corts hem tingut el nostre paper, sobretot pel que fa a les propostes aprovades en la Comissió de Política Social i Ocupació, este pressupost és una prova més que ací es diu, el que ací es vota per a vosté i per al seu equip importa.

Vosté que ha estat en l'oposició, vosté que ha vist i ha votat milers de PNL de les quals ningú li donava compte, vosté que veia com el corró de la majoria del PP li votava en contra de moltes iniciatives ha pres bona nota d'eixe treball previ en Les Corts abans de vindre ací.
I això queda palés en este pressupost.

Mire, en les tantes i tantes voltes que hem tingut l'ocasió de raonar davant de vosté en compareixences, se li ha demanat un esforç important a l'hora de d'incrementar el nombre d'inspectors.
Doncs, bé, aquest pressupost passem dels 7 inspectors als 19 que vigilaran i treballaran pel benestar de les persones.
Li he de dir que altres consellers, abans que vosté mateixa, com ara el senyor Blasco, també es va comprometre amb açò.
Però entre les moltes diferències que hi ha entre vosté i el senyor Blasco, i que si les enumere totes no deixaré al senyor Blasco en un lloc millor del que ara està, doncs, pot ser una de les diferències més importants, a banda que vosté no furta, òbviament, és que vosté ha complit també amb eixe augment d'inspectors que li hem demanat des d'esta cambra.

Com també és important constatar l'aposta cap al municipalisme d'estos pressupostos, les ajudes als ajuntaments per a dur a terme l'atenció directa augmenten més d'un 60%, 52,2 milions d'euros.
I això és més que una xifra.
És un compromís i una aposta per les persones, pels regidors, pels alcaldes, alcaldesses, que dia a dia pretenen donar servei en els seus pobles.
I, per descomptat, és una aposta decidida pels serveis de proximitat, que ací, en estes Corts, tant li hem demanat.

Adéu ací als impagaments als ajuntaments, als que els tenien acostumats l'antic govern.

I no sols parlem de municipalitzar la dependència.
Estos pressupostos constaten l'aposta pel municipalisme amb altres partides que rebran els ajuntaments, com les ajudes a les víctimes de violència masclista, com la nova línia de municipis inclusius, l'atenció a la diversitat a les persones migrades, etcètera.
Aposta i pagament.
Gran diferència que volíem ressaltar avui.

Eixa aposta per la proximitat abasta a molts sectors que depenen de vostés.
Afectarà l'atenció de dones, amb eixos quasi dos milions d'euros per garantir la contractació in situ de les agents d'igualtat, als qual cal sumar-li les beques, les ajudes ampliables a les víctimes de violència de gènere.
Passarem, vosté ho ha dit, de les 32 agents d'igualtat a les 59 agents d'igualtat.
I això revertirà en una millora evident i incontrastable de l'atenció a les víctimes.

També el pressupost de l'Ivaj augmenta.
I augmenten els programes a la joventut.
El Consell de la Joventut, per exemple, ha passat dels 100.
000 euros que tenia en 2014, 100.
000 euros, a 150.
000 en 2015 i 214.
000 en 2016; més del doble en només dos anys.
Important.

I és important també invertir en els joves, que són el nostre futur i també el present de la nostra societat, als quals no podem permetre'ns deixar-los de banda.

A més de doblar el pressupost per a la garantia juvenil, per a l'Ivaj és també reconfortant saber que tindran millor visibilitat al carrer Colom i que el seu pressupost creix en accions que fomenten la participació.

I hem de destacar també l'aposta ferma i decidida pels SEAFI, que passen del milió d'euros a més del triple, 3,67 milions d'euros.
Després de les ordres i retallades en este àmbit, per part d'anteriors governs, calia ara apostar clarament per un servei com aquest que, silenciosament, va fent una gran tasca des del poble.
Adéu a les retallades ací també.

Igualment, resulta summament important i necessari l'augment de pressupostos destinats als centres de dia de menors ja que, com vosté sap, el nombre de places disponibles està molt lluny d'abastar la realitat social.
I, per això, eixe increment anunciat del 67% no passa desapercebut.

Reforçar, com vosté ha dit, l'atenció als i les menors és important de cara a la construcció d'una societat més igualitària i equitativa, més justa en definitiva.
Per això, si l'any passat celebràvem l'augment de pressupost destinat a les famílies d'acollida, enguany és reconfortant pensar el bé que eixa nova línia de PEI per a l'acolliment familiar especialitzat pot arribar a fer, especialment en casos d'acolliment d'urgència, que no mai han estat suficientment reconeguts, ni econòmica ni moralment.
Cada menor acollit a una d'estes PEI és un menor que passa d'estar en un centre a créixer en una família, en un entorn més amable i més igualtat de cara als seus companys.

I, per últim, tot i que és impossible aprofundir en tot el que vosté ha dit, he deixat els punts que més han centrat el debat i, afortunadament, també l'acord en estes Corts durant la present legislatura.
També, desgraciadament, potser siga el que pitjor li deixaren en herència els anteriors governs del Partit Popular i on més esforços s'estan exigint al botànic en un temps rècord.

A vosté se li exigeix, se li demana, se li urgeix el que altres no feren en vint anys.
Òbviament, parlem de renda garantida, una partida ampliable -els ho recorde- que continua augmentant, dels 39 milions als 41 milions d'euros; un 4,46 més, partint d'uns pressupostos, els de 2016, on ja s'havia batut un rècord en esta prestació.
Mai s'havia invertit tant en este País Valencià en rescatar persones, en actuar de manera decidida, en ajudar aquells que més ho necessiten de manera urgent, aposta que es materialitza en eixa nova llei de renda garantida que ací esperem.

I podem parlar també d'una important aportació en el benestar de les persones amb diversitat funcional, d'un increment vital per a l'orientació sociolaboral i d'una major aportació a l'hora de garantir prestacions i serveis a la gent gran.
278 milions d'euros, el 26% dels mil milions de la conselleria.
I la materialització de no seguir amb el sistema Cotino, que va ser declarat il·legal pel TSJ, i que en estos comptes permetran cobrir les dos mil places, més altres mil de nova creació, només aprovem la llei d'acompanyament, imagine.

Este pressupost marca un abans i un després en la cruel història de la dependència valenciana que s'ha escrit amb p, de problema, i amb doble p, de PP.
És un pas ferm cap a la dignitat de les persones, contra la qual es va atemptar.

No sé quan acabarem en la llista d'espera de la dependència, però sí sabem que este és el camí i que Compromís estarà donant suport a les polítiques que impulsen un sistema racional, inclusiu i universal.

Si el nou president de l'estat espanyol vol ajudar i fer que tot vaja més ràpid, com a deute històric -que ens ho deu-, com a deure amb els valencians i les valencianes a qui sempre ens ha menyspreat amb les seues polítiques d'infrafinançament, estaria bé que cofinançara el que toca i que no ens tractara amb el menyspreu que ho ha fet fins ara.
Si tant predica sobre la igualtat de tots els espanyols, que comence per tornar-nos als valencians i a les valencianes el que mereixem com a ciutadans que som.
I ahí, eixe cofinançament a la dependència i a la resta del pressupost, farien més creïbles les promeses i també les crítiques que ací escoltem.

Moltíssimes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Álvaro.

I ara, per part del Grup Parlamentari Socialista, té la paraula la il·lustre diputada senyora Concha Andrés, per un temps de deu minuts.

La senyora Andrés Sanchis:

Gràcies, president.

Moltes gràcies, senyora vicepresidenta, per la seua presència hui ací i també per estos pressupostos.

Yo creo que, más allá de todas las críticas que se puedan producir, hay algo que es muy evidente y es que en dos años el presupuesto de igualdad y políticas inclusivas se ha incrementado un 25%, un 24%.
Y eso quiere decir que hay una apuesta clara por atender las necesidades y por atender al cumplimiento de los derechos subjetivos de miles de personas en esta Comunidad Valenciana.

Creo que es justo decir también que este presupuesto, el de 2017, en su conjunto, es el presupuesto de la inversión social, porque, si sumamos las cantidades previstas no solamente para igualdad y políticas inclusivas, sino también para sanidad, educación, empleo, formación y vivienda, estamos hablando de un 83% del presupuesto de La Generalitat, doce mil millones de euros dirigidos, precisamente, a las personas.
Ese es el cumplimiento del pacto del botànic.
Eso es demostrar que se quiere rescatar a las personas.

Estamos hablando de que todos los días hay 32 millones de euros que se destinan para atender a las personas de esta comunidad.
Y eso es una apuesta importante.
Y para eso estamos aquí, para reconocer ciertas verdades y para felicitar a un gobierno, a un Consell, que está haciendo las cosas de manera diferente, no solamente por esta inversión social, sino también por las medidas de regeneración democrática, como usted ha dicho, por la lucha contra la corrupción, por el modelo implantado ya de concurso público y en igualdad de condiciones para poder acceder a las ayudas, o para poder acceder a determinadas encomiendas de gestión por parte de las empresas, o por la inclusión de esas cláusulas sociales que a buen seguro va a beneficiar a aquellas personas que tienen más dificultad para incorporarse al mercado laboral.

Todo eso va a marcar un antes y un después en el prestigio de esta comunidad.
Y ustedes, usted hoy, señora vicepresidenta, contribuye a levantar ese prestigio que necesitábamos tanto los valencianos y las valencianas.

Quisiera hacer referencia a una cuestión técnico, porque me ha parecido escuchar por ahí que en el presupuesto de la vicepresidencia y consellera de Igualdad y Políticas Inclusivas se destinaba un 70% al capítulo II.
De acuerdo con los datos facilitados, el capítulo II asciende a 315 millones de euros; eso supone un 30%, no un 70%.

Afortunadamente, en este presupuesto estamos viendo como las transferencias corrientes y las transferencias de capital se han incrementado en un 10%, 5% cada una de ellas.
Eso quiere decir que se confía de nuevo, por una parte, en los ayuntamientos y en la gestión pública para intentar dar un impulso a esos servicios sociales que necesitamos tanto en esta comunidad y que también se apuesta ya, de una manera decidida, por lo que son las mejores y ampliaciones de centros, que son necesarios para la atención de las personas con diversidad funcional, mayores, menores, etcétera, todos los colectivos que son atendidos por su conselleria.

Yo pienso también que es importante tener en cuenta que, dentro de ese capítulo II, dentro de esos trescientos y pico millones de euros, hay una partida muy importante, en concreto en el programa 313.
60, que es la gestión de centros para personas mayores, que hay una partida, la 2.
2.
7, de 169 millones de euros.
Estamos hablando del 50% del capítulo II.

Yo creo que a ninguna persona sensata se le ocurre que en las dependencias administrativas de la vicepresidencia se vayan a gastar para luz, agua y limpieza 169 millones de euros.
Evidentemente, esos 169 millones de euros van, precisamente, para financiar todas las plazas de los centros que están concertados por la vicepresidencia y Conselleria de Igualdad y Políticas Inclusivas, que son miles de plazas.

Y, además, en ese mismo programa, el 313.
60, encontramos una dotación de más de treinta millones de euros para el mantenimiento de los centros públicos de atención directa y servicios sociales que dependen de la conselleria.

Es decir, estamos hablando de doscientos millones de euros, solamente en ese programa, destinados dentro de lo que podrían ser las prestaciones de la ley de la dependencia.
Y si miramos, precisamente, solo en ese capítulo como modelo de ejemplo, cuáles son las aportaciones del Imserso, las aportaciones del Imserso son once millones.
Luego, o a mí me fallan los números o alguien aquí está equivocado.
Si de doscientos millones, el gobierno aporta once, pues, quiere decir que no se cumple con el 50% porque serían cien.
Luego, falta mucho.

Es cierto, y nosotros, el Grupo Socialista, coincidimos con usted, señora vicepresidenta, que hay que seguir insistiendo, es más, exigiendo que el gobierno del estado cumpla con lo que esta comunidad merece, que cumpla con el 50% de la financiación de todos los centros y de todas las prestaciones que van dirigidas a las personas que lo necesitan en esta comunidad.
Y, por lo tanto, tendrán que hacer ese esfuerzo, sí o sí, en esta ocasión sí o sí, con la ayuda de todos.
Y yo creo que aquí podremos contar con la colaboración de todos los grupos parlamentarios que hay en estas Cortes porque quién se va a negar a que aquí tengamos lo que nos corresponde por derecho y, sobre todo, en defensa del principio de justicia social y de equidad.

Marcada esta condición, yo creo que a partir de ahí podríamos decirle, señora vicepresidenta, que el Grupo Socialista considera que estos presupuestos son buenos para las personas y, sobre todo, ataca ya en profundidad una de las principales necesidades que existían en esta Comunidad Valenciana y es que los ayuntamientos, que son los que verdaderamente actúan para intentar resolver los problemas en una primera instancia, por primera vez tienen las competencias como las tenían antes, pero, además, tienen la financiación.

Enhorabuena por ese incremento del 62% del plan concertado de servicios sociales, porque es lo que verdaderamente va a ayudar a que seamos ágiles y que seamos más rápidos para atender esta necesidad.

También coincido con las intervenciones de algunos compañeros en que es fundamental que la renta garantizada de ciudadanía, esa nueva ley, llegue cuanto antes, porque simplificará sin lugar a dudas los trámites, porque unificará en una única prestación aquello que ahora está disperso en más de quince convocatorias diferentes.
Y, de esta manera, facilitaremos también el trabajo a los trabajadores sociales, que dejarán los despachos para poder salir a la calle y hacer una atención directa a las personas que nos lo están pidiendo.

Quiero felicitarle también por ese incremento de 122 plazas y por todas las inversiones para centros nuevos que usted ha anunciado, también por ese incremento del 46% para los servicios de atención a las familias y a las infancias, que también se hace desde los ayuntamientos.
Hay que prevenir.
Atender sí, pero también hay que buscar la prevención para intentar luchar contra esos problemas, que todos sabemos que están ahí y que muchas veces se cronifican, desde las entidades locales, desde un sistema público de servicios sociales que sea realista y que palie todas las carencias que hemos sufrido durante veinte años.

Por otra parte, mostrar también mi satisfacción porque, por primera vez, el 29% del programa operativo de los fondos sociales se va a destinar también a los barrios de acción preferente, esos grandes olvidados durante más de una década, más de una década.

¿Y qué decirle de los programas de inclusión social?
Se refuerza, de nuevo, la atención a las personas migrantes, desde los ayuntamientos, con ese incremento tan importante, el doble de presupuesto para las oficinas de atención a estas personas.

Y en materia de igualdad, en materia de igualdad, ese crecimiento del 17% sin duda será pionero para nuestra comunidad.
Es una satisfacción ver que, por primera vez, se va a crear una red de agentes de igualdad en los ayuntamientos para que puedan actuar en todos los ámbitos de la sociedad.
Quiero mejorar las cifras que ha dado mi compañera de Compromís.
Llegará a 76 ayuntamientos, por lo menos son los datos que yo tengo.
Y, por lo tanto, eso quiere decir que vamos a hacer extensivo ese plan de igualdad que es tan necesario para que podamos corregir esas graves diferencias que se producen no solamente entre hombres y mujeres, sino también entre aquellos que tienen algún tipo de diversidad funcional desde las escuelas.

Y por supuesto nuevamente nuestra satisfacción por ese incremento del 20% para las ayudas de mujeres víctimas de la violencia de género, sin olvidarnos de que son partidas ampliables, con créditos ampliables.
Es decir, cualquier persona que tenga ese derecho subjetivo será atendida independientemente de las disponibilidades presupuestarias.

Ese es un compromiso que, como en otras muchas partidas ya se consiguió en el presupuesto del año 2016 y que ahora vemos que se sigue consolidando y ampliando para aquello que es irrenunciable, y es que tenemos que atender a las personas.

Con respecto a la renta garantizada de ciudadanía y su financiación, es cierto que estamos hablando en este momento de 41 millones de euros.
Señora vicepresidenta, yo creo que el presupuesto que se necesite, que necesite esta comunidad para la renta garantizada de ciudadanía, estará muy unido, muy ligado a nuestros éxitos en los programas de creación de empleo.

Pudimos ver que las últimas cifras ya arrojaban que 98.
000 personas en la comunidad habían salido de la pobreza severa.
Eso quiere decir que son 98.
000 personas que pueden tener una vida independiente, que no van a tener que pedir ningún tipo de ayuda.
Y por lo tanto, ese también es el camino.

Confiemos en que ese nuevo rumbo que ha iniciado el Consell y que necesariamente tendrá que ir acompañado de ese incremento de puestos de trabajo, de esa dinamización económica que necesitamos para salir de esta grave situación, permita poder compaginar por una parte dignidad, puestos de trabajo, y dignidad también si necesitan algún tipo de protección por parte de la conselleria, de su Conselleria de Igualdad y Políticas Inclusivas.

Gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Andrés.

I ara, senyora vicepresidenta, per a contestar a les intervencions dels distints grups parlamentaris, i per un temps de quinze minuts, té la paraula.

La senyora consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives:

Gràcies, senyor president.

Gràcies a les seues senyories per les seues intervencions.
Especialment moltes gràcies als grups que sustenten el govern per la defensa d'este pressupost.
Un pressupost que òbviament se fa dintre de les situacions que tenim.

Jo vaig a intentar contestar en quinze minuts a tot el que han plantejat les seues senyories.
No és fàcil, perquè vostés han plantejat moltes qüestions.
Però intentaré en estos quinze minuts i amb un poquet d'indulgència del president poder contestar a totes les seues qüestions.

Començaré per la senyora Meco.
Me preguntava sobre el projecte de nova llei de renda.
No se dirà renda garantida de ciutadania, tindrà un altre nom.
Estem parlant d'una renda d'inclusió, que volem que siga eixa ferramenta única de lluita contra l'empobriment.
En este moment estem en la fase d'ultimar l'esborrany, que serà aprovat per la conselleria en el pròxim consell de direcció, a mitat de novembre.

I a partir d'ahí iniciar eixe periple administratiu i burocràtic que ens porta a.
.
.
Aprovar una llei, una ordre, unes bases reguladores en esta comunitat és, vaja, poc menys que fer el periple d'Ulisses.
Però en qualsevol cas, volem a més que siga un projecte prioritari per a vore si en el primer trimestre.
.
.
No crec que ja arribem en este últim trimestre a aprovar-lo com a projecte, però sí en el primer trimestre de l'any que ve.

I per això precisament se seguixen mantenint les partides en el pressupost de pobresa energètica, pobresa infantil, perquè acabar eixes partides per al pressupost de l'any que ve, quan la llei no va estar aprovada, perquè després també haurem de vore quin és el recorregut ací, en Les Corts, doncs no ens volgut arriscar a fer desaparéixer unes partides que van a seguir sent necessàries.
I ja, digam, aplicar la llei, amb totes les seues conseqüències a partir del 2018.

Sí que hem incorporat les quanties que aprovaren Les Corts, com no pot ser d'una altra manera.
Però també és cert, pel que dia el senyor García, fer un canvi en les quanties, quan estem en ple procés d'elaboració de la llei, haguera resultat una burocratització i uns canvis que ens alentixen una altra prioritat, que és les 19.
000 persones que ens trobàrem en llista d'espera, poder-les posar dintre del sistema.
Fer eixe canvi de quanties haguera suposat alentir allò altre.

Aleshores, el decret llei que duguérem a Les Corts i que vostés ratificaren el que feia era llevar el requisit.
.
.
, no llevar el requisit, sinó, si el requisit del pla d'inserció familiar no estava en els mesos previstos per a resoldre l'expedient, doncs en eixe cas se tenia com a silenci, en este cas, positiu per al contribuent o per a l'administrat.
Per tant, no hem modificat les quanties abans.
Aniran modificades en el nou projecte de llei, i que esperem que estiga en el primer trimestre de l'any que ve.

Les prestacions de dependència que parlava vosté, senyora Meco.
És de veres que només s'amplien en un milió i mig, però jo he de recordar-los que són ampliables.
Quan un fa un pressupost, i jo vaig a ser-los absolutament sincera.
.
.
Perquè, clar, ací se parla molt de quadrar pressupostos.
Quan un fa un pressupost en uns ingressos insuficients, que és el que passa en esta comunitat, doncs, ¿què fa?
Quadrar el pressupost de manera que puga fer front a les partides que no són ampliables.
I les que són ampliables, deixar-les al nivell pràcticament d'enguany.

Per què?
Perquè jo, una partida ampliable a mitat d'any puc demanar diners per ampliar eixa partida.
Ara, per a reforma de centres, no.
I no les puc fer si no les tinc en el pressupost.
Val?
Esta és la raó.
Vosté també ho ha plantejat, senyora Catalá.
La raó per la qual les ajudes de dependència creixen només 1,5 milions és que són partides que podem ampliar a mitat any.
Aixina de sincerament li ho dic.
Vostés saben que jo sóc franca.

Jo no vaig a ficar en un pressupost que anem a vendre immobles per deu vegades el preu de mercat.
Això sí que és fictici.
Això és enganyar.
Jo no els vaig a enganyar.
Totes les partides de crèdit ampliable que n'hi ha en este pressupost estan al ras.
Al ras.
Vosté parlava de les d'acolliment en família extensa.
Hem pressupostat, digam, les necessitats de hui, el que tenim hui.
Òbviament l'any que ve igual tenim més necessitats.
Però és un crèdit ampliable.
Perquè les d'acolliment per primera volta en la història són crèdits ampliables.

Aleshores, què hem pressupostat?
El mínim.
Per què?
Perquè a mitat d'any podem demanar més diners i podem ampliar eixe crèdit, perquè la llei ens ho permet.
Aixina de sincera.
I no hi ha més.
A banda del tema del que l'estat ha d'aportat en dependència.

I que no, senyora Catalá.
N'hi ha un consens en totes les comunitats autònomes.
La mitjana és el 18%.
I en el cas de la Comunitat Valenciana, com sempre, jo no sé quin estigma tenim, és un 12, sis punts per baix de la mitjana de les comunitats autònomes.
Per què?
Perquè vosté no només pot comptabilitzar les prestacions directes.
Vosté ha fet els números sobre les prestacions directes, però el sistema de dependència no només són les prestacions directes a la ciutadania, són el manteniment dels centres, són les residències, és el preu-plaça.

Tot el conjunt d'atenció a les persones en situació de dependència és el que contempla la llei que s'ha de pagar a mitges.
Clar, una prestació directa pot ser un assistent o un cuidador no professional.
Però hem de comptabilitzar també la persona que està en residència, i que se paga el preu-plaça per la residència.
I d'ahí també l'estat ha de pagar el 50%, segons la memòria econòmica de la llei d'autonomia personal.
Aleshores, vosté el que ha d'agafar és totes les partides i ahí fer el compte, i vorà com li ix.
La senyora Andrés ja li ha fet part del compte.

Parlaven també de la diversitat, els bons.
Mire, han desaparegut, clar que sí.
Han desaparegut perquè això és un sistema antic.
Quedava una persona.
Una.
En bo.
I eixa persona ara té una prestació vinculada al servei.
Està dintre del sistema de dependència, que ha desaparegut la partida.
Perquè ja no cal, perquè és el sistema antic.
Ara estem construint el sistema de atenció a la dependència, que ja no va per bons.
I la persona que estava en este cas, una, ha passat a cobrar una prestació vinculada al servei, i per tant ja no té sentit esta línia pressupostària, val?

Les estades vacacionals.
Les estades vacacionals no s'han reduït, s'han dividit, val?
Per què?
Perquè l'IVAS atendrà les estades vacacionals.
I és cert, és cert que les ajudes enguany han eixit tard, en això té vosté raó, i vosté també.
Tenen raó.
És cert.
Ens ha complicat molt la vida el canvi que se va introduir en la Llei 1/2015, d'hisenda, que ha multiplicat la burocràcia i que fa que unes bases, una ordre ara mateixa necessites més de huit mesos per a traure-les.

I que és una cosa que estem intentant corregir, que forma part d'eixa herència que hem rebut i que probablement vostés, com no van poder aplicar-ho, tampoc sabien l'abast que tenia.
Vull dir, vull pensar que ahí actuaren de bona fe.
En qualsevol cas, les estades vacacionals s'han dividit.
La part dels usuaris de residències de l'IVAS la cobrirà l'IVAS.
I la part que no són els usuaris dels usuaris de l'IVAS la cobrix la direcció general.
Eixa és la raó per què les xifres no són les mateixes.
No s'ha disminuït, s'han dividit.

Més coses.
Els AMICS, que plantejava la senyora Meco.
Miren, els AMICS tindran diverses comeses.
Una d'elles, elaboraran els plans locals de l'acolliment de les persones migrades.
Compte, ampliem, i per això li canviem també el concepte, ampliem la idea.
No són només les persones migrants que vénen ací.
És que també tenim persones emigrants que se'n van d'ací.
I que de sobte una mare te ve i te diu: Â«El meu fill s'ha trencat la cama en Gran Bretanya.
Què he de fer?
On acudisc?
Â» Que estes coses també passen.

Aleshores, anem a donar-los, digam, un caire global a estes oficines d'atenció a les persones migrants, a les que se'n van, a les que vénen i també òbviament a aquelles que són desplaçades o refugiades, que sent persones migrants tenen un caire especial.
Com dic, coordinaran els plans d'accions d'acolliment i l'elaboraran.
Garantiran l'accés als serveis públics o orientaran en l'accés als serveis públics, a les persones migrants.
Coordinaran també els serveis socials, quant a les persones migrants.
I participaran en els plans d'inclusió de les persones migrants.

La llei de serveis socials, senyora Meco.
Necessitem un poquet de temps per a elaborar-la, perquè no volem que siga una modificació només de la llei de serveis socials.
Volem que siga eixe gran text normatiu que arreplegue els drets socials de qualsevol valencià o valenciana, que haja nascut ací o que visca ací.
I això és un text normatiu d'una complexitat extraordinària.

Ahí entronque amb el que dia la senyora Quiñonero, quan dia: Â«Els Infodona, quina és l'estabilitat normativa, si van a anar per subvenció, si demà algú pensa que eixa subvenció no s'ha de donar, desapareixerà, per exemple, l'oficina Infodona.
Â» Tot això estarà en esta llei.
Esta llei serà el contingut dels drets i de la garantia d'estos drets per part dels poders públics, en tot l'àmbit social.

I açò necessita un poquet de temps per a la seua elaboració i a més consens amb molts col·lectius, els col·lectius de treballadors de l'àmbit social, els col·lectius sindicals, les entitats i ONG que treballen en este àmbit, i en això estem.
Però esta és la idea, senyora Meco.

I jo no li vullc avançar una data, perquè després estes coses, saben que jo sóc molt optimista, i després ve la senyora Catalá i me diu que els 22.
000 expedients estan com estan, i té vosté raó.
No són 22.
000, ara li ho explicaré, les xifres concretes.
Enguany no anem a arribar a eixos 22.
000, però era una xifra, digam, que nosaltres parlàvem per a llevar-nos el tap en tres anys.
Jo sí que crec que l'objectiu de llevar-nos el tap que vostés mos deixaren de la dependència, d'eixes 45.
000 persones en llista d'espera, anem a llevar-nos-el en tres anys.

A final del 2018 ens haurem posat al dia en dependència.
Però és cert que l'objectiu, digam, fraccionat dels 22.
500 enguany no arribarem.
Ara li explicaré les xifres, val?
Bé, doncs compte per a mitat de l'any que ve tindre l'esborrany de la llei.

En el tema dels Infodona.
El que es fa és fer públic un servei que era privat.
Vullc recordar-los-ho a les seues senyories.
I això és un objectiu que està en l'acord.
Nosaltres ací el que estem fent és seguir un full de ruta, que és transparent i que tot el món coneix perquè està publicat.
I els Infodona el que fan és doblar-se, efectivament.
Passem de 32 a més de 70.
Estem ahí, entre 75, 76, depenent de dos ajuntaments.

I això té una línia pressupostària.
El que abans mos costava 1.
200.
000 amb un contracte amb una empresa privada, ara mos costarà 1.
900.
000 amb els ajuntaments, i doblem la xarxa.
I a més, una xarxa pública, que te permet homogeneïtzar l'acció.
Que n'hi ha persones que tenen molta experiència?
És que jo estic convençuda que eixes persones se van a presentar a les places de convocatòria pública dels ajuntaments i van a guanyar eixa plaça, perquè no sap ningú com elles el treball que s'ha fet durant estos anys.

Però, òbviament, quan un vol les xarxes mercantilitzades dur-les a allò privat, això té un cost i un impacte.
Indesitjable, clar que és indesitjable.
Però, fem xarxa pública o no la fem?
I al final hem de prendre decisions.
Però, és que estic convençuda.
Les dones que han estat treballant en esta xarxa van a anar a eixes convocatòries i van a tindre les places, perquè ningú té més experiència que elles.
I a més, van a tenir un treball públic.
Van a tindre un treball públic.

I ninguna empresa s'endurà la plusvàlua de la seua faena.
I van a tindre un treball estable, ben remunerat i no deslocalitzable.
I a més, anem a doblar la xarxa.

En el tema del poble gitano, estem treballant les dones gitanes.
Estem treballant especialment, és més, ja se nota que a les reunions no només venen hòmens com passava al principi, de directius, sinó que han entés que esta conselleria vol que la igualtat de gènere també se plasme en la representació de les entitats i en eixe sentit s'està treballant.
A més n'hi ha entitats que estan treballant molt bé en esta qüestió.

És de veres que a l'estructura probablement d'igualtat, senyora Quiñonero, li falta molt, però hem pujat un 17,1%, que està molt per damunt de la pujada general de la conselleria i de la pujada general del pressupost de La Generalitat.
Però sí, és cert, anem a ampliar la xarxa.
Per primera volta anem a tindre una xarxa de lluita contra la violència de gènere que jo crec que és important.
Una xarxa com a tal i no recursos dispersos, no?

Senyor García, vosté pot estar tranquil amb estos 1.
325 milions.
En tot cas si ens lleva a algú la son és als membres del govern.
Però és l'única manera.
.
.
no, no, pot estar tranquil pel següent: perquè mire, sap què passa?
Açò és una partida transparent.
És un ingrés transparent que és el que reivindiquem al Govern d'Espanya per a posar-nos en la mitjana de despesa, no el que ens tocaria, que estaria al voltant -segons els experts- entre 2.
400 i 2.
500 milions d'euros.

Nosaltres no volem fer el que se feia abans.
Sap vosté el que se feia abans?
Abans s'introduïen partides, estes sí, mentideres, no ja fictícies, mentideres, que se dia: Â«Aquí tengo un edificio que voy a vender per 500 milions.
Â» I tot el món sabia que això no s'anava a vendre i se computava com a ingrés.
La venda d'un edifici que igual valia cent i s'anava a vendre per cinc-cents.
Així se feia el pressupost abans.
I este govern el que ha dit és que la transparència, el que també ha d'incloure és dir-li la veritat.
El primer a les seues senyories i la veritat és que n'hi ha 1.
325 milions, òbviament.
És un ingrés que se puga tocar?
No.
Ho sabem tot el món.
És una reivindicació al Govern d'Espanya per a posar-nos en la mitjana de la despesa.

Això al final quines conseqüències té?
Doncs, no he d'explicar-los-ho, no?
Si eixos ingressos no vénen, doncs això serà dèficit.
Que això va en contra de l'estabilitat de la llei d'estabilitat?
Probablement.
Però sap vosté la diferència, senyora Catalá, entre el seu govern i el nostre?
Entre incomplir la llei d'estabilitat i incomplir la llei de dependència jo m'estime més incomplir la llei d'estabilitat.
Eixa és la diferència.
I al final és açò, que açò són faves comptades.
O incomplim la llei de la dependència o incomplim la llei d'igualtat de gènere o incomplim la llei de lluita contra la violència de gènere o incomplim la llei d'estabilitat, a no ser que ens donen el sistema de finançament que ens pertoca.
I eixa és la tria que fa este Consell, val?

Els cuidadors no professionals.
No és una qüestió que isca més barat.
Aquí les famílies, senyor García, fan unes prioritats i s'atén a eixes prioritats.
Per què?
Perquè jo entenc que una senyora que, tal com està el mercat laboral, ha d'anar per ahí a fregar pisos perquè li paguen quatre-cents euros al mes i té a sa mare en situació de dependència, preferisca que li paguen una prestació de cuidadora no professional i cuidar ella a sa mare.
Si jo ho entenc, si jo ho entenc.

No només per raons econòmiques, també per raons afectives.
N'hi ha gent que vol cuidar als seus familiars i gràcies que tenim una societat on n'hi ha gent que encara vol cuidar als seus familiars i que no ens hem convertit en una societat gelada i una societat que no se fa càrrec dels seus.
.
.
, -vaig de seguida- dels seus familiars.
Doncs gràcies que tenim una societat així.
Per tant, no s'està triant per eixa raó sinó per raó del que la família fica en el PIA com a prioritari, val?

Transferències als ajuntaments.
Senyories, n'hi ha quasi quaranta milions d'esta conselleria que s'incrementen de transferències als ajuntaments.
En concret, 38,4 milions.
38,4 milions entre totes les transferències.
38,4 milions en tots els conceptes.
Això és molt, eh?
És quasi el que té el fons de cooperació municipal.
I això ve a reforçar les polítiques de remunicipalització.
No és cert, senyora Catalá, que nosaltres hàgem dit, Â«ahí, nyas, tens la competència i no estan els dinersÂ».
Són quasi 40 milions d'euros, eh?
Que són molts diners.
I l'any que ve n'hi haurà més, l'any que ve n'hi haurà més.

L'assistent és la nostra gran aposta per a enguany, però de moment no tenim molta demanda i estem promocionant eixa figura.
Vaig un poquet més ràpida si no.
.
.
Les tres mil tres-centes places.

El senyor president:

Sí, per favor.

La senyora consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives:

Vaig de seguida.
És que són.
.
.
, me sap malament no contestar.

El senyor president:

Va a tindre cinc minuts més després, s'enrecorda?

La senyora consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives:

Vinga, sí.
Però m'agradaria contestar perquè ells també tinguen després la possibilitat de rèplica i no perquè jo m'haja deixat de contestar.
Si vosté és tan indulgent computant el temps que hem parat.

Miren, les tres mil tres-centes places residencials -i ho va dir ja la senyora Andrés- estan en el capítol II en el programa de gestió de centres i programes de persones majors.
En concret, 64,78 milions.
Són part del segon terç d'accessibilitat, part, val?
, de les dos mil cent cinquanta-huit que el tribunal declara il·legal, però si vosté resta de les tres mil tres-centes, per tant en queden mil cent quaranta-dos noves.
Val?
Això també una qüestió que tenia vosté.

El programa Hàbitat.
Està en el programa comunitari, d'acció comunitària, senyor García.
A més n'hi ha una partida per a este tipus d'inserció, que jo estic d'acord amb vosté de huit-cents mil euros.
Correcte?
I el que passa és que no podem desmuntar tampoc el sistema que teníem fins ara, perquè açò és una cosa que hem d'anar introduint a poc a poc i esta fundació també no pot fer-se càrrec de tota la política que se fa fins ara.

Els PEI jo ho he explicat, en família extensa.
Tinguen en compte que els PEI d'acolliment familiar pugen en el seu conjunt, el que passa és que n'hi ha un desdoblament per a atendre l'acolliment especialitzat que abans no estava.
Miren-ho també quan miren els diners.
I el que li he dit, en família extensa està al ras, però és un crèdit ampliable.
Li ho he explicat abans.

Bé.
Senyora Catalá, no vaig a entrar en el global.
Més o menys he apuntat ja sobre el que ha dit el senyor García dels mil tres-cents milions, etcètera.
Mire, el compte 409 del que vosté parlava, que ara n'hi ha cinquanta-quatre i abans n'hi havia huit.
Doncs mire, precisament per una cosa que vosté ha dit.
Vosté ha dit: Â«Esto era una cuenta opaca.
Â» Sí, senyora, era un compte opac quan governaven vostés.
Ara no i per això s'aflora.
Una cosa és tindre una partida extrapressupostària i una altra cosa és tindre factures en el calaix que és el que tenien vostés.
I ara les factures en el calaix estan en este compte, amb la qual cosa ha deixat de ser opac.
No és un compte opac, és un compte extrapressupostari, que no és el mateix.
Val?

Deia vosté també el tema de l'aportació suplementària que fan els usuaris.
Mire, els usuaris en centre de dia no paguen ja un euro, ni un euro.
Més, quasi cinc mil persones que no paguen res.
A part tenen residència, però els hem tornat les pagues extraordinàries que vostés confiscaven.
Però, per què ara n'hi ha més ingressos?
Senyora Catalá -i vaig a les xifres- perquè ara n'hi ha dèsset mil nou-cents nou nous beneficiaris al sistema de prestacions des que entrà este govern.
Des de l'1 de juliol de 2015 s'han incorporat dèsset mil nou-cents cinc nous beneficiaris al sistema.
Quanta més gent n'hi ha en el sistema més ingressos se té per l'aportació suplementària.

Mire, des de l'1 de juliol al 30 de setembre de 2016, val?
, de l'1 de juliol de 2015, 30 de setembre.
.
.
, quede's esta xifra, dèsset mil nou-cents cinc nous beneficiaris.
Açò està certificat per un funcionari.
Supose que vosté no dubtarà del certificat d'un funcionari públic de La Generalitat.
En concret pel subdirector general d'Envelliment Actiu i Autonomia Personal.
Això vol dir.
.
.
, si tenim en compte que ara n'hi ha pendents trenta-dos mil set-centes quaranta-sis persones, val?
Trenta-dos mil set-centes quaranta-sis persones estan encara en llista d'espera.

Això vol dir que hem reduït la llista d'espera en tretze mil persones en quinze mesos, en catorze, perquè és a 30 de setembre.
Eixes són les xifres, senyora Catalá, certificades pel funcionari, el subdirector de la Generalitat valenciana.
No les dic jo, les diuen els funcionaris.

Dels ajuntaments ja li he dit.
El marc estable de finançament, en això té vosté raó, senyora Catalá, i això se solucionarà.
.
.
El síndic més bé, que vosté ha llegit el que deia el síndic que, per cert, també ha llegit que el síndic diu que Â«el canvi de model és incontestable,Â» això també quede-s'ho.
Estem treballant en el decret de dependència i la llei, esta macrollei, també li donarà l'estabilitat a l'Infodona, a les transferències que hem fet de competències concretes als ajuntaments.

Però en això té raó, hem de treballar la normativa.
Però havíem de començar a Alacant a fer este canvi per què?
Perquè la comanda de gestió que vosté encomanaren s'acabava i havíem de complir la legalitat.

Jo crec que he contestat a quasi tot.
En tot cas, com queda algun minut més, moltes gràcies, seguirem després.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora vicepresidenta.

Per a continuar el debat, per part.
.
.
, sí un moment senyora Quiñonero.
Per part del Grup Parlamentari Podemos-Podem demana la paraula la senyora Llum Quiñonero per un temps de cinc minuts.

La senyora Quiñonero Hernández:

Bueno, será menos.
Solamente quería acompañar a las palabras de la vicepresidenta en el sentido de ese titular que acaba de dar.
Merece la pena cumplir la ley de igualdad, cumplir la ley contra la violencia de género y merece la pena -si hay que elegir- incumplir la ley de estabilidad presupuestaria.
Así que como ante esa situación política en la que estamos pues hay que plantear también el asunto económico y político a esas bandas.

Me gustaría preguntar sobre un asunto que no aparece en el desarrollo del presupuesto y que tiene que ver con la dotación presupuestaria de lo que es aún el proyecto de ley y que pasará pronto y debatiremos en Les Corts de la nueva ley de identidad de género.
¿Cómo va a ser que no tiene un contenido presupuestario en los presupuestos y qué va a pasar?
Quiero decir, si se va a contemplar y se va a poder desarrollar tanto el presupuesto para su desarrollo y su aplicación.

Gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Quiñonero.
Ah!
Compartint el temps amb la senyora Meco.

La senyora Meco Tébar:

Moltes gràcies, president.

Quería recordar algunas preguntas que se han quedado en el tintero seguramente por esa… Una tenía que ver con las prestaciones económicas individualizadas, las ayudas para la eliminación de las barreras arquitectónicas que había una reducción presupuestaria.
Queríamos saber a qué es debido el motivo.
Y la otra tenía que ver con el apartado de financiación de operaciones corrientes y las operaciones de capital que habían sufrido incrementos y no sabíamos bien a qué era debido.

Y bueno, celebrar efectivamente, como dice mi compañera, el titular de estar por la defensa de los derechos y no por el cumplimiento siempre del pago de una deuda que nos condena particularmente a esta comunidad.
Esperamos que en ese momento de repliegue de filas, que en ese momento de marcar el pulso, el Partido Socialista esté a la altura.

Muchas gracias.

El senyor García Salvador:

Simplement volia comentar que ara serà moment de vore esta compareixença amb tranquil·litat en casa, per vore totes les dades que s'han anat aportant i estudiar-ho amb calma.
Ve el moment de les esmenes que és on n'hi haurà que actuar.
Però mire, jo el que sí que li asseguro és que jo a títol personal, ni el meu partit té cap interès -ja li ho vaig el primer dia que mos vam conéixer- que açò no funcione.
Volem que funcione i nosaltres farem de la nostra part el que siga possible.

Però sí que és cert, no s'ha d'ignorar que en el carrer eixa contestació pel tema del funcionament de la dependència encara està, no s'ha diluït.
Va estar més tranquil·la, s'han fet coses bé, però torna a haver-hi eixa contestació en el carrer.
Per exemple, els afectats de dany cerebral que després són persones dependents a Castelló, així ho diuen, Â«largos plazos para acceder a los temes de dependenciaÂ».

Eixos tres anys que diuen vostés ara que en el 2018 se van a resoldre expedients del 2016, bé, però diu, Â«la dependència dice «basta ya«Â» i creuen excessius eixos tres anys: Â«Los dependientes ven excesivo el plazo de tres años.
Â» Tretze mil dependents de la comunitat sense ajudes.
Bé, en fi.
Això està en el carrer i són les persones, no sóc jo el que ha d'estar tranquil, són elles les que han d'estar tranquil·les.
I nosaltres farem el possible perquè això siga així.

I després el tema de les xifres de dependència, sí que és de veres que algun dia això ho haurem d'agarrar amb calma perquè en premsa també les coses no quadren.
Els de l'Imserso diuen que la direcció general envia les dades ací, que les dades són les que diuen vostés.
Si eixos són els expedients que se resolen, doncs ens estan pagant el que deurien i no haurien de pagar més.
És que jo la veritat és que no ho entenc.
Això s'ha agarrar un dia amb calma i explicar-nos a vore què està passant de veritat en esta guerra de xifres en el tema de la dependència.

Per això dic ara és moment de tornar a revisar esta compareixença i posar a treballar ja en el tema de les esmenes allò que pensem que no s'està fent bé.

Gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor García.

Per part del Grup Parlamentari Popular i per un temps de cinc minuts té la paraula la il·lustre diputada senyora María José Catalá.

La senyora Catalá Verdet:

Moltes gràcies.

Señora vicepresidenta, yo no dudo de los funcionarios, pero tampoco dudo de los datos del Imserso porque además los colocan ustedes, o sea, ustedes ponen esos datos en el sistema, introducen los datos en el sistema.

30 de septiembre de 2015, personas beneficiarias con prestaciones Comunidad Valenciana: 40.
350.

30 de septiembre de 2016, personas beneficiarias: 48.
283.
Si es una cosa de sumas y restas.

Y esto, esto es el Imserso, y ustedes introducen los datos en el Imserso a través de un convenio de colaboración.

Por tanto, mire, yo no sé lo que le aportan a usted, yo digo lo que está publicado pero a la vista de cualquier ciudadano y siga esta comparecencia, ¡cualquiera!
, cualquiera tiene estos datos.

Además, le diré una cosa, no me ha contestado usted, y es que me parecen fenomenal los créditos ampliables pero, claro, cuando usted decía aquello de que eran grandes mentiras o que el presupuesto no era ficticio, ¿no?
, es decir, ¡oiga!
, perdone, ¡más ficticio que su presupuesto del año pasado!
Pero si usted debe 443 millones de euros de ¡1.
000!
, si el 43,6% de su presupuesto ¡no se ha pagado!
, es decir, si está pendiente de pago en ordenación y prestaciones de la dependencia ¡el 38,66%!

Es decir, ¡oiga!
, pero, ¡vamos a ver!
, ¿cómo vamos a hablar de créditos ampliables que después si hace falta más dinero los…?
¡Pero si a ustedes a final de año todavía les queda por pagar el 38,66% de la dependencia!

Pero es que, además, no es solo es eso, es que además ustedes recortan el plan de ajuste, incluso en esas partidas que ustedes llaman créditos ampliables.

Mire, a la dependencia, 640.
000 euros y 1,4 millones de euros de gasto corriente, además de la gestión de centros de mayores, a menores, bonos respiro, reformas de centros de tercera edad, es decir, estos son los recortes en el plan de ajuste.
¡Oiga!
, mire, o sea, no nos hablen de créditos ampliables.

Primero, el presupuesto no se cumple; a fecha de hoy del año pasado se deben 400 millones de euros de 1.
000; segundo, créditos ampliables, pero ¡si ustedes recortan!
, ¡si ustedes recortan a mitad de año!
, ¡qué créditos ampliables!
Si esto no es verdad, es que no es verdad, señora Oltra, no es verdad.

Ni son verdad los datos de la dependencia, ni es verdad, ¡ni mucho menos!
, que usted vaya a ampliar ese crédito porque a la vista está de los hechos, no cumple el presupuesto, ¡no lo cumple!
, ¡no lo cumple!
, y tampoco es verdad que los ayuntamientos vayan a tener.
.
.
No, mire, le estoy hablando de un marco estable de financiación, no podemos pasarles competencias graciablemente en función de cada año sobre la subvención que les vamos a dar.

¡Oiga!
, no, es que les estamos pasando la valoración de la dependencia, la renta garantizada de ciudadanía que, por cierto, ya nos explicarán ustedes el lío que van a montar entre la ley de emergencia ciudadana, la ley de servicios sociales y la ley de renta garantizada de ciudadanía.
Aquí va a ver un follón de leyes que yo creo que esto en lugar de agilizar trámites y demás lo que vamos a encontrar es que una persona con necesidades no va a saber a qué ley tiene que acudir.

Pero es que, además, si en esta comisión hiciéramos la prueba del bolígrafo, ¡oiga!
, es que yo, de verdad.

La señora Andrés ha cogido pues una ficha cualquiera, no sé cuál ha cogido pero hay una ficha, una ficha que está muy clarita, que pone Â«240 millones de euros.
DependenciaÂ» y, luego, pone abajo Â«Financiación.
Imserso, 87.
Â» ¡Oiga!
, usted me coge otra y me dice 11.
(Veus) ¡Ah!
, claro, ¡muy bien!
, mire, yo le puedo coger cualquiera del presupuesto pero, ¡oiga!
, los datos son los datos.

¡Claro!
, la señora Oltra, luego me habla, además, de que, claro, no solo son las ayudas directas, sino que además de las ayudas directas son muchísimas otras cosas.
¡Oiga!
, pues hable también de lo que recibe la Comunidad Valenciana por la LOFCA, que no es finalista pero que también va dirigido en parte a la dependencia, porque en el año 2015 se recibieron en esta comunidad 255 millones de euros entre las ayudas directas a la dependencia más lo correspondiente a la LOFCA.

Hablemos de todo, hablemos de todo, no hablemos de.
.
.
Gestión directa, sí, ¡claro!
, el mínimo.
La LOFCA, ¿por qué no habla usted también de la LOFCA?
255 millones de euros en el año 2015 y, evidentemente, en el año 2016 todavía no se ha liquidado pero será más de lo que llega del estado para la dependencia.

Si estamos todos de acuerdo que ese dinero tiene que ir también a un fondo finalista, si estamos todos de acuerdo.
Pero, ¡oiga!
, no engañen con los datos, es que esto es engañar con los datos.

¡Claro!
, la señora Andrés me coge una ficha, Â«no, mire, en esta ayuda ponen 11 millonesÂ».
¡Oiga!
, claro, ¡qué lista!
Coja los 240, coja la ficha, la FP7 del 3.
1.
3 relativa a gestión de la dependencia, y ¿qué pone?
240.
Y ¿qué pone del Imserso?
87.
Y ¿cuál es la otra parte?
87, es decir 50 y 50, estado y Generalitat.
Y ¿cuál es la aportación no vinculada?
Unos 60 millones de euros que aporta la Comunidad Valenciana y que quiere que el estado pague la otra mitad, pero no está regulado en el marco de la dependencia.
Vale, bueno, bien, pidamos.
Pero, mire, hagamos un ejemplo.

Ustedes están pasando todo la gestión a los ayuntamientos, les dan una subvención que cada año será la que ustedes decidan.
¡Claro!
, imagínese que los ayuntamientos cogen y dicen, Â«no, mire, yo en presupuesto no voy a poner para la dependencia, para la gestión de la dependencia esto, lo que me da La Generalitat, voy a poner más en mi presupuesto porque, claro, yo, esto, es lo que me debe La GeneralitatÂ», que es lo que ustedes hacen con el estado.
Imagínese que todos los ayuntamientos cogen toda la gestión y dicen, Â«no, la subvención de La Generalitat no, es más lo que yo necesitoÂ», y hacen todos sus presupuestos así.
¡Oiga!
, aquí quebramos el sistema en esta comunidad.

No, mire, es que no es una cuestión de no estar de acuerdo, es una cuestión de no mentir en los datos.
No, ni se miente en los datos de la dependencia porque los datos son oficiales, ¡oiga!
, oficiales, pero más oficiales imposible, si es que los pueden mirar ustedes ahora mismo, ni se puede mentir en las fichas que tenemos todos del presupuesto, ¿o es que cada uno tenemos un presupuesto?
No, ¡oiga!
, no, mire, no, no mintamos, ¿no?

Ni se puede pasar el balón de la dependencia y de los servicios sociales, todo a los ayuntamientos sin darles un duro que, ¡claro!
, 40 millones este año, ¿y el año que viene?
, ¿y el otro?
, ¿y el otro?
, ¿y el otro?
¿Y cómo contratan a las personas?
¡Temporales!
, porque el año que viene ya veremos.
Y esas personas encima son las de Infodona -que dice usted-.
¡Oiga!
, ¿usted sabe que hasta el año 2003 Infodona lo gestionaba la Cruz Roja, que usted habla de mercantilización?

El senyor president:

Senyora Catalá, per favor, vaja acabant.

La senyora Catalá Verdet:

Es que, mire, de verdad, señora Oltra, con seriedad -ya sabe-, con el mayor respeto y todo el respeto que le tengo, no se puede venir aquí a decir cosas que no son.
No, mire, la dependencia, los datos son los que son, la ejecución de su presupuesto es la que es.

Y por tanto, mire, le pedimos, además que cumpla una resolución, que además está aprobada por todos y usted que es tan partidaria de hacer caso a esta cámara, usted, aquí, en esta propuesta de resolución dice que Â«Les Corts insten al Consell a que en el 2016 se ejecute todos los compromisos vinculados al área socialÂ».

El senyor president:

Senyora Catalá, per favor, faja cas a esta presidència.

La senyora Catalá Verdet:

¿Se van a ejecutar?

Gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies.

Per part del Grup Parlamentari Compromís, entenc que va a fer ús.

La senyora Álvaro Cerezo:

Sí, sí, li he demanat la paraula.

Gràcies, president.

El senyor president:

Senyora Álvaro, per un temps de cinc minuts.

La senyora Álvaro Cerezo:

Gràcies, senyor president.

Cada dia, La Generalitat invertix 32,8 milions d'euros en despesa social -com bé apuntava la senyora Andrés abans-, en polítiques socials, en igualtat, en ocupació, en sanitat, en educació.
En 2015, abans de l'entrada del govern del botànic eren 28 milions, i vostés saben que això era simplement sobre el paper perquè a les persones això no els arribava.

Fins ara, i m'he esperat fins al final, hem sentit parlar d'ingressos ficticis, de desequilibris, de dades, de lleis, de retallades, de polígrafs i, fins i tot, he sentit dir Â«el estado está cumpliendoÂ» per part dels que sempre diuen tenir la raó i que la resta doncs menteixen, però no se'ls he escoltat res de violència masclista, ni d'increment en partides per a la inserció sociolaboral, ni de major finançament als SEAFI, ni de millora evident de l'acolliment amb ajudes inembargables, ni del concert social amb les entitats del tercer sector, ni de l'atenció a les persones emigrades, i molt menys de l'Ivaj, al qual, com ja n'hi ha qui no pot influir doncs oblida, grans oblidats que ara tenen una perspectiva de millora tal com s'està consolidant dia a dia i s'evidencia amb l'acció del govern dia a dia.

Agrair a la senyora Oltra eixe aclariment sincer i plausible respecte a les partides ampliables.

De fet -com ací s'ha dit-, al 2016 partíem d'un pressupost que va ser ampliat amb modificacions pressupostàries -sí, s'ha dit- i, per tant, millorat.
Evidentment, ¡com no!
, cap dubte que si en algun moment cal aportar més gràcies a haver previst eixes partides com a ampliables es podrà fer.

Per això, els deia al començament que, tal volta, la millor notícia d'este pressupost era eixa, l'ampliació dels drets, poder créixer per a donar cobertura als problemes de la ciutadania.

I una cosa tan evident, una cosa tan simple, doncs els valencians, les valencianes, el Col·legi de Treballadors Socials, l'Associació de Gerents de Serveis Socials, totes i tots hem hagut d'esperar que arribara el govern del botànic per a fer partides ampliables i dret on abans n'hi havia assistencialisme.

Ja ho ha sentit vosté, Â«el estado está cumpliendoÂ».
I amb això, si vol, anem cap al senyor Montoro i li exigim el que toca perquè, òbviament, si el estado estuviera cumpliendo -com tocaria- doncs no estaríem parlant de llistes d'espera ni d'infrafinançaments.

La dependència és la que és i desgraciadament ahí és on hem de centrar tots els esforços gràcies a la ruïna en diferit que hem heretat d'antics governs i d'aquells que diuen que Â«el estado hoy está cumpliendo con los valencianos y valencianasÂ».

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Álvaro.

Per part del Grup Parlamentari Socialista i per un temps de cinc minuts, té la paraula la il·lustre diputada senyora Andrés.

La senyora Andrés Sanchis:

Gracias, president.

Mire, decir que venimos aquí y que mentimos algunos pues, yo qué sé, eso de la superioridad moral, técnica y de acierto de algunas diputadas que hay en esta comisión a mí me sorprenden.

Yo no saco fichas, yo saco un programa presupuestario, que se supone que todas las diputadas que estamos hoy interviniendo debemos de conocer y estudiar con suficiente profundidad como para no decir tonterías.

Y en ese programa, que se llama Gestión de centros de personas mayores, 331.
60, que no es una ficha, sino que son muchas, queda recogida claramente en la ficha FP3, eso sí que es una ficha, en la que dice, Â«plan de acción a favor de las personas en situación de dependencia, 3 millones; plan de acción en situación de la persona de dependencia, 1,5 millones; y plan de acción a favor de las personas en situación de dependencia, 6.
583.
000,18 céntimosÂ», lo suma todo esto y dan 11 millones de euros.
Y aquí estamos hablando de un programa con un presupuesto inicial de 278 millones de euros.

Y yo he sido rigurosa y solamente he cogido aquellas partidas presupuestarias que afectan a la gestión de centros de menores, y lo he puesto como un ejemplo.

Entonces, de verdad, yo aquí no estoy para perder el tiempo y enseñarle a usted.
Lo que tiene que hacer es ser suficientemente rigurosa y antes de descalificar a personas que estamos interviniendo aquí, hacemos.

En cualquier caso, otro programa presupuestario, el de dependencia, efectivamente establece que hay 247 millones para la dependencia, y del Imserso, igual que se habla aquí, porque eso del Plan de acción para la dependencia es del Imserso, se habla de una aportación de 87 millones.
O a mí me fallan mucho los cálculos o no hemos estudiado las mismas matemáticas, porque 87 millones del Imserso no es el 50% de 250 millones, en cualquier caso estaríamos hablando de un tercio, todavía les queda mucho por lograr.

Y yo en ese dato no me he metido, pero no diga usted que 87 aporta el Imserso y 87 La Generalitat porque si suman los dos verá que no dan 250.
(Veus)

De todas maneras (veus), estoy en mi turno de intervención, yo creo que usted tiene que respetar como yo le he respetado, creo que hay que acabar esto en positivo, y en positivo es diciendo que afortunadamente existen acciones muy importantes en este presupuesto como, por ejemplo -hemos mencionado ya algunos pero me gustaría mencionar alguno más-, si aquello que va en redundancia de todos los programas de acción comunitaria que son para las personas que tienen dificultades de inserción con un incremento de un 108% o, como podríamos decir, determinados programas para la infancia o la adolescencia que también se incrementan de una forma muy notable sin entrar a todos los programas dirigidos a la juventud, ya que el presupuesto del Instituto Valenciano de la Juventud se incrementa un 10%.

Miren, yo creo que mi grupo quiere trasladar una cuestión fundamental, y es la siguiente.
Tenemos un nivel de pobreza muy importante en esta comunidad y entre todos tenemos que hacer los esfuerzos necesarios para que eso disminuya; tenemos un nivel de familias que están pasando por una situación difícil y tenemos que contribuir, no solamente la conselleria, o la vicepresidenta y la Conselleria de Políticas Inclusivas y de Igualdad, sino que se tiene que hacer un esfuerzo de coordinación conjunto entre muchas consellerias para que esto salga bien.

Y no me gustaría que se pusiera en duda en ningún caso cuál va a ser el camino a seguir y la tendencia ideológica del Partido Socialista a este respecto.
Yo creo que ha quedado demostrado desde hace mucho tiempo, más allá de situaciones difíciles que se tengan que afrontar en un momento determinado.

El Partido Socialista no ha cuestionado determinadas abstenciones en esta cámara porque pensábamos que los grupos políticos actúan por convicción y muchas veces, también, por respeto.

Y a este respecto quisiera decirle, para que no quede ninguna duda, que hablando de pobreza, cuando en el año 2006 se hablaba que el número de mayores que estaban en riesgo de pobreza era el 31%, una cifra muy elevada, y hoy, el número de mayores, o el porcentaje de mayores que está en riesgo de pobreza, mayores de 65 años, es del 13%, es decir, se ha reducido casi en veinte puntos, es gracias al impulso de políticas sociales del Partido Socialista, de un gobierno socialista que aprobó leyes como la de la dependencia en el año 2007 y también se preocupó por incrementar las pensiones mínimas en 257 euros al mes durante el periodo 2004-2011 de gobierno socialista.

Gracias a eso, hoy tenemos una sociedad en la que afortunadamente nuestros mayores no tienen esa grave dificultad que tenían en el año 2006.
Y en esa línea puedo garantizarle que va a continuar el Partido Socialista.

El grupo socialista aquí y en el parlamento de España hará todo lo que esté en su mano para lograr que la financiación que llegue a esta comunidad autónoma sea la adecuada para cubrir todas las necesidades sociales en esta población.

Pero quiero insistir que el consejo territorial está integrado por diecisiete comunidades autónomas y, por lo tanto, ese esfuerzo necesariamente tendrá que ir acompañado de otros partidos políticos para que la Comunidad Valenciana reciba la financiación y reciba las prestaciones que necesita para atender a aquellos que más lo necesitan.

Gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Andrés.

I ara sí, ja per a acabar, senyora vicepresidenta, i per temps de cinc minuts, té la paraula.

La senyora consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives:

Gràcies.

Per a acabar i espere que no acabar amb la seua paciència.

El senyor president:

No, en absolut.

La senyora consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives:

Dos dades que s'havien quedat abans per contestar.
Una, la de les barreres arquitectòniques, té la mateixa dotació que l'any passat, 240.
000 euros, la d'eliminació.
Si no.
.
.
, en tot cas, és la informació que jo tinc.

I allò de las Hermanitas de Ancianos Desamparados, que se m'ha quedat abans també en el tinter.
Mire, era l'única línia nominativa que quedava en esta conselleria i van a concórrer en concurrència competitiva com totes les altres.
És més, hui estan reunides amb la directora general, i estan encantades, senyora Catalá, no tinga.
.
.
, sí, no tinga vosté.
.
.

I, miren, l'altre dia, presentant el projecte Â«Queda't a propÂ» de la reordenació del sector residencial, me convidaren perquè anara allí a vore'ls a Santa Mónica.
O siga, que.
.
.
, no se preocupe.

Van a entrar per on entren totes les entitats, per concurrència competitiva, transparència, igualtat d'oportunitats.
.
.
Eixes coses que hem hagut de posar en marxa nosaltres, perquè el seu govern fea les coses d'altra manera, per ser.
.
.
, per ser amable.

Dit açò, amablement, no se torne a atrevir a dir-me que vinc ací a mentir.
(Veus) No se torne a atrevir a dir-me que jo vinc ací a mentir.

Jo me puc enganyar, senyora Catalá.
Me puc enganyar.
I li puc donar a vosté una xifra o una dada que no siga correcta.
O me puc enganyar, o pecar d'optimisme i fixar un objectiu que després.
.
.
, com li he dit, en els 22.
000 expedients, mire, no arribarem enguany, però sí que, amb el ritme que portem, el tapó el desfarem en tres anys.
Però jo no mentisc, senyora Catalá.
Això caracteritzava als governs que han presidit este govern.

Tan sincera he segut, que li he explicat allò dels crèdits ampliables i per què eixes partides estan al ras.
Si en mi sempre va a trobar franquesa.
Me puc enganyar.
L'any passat me vaig enganyar amb els inspectors per a complir la llei, i enguany ho he corregit.
¿Sap vosté?
Que no, que no som iguals.
Aleshores, això de Â«cree el ladrón que todo es de su condiciónÂ» no m'ho aplique a mi, senyora Catalá.

Per exemple, quan vosté fa trampes en el tema d'Infodona i me diu: Â«Fins al 2013 ho portava Creu Roja.
Â» Efectivament, senyora Catalá, fins al 2013.
I, ¿en el 2015?
¿Qui ho portava quan nosaltres aplegàrem?
(Veus) No, no, però fa trampes, ¿eh?
, vosté fa trampes.
Deixe'm acabar, per favor, que jo també l'he escoltada a vosté i també.
.
.
, costa, costa.
Vosté, ara, aguante's un poquet.

Vostés privatitzaren.
.
.
, el govern on vosté estava privatitzà eixe servei, mercantilitzà eixe servei.
Perquè, efectivament, havia segut Creu Roja, que no és el mateix, ¿eh?
Perquè les entitats sense ànim de lucre representen l'interés col·lectiu.
No l'interés empresarial del benefici, que representa una empresa legítimament, ¿eh?
Per tant, vosté me diu, Â«fins al 2013 ho portava Creu RojaÂ», i ho deixa aixina caure.
Però és que ara ja no ho porta, perquè vostés ho privatitzaren.
I nosaltres ho anem a dur a l'àmbit públic, que és on ha d'estar.
Això.
.
.
, això sí que és fer trampes.

Els números.
Mire, senyora Catalá, per a la seua informació: els números de l'Imserso no són oficials.
¿Per què?
Vaig a dir-li -ja que vosté no s'ho ha estudiat, que jo li recomane que seguisca el consell de la senyora Andrés- per què.
Perquè les dades de l'Imserso sobre dependència, ¿on se certifiquen, senyora Catalá?
En el consell territorial.
I, ¿per què no se convoca el consell territorial?
Perquè el Govern d'Espanya sap que eixes xifres no se van a certificar, ni per esta comunitat, ni per ninguna altra.

Açò que jo li he dit és un certificat.
¿Vosté veu ahí?
Certifica un funcionari públic de la Generalitat valenciana.
No un director general, no un secretari autonòmic, no esta vicepresidenta.
Un funcionari.
Subdirector general d'Envelliment Actiu i Autonomia Personal certifica els números de la dependència.
Açò és un document públic.
Supose que vosté no està acusant un funcionari públic de La Generalitat de mentir o de falsedat en un document.
.
.
, d'esta categoria, ¿val?
Supose que no.

I, després, en el tema de la normativa.
Ja li ho he dit i li ho he reconegut, hem de millorar la normativa i estem treballant en això.
I mos està duent més temps del que desitjaríem per uns canvis normatius que féu el seu govern de la llei para lo que me queda de estar en el convento.
Vostés ja sabien que no anaven a governar i varen dir: Â«Vos anem a apanyar.
Â» I efectivament, i pagàrem la novetat.
Ara estem.
.
.
, ara estem, precisament en la llei d'acompanyament, corregint alguns d'eixos regalets enverinats que vostés ens deixaren.

I diu: Â«Una persona amb necessitats no sabrà a quina llei acudir.
Â» No, senyora Catalá.
Una persona amb necessitats acudirà als seus servicis socials de base.
Eixos que vostés volien desmantellar.
Perquè una persona amb necessitats o sense necessitats no necessita acudir a ninguna llei.
Ha d'anar als seus serveis social de base i que allí li solucionen el problema.
Eixos que vostés durant anys han maltractat, han menyspreat.
Desviaren la dependència perquè no se fiaven dels serveis socials de base i la privatitzaren en Avapsa per a ficar allí tot el que vostés volgueren ficar, i maltractaren un sistema que, any rere any, mos ha posat a la cua en el tema de la dependència.

I sí, senyor García, tenen raó les plataformes de la dependència i tenen raó les persones en situació de dependència.
Clar que la tenen!
Clar que és excessiu que estiguen tres anys esperant!
Clar que ho és, senyor García!
Però a mi, amb la cartera, no me donaren una vareta màgica.
La primera que se desespera amb açò sóc jo.
Perquè a la que li lleva per la nit la son açò és a mi.

Però ahí estem, 17.
905 persones que quan aplegàrem al govern no estaven en el sistema de dependència, i ara estan.
I això és el que quiebra el sistema.
Vosté diu: Â«Quebramos el sistema.
Â» No, senyora Catalá, el que quiebra el sistema és tindre 45.
000 persones en llista d'espera; el que quiebra el sistema és tindre 20.
000 persones en llista d'espera de renda garantida; el que quiebra el sistema és la indolència en la gent més vulnerable d'este país, que ara està trobant respostes.
¿Que haurien de ser més ràpides?
Segurament, sí.
Però amb el que tenim, estem fent un esforç titànic.
Sí, senyora Catalá, un esforç titànic, perquè el que vostés ens deixaren només es pot arreglar amb un esforç titànic.

Moltes gràcies, senyoria.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora vicepresidenta.

Amb açò, acabem esta primera compareixença.

Anem a suspendre la sessió durant cinc minuts i la reprendrem immediatament amb la consellera de justícia.

(Se suspén la reunió durant uns minuts)

El senyor president:

Anem a reprendre estes compareixences, i ho anem a fer amb la consellera de Justícia, Administració Pública, Reformes Democràtiques i Llibertats Públiques, no sense abans demanar-li disculpes per la demora que hem tingut en l'anterior intervenció i que ha sigut en gran part degut a una pausa que hem hagut de fer en la tramitació d'esta.

Compareixença de la consellera de Justícia, Administració Pública, Reformes Democràtiques i Llibertats Públiques, senyora Gabriela Bravo Sanestanislao, per a informar sobre el Projecte de llei de pressupostos de La Generalitat per a l'exercici 2017 pel que fa a la seua conselleria

El senyor president:

I ja, sense més dilacions, té la paraula la senyora consellera.
Donar-li les gràcies per la seua compareixença i té un temps de trenta minuts.

La senyora consellera de Justícia, Administració Pública, Reformes Democràtiques i Llibertats Públiques:

Gracias, presidente.

Señorías, buenos días a todos y a todas.

Señor presidente.

Señorías.

Comparezco ante esta Comisión de Economía, Presupuestos y Hacienda para exponerles las principales líneas presupuestarias de la Conselleria de Justicia, Administración Pública, Reformas Democráticas y Libertades Públicas para 2017, que son, como ustedes podrán comprobar, las que aparecen recogidas en la sección 07 del Proyecto de ley de presupuestos de La Generalitat.

Dichos presupuestos son el marco global en el que nos movemos las distintas consellerias y reflejan el compromiso de este Consell con las políticas sociales necesarias para la recuperación de la ciudadanía, para acabar con la exclusión social y las desigualdades.

Para ello, priorizan dos ejes fundamentales: la atención a los ciudadanos como protagonistas de la vida democrática y la apuesta por un nuevo modelo productivo que genere riqueza no solo para unos cuantos, sino para toda la sociedad valenciana.
Esta premisa marca también los presupuestos de la Conselleria de Justicia, Administración Pública, Reformas Democráticas y Libertades Públicas.

La recuperación de los derechos sociales y la superación de la crisis económica requiere de un sistema judicial eficaz y eficiente; y las líneas presupuestarias que voy a presentarles nos permiten colaborar en la consecución de este objetivo dentro del ámbito de nuestras competencias.

En primer lugar, he de reconocerles que hubiera preferido disponer de un presupuesto superior, con un porcentaje de incremento más elevado al conseguido, que es concretamente de un 6% respecto del presupuesto de 2016.
Sin embargo, estas cifras hay que analizarlas dentro del contexto de crisis económica e infrafinanciación que sufre la Comunitat Valenciana, factor que nos impide crecer más rápido de lo que todos desearíamos.

Además, el proyecto de la Conselleria de Justicia, Administración Pública, Reformas Democráticas y Libertades Públicas es un proyecto de legislatura, es un proyecto a cuatro años.
Por eso quiero destacar un dato importante.
Sumando el actual incremento al experimentado en 2016, el resultado acumulado es un incremento del 12,34%.
Ese porcentaje refleja sin duda un radical cambio de actitud respecto del antiguo Consell hacia las áreas de gestión que son competencia de la conselleria que dirijo.

El presupuesto que hoy les presento nos permitirá mejorar en 2017 el nivel de los recursos que la Comunitat Valenciana pone a disposición de la administración de justicia.
También podremos mantener el proceso de cambio y modernización de la administración de La Generalitat.
Es, como todos ustedes saben, consustancial al proyecto político del botànic una administración formada, fuerte, transparente y despolitizada.

Necesitaríamos más, no lo oculto, pero estoy segura que al término de la legislatura habremos cumplido con nuestros compromisos: por un lado, convertir a la justicia en una de las prioridades de la agenda política de esta comunitat; por otro, dotar a La Generalitat de una administración que responda a las necesidades reales de la ciudadanía.
Son ambos elementos esenciales para construir un modelo distinto de cohesión social y desarrollo económico que mejore la calidad de nuestra democracia.

Para presentarles las principales partidas presupuestarias previstas para 2017, empezaré por la Dirección General de Función Pública, responsable del cambio de paradigma en la administración, al que ya me he referido.
Ésta área dispondrá de un total de 6.
731.
330 euros, un 4,5% más que en 2016, para sus dos programas: el 121.
30, formación y estudios, y el 121.
40, función pública.

En nuestro proyecto la política de formación juega un papel estratégico.
Por ese motivo, el primero de estos dos programas, formación y estudios, crece un 9,57%, en particular su capítulo II, cuyas cuantías se invierten directamente en áreas formativas, pasa de 240.
000 euros a 400.
000, un 66,7% superior a la cantidad consignada para 2016.
Este incremento se traducirá en más y mejores cursos de formación, dentro de una potente oferta formativa en la que se está trabajando ya para el 2017.

Esta subida está acompañada de un profundo cambio respecto al enfoque tradicional de la actividad formativa.
El nuevo modelo formativo en el que trabaja el Instituto Valenciano de Administración Pública pretende garantizar que los empleados públicos sean capaces de asumir con éxito los nuevos retos derivados de la transparencia en su actividad, de la participación y de la rendición de cuentas en un entorno social y tecnológico caracterizado por una administración abierta a la ciudadanía.

Este nuevo modelo debe además asegurar la retención del conocimiento necesario para la prestación eficaz de los servicios públicos, posibilitar la adquisición de competencias que permitan la polivalencia y la capacitación digital y capacitar y socializar el nuevo talento mediante el impulso de formación inicial y selectiva.

El segundo de los programas de esta dirección general es el 121.
40, función pública, que aumenta un 2,11%, para dar cumplimiento a los compromisos de gobierno alcanzados con los agentes sociales en el acuerdo de legislatura firmado el pasado 2 de junio, y que marca la hoja de ruta de este proceso de cambio.

Gracias al trabajo realizado en 2016 hemos asegurado las bases del proceso mediante un diagnóstico previo de la situación de la administración autonómica para, a través de la recuperación del diálogo social, abordar los cambios necesarios en la normativa de función pública.
Ahora estamos en condiciones de hacer realidad en 2017 muchos de los compromisos adquiridos este año.

Señorías, quiero recordarles que este presupuesto prevé que a partir de 1 de enero de 2017 el personal funcionario percibirá el cien por cien correspondiente a la carrera profesional.
Asimismo, una vez aprobado el nuevo decreto de selección, provisión y movilidad de puestos de trabajo, así como también la oferta pública de empleo, se convocarán los correspondientes concursos y procedimientos de selección con el objetivo de reducir la tasa de interinidad y provisionalidad en el empleo público.

Asimismo, quiero anunciarles que en 2017 remitiremos a las Cortes el anteproyecto de Ley de función pública valenciana, en el que se está ya trabajando, que además irá acompañado del Plan de igualdad de mujeres y hombres en la función pública valenciana y del Plan estratégico de recursos humanos, necesario para definir la hoja de ruta, no solo de las ofertas públicas de empleo, sino también de los planes de consolidación que queremos poner en marcha.

En definitiva, 2017 va a ser un año clave para la función pública valenciana.

Por lo que se refiere a la Dirección General de Reformas Democráticas, disponemos de los programas presupuestarios: 112.
70, reformas democráticas; y 462.
60, procesos electorales y consultas populares, con una dotación global de 3.
343.
940 euros.

El primero de ellos recibe 1.
561.
940 euros e incrementa su presupuesto en un 69,3% respecto de 2016, concretamente en 639.
370 euros.
Y ello por tres motivos: en primer lugar, por la puesta en marcha de las actuaciones contempladas en el anteproyecto de ley de memoria democrática y para la convivencia de la Comunitat Valenciana, que en breve será elevado al Consell para su aprobación, si procede, y continuar después con su tramitación.
Parece razonable esperar que su aprobación definitiva se produzca en el último trimestre de 2017, lo que supondrá la puesta en marcha del Instituto Valenciano de Memoria Democrática.
Este órgano debe de contar con una partida inicial de 224.
000 euros para poder hacer frente al acondicionamiento del espacio físico que ocupará, su equipamiento inmobiliario, así como los gastos de personal imprescindibles para comenzar a llevar a cabo las funciones que a este instituto se le encomiendan.

En segundo lugar, el programa presupuestario Â«reformas democráticasÂ» crece para dar una adecuada respuesta al gran interés demostrado por ayuntamientos, mancomunidades, universidades y entidades sin ánimo de lucro por las subvenciones ofertadas durante 2016, cuyas dotaciones han resultado insuficientes para atender las iniciativas de difusión de los derechos humanos, memoria histórica y democrática y procesos electorales.

Ésta es la explicación del incremento de un 220% del importe de las ayudas ofrecidas en concurrencia competitiva, que crece hasta los 480.
000 euros.
Esta cifra triplica la dotación de 2016, porque sus 160.
000 euros han sido insuficientes para atender al elevado número de solicitudes recibidas este año.

Hemos agotado todos los fondos habilitados para subvencionar tanto a universidades, entidades, asociaciones, ayuntamientos, mancomunidades.
Muchas entidades locales no han podido beneficiarse de las ayudas, aunque su proyecto recibiera una buena puntuación en la comisión evaluadora.

Relacionado con lo anterior, quiero informarles que hemos decidido articular en el territorio de la comunitat la investigación y la difusión en esta materia con la creación de la cátedra interuniversitaria de memoria democrática, integrada por la Universitat de València, Universitat d'Alacant i la Universitat de Jaume I de Castelló, a la que está previsto destinar 60.
000 euros, también con cargo al capítulo IV.

El programa presupuestario 112.
70 crece también para dar continuidad a las actividades de promoción e investigación, propuestas de mejora y divulgación, iniciadas este año en el marco del foro de debate para la mejora de la justicia y el foro de debate sobre derechos y libertades y reformas democráticas, así como para el desarrollo de la revista digital Drets, por poner tres ejemplos.

Como ya tuve ocasión de informar a esta cámara, el foro de debate para la mejora de la justicia nació con el propósito de implicar a todos los agentes jurídicos y sociales en la búsqueda de soluciones para los problemas que afectan a la administración de justicia.

Al iniciar su andadura, en diciembre de 2015, creó dos observatorios: uno relativo a justicia gratuita y otro sobre entorno digital de la justicia, que en breve van a presentar sus informes.

Este foro, además, creará en 2017 nuevos observatorios para abordar, entre otras materias, la mediación o la flexibilidad y cercanía de la ciudadanía a la administración de justicia.
Es un tema que sé y me consta que nos preocupa a muchos.

El segundo foro que les he mencionado, el debate sobre derechos, libertades y reformas democráticas, se constituirá a finales de año o ya a principios de 2017.
Se organizará también en observatorios o grupos de trabajo que propondrán a la administración valenciana cuantas mejoras consideren necesarias introducir para que las políticas públicas verdaderamente defiendan y protejan los derechos y las libertades de los ciudadanos.

En este sentido, será parte de su cometido el desarrollo de protocolos relacionados con la seguridad, con los derechos o lo que fijen también pautas de actuación en caso de conflictos culturales.

Respecto a la revista Drets, que, como les he dicho, es una revista digital, Revista Valenciana de Reformes Democràtiques, disponible en formato electrónico, comenzó su andadura este año con la publicación del informe del observatorio sobre la modificación de la normativa electoral valenciana.
Y en los próximos números se incorporarán otros contenidos, competencia también de esta conselleria, que alcanzarán así una difusión generalizada y accesible para todos los ciudadanos a través de internet.

No quiero acabar la referencia sobre este programa sin precisar que a lo largo de 2017 financiará distintas actividades también de conmemoración y reconocimiento, como el día de los derechos humanos o el día de la conmemoración de la memoria de las víctimas del holocausto.

También quiero destacar dos líneas que han resultado exitosas en el ejercicio que ahora está finalizando.
Por una parte, se mantiene el apoyo al consejo valenciano de colegios de abogados, con un total de 30.
000 euros para sus acciones formativas y de divulgación en materia de derechos y libertades.
Y dispondremos de 60.
000 euros más para sufragar las becas de prácticas profesionales que titulados universitarios realizarán en la Dirección General de Reformas Democráticas y que permite una especialización de alto nivel en la administración a los jóvenes valencianos.

Por lo que respecta al programa 462.
60, procesos electorales y consultas populares, su dotación es un 44,7% menor al no ser 2017 año electoral.
Se mantiene con igual dotación que en los últimos ejercicios 1.
764.
000 euros la línea destinada a la subvención a partidos políticos, federaciones, coaliciones y agrupaciones de electores con representación en las Cortes, para atender sus gastos de funcionamiento.

Señorías, paso, a continuación, a exponerles el presupuesto de la Dirección General de Justicia, que en 2017 aumenta en casi 17 millones de euros respecto al 2016, un 6,5% más, por lo que dispondrá de un total de 275.
488.
700 euros para el desarrollo de sus actuaciones

A esta cantidad hay que sumar, además, los 4.
074.
177 euros incluidos para justicia en el presupuesto de la Dirección General de Nuevas Tecnologías, que, como ustedes saben, colabora con nuestra conselleria en el modernización de los sistemas informáticos de todos los órganos judiciales y fiscales de esta comunitat.

Como les he avanzado al inicio de mi intervención, mantenemos la senda de crecimiento iniciada con los presupuestos de 2016 y que ya supusieron un punto de inflexión tras el maltrato presupuestario y los recortes a los que fue sometida esta área de competencias de justicia en las anteriores legislaturas.

Además, la reducción presupuestaria vino acompañada de un adelgazamiento progresivo de la Dirección General de Justicia, de su propia estructura administrativa, imprescindible para poder asegurar y ejecutar las políticas públicas.

Señorías, permítanme un ejemplo.
La Dirección General de Justicia controla más de 275 millones de euros de presupuesto para atender 63 sedes judiciales, que incluyen 511 oficinas de juzgados, fiscalías, servicios comunes, archivos, institutos de medicina legal; que gestiona directamente a 4.
500 funcionarios y si incorporamos a jueces, fiscales y letrados de la administración alcanza a 5.
900 personas.

Sin embargo, cuando llegamos al Consell, esta dirección general apenas contaba con una sola subdirección general.
Esa carencia nos ha obligado a la reorganización, a redimensionar la propia estructura de la dirección general de esta departamento, a pesar de las dificultades que hemos tenido, por las tasas de reposición, para ampliar plantillas.
Y todo ello con la finalidad de poder atender mejor el servicio público y, sobre todo, poder ejecutar nuestras políticas públicas.

Esta dirección general dispone del programa presupuestario más significativo por volumen de la conselleria, el 141.
10 de la administración de justicia, que representa el 94,7% del presupuesto total.

El incremento en el presupuesto global de justicia repercute en mayor o menor medida en todos los capítulos de gasto de este programa, lo que permitirá dar continuidad a los proyectos y líneas de actuación iniciados en el primer año de legislatura.

Antes de detallarles los aspectos más importantes de este programa, quiero volver a lamentar que el ministerio de justicia no haya atendido nuestra reiterada reclamación de creación de órganos judiciales, que venimos solicitando desde hace mucho tiempo.
El bloqueo del decreto de 2010, de creación de 15 órganos judiciales que el antiguo Consell no atendió, incrementa el déficit de juzgados que viene sufriendo esta comunidad.

Planteada esta queja, paso a desglosar el presupuesto destinado a la mejora de la administración de justicia.
La dotación para gastos de personal prevista en capítulo I de los presupuestos es de 180.
523.
270 euros.
Crece en casi 9 millones de euros, un 5,2% más que en 2016.

Este aumento obedece a la necesidad de financiar las siguientes actuaciones:

Crear nuevos juzgados, porque los vamos a seguir reclamando.
La línea presupuestaria incluye los créditos necesarios por valor de 3.
273.
355 euros para dotar de personal suficiente a los nuevos órganos judiciales, cuya creación esperemos se materialice en 2017.
Desde luego, será nuestra primera reivindicación para el nuevo gobierno.

Mejorar las condiciones retributivas del personal de la administración de justicia, a través de la implantación de un programa concreto que reconozca su carrera profesional, mediante la previsión de un complemento específico en los términos pactados con los representantes sindicales, con un coste de 1,5 millones de euros.

Ampliar el número de profesionales en los institutos de medicina legal para reforzar su capacidad de actuación no solo en el ámbito que les es propio, sino también en las nuevas funciones que les hemos encomendado de coordinación de los gabinetes psicosociales.

Atender la puesta en marcha de la red de oficinas de asistencia a las víctimas del delito.
Señorías, el decreto de creación de esta red, pendiente de aprobación por el Consell, supondrá un salto cualitativo en la atención prestada a las víctimas hasta la fecha.
Será un cambio de paradigma, de cuyos objetivos, ejes estratégicos y demás detalles ya he venido aquí en sede parlamentaria a darles todo tipo de detalles.

La atención especializada y personalizada a las víctimas requiere de equipos profesionales multidisciplinares que incluyan psicólogos, trabajadores sociales, letrados, criminólogos.
Y esto tiene como coste inicial 1.
109.
751 euros, que ha sido además contemplado en la memoria económica de este decreto, sin perjuicio de las necesidades que vayan surgiendo y de las posibilidades que vamos a tener para poder ampliar este crédito.

Implantar la nueva oficina judicial y la nueva oficina fiscal.
Como saben, supone un nuevo modelo organizativo que ejecutamos, que estamos ejecutando ya, mediante un proyecto articulado en seis fases a desarrollar en tres años.
Ello requiere, entre otras cosas, de una modificación de las condiciones laborales y retributivas de los funcionarios y que supondrá, cuando esté culminado, un incremento retributivo que ya ha sido también acordado con los sindicatos, por un importe de 2.
400.
000 euros anuales, de los que algo más de un millón de euros han sido presupuestados para este año.
Está previsto que la creación de los servicios comunes de ejecución y el arranque de la nueva oficina fiscal se ejecuten ya durante 2017, por lo que la cuantía restante se abordará ya en el presupuesto de 2018.

Mejorar los planes de refuerzo.
La dotación presupuestaria destinada a atender las necesidades más urgentes en materia de personal en juzgados y Fiscalía asciende a 2,5 millones, lo que supone un incremento del 10,27% respecto a los presupuestos de 2016.

Por lo que respecta al capítulo II del programa de justicia, la dotación económica crece un 11,1%, hasta los 37.
667.
060 euros.
Son casi 3,8 millones más que en 2016, necesarios para garantizar el adecuado funcionamiento de las sedes judiciales mediante la contratación de servicios imprescindibles, como la limpieza, la seguridad, el mantenimiento de las instalaciones, los suministros, etcétera, y en especial, los servicios de traducción y peritaje.

En 2016 este capítulo creció en casi 6 millones de euros.
En dos años, el incremento total ha sido de 9,6 millones.
Hemos acabado con una mala praxis presupuestaria ejecutada por el antiguo Consell que provocó impagos a proveedores, que afectaron además al mal funcionamiento de los servicios básicos de los juzgados y generaron mucho malestar no solo a la ciudadanía, sino también a los propios trabajadores.

El capítulo IV del presupuesto, destinado a las transferencias corrientes, cuenta con un importe global de 35.
806.
900 euros, un 4,57% superior a 2016.
Este incremento responde a la necesidad de continuar mejorando la remuneración de la justicia gratuita.
En concreto, con una subida de casi un millón de euros en la partida destinada al consejo de colegios de abogados de la comunidad, que crece un 3,43%, y de cerca de 400.
000 euros para el colegio de procuradores, un crecimiento de un 10%.

Son incrementos necesarios para mantener el proceso iniciado a finales de 2015 para paliar las drásticas reducciones de las retribuciones impuestas a los abogados del turno de oficio por el antiguo Consell del Partido Popular, y también para dar cobertura a las modificaciones que introducirá el nuevo decreto de justicia gratuita en el cálculo de los baremos y al reconocimiento de las nuevas actuaciones procesales que quedaban excluidas de los mismos.

En 2017 mejoramos con un 8,23% la dotación del convenio con el Ministerio del Interior, destinado a mantener la seguridad de los edificios judiciales.

Respecto a Favide, se mantiene la dotación con la finalidad de garantizar el proceso de transición de un modelo a otro.

Por último, y como novedad, se ha previsto una nueva línea, dotada de 60.
000 euros, destinada al impulso de un centro probono jurídico de La Generalitat, que prestará asistencia jurídica a aquellas personas y organizaciones que sin tener derecho a la asistencia jurídica gratuita, forman parte de colectivos desfavorecidos o defiendan intereses públicos.
El centro hará de intermediario con aquellos abogados dispuestos a prestarles este servicio, con el fin de que en ningún caso no quede nadie sin poder ejercitar sus derechos.

Y pasó a detallarles, a continuación, las líneas fundamentales del capítulo VI del presupuesto, destinado a las inversiones a realizar en edificios judiciales.
Lo he dejado para el final, porque es uno de los capítulos de gasto que más me preocupa, dado el lamentable estado en que encontramos muchas sedes judiciales.
Y mi firme decisión y mi firme compromiso para conseguir dignificar los espacios destinados tanto a los ciudadanos como a los profesionales que intervienen en la administración de justicia.

Este capítulo está dotado en 2017 con 18.
909.
460 euros, son 2.
590.
790 euros más que en 2016, lo que representa una subida de un 15,88%.

La línea EC290, construcción de edificios, incluye las cantidades hipotecadas por el antiguo Consell para la construcción de la Ciudad de la Justicia de Elche, 1.
636.
733 euros; los palacios de justicia de Paterna, 989.
990 euros, y Villarreal 1.
660.
810 euros.
Y añade un nuevo subproyecto dotado de 1.
500.
000 euros destinado a las nuevas sedes judiciales a promover en esta legislatura, entre ellas la que hemos anunciado, como ustedes saben, el palacio de justicia de Alcira.

Respecto a las partidas destinadas a la reforma de edificios, línea ER290, su crecimiento es significativo como podrán apreciar.
Algo más de un millón de euros, un 24,80% superior al ejercicio 2016, lo que permitirá seguir mejorando las infraestructuras judiciales gracias al intenso trabajo realizado durante este año y que estoy segura va a cristalizar en 2017.
Les voy a poner algunos ejemplos.

La nueva sede de los juzgados de Mislata, cuyo proyecto ya ha sido adjudicado a la empresa que va a encargarse de la ejecución de las obras.
Las obras de reforma de la sede de Benalúa, que contamos ya con los correspondientes estudios geotécnicos, que fueron los que paralizaron el proyecto, debido a que había que asegurar que dicho edificio histórico no tuviera ningún tipo de problema estructural, como se denunció por parte de la inspección de trabajo; ahora mismo estamos pendientes de la resolución del Ayuntamiento de Alicante, tras la nueva catalogación de los edificios históricos para poder tomar una decisión en cuanto a la reforma de dicho edificio.
La nueva sede de la fiscalía de Gandía, como saben una demanda histórica, el proyecto de obra está ya pendiente de adjudicación, creo que muy pronto se van a publicar todos los pliegos.

La obras de reforma del Tribunal Superior de Justicia, que por fin podrán iniciarse, esperemos ya en el último trimestre de 2017 se está trabajando ya en los proyectos básicos para la elaboración de los pliegos e iniciar también el proceso de licitación y adjudicación de estos proyectos.
Determinadas obras de adecuación de sedes judiciales necesarias para la implantación de la oficina judicial y también para la nueva reubicación de las oficinas de atención a las víctimas del delito.

Todas las actuaciones descritas en este apartado se desarrollarán sin perjuicio de todas aquellas actuaciones que tengan que abordarse cuando por razones de urgencia así se nos demande desde las distintas sedes judiciales.

Señorías, quiero destacar por su novedad, y sobre todo por el esfuerzo invertido en el intento de lograr su consecución, la línea presupuestaria TJ290, destinada a financiar inversiones para mejorar la eficiencia energética en varias sedes judiciales, a través del proyecto europeo Jessica.
Tras incontables gestiones y la elaboración de un magnífico trabajo por parte del servicio de infraestructuras conseguimos en junio la aprobación de nuestra propuesta, a través del Fondo Europeo de Desarrollo Regional, Feder, y del Instituto para la Diversificación y Ahorro de la Energía, IDEA, que permitirá contar con nuevos recursos financieros en condiciones muy favorables para La Generalitat, dado que no van a computar como deuda, y para eso necesitamos en su momento la aprobación del Consejo de Ministros, como así se hizo.

Va a ser una inversión que generará ahorro en el coste del funcionamiento de los edificios, que reducirá, además, su impacto en el medio ambiente.
Y, además, este proyecto nos va a permitir abordar los grandes problemas que tenían dos sedes importantes de nuestra comunidad, por una parte el Tribunal Superior de Justicia y la Ciudad de la Justicia.
La inversión prevista, que debe de ejecutarse en tres años, es de 8.
500.
000 de euros que se invertirán en ambos edificios.
Y para este año está prevista la ejecución de 3.
650.
000 euros.

El programa Jessica financia un proyecto que va a acabar con los innumerables problemas en materia de climatización detectados en la Ciudad de la Justicia de Valencia desde el momento de su inauguración y que con el paso de tiempo se agravaron al no destinar recursos necesarios para un adecuado mantenimiento de este inmueble.

También permitirá afrontar, desde una perspectiva de eficacia energética, la restauración de la sede del Tribunal Superior de Justicia de la Comunitat Valenciana.
Las actuaciones integrales planteadas van encaminadas todas ellas a garantizar la seguridad y el confort de los trabajadores, de los profesionales y de todo el público que acceda a estas sedes judiciales.

Por último, el presupuesto duplica en 2017 los importes destinados a los proyectos QR290, equipamiento y reposición de edificios, y QN290, adquisición de nuevo mobiliario, destinados a atender las necesidades de renovación o adquisición de material para los órganos judiciales.

Señorías, no me extenderé más.
En posteriores turnos trataré de concretar aquella información que ustedes me demanden.
Sin embargo, me gustaría insistir en una defensa global de estos presupuestos.
Es cierto que son unos presupuestos ajustados, pero su crecimiento moderado consolida una tendencia positiva.
En la Conselleria de Justicia, Reformas Democráticas y Libertades Públicas exprimiremos hasta el último céntimo con esfuerzo y también con algo de imaginación para dar continuidad al proyecto que queremos para la Comunitat Valenciana.

Señorías, ahora llega el momento de la discusión parlamentaria.
A ustedes les corresponde cerrar unos presupuestos que deberían de situar a la justicia en esta comunitat como una prioridad en la carta social de derecho de la Comunitat Valenciana, darle un nivel que merece entre los servicios públicos y visualizar su destacada posición en la agenda política.
Confío en que así lo hará y que en el proceso de debate de los presupuestos sepan mejorar aquellas partidas que no hayamos sabido dotar de manera suficiente.

Muchas gracias.
Quedo a disposición de todos ustedes para cuantas aclaraciones necesiten.

El senyor president:

Muchas gracias.
Moltes gràcies, senyora consellera.

Per a mamprendre el torn d'intervencions ho farem amb el Grup Parlamentari Podemos-Podem amb una distribució de temps entre tres diputats que els demane que siguen… (Remors) Molt bé.
En primer lloc, pren la paraula la il·lustre diputada senyora Cristina Cabedo per un temps de quatre minuts, segons el que vostés han decidit.

La senyora Cabedo Laborda:

Gràcies, senyor president.

Intervindrem tres companyes.

Senyora Bravo, gràcies per la seua compareixença.
La seua conselleria ens és d'especial importància, perquè té un repte, que és tornar-nos i consolidar-nos una administració pública forta davant el desmantellament de l'anterior govern.
Vosté ho ha indicat al principi.
Per això, jo li faré sis preguntes molt concretes, per a nosaltres importants, perquè ens ajuda a veure si es constata aquest canvi de paradigma.

Una administració forta i consolidada és la ferramenta que ens garantirà justament els drets de la ciutadania que mana l'Acord del Botànic.
Aixina que jo començaré per preguntar-li per Favide.

Vosté en seu parlamentària ens va indicar la intenció d'assumir des d'allò públic l'atenció de les víctimes de delicte d'odi, a través d'una nova xarxa d'oficines.
També ens va advertir en seu parlamentària que durant un temps haurien de coexistir.
I en aquestos pressupostos, efectivament, com vosté ha dit, encara estem en un període de transició.

Nosaltres, tanmateix, esperàvem que per a 2017 les funcions de Favide hagueren estat ja assumides per la xarxa pública.
Per tant, si ens podria explicar per què encara ens trobem en un període de transició i no trobem una xarxa pública al respecte.

Després, la segona i la tercera pregunta serien sobre algunes notícies que ens han vingut sobre la futura llei de funció pública.
Encara no estem debatent-la en el Parlament valencià, però sí que ens arriben algunes notícies de la seua conselleria perquè vostés estan fent este projecte de funció pública.

Una de les qüestions són els permisos de paternitat i de maternitat iguals, intransferibles i cent per cent remunerats.
Uns permisos que nosaltres també apostem per aquest tipus de permisos, els veiem favorables.

I després l'altra notícia que ens va arribar serien les beques que vostés tenen en ment per a llançar i que les persones puguen opositar amb igualtat d'oportunitats.

Aquestes dos premisses, els permisos i les beques, atenent que en 2017 tindrà aquesta llei de la funció pública, de quina forma l'han prevista en els seus pressupostos per a què siga efectiva i real.

Després, la quarta pregunta seria una de les actuacions en la funció pública que vostés han indicat en els seus pressupostos es la professionalització de l'empleat públic.
Tanmateix en ninguna part es parla sobre disminuir els càrrecs de lliure designació.
I nosaltres entenem que és una qüestió íntimament relacionada.

Li preguntem si vosté creu que amb aquestos pressupostos es consoliden uns plans de formació que assegure una especialització per a 2017 de l'empleat públic que faça al mateix temps disminuir els càrrecs de lliure designació.
I, si és aixina, si preveu una efectiva disminució dels càrrecs de lliure designació i de quina manera es reflexa als pressupostos.

I, per últim, li voldria preguntar sobre les unitats d'igualtat.
Les unitats d'igualtat van nàixer fa un any, són mecanismes adients sempre i quan es compte amb suficient personal.
El secretari autonòmic d'Igualtat ens va dir que a dia d'avui no hi havia personal a jornada completa, però tanmateix ens va dir que des de la seua conselleria hi havia un compromís per a què hi haguera personal a jornada completa.
Ens podria corroborar si és aixina i de quina forma es reflectix als pressupostos?

Gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Cabedo.

Per a continuar la intervenció, per part del Grup Parlamentari Podemos-Podem, té la paraula la senyora Quiñonero.

La senyora Quiñonero Hernández:

Gràcies.

Entre los asuntos fundamentales y esa prioridad de poner la justicia en el centro del cambio político, del cambio de paradigma de hacer un gobierno para el cambio, están también las políticas contra la violencia de género.

Hay 16 juzgados en la comunidad que atienden a la violencia de género en nuestra comunidad que, en realidad, parece que no se reduce sino que se aumenta.
Necesitamos evaluar y facilitar el acceso de las mujeres a la justicia y a la atención, mujeres que alcanzan las denuncias según los datos 17.
394.

Creo que los presupuestos no entran en el detalle de concretar las líneas presupuestarias más allá de la formación que se indica.
Y yo creo que necesitamos concretar, delimitar exactamente qué tipo de mejoras necesitamos.
Porque los juzgados que atienden a las mujeres necesitan más recursos, necesitan mejores instalaciones y necesitan también especialización.

Quería señalar también lo referido a la memoria democrática.
Creo que es un gran paso de este gobierno poder contemplar ese vacío que hasta el momento teníamos en nuestras políticas públicas de memoria.
Y creo que todos los pasos son transcendentales, pendientes de que se pueda aprobar, tanto las ayudas, la creación de la cátedra de memoria, la creación del instituto de memoria.

Necesitaría, creo, también, que se pudieran concretar estas políticas de una forma también segregada pensando en delimitar en qué medida, tanto las ayudas como las políticas que se vayan a plantear, tanto las subvenciones, tengan también un planteamiento desde la perspectiva de las mujeres.

Como tenemos muy poquito tiempo, nada más.
Darle las gracias por estas propuestas, señora consellera.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Quiñonero.

I ja per a finalitzar la intervenció, per part del Grup Parlamentari Podemos, té la paraula la il·lustre diputada senyora Fabiola Meco.

La senyora Meco Tébar:

Moltes gràcies, president.

Me toca lidiar con la última de sus competencias con la materia de justicia.
A nosotros nos habrá oído decir que invertir en justicia es rentable y que hacerlo redunda en calidad democrática.
Eso ha sido la apuesta de este grupo en diferentes iniciativas, en PNL, en el debate sobre el estado de la comunidad, en el propio Acuerdo del Botánico.
Y querríamos ver qué traducción presupuestaria tienen algunas de las cuestiones que le voy a plantear.
Porque, vistos los números, a mí como usted también me hubiera gustado ver otros números que hubieran hablado de una apuesta decidida por la materia de la justicia, que siempre lamentamos que esté olvidada.
Y aunque lo está menos que lo estuvo, digan lo que digan ahora, para gobiernos populares, pues, sigue siendo deficitaria, al menos por lo que nosotros consideramos.

La primera de las cuestiones tiene que ver con el tema de la dignificación del turno de oficio, tiene que ver con el reconocimiento de ese trabajo a los profesionales que, como usted ha dicho y sabemos, los gobiernos populares tanto desatendieron y tanto levantaron en lucha a todo este colectivo.

Somos conscientes de que no había fondos, de que los presupuestos pasados tuvieron que sufrir un incremento en vía de enmiendas.
Y es verdad que, si comparamos el presupuesto de entonces con el actual, pues, poco incremento ha habido en esta partida.
Me preocupa, y es lo que le pregunto, en qué medida esta nueva previsión presupuestaria va a traducirse en el reconocimiento de derechos económicos a este colectivo en su IPC perdido y, sobre todo, en la retribución de esas nuevas tareas que van a estar en ese nuevo baremo que sabemos que se está trabajando y que está encalado en algún tejado, de momento -esperemos que pronto salga de él-, y si eso va a tener una traducción efectiva presupuestaria.
En definitiva, ¿qué cuantía hay prevista y cuál es el destino en materia de justicia gratuita?

Hay gobiernos que, como usted sabe, siempre caen de pie, hagan lo que hagan; es el caso del gobierno del Partido Popular, que hagan lo que hagan ahí está, ha vuelto, está ahí.
Y a mí me gustaría preguntarle si usted va a ser insistente en una cuestión que tuve ocasión de preguntarle, que es el tema de las tasas judiciales que decían que iban a ir a justicia gratuita.
Yo ya sé que buscaron una excusa oficial, yo ya sé que ellos insistieron en ello, pero mi pregunta es si usted va a insistirles en que le devuelvan a esta comunidad lo que recaudaron en nombre de ella, al menos en nombre de la justicia gratuita.
Eso y, efectivamente, como usted bien ha dicho, los juzgados, que los prometieron y que nunca llegan.
Vamos a ver si es verdad aquello de que se creen la justicia y la reclamación en nombre de la justicia, ahora que gobiernan en Madrid.
Vamos a ver si son capaces de pedírselo desde aquí.

Otra línea de actuación que nos preocupa es la necesidad de dotar de medios personales a los juzgados.
Sabemos que se necesita ayuda en temas de familia, en informes psicosociales y, sobre todo, en una demanda que los jueces decanos de España nos hacían este fin de semana, y que consideraban imprescindible la creación de un cuerpo de peritos especializados en materia económica y contable para atender casos de fraude, como las preferentes, las cláusulas suelo…, pero también en temas de delitos de corrupción, de los que nuestros tribunales saben bien que están sumamente saturados.

Por eso, la pregunta que yo le hago es si hay partida presupuestaria prevista para atender a esos peritajes tan importantes para desatascar la actividad en los juzgados, de los que redundaría en beneficio de la ciudadanía directamente, sobre todo en los temas de familia.

También quisiera preguntarle por la incorporación de profesionales en otros espacios, como los mediadores profesionales en materia de puntos de encuentro familiar.
Si hay prevista alguna línea al respecto.

Y, también, qué recursos hay en materia de mediación, porque no vemos… Esa traducción la vemos en la línea puesta, en los objetivos, pero no la vemos traducida económicamente.
Si hay apuesta, ¿en qué sentido?
Y si hay apuesta por una de las cuestiones que fue aprobada en el debate de política general, que es el tema de un nuevo servicio de orientación en mediación.

Celebramos que se preocupe este Consell por el mantenimiento de infraestructuras, cosa que no preocupó al Consell anterior ni a los anteriores, nunca les preocupó el sobrecoste de las infraestructuras, nunca les preocupó cómo mantenerlas, eso era cosa del erario público que bien gastaron, a manos llenas, donde no debían y, por eso, hoy pagan por ello.

Muchas gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Meco.

I per a continuar el torn d'intervencions, i per part del Grup Parlamentari Ciutadans, té la paraula l'il·lustre diputat senyor Toni Subiela.

El senyor Subiela Chico:

Gracias, presidente.

Buenas tardes, señora consellera.

Mire, lo primero que le vamos a preguntar es si usted sabe el presupuesto real de su conselleria.
Es decir, cuando tengan que ajustar los 1.
300 millones estos que se inventan ustedes en los presupuestos, ¿cuánto le va a quedar a la conselleria?
Porque el año pasado, cuando tuvieron que ajustarlo, desde luego, hubo partidas de su conselleria que quedaron muy lastradas.

Y, bueno, tenemos claro…, o por lo menos tenemos la esperanza de que sea el último año que tenga que haber un ajuste.
Pero, bueno, somos realistas y sabemos que los cambios en la financiación autonómica, pues, esperemos que durante este año se queden acordados, pero es imposible que el dinero nos llegue en este ejercicio.

Por lo tanto, estaría bien, para hacer este debate mucho más eficaz, que supiéramos o que nos dijera cuáles son las partidas que ustedes ya tienen claro -porque sé que las tienen claras- que pertenecen a esos 1.
300 millones ficticis.

Usted habla de que hay una dotación insuficiente en el funcionamiento de la administración estos años anteriores.
Me gustaría que nos dijera qué problemas concretos han detectado y cuándo los detectaron, ¿no?
Porque hay unos incrementos muy grandes, que el año pasado no se dieron, y no entendemos por qué el año pasado no tenían detectadas estas deficiencias.

Estamos hablando de una subida en arrendamientos de trescientos mil euros; una subida en arrendamientos informáticos de más de un millón de euros, que estamos hablando ya de dos millones de euros en arrendamientos informáticos -que me gustaría si me pudiera explicar este punto, porque parece que tenemos una fijación en esta conselleria con el tema de los…, del tema informático; y realmente sí que me llama la atención, no es por meter el dedo en la llaga, que nos gastemos dos millones de euros en arrendamientos informáticos-; más de dos millones de subida también en suministros; más de dos millones en comunicación; y más de setecientos mil euros en transporte.
Entiendo que son unas subidas muy significativas que el año pasado no las percibieron y me gustaría saber por qué motivo.

Luego, usted ha hablado del turno de oficio.
Un millón y medio extra en subida, entre lo que son abogados y procuradores.
Me gustaría que nos concretara para qué es esta subida, si para incrementar sus emolumentos o para retribuir actuaciones que hasta ahora no estaban retribuidas.

Pero, mire, me ha llamado la atención que usted diga que con esto continúan el proyecto iniciado en 2016.
Le recuerdo que en 2016, si no es por unas enmiendas presentadas por la oposición, incluido Podemos -que nunca sabemos si es oposición o es gobierno-, ustedes le meten un hachazo al turno de oficio que los dejan temblando.
(Se sent una veu que diu: Â«No es verdad.
Â») Sí es verdad, claro que es verdad, claro que es verdad.
Entonces, miren, de verdad, no saquen pecho con el turno de oficio.
Llevan todo el año sacando pecho con el turno de oficio, pero no pueden hacerlo, no pueden hacerlo.
Estamos contentos con el incremento, pero el incremento seguimos pensando que es insuficiente para que el turno de oficio…, ya no recupere, sino que tenga en algún momento la dignidad que debe de tener.

Coincido con mi compañera, la señora Meco, en que me gustaría que me concretara un poquito más si realmente hay una apuesta por la mediación.
La hemos visto nombrada en algún momento, pero no vemos, concretamente, qué medidas son las que se van a tomar.

Reformas democráticas.
Parece que este año sí que va a tener actividad esta parte de su conselleria; el año pasado el 94% de lo que se ejecutó era simplemente gasto de personal.
Por lo tanto, nos alegramos de que tenga actividad.
Pero, claro, es que lo que va a hacer este año en las reformas democráticas es gastarse más de ochocientos mil euros en la memoria histórica o memoria democrática, como le llaman.
Mire, señora Bravo, nos parece, directamente, una auténtica barbaridad.
Creemos que no es una prioridad ahora mismo.

Usted ha hablado de que su conselleria debe de responder a las necesidades reales de la conselleria.
Esto no creo que sea hoy en día una necesidad real de la ciudadanía, por lo menos este importe, desde luego.

Van a crear el instituto valenciano de la memoria democrática.
Otro nuevo instituto, otra nueva agencia de colocación.
Parece que tienen especial interés las consellerias que son gobernadas por miembros del Partido Socialista en crear agencias.
De verdad que no lo entendemos, no lo entendemos.

Y tampoco entendemos por qué el nombre de memoria democrática.
¿Vamos a borrar las partes de nuestra historia que no fueron democráticas?
No acabamos de entender ese nombre, ¿no?

Y yo voy a ser bastante más breve.
Voy a terminar con el tema de Favide.
(Remors)

Señora consellera, yo creo que hemos perdido…

El senyor president:

Senyories, per favor, per favor.

El senyor Subiela Chico:

…un año.
Le retiramos una enmienda, justo antes de empezar el pleno el año pasado, porque usted dijo que había presupuesto, tenía presupuesto para implantar sus nuevas oficinas de atención a la víctima.
Y hemos pasado un año y ese presupuesto me imagino que estaría en las partidas que estaban en los 1.
300 millones ficticios del año pasado.

No entendemos por qué… Esa sí que es una partida que afecta directamente a las personas, a esas personas que ustedes dicen que venían a rescatar, pero no sabemos cuándo, cuándo van a rescatarlas.

Habla usted de que va a suponer un salto cualitativo, un cambio de paradigma las nuevas oficinas de atención a las víctimas.
Yo confío en que esta vez sí que sea así, pero de verdad que esto sí que nos…, por lo menos a mí, personalmente, me decepcionó bastante porque no entiendo cómo esta medida lleva un año de retraso y no sabemos cuándo, si realmente nos vamos a poder fiar de esa promesa que ha hecho este año.

Un año entero para aprobar el decreto.
Un año entero para poner en marcha una medida que sí que afecta directamente a las personas.

Gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Subiela.

I, per part del Grup Parlamentari Popular, i per un temps de deu minuts, té la paraula la il·lustre diputada senyora María José Ferrer San Segundo.

La senyora Ferrer San Segundo:

Buenos días, consellera.

Como siempre, agradecerle su presencia en esta casa para un momento importante como es la explicación de presupuesto.

Yo, en primer lugar, quiero reconocerle el reconocimiento que hace usted respecto de que no son los presupuestos que le gustarían, a mí tampoco y a nuestro grupo tampoco.
Y, por otro lado, pues, quiero…, bueno, pues, reprochar, de alguna manera, la complacencia o el optimismo, o el conformismo quizá, que se hace, sea resignación…, con esa cuestión.
Porque, claro, si oímos lo que usted planteó el año pasado en esta misma comisión, decía que el porcentaje de los presupuestos globales de La Generalitat destinados al área de justicia es mejorable y este incremento avanzará en los próximos ejercicios.
Bueno, pues, el año pasado el porcentaje de presupuesto de justicia, en el global, era de 1,6 y este año es del 1,6.
Es decir, avance cero.
Y yo creo que eso es importante, puesto que usted repitió una y otra vez que eso era una cuestión de voluntad política.
Decía: Â«No es cuestión de financiación.
Es una cuestión de puramente compromiso y de voluntad política.
Â» Es cero.

Pero es que, además, esta es la única conselleria que no incrementa el peso en el total, la única, señora… Todas las demás, excepto una décima en sanidad, pero que partía de un 34,4%, todas las demás han incrementado el presupuesto global.
Así que no es para mucha complacencia.

Mire, ha subido el peso total un 0,15% en dos presupuestos, en dos presupuestos que ustedes llevaban.

Y dicen ustedes…, o se ha dicho también que no está peor que antes.
Mire, yo le recuerdo como usted misma, como usted misma, se quejaba de que hace…, decía seis años, hace siete, el presupuesto del Consell en justicia era del 2%.
Bueno, ahora estamos en 1,6%.
Es por debajo del presupuesto, el incremento en el presupuesto total, que planteó el gobierno del Partido Popular antes de que los efectos de la crisis afectaran, como en todos los ámbitos, también a este.

Pero es que, además, le diré varias cosas.
Tiene un presupuesto de porcentaje más bajo, muy por debajo de otros servicios públicos.
Ese 1,6% no solo es que no ha subido, es que está por debajo de educación -25,5-, de sanidad -34,3-, de políticas inclusivas -5,9-.
Pero, oiga, es que está también por debajo no ya de esos servicios públicos, de hecho; está por debajo de economía -2,1-, de vivienda -2%-, de agricultura -1,8-.
Estamos por debajo también en ese… No es que solo no hemos subido, sino que estamos por debajo.

Mire, de las nueve consellerias, estamos los octavos -yo me digo Â«estamosÂ» porque sabe que me considero…-, es decir, los segundos por la cola en cuanto a peso en el presupuesto total.
Y solo tenemos por detrás a lo que es una miniconselleria, casi una agencia, como es transparencia, que no obstante ha tenido un incremento respecto a 2016 del 31,6% frente al 6% de justicia.

Pero es que, además, si dejamos al lado educación y sanidad, que ya tienen un presupuesto consolidado, sólido, desde hace años, justicia también es la de menor incremento relativo en cuanto a 2016.
Es decir, ese 6% está por debajo de presidencia -20,1-, de igualdad -7,1-, de hacienda -16,1-, de economía -9-, de agricultura -3-, de vivienda -8,5- o de transparencia -31,6-.
Es decir, les puedo… En fin, ustedes decían que les pueda… Dice: Â«Este año justicia ha subido un 6%.
Les puedo asegurar que en las próximas vendré a aumentarle un incremento mucho mayor.
Â» Mire, no lo ha anunciado.
Yo creo que usted y yo coincidimos, y yo ayudaré en todo lo que sea a decir una y otra vez que la justicia es la maría de este botánico.
Yo creo que estas reflexiones, aunque usted no lo quiera reconocer, tampoco puede estar contenta, porque esto no es poner a la justicia en la agenda política, esto no es hacerla prioritaria y esto no es ponerla al nivel de los demás servicios sociales o la carta de servicios sociales, como usted decía.

Y mire, y no me hable ahora de financiación, y no me hable ahora de economía, porque usted dijo literalmente en su primera comparecencia: Â«Si alguien pretender culpar a la crisis económica de esta reducción, se equivoca.
Es un problema de voluntad política, una cuestión puramente de compromiso.
Â» Oiga, lo dijo usted y lo dijo el que era portavoz socialista, Antonio Torres, que dijo literalmente, mire, el 15 de septiembre de 2011: Â«No es un problema de financiación.
No es un problema de financiación.
Â» Una y otra vez.
Por tanto, pónganse de acuerdo.

Pero es que por capítulos estamos igual.
En el capítulo II estamos en el 1,23, frente al 7,9 de educación, el casi 10 de igualdad, el 3 de hacienda o el 72 de sanidad.
En los capítulos de transferencias IV y VII estamos en el 0,87%, frente al 13.
87 de igualdad, el 7,4 de economía, 40 de educación, 26 de sanidad.
Pero es que en el capítulo de inversiones reales, justicia presenta el 3,86%, frente al 14,49 de hacienda, 23,40 de vivienda, 29,8% de educación, 15,31 de sanidad u 11,25 de agricultura.
Frente a todos esos, justicia en inversiones reales está en el 3,86%.

Mire, yo creo que no se puede estar muy contento.
Pero es que además, el aumento que han hecho de los 16,4 millones va en 13,4 a gasto corriente.
Es decir, no va realmente a inversión.
Casi el 80% va a gasto corriente.

Pero mire, es que además de poco le sirve el presupuesto si no hace ejecución presupuestaria.
Porque nos está diciendo: Â«No, mire, exprimiremos hasta el último céntimo.
Â» Pues mire, en este ejercicio no lo han hecho.
Reformas democráticas: no han pagado el 65%.
Formación de estudios: no han pagado el 77,62%.
Función pública, el 42,83%.
Administración de justicia, el 36,06%.
Dirección y servicios sociales, el 40,48%.

Mire, pero es que además, de los 1.
325 millones ficticios, el incremento de la justicia solo es un 16,4 millones, un 1,24.
Y yo le pregunto en qué, como preguntaba el compañero Subiela de Ciudadanos, en qué piensa aplicar el plan de ajuste.
Porque, él no lo ha dicho, ¿saben ustedes en qué aplicó el plan de ajuste?
¿En qué recortó?
Recortes en algo que dice que es lo más grave y lo que más le preocupa, que ha dicho que deja para el final.
Pues yo lo digo para el principio.
En las infraestructuras judiciales.

Justo las infraestructuras judiciales es de donde se recortan dos de los 3,4 millones, exactamente en el apartado de reformas.
Y si no, usted me lo corrige, que aquí estamos precisamente para hablar de eso, ¿de acuerdo?
Y además, son las retenciones de crédito que ha efectuado.
Fueron, diga usted que no, 3.
346.
660 millones recortados.
Recortes del pasado ejercicio.

¿Hablamos de esas inversiones reales?
Mire, en construcción, a mí hay algo que me sorprende.
Primero, habla de una partida de 1,5.
Habla de Alcira.
A mí me gustaría que comentara más dónde va a hacer esa inversión.
Pero es que, claro, yo veo los comparativos.
Mire, y los palacios son los mismos: Elche, Villarreal y Paterna.
En Villarreal estaba presupuestado como coste total estimado el año pasado 4,1.
Y ahora, 7,7.
Oiga, por encima estamos hablando de 3,6 millones de sobrecoste, porque es por encima del coste estimado.

Y en Paterna, estaba previsto un 2,4, y hemos pasado en este año a coste total estimado, a 6,9.
Mire, si sumamos los dos, coste por encima del estimado, es decir, sobrecoste, estamos hablando de 8,1 millones de incremento o de sobrecostes, solo por los palacios y en un año de Villarreal y Paterna.
Me gustaría que nos explicara a qué se debe eso.

Y en cuanto a reformas, oiga, pues mire: se recortaron los dos primeros millones de las enmiendas.
Ustedes decidieron aplicarlos ahí, esos que fueron al turno.
Se ha aplicado esos dos millones que le digo.
Y además, no se ha ejecutado el 36,6%.
¿Me quiere decir en qué edificios concretos se ha aplicado las reformas?

Oiga, porque usted decía el año pasado que eran actuaciones inaplazables porque suponían grave riesgo para la vida y la integridad física de secretarios judiciales, funcionarios en juicio, incluso funcionarios.
Mire, usted ha priorizado otros sectores que pueden ser de un punto de vista menos graves que aquellos que afectan a la vida, grave riesgo para la vida y la integridad.
¿Dónde se ha integrado?
¿Dónde se han abonado esas reformas?
¿En qué cantidad ha acabado después de los recortes (inintel·ligible) … reforma y concretamente dónde los ha aplicado?

Y finalmente, también en cuanto a infraestructuras judiciales, ¿qué pasa con las deudas con Orihuela o Ibi que con anterioridad los grupos de la oposición reclamaban continuamente?

Respecto de las oficinas de asistencia a las víctimas, no tengo mucho tiempo, dejaré para el otro…

Pero yo le quiero preguntar qué ha pasado con su decreto.
Los demás no se atreven.
Â«Oltra frena el plan estrella de Bravo para atender a las víctimas del delito.
Â».
Lo dejo para la segunda parte.
Explíqueme eso.
Explíqueme qué pasa con ese proyecto.

Díganos, además, si ese año que ha tardado, es a base del ritmo, y si los letrados van a ser rotatorios o van a estar adscritos a las oficinas comarcales, como hasta ahora.

Y si va a mantener los puestos de trabajo, porque la portavoz socialista dijo que no nos preocupáramos, que se iban a mantener.
Y usted recientemente, en una entrevista, ha dicho que no los iba a poder mantener totalmente, y solo parcialmente.

En cuanto a reformas democráticas (inintel·ligible) … destacaríamos ese incremento en transferencias del 223%, efectivamente, y en 70%.
Bueno, esas son las prioridades.

En cuanto a formación, bueno, no vemos que esté la retribución, la carrera de los funcionarios.
La falta de ejecución en formación es del 77,68% también.

Y vemos, por favor, explíquenos el capítulo II, apartados destinados a gastos diversos, un incremento del 112% y en otras indemnizaciones nada menos que del 380%.

Lo mismo función pública en el capítulo II, incremento de 160%, gastos diversos, y 184%, trabajos realizados por otras empresas y profesionales.

En definitiva, señoría, no tengo ya mucho tiempo.
Míreme a los ojos (rialles i veus) y dígame… Yo soy así, soy así de sentimental.
Y además… Soy así… No, no.
Y sabe la consellera, y lo he dicho siempre…

(Ocupa la presidència la vicepresidenta, senyora María Sabina Escrig Monzó)

La senyora vicepresidenta:

Un poquet de silenci.
I vaja acabant.

La senyora Ferrer San Segundo:

.
.
.
y termino ya, estoy en la parte final, esa de los ojos.
Yo lo he dicho siempre, que yo creo que compartimos algo, aunque desgraciadamente no tengamos en este sitio la misma posición, que es que buscamos lo mejor para la justicia, porque las dos procedemos del sector.
Míreme a los ojos y dígame que está contenta con este incremento y que está con este incremento y que está satisfecha o (inintel·ligible) …

Dígame, pero dígame además (veus) que considera… No, no, le digo, pero quiero que me diga qué incremento consideraría…

La senyora vicepresidenta:

Senyora diputada.

La senyora Ferrer San Segundo:

…y termino ya, y dígame que esto es poner a la justicia en la agenda política, darle prioridad y ponerla al nivel de los restantes servicios sociales.

Gracias por su atención.

La senyora vicepresidenta:

Moltes gràcies, senyora diputada.

Ara, pel Grup Parlamentari Compromís, el senyor García.

El senyor García Latorre:

Gràcies, senyora presidenta.

Senyora consellera, bon dia.

La veritat és que, si a algú li pregunte si està content en el pressupost que té quan li'l fiquen damunt de la taula, ningú mai està content en el pressupost, perquè tots volem més, i sobretot si el senyor Montoro mos fera el finançament que mos toca, doncs possiblement encara estaríem molt més contents.

Hui mos du uns comptes que plasmen clarament i amb nitidesa el canvi que el govern del botànic està imprimint en este nou govern.
Des de Compromís veiem que la justícia ja no és la germana pobra, sinó que a més a més s'incrementa enguany el seu pressupost, encara que se manté el percentatge en números globals, però en números relatius creix i creix bastant.

Enguany se continua amb el compromís que la consellera va anunciar en la seua primera compareixença parlamentària ací, a Les Corts, i em duplicat en dos anys el que és l'augment que s'ha destinat a justícia.
Si fem referència des de l'últim període en el Partit Popular a ara, en el pressupost que se presenta, n'hi han 33 milions més d'euros destinats a justícia.

I vaig a anar per parts, parlant primer que tot d'administració pública.
Des de Compromís apostem i hem apostat sempre per una administració pública de qualitat, amb recursos materials i personals que abasten les necessitats del dia a dia.
Des de la conselleria, i el primer pas que s'ha fet jo crec que és un pas molt important, és que s'ha recuperat el diàleg social amb els sindicats, amb els treballadors i amb tot el que és l'administració pública valenciana.

S'ha recuperat un apartat molt important, que és el de l'ocupació pública com a motor de creiximent i sobretot d'estabilitat en el que és el sector públic, disminuint així la provisionalitat i l'interinatge.

Mire, enguany una de les coses molt importants que s'ha fet és convocar ofertes d'ocupació, que ací pareixia una cosa molt estranya dins de l'administració valenciana.
S'han fet tres convocatòries; en educació, 1.
172 places.
En funció pública, 863.
I en sanitat, 3.
608.
5.
643, un vertader motor econòmic que s'ha estat treballant durant tot un any, i que això en el pròxim període pressupostari haurà d'anar plasmant-se poc a poc.

Segon, donar solució, i en això s'està treballant, i se va a continuar treballant en este pressupost, als 5.
000 interins que tenim en l'administració.
Temes que la veritat que preocupen molt i sobretot als empleats públics.
La mesa general de negociació ha signat un pacte de legislatura amb tots els sindicals, sobre les condicions laborals dels empleats públics, sense precedents.

Un pacte que s'ha d'anar desenvolupant al llarg d'esta legislatura que hui per hui ja vegem en este pressupost una plasmació econòmica per a poder completar-lo.
El govern de canvi ha iniciat un procés de recuperació del sector públic que no té pas enrere.
Abans ho dia la vicepresidenta, en l'anterior compareixença, que està marcat el full de ruta, i el tenim clar.
Eixe va a ser: el de potenciar el sector públic.

Per això, l'aposta decidida per continuar ampliant les plantilles i dotar de l'estructura de personal suficient.
Com ha dit la nostra vicepresidenta també, en l'administració fan falta mans en la funció pública, moltes mans si volem que funcione bé.
Una administració que estava morint-se i debilitant-se per falta de recursos humans, i que s'espera redreçar en esta legislatura.

En funció pública, creix un 2,1%, amb uns clars objectius: primer, fer realitat els compromisos adquirits pels agents socials en el pacte que s'ha signat.
Posar en marxa uns nous processos de selecció, que ja estan convocades les ofertes.
Racionalitzar i estabilitzar la situació administrativa de gran part del personal de La Generalitat.
I sobretot, ficar en marxa eixa carrera professional, com ha dit la consellera, que s'ha pressupostat al cent per cent.

Volem més convocatòries, volem que se convoquen més llocs de treball.
Però, per això necessitem que s'elimine la famosa taxa de reposició, una taxa de reposició que any a any el govern de l'estat mos va imposant i que no podem tirar endavant per a millorar la nostra administració.

Quant a reformes democràtiques i llibertats públiques, jo crec que és la que més creix.
I la veritat és que, si alguna matèria necessitava un impuls en esta etapa és la de la regeneració democràtica.
El País Valencià ha acumulat en les darreres legislatures una forta hipoteca reputacional, i això ho sabem ací i fora d'ací.

El govern del botànic i la consellera de justícia ho tenen clar: han d'aprofundir en l'establiment de reformes democràtiques, i garantir que les llibertats públiques puguen ser exercides sense entrebancs i sense lloses reputacionals com les que hem tingut.

Se continua en el fòrum de debat per la millora de la justícia.
Se va implantar el fòrum de debat sobre drets, llibertats i reformes democràtiques.
Estes són eines necessàries per iniciar este camí de la regeneració institucional, regeneració política i poder recuperar la credibilitat de la ciutadania en l'actual sistema democràtic, una tasca que el govern del botànic ja està realitzant en totes les seues àrees.

També una gran sensibilitat i donant compliment a reivindicacions històriques a diversos col·lectius que han treballat de valent per a la recuperació de la memòria històrica al nostre país.
La consellera ha continuat impulsant este pressupost, eixes iniciatives.
Perquè el que sí que era, pense jo, que una barbaritat era no fer-ho i no haver estat tant de temps sense haver tirat endavant els treballs o els estudis al voltant de les víctimes de la Guerra Civil i del franquisme.

I sobretot una eina molt important que va ser la futura llei de memòria democràtica i per la convivència al nostre país, que vindrà acompanyada, i en este pressupost està reflectit, amb la creació de l'institut valencià de la memòria.

I parlarem de justícia.
Este és, en el que és la conselleria, l'apartat que més volum i més percentatge de pressupost consumix.
Un any més, la partida augmenta considerablement: 17 milions en el que és referència a justícia exclusivament.
De 258 milions del 2016 hem passat a 275 milions del 2017, un 6,5% a què abans també esment la consellera.

Esta xifra demostra que era una aposta decidida per millorar la justícia valenciana, amb actuacions concretes, resolent situacions concretes, sense fer eixos plans faraònics, justi-seus i presentant maquetes i projectes que després no se complia ningun.

Hem tingut un any de transició.
L'Acord del Botànic ha superat, i amb nota, un primer any d'auditories, revisions, clarificació de situacions heretades, recuperació de drets i revisió de certes retallades, elaborant paral·lelament una planificació acurada per portar endavant el nou projecte de govern de canvi i del que és la justícia valenciana.
No ha estat fàcil, no va a ser fàcil, ni ara ni endavant.
S'ha fet comptant amb totes i tots els professionals de l'administració.

En relació amb justícia, en el capítol I de personal, i s'ha vist, s'ha incrementat en 9 milions d'euros, 9 milions que van a plans de reforços dels òrgans judicials, que estaven ahí, sense fer-se.
Modernització de jutjats, tribunals i fiscalies.
Impulsar també el que és la justícia de proximitat, amb el que són els jutjats de pau, en el qual s'han posat en marxa cinc nous jutjats i s'ha dotat de personal, amb gestors processals i auxiliars també judicials, s'han ficat en marxa la nova oficina judicial, se va ficar en marxa la nova oficina fiscal, la nova xarxa d'atenció a víctimes del delicte que està el decret en marxa i que tirarà endavant i, sobretot, la previsió de creació de nous jutjats que estem però que no arriben mai i això, des de que la consellera abans era membre del Consell General del Poder Judicial, se varen reclamar eixos quinze nous jutjats, el decret està ahí paralitzat per l'anterior govern i el ministre en este cas no dona llum verda perquè se creen i se tire endavant i se baixe la càrrega en este cas de treball per part dels jutges.

En el tema del capítol II -ho he dit abans- s'està intentant adaptar el que és la despesa real en el que és la despesa pressupostària.
És un dèficit que venim acumulant de molts anys i que hem d'anar ajustant al llarg d'esta legislatura.
Creix un 11,1%, és important, i sens dubte és el millor pla que n'hi ha perquè els proveïdors i la gent que treballa en l'administració puga cobrar i que no se queden eixes factures en els calaixos que ningú desitgem.
S'ha millorat la justícia gratuïta.
Respecte de 2015 l'increment és de 7,3 milions.
En tema de col·legi d'advocats, s'ha incrementat en un milió i quatre-cents mil euros més en procuradors, permetent així recuperar les fortes retallades que el PP va imposar des del 2012 a este grup de professionals.

Quant al tema d'inversions, està clar que no n'hi ha un pla en si fet, en el que és el pressupost, però sí que n'hi ha una pla de reformes en què.
.
.
, abans jo crec que la consellera ho ha explicitat molt bé quines han sigut totes les actuacions que han anat fent-se poc a poc.
I no sols en millora del que són edificis i reformes, sinó també que n'hi ha un compromís per millorar l'eficiència energètica, per això el projecte Jessica que s'ha implementat i se va a dur endavant.

També és de veres que, igualment una volta resoltes i encaminades algunes de les reformes i millores que calia introduir i que s'han anat fent durant esta legislatura, el que és el nou pressupost el que també incorpora és una nova etapa on també se va mirar el tema de fer noves seus judicials.
És a dir, que no se van a fer plans per a fer noves seus, però sí que reflectix que n'hi ha interès de dur endavant noves seus judicials que s'han quedat aturades en el temps, en la qual ja s'havia cedit molt terrenys per a poder fer eixos nous palaus de justícia, que s'han quedat ahí paralitzats i que no s'han dut endavant, i que el que se va a fer és recuperar, revisar i mirar quines d'elles paulatinament se poden anar construint.

Quant a noves tecnologies, no anem a parlar.
Els tres mil dos-cents ordinadors s'han ficat en ús.
Se n'han ficat altres tants també en ús i a més a més monitors, a més dels quatre milions que se van a pressupostar en noves tecnologies per part de la direcció general per a millorar el que és la justícia valenciana.

I jo, per finalitzar, dir que estos que són els pressupostos de justícia i del govern del botànic a part de consolidar una manera de gestionar els recursos públics ben diferenciada als dels governs anteriors, han obert, sobretot, el camí del diàleg i la concertació social amb el personal de La Generalitat, una cosa que feia molts anys que no passava i que el personal estava desitjant-ho.

Han demostrat que es poden recuperar drets, no solament la paga extra, sinó molts més drets que en el pacte (inintel·ligible) .
.
.
social s'ha fet.
S'ha millorat la vida de la gent i es garantixen uns serveis públics de qualitat i una justícia de més proximitat.
S'han consolidat llocs de treball i, sobretot, s'està treballant per a eliminar la precarietat laboral.

En definitiva, uns comptes que entenem que són realistes, no venen fum ni creen falses expectatives i que estan adaptats a les necessitats de les professionals i sobretot dels usuaris de la justícia i de la funció pública valenciana.
Uns comptes adreçats a tindre i recuperar una funció pública en òptimes condicions.
Tindre una justícia del segle XXI, que pense que ja toca.

Mantindre sempre viva la flama dels nostres drets i llibertats als nous estudis i propostes que s'han desenvolupat a través de la Direcció General de Reformes Democràtiques.
Recuperar la memòria històrica democràtica i dignificar les nostres institucions.
Un pressupost del canvi que posa als usuaris i professionals de la justícia i de la funció pública en el centre de les polítiques i les accions del govern.

Moltes gràcies.

(Ocupa la presidència el president, senyor Jorge Bellver Casaña)

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor García.

I per part del Grup Parlamentari Socialista i per un temps de deu minuts, té la paraula la il·lustre diputada senyora Rosa Peris.

La senyora Peris Cervera:

Gràcies, senyor president.

Señora consellera, agradecerle los datos y la información que nos ha facilitado.
Me pregunto o me interrogo qué cosas le pasan señora consellera, porque en fin, aquí a usted le acusan de ser la octava conselleria.
 Podría ser la séptima ¿sabe?
si no hubiéramos heredado la conselleria de deuda que es la segunda conselleria.
Que además es una conselleria permanente y esperemos que no sea perpetua.
Por lo tanto, en el ranquin algo tiene que ver lo anterior.

En segundo lugar, tiene un incremento de presupuesto, pues mire, similar al que ha tenido en el 2016 el Ministerio de Justicia, alrededor del 7%.
Lo digo yo porque algunos se rasgan las vestiduras.
Y digo también que qué cosas le pasan, porque señora consellera, usted está pagando las obras de edificios judiciales que en su entrada están llenas de placas de consellers que le antecedieron, pero el pago lo está haciendo usted.
Y parece ser que en el tema de la justicia gratuita usted tampoco puede decir absolutamente nada porque es mérito de otros.
Así que, señora consellera, qué cosas más curiosas le pasan.

Su presupuesto es un presupuesto sin duda de una apuesta por la consolidación -ya el año pasado lo hizo, también este año-, rompe con la tendencia negativa de pérdida de recursos para la administración de justicia que algunos se empeñan en olvidar y hasta el 2016 la partida presupuestaria que iba a justicia -oiga, a nadie nos gustaba-, pero es que hasta el año 2015 la partida de la conselleria de justicia decrecía año tras año.

En segundo lugar, señora consellera, usted ha marcado con mucha claridad cuáles son sus prioridades.
Ya sabemos que son muchas las necesidades y siempre son insuficientes los recursos.
¿Qué va a decir en justicia si uno de los grandes dramas de la administración de justicia siempre ha sido la infrafinanciación?

Pero yo le pregunto una cosa, consellera, porque no lo he visto en el presupuesto y debe ser un error mío.
Cuando el Gobierno de España aprobó la ley que regulaba el tasazo, en aquella ley se decía que los recursos recaudados a través de las tasas iban destinados a modernizar la justicia y a pagar la justicia gratuita.
Sabemos que se han recaudado más de quinientos millones de euros.
Y yo le pregunto, señora consellera, ¿por qué no veo en sus presupuestos la parte que nos correspondería ya que somos el 10% de la población?
Alrededor de cincuenta millones para modernizar y para la justicia gratuita.
No los veo en el presupuesto y debe ser un error mío.

En el presupuesto del año 2016, señora consellera -usted lo dijo y además de manera muy reiterada- había que atender las urgencias y además se correspondía con el Acuerdo del Botánico, primero había que rescatar las persones y luego hay que fijar otras prioridades, en este caso hay que gobernar para las personas.
Se han cubierto muchas de las necesidades que había, pero también es cierto que hay que seguir avanzando.

Necesitamos un nuevo marco estable de financiación.
Yo creo que usted lo está intentando, situar la justicia en el centro de la agenda pública, porque quienes vienen del mundo de la justicia saben que es el último estadio, el último peldaño que le queda a la ciudadanía para reivindicar el cumplimiento de los derechos cuando le han sido violentados o no se cumplen.
Tardar tres o cuatro años en un proceso judicial, no sentirte bien atendido por la administración, al final está perjudicando a la ciudadanía y especialmente a la que menos recursos tiene.
Por eso es importante la política que usted ha puesto en marcha, pero sí que es necesario que necesitamos un nuevo marco de financiación que permita la justicia que queremos.

En cuarto lugar, yo creo, consellera, que su diagnóstico es adecuado.
Ustedes tienen claro cuáles son las urgencias, las están resolviendo.
También cuáles son las necesidades que tenemos en la administración de justicia y cuál es ese modelo de justicia por el que trabaja.
Y ha puesto un ejemplo que a mí me parece muy sintomático.
Oiga, tener una dirección general, en la conselleria, una subdirección general de justicia que gestiona doscientos sesenta y cinco millones de euros y alrededor de cuatro mil quinientos funcionarios y otra subdirección general para señas de identidad, pues, en fin, que alguien me lo explique lo ponderado y lo justo que era de esa distribución de los recursos públicos de su conselleria.
Por eso entiendo que, de una manera razonable, usted refuerce la parte de justicia.

Y en el ámbito de la función pública, pues antes lo decía mi compañero Paco.
Es que en función pública usted ha empezado pues, al menos como a nosotros nos gusta que se hagan las cosas, que es a través del diálogo social, ha elaborado un libro blanco y también un libro violeta y a partir de ahí se ha elaborado una ley que veremos pronto en estas Cortes donde se diseña un modelo para los más de dieciséis mil funcionarios y funcionarias de la administración.

Por lo tanto, una apuesta por ordenar, por organizar y por formar con el objetivo de ofrecer un servicio público pues si es posible de más calidad, si es posible un poquito más ágil y si es posible un poco más eficaz.
Y para ser más eficaz me parece muy interesante -a mi grupo se lo parece, señora consellera- su apuesta por la formación.
Porque es clave para mejorar ese servicio a la ciudadanía.

También le quería preguntar, señora consellera, qué vamos a hacer con las tasas de reposición.
Porque, con los datos que usted maneja, sabemos que estamos en un punto donde en los próximos diez años el porcentaje de funcionarios y funcionarias que se van a jubilar en la Comunidad Valenciana es elevadísimo.
Y, por lo tanto, se articula una nueva política o la administración pública se nos va a quedar muy muy raquítica.

Y por último, en el ámbito de la justicia, señora consellera, compartimos su apuesta en el capítulo I por los planes de refuerzo, porque las oficinas judiciales y fiscales, ese plan de modernización, entre ya en la Comunidad Valenciana, porque está a punto de aprobarse el decreto de la red de oficinas de atención a las víctimas del delito y porque usted no cesa en que se nos otorguen los juzgados que aprobó el Consejo General del Poder Judicial y que aquí el gobierno valenciano, en el 2011, renunció a ellos.
Renunció.
Y, por lo tanto, le agradezco que no sólo lo diga sino que además esté pintado en el presupuesto.

Es muy importante también seguir apostando por la justicia gratuita y, sobre todo, por la modificación de los baremos.
Ya no se trata ya sólo de pagar las deudas, señora consellera, sino que me parece que los abogados y abogadas del turno de oficio están pidiendo y están clamando que se cambie el baremo, que se modificó y que les ha generado tantos prejuicios.
Y tendría una pregunta, señora consellera, ¿qué ocurrirá con la ley de mediación?
¿La veremos en el próximo año?
Porque nos parece que es un tema importante para desatascar a la justicia.

Y, por último, señora consellera, sé que este año es un año -y el año pasado lo fue también- difícil, complicado, no son pocos los problemas ni fáciles las soluciones.
Pero, sin embargo, usted ha contado con el respeto de todos los operadores jurídicos.
Ha generado confianza en jueces, fiscales, con la abogacía, con el personal técnico y yo no me lo explico, porque oigo algunos grupos y ver la confianza con la que hablan de usted, de la conselleria de justicia y de su consellera, a mí me hablan de seriedad, de rigor y de un activo importantísimo de este Consell.
Y desde la función pública se alegran y comparten que el diálogo, el acuerdo, haya presidido toda su gestión.

No sé, señora consellera, si tendrán más razón los grupos políticos o quienes con usted trabajan todos los días, pero si hay una palabra que caracteriza su trabajo es rigor.
Y, sobre todo, también dedicarle un último segundo porque usted ha abierto la ventana de la esperanza para los colectivos de la memoria histórica.
Ya sé que algunos no lo entienden, da igual.
Pero ahí afuera hay mucha gente que quiere recuperar esa memoria y tienen derechos como valencianos y valencianas a tenerla.

Y es una buena noticia que tengamos un 66,7 de incremento en acciones formativas, que se haya incrementado un 70% las reformas democráticas para cubrir la entrada en vigor de la ley de memoria democrática, que se haya incrementado en nueve millones el capítulo I de justicia para dar cobertura a la creación de los nuevos juzgados, que se haya incrementado un 70% en dos años la justicia gratuita o que se incremente en un 16% la inversión en infraestructuras judiciales.
Todo esto, señoría, son buenas noticias.

Y, sobre todo, le reitero, seriedad, rigor y un modelo claro que apuesta por el futuro y por la modernidad es el que hoy nos presenta y que cuenta, por supuesto, con el apoyo del Grupo Socialista.

Muchas gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Peris, i gràcies per cenyir-se al segon en la seua intervenció.

I ja per a intentar contestar a totes les qüestions que s'han plantejat.
.
.

La senyora consellera de Justícia, Administració Pública, Reformes Democràtiques i Llibertats Públiques:

Misión imposible, presidente.
(Rialles)

El senyor president:

.
.
.
en totes estes intervencions, per un temps de quinze minuts té vosté la paraula, senyora consellera.

La senyora consellera de Justícia, Administració Pública, Reformes Democràtiques i Llibertats Públiques:

Gracias, presidente.

Bueno, pues antes de entrar en cada una de las distintas materias que sus señorías han puesto de manifiesto y además han reflejado la preocupación que tienen yo, señora Ferrer, quiero contestar antes que nada a su discurso demagógico en cuanto a mi conformismo.
Más que nada por cerrar estos episodios.
Mire, creo que lo he dicho al inicio de mi intervención, que desde luego no son los presupuestos que a mí me gustarían.

Pero, realmente, yo a que a usted también la tengo por una persona seria, por una jurista rigurosa, me ha sorprendido su demagogia y ese discurso fácil comparando los presupuestos de justicia, por ejemplo, con sanidad.

Usted sabe, también como yo, porque usted es una persona -creo- formada, que sabe perfectamente la gestión, el personal y el número de habitantes que se gestiona de la conselleria de sanidad y que nada tiene que ver.

O sea, las cifras en grueso, en cuanto a peso no se pueden comparar, hay que ir, señora Ferrer, a los resultados, a los resultados.
O sea, no es cuestión de si tiene más peso, ¡claro que tiene más peso sanidad que justicia!
, ¡obviamente!
Tendríamos un problema de gestión, ¿eh?
, en los hospitales si justicia tuviera más peso que sanidad.

Pero, dicho esto, señora Ferrer, también quiero -ya le digo-, antes de entrar en todas las propuestas, el que usted esté asustada por los sobrecostes de esa herencia que ustedes me dejaron.

Mire, yo soy una persona que he tratado desde el minuto cero de asumir mi responsabilidad de construir, de mirar al futuro y de avanzar, y no mirar al pasado, pero es que su discurso me obliga a mirar al pasado, y a mí no me gustaría, pero ya lo siento.

Resulta que a usted le preocupan los sobrecostes de la Ciudad de la Justicia de Elche, de Paterna, de Villareal.
Pero, ¡si me lo dejaron todo pactado!
¡Si me dejaron todos los pagos aplazados!
Si esas macrociudades de la justicia, que ustedes construyeron en tiempo de crisis, en tiempo de crisis, cuando se machacaba a los abogados, cuando no se pagaba la luz en los juzgados, cuando se maltrataba a las limpiadoras, cuando no se cerraban contratos dignamente con las empresas que acababan también sin abonar los salarios a sus trabajadores, en esa época se estaban construyendo estos macroedificios que, obviamente, yo ahora tengo cierto dificultades.

Pero es que esta ha sido la herencia que yo he recibido, que yo he recibido y tengo que ir incorporando porque somos, desde luego, una administración responsable que tenemos que pagar.

Pero, es más, mire, le han parecido poco, poco los incrementos en cada uno de los capítulos, usted está horrorizada porque, claro, tengo absolutamente desatendida la administración de justicia.
La tengo bastante más atendida de lo que estuvieron los cinco años anteriores a nuestra llegada.
Solo le voy a dar un ejemplo.

En materia de refuerzos, mire usted el incremento.
Sabe usted la importancia que tiene ese capítulo por una razón muy importante, porque son las verdaderas urgencias para atender en los juzgados.

Miren, ustedes, cuando estábamos en pleno auge de causas judiciales y de procesos por corrupción, y me va a obligar a recordar que los juzgados de Nules, habiendo aprobado el refuerzo, el Consejo General del Poder Judicial para apoyar a aquellos juzgados de Nules en los tiempos de Fabra, cuando se estaban tramitando los casos judiciales relacionados con el señor Fabra, tardó La Generalitat nueve meses en adoptar el refuerzo.
¡Y así trabajaban!

Desde luego, no tenemos el presupuesto deseable pero sí tenemos el presupuesto aceptable para poder abrir las ventanas y poder mirar a los ojos a la gente, para poder mirar a los ojos a la presidenta del Tribunal Superior de Justicia, a la que no se le ponían ni siquiera al teléfono, para poder abrir el diálogo con todos los operadores como lo estamos haciendo.
Lo estamos haciendo de otra manera, poco a poco.

Yo no quiero tampoco un presupuesto que signifique el doble de lo que me han dado.
Y ¿sabe por qué?
Porque soy responsable, porque no quiero tener un presupuesto que no puedo ejecutar, porque ese ha sido otro de los graves problemas.

Ustedes, que no se preocuparon en absoluto del estado de las sedes judiciales más que la construcción de los macroedificios para ir y cortar las cintas, me dejaron en un estado las sedes judiciales, ¿eh?
, hasta un nivel que ni siquiera había gente en el servicio de infraestructuras porque ni siquiera les preocupaba.
Pero ¡qué me está diciendo!

Creo que en dos ejercicios vamos a ser capaces, al menos, de atender las prioridades.
¡Claro que esto es un proyecto de legislatura!
Pero le puedo asegurar que lo vamos a conseguir.

Por cierto, el recorte, sí, ¡claro que era en el capítulo VI!
y en el apartado destinado a gastos de equipamiento.
Y ¿sabe una cosa?
No le decidí yo, no lo decidió tampoco el conseller de hacienda, lo decidió el señor Montoro porque le mandamos una propuesta, ¿eh?
, especificando en qué capítulos lo tenían que hacer y, sin embargo, ellos no lo aceptaron y obligaron a determinar en qué capítulo se tenía que recortar.
Pero, le voy a decir una cosa.

¿Sabe esos casi tres millones de euros o tres millones y medio para qué estaban destinados?
Para la provisión de todas las necesidades de los nuevos órganos judiciales que el gobierno no me creaba.
Ellos mismos me paralizan el decreto, no me ponen en marcha la creación de los juzgados y esas estancias estaban previstas, precisamente, para atender las necesidades de los nuevos órganos judiciales.
Así que, no afectó en gran medida a mi presupuesto.

Pasando ya a los temas importantes, que además cada uno de ustedes han planteado y que sé que les preocupa, Favide.
Vale.
En relación con Favide y con el decreto de oficinas en el que algunos no creen, les puedo asegurar que el retraso fue un tema meramente formal y que va al próximo Consell y que se aprobará.

Efectivamente, a mí me hubiera gustado que el decreto se hubiera tramitado en tres meses, pero ya siento que los trámites administrativos de traslado a todas las consellerias y, sobre todo, porque hemos querido que este decreto que crea un nuevo modelo de gestión de la atención a las víctimas del delito sea un decreto en el que hayan podido participar todos, todos los operadores jurídicos, todas las instituciones, ha pasado por fiscalía, por el Consejo General del Poder Judicial, por la abogacía, por las asociaciones de mujeres, ha pasado por todas las instancias posibles para poder tener un modelo lo más consensuado posible.

Y esa, señor Tormo, ha sido una de las razones del retraso, estaba el decreto en marcha desde hacía prácticamente, o sea, el trámite se inició hace más de seis meses.
Cuando yo vine aquí en sede parlamentaria a explicarles, el decreto ya había salido de mi conselleria, pero es cierto que los trámites son como son, la burocracia administrativa no me la he inventado yo y ahí está, y finalmente pues ya tenemos el decreto que marca el punto de inflexión y el punto de salida para el nuevo modelo.

Como ya les anticipé, este nuevo modelo supone, desde luego, un cambio radical en la gestión, no solamente en la gestión sino además en la atención a las víctimas.

Creo que todos ustedes saben, porque así lo expliqué en mi intervención parlamentaria, en la comparecencia parlamentaria, en la que desde luego va a haber una transición, y ya me hubiera gustado a mí que esa transición se hubiera realizado hace seis meses pero, desgraciadamente -insisto-, ha sido la tramitación administrativa, o sea, no hemos sido…, además, finalmente, incluso, porque el propio decreto prevé la extinción de la fundación y el trámite a seguir para la integración de la misma, o en la propia administración era necesario darle traslado al comité de empresa, a la fundación.
En fin, hemos cumplido todos los trámites posibles y finalmente tenemos el decreto ahí que marca el punto de arranque.

Le puedo garantizar que, desde luego (algú tus), la nueva red de oficinas va a ser una realidad, va a ser porque este es uno, además, de mis grandes compromisos porque entiendo que las víctimas están atendidas pero no suficientemente, necesitan una atención integral, multidisciplinar.
Como prevé el nuevo modelo, con una mera asistencia jurídica, como se está otorgando en estos momentos, no es suficiente, aunque sean los mejores letrados del mundo.

En cuanto al tema de función pública, quiero poner de manifiesto que, efectivamente, en materia de permisos de paternidad esta ha sido ya una de las medidas, que además consensuamos con los agentes sociales en el acuerdo de legislatura, y desde luego está ya en marcha, y así se prevé también en el libro violeta y, por supuesto, se incorporará a la nueva ley de función pública, que por eso precisamente tuvimos, consideramos que era muy importante que también se hiciera una lectura, una propuesta de modificación de la ley de función pública desde el punto de vista de la conciliación y de la igualdad de género.
(Algú tus)

En cuanto al tema de las becas, no lo hemos previsto en estos presupuestos porque entendemos que dada la tramitación que seguirá el proceso de la aprobación de la ley, calculo que si todo va bien será aprobada para el otoño en sede parlamentaria.
¡Vamos!
, yo lo firmaría ya, tener una nueva ley de función pública para iniciar el nuevo ejercicio parlamentario a partir de septiembre u octubre.

Por tanto, en ese momento ya se pueden iniciar, una vez aprobada, los trámites para la presentación de las becas e incorporarlas porque se abonaría, por tanto, en el ejercicio de 2018.

Por supuesto es una medida que les puedo asegurar que va a ir incorporada a la ley porque creemos que es necesario motivar a nuestra juventud, es necesario, además, por una razón muy sencilla porque -como todos ustedes saben- dentro de diez años se nos jubila más del 50% de la plantilla y es importantísimo que los estudiantes apuesten por la administración, se sientan motivados y apoyamos por parte de los poderes públicos para poder tener este acceso a la administración pública.

Compartimos la necesidad, también, de que las unidades de igualdad, obviamente tiene que haber una dedicación exclusiva.
De hecho, y esto, desde luego, esta es la perspectiva que se tiene también desde la dirección general de función pública, y seguramente en esos términos también vamos a incorporarlo a la nueva ley; de hecho, ahora, ya se están potenciando y apoyando esas unidades de igualdad a través de los gabinetes técnicos porque somos conscientes que el personal que hay en cada una de ellas en este momento no es suficiente.

Como también les anuncié en sede parlamentaria, el plan de formación para nosotros es uno de nuestros grandes instrumentos para cambiar el modelo de función pública.
Son importantes cambios legislativos pero necesitamos formar mejor y formar en lo importante, y formar en las nuevas capacitaciones a nuestros empleados públicos, y sobre todo formar en los principios que deben de regir una buena actuación dentro del ámbito de la administración.
Lo expliqué en sede parlamentaria.

Y por tanto, que lo vamos a conseguir a través de los planes de formación -que vamos a comentar- (soroll de papers) porque, en realidad, en el diseño de la ley de función pública vamos también a potenciar el papel del Instituto Valenciano de Administración Pública, que entendemos que tiene que tener un papel preponderante para esa nueva consolidación del empleado público que actúe desde la transparencia, desde la capacitación informática, desde la responsabilidad social.

Creemos que es importantísimo establecer un nuevo marco formativo que apueste por estas nuevas tendencias importantes para la ejecución de nuestras políticas públicas.

En cuanto a la reducción de los cargos de libre designación, desde luego esto va a ser materia de debate legislativo; desde luego creo que todos ustedes conocen perfectamente cuál es la posición de los sabios que hicieron, elaboraron el informe de función pública; desde luego apostamos, se apuesta en ese informe y, ahora, la semana que viene va a haber precisamente unas jornadas para debatir ese informe, se apuesta por la profesionalización de la función pública.

Y lo que a mí también me gustaría explicarles es que la libre designación no significa arbitrariedad.
Se pueden designar por el sistema de la discrecionalidad a funcionarios públicos, a personas para que se responsabilicen de sus funciones en el ámbito de la administración, siempre y cuando el proceso selectivo sea un proceso serio, sea un proceso transparente, la decisión que se adopte esté bien argumentada y justificada, porque eso la sala tercera del Tribunal Supremo ya lo ha reiterado en muchas ocasiones.

La discrecionalidad no debe ser arbitrariedad, se incurre en esa arbitrariedad cuando desde luego no se sustentan ninguno de los principios necesarios para garantizar esa argumentación y esa transparencia en la resolución de todos estos procesos públicos.

Por tanto, en cuanto al número de eventuales, yo solo quiero aprovechar en sede parlamentaria para decir que, desde luego, este Consell, con respecto al Consell anterior sí ha reducido el número de eventuales.
No lo digo yo, está en los presupuestos y ahí están las cifras.

Las tasas, pues, desgraciadamente, señora Meco, ¿qué le voy a decir de las tasas?
Ni siquiera el ministerio de justicia sabe qué ha hecho el ministerio de hacienda con las tasas.

Desde luego, fue una gran estafa, aquella exposición de motivos fue una estafa a los ciudadanos y, por tanto, los únicos que se han beneficiado del cobro de esas tasas, los únicos que se han beneficiado de la limitación y cercenamiento (soroll de papers) de los derechos de los ciudadanos (algú tus) a la tutela judicial efectiva ha sido el erario público, pero el estatal.

No han rendido cuentas y en justicia -que ya se ha preguntado en varias ocasiones en alguna reunión con el ministro en las sectoriales- no nos han sabido dar respuesta porque ni siquiera ellos saben qué se ha hecho con el dinero.
Desde luego, a modernizar la justicia no ha ido y, menos aún, a la justicia gratuita.

En cuanto los juzgados de violencia de género, desde luego nosotros cualquier petición de apoyo, en materia tanto para medios materiales, como personales, que nos solicitan desde los juzgados de violencia de género, son debidamente atendidos y, además, con urgencia.

El gran problema del ámbito que afecta a esta materia no es tanto el volumen de trabajo que tienen estos juzgados, que precisamente son de los juzgados menos saturados entre todas las jurisdicciones.
El problema, insisto, es la necesidad de dar apoyo a las víctimas de violencia de género desde un punto de vista integral.
Y, desgraciadamente, estos años, con el gobierno del Partido Popular, hemos acudido también a una reducción de las cifras en materia de políticas sociales.
Y precisamente se rebajó el presupuesto de apoyo para las políticas sociales en materias de igualdad más de un 25%.

Creo que lo que tenemos que hacer, precisamente, es reforzar y creo que este Consell, si ven los presupuestos generales, tiene una gran apuesta en esta materia.

Nosotros lo vamos a hacer desde la actuación que llevaremos a cabo en las oficinas de atención a las víctimas.
Por eso nos interesa tanto ese cambio de modelo y por eso estamos tan empeñados en la atención multidisciplinar a las mismas.
Una atención que se inicia antes, que se mantiene durante y que continúa después del procedimiento judicial, porque si a la víctima la abandonamos, haremos un flaco favor a ella y a la sociedad.

En cuanto al cuerpo de peritos, participo de su preocupación, señora Meco, porque, desde luego, es una reivindicación judicial.
Efectivamente, los decanos han vuelto a insistir.
Pero crear un cuerpo de peritos económicos integrados en la administración de justicia exige reforma estatal.
Es legislación estatal y, por tanto, cualquier actuación en este sentido que se iniciara desde esta conselleria no se podría entender de ninguna forma.
.
.
, esos informes que elaboraran estas personas que podríamos apoyar o contratar para la justicia, no se podrían tener en cuenta a efectos de informes periciales.

Creo que aquí la pelota está en el campo del ministerio y esperemos que ahora el nuevo gobierno por fin se ponga a gobernar y, sobre todo, atienda a la justicia.

Desde luego, en el ámbito psicosocial, sí que, tal y como se ve el incremento en el capítulo I, estamos convencidos de la necesidad de seguir potenciando los gabinetes psicosociales.
Y, es más, y precisamente nos preocupa mucho la atención psicosocial en el ámbito provincial, donde el sistema es muy diferente al ámbito de las tres capitales de provincia y vamos a intentar reforzar también la actuación de los peritos en este campo.

En cuanto a los puntos de encuentro, siento decirle que no es de mi competencia, que está en la conselleria de igualdad.

En cuanto a la ley de mediación, efectivamente, en el encuentro que mantuvimos el Consell en verano en Torrevieja, una de los retos que nos hemos marcado para este mes de septiembre es la elaboración de un anteproyecto de ley de mediación.
Ustedes me dicen: Â«No vemos nada reflejado en el presupuesto.
Â» Volvemos a lo mismo, o sea, hubo una tramitación que se inicia su fase de anteproyecto.
A partir de ahora, la ley ya está prácticamente redactada.
.
.
Somos conscientes que necesitamos un mínimo de entre nueve y doce meses para ver aprobada esa ley.

Y, ¿sabe qué me pasa, señor Tormo?
Que como ya llevo dieciocho meses y sé los trámites.
.
.
(veus) -ay, perdón, perdón, señor Subiela- ya sé los trámites de esta administración, pues no he querido ponerles en los presupuestos la dotación económica de la ley, porque sé que afectará al 2018 y no al 2017.

Consideramos que es muy importante, como les he dicho, no solamente la creación de este centro de mediación, porque son muchos los operadores implicados y comprometidos con esta nueva fórmula alternativa de resolución de los conflictos.
Pero nos hemos percatado de que es importante que haya un liderazgo en esta materia que ponga los medios mínimos para poder gestionar y canalizar a los distintos colegios e intervinientes en los distintos ámbitos.
Y además, y sobre todo, por esta labor de asesoramiento y encauzar las peticiones de los ciudadanos.

Creo que ese liderazgo lo tiene que asumir la administración y por eso la nueva ley de mediación, que espero sea aprobada, señor Subiela, en el otoño próximo y podamos hablar en los próximos presupuestos de las necesidades económicas para la puesta en marcha de este centro de mediación.
.
.
, garantice esa accesibilidad, además del ciudadano, a la justicia.

El senyor president:

Señora consellera, vaya concluyendo.

La senyora consellera de Justícia, Administració Pública, Reformes Democràtiques i Llibertats Públiques:

Ya lo sé que.
.
.
, no me queda mucho, presidente.

En cuanto el turno de oficio, me he quedado muy sorprendida, señor Subiela.
Porque, mire, el turno de oficio.
.
.
, la partida presupuestaria salió del Consell con un 25% respecto a los presupuestos del año anterior, un 25%, cinco millones de euros más que lo presupuestado por el Consell del Partido Popular en el año 2015.

Fue la primera petición y reivindicación de los abogados cuando se reunieron conmigo.
Me comprometí y así salió.
Efectivamente, hubo una enmienda y hubo un incremento que lo situó en un 35%.
Y ese incremento -que la señora Meco lo sabe perfectamente- era de un millón y medio más.
Pero yo ya había puesto cinco, señor Subiela, cinco millones.
Por tanto, que mi compromiso con la justicia gratuita creo que es evidente, me parece que no creo que aquí haya algún diputado que tenga alguna duda.
Que si conseguimos, después del análisis de las partidas presupuestarias, darles un poco más, yo estaré encantada.

Los baremos.
Están aprobados.
No se han perdido.
Los baremos, los nuevos baremos, y además los cinco millones, respondían a lo que me pidieron los abogados, baremos que pactamos con ellos.
Atendemos la reclamación económica al completo.
Nunca en esta comunidad habían estado tan satisfechos los abogados como, precisamente, en la elaboración de una norma que consensuamos con ellos y, además, está publicada.

¿Qué es lo que está pendiente de aprobación?
El decreto de justicia gratuita.
¿Qué novedad incorpora el decreto?
El decreto incorpora las nuevas actuaciones procesales que nosotros no pudimos incorporar al baremo, porque el baremo fue una revisión para actualizar e incrementar en ese 25% las cantidades.

Pero eso salió de -la propuesta, la orden- de mi conselleria, se consensuó con el turno de oficio.
Así que no me diga que yo no he tenido o que he maltratado, porque aquí si hubo algún gobierno que maltrató al turno de oficio fue el Consell del Partido Popular, no la conselleria que yo dirijo.
.
.

El senyor president:

Señora consellera, por favor.
.
.

La senyora consellera de Justícia, Administració Pública, Reformes Democràtiques i Llibertats Públiques:

Bueno, ya si queda algo.
.
.

El senyor president:

Tiene cinco minutos después.

La senyora consellera de Justícia, Administració Pública, Reformes Democràtiques i Llibertats Públiques:

Muchas gracias.

Acabo aquí con la explicación del turno de oficio y, bueno, ahora.
.
.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora consellera.

Señora Meco, ¿para réplica?
Por un tiempo de cinco minutos.

La senyora Meco Tébar:

Sí, president, para réplica.

Bueno, porque tenga un poco más tiempo para que conteste a lo del turno de oficio en relación a en qué medida esta cuantía presupuestaria, esta partida presupuestaria va a poder dar alcance suficiente para la recuperación económica de ese IPC perdido desde 2005 y para las nuevas actuaciones que en baremo -que nos consta que se está trabajando- vayan a tener.

Luego, quería hacerle una.
.
.
O sea, recibo con agrado lo que comentaba usted en cuanto al capítulo psicosocial, que decía que se van a potenciar los gabinetes psicosociales en el ámbito provincial.
Ha dicho: Â«Donde existía un sistema diferente.
Â» No es que existía un sistema diferente.
Es que no existía.
Es que directamente era la ciudadanía la que de su bolsillo se pagaba el informe.
.
.
, se paga -no se pagaba-, se paga el informe psicosocial si quiere aportarlo como prueba en el juicio.
Por tanto, hay una quiebra del principio de igualdad, hay ciudadanos de primera y ciudadanos de segunda en función del lugar de residencia: sí para los que residen en Valencia; no para los que residen fuera de Valencia.
En ese sentido, si la conselleria tiene una apuesta de verdad por restablecer el principio de igualdad, bienvenida sea y lo celebramos con agrado.

Ha quedado en el tintero el tema del.
.
.
Yo no he hablado de un centro de mediación.
He hablado de un SOJ, de un servicio de orientación, en este caso de mediación.
Si es posible atenderlo con estos presupuestos.

Y creo que ya, por.
.
.

El senyor president:

Muchas gracias.
.
.
, moltes gràcies, senyora Meco.

Per part del Grup Parlamentari Ciudadanos, i per un temps màxim de cinc minuts, té la paraula l'il·lustre diputat senyor Toni Subiela.

El senyor Subiela Chico:

Gracias, presidente.

Señora Bravo, ha dedicado la mayoría de su tiempo a responder a los grupos que sustentan al gobierno, más que a la oposición.
Y, por lo tanto, tenemos aquí una sobreventa de su presupuesto, pues creo que excesiva.

Y realmente.
.
.
, mire, al final, es que se escucha.
.
.
, es que.
.
.
Miren, señores, de verdad, ser menos malo que el PP, no es ser bueno.
De verdad que no, ¿eh?
Por lo menos, de los últimos gobiernos.
Disculpen, pero es que es así.
Es que se escudan solamente en eso.
Â«Es que tenemos más presupuesto que el PP, 33 millones más.
Â» Â«Es que pusimos cinco millones más que el PP.
Â» Sí, claro que usted aumentó cinco millones más que el PP.
Pero no fue lo que ustedes prometieron.
Con esos cinco millones, pretendían que recuperaran el poder adquisitivo del 2005.
Eso no es así, y usted lo sabe.
Y eso es lo que pedía el sector.
Era lo que pedían los abogados de oficio.
Por eso las enmiendas fueron.
.
.
Y, además, eran muy superiores y, al final, las redujimos en solamente un millón y medio, porque dijeron, Â«es que ya no nos llega para másÂ».
Claro que no nos llega para más.
Es que luego faltaba hacer los recortes del ajuste presupuestario.

Pero no me diga que cuidaban al.
.
.
, -perdón- al turno de oficio, porque no es así, porque no es así.
Porque, desde luego, no podían seguir como estaban.
Solamente fue un parche, pero no una apuesta por el turno de oficio.
Es muy diferente parchear que, que sea una apuesta.

Mire, yo, con el tema de las oficinas de las víctimas, de atención a las víctimas y de Favide, mire, yo no he querido sacar la noticia.
A mí me da igual por qué no se ha aprobado el decreto.
Ustedes sabrán qué follones o no deben de tener en el Consell.
A mí lo que me preocupa es que no esté aprobado, ¿vale?

Y ahora me pone usted la excusa de que la burocracia.
.
.
, como si fuera un ente ahí abstracto que les impide.
.
.
Y que no es responsabilidad tampoco de ustedes.
No, no me puede poner esa excusa.

Es verdad lo que usted dice, no podemos dejar a las víctimas abandonadas.
Pero es que las víctimas las tenemos abandonadas.
En Favide, lo único que se ha hecho es quitar a la cúpula directiva en todo un año.
Y se acabó, se eliminó la cúpula directiva y no se ha hecho nada más.
Y las víctimas están recibiendo una asistencia deficiente, y usted lo sabe.
Y llevamos un año, un año.

Dos cositas más solamente.
Me preocupa mucho cuando hablan de los presupuestos y cómo lo hablan.
Usted habla de un incremento acumulado de más de un 12% en los últimos dos años.
Habla el representante de Compromís de que crece el presupuesto real en más de 33 millones.
Me parece que ustedes no cuentan luego los ajustes presupuestarios que tienen que hacer.

Yo tengo claro.
.
.
, a mí el señor Montoro, de verdad, no me cae simpático y sé que les obliga (algú diu: Â«A nadie.
Â») a hacer recortes en sitios donde ustedes no quieren.
Pero los 1.
300 millones, no se olviden, los deciden poner en los presupuestos ustedes, no el señor Montoro.

Y mire, de verdad, a nosotros no nos molesta la recuperación de la memoria histórica.
No nos molesta para nada.
Lo que no entendemos es que sea una prioridad para que tenga ese importe que tiene.
Y si recuperamos la memoria histórica, nos gustaría que se hiciera hincapié en que se recuperara toda, no solamente la democrática.
La antidemocrática, esos actos que defienden y legitiman los partidos que sustentan al gobierno, también creemos que tienen que formar parte de la memoria histórica.

Y, mire, simplemente y para acabar, decirle que para nosotros estos presupuestos son insuficientes, sobre todo para el estado en que se encuentra la justicia en la Comunidad Valenciana.
Creemos que hacen falta muchos más recursos para tener una justicia ágil y eficaz.
No nos vale simplemente que, si es posible, sea ágil; si es posible, sea eficaz.
No, queremos una justicia ágil y eficaz, y más, por desgracia, en esta comunidad donde la justicia realmente hace tanta falta.

Gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies.
.
.

(Inoïble) .
.
.
he dit que anem a intentar ajustar-se als temps.

I ja, per últim, la intervenció de la representant del Grup Parlamentari Popular, i per un temps màxim de cinc minuts, senyora Ferrer San Segundo, quan vullga.

La senyora Ferrer San Segundo:

Buenas.
.
.
, casi tardes.

Mire, me sorprende que nos hable de respeto.
Yo, cada vez que hablo, claro que digo que la respeto, una y otra vez.
O sea, que no se me diga que no lo digo, porque no es verdad.
Lo que pasa es que a mí me parece que es una falta de respeto decir que yo vengo a hacer demagogia, cuando lo que he hecho son matemáticas.
Y lo que he explicado, que usted no ha contestado, son cuestiones matemáticas.
Y, si quiere, yo no tengo inconveniente en pasarlo.
Y a mí lo que…, matemática, eh.
Y no he hablado solo de sanidad, lo sabe perfectamente, he hablado de las diferencias con transparencia, con agricultura, con vivienda.
No he dicho todo lo que he podido, pero sabe que no he hablado solo de igualdad.
Lo que sí que es demagógico, al menos poco riguroso, es decir que yo no he nombrado otras consellerias, porque no es así.

Mire, estamos aquí con los presupuestos de La Generalitat del año 2017.
Yo le aseguro que el Grupo Popular va a intentar también, en la medida de lo posible, pedir que esto se traslade a otras administraciones, y también a la administración del estado, puesto que se trata de una administración compartida.

Pero es que hoy venimos a hablar de su libro, hoy venimos a hablar de su presupuesto, y yo no puedo hablar de otro.
Y lo que le tengo que decir es que era usted, no yo, la que se quejaba que antes el gobierno del Partido Popular, antes de la crisis, tenía el peso de la justicia era del 2,6.
Y yo le digo que el suyo es del 1,6% en relación al presupuesto.
Y que el incremento que dijo usted que iba a subir respecto al año, ha pasado del 1,6 al 1,6, eso es un cero por cien, en el peso en total.
Y eso es lo que es.

Igual que le he hablado, creo con bastante detenimiento, de que es el menos…, es el único que no sufre incremento, es el de menos peso total en todas y es también el de menos peso corporativo, porque ese 6% queda ridículo al lado de otros incrementos.
No lo voy a repetir.
Entonces, yo lo único que pido es que, si hablo de matemáticas, no me hable de demagogia, porque en este caso solo he hablado de eso, y lo lamento, como yo creo que en el fondo usted también lo debe de lamentar.
Y que en dos presupuestos… Porque, mire, es que llevan dos años de presupuesto ustedes, eh, es que ya son suyos dos.
Como…, en fin, como no se den mucha prisa se le pasa el tiempo.

Mire, en este ejercicio ya no puede decir nada porque lo que ha subido el peso en dos ejercicios es el 0,15% del peso que tenía, no el 2%, del peso que tenía cuando había una crisis tremenda, no solo en esta comunidad, sino en España.
Y eso es lo que hay.

Yo creo que la justicia necesita visibilidad, eh, que necesita visibilidad, y la visibilidad está en los presupuestos, como usted misma ha dicho muchas veces.
No hago más que recoger sus palabras.
Y desde esa perspectiva diré una y otra vez que en nuestro caso la visibilidad es lenta y que necesitamos una conselleria que yo en ningún momento, en ningún momento he dicho que tenga desatendida, esas palabras no son mías, pero una conselleria que se mueva más, que se mueva más rápido, que, en fin, que no tenga la política de no molestar, no mover, no…, en fin, no transcender, porque yo creo que necesitamos más rapidez, porque estamos viendo que los demás, y en esto (inintel·ligible) … la justicia nos come.

Mire usted, es que no me ha contestado.
Es que yo lo que he hecho son preguntas concretas.
Y preguntas concretas, oiga: construcción de Villareal y de Paterna, sobrecoste respecto a los presupuestos del año pasado, que son suyos, del coste estimado del año pasado, que son suyos, y Villareal ya estaba -escuche y contésteme-, ya estaba en funcionamiento.
Oiga, por qué este año solo esos dos el coste estimado de sus presupuestos, que son también del año pasado, suyos, suben 8,1 millones.
Dígamelo, si yo solo le pregunto eso.
Dígamelo.
A lo mejor tiene explicación, pero yo leo, matemáticas, que no es demagogia, y se lo pregunto.

Le pregunto también dónde va a ir ese millón y medio, que es la línea nueva.

Le repregunto dónde han ido las reformas de este año, que es una partida que ha ido sucesivamente (inintel·ligible) .
.
.
entre otras cosas, entre otras cosas porque fue ahí la enmienda de…, el dinero que fue al Icav, que no fueron de un millón y medio, sino de dos millones de euros que era la enmienda.

Y le pregunto también por las deudas, porque es…, lo han estado preguntado estos señores cuando estaban en la oposición todo el tiempo.
Entonces, hay deudas en el Tribunal Supremo, como la de Ibi, que está ya declarada con sentencia firme.
Yo le pregunto si eso está en los presupuestos o no.
Es una pregunta: está o no en los presupuestos, va a cumplir usted las sentencias o no.

Mire, lo de los ordenadores lo voy a dejar para una iniciativa aparte, porque creo que merece todo el tiempo y quiero que usted conteste, a que no solo se encontró abandonados, que está en un documento de trabajo que se le pasó.
¿Cuánto tiempo ha tardado a ponerlos en marcha?
¿Cuándo firmó usted el contrato?
¿Y si ha adquirido ya -déjeme contestar-, y si ha adquirido ya el 50% de los otros ordenadores?
Porque los anteriores fueron con cargo al presupuesto de 2005 del Partido Popular.

No me ha hablado nada de si se incrementa o no, que lo han anunciado, pero no lo veo en los números, la carrera profesional de la función pública.
Nada de los grandísimos incrementos, los grandísimos incrementos en las partidas de transferencias, tanto en función pública como de reformas democráticas.

En cuanto a las reformas democráticas, mire, yo solo le diré que esto es una cuestión de prioridades.
Lo que no se nos puede achacar es que no estamos de acuerdo con esa cuestión, porque aquí el que más y el que menos, el que más y el que menos ha podido tener, y una ha tenido un familiar asesinado en una prisión.
Quiero decir que lo que no quiero es que trasladen falta de sensibilidad y tal.

Y termino ya,…

El senyor president:

Gracias.

La senyora Ferrer San Segundo:

.
.
.
termino ya, por favor.

Yo le decía, mire, Â«Oltra frena el plan estrellaÂ», y dice que es por cuestiones técnicas.
Yo le pregunto qué cuestiones técnicas.
Y dice, y esto es más importante, la decisión -y espero que preocupe también a las compañeras socialistas-, la decisión evidencia un nuevo roce de la presidencia con conselleras socialistas.
En, en -esto al final lo prometo-, en los propios presupuestos la conselleria de igualdad habla de atención, aumentar la red de atención a la atención social a las víctimas de violencia y mejorar su eficacia.

Aquí puede haber duplicidad, ahí puede haber acaparamiento de competencias y aquí puede haber incumpliendo del estatuto de la víctima.

El senyor president:

Muchas gracias.

La senyora Ferrer San Segundo:

Yo, que la respeto, le digo que mire a su espalda, que a lo mejor pasa como en otras conselleras socialistas.

Muchas gracias.

El senyor president:

Gracias.

Y ya para finalizar esta comparecencia de la consellera de justicia, por un tiempo de cinco minutos, tiene usted la palabra.

La senyora consellera de Justícia, Administració Pública, Reformes Democràtiques i Llibertats Públiques:

Gracias, presidente.

Voy a empezar por reformas democráticas, ya que no me he podido centrar mucho en la intervención anterior, porque había tantos temas.

No tiene ni que preocuparles ni que asustarles.
Ya sé que no les gusta la ley, ya sé que no les gusta la dirección general, ya sé que no les gusta que hablemos de derechos.
Pero, mire, es que aquí, en esta comunidad hacía muchísima falta, hace mucha falta una labor de alguna manera de difusión, de apoyo para las nuevas políticas, para el reconocimiento además de esa ciudadanía que quiere ayudar a mejorar la calidad democrática.
Y, sinceramente, me preocupa que la inversión en este ámbito no les guste.
Pero es que esto debe de formar parte incluso de nuestro propio acervo cultural.

Se habla de memoria histórica y convivencia democrática.
Queremos una ley para asegurar esa convivencia democrática.
Y creo y espero que sea una ley que salga consensuada y que sirva para unir a todos los valencianos y las valencianas.

Incremento del turno de oficio.
Está previsto el 3,43% respecto…, teniendo en cuenta las dos partidas de abogados y procuradores.
De todas formas, insisto, en principio los abogados han aceptado el incremento previsto para este año, no voy a seguir discutiendo con usted, ellos no se sienten maltratados, usted sí que ha debido ver algún maltrato por mi parte, pero, en fin, esto ya son apreciaciones.
Pero les puedo asegurar que desde luego nos estamos poniendo a la cabeza en cuanto a retribuciones y a tratamiento.
Porque algo muy importante no les he dicho antes.
No solo pagamos más, pagamos puntual.
O sea, pagamos además de forma puntual.
Y esto en esta comunidad tampoco pasaba.
La única vez que se pagó de forma puntual fue tres meses o dos meses antes de las elecciones, que el señor Montoro mandó el FLA como apoyo electoral.

En cuanto al SOJ, señora Meco, el nuevo decreto de justicia gratuita prevé la creación de distintos servicios de orientación jurídica.
Hay uno general que abarca el tema de la mediación.
Nosotros apostamos por un centro de mediación, porque entendemos que la mediación no puede estar gestionada única y exclusivamente desde el ámbito de la abogacía.
Son muchos, muchos, los operadores y muchos los profesionales que quieren incorporarse y que de hecho tienen convenios con nosotros y con el Consejo General del Poder Judicial.

Por tanto, desde el SOJ, el servicio de orientación de ámbito general, ya se está dando información en esta materia, y por eso nosotros lo que consideramos que para potenciar la mediación hace falta que alguien lo lidere, y tiene que ser la administración.

En cuanto al tema de Ibi, porque antes no le he contestado, señora Ferrer, el tema de Ibi y Orihuela.
Pues mire, sabe, además me va a permitir que recuerde textualmente la sentencia que condenó a la sentencia del Tribunal Superior de Justicia que dice en el fallo.
Condena el comportamiento del Consell, el comportamiento del Consell del Partido Popular que engañó al Ayuntamiento de Ibi.
¡A eso le condenó al Partido Popular!
Al mal comportamiento.
Y por supuesto nosotros acataremos la decisión, porque nos dejaron desde luego unas buenas herencias, engañaron al Ayuntamiento de Orihuela, engañaron al Ayuntamiento de Ibi, engañaron al Ayuntamiento de Alcoy.
Y le puedo asegurar que durante esta legislatura quedará resuelto todo.
Desde luego se pagará en los términos que establece la sentencia, se pagará, pero quienes actuaron mal en este ámbito fue el Consell del Partido Popular, no nosotros.
Esto forma parte de la herencia que he recibido.

Insiste en lo de Villareal.
Yo solo le puedo decir que no son costes estimados, que el pago aplazado vino determinado -no sé, si quiere luego miraremos los números-, vino determinado en el contrato, eh, en el leasing que se hizo por el anterior Consell en la ejecución de la obra.
Yo no determino ni cuánta ni estimo, sino que viene determinado en ese contrato, eh, en virtud del cual se aplazó el pago y se hizo una serie de edificios sin contar con ese dinero, y que estamos pagando nosotros.

Usted dice que, bueno, e insiste, en que desde luego es un verdadero fracaso para mi proyecto político el no haber conseguido más peso presupuestario.
Que, claro, que el Consell rebajó el peso de la justicia en tiempos de la crisis.
Mire, eso fue lo lamentable, que en tiempos de la crisis, mientras había dinero para los grandes eventos, mientras había dinero para las grandes actuaciones que no generaban ningún recurso económico a la sociedad valenciana, sino que generaban solo beneficios para unos pocos que no dejaban de robar, y que ahora están en la cárcel, aquí se rebajó desde luego el presupuesto en justicia, pero hasta un estado lamentable.

Ya le he dicho que no oculto que desde luego me gustaría tener más, pero tampoco quiero tener muchísimo más, porque ya le he explicado antes que quiero un presupuesto…, o sea, el presupuesto que salió de mi conselleria tenía unas décimas (inintel·ligible) .
.
.
, señora Ferrer.
¿Y sabe por qué?
Porque yo no he venido a este gobierno a salir en los medios de comunicación y a dar grandes ruedas de prensa, a anunciar grandes infraestructuras ni grandes planes que yo no puedo ejecutar.
Tengo un presupuesto realista, un presupuesto que sé que cada año puedo acometer.
Y les puedo asegurar que durante 2017 será un año de compromiso y de cumplimiento de todo lo que nos hemos proyectado.
Y que vamos haciendo camino al andar, se lo puedo asegurar.
Lo vamos a hacer mejor y de forma más eficaz que lo hicieron ustedes en los últimos años.

Muchas gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora consellera.

Senyors diputats, reprenem la comissió esta vesprada a les quatre i mitja.

(Se suspén la reunió a les 15 hores i 19 minuts)

(Es reprén la sessió a les 16 hores i 34 minuts)

El senyor president:

(Inoïble) … si n'hi ha quòrum.

Senyora secretària, si és tan amable, ¿passa llista per a comprovar que hi haja quòrum?

(La secretària passa llista per tal de comprovar si hi ha quòrum)

Moltes gràcies.

Donar-li la benvinguda al conseller.
Explicar una vegada més, com hem fet este matí, que el fet que n'hi hagen tantes substitucions en esta comissió és perquè no estan participant els components habituals, o no tots els components habituals de la comissió, sinó que ve donat, en este cas moltes de les intervencions dels grups parlamentaris, per l'especificitat del tema que està tractant

Compareixença del conseller d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball, senyor Rafael Climent González, per a informar sobre el Projecte de llei de pressupostos de La Generalitat per a l'exercici 2017 pel que fa a la seua conselleria

El senyor president:

I, per tant, i sense més dilació, senyor conseller, donar-li la benvinguda I donar-li la paraula per a explicar el projecte de pressupostos de La Generalitat, en este cas, per a la Conselleria d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball.

Com sap, té vosté, en este cas, trenta minuts per a este primer torn d'intervencions.

Quan vullga.

El senyor conseller d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball:

Moltes gràcies, president.

Senyories.

Bé, vinc a presentar-los la proposta de pressupostos de la Conselleria d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball.

I dir-los que el pressupost per a 2017 de la mateixa conselleria pretén fer compatible l'impuls del creixement econòmic i l'ocupació, amb la restricció de la consolidació fiscal, assignant, per tant, els recursos a través de l'escenari de transformació del model econòmic valencià en què estem immersos.

En aquest sentit, els principals objectius del pressupost per a 2017 de la conselleria són, entre altres, afavorir l'ocupació de qualitat i el creixement econòmic sostenible, la transformació del model productiu, coadjuvar en el procés de reindustrialització que impulsa el Consell mitjançant el reforç de les accions dirigides a les xicotetes i mitjanes empreses, afavorir la internacionalització de les nostres empreses, donar-li impuls a les polítiques energètiques cap a la sostenibilitat i un model de comerç equilibrat.

Per al 2017, la proposta de la conselleria de pressupost són 367.
421.
550 euros, és a dir, 30,4 milions més que l'any anterior.
Suposa un 9% superior.
I volem demostrar amb això el protagonisme i la rellevància que es concedeix a l'impuls de les polítiques de reindustrialització, innovació, foment de l'ocupació i inserció laboral, promoció de l'emprenedoria i economia social i potenciació del comerç de proximitat; polítiques totes elles que compten amb un pressupost creixent.

I vaig a intentar desglossar el pressupost per direccions generals i, a més a més, per programes.

Vaig a començar per la Direcció General d'Economia, Emprenedoria i Cooperativisme.

I cal dir que compta amb un pressupost de 12,.
830.
000 euros, és a dir, 870.
000 euros més que l'any anterior, amb l'objectiu de millorar les seues funcions, com són: l'estudi i avaluació de l'economia valenciana; l'orientació, planificació i seguiment de les polítiques econòmiques; la gestió estadística; les relatives a la supervisió de mediació d'assegurances i reassegurances privades, així com la promoció de l'emprenedoria, cooperativisme i economia social, registre de cooperatives del nostre territori i els registres administratius d'entitats d'economia social.

A més d'establir les directrius generals de la política creditícia en l'àmbit de les seues competències i promoure els instruments financers relacionats amb l'economia sostenible, el cooperativisme i l'economia social que, amb este fi, es constituïsquen en coordinació amb l'IVF, d'acord amb les oportunes previsions pressupostàries.

Per a portar avant estes funcions comptem amb tres programes pressupostaris:

El 551.
10, elaboració i difusió estadística, dotat amb 1.
850.
000 euros, un 1,4% menys que en 2016, i ve donat per la baixada del capítol II, concretament 74.
000 euros, perquè hem ajuntat tot el capítol II en serveis generals.

Entre els principals objectius d'aquest, cal destacar l'elaboració i tramitació de l'avantprojecte del pla valencià d'estadística 2017-2020, i avançar en el coneixement de l'estructura i dinàmica de la població i de les condicions de les llars dels valencians i valencianes, generant nous indicadors referits a àmbits subregionals, com províncies, comarques, municipis, per mitjà de l'aplicació de models estadístics que combinen diverses fonts estadístiques i administratives.

El programa 615.
10, planificació i previsió econòmica, que disposa de 4.
580.
000 euros, és a dir, un 1,2% més que l'any anterior.
I cal destacar la seua tasca en l'elaboració d'informes econòmics sobre la conjuntura econòmica valenciana, així com l'impuls i el seguiment de la planificació de la política econòmica, destacant el model econòmic de desenvolupament sostenible i la difusió dels principis i pràctiques d'economia sostenible.

Així mateix, es posen en marxa dues noves línies de subvenció per a encetar dues càtedres en la Universitat de València: una d'economia del bé comú i una altra d'economia d'empresa i humanisme, dotades amb 30.
000 euros cadascuna d'elles.

És important destacar també la continuïtat de: la línia de promoció de l'economia sostenible, dotada amb 1,2 milions d'euros, mitjançant convocatòria per concurrència competitiva, d'ajudes, en distintes modalitats, dirigides a actuacions de foment de la cultura i pràctiques de l'EBC i de les empreses socials implementades per entitats sense ànim de lucre, empreses i centres, instituts i ens universitaris valencians.

I la destinada al finançament de projectes d'inversió d'empreses socials, capítol VII, dotada amb 2.
400.
000 euros, per a afavorir l'accés de les empreses socials al finançament per als seus projectes d'inversió, amb especial atenció en projectes innovadors i aquells que milloren la seua competitivitat a través de l'operativa de l'Ivace.

I finalment, el programa 322.
55, promoció d'emprenedors, cooperativisme i economia social, dotat amb 6,4 milions d'euros, un 15 % més que en 2016, i que té com a objectiu impulsar la cultura de l'emprenedoria sostenible, afavorint l'esperit empresarial i l'autoocupació com a elements claus per a revitalitzar l'activitat econòmica des de la coordinació de les polítiques públiques d'ocupació i emprenedoria, evitant la dispersió de actuacions i recursos públics, i també el foment del cooperativisme i l'economia social.

Com a principals novetats, destaquem per la seua quantia: la realització de plans de negoci a l'intraemprenedoria empresarial, per mitjà d'activitats de formació i acompanyament, mitjançant el consell de cambres, amb 400.
000 euros.

La realització d'actuacions d'assistència i suport a l'emprenedor per a facilitar un canal d'accés únic per a la resolució de necessitats d'informació, assessorament i gestió de tràmits administratius, amb un pressupost previst de 30.
000 euros, així com les actuacions previstes en el projecte Interreg Boost Ieer, on participem junt altres regions europees.

Per a fomentar el cooperativisme, potenciarem la cooperació i el paper del Consell Valencià del Cooperativisme, impulsarem la creació de noves empreses cooperatives i societats anònimes laborals, amb una línia genèrica d'ajudes en el capítol IV de 200.
000 euros, i afavorirem els mecanismes de cooperació i la integració entre elles.

Vull ressaltar que per al 2017 comptem amb les transferències corrents del programa de suport de l'economia social, dotat amb 2,7 milions d'euros, és a dir, 700.
000 euros més que en l'any anterior.

També augmenta en 50.
000 euros, fins als 500.
000, la línia del capítol VII destinada a recolzar la inversió en entitats d' economia social.

I per finalitzar, és ressenyable la difusió territorial de l'economia social, a través d'activitats descentralitzades de difusió de diferents fórmules empresarials com a models de creació d'empreses en àmbits locals , valorat o pressupostat en 130.
000 euros, així com la continuació en el projecte de digitalització dels registres de cooperatives i societats laborals i el desenvolupament de un programa informàtic per a la gestió dels expedients del Consell Valencià del Cooperativisme, amb un pressupost de 5.
000 euros.

Com vostés saben, la Secretaria Autonòmica d'Ocupació té atribuïdes les funcions de la Direcció General del Servei Valencià d'Ocupació i Formació, així com les corresponents a treball, seguretat i salut laboral, foment de l'ocupació, conciliació laboral, inspecció de treball, intermediació en el mercat laboral i relacions laborals.

Pel que fa a la Direcció General de Treball i Benestar Laboral, que compta amb un pressupost de 26,3 milions d'euros, quasi un 13% més que en 2016, assumeix les funcions en matèria de treball, conciliació laboral, inspecció de treball i relacions laborals.

Gestiona el programa 315.
10, condicions de treball i administració de les relacions laborals, on cal ressaltar la nostra aposta pel foment del treball autònom, que en 2017 augmenta prop d'un 55% la línia d'ajudes posada en marxa en 2016, fins una dotació de 1.
7 milions d'euros.

La direcció general també actua en matèria de prevenció de la sinistralitat laboral i promoció de la seguretat i salut en el treball, en col·laboració amb l'Invassat, que comptarà el pròxim exercici amb unes dotacions de 10,9 milions d'euros, és a dir, casi un 3% més que l'any anterior.

Com a novetat, es pretén la posada en marxa i implementació del projecte empreses saludables, desenvolupant els esforços d'empresaris, treballadors i treballadores i la societat valenciana en el seu conjunt, per a millorar la seguretat i salut en el treball i el benestar de les persones en el lloc de treball més enllà del compliment legal en prevenció de riscos laborals.

Així mateix, continuarem amb la realització d'activitats d'assistència tècnica, de promoció, assessorament i desenvolupament i control de la prevenció de riscos laborals en tots els sectors productius del nostre territori; activitats de valoració i impuls d'accions preventives en l'àmbit de la de prevenció de riscos laborals del personal propi de La Generalitat; l'aprovació del pla de prevenció de La Generalitat, que s'aplicarà a tots els centres de treball de La Generalitat i organismes autònoms i implementarem el programa d'acció prioritari 2017 de lluita contra la sinistralitat laboral sobre la base d'accidents de 2016.

Ja he dit abans que uns dels objectius bàsics d'aquesta conselleria és afavorir l'ocupació de qualitat i el creixement econòmic sostenible.
Per açò, el Servof compta en 2017 amb un pressupost total de 317,6 milions d'euros, el que representa un increment de vora 19,5 milions d'euros respecte a l'exercici 2016, un 6,5% més.

En el Servof volem reforçar la intermediació en el mercat de treball, l'orientació i inserció laboral, el foment d'ocupació i la formació per a l'ocupació.

Tenim al Servof quatre programes pressupostaris, a banda del 322.
59, relatiu a l'administració i coordinació general, i són: el programa 322.
54, inserció laboral, en el qual dins de l'àmbit de les polítiques actives d'ocupació del Servof, anem a reforçar les accions d'orientació i intermediació laboral en tres col·lectius prioritaris: joves, atenció dels aturats de llarga durada i les persones en risc d'exclusió.
Per a això, comptem amb un pressupost de 73,8 milions d'euros, és a dir, quasi 18 milions d'euros d'augment, un 32% més que en l'any anterior.

I volem destacar la proposta de creació de l'escala especial d'orientació per a l'ocupació, que tindrà com funcions principals les activitats d'organització, tramitació i impuls de las actuacions en matèria d'orientació laboral per a l'ocupació, i permetrà una major especialització en el treball i atenció personalitzada als demandants d'ocupació, així com la realització d'itineraris d'inserció, en especial als col·lectius que m'he referit anteriorment i que es traduirà en la contractació de 120 orientadors.

Les accions de orientació de les oficines del Servof es veuran complementades pel foment d'aquesta activitat a través d'entitats i de las següents línies de subvenció en el 2017:

Accions d'orientació als demandants d'ocupació inscrits en els centres Servof d'ocupació, 2 milions d'euros, amb càrrec al programa operatiu regional de la Comunitat Valenciana 2014-2020.

Accions d'orientació per a joves participants en el sistema de Garantia Juvenil, 1 milió d'euros, amb càrrec al Programa de garantia juvenil.

Accions d'orientació per a persones aturades de llarga durada , 4 milions d'euros, amb càrrec al programa especial aturats de llarga durada de la conferència sectorial.

Itineraris d'inserció dirigits a persones amb especial dificultat d'inserció o en risc d'exclusió social, 3 milions d'euros, amb càrrec al programa de la conferència sectorial.

A més, està prevista una línia destinada a ajudes a l'orientació i intermediació laboral dirigida a entitats locals per import de 13.
300.
000 euros.

Altres actuacions que voldríem destacar en el pressupost són:

L'execució de diversos contractes per a la creació d'equips de busca d'ocupació dirigits als joves inscrits en la garantia juvenil, els aturats de llarga durada i aturats en general, amb 3,45 milions d'euros.

Es continuarà reforçant les tasques d'intermediació, a través de la contractació d'agències de col·locació, amb 3.
240.
00 euros i un servei de suport i recolzament a l'emprenedoria amb col·laboració amb la Direcció General d'Economia amb 1,2 milions.

Posada en marxa de la plataforma d'orientació online com a eina que permeta acostar als ciutadans a aquesta tasca, a través de l'autoavaluació i diagnòstic, si bé sempre recolzats pel personal de les oficines.
Així mateix, és destacable la implementació dels serveis de punts mòbils d'atenció a persones usuàries, bus adaptat, que permetrà l'atenció a persones usuàries en aquelles zones de difícil comunicació.

El programa 322.
51, foment de l'ocupació, dir-los que, davant de la gravetat de la desocupació juvenil i les dificultats cada vegada majors dels col·lectius vulnerables i amb risc d'exclusió, aquest programa es dota amb 79,4 milions d'euros, prop de 5 milions d'euros més que l'any anterior, és a dir un 6,5.
Consolidant aquest programa volem destacar aquestes línies.

La línia de foment de l'emprenedoria social i innovadora amb 4 milions d'euros.
Dues línies per al foment de l'ocupació de persones amb diversitat funcional i inclusió social, una de capítol IV dotada amb 21,45 milions d'euros i una altra del capítol VII amb 100.
000 euros.

La línia d'ocupació social i desenvolupament territorial amb 19,36 milions d'euros, el que permetrà secundar a les agències de desenvolupament local, recolzar el programa d'acords territorials, 3,3 milions del fons SEPE, i continuar con el programa d'iniciativa social.

El foment d'ocupació per a joves, que compta amb 18,27 milions d'euros, per a donar suport a la contractació de joves sense experiència i amb especials dificultats d'inserció en empreses i entitats privades.

La línia dotada amb 11,5 milions d'euros per a fomentar l'ocupació de qualitat amb perspectiva de gènere i destinada a ajudes per a la contractació de persones, de col·lectius vulnerables, ajudes per a la contractació indefinida de persones amb diversitat funcional i ajudes per a la millora de les condicions de les treballadores i treballadors, entre d'altres afavorir l'increment de la jornada dels contractes de la jornada parcial.

També per avançar en la implementació del pla Avalem Territori, anem a continuar la col·laboració amb les universitats públiques valencianes per al disseny, l'aplicació d'una metodologia multidisciplinar des de la perspectiva del desenvolupament territorial en l'ocupació, una línia de 300.
000 euros per aquest programa.

I el programa 322.
52, formació i qualificació professional, dir-los que està dotat amb 147,86 milions d'euros, concretament un 3,2 menys que en l'any anterior.
I dir-los que la baixa ve donada perquè l'hem reajustat per l'aportació del fons social europeu i l'aportació de la garantia juvenil.
I en aquest programa cal destacar l'impuls a la contractació d'experts docents per atendre la formació dels centres propis amb una dotació de 3,7 milions d'euros; actuacions del FSE destinades a emprendre nombroses accions formatives amb metodologia innovadora en centres propis, 2,3 milions d'euros, i per a la formació en competències transversal, en idiomes i en l'àmbit tecnològic, 3,2 milions d'euros en el marc de les necessitats formatives detectades en les pròpies empreses valencianes.

Així mateix, s'intensifiquen els programes de formació per a persones aturades i ocupades.
La formació professional per a l'ocupació comptarà amb 64,33 milions d'euros, 3 milions d'euros més que l'any anterior.
Els programes mixtos d'ocupació i formació per mitjà de formació en alternança amb l'ocupació, 23,45 milions d'euros, 1 milió més que l'any anterior.
Els programes formatius de garantia juvenil, amb 5,56 milions d'euros, per a millorar l'ocupabilitat, la qualificació i l'inserció professional dels joves inscrits en la garantia juvenil, amb l'objectiu de l'obtenció de certificats de professionalitat.
Els programes mixtos d'ocupació i formació amb els joves del programa de garantia juvenil amb 12,2 milions d'euros.
La formació professional a la mesura de les empreses amb 560.
000 euros.
I programes de formació en alternança en pràctiques professionals per a col·lectius vulnerables amb una dotació de 6,5 milions d'euros.

I, finalment, el programa pressupostari 322.
53, plans especials de suport a l'ocupació en sectors productius, augmenta lleugerament la seua quantia comptant amb un total de 3,5 milions.

Amb aquestes línies que he exposat vull deixar clar que continuem des del Servof amb la nostra estratègia de prioritzar el col·lectius amb més dificultats d'inserció laboral i que incentiva la seua contractació i estabilitat laboral i que es tradueix, de manera transversal, en accions de tots els programes pressupostaris mitjançant els següents plans i que tots vostés coneixen: Avalem Joves, Pla integral de formació i ocupació per a joves 2016/2018, Avalem Territori realçant la dimensió territorial i local, i Avalem Experiència destinat a les persones majors de 30 anys i especialment persones aturades de llarga durada.

Dir-los que ja hem analitzat els pressupostos i accions en matèria d'economia i ocupació.
Ara anem a centrar-nos en les polítiques sectorials, començant per la política industrial.

He de dir-los que és una de les apostes del Consell i de la conselleria la d'implementar la reindustrialització del nostre territori.
I els pressupostos de 2017 fan una aposta decidida per la mateixa conforme es veu al programa 722.
20, política industrial, dotat amb 113,1 milions d'euros, és a dir 31,6 milions d'euros més que en 2016, el que representa un 42% més, amb l'objectiu fonamental d'intensificar les accions dirigides a les xicotetes i mitjanes empreses, així com enfortir tot el nostre teixit industrial.

És important, per tant, assenyalar una línia amb 5,6 milions d'euros destinada a Ford Espanya, SA, per a finançar les inversions necessàries per a realitzar l'adaptació i connexió de la terminal logística ferroviària de l'àrea industrial d'Almussafes fins el corredor mediterrani, actuació que té un àmbit d'interés general per a totes les empreses d'eixa àrea industrial.

Igualment es millora en 1 milió d'euros més, és a dir, amb un total de 10 milions d'euros, el conveni amb Ford Espanya, SA, per a projectes de desenvolupament experimental i innovació en el sector d'automoció, que tindran un efecte tractor sobre el sector i l'entorn.

Junt amb això es va a implementar el teixit industrial i empresarial dels principals sectors industrials del nostre territori, dissenyant i implantant un pla d'industrialització elaborat amb el consens i contribució dels agents econòmics, socials i institucionals que contribuïsca, efectivament, a la reindustrialització del nostre territori.

A la fi de millorar la competitivitat empresarial i la sostenibilitat econòmica, social i mediambiental dels sectors industrials s'abordarà un pla d'ajudes dirigides a les empreses i associacions del sector del calcer, ceràmica i metall mecànic dotat en cada cas en 1,45 milions d'euros.

Així mateix, es posarà en marxa un pla d'acció en matèria d'indústria desenvolupat per l'Ivace, amb 4,6 milions d'euros.
I un ampli paquet d'ajudes de la modernització industrial amb 2,5 milions d'euros.
A més es manté la línia de plans d'acció per a la reindustrialització del Camp de Morvedre amb un import de 2,68 milions d'euros.

I, per concloure, en aquest programa també escometrem el pla d'ajudes als sectors industrials amb 800.
000 euros i centrat en els sectors manufacturers tradicionals.

La promoció de la innovació i la recerca, desenvolupament i innovació es desenvolupa a través de l'Ivace, on el seu pressupost passa de 84,8 a 108,95 milions d'euros, és a dir, un 28% més que l'any anterior amb les següents línies d'actuació: adaptació de l'estratègia de la recerca, desenvolupament i innovació empresarial i cooperació als distints territoris de la comunitat; impuls dels processos de reindustrialització; generació de xarxes de cooperació estables entre els agents del sistema i internacionalització de la recerca, desenvolupament i innovació.

El suport als projectes de recerca, desenvolupament i innovació empresarials, a través de l'Ivace Innovació, compta amb 20,3 milions d'euros, és a dir un 7,16 més que en 2016.
I es dirigirà prioritàriament a les pimes, aliant-se els instruments i temàtiques de les convocatòries als objectius temàtics del programa operatiu 2014/2020, així com a la RIS3.

La fórmula de suport més utilitzada serà la de la subvenció a fons perdut.
Només en alguns programes s'utilitzaran les ajudes retornables en forma de préstecs bonificats, gestionades eficaçment i reforçant la tasca de control i seguiment i la rendibilitat social i econòmica dels projectes aprovats.

Per a dur endavant els projectes de recerca, desenvolupament i innovació empresarial es disposa de dos plans.
El pla R+D empresarial, dotat amb 6,5 milions amb accions de suport als projectes empresarials, mitjançant la certificació de projectes d'R+D amb 870.
000 euros, els projectes d'R+D individuals de pimes o en cooperació amb 4,97 milions d'euros i la participació en projectes europeus H2020 amb una dotació de 680.
000 euros.
I el Pla d'innovació empresarial, que compta amb 13,74 milions d'euros, un 15,8% més i que s'articula al voltant de la innovació del producte procés Indústria 4.
0, serveis avançats d'innovació empresarial i digitalització amb 11,2 milions d'euros i la dinamització territorial i modernització amb 2,1 milions d'euros.

En el marc de l'emprenedoria innovadora i diversificació empresarial, la línia per als centres europeus, empreses innovadores, puja en 500.
000 euros, abastant els 2,5 milions d'euros i es continua amb el suport als projectes d'emprenedoria innovadora i de base tecnològica amb 1,52 milions d'euros.

Per la seua banda, el pressupost per als instituts tecnològics augmenta en quasi 1 milió d'euros, de 25 milions a 25,8, amb la previsió d'impulsar els resultats de l'atenció que els instituts presten a les pimes valencianes i a l'aportació d'excel·lència que els mateixos realitzen als processos d'innovació empresarial en l'àmbit tecnològic.

Per últim, cal destacar els plans pilots d'industrialització dirigits a les comarques dels Ports, Maestrat, la Safor, la Vega Baixa i les comarques centrals, amb un total de 17,9 milions d'euros.

A través del programa 731.
10, energia, dotat amb 10,4 milions d'euros, es financen les activitats desenvolupades en matèria que ja acabe de dir, energia.
Continuarem contribuint a un nou model energètic basat en l'eficiència energètica, les energies renovables i el foment de l'autoconsum.

Per una part, una línia pròpia d'1 milió d'euros per als plans d'acció d'estalvi i eficiència energètica, gestionada per la direcció general d'Indústria i Energia.
Per altra dues línies per al finançament d'Ivace Energia, amb un increment del 14% respecte a 2016, on cal destacar les següents actuacions: els plans d'ajudes a les llars per a reduir la factura energètica amb una dotació de 950.
000 euros; s'impulsarà l'autoconsum, mitjançant el suport al finançament de les instal·lacions, amb una línia dotada amb 2,4 milions d'euros i també amb deduccions fiscals i a la inversió; el foment d'energies renovables amb 1,49 milions d'euros; la implantació de plans d'acció en matèria d'estalvi i eficiència energètica amb un total de 6 milions d'euros i que es desglossa de la següent forma: estalvi i eficiència energètica en la indústria 2,13 milions d'euros, en l'edificació 400.
000 euros, en mobilitat sostenible i transports 750.
000 euros i és destacable la creació d'un nou programa per al foment del vehicle elèctric dotat amb 500.
000 euros; la línia per a l'estalvi i eficiència energètica en l'enllumenat públic de la que podran beneficiar-se els nostres ajuntaments, que augmenta d'1,5 a 2 milions, en 500.
000 euros; i l'avanç del registre de certificacions energètiques d'acord amb la norma ISO 50.
001, amb una dotació de 300.
000 euros.

I molt important, almenys per a nosaltres, és que estem elaborant el pla d'estalvi i eficiència energètica d'edificis, infraestructures i equipaments públics de La Generalitat, que té com a objectiu principal la reducció del consum i els costos energètics dels edificis, serveis i equipaments públics de La Generalitat i, per tant, les emissions de gasos d'efecte hivernacle que van associades.

A continuació, passarem a la Direcció General d'Internacionalització, a través del programa 762.
10, comerç exterior, que està dotat amb 14,1 milions d'euros, és a dir un 1,5% més que en l'any anterior, i centra els seus objectius en: l'elaboració, gestió i execució d'actuacions per al desenrotllament i foment del comerç exterior; impuls de la internacionalització d'empreses valencianes, augmentant la seua cobertura i reforçant la seua presència, expansió i projecció, així com el suport en el mercat internacional.

Per una part, amb una línia pròpia de 2,2 milions d'euros per a suport a la promoció de les empreses de la Comunitat Valenciana en mercats exteriors, superior en 300.
000 euros respecte a 2013.
Per altra, una línia per al finançament d'Ivace Internacional, on cal destacar les següents actuacions: potenciarem l'activitat exportadora i la diversificació de les destinacions de les exportacions, a través del reforçament de la xarxa d'atenció exterior, està previst que s'estenga a 35 països, amb una dotació d'1,2 milions d'euros.

Intensificarem la captació i implantació d'empreses estrangeres en la comunitat, a través de la unitat d'atracció d'inversions.
Hem dotat, en el seu procés, en 150.
000 euros.

I potenciarem la professionalització dels recursos humans a disposició de les empreses i s'estendran les tutories i les beques d'internacionalització, amb una dotació de milió i mig d'euros.
He de dir-los que som el territori que més està apostant per un programa d'especialització en internacionalització.

I, en aquest sentit, també vull dir-los, com a novetat i amb l'objectiu de donar suport als processos de contractació d'experts en internacionalització per part de les nostres empreses, a través de xecs tutories.
.
.
, programa que hem dotat en mig milió d'euros.

Mantindrem la línia de suport als plans d'internacionalització de les pimes valencianes, amb una dotació de 4,88 milions d'euros, que gestionarà l'Ivace Internacionalització.

I continuarem, per la seua bona acollida, amb la línia de préstecs, a cost zero, als plans d'internacionalització de les nostres empreses, amb mig milió d'euros.

I, per concloure l'exposició dels pressupostos de la conselleria, vaig al departament de comerç i consum, que compta amb dos programes:

El 443.
10, protecció consumidors i qualitat de béns i serveis, que està dotat amb 4,9 milions d'euros, amb un creixement respecte a l'any anterior del 2,7, amb els objectius que anem a assolir i que són els següents: fomentar la cultura d'un consum responsable; l'associacionisme; impulsar la concertació, l'acord i la mediació entre els representants dels consumidors i els usuaris; així com continuar l'avanç en el seguiment i control de mercats.
A tal fi, s'ha dissenyat un programa d'incentius que guarden coherència amb les previsions del pla estratègic de subvencions de la conselleria, 2016-2018.

I l'altre programa, el 761.
10, ordenació i promoció comercial, amb una dotació de 45,5 milions d'euros, amb un creixement del 6,2 respecte a l'any anterior.

Respecte al comerç, les actuacions s'emmarquen en l'objectiu de donar suport al comerç de proximitat, com ja he dit abans, i la sostenibilitat en tots els àmbits de distribució comercial, tant a nivell econòmic com social i mediambiental.

Hi ha una voluntat de transformació del model productiu i de posar l'economia al servei de les persones.
I, per això, impulsarem l'emprenedoria innovadora i la continuïtat empresarial, el suport a la innovació i modernització de les estructures comercials, la promoció i el suport al desenvolupament del sector artesà i, en general, la millora de la qualitat i competitivitat del xicotet i mitjà comerç de les ciutats.

En aquest sentit, voldria destacar les actuacions de més rellevància que tenim al pressupost:

Programa Emprenem Comerç, amb una dotació de 750.
000 euros, 250.
000 euros més que l'any anterior, a la fi d'incentivar l'ús comercial de locals buits i augmentar l'atractiu de les zones de densitat comercial i el comerç de proximitat.

Avalem Comerç, amb 1.
250.
000 euros, és a dir 350.
000 euros més que en 2016.
Programa d'ajuda a la millora i modernització d'establiments comercials per a adequar-los als requeriments dels consumidors.

Avalem Artesania, amb 900.
000 euros, que comprén les transferències al Centre d'Artesania -600.
000 euros- i la línia de foment d'artesania -300.
000 euros.

A més, en el marc de ciutats comercials sostenibles, voldria destacar el programa de millora de l'entorn i equipaments comercials urbans, amb una pujada de 310.
000 euros, amb un total per a 2017 d'un milió d'euros.

També volem potenciar les àrees urbanes d'excel·lència comercial, amb una pujada de 460.
000 euros, que comptarà en 2017 amb 1,3 milions d'euros, amb la finalitat de generar cooperació participativa entre els comerciants, gestió compartida d'espais comercials urbans, i en què es posa en valor un model de compra de proximitat sostenible i solidària, amb accions com l'estímul de la figura de la gerència de centres urbans, suport a la realització d'accions de promoció del comerç, campanyes, fires, accions d'informació i formació per als mateixos comerciants.

I, per últim, la xarxa de tècnics de proximitat, les agències AFIC, per a oferir un servei d'assessorament a associacions, sector comercial i persones emprenedores, amb una pujada de 50.
000 euros, amb un total de 700.
000 euros.

I ja, per finalitzar, vull dir que continuem amb el suport pressupostari a Fira València.
I es concreta en la consignació de dues línies en el capítol IV, destinades al finançament del pla de modernització i a la seua ampliació, per import de 14 milions d'euros i 950.
000 euros, respectivament; i altres dues línies, en el capítol VII, amb la mateixa denominació, dotades respectivament en 4,6 milions d'euros i 13,4 milions d'euros.

Així mateix, es manté al suport a IFA en semblants termes a l'any anterior, amb una línia d'adequació en el capítol VII d'un milió d'euros.

I eixa és la proposta que la conselleria porta perquè Les Corts, si vénen a bé, aproven el pressupost.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor conseller.

I segur que tots els grups parlamentaris intentaran millorar, inclús, eixe pressupost al llarg de la tramitació parlamentària.

I ja, per a mamprendre el que són les intervencions dels grups parlamentaris, en primer lloc tindrà la paraula, per part del Grup Parlamentari Podemos-Podem, l'il·lustre diputat senyor José Francisco Almería, per un temps màxim de deu minuts.

El senyor Almería Serrano:

Moltes gràcies, president.

Bona vesprada.
I benvingut novament a esta casa, conseller, que és la seua.

Li agraïm de bestreta la seua visita per explicar-nos el pressupost del seu departament, així com la predisposició que sempre ha mostrat per contestar qualsevol dubte que genere la seua gestió, actitud que esperem continue al llarg d'aquesta compareixença.

Senyories, des del punt de vista del nostre grup parlamentari, aspecte compartit amb altres grups d'aquesta cambra, la construcció d'un nou model productiu és un dels factors clau d'èxit per a l'assoliment d'un entorn econòmic, sostenible i respectuós amb el medi ambient, capaç de generar un creixement econòmic que genere un nivell d'ocupació que garantisca el nostre estat del benestar.

Alguns dels pilars bàsics a desenvolupar en la consecució d'aquest objectiu, com la reindustrialització, el desenvolupament, l'eficiència energètica, que ja coneixen tots, seran o no viables, segons l'ajuda i l'impuls dels programes continguts en el pressupost de la seua conselleria.

Amb un pressupost de la Generalitat valenciana que creix un 3,3% i des d'una visió general del seu departament, eixe creixement del 9% que experimenta la conselleria d'economia sostenible millora el de l'any anterior -un 6,2%-, i parlem d'un increment de 30,4 milions d'euros en valor absolut sobre els 19,5 de 2016.
Això deixa el seu departament en una participació relativa del 2,07% sobre el total del pressupost de la Generalitat valenciana; també millora l'1,96% de 2016.

Aquest creixement seria considerat un poc major, arribant al 3%, si tinguérem en compte les seues entitats relacionades dins del sector públic instrumental i prenent com a referència total el pressupost consolidat, una referència que va estar del 2,76% en 2016.

Sense tenir en compte el servei del deute, la seua conselleria, en estos moments, se situa en el quart lloc pressupostari de la Generalitat valenciana, molt prop de la conselleria d'habitatge i obres públiques, que li segueix en importància pressupostària.

Bé, conseller, sembla que caldria estar contents.
Però, no obstant, si tenim en compte que els governs del Partit Popular dels últims vint anys van propiciar ja un canvi del nostre model productiu, arrasant el sector industrial, que va passar de representar el 24,7% en 1995 al 16,9 del PIB en 2015, això és una ràtio de destrucció del 0,39% anual.
I, si tenim en compte, raonablement, que construir sempre ha estat més costós que destruir, necessitaríem almenys huit anys per a aconseguir el desitjat 20% del PIB autonòmic per al sector industrial, no menys de dues legislatures i no simplement en polítiques més eficaces i ambicioses en aquest sentit, dotades de pressupostos adequats i mesures rigoroses d'avaluació de les polítiques públiques.

Tampoc podem celebrar que les inversions reals, que havien augmentat en un 201% en l'anterior exercici, caiguen en aquest un 25,4%, quedant-se una partida d'un poc més de quatre-cents mil euros, amb destinació majoritària a la realització de l'estudi i assistències tècniques, fonamentalment en l'àrea del cooperativisme i l'economia social.

Evidentment, un dels punts forts del seu pressupost és la política industrial.
Ja en el debat de política industrial del passat mes de setembre, i també en el renovat Acord del Botànic, apareix el compromís d'elaborar un pla d'industrialització per a la Comunitat Valenciana que plasmaria, òbviament, la política industrial del seu departament, que tant trobem a faltar després de setze mesos de govern.

No obstant això, queda prou clara, en aquest pressupost, que l'aposta de la conselleria per la política industrial és una de les més importants, sinó la més important, amb un creixement del 42,3% sobre el 13,09% de 2016.
Poc més de 113 milions d'euros en valor absolut que queden encara molt lluny dels quasi cent trenta-quatre milions del pressupost de 2012, encara que els resultats que ja coneixem.
.
.
, és una dada que posa de manifest que, encara que les dotacions econòmiques siguen condició necessària per a l'assoliment d'un propòsit, no són condició suficient.

El que queda bastant clar és que l'aposta pressupostària de 2017 està basada en consideracions que no pertanyen a una política industrial definida.
Potser, són propostes assumides des de la interlocució amb els agents econòmics, en el millor dels casos, o propostes i ocurrències diverses, indexades pel seu equip de treball, amb una certa arbitrarietat.
El temps ho dirà.

D'una banda, constatem la recuperació dels 10 milions d'euros de la partida destinada a Ford Espanya, que es manté respecte al contemplat en 2015, encara que inicialment va ser de 7 milions en els pressupostos de 2014, i caldria fer una seriosa avaluació de quin ha estat l'impacte produït per aquesta dotació a una empresa multinacional com a inversió estratègica en el desenvolupament del nostre teixit productiu de pimes.
Inversió a la qual cabria sumar dues línies més que vosté ha citat: una línia per a la fundació per al desenvolupament de la innovació de la Comunitat Valenciana, adreçada a inversions industrials i modernització de l'àrea d'Almussafes; i la terminal logística de l'àrea industrial d'Almussafes per a donar viabilitat a la connexió amb el corredor mediterrani.
Inversions necessàries i que estimem que donen la rendibilitat i el retorn esperat.

Per altra banda, i després de la reducció general del 20,1% en el pressupost de l'Ivace de 2016, deguda en gran part a la pràctica desaparició dels seus actius financers pel canvi de competències en matèria de finançament en favor de l'Institut Valencià de Finances, ens crida poderosament l'atenció l'increment del 28,39% que experimenta l'Ivace en aquest exercici, així com la recuperació, no sabem massa bé per què -i això ens agradaria que ens ho explicara-, d'una part d'aquells actius financers esmentats abans.

En aquest sentit, celebrem el reforçament de la col·laboració d'Ivace amb el consell de cambres de comerç de la Comunitat Valenciana, especialment pel que fa a la internacionalització i captació d'inversions, així com la introducció de la línia de suport a projectes d'inversió d'empreses socials, tan necessari en el nostre context laboral.

Així mateix, podem entendre que es personalitzen territorialment les ajudes a la industrialització de determinades comarques del nostre territori, però sense caure en la decisió simplista del cafè per a totes, que s'aplica en aquest projecte de pressupost, ja que aquests programes, doncs, caldria que s'adequaren a la idiosincràsia i el potencial de desenvolupament de cada zona industrial.
Conseller, açò pensem que és molt més greu que equivocar-se en una votació.

Pel que fa a la xarxa d'instituts tecnològics, és de tots coneguda la insistència en la importància d'esta xarxa i d'aquest complement indispensable del futur sistema d'innovació de la Comunitat Valenciana.

D'aquesta manera, no acabem d'entendre la congelació pressupostària de l'ajuda directa a Redit com a entitat impulsora i coordinadora de la xarxa d'instituts tecnològics, que es manté en 204.
000 euros des de la seua última reducció del 20%, ja fa molts anys.

Així mateix, tampoc podem entendre que no existisca una aposta ferma en les dotacions previstes per als projectes d'R+D+I dels nostres instituts tecnològics, amb una previsió de 25,7 milions d'euros, sobre els 24,2 milions de 2016, als que, bé, suposadament, també caldria afegir 2,14 milions d'euros en crèdits bonificats.
Parlem només d'un increment del 6,2%, quan la mateixa conselleria incrementa en un 9% el seu pressupost.

Este actiu estratègic és una joia del desmantellat sistema valencià d'innovació, que esperem que puga recuperar i ser el complement de l'Agència Valenciana d'Innovació, de nova planta.

El programa d'energia és el principal perjudicat, pensem, d'aquest projecte de pressupost, amb una minoració del 15,5%.
No cal repetir que l'energia representa una part molt important en el compte de resultats de les empreses de fabricació i, especialment, en sectors presents en el nostre futur productiu.
Les ajudes a la millora de processos i instal·lacions que tinguen per objecte l'eficiència energètica derivaran directament en la millora de la competitivitat de les empreses.

Ens congratula, per altra banda, el canvi de visió del seu departament sobre la promoció de l'emprenedoria en el cooperativisme i l'economia social, amb un increment del 15,3% respecte del 6,42 del 2016.

Pensem que cal una aposta decidida per un sector que s'ha mostrat altament resistent a la crisi, que ha conservat els seus nivells d'ocupació i que figura com un dels importants objectius del renovat Acord del Botànic.
En aquest sentit, creguem que seria necessari també millorar el suport a les entitats associatives més importants d'aquest sector.

En la internacionalització, un increment simbòlic del programa de comerç exterior, solament un 1,5%.
I molt poca voluntat política per ajudar les pimes, ja que esta situació es fa endèmica, després de molts anys.

Respecte al programa d'orientació i promoció del comerç, constatem també un caràcter continuista del pressupost, amb un increment del 6,2%, i esperem que les elevades dotacions a Fira València puguen ser i vagen aparellades a rendiments i viabilitat en què la modernització pensem que va a jugar un paper decisiu.

Finalment, i no queda més temps ja, tampoc veiem una seriosa aposta per l'ocupació en la partida del Servof, que minora un 5,4% respecte al 2016, encara que els recursos financers totals experimenten un increment del 6,54% també, per baix del creiximent de la mateixa conselleria.
I l'aportació no condicionada de La Generalitat solament suposa 70,5 milions de 132.
I depenent fonamentalment de les aportacions del fons social europeu, que caldrà tindre molta diligència en gestionar.

Som partidaris de les polítiques actives d'ocupació i altres programes continguts en aquest sistema valencià d'ocupació.
Però pensem que és indispensable l'avaluació de les polítiques públiques per a poder tindre una gestió activa i eficient dels recursos destinats en esta part.

Finalment ja, només comentar que, de forma semblant a 2016, una quantitat de 1.
325 milions d'euros ens separen de la quadratura del cercle, pel que fa al pressupost del 2017.
Este any ja s'ha produït, pensem que també en el nou govern a Madrid es podrà produir per al 2017, i ens agradaria també que, posats en la tessitura d'unes possibles retallades, que ens diga quins serien els programes del seu departament que serien afectats per les retallades que vingueren de Madrid.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Almería.

I per a continuar en el torn d'intervencions, i en este cas per part del Grup Parlamentari Ciutadans, té la paraula l'il·lustre diputat senyor Antonio Woodward, per un temps de deu minuts.

El senyor Woodward Poch:

Sí, buenas tardes.

Señor Climent, muchas gracias por su exposición, aunque se haya quedado un poquito con la boca seca.
Está un poco liado.
Mire, desde nuestro grupo nos gustaría empezar conforme empieza el proyecto de presupuestos de su conselleria.

El proyecto de los presupuestos de la Conselleria de Economía Sostenible, Sectores Productivos, Comercio y Trabajo para el 2017 es favorecer, como usted ha dicho, la creación de empleo, el crecimiento económico sostenible de la comunidad, apoyando a las empresas, apostando por medidas que favorezcan la industria, el comercio de proximidad, la innovación, la eficiencia y ahorro energético, el autoconsumo y el impulso de las energías renovables, así como la internacionalización y el apoyo a los emprendedores.

Según nos informan, en la elaboración del presupuesto para 2017 se ha perseguido el avance hacia un nuevo modelo de desarrollo económico sostenible, basado en el conocimiento, la investigación y la innovación, articulado sobre la base de la sostenibilidad, tanto en la esfera social como en la económica y la medioambiental, y que genere empleo abundante y de calidad.

Bueno, esto es una copia y pega del año pasado, igual que todo.
Solo ha cambiado el tema de cifras.
Le incluyo la cita que hizo en la presentación de los presupuestos el conseller de hacienda, de los presupuestos; Â«La Generalitat debe ser cómplice de las familias y las empresas, y les ayude a ser más competitivas.
Y que Â«el esfuerzo inversor se encuentra, entre otras, en la conselleria de economía sostenible y sectores productivosÂ».

Mire, para la ejecución de las competencias, según los datos de la conselleria que presenta para el 2017, tiene un presupuesto, como ha dicho, de 367,42 millones de euros, que supuestamente es un incremento del 9,02%, de 30,4 millones más respecto al ejercicio 2016.
(Veus) ¿Cómo?
(Se sent una veu que diu: Â«9,2Â») 9,2, perdón.
9,2.
Pero inicialmente eran de 337 millones.

Si nos vamos al presupuesto de 2016, este se ha incrementado ya en 4,5 millones, y resulta que tenemos un presupuesto de 341,57, con lo que realmente el incremento de los presupuestos de su conselleria son de 25,85 millones de euros, y no de 30, es decir un 7,5% de aumento.

Indican en el detalle de presupuestos la prioridad que se concede al impulso de las políticas de reindustrialización, innovación, eficiencia energética, energías renovables y potenciación del comercio de proximidad.

Yo voy a empezar por comentar la intervención final que tuve como motivo de su comparecencia en la presentación de los presupuestos del 2016, cuando hizo mención al tema del consejo de sabios para la innovación, cuando se habló de la agencia valenciana de la innovación, y desde nuestro grupo le mandábamos un deseo: que fuera su conselleria la que se llevara el gato al agua al final y tuviera más recursos, que seguimos pensando que son insuficientes.

Pero al final hemos visto que no ha sido así, y mientras a su conselleria se le dota de un global únicamente, como le he dicho, de 25,85 millones para este 2017, en la futura agencia valenciana de la innovación, de un porrazo se le dota o se le va a dotar de casi 30 millones de euros para su funcionamiento, volviendo a duplicar organismos, competencias, restando fuerza a su conselleria, por muy en coordinación y armonía que se nos quiera vender.

No nos gusta, y así lo hemos expresado en la discusión de la elaboración de la ley.
Tal vez tenga que traspasar todas sus competencias en la innovación a la agencia valenciana de la innovación y con lo que conlleva esto.

Nos gustaría resaltar también, aunque estemos hablando del 2017, la ejecución del presupuesto del 2016, a fecha 30 de septiembre, que viene incluido en el proyecto de los presupuestos.
Con un presupuesto definitivo de 341,57 millones, tiene gastos comprometidos de 262 millones, obligaciones reconocidas netas de 192,66 millones, es decir, un 56,41%.
Un remanente de crédito de 148,90 millones.

Pero ahora viene lo que aparece o se refleja en los documentos.
Tiene pagos efectuados por 28,4 millones de euros, y de los que 16,75 son de gastos de personal.
Pendientes de pago a 30 del nueve de las obligaciones netas reconocidas, son 164,25 millones de euros.
Entendemos que es un panorama un poco desolador.

En relación al Servef, cuenta con un presupuesto, como usted bien ha dicho, de 317,6 millones de euros, frente a los 298,1 millones de euros, un 6,5% más.
Pero lo que nos choca es en la línea S32250, que pasa de 140,300 millones de euros en el 2016, a 132 en el 2017.
Y, como ya ha dicho mi compañero de Podemos, hay una reducción del 5,4%.

En el tomo VII de los presupuestos, nos indica que la idea es crear 49.
000 nuevos empleos en el 2017.
El Consell prevé cerrar el próximo ejercicio con un incremento del 2,5% en el empleo, tres décimas menos de lo que se espera que crezca al cierre del 2016.
Y se estima que la tasa del paro descenderá al 20,9% en el 2017.
No así el desempleo femenino, que aumenta el 23,7%.

A mí me gustaría que me explicara un poquitín más estos datos, ya que al cierre de septiembre del 2016 la Comunidad Valenciana tenía ya registrados 490.
000 parados, y la tasa de desempleo ya se situaba por debajo de lo que prevén que llegue en el 2017, al 20,17%.

Con estos datos que he manejado, realmente no sé lo que pensar con las ayudas que se proyectan y la efectividad en el tema del Servef.
Tenemos evaluaciones ya del destino de los fondos del presupuesto del 2016.
En este 2017, aunque ha hablado mucho de garantía juvenil, yo no he logrado conseguir con las líneas qué se destina al programa Avalem Joves.
Sí que lo ha dicho, pero no sé exactamente… Para luego poder ir comprobando lo que hay.

Una cosa que también me ha sorprendido y que realmente todos estos grupos de la cámara y nuestro grupo lo ha insistido muchas veces es el tema de ayudas para madres autónomas o en proceso de adopción.
Esto no lo he visto por ningún lado, ningún tipo de ayuda.

Tema de la creación de empleo o la destrucción, y una de las fuerzas que hace esta conselleria es el tema de la política industrial, se han destruido 12.
800 puestos de trabajo entre octubre de 2015 a septiembre de 2016 en el sector de la industria.
Con un presupuesto dedicado a este sector de 79,56 millones en el 2016.

En cuanto al Ivace, agradecemos como siempre, es verdad, lo decimos, el incremento de presupuesto con respecto al 2016 y que asciende a 24 millones, y que prácticamente es el que copa el incremento total de presupuesto que se lleva su conselleria para el 2017.
Lo que pasa es que aquí hay dos puntos -que a lo mejor me lo aclara, será por un trasvase de personal- incrementa el coste o el gasto de personal en un 3,89%.

Y luego, un tema que a nosotros nos preocupa mucho es el tema de los centros tecnológicos.
El año pasado, en su comparecencia, recalcó que los centros tecnológicos debían ser un instrumento de primera magnitud para el desarrollo de las políticas de fomento y la innovación, a favor de los sistemas productivos valencianos.

Se agradece que la partida total de 3 millones de euros son fondos propios este año, pero realmente el incremento que se produce en la partida para centros tecnológicos pasa de 24,2 millones de euros en los programas SE6724 y el 8021 a 25,7 millones en el 2017.
Y pensamos aquí que es completamente insuficiente, y se debería llegar -en esta comisión hemos tenido muchas reuniones con los centros tecnológicos- como mínimo a los 30 millones, y unos 5 millones con fondos propios de La Generalitat.

Seguramente aquí juega con desventaja con respecto a la Agencia Valenciana de Innovación, y el programa presupuestario que tiene, que le vuelvo a decir, son 28 millones.

Los programas de comarcalización son un hecho que recalco en estos presupuestos.
Lo que pasa es que a mí me gustaría saber cuál es el criterio que se ha utilizado por el tema de las comarcas.
En las comarcas centrales, porque la Safor tiene también una partida propia, y no sé si todas las comarcas que están englobadas dentro de las comarcas centrales van a optar a estas ayudas.

Programa de comercio exterior sufre una ligera variación, incremento, son escasos 200.
000 euros.
Pero con toda la problemática que se está sufriendo, desde nuestro grupo, Ciudadanos, me gustaría ver si no han pensado en desarrollar algún tipo de programa específico para el tema del brexit, ya que un ejemplo claro último es que las exportaciones valencianas a las islas británicas han caído un 23,80%, entre los meses de julio y agosto del 2016, con respecto al 2015.
Y la cifra de exportaciones se ha desplomado en 111 millones de euros.

Tengo un poquito más de cosas, pero ya se lo diré en los siguientes cinco minutos.

Muchas gracias.

(Ocupa la presidència la vicepresidenta, senyora María Sabina Escrig Monzó)

La senyora vicepresidenta:

Moltes gràcies, senyor Woodward.

I ara, per part del… No, ara és el Partit Popular, que n'hi hauran dos intervencions.
Comença el senyor Casanova.

El senyor Casanova Claramonte:

Molt bé, moltes gràcies, senyora presidenta.

Gràcies, senyor conseller, per l'exposició que vosté proposa com a pressupost de la seua conselleria per al pròxim exercici.

Una conselleria que, com li hem dit moltes vegades, i crec que estem tots d'acord, deuria ser clau per a implementar polítiques que propicien reduir la problemàtica que més preocupa els ciutadans, l'atur o, millor dit, la millora d'ocupació.
Però, com ara explicaré, ha presentat en este exercici 2016 un evident Â«encefalograma planoÂ», com vénen a demostrar tant la falta de llançament de moltes de les línies pressupostàries, com el baixíssim grau d'execució del pressupost.

Per això, quan vosté ens presenta un pressupost amb un increment de 30 milions, un 9,02% respecte del de 2016, passant de 337 a 367 milions, ens sembla que ens vol prendre el pèl als valencians.
Perquè el que és evident és que en 2017 vostés pagaran les despeses de 2016 i a penes tindran res per a les partides que ara ens proposen.
I m'explicaré.

Mire, del total de 337 milions inicialment pressupostats per a 2016, a data 11 d'octubre, que és la data de l'últim informe d'execució que han publicat, han gastat només 28,4 milions, com ja ha dit el company de Ciudadanos, és a dir, un 8,35%.
Això vol dir que pràcticament en 2016 només han pagat les nòmines.
Perquè, efectivament, si resumim els resultats de les aplicacions dels capítols IV i VII, que són les subvencions bé per transferències corrents o de capital, en les seues línies pressupostàries i, per tant, descomptem el que és capítol I i capítol II, la paràlisi resulta quasi absoluta.

De 303,3 milions previstos, suma dels capítols IV i VII de tots els programes de la seua conselleria, vostés en porten gastats 9,5, és a dir, un 3,15% d'execució -sí, sí, els números els tinc i estan contrastats- d'execució gastats, gastats.
(Veus) Comprendrà senyor conseller que davant esta lamentable gestió feta o no feta en l'any 2016, les seus xifres de l'any 2017 no resulten en absolut creïbles.
Si, com ja tots sabem, el pressupost d'ingressos és un pressupost fictici, el pressupost de despesa que hui ens presenta vosté en un pressupost suflé, tot aire, molta fatxada i poc més.
Un pressupost fet només de cara a la galeria.
Moltes previsions i, és evident, pocs fets.
I a les proves ens remetem.

Mire, senyor conseller, a primers d'octubre i responent a una petició d'informació que vaig fer respecte de l'execució de certes línies pressupostàries, vosté em va contestar que en moltes d'elles ni tan sols havien publicat les ordres.

De fet mire, contestació seua, que les tinc ací amb la seua firma: finançament empresarial als centres tecnològics, no publicada; fons de compensació pla (tussen i inintel·ligible) .
.
.
no publicada -estic parlant de les ordres per a les subvencions- fons de compensació pla eòlic, no publicada ajudes formació internacionalització, no publicada; ajudes per objectius als centres tecnològics, pendents de tramitació dels convenis; ajudes a l'emprenedoria, no publicades; ajudes a impuls d'energies renovables, no publicades; ajudes a plans d'internacionalització de pimes, no publicades; ajudes a infraestructures de gas natural canalitzat, no publicada; ajudes a plans d'acció en estalvi i eficiència energètica, eliminada la línia; -això ho tinc jo ací, porte les còpies de les seues contestacions (se sent una veu que diu: Â«Que sí, que sí.
Â») no m'estic inventant res-; ajudes a plans d'acció en matèria d'indústria, no publicades; ajudes a organitzacions sindicals, no publicades; ajudes a foment del treball autònom, no publicades; ajudes per a la promoció de l'economia sostenible, no publicades; ajudes en matèria de comerç, consum i artesania, l'ordre és de 23 de setembre i, per tant, encara no n'hi ha ni sol·licituds; pla de reindustrialització de la Comunitat Valenciana, estan preparant la contractació d'un estudi en la Universitat Politècnica de València, per tant, no s'ha avançat encara; ajudes a constitució de noves empreses d'economia social, no publicades; ajudes a inversions d'entitats d'economia social, no publicades; ajuda de recolzament a l'economia social, no publicades; ajudes al finançament d'instal·lacions d'autoconsum, no publicades; ajudes per a la internacionalització de les empreses valencianes, resolució de 12 de setembre, no n'hi ha sol·licituds; ajudes a la reducció de consum energètic, no publicades; ajudes a la innovació en el sector tèxtil, no publicades; en el del moble, no publicades; en el del marbre, no publicades.

Mire, què vol que li diga?
Açò és una llista impressionant d'una quantitat impressionant de línies pressupostàries de la seua conselleria que a 11 d'octubre vosté me contesta, o a 3 d'octubre, vosté me contesta que ni tan sols ha publicat les ordres.
Per tant, dos coses: 2016 en blanc per a totes estes actuacions -clar, en blanc- perquè no se va a donar ninguna de les ajudes que estava en el pressupost i, quan isquen les ajudes i.
.
.
, igual me contesta que estan treballant i que les trauran encara enguany.
Sap quan pagaran eixes ajudes?
En els diners del pressupost del 2017 i, per tant, se menjarà les partides del 2017.
D'acord?

Per tant, serà un any perdut.
El que vullga, o haurem perdut el 2016 o haurem perdut el 2017, perquè vosté sap que quan se tanca el pressupost eixes línies no passen al pressupost següent que vénen de recursos propis i vosté que ha sigut alcalde molts anys sap com funciona això.
És dir, se tanca i lo que está gastado está gastado y lo que no va a remanentes de tesorería.

Lamentablement, esta no-execució del pressupost de 2016 que, com dia abans, sols han gastat 8,35%, gastat, ve a significar que l'any 2016 -com dia- quant a polítiques industrials, d'emprenedoria, d'energia, de comerç i de treball i ocupació hem quedat quasi en blanc.
Efectivament, tenen obligacions pendents de pagament, 166 milions.
Però, al ritme que vostés paguen, moltes d'elles se quedaran per a l'exercici 2017 i -el que li comentava abans- se menjaran les partides del 2017.

Mire, tinc molt més però com li he de deixar temps al meu company, ho resumiria dient sense entrar ja.
.
.
, una cosa que m'ha sorprés.
Em resulta sorprenent que vostés hagen reduït en 7,5 milions les aportacions al Servof, en 7,5, cosa que suposa una reducció del 5,4%.
Mire, vostés passen d'aportacions al Servof en el programa 32759 de 140 milions del 2016, a 132 del 2017.
Això és absolutament sorprenent quan s'estan omplint la boca de la gran quantitat de diners que destinen a això.

Acabe, senyor conseller.
Vosté ens presenta un pressupost que al nostre entendre no té credibilitat.
Continuista en el 2016, però amb el precedent d'una mísera execució que ens fa dubtar sobre les xifres que presenta i que -tal i com li deia baix- ens pareix un pressupost suflé, fofo i no creïble.
I a les proves que li he explicades remetem.
Mire, amb tot l'afecte, si vosté estiguera treballant en una empresa privada, en este execució pressupostària normalment ja estaria al carrer.

Moltes gràcies.

(Ocupa la presidència el president, senyor Jorge Bellver Casaña)

El senyor president:

Gràcies, senyor Casanova.

I per a continuar amb la intervenció del Grup Parlamentari Popular, li queden dos minuts, té la paraula.
.
.

El senyor Pastor Llorens:

Muchas gracias presidente.

Muchas gracias Vicente.

El senyor president:

.
.
.
Fernando Pastor.

El senyor Pastor Llorens:

Señor conseller, hace exactamente un año usted en esta misma sala de comisiones, en este mismo debate, nos pedía un año, nos pedía un año porque decía que entonces era prematuro e incluso injusto que a usted se le juzgase porque no había tenido tiempo para poner en marcha sus políticas y por lo tanto poder valorar sus resultados.
Hoy, un año después, yo creo que ha tenido ese año y, por lo tanto, podemos valorar su gestión y valorarle a usted como gestor al frente de las áreas que usted dirige.
Yo lo voy a hacer en la parte de comercio y de internacionalización.

Le diré que en la parte de comercio lo haré muy rápido por el tiempo que apremia.
Que la política comercial en la comunitat -durante este año que usted pidió- ha venido marcada por la improvisación, por la confusión y también por el desconcierto.
Usted sabe y todos sabemos que su principal caballo de batalla, que ha sido el de la libertad de horarios comerciales, ha sido o ha acabado -mejor dicho- en enfrentamiento entre los propios partidos que conforman el botànic, en enfrentamiento entre usted e incluso los altos cargos de su propia conselleria.

Sin temor a equivocarnos, senyor Climent, yo me atrevo a decir en estos momentos que al respecto su gestión, la de su conselleria, ha sido en este sentido un enorme fracaso.
No conocemos otras políticas destacables y destacadas de comercio a lo largo de este año que usted nos pidió para poder valorar hoy y poder juzgar un año después.

Toca preguntarnos, después de ese año que usted pedía -como digo-, cómo ha gestionado también los recursos económicos, las partidas, no sólo como ha hecho política.
Y he de decirle que a fecha 11 de octubre, hace tan solo tres semanas, usted no había ejecutado, sólo -mejor dicho- había ejecutado once de los cuarenta y cuatro millones de euros del área de comercio.
Es decir, sólo había ejecutado usted el 25%, si le quitamos las nóminas, sólo un 19%.
Y eso dice bien poco en favor de su gestión, en favor de la gestión de su conselleria.
Lo que dicen estos datos es que usted no gestiona y no resuelve.

Y en el apartado de internacionalización -y acabo presidente- quiero también destacar que hay cuestiones interesantes.
Usted va por ahí diciendo que hay que apoyar la capacidad exportadora de nuestras empresas pero, curiosamente usted que tiene el dinero para poder hacerlo, resulta que otra vez en octubre de 2016, es decir, un año después de ese año que pidió para que pudiésemos juzgarle y valorarlo, usted tiene sin publicar las ayudas por importe de más de siete millones de euros de Ivace, las tiene todavía por publicar, señor conseller.
Y así no se ayuda a la capacidad exportadora de nuestras empresas.

No existe, señor conseller, ninguna coherencia entre aquello que usted predica y entre aquello que usted finalmente acaba haciendo.
No se puede llegar a octubre, señor conseller, y se lo digo con toda la sinceridad del mundo, cariño, respeto, pero también con tristeza, no haber publicado las ayudas.
Es más, y le diré para acabar, usted dijo hace exactamente un año, que hoy, un año después, sería un debate real, porque el de ahora, el de entonces, (veus) era un debate sobre las hipótesis y sobre las intenciones.
Que hoy, un año después, sería un debate real.

Usted decía: Â«Fer un pressupost però no executar-lo no és propi d'un bon gestor.
A mi, com que no.
Â» Esa frase es literal, suya, del debate de presupuestos en esta sala de comisiones hace exactamente un año.

Muchas gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Pastor.

Per part del Grup Parlamentari Compromís i per un temps de deu minuts, té la paraula la il·lustre diputada senyora Teresa García.

La senyora García Muñoz:

Moltes gràcies, senyor president.

Els pressupostos que debatem avui són molt importants en el sentit que la Conselleria d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball és la que dona suport als autònoms, microempreses, pimes i a la reindustrialització dels nostres sectors tradicionals, així com per a l'impuls dels sectors i activitats emergents.

Tenim clar que aquest pressupost reforça el pacte del Botànic, reforça les línies del pacte del botànic, tenint en compte que l'objectiu principal és el de rescatar persones en àrees com la sanitat, l'educació, el benestar, l'accés a la vivenda, etcètera.
Després reforçar l'ocupació i reforçar als sectors productius perquè generen ocupació i per a revitalitzar l'economia del nostre país i que eixe reforç se faça des d'un punt de vista social i sostenible, entenem que s'ha de traduir en una proposta de pressupostos que entenem que la que ens porta vosté avui ho reforça.

En eixe sentit, el reforç del 42% d'augment en la política industrial és un clar exemple.
El reforç també de totes les polítiques amb tendència a l'augment ho és.
Per tant, entenem que la creació d'ocupació de qualitat i l'aposta per la indústria, el creixement sostenible i la internacionalització, així com l'ús de l'eficiència energètica i de les energies renovables està reflectit i, encara que tenim un pressupost limitat pel malbaratament dels últims governs i per l'infrafinançament que patim, que augmente un 9% i, sobretot, que cresca un 30% respecte del pes que té dintre de tot el pressupost, entenem que el govern del botànic i el Consell, en este cas, sí que té clar que el pressupost anterior era un pressupost que superava la inèrcia que teníem en períodes anteriors i el pressupost d'enguany comença ja a aplicar -diguem-ne- eixes prioritats i eixos objectius.

El model que venia reflectit en els pressupostos anteriors del Partit Popular estava basat en un model especulatiu i immobiliari i això clarament contrasta amb l'aposta per la reindustrialització que se fa des de la seua conselleria.
Si fem un seguiment en els pressupostos que tenia la política industrial des de l'any 2012, per exemple, veiem que existixen unes retallades clares al voltant d'un 30%, després altres -diguem-ne- per suplir eixes retallades se torna a suplir però després se torna a retallar, amb la qual cosa se tenia una política industrial erràtica que, per tal de reforçar el sector industrial, el que oferia -que és un poc moltes voltes el que hem denunciat- oferia poques garanties de creixement i poques garanties també de seguretat a l'hora d'implementar eixes polítiques.

Passar d'un 12% a augmentar un 42% com s'augmenta ara, fins i tot reforçar en díhuit milions la línia de l'Ivace que està destinada a la millora dels pacs empresarials, entenem que és marcar una línia de política industrial clara que pot portar-nos a -diguem- assolir uns nivells del PIB del sector de la indústria semblants a altres comunitats com pot ser Euskadi, les quals estan ben lluny de la Comunitat Valenciana, però també pel fet que tenen una política industrial clara des de fa molts anys, cosa que durant l'època del Partit Popular en el País Valencià ha sigut inexistent.

En eixe sentit, entenem també que la convivència entre l'agència valenciana de la innovació i l'Ivace és factible, en el model basc conviuen i, de fet, el que seria l'agència valenciana de la innovació, dissenya les polítiques d'innovació i en el que seria l'Ivace les executa, per tant entenem que són apostes complementàries i que se reforcen l'una a l'altra.

Per parlar d'altres reforços que entenem i que volem destacar del seu pressupost, la part de l'economia social és una part molt important.
És una de les altres grans apostes d'aquesta conselleria en la branca de l'economia del bé comú i del reforç dels sectors com el cooperativisme, que al nostre país tenen un gran potencial, i el fet d'augmentar un 15% les partides referides a eixos sectors garantixen i fomenten l'ocupació i la inversió en un sector econòmic que tracta i que versa sobre els col·lectius que estan més castigats per l'atur i per aquelles persones que estan en risc d'exclusió i, en certa manera, indirectament també estem reforçant i estem rescatant persones a través de les polítiques de l'economia social.

I dir també que la majoria de les esmenes que el Partit Popular va presentar en 2015 restaven diners d'aquests projectes.
Amb la qual cosa, continuàvem amb eixa política de no treballar per a les persones i enfortir altres tipus de models que no generen riquesa a qui l'han de generar que, al cap i a la fi, són als valencians i a les valencianes.

Augmentar un 13% en la Direcció General del Treball i del Benestar Laboral també és important, i és una cosa que moltes voltes també passa desapercebuda perquè estem parlant del treball que desenvolupen institucions com, per exemple, l'Invassat, i això és important destacar-ho perquè la seua acció es traduïx que la sinistralitat laboral no augmente.

I, evidentment, que en 2016 n'hi haja gent que a dia de hui puga morir mentre està exercint el seu treball doncs és també, i sobretot conseqüència de polítiques d'austeritat i polítiques de retallada, és també un fet que hem de destacar que treballem per a la millora de la seguretat en el treball de tots els valencians i les valencianes.

Hem de recordar que en 2015 varen haver-hi 39.
020 accidents laborals al País Valencià, 49 d'elles mortals i que, per tant, sí que és important que es treballen en este sector donat que a dia de hui no hauria de perdre la vida ningú mentre treballa.

Quant al que es parla de l'execució del pressupost del 2017 i de l'execució d'ell, quan entrem en el debat de pressupostos moltes voltes ens oblidem que no hem de tractar només d'aprovar les quantitats i les partides, les planificacions, etcètera, els objectius i els números s'han de plasmar després en polítiques executables i que s'han d'executar.
Bé.

En eixe sentit, compartisc -digam- l'exposició que ha fet el nostre company del Partit Popular, però sí que li demanaria també que quan parle del nivell d'execució del pressupost ens aclarisca a què es referix perquè l'exercici passat va tancar amb un 76,7% del pressupost executat, que això ja era un 6% més que en el 2014 i, evidentment, enguany ja estem en unes xifres superiors d'execució del pressupost del 2017.
No és el mateix parlar, efectivament, dels pagaments que de les obligacions de reconeixement de pagament; una cosa és pagar quan es fa efectiu i una altra cosa és reconéixer el pagament d'allò que es pague, perquè allò que reconeix el pagament doncs, efectivament, es paga i no es carrega a pressupostos posteriors i, per tant, s'executa.

En eixe sentit, hem passat d'un govern que no complia amb les seues polítiques i no executava el seu pressupost; de fet, i no volem referir-nos a èpoques anteriors però no tenim més remei que referir-nos a èpoques anteriors per a diferenciar allò que s'està fent ara d'allò que es feia adés, no es va complir un sol punt de la política industrial (algú tus) en pressupostos que va desenvolupar i que va executar el Partit Popular, tampoc es va dur ni una sola acció de les polítiques de formació que es varen acordar en el Pavace II, per exemple, i es deixà sense executar també el 60% del programa pressupostat contra l'atur juvenil amb unes xifres d'atur del 55,6%.

Per tant, hem passat d'un govern que frenava el creixement a un govern (algú tus) que el desbloqueja i que l'accelera, malgrat patir també la lentitud administrativa amb la qual han hagut de tramitar-se les bases i les ordres d'ajudes a les que es feien referència.

I remarque que el govern, aquest govern i aquest Consell desbloqueja perquè en 2016 hem vist com Parc Sagunt, per exemple, es desbloquejava i es reprenien les obres després de deu anys parades; hem vist també com en els fons europeus del Servof, 60 milions d'euros en ajudes a l'ocupació que estaven bloquejats des de 2012 es desbloquejaven, i hem passat a dia de hui a gestionar un volum de 317,6 milions; quan hem vist també com Fira València, després de dècades de gestió opaca i que ara investiga la justícia, ha presentat un pla per al seu desbloqueig; temes més concrets com la subestació de Castalla, que era una subestació elèctrica que la Foia de Castalla exigia històricament, també s'ha desbloquejat; el Patsecova, pla que es va prometre durant anys i que per fi en aquest any s'ha tramitat i contempla una assignació actual de 67 milions d'euros per a revitalitzar el sector comercial, etcètera.

Amb la qual cosa, veiem que hem passat de -digam- pressupostar per a no executar -com feia el Partit Popular-, després d'anys de polítiques contra els interessos dels treballadors, les empreses i les mateixes persones doncs ara s'apliquen programes que estan funcionant i que tenen un impacte directe en l'economia i en el benestar dels valencians i les valencianes.

Sí que li demanaríem des d'ací que es trobe un poc una relació, quan es redacten les ordres d'execució i les bases, entre el que és el reforçament de l'activitat empresarial amb el que és la creació d'ocupació perquè sí que és veritat que les empreses tenen les seues línies d'ajuda, el Servof té les seues línies d'ajuda però no es miren entre elles, de tal manera que podríem buscar una manera de fomentar l'ocupació a través d'eixes ajudes també i que servisquen com a l'executiu…

El senyor president:

Senyora García.

La senyora García Muñoz:

…per al foment de l'ocupació.

I vullc acabar la meua intervenció fent referència a les xifres d'abast de les seues polítiques.

Les polítiques d'ocupació, per exemple,…

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora García.

La senyora García Muñoz:

Acabe, acabe.

El senyor president:

¡Vinga!

La senyora García Muñoz:

En el programa Avalem Joves en 2014 atengueren a quatre mil persones i en 2016 han atés a vint-i-quatre mil, amb la qual cosa hem multiplicat per sis l'abast de l'acció del govern i podem sentir-nos satisfets.

Moltes gràcies i gràcies, també, per donar-me un poquet més de temps.

El senyor president:

Gràcies, senyora García.

I, ara, per part del Grup Parlamentari Socialista té la paraula, per un temps de deu minuts, la il·lustre diputada senyora Noelia Hernández.

La senyora Hernández Sánchez:

Muchas gracias, senyor president.

Desde el Grupo Parlamentario Socialista celebramos el aumento al presupuesto destinado a la conselleria de economía sostenible consistente en un 9% porque supone un compromiso con los sectores productivos y el empleo de la comunidad.

Creemos -y creo que el año pasado en mi intervención ya hice hincapié en esto- que es necesaria una apuesta por lograr la reactivación económica de nuestros territorios, fomentar el emprendimiento, lograr un clima atractivo para la creación de valor añadido y el empleo de calidad.
Y todas estas medidas irán ligadas, sobre todo los temas relacionados con la innovación, irán ligados de manera directa con la creación de la futura agencia valenciana de la innovación, que tiene un presupuesto de casi 30 millones este año destinado, y que noto cierta impaciencia por parte de algunos grupos respecto a la efectividad de la agencia valenciana de la innovación.
Yo creo que debemos esperar a los resultados.

Y tal y como ya hizo hincapié el otro día el señor García Reche en su intervención, en su comparecencia en la comisión de industria, va a ser un organismo de diseño y coordinación de la I+D+I ya que esto es algo transversal a toda La Generalitat y no puede quedarse solo una conselleria -yo creo que el otro día quedó bastante claro.
Por eso la importancia que se le da desde La Generalitat y desde el pacte del botànic, y por eso debe ser un ente que coordine todas las herramientas y todas las políticas que se decidan respecto a la I+D+I.

Yo creo que es loable, ha sido loable la labor del Servef durante este último año para conseguir recuperar -que están recuperando ya- la confianza tanto de empresarios como de desempleados en el Servef como una herramienta útil para lograr casar oferta y demanda de empleo.

También, creo que, a veces, quizá porque es algo menos lucido, pero no valoramos suficientemente la labor que se está realizando desde la dirección general de trabajo, sobre todo respecto a la prevención de la siniestralidad, que teníamos unas cifras muy negativas en nuestra comunidad y se está consiguiendo trabajar para mejorar el clima y la salud laboral en nuestras empresas.

Creemos que es muy positiva la apuesta por las energías renovables de la conselleria ya que todos los partidos que apoyan el pacto del botànic apuestan por esta fuente de generación eléctrica.
Sin embargo, también creemos que todavía es insuficiente porque la relación que va a tener directa con la eficiencia energética y con la mejora medioambiental de nuestro entorno va a ser fundamental, y creemos que la apuesta debería ser mayor y que debemos seguir por esta línea de trabajo.

Respecto a las medidas que se nos han anunciado de deducciones en el IRPF para el autoconsumo, aquí sí que nos surgen algunas dudas, y es si estas medidas de deducción en el IRPF autonómico van a tener alguna limitación de la base imponible, ya que es algo habitual dentro de las deducciones autonómicas del IRPF y que podría limitar la efectividad de estas medidas ya que se limitarían a unos pocos contribuyentes los que se podrían aplicar este tipo de deducciones.
Y creemos que iría en detrimento del objetivo que se busca, que es conseguir que las personas se animen a instalar energías renovables para el autoconsumo y que compensasen el impuesto al sol estatal.

Sí que me gustaría hacer una reflexión respecto a los planes de industrialización.
A mí, sinceramente, cuando he leído el presupuesto me ha llamado la atención que se vayan a realizar en Els Ports, L'Alt Maestrat, en les comarques centrals, en la Vega Baja y en la Safor, fundamentalmente porque en muchas de estas comarcas las cifras de desempleo industrial y el número de empresas industriales está muy por debajo de la media de la Comunidad Valenciana.

Y quisiera saber qué criterios de selección ha habido para escoger estas comarcas y no otras, y en qué consistirán estos planes ya que van a ir ligados a ayudas a entidades y a ayuntamientos, sobre todo en el caso de las comarcas centrales ya que es una concesión directa.
Me gustaría saber cuál es el plan que se va a realizar con este presupuesto.

Sobre todo, también, quisiera hacer…, porque es verdad que las comarcas centrales tienen una de las cifras de desempleo industrial más altas de la Comunidad Valenciana; de hecho, muchas de ellas incluso duplican el desempleo industrial de la Comunidad Valenciana.
Pero tenemos en la provincia de Alicante todas las comarcas del Vinalopó con cifras de desempleo industrial, también, que duplican con creces el desempleo industrial de la Comunidad Valenciana y para las que no hay ningún plan comarcal específico.
Ya sé que me van a decir que hay un plan del calzado, pero en el Vinalopó no se hace solo calzado.

O sea, estamos hablando desde L'Alt Vinalopó, que sería Villena, Sax, hasta el Bajo Vinalopó, con una estructura industrial, es uno de los ejes industriales más importantes de la Comunidad Valenciana y, sin embargo, en estos planes de reindustrialización no veo que haya ninguna atención especial o ninguna partida destinada a este eje que -ya digo- lo necesita porque las cifras de desempleo industrial, pero no solo de desempleo industrial, de desempleo total, de desempleo femenino, están muy, muy por encima de la media de la Comunidad Valenciana.

Y respecto al plan del Camp de Morvedre, no sé si esto es un plan plurianual porque el año pasado ya se encontraba en el presupuesto, y también quisiera saber por qué se incluye también dentro de los planes de industrialización.

Bueno, respecto al Ivace y al presupuesto de I+D, creemos que es muy importante que haya un aumento del 28%, pero también creemos que la apuesta por la I+D+I en las pymes debe ir ligada a un reconocimiento de la labor de los institutos tecnológicos.
Es cierto que se ha aumentado el presupuesto pero, por el tipo de trabajo que hacen estos institutos -y en la comisión hemos conocido de primera mano cómo trabajan los institutos tecnológicos-, va a ser fundamental que la financiación no sea solo con fondos europeos porque le va a permitir realizar una serie de servicios y trabajos para las pymes y para las empresas que no se van a poder cubrir con fondos europeos y que incidirán de manera directa en la competitividad de nuestras pymes.

Entonces, también, que se valore eso en otros presupuestos porque sí que creo que va a incidir de manera directa en la calidad y en el valor añadido que pueden aportar nuestras pymes.

Respecto al Ivace, también, yo quisiera recordar que el Ivace -por lo que hablaba antes de la política y de la financiación de la I+D y su papel con la AVI-, o sea, el Ivace es un ente instrumental porque, tal y como dice la ley de acompañamiento, se va a cambiar este año a entidad de derecho público, y un ente instrumental lo que hace es ejecutar programas y políticas diseñados por la conselleria.
Por lo tanto, un ente, como tal, no tienen potestad, o sea, la ley de La Generalitat de 2015 no le da la potestad para definir estrategias de políticas, porque, además, son entidades en las que rige el derecho privado; su personal es contratado laboral; puede haber funcionarios cedidos temporalmente, pero no es personal funcionario, con lo cual tiene esa entidad de gestor o de ejecutor de las políticas de la conselleria.
Entonces, sí que quisiera también hacer hincapié en esto.

Por último, la ampliación de las líneas Avalem para introducir la innovación en el comercio, creemos que es muy positivo, ya que nos obliga.
.
.
Nos olvidamos muchas veces de que la innovación no se circunscribe solo a la industria, ni a la tecnología, y que esto va a ser una cuestión clave para conseguir la diferenciación y la supervivencia de nuestro pequeño comercio fundamentalmente.
Y le animamos y creemos que es muy importante que se siga en la labor de evaluar el resultado de las políticas públicas para que tengamos una base analítica con la que medir y decidir qué políticas o qué programas vamos a implementar y que no se base solo en intuición o en demandas de unos y otros, sino que tengamos una base numérica que nos dé un reflejo real y analítico de la efectividad de las políticas que estamos implementando.

Por último, nosotros debemos recordar desde nuestro grupo que, aunque aumente el presupuesto de la conselleria, que ya digo que lo celebramos, porque creemos que es muy necesario para cumplir el objetivo del cambio de modelo productivo, esperamos que en futuros años sea más ambicioso este aumento y que consigamos con esta evaluación y estudios analíticos que la ejecución sea lo más eficaz posible.

Muchas gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Hernández.

Senyor conseller, per a intentar contestar les qüestions que li han plantejat els diputats dels grups parlamentaris, té vosté la paraula per un temps de quinze minuts.

El senyor conseller d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball:

Vaig a intentar a vore si els puc respondre a allò que cada un de vostés, senyories, ha exposat, dintre de les possibilitats i del temps.

Vaig a començar pel diputat Pepe Almería -Podem-.
En primer lloc, el que sí que vull és agrair el to de tots els que han parlat, perquè és important al final el poder tindre un diàleg, conforme l'hem tingut, sense alteracions de cap tipus.

Anem a vore.
Sí que és de veres que a mi m'agradaria, en primer lloc, i açò va per a tots, tindre molts més diners dels que tinc.
Encara que hem segut la conselleria per se que més hem pujat, sols cal fer una comparació.
Anem-nos-en al 2008, sense anar més lluny.
És a dir, en el seu conjunt, inclosos els ens instrumentals, resulta que tenien un 40% més en la gestió.
Açò és en el 2008.
Però és que si ens n'anem al 2009, el doble, el 50%.
O si ens n'anem al 2010, 46-47%.
I si ens n'anem al 2011, vull dir, molts més diners.
I això no hem de perdre de vista.
Vull dir, que la realitat econòmica impera.
I en això, hem de ser sabedors tots i, a l'hora de dir el que diem, ho hem de dir amb coneixement de causa.
I són realitats i són números que estan ahí.
Vostés poden fer una avaluació de tots els anys de cada pressupost i, a partir de ahí, podem començar a parlar.
Però vull que això quede clar.

Després, respecte al model productiu, a mi no m'agradaria que perguérem mai de vista la transversalitat i sinergies que hem de tindre perquè model productiu vaja endavant.
A mi, moltes vegades, i sobretot el Partit Popular, es burla -entre cometes-, quan jo vaig dir el tema dels trenta anys per poder tirar endavant un projecte de model.
No, jo vaig dir: estabilitzar-lo com a tal.
¿Per què?
Perquè per a mi això necessita un procés educatiu important i un procés de canvi en formació professional important.
I això ho hem de fer.
Però no ho ha de fer esta conselleria.
Ho han de fer tots els agents socials i econòmics.
No depén única i exclusivament d'una conselleria o d'un govern.
Nosaltres posarem i sembrarem el que toque perquè això passe, i generarem confiança i posarem el màxim rigor que hàgem de posar dintre de les possibilitats que tenim.
I això també m'agradaria deixar-ho caure damunt de la taula.

Després, respecte a política industrial, sí que és de veres que dóna la sensació que hi ha arbitrarietat a l'hora de decidir -i vos conteste a tots- en el tema d'on destinem els diners en política industrial.
I sí que és de veres que hi ha certa arbitrarietat.
Perquè mentres no aconseguim eixe pla industrial que ens marque cap a on hem d'anar.
.
.
I estem treballant amb ell.
Estem treballant i ho he dit en la meua exposició.
N'hi han uns erudits ara que estan treballant.
Després de tindre eixe esborrany, el participarem, anirà a l'observatori.
I, després, Les Corts també participaran en vore quina és la traçabilitat d'eixe pla industrial i cap on hem d'anar.

Però mentres no podem estar quets.
I és de veres que números de participació, com diferents entitats o agents socials i econòmics amb els quals estem parlant de manera continuada ens ajuden; números com aturats, i és de veres que no podem arribar a totes les comarques, perquè m'encantaria poder tindre set milions d'euros més per a poder arribar en un pressupost a totes les comarques, perquè entenc allò que ha dit la senyora diputada del Partit Socialista, allò del Vinalopó, però intentarem a l'any que ve que hi hagen altres comarques que es beneficien d'estos plans.

I, després, respecte també, i conteste i vaig fent un mix, el tema de comarques centrals, està la Safor, per un costat.
I, després, n'hi ha un projecte pilot, concretament a comarques de la Vall d'Albaida, l'Alcoià i Foia de Castalla.
Un projecte pilot de millora de parcs empresarials, millora de polígons, amb la idea de poder combinar-ho amb el projectem, que també estem redactant, d'àrees empresarials per poder qualificar eixes àrees industrials d'una manera determinada.
Però, sobretot, que tinguen més qualitat, que tinguen més serveis i que puguen ajudar el més possible a les empreses que estan ubicades allí.
Perquè en un estudi bàsic, que es va exposar no fa poc per part d'Isidre March -dic el nom-, de la Universitat de València, un dels tres factors més importants que posàrem damunt de la taula era el que les noves tecnologies ajudaven moltíssim més, per exemple, que la innovació a les nostres empreses.
A poder, fins i tot, internacionalitzar-se.
I, per tant, haurem d'entrar en com millorem, de la millor manera possible -valga la redundància-, els polígons industrials i donar-los la qualitat que toque.

Ara, en este pressupost s'han dissenyat uns conforme he dit; a l'any que ve, intentarem incloure'n altres.
I la pena és no poder tindre més diners per a incloure'ls tots enguany.
Per això dic jo, que interlocució amb els diferents agents econòmics i socials.

El que sí que els puc dir a tots és que no és una idea meua.
No ho decidisc jo de manera arbitraria perquè a mi se m'ocorre.
I això és el que vull que es tinga clar.
S'ha parlat molt i amb molta gent.

Després, respecte a allò de l'Ivace, que es vanagloriaven un poquet del 28% i tal.
.
.
i altres.
És evident que l'Ivace té estructura.
I per això, a la millor, el fet que puge el pressupost és important, perquè on tenim estructura és on podem executar més i millor els pressupostos.
On no tenim estructura, l'hem d'anar creant, poc a poc, per a poder gestionar millor el pressupost o allò que decidim entre totes i tots.

Respecte també a allò que hem parlat de la innovació.
La innovació també és transversal.
La innovació no se li ocorre a un ara el dir: Â«Jo vaig a innovar i tal.
Â» No, no, la innovació és el conjunt d'una màxima coordinació entre moltíssims agents.
I el que passa és que el sistema d'innovació valencià està molt dispers.
I el fet de crear una agència valenciana d'innovació en connivència amb un Ivace potent, pot fer que el tema de la innovació.
.
.
, i en companyia dels instituts tecnològics, per descomptat que sí.
Anem a fer que la innovació siga un instrument potent i que passe a ser d'eixes tres primeres potes que ens ajuden a millorar o tenir eixe valor afegit els productes que fan les nostres empreses per a poder internacionalitzar-se, si cap, una miqueta més.
I, per tant, el que sí que volem és intentar coordinar tot el sistema valencià de la innovació basant-se també en.
.
.
, l'AVI.

I també hem de fer una cosa en els instituts tecnològics, i és recuperar la funció pública dels mateixos.
Vull dir, sabeu que són associacions o saben vostés que són associacions privades.
Aleshores, estem treballant i s'està treballant des de la direcció general, des de l'Ivace per tal de vore si som capaços de reprendre eixa funció pública i, dintre de les mesures, potenciar-los encara més.
O, almenys, eixa és la intenció que té la conselleria.

Respecte al diputat de Podem, dir-li que sempre ha estat en el nostre ADN l'economia social, i anem a seguir potenciant-la i treballant tot el que pugam en ella.
Vull dir, saben que apostem per l'EBC -per l'economia del bé comú-, pel cooperativisme, per tot allò que tinga l'economia que entenem.
I ho dic moltes vegades, si l'economia no és social, ¿què és?
¿O n'hi ha una economia que puga ser antisocial?
O ens plantegem que ha de tenir rostre humà tot allò que fem -i l'economia encara més- o, del contrari, no sé què és el que fem ací, ¿no?

I respecte a la internacionalització vull dir-li que tot el que fem va destinat a pimes.
Tot, tot, vull dir.
Per tant, si algú pot en estos moments dir que totes les polítiques que estem fent no van destinades a pimes, que m'ho diguen, perquè és tot el contrari.
Totes les ajudes que traem.
.
.
, perquè el volem és reforçar les pimes, que les pimes agafen múscul, que les pimes vagen creixent, i des de tots els sectors, l'industrial, el d'internacionalització, el d'innovació.
.
.
tots.
La línia bàsica és el reforçament a la xicoteta i mitjana empresa.
I totes les ordres aixina ho dictaminen.
I també he de dir-li, diputat Pepe, que estic totalment d'acord i estem intentant treballar amb l'avaluació de les polítiques.
Això per a nosaltres és fonamental.

Ciudadanos.
Ja li he contestat moltíssimes coses.
Respecte a l'execució del pressupost -i aixina parle dels dos-, els números que tinc jo, a hores d'ara, 30 de setembre, 70,6%.
Jo només vull dir-li una cosa.
Mire, en setembre de 2014, hi havia un 53,9% del pressupost total de la conselleria en fase O -obligacions reconegudes- i un 71,9%, en fase D -crèdits disposats-, a 30 de setembre.
2015, 59,3%, obligacions reconegudes; 82,6% en fase D -crèdits disposats-.
En setembre de 2016, 56,4% -és a dir, més que en el 2014- i 76,7%, en fase D.
També crec que prou més que en 2014.

I si volen, els dic totes les dades que tinc per cadascuna de les direccions generals.
Excepte una, que tenim una execució baixa; la resta, a hores d'ara, 30 de setembre, està bé.

I vull dir-los que el pressupost s'acaba el 31 del dotze de 2016.
I, partir del 31 del dotze del 2016, parlarem.
Estic totalment d'acord amb això perquè jo he firmat jo.
Faltaria més que no estiguera d'acord.
I vostés saben que n'hi ha una llei, 1/2015, que no la vam fer nosaltres, que ens ha ajudat a retardar les ordres, perquè havíem de fer la llei de bases.
I vull deixar-ho també clar.

Però, de totes maneres, parlarem quan acabem el pressupost, perquè també jo vull dir-los -i també he segut alcalde- que he rebut ordres el 27 de desembre, en algun any.
El 27; per no dir el 31, el 27 de desembre.

I nosaltres no anem.
.
.
No, i nosaltres.
.
.
, d'ahí ja han eixit unes quantes i n'eixiran moltíssimes més en este mes.
I si no, ja ho valoraré.

Després, el que dia dels 7,5 milions menys.
Si deuria estar content.
L'any passat vosté em dia que Â«no condicionatsÂ» no aportàvem res.
Enguany aportem set milions d'euros més.
I l'any passat m'ho criticava.
Enguany tenim Â«no condicionatsÂ», 7,5 milions d'euros més.
I, a més a més, també pugem en 13 milions més les subvencions.
Hem aconseguit més diners del SEPE.
Per tant, deuríem estar contents.
Hauríem d'estar molt contents, perquè apostem amb diners de La Generalitat per a polítiques actives d'ocupació, però també estem treballant i aconseguint més diners per a polítiques actives d'ocupació del FEAG, del FSE i del SEPE.
Per tant, jo pense que hauríem d'estar contents.

Senyor Fernando, en comerç, hem pujat els guanys els (inintel·ligible) .
.
.
comercials.
Soles en l'estiu, sols en l'estiu ells mateixa dien que han guanyat un 6% més.

I el tema d'horaris.
Quan vullga, parlem.
I parlem.
.
.
, i vosté mire altres comunitats autònomes, a vore si estan millor o pitjor que nosaltres.
Probablement totes, pitjor.
Vull dir, és una cosa irremeiable i inarreglable, probablement perquè l'estat li agrada clavar la mà, o el cap, o no sé què.
Si l'estat o el govern central ens deixara un poquet tranquils, probablement arribaríem a un acord ací.
I eixe és el problema fonamental, no?

I torne a repetir-li, eixa internacionalització que vosté ha dit la veurà però ipso facto, pràcticament de seguida, no tardarem.

Antonio, senyor Antonio.
No sé.
.
.
, això de l'execució del pressupost ja li ho he dit, però, vull dir, el tema de coordinació en innovació també hem parlat.

Respecte als aturats que vosté dia, només li puc dir que acabarem este mes en -6.
875 menys, a més a més passem a 431.
Estem en uns moments, a més des que este govern està gestionant, que els números, dintre de les possibilitats o la realitat, podem estar un poquet contents; no en la temporalitat, no en la precarietat, que això hem d'anar treballant-ho, però en la qüestió d'atur.
Els números respecte a Avalem Joves, li dic la quantitat, 47.
925.
000 euros és el que hem dedicat al programa.
I això jo ja ho vaig dir l'any passat, l'any passat pense que passava de 46,5 milions aproximadament, estem en els mateixos números.

Dir-li, normalment quan es veu que una cosa no està funcionant, com és el cas que la indústria perd també ocupació, què fem?
Incidir en la indústria.
Per això el pressupost de l'any 2017 té una part important, que és la indústria, per vore si peguem eixe bot que volem per a la mateixa indústria, no?
, i arribar a eixe 20% mínimament desitjat.
I ahí estem.

La qüestió de la participació, vull dir, dels criteris dels plans, de les comarques, ja els he explicat.
Bé, i el de Camp de Morvedre sí que s'ha tindre en compte que el Camp de Morvedre té un 20% de pes econòmic específic en el tema de la indústria, no?
, i a més a més que hi ha moltíssimes multinacionals.
Això què dóna?
Doncs possibilitats que l'ocupació en un moment determinat pegue un baixó tremend, fluctue, tema Bosal, que tenim ahí, i aleshores ha d'haver una ajuda el més continuada possible perquè això no ens passe.
I ahí en eixos criteris hem actuat per a poder ajudar a eixa comarca, no?
És dir, eixa és un poc la idea.

I no sé, ja pràcticament està tot.
No sé si els he contestat, de totes maneres, per acabar, agrair, agrair molt clarament als grups que donen suport al govern pel seu to, per les seues aportacions, i després parlarem una miqueta més del que representa la pròxima intervenció, el que representa un poc quina és la situació política i econòmica en què ens trobem la conselleria en si, en el conjunt de l'estat espanyol.
I també a la millor els faré una miqueta més de recordatori de tot el hem bloquejat, perquè vegen que hem fet moltíssima gestió ad hoc, no estrictament d'allò que és el pressupost, i que resulta que és beneficiaria també per a l'economia del nostre territori, vull dir, i podem parlar de moltíssimes coses que tenim damunt la taula i que hem hagut de dedicar-li moltíssim temps per a poder gestionar-les i que puguen ser una realitat de manera immediata i que ens ajuden també a millorar l'economia dels valencians i les valencianes.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Climent.

En principi, els cinc minuts finals que té vosté és per a contestar a les rèpliques i a les qüestions que li plantegen o li puguen plantejar els grups parlamentaris.

És que la mesa no sap qui vol replicar.
Per tant, diga'm, per favor, qui va a fer.
.
.
?
Tots van a fer ús de la rèplica.
Molt bé.

En este cas, i per un temps màxim, senyor Almería, de cinc minuts, té vosté la paraula.

El senyor Almería Serrano:

Gràcies, president.

Gràcies, conseller, per les seues respostes.
També li agraïm el to en què ho ha fet.
Bé, només algunes consideracions.

És clar que el retard o la no-publicació d'algunes convocatòries d'ajudes ha estat afectada negativament per la nova llei, eh?
Simplement la reflexió perquè és notori, diguem, el prejuí que eixe retard de la convocatòria causa sobre la planificació de les empreses que han d'optar a estes ajudes; que ho tinguen molt en compte per a vore d'intentar en el següent exercici optimitzar esta qüestió.

Volia fer també una.
.
.
, res que dir sobre el tema de la política industrial.
Esperem, eh, amb ansietat, eh, que estiga eixe pla d'industrialització, i bé, poder també aportar el nostre gra d'arena.

Jo crec que és important també fer una reflexió sobre el que ha passat en anys anteriors.
Dotacions importants per a la indústria en governs del Partit Popular no han donat el resultat, eh?
És a dir, que durant vint anys s'ha arrasat, eh, perdre els punts que s'han perdut implica eixe coeficient que, bé, encara que siga molt simplista el 0,39% per any, però implica que dotacions més quantioses per a (inintel·ligible) .
.
.
indústria no han donat l'impacte adequat.
Vull dir que és important, eh.
I bé, insistisc, jo sé que sóc un poquet pesat en este tema, en l'avaluació de les polítiques públiques per saber exactament quin és l'impacte, l'eficàcia d'aquelles polítiques, més enllà del seu import econòmic.

Pel que fa a la innovació, crec que haurà vist, conseller, que els grups parlamentaris tenim un grau d'acord important, eh, pel que fa a la xarxa d'instituts tecnològics.
Hem baixat a la realitat, crec que hi ha hagut una política important d'aproximació de la xarxa de Redit a la comissió d'indústria, i crec que això ens dóna una perspectiva per a poder recolzar esta important tasca, encara que estic totalment d'acord amb vosté en recuperar la funció pública d'instituts tecnològics, que vindrà de la mà d'eixa mancança en els òrgans de govern que ha estat present durant anys anteriors.
És important en la governabilitat, el govern corporatiu d'estes associacions que, encara que siguen privades, estan dins d'un model de col·laboració publicoprivada, que crec que fa més eficaç la seua labor.

Entenem que l'Agència Valenciana de la Innovació que ve i l'Ivace són total.
.
.
, no és que són complementàries, que ho són, sinó que absolutament són necessaris els dos, eh.
Estem parlant de complementar la innovació-demanda a la innovació-oferta.
Crec que l'Agència Valenciana de la Innovació haurà de posar especial interés en eixa definició de l'estratègia, eh, després la coordinació efectivament dels agents.

I una cosa important, que bé, que ja crec que també pot entrar dins del tràmit d'esmenes al projecte de llei, és la visió un poc reduccionista del sistema d'innovació que aporta el projecte de llei de l'AVI.

Entenem que la innovació afecta tots els camps, no sols el canvi de l'empresa, sinó altres àrees, com puga ser la mediambiental, l'agricultura, inclús la mateixa administració pública.
I entenem que la visió de l'agència ha de ser el més ampla i el més integradora possible.

Jo crec que.
.
.
Simplement fer un esment sobre una resolució de les persones treballadores autònomes, que va ser aprovada per unanimitat pels grups parlamentaris, que jo crec que es va fer un bon treball.
Recull molt bé una problemàtica, tant pel que fa a les competències a nivell autonòmic com a nivell nacional, i que crec que la conselleria hauria de posar especial interés en vore i intentar implementar, dins dels programes que té per al treball autònom, les consideracions i els acords continguts en aquesta resolució.

Que les ajudes de la internacionalització van a ser adreçades a pimes, conseller, és quasi una obvietat, el nostre teixit és eixe.

I estem d'acord pel que fa al comerç que hi ha hagut una intromissió un poc inacceptable del govern central en algunes qüestions, però també entenem que seria necessari que el primer acord fóra (inintel·ligible) .
.
.
la conselleria pel que fa a tractar els temes de comerç.

La liberalització és la que és i a vegades el sentit comú ha d'estar un poc per damunt del que fa a la rígida aplicació de la llei.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Almería.

Per part del Grup Parlamentari Ciutadans, té la paraula, per un temps de cinc minuts, el senyor Woodward.

El senyor Woodward Poch:

Sí.
Buenas tardes.

Desde luego, señor Climent, vamos a ver, yo lo que quería transmitirle con el tema del Servef, como habrá visto, yo no le he criticado ningún número ni nada.
Quería decirle que están presentando unas cifras que ya las tenemos conseguidas en septiembre de 2016.
Entonces es lo que a mí me chocaba, que presentaban unas cifras y unos porcentajes que ya los tenemos conseguidos.
Y volver a unas cifras que tenemos al 30 de septiembre, pues me parecería un retroceso total.
No era… Como sabrá, la semana pasada hicimos una nota que nos alegrábamos muchísimo de la bajada del desempleo, pero que, como usted ha recalcado, hay mucho que trabajar en el tema de precariedad y salarios, sobre todo.

Una de las cosas que yo le quería decir con el tema de las comarcas centrales, es que yo no tengo muy claro, cuando hablan de comarcas centrales, si se refieren a todas las comarcas centrales que incluye la Safor, que incluye las marinas, que incluye la Canal de Navarrés, o sólo está hablando de la Vall d'Albaida, L'Alcoià i el Comtat.

El senyor conseller d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball:

No, Vall d'Albaida, Alcoià i la Foia de Castalla.

El senyor Woodward Poch:

Porque luego cuando cogemos, entonces…

El senyor conseller d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball:

En principio, eh.
Pueden ser moldeables.
Estamos trabajando con ellos.

El senyor Woodward Poch:

Sí, sí, sí.
Por eso le decía ya más, por eso le decía que la Safor, si la teníamos fuera y luego pues, vamos, también está dentro, cuando miramos a las comarcas centrales es que hay un mix que no se llega a entender.
Luego ya tenemos claro que no es usted el que decide qué comarcas hay que trabajar, pero era uno de los temas a tratar.

También el tema del brexit, que no me ha dicho nada, que le he comentado.
Ya sé que es complicado, pero era para ver si…, sé que estarán estudiándolo, pero veo muy cerrado ahí y es un tema preocupante, y sobre todo para nuestras empresas exportadoras.

Antes se me había quedado el tema de…, está claro, la ejecución de presupuestos.
Yo me refería a los papeles que entregan ustedes.
Yo ni comparo con el año 2016, ni el 2015 ni el 2008.
A fecha de lo que presentan en el proyecto de presupuestos, que es conforme están las ejecuciones.
Yo le he cantado los números que aparecen ahí, que me parecían un poco, pues simples o comprometidos.
Está claro que en el mes de octubre pues habrá cambiado mucho, porque usted ha dicho, vamos a presentarlos.
Pero está claro que hasta el 31 de diciembre hay tiempo y saldrán muchísimas órdenes.

El tema que también nos preocupaba es el tema de la política industrial, que sí que es verdad que aumenta un 42,3%.
Que, por cierto, antes cuando le he dicho lo del tema del desempleo, es que es un tema de cifras en el sector industrial importante.
Y ahí le agradecemos el apoyo a este sector.

Pero sí que es verdad que si hay un incremento del 42,3% en este programa de política industrial, y después de lo que ha hablado por el tema de energía, nos parece un poco chocante que el tema del programa de energía pues se reduzca un 15,5% con respecto al año pasado, el presupuesto.
Entonces, ni tanto por un lado ni tan poco por el otro.

Y luego hay un tema que volvemos a sacar, que lo habían sacado mis compañeros al principio, el texto del año pasado con el tema del presupuesto y los sectores del juguete, el textil, el mueble y el mármol.
Yo no sé si están adjudicadas ya a estas alturas las órdenes.
Espero que sí o que estén en las que van a venir o lo que sea.
Pero que el sector del calzado, el cerámico y metal-mecánico espero que no sufran el retraso que han tenido éstas o que van a tener.
Y que nosotros, desde nuestro grupo, no somos culpables de nada del año pasado.
Nosotros apoyamos sí o sí, tanto a los grupos…, a los sectores anteriores, como a los que ha dado el dinero este año.
Pero quiero decirle que el año pasado ya existía una línea genérica que se lo podía haber entregado también a estos sectores que se le da ahora 1.
450.
000.

Y creo que ya lo tengo todo.
Lo de la Agencia Valenciana de la Innovación, pues, ya le digo, si es una agencia que va a coordinar, perfecto; pero es que va a coordinar, planificar, ejecutar y le va a dejar a usted un poco, aunque me digan que no, pues con tres patas, y no cuatro de la silla.

Y luego el tema de los centros tecnológicos, pues me gustaría eso, si en la Ford ha podido aumentarle más de un 10%, de 9 millones a 10, en los centros tecnológicos le ha aumentado un millón y creo que están esperando que fueran 5 millones en total el de la ayuda.

Sé que es complicado que fuera así, ya entiendo que tiene que recuperar el espíritu público y reorganizar un poquito ahí, pero es un tema que creo que está comisión sabe que es necesario el apoyo a los centros tecnológicos.

Muchas gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Woodward.

I ara, per part del Grup Parlamentari Popular, té la paraula el senyor Casanova per un temps màxim de cinc minuts.

El senyor Casanova Claramonte:

Sí, breument.
Aixina deixaré passar també al meu company senyor Pastor.

Mire, se referia vosté al que jo dia l'any passat.
Jo crec que no…, o no me va entendre aleshores o no m'entén ara.
És a dir, jo el que l'any passat vaig dir és que la conselleria només incrementava en un 3% el total…, recorde, un 3% en total… Perdó.
Disminuïa en un 3% l'aportació de fons propis.
I això és en números, eixien dels números.

Ací és el mateix, és a dir, ací les aportacions al Servof de la conselleria, no parle d'altres organismes, passa de 140 a 132.
I això són 7,5 milions.
Simplement li he preguntat per què.
Diu: Â«No, és que vénen d'uns altres fons.
Â» Val.
Ja està, eixa és la resposta.
(Veus) Si ens deixa, eixa és la resposta.
Jo no estic content ni descontent.
Simplement constate un fet, i és que al Servof se li destinen per part de la conselleria 7,5 milions menys que l'any passat, que suposa una reducció del 5,4%.
Me pense que això és un fet matemàtic, no és un fet.
.
.
És un fet que qui.
.
.
, a mi pareix mal i a la millor a vosté li pareix bé.
Però, bé.
.
.

Quant a allò del pla de reindustrialització, del que ja ha parlat, a mi vosté me va contestar el 3 d'octubre que estaven preparant la contractació d'un estudi a la Universitat Politècnica de València.
Pel que ha parlat ara, ¿és que ja està contractat -pregunte-?
És a dir, jo tinc una informació del 3 d'octubre i vosté el dia 2 de novembre mos diu que ja ho han contractat.
I me pareix perfecte.
Pensem que estem en novembre.
Bé, a vore si és veritat.

Quant al tema de plans sectorials, ¡home!
, jo trobe que eixa arbitrarietat que vosté mateix ha reconegut en l'elecció dels punts, va a crear algun que altre.
.
.
, diríem, greuge comparatiu amb altres zones.
Ja sé que els recursos són limitats i que no se pot aplegar a tots, però a la millor n'hi han altres possibles solucions, com arribar al doble, però en el.
.
.
, el doble.
.
.
, en la meitat de recursos, arribar al doble.

I això ja jo no sé valorar-ho, perquè no conec el fons, però sí que el pose sobre avís que n'hi han comarques on realment s'està també passant molt mal.
Jo conec més les de la zona de Castelló, podríem dir les del nord de Castelló, la zona de Benicarló, Vinaròs, etcètera, que estan també en greus situacions.
O altres zones.
I això seria una cosa a considerar, com algun company ha dit.

I acabe, perquè tinga temps Fernando.
.
.
Jo crec que ja està.

El senyor president:

Molt bé.

Senyor Pastor, per a continuar amb la intervenció del Grup Parlamentari Popular.

El senyor Pastor Llorens:

Muchas gracias, de nuevo, presidente.

Y muchas gracias, Vicente.

Vamos a ver.
En horarios comerciales, en el desaguisado que ha habido en horarios comerciales, señor conseller, nos dice que hay otras comunidades que están peor.
Y eso no es consuelo, y eso no es consuelo para nadie.

Yo no sé si otras comunidades están peor, pero al menos en esas comunidades no se dan de tortas en público los responsables políticos de la materia en cuestión, no lo hacen en esas comunidades y en esas comunidades, por tanto, tampoco crean tanto desconcierto, tanta preocupación y tanta confusión entre los ciudadanos y entre los propios comerciantes y entre los propios usuarios de ese comercio.
En esas comunidades, le aseguro que todo eso no pasa, aunque usted diga que hay otras comunidades que están bastante peor.

Me ha hablado del desbloqueo a las ayudas de internacionalización, que usted tiene bloqueados exactamente 7 millones, 7 de los 7, es decir, los 7 millones que hay para ayudar a que las empresas puedan exportar, usted los tiene bloqueados y dice: Â«Pronto, pronto se desbloqueará.
Â» Pero es que tendría que haberse desbloqueado mucho antes.
Es que estamos a un mes del cierre del ejercicio, es que estamos a un mes de finalizar el año, a un mes de aprobar las cuentas del 2017.
Y usted me dice Â«prontoÂ».
¿Cuándo es pronto, si solo queda un mes, señor conseller?
No es serio, no es coherente, no es razonable decir en comisión el responsable de una materia en cuestión que pronto se verá, cuando han transcurrido ya once meses por detrás.

Y ha dicho usted también que va a hablar en su última intervención de otras cuestiones o de otras tareas que no tienen que ver con la ejecución presupuestaria, pero que, en teoría, he entendido yo, avalan su buen hacer o su buena gestión.

Mire, yo le puedo hablar de algunas también, que son las ATE, que no aparecen nunca, no aparecen nunca en la consignación presupuestaria de la conselleria, pero que usted y otros compañeros de gobierno, que no necesitan estructura, que no necesitan de partida concreta, sí que podían haber, con su buen hacer, contribuido a que miles y miles.
.
.
Yo no le voy a decir cuántos, porque usted siempre discute la cifra, y yo no voy a caer en esa tentación.
(Veus) Yo no le voy a decir cuántos, pero sí que le voy a decir que sabe usted que son miles y miles, decenas de miles de puestos de trabajo los que se ponen en riesgo y sabe también que son cientos de millones de euros de inversión los que usted y algunos compañeros de su gobierno ponen en riesgo con su -lo que en teoría comenta- buen hacer.

Por lo tanto, yo creo que usted, viniendo de donde viene, que es una tierra industrial, que es una tierra comprometida con todas esas cuestiones, con las dificultades, con ver salir adelante, yo creo que usted debería mirar con buenos ojos esas actuaciones territorial estratégicas, entre otra cuestiones, porque sí que las defiende en otros lugares cuando esas nacen.
.
.

El senyor president:

Senyor Pastor.
.
.

El senyor Pastor Llorens:

.
.
.
bajo su legislatura.
Así se lo he leído yo en alguna ocasión.

Muchas gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Pastor.

I ara, per part del Grup Parlamentari Compromís, per un temps màxim de cinc minuts, té la paraula la senyora García.

La senyora García Muñoz:

Senyor president, com en la intervenció anterior m'he excedit en el temps, ara en aquesta en reduiré.

És necessari parlar d'aquests pressupostos i és necessari també parlar de la necessitat també -i li demanem al conseller-.
.
.
del fet que estire els pressupost del 2016 fins al dia 31, perquè totes aquestes.
.
.
perquè tot aquest volum d'ajudes que existix en els pressupostos actuals són ajudes que van a anar a parar a uns usuaris que, en certa manera, els utilitzaran per al seu propi.
.
.

No faça vosté ni faça la seua conselleria, com ha fet el ministeri, que en agost el senyor Montoro, en agost, ha tancat els pressupostos i ha deixat el 30% de les ajudes en matèria d'indústria per a poder executar-les, amb la qual cosa, per favor, no seguisca l'exemple de l'estat en el tema de la tramitació dels pressupostos i l'execució dels pressupostos, perquè tenim un mal exemple a seguir que l'estalvi al final acaba perjudicant als usuaris d'eixes ajudes.

D'altra banda també, i respecte de.
.
.
, i un poc per a aclarir les qüestions que s'han fet al pla de reindustrialització del Camp de Morvedre, sí que voldríem ressaltar que en la mateixa comarca, que és un comarca on el pes de la indústria, com vosté bé ha dit, és superior que a la província de València i superior que en la Comunitat Valenciana, sí que hem realitzat un pla de reindustrialització que un poc ha marcat els objectius dels incentius que són necessaris per a la nostra comarca, en aquest cas.

I dir també que el fet que se reindustrialitze o s'industrialitze el Camp de Morvedre no només és important per al Camp de Morvedre, sinó que és important per al País Valencià.
De la mateixa manera que sabem que la Ford és un referent en l'economia valenciana, n'hi han indústries en la nostra comarca, com pot ser Arcelor, que és la quarta empresa que més factura del País Valencià, que té un volum d'ocupació importantíssim que és necessari mantindre i reforçar.

Amb la qual cosa entenem que tindre una política d'incentius per a aquells pols industrials per al país, com pot ser el Camp de Morvedre, amb parcs com Parc Sagunt, que ha segut un parc en què s'han promés 30.
000 llocs de treball i a dia d'avui no n'hi ha més que tres empreses, més que és un sòl públic, que revertix en benefici de la pròpia Generalitat, entenem que és una aposta que és necessària mantindre i continuar en el temps.

Dir-li també que el reforç de l'economia social, des del punt de vista de Compromís, ens pareix molt important.
El foment de l'economia del bé comú.
.
.
, però no només l'economia del bé comú com a tal, sinó el tindre una economia que tinga un referent, un substrat social i un substrat ambiental redunda en la qualitat de vida i redunda en una major accessibilitat a l'ocupació dels ciutadans i les ciutadanes.
I que, per tant, tenim de reforçar els models productius i fugir de models especulatius com els que hem viscut en el passat.

Amb la qual cosa, demanar-li que aplique este pressupost i que vaja eixe eix quart del pacte del botànic, que vaja a reforçant-se any rere any en aquesta legislatura.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora García.

Per a acabar el torn d'intervencions dels grups parlamentaris, té la paraula, per un temps de cinc minuts, la diputada senyora Noelia Hernández.

La senyora Hernández Sánchez:

Moltes gràcies, senyor president.

Bueno, antes de que esto se convierta en Â«¿qué hay de mi provincia?
o yo vengo hablar de mi provinciaÂ», (rialles) porque es lo que parece que venimos a hacer aquí, Â«¿qué hay de mi provincia?
Â», porque.
.
.
(Rialles) Bueno, aquí cada uno habla de su pueblo, pero yo hablo de la provincia.
O sea, mi visión es más global.
(Rient.
Rialles) Claro, global de mi provincia.
(Veus i rialles)

Claro, yo hacía hincapié en que es verdad que la selección.
.
.
O sea, en el tema del desempleo industrial, igual yo peco de demasiado científica o demasiado analítica, pero es que si ves los datos, el mayor desempleo industrial de toda la Comunidad Valenciana está en la provincia de Alicante.
O sea, es que sobrepasa la mayoría de comarcar de otros.
.
.
(Veus)

Entonces, claro, por eso digo que no vamos a hablar de.
.
.
, Â«yo vengo a hablar de mi provincia.
Â» Pero, bueno, venía un poco por ahí, a ese respecto, de que se tenga en cuenta en otros años que hay otras comarcas que también necesitan.
.
.
, que tienen una gran tradición industrial y que necesitan esa reindustrialización, porque no hablamos de industrialización, o sea, de donde no hay industria, empezar a tenerla, sino donde ha habido una industria que ha entrado en declive, volver a reforzarla.
Pero, bueno.
.
.

Coincido totalmente en lo de la digitalización, o sea, las nuevas tecnologías van a ser fundamentales.
De hecho, aquí en la comisión de industria se aprobó una PNL de nuestro grupo que apoyaba la digitalización en la industria 4.
0, y se ha incluido en los presupuestos una línea para estos temas.
Pero al igual que yo lo incluyo en la PNL, yo les invito desde la conselleria a que soliciten o se haga mucho hincapié al estado, porque gran parte del problema de la digitalización no es solo la falta de acceso o la falta de estructura de los polígonos, sino que no tenemos fibra óptica.
Y eso es una cuestión estatal.

Entonces, mientras que nosotros hagamos mucho trabajo en los polígonos (veus), si no tenemos una fibra óptica, una red de fibra de fibra óptica, no nos va a servir absolutamente para nada.
Y, por lo tanto, fundamental tener suelo industrial de calidad, pero también que apoyemos a las empresas, para que tengamos empresas para ese polígono industrial, porque si no, vamos a tener unos polígonos industriales estupendos, pero no vamos a tener empresas.
(Rient) Entonces.
.
.
Nada.
Fundamentalmente era eso.

Muchas gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Hernández.

I ja per a concloure esta compareixença, té la paraula el senyor conseller per un temps de cinc minuts, per a intentar contestar a les qüestions que li han plantejat els diferents grups parlamentaris.

El senyor conseller d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball:

Jo, si em permeten, comence en la de les comarques, perquè és unànime, ¿no?
Anem a vore.
Jo tinc de dir-los que hi ha criteris, que és una proposta i que depén de vostés.
Pense que més clar, ¡auia!

Després, 7,5 milions menys, 8,5 milions menys, que no suposen un decreixement del Servof, sinó tot el contrari: puja molt més el Servof no condicionat i en subvencions.
I 7,5 milions, quasi 8, que tenim per a altres polítiques: economia social, innovació, polígons industrials, etcètera, etcètera.
Per això li dic que hem d'estar contents, perquè guanyem per un altre costat i per l'altre.
Vull dir, els números estan ahí, com diu vosté, no estic dient-li res que jo m'invente.

Per tant, 20 milions més en el Servof, 7,5 milions més per a la conselleria per a altres polítiques.
Jo estaria devanit, i de fet estic.

Després, horaris comercials.
Jo no dic.
.
.
, no vullc deixar-me o consolar-me en altres com estan i tal.
Jo només els dic una cosa.
En el 2013 ho haurien d'haver fet bé i ho van fer xorrant sang.
I ens han deixat ahí una contradicció que vam arribar a tenir de fer un decret llei, que va passar per Les Corts, perquè si no arribem a fer eixe decret llei, probablement el govern central.
.
.
, no probablement, anava al Tribunal Constitucional.
I ho vam parar.

Per tant, cal mirar un poquet com s'ha treballat.
I ahí.
.
.
ara ho tenim complicat, per molt que hi haja debat transparent, per molt, la realitat és la que jo estic dient-li.
I ara depenem del Consell Jurídic Consultiu, previ informes d'advocacia.
Anem a vore què diu el Consell Jurídic Consultiu i vore si ho podem reconduir, perquè el que volem és reconduir-ho.
I que no es parle d'horaris i que es parle de quines polítiques hem de fer per millorar el comerç d'una vegada per totes, tant el xicotet com el mitjà com el gran.
Perquè hem de treballar amb tots.
I això este conseller ho té claríssim i ve dient això des del primer moment.

I després vaig a dir-li allò de les ATE.
També un altre problema d'arbitrarietat.
Si vostés hagueren treballat amb rigor, amb seriositat i no amb tanta arbitrarietat com han jugat per a les ATE probablement aquesta figura haguera pogut ser vàlida.
Però com que hi ha uns altres interessos totalment, senyor Fernando, totalment.
.
.
, i vosté ho sap igual que jo, perquè una cosa que havia de dur-se a cap administrativament en sis o huit mesos, que des de 2012 tinguem ATE encetades i encara no en tinguem cap, quan hem anat este govern per qüestions tècniques estrictament, qüestions tècniques no polítiques.
Una altra cosa és el que opinem o puguem opinar, però a l'hora de treballar nosaltres sabem que la seguretat jurídica és bàsica, és fonamental i el que volem és que en este territori hi haja seguretat jurídica.
I si una ATE no va endavant serà perquè no la té, no la té i, si no, ahí estan els informes tècnics.

Totalment amb la digitalització i haurem de fer faena amb l'estat i haurem de negociar i haurem de vore de quina manera ja entra definitivament i tenim possibilitats per a millorar no sols els polígons sinó qualsevol indret del nostre territori.

I després, Llei 1/2015, senyor diputat Pepe Almería, ha sigut un problema per a tot el govern, per a tot.
Jo ara vaig a dir-li quin és el nostre objectiu com a conselleria: que les subvencions o les ordres de 2018 si podem, i estem treballant perquè això siga, anem a vore si les podem anticipar en l'any anterior.
Eixe és l'objectiu i tot el consell de direcció de la conselleria ho sap.
I anem a treballar perquè aixina siga.
Les del 2017 serà impossible, perquè estem encara un poc a remolc, però la idea és que en les de 2018 totes les que puguem anticipar les anticiparem i, si no, en el primer trimestre o quadrimestre les traurem.
Eixa és la idea i pel que estem treballant.
Perquè ja la llei de bases ja la tenim, si no canviem ninguna llei de bases està clar que és l'ordre i ja està.

Després, autònoms.
Tenim la mesa de l'autònom.
Volem potenciar els autònoms.
Per tant, anem a vore si des d'eixa mesa dels autònoms que per primera vegada hi ha diàleg, hi ha participació, podem millorar fins i tot la seua vida.
Volem acompanyar-los, volem avaluar totes les ajudes dels autònoms, l'avaluació per a nosaltres és important, ja li ho he dit.
Per tant, anem a estar ahí.

Innovació.
Quan entrem nosaltres encara tenien deutes els instituts tecnològics, i vostés ho saben, de 2011.
Ens hem posat al dia, ens hem posat al dia, hem fet un esforç tremend.
Però no sols això.
També tenim en l'ordre, en l'ordre de 2016, que anticipem o podem anticipar fins el cent per cent de la subvenció.
Enguany hem anticipat el 85%, és a dir, que anem pel camí de voler seguir potenciant la innovació que ens ajude a que les empreses tinguen o generen eixe valor afegit i tota eixa innovació simplement on toca, que és en l'empresa.
Estem ahí, estem treballant el millor que podem i vostés no saben el que ens costa, Déu i ajuda en la situació o en la conjuntura que estem patint.

I després en energia vull dir-los que sí, hi ha un 15% de la direcció general, però hi ha un 14,10% que puja en Ivace Energia.
Vull dir que ens quedem igual, no baixa.

I allò dels sectors.
Tota la raó.
Esperem que l'any que ve vaja molt més de pressa, però per allò de la llei, per allò de la llei.

I després dir-li que sí que estem estudiant el tema del brexit que no li he contestat abans.
Quin possible impacte pot tenir?
Estem mirant-ho si té impacte o pot tenir impacte, perquè la veritat és que 3.
600, 3.
700 milions d'euros són els que ens portem.
I, a més a més, no sols això, la devaluació de la lliura ens pot provocar que la gent no vinga, que també en un sector tercer, com el turisme i que implica tot el sector comercial, hostaleria i altres, també puga tindre una repercussió.
Anem a vore si podem fer un estudi que ens ajude a saber quin és eixe impacte.
I estem treballant en eixa línia.

I ho deixe ahí i no entre en més detalls, perquè tindré temps amb totes aquelles preguntes que vagen fent-me al llarg de l'any, que he de dir-los que en poc més d'un any este conseller ha comparegut una mitjana d'un 50% més de qui compareixia en la legislatura anterior, amb números damunt la taula.
Per tant, transparència total, claredat total, conselleria oberta per a tot allò que demanen.
I, a partir d'ahí, al seu servei perquè vostés complementen un pressupost que si és millor que el que hem presentat nosaltres intentarem gestionar de la millor manera possible.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor conseller.

Senyores i senyors diputats, suspenem la sessió i la reprendrem demà a les deu del matí amb la compareixença de la consellera de Sanitat Universal i Salut Pública.

Fins demà i gràcies.

(Se suspén la reunió a les 18 hores i 55 minuts)