Coordinaci%C3%B3%597978.09.22%20macro.html





Comissió de Coordinació, Organització i Règim de les Institucions de La Generalitat realitzada el dia 22 de setembre de 2014.
Comença la reunió a les 10 hores i 35 minuts.
Presideix el diputat senyor Rafael Maluenda Verdú.
Reunió número 31.

El senyor president:

Mos reunim per a celebrar la sessió de la Comissió de Coordinació, Organització i Règim de les Institucions de La Generalitat, convocada a l'efecte en l'ordre del dia que les seues senyories tenen.
Però pregue la senyora secretària comprovem el quòrum prèviament.

(La secretària passa llista per tal de comprovar si hi ha quòrum)

Moltes gràcies, senyora secretaria.

El primer punt és lectura i aprovació, si és el cas, de l'acta de la sessió anterior.

En la carpeta, com de costum, les seues senyories tenen la proposta d'acta.
I si volen fer alguna observació o algun comentari, alguna matisació, és el moment de fer-ho.
Pel contrari, entendríem, i aixina ho entenem a la vista que ningú diu res, que estan d'acord en el seu contingut.
I, per tant, s'aprova per unanimitat i assentiment.
Moltes gràcies.

Pronunciament de la comissió sobre la compareixença de la secretària autonòmica d'Organització, Coordinació i Relacions Institucionals, senyora Esther Pastor Tomás, per a explicar en què van consistir els viatges que es van realitzar a Madrid els dies 19 d'abril de 2012 i 3 de juliol de 2012, en què va acudir per a acompanyar el president de La Generalitat, com també quins mitjans de transport van utilitzar, el caràcter públic i privat dels viatges i els costos a l'erari públic, sol·licitada pel Grup Parlamentari Compromís (RE número 89.
539)

El senyor president:

Passem al punt segon, que és pronunciament de la comissió sobre la compareixença de la secretària autonòmica d'Organització, Coordinació i Relacions Institucionals, Esther Pastor Tomás, per a explicar en què van consistir els viatges que es van realitzar a Madrid el dia 10 d'abril de 2012, i 3 de juliol de 2012, on va acudir per acompanyar el president de La Generalitat, Alberto Fabra; com també quins mitjans de transport van utilitzar, el caire públic i privat dels viatges i els costos a l'erari públic, que sol·licita el Grup Parlamentari Compromís, per la via de l'article 44 del reglament.

Per tant, procedix torn a favor i torn en contra.

Per a torn a favor, té la paraula l'il·lustre diputat senyor Enric Morera.

El senyor Morera Català:

Moltes gràcies, senyor president.

La primera qüestió que vull senyalar és que no entenc este tràmit de pronunciament de la comissió perquè en el reglament ens empara a l'oposició a demanar compareixences, no de persones, sinó de càrrecs públics.
I concretament la senyora Esther Pastor és la secretària autonòmica d'Organització, Coordinació i Relacions Institucionals.
Per tant, la seua compareixença no és opinable, és una demanda que fem des de l'oposició i no entenc per què se posa esta barrera per a demanar que este càrrec públic, este alt càrrec públic de La Generalitat comparega a donar explicacions.

La primera qüestió que vull senyalar és que no entenc este tràmit de pronunciament de la comissió, perquè el reglament ens empara a l'oposició a demanar compareixences, no de persones, sinó de càrrecs públics.
I concretament la senyora Esther Pastor és la secretària autonòmica d'Organització, Coordinació i Relacions Institucionals.

Per tant, la seua compareixença no és opinable.
És una demanda que fem des de l'oposició, i no entenc per què se posa esta barrera per a demanar que este càrrec públic, este alt càrrec públic de La Generalitat comparega a donar explicacions.
No ho entenc.
Sincerament considere una lesió als drets dels diputats i una minva en el que hauria de ser la transparència i la facilitat que els càrrecs públics comparegueren i donar explicació de la seua gestió.

I eixe és el nucli de la qüestió.
No és una qüestió privada el que puga fer o no en funció del seu càrrec la senyora Esther Pastor, és una qüestió pública.
I com és una qüestió pública i els dies que senyalem nosaltres en el nostre escrit no ens consta cap acte oficial, ni la senyora Esther Pastor ha donat cap explicació que tinguera ninguna responsabilitat oficial els dies que reclamem que se'ns informe per què va usar uns diners públics en principi, a no ser que ella ho desmentisca, per a una finalitat privada.
Aleshores entenem que està més que justificada la compareixença de la secretària autonòmica d'Organització, Coordinació i de Relació amb les Institucions.

Per altra banda, hem de recordar que només en una ocasió des del seu nomenament, fa un any, la senyora Esther Pastor ha comparegut a estes Corts.
I en un any han passat moltes coses.
Han passat moltes coses gravíssimes per al que suposa l'exemplaritat de la presidència de La Generalitat.
Han passat notícies gravíssimes per al que suposa l'ús priva de recursos limitats públics que tenim.

I, per tant, ens interessa saber si esta forma d'actuació, esta forma de gestionar els recursos públics en eixes caixes opaques que disposen les conselleries, i també la presidència de La Generalitat, configurar un modus operandi d'una forma d'actuació que des del nostre punt de vista té la confusió entre allò que és públic, els diners públics, i un ús privat.

Per tant, volem saber.
Volem saber en què se gasten els nostres diners i volem que la secretària autonòmica ens done explicacions.

No entrem en la qüestió de la denúncia plantejada, no és la nostra feina, no és la nostra missió.
Però sí que volem saber l'ús dels diners públics.

Després hi han hagut més coses, més enllà de la pregunta que nosaltres formulàrem en el seu dia i han retornat la.
.
.
la demanda de compareixença que he tornat a plantejar.

Hi ha moltes coses que segurament la secretària autonòmica ens voldrà il·lustrar, ens voldrà posar en coneixement d'altres tipus de viatges.
Per exemple, concretament, l'1 de novembre, el president de La Generalitat, sense que conste en cap agenda oficial, va anar a un viatge a Marràqueix, en companyia del conseller de Sanitat, sense que conste en cap agenda oficial, i volem saber si estos viatges se paguen amb diners públics o privats.
I segurament ella, la secretària autonòmica, no tindrà cap inconvenient en esta i altres qüestions que des de l'oposició volem plantejar, i ens donarà complida informació i evitar ací que se cree un territori abonat a la sospita.

Com que és conegut per tots esta gran voluntat de regeneració democràtica per part del Partit Popular, entenem que no hi haurà cap problema que este tràmit que no entenem, el del pronunciament de la comissió, siga un mer tràmit i se done ràpidament trasllat a la secretària autonòmica perquè configure en les agendes la seua compareixença en esta comissió.
Perquè és un dret que empara a l'oposició.

Senyories, en les seues mans està.
Demà tenim el debat de política general i pot ser un precedent molt interessant vore si amb la majoria absoluta del Grup Parlamentari Popular se continua evitant que se puguen tramitar iniciatives parlamentàries per part de l'oposició o no.

I amb això tindrem un element més en eixa configuració d'eixa voluntat de regeneració, o més bé eixa voluntat d'ocultació, d'opacitat, de no donar la cara, d'amagar informació, malgrat que sentències reiterades del Tribunal Constitucional i el Tribunal Superior de Justícia els han dit que no podem continuar en eixes pràctiques tant lesives en la limitació dels drets dels grups de l'oposició.

Senyories, en els últims temps hem conegut situacions que han merescut d'algun diputat d'algun parlament autonòmic, per l'ús d'una targeta d'un grup parlamentari d'un parlament, que s'ha fet un ús privat, i això ha merescut una imputació per part del Tribunal Superior de Justícia.
No una diputada del PP, sinó una diputada d'un altre grup parlamentari.
Estem en una època que l'ús dels diners públics no pot ser objecte d'ocultació com se pretén, com ha passat en el passat.
Fins ara no hem tingut eixa transparència que hem reclamat des de fa massa temps.
I si hui, altra vegada, de forma reiterada, no sols és que no es dóna informació, o no es dóna la cara o no s'admet la compareixença, sinó que es continua amagant informació clau per a saber de quina manera s'usen els diners públics, doncs aleshores estan vostés danyant les institucions, estan danyant la transparència, estan danyant això que han anunciat que no s'ha concretat en cap mesura significativa, la regeneració democràtica.
I, per tant, estan devaluant el paper d'estes Corts.

Jo espere que això no siga així.
Crec que hi ha motius suficients.
Fa un any que la secretària autonòmica no explica ni dóna la cara i no compareix.
No sabem a què té por.
No sabem què vol amagar.
Però el ben cert és que hui tenim una oportunitat d'or per a dir-li a la secretària autonòmica que vinga, que done la cara i que done les explicacions ací, a estes Corts.
Perquè segurament serà bo per a la transparència, per a la salut democràtica, i fins i tot per a la credibilitat de la presidència de La Generalitat de la qual ella és secretària autonòmica.

I això és el que els demane, demane als grups de l'oposició i al grup majoritari, que no obstaculitzen la tasca d'estes Corts i donen un pas positiu a sol·licitar que la secretària autonòmica puga comparéixer en esta comissió parlamentària.

Moltes gràcies, senyor president.

El senyor president:

Gràcies a vosté, senyor Morera.

Senyor Morera, la presidència no va a entrar en les valoracions polítiques, sinó al contingut, perquè és legítim el que vosté fa.
Vol fer un control de l'acció del govern, me pareix pertinent i adequat que utilitze les vies reglamentàries perquè això siga possible.

Però sí que vull fer una menció, un aclariment, a la primera part de la seua intervenció, quan s'estranya que la comissió sotmeta a la consideració de la comissió que comparega la senyora Pastor o no.
És que, és que vosté, vosté és el firmant de l'escrit que diu «Enric Morera sol·licita.
.
.
, síndic del Grup Parlamentari Compromís, d'acord amb el que disposa l'article 44 del reglament».
I l'article 44 del reglament és que la comissió acorde que vinga.
I perquè que la comissió acorde que vinga ha de pronunciar-se.
Si la seua senyoria tenia eixe interés, la via del 168 és directa.
Per tant, no entre a debatre, només a fer eixe aclariment i que quede constància en el Diari de Sessions.

Torn en contra, senyor Ovejero.

El senyor Ovejero Adelantado:

Sí.
Gracias, señor presidente.

Miren, señorías, en estas semanas en las que hemos podido analizar más tranquilamente la situación, no ya de nuestros respectivos partidos, sino, creo, lo principal, la relación de los ciudadanos con los que debían ser sus representantes -nosotros-, me hizo albergar la esperanza de que nuestras actuaciones, las de todos, en los últimos períodos de sesiones podían y debían cambiar.

Pero cuando leí el orden del día de esta comisión, donde se plantean algunas cuestiones, algunas solicitudes, me di cuenta de que algunos de ustedes siguen ciegos, sordos e indiferentes al clamor social que exige cambios de actitud.

Ninguna propuesta alternativa que pueda mejorar más rápidamente la actual situación, tan sólo se centran y se siguen centrando de forma torticera, e intentan sacar rédito político elucubrando y sembrando dudas sobre el quehacer diario de los miembros de la administración autonómica.

Y hoy, como hace meses, denuncio esta falaz estrategia, que conlleva todavía más a un hastío de los ciudadanos hacia la clase política.
Es lo que buscan denodadamente: intereses partidistas, ocultos, les está animando a ello.
Incluso utilizando perversamente o equivocadamente el reglamento de estas Corts.

Si tan interesado estaba porque se le aclaren ciertos detalles de gestión, soliciten una comparecencia del alto cargo relacionado con dichas cuestiones, amparándose en el artículo correspondiente, y ya está.
Pero no, a ustedes realmente no les interesa conocer.
Ustedes no quieren saber.
A ustedes lo que les motiva es alarmar y ampliar el tipo sobre una duda hartera de unos cometidos, solicitando que nos pronunciemos sobre la idoneidad de la supuesta asistencia.

Así, de forma sibilina y ambigua, da pie a que el resto de la oposición también participe de un para ustedes supuesto festín carroñero y tergiversen las palabras de mi grupo intentando que los medios de comunicación, algunos, incidan en espesar más la niebla de desafección de la ciudadanía política en vez de disiparla.

Sé que algunos de ustedes llevan en sus genes programáticos reventar como sea el actual sistema para después, si lo lograran, subyugarnos con el suyo.
Ojalá llegue el día que los ciudadanos, todos, vislumbren sus oscuras maniobras.

No voy a dar pago a las conjeturas.
Mi grupo vota «no» a este pronunciamiento por ser forma, además coherente reglamentariamente, para satisfacer, reitero, sus oscuros deseos.
Pero, claro, esos otros racionales planteamientos les cercenarían su estrategia.
Y prefieren sin asumir que el electorado nos exige cambiar, mantener sus actitudes, las que han contribuido en otras, incluso de todos los grupos, a la desafección ciudadana.

Muchas gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Ovejero.

Per a rèplica, té la paraula el senyor Morera.

El senyor Morera Català:

Moltes gràcies, senyor president.

No dubten vostés que demanarem la compareixença per la via de l'altre article.
Però volíem conéixer també l'opinió del Grup Parlamentari Popular.

Perquè, escolte, senyor Ovejero, «sembrando dudas».
Qui siembra dudas si se nega a comparéixer o no tramita la petició de compareixença?
Estem parlant que la secretària autonòmica fa més d'un any que no ha comparegut.
I del que estem parlant ací és que ella és la que havia d'haver demanat de motu proprio la seua compareixença quan han eixit algunes informacions que la impliquen directament en la possibilitat d'haver usat de forma privada recursos públics.
Ella és la més interessada per esvair eixos dubtes que vosté ha senyalat.

I, per tant, com que sabem que tindrà ganes d'aclarir estos fets que la impliquen directament en un suposat ús, utilització de recursos públics per a finalitats privades, el més estrany en esta democràcia és que no haja estat la secretària autonòmica la que haja demanat ràpidament comparéixer o donar explicacions.
Perquè és que no n'ha donat d'explicacions.
I és que després dels casos, a banda del que senyalem en la demanda, en la petició de compareixença, són abundants, de compres per part de Presidència de La Generalitat de productes que no tenen en principi, no guardarien una relació massa clara respecte, i sobretot molt exagerada, respecte al que és la cuina del palau.
Només en 2012 volen dir vostés, que pel que hem pogut saber, s'han gastat més de 32.
000 euros en l'ús de la cuina del palau?
¿Quanta gent menja?
¿Quin ús se fa?
I després hem sabut que la senyora subsecretària ha validat factures molt importants, molt substancioses, inclús de begudes alcohòliques, per eixe ús…, de les factures del palau.

Però, en canvi, no han donat cap explicació on l'ha de donar, en seu parlamentària, explicant el perquè i com s'usa la caixa única en estes qüestions.

Per tant, ací qui està sembrant dubtes, qui posa pals a les rodes, qui trenca la suposada agenda regeneracionista per part del Partit Popular i de regeneració democràtica són vostés, que diuen «no» a una petició normal, correcta, que vinga a donar explicacions la subsecretària de Presidència en matèria d'organització, coordinació i relacions amb les institucions.
¿Quina relació amb les institucions està fent la subsecretària si no compareix i no ve ací a Les Corts a donar la cara, a explicar-se, a donar explicacions, quan és un clam, quan és una petició que hem reiterat en moltes ocasions públicament els grups de l'oposició?

Vostés estan contribuint, senyor Ovejero, a incrementar la sospita, perquè una persona amb un càrrec important oficial que no done explicacions i no vol donar…, i no demanar la compareixença de motu proprio, doncs, efectivament, les sospites s'incrementen.
I, desgraciadament, eixe és el nivell d'ocultació de la informació a què mos té sotmesos el Partido Popular.

Lamente eixa decisió, realitzarem la nostra petició per l'altra via i esperem que no siga obstaculitzada per l'abús de la majoria absoluta del Partido Popular en els òrgans d'esta cambra.

Moltes gràcies, senyor president.

El senyor president:

Gràcies a vosté, senyor Morera.

Senyor Ovejero.

El senyor Ovejero Adelantado:

Gracias, señor presidente.

Mire, señor Morera, es absolutamente falso que nadie haya utilizado recursos públicos para usos privados.

Usted dice que está esperando.
Nosotros también estamos esperando a que ustedes, el Grupo Compromís, diga en qué han gastado 1,6 millones de euros del grupo parlamentario de ustedes, según indica el Tribunal de Cuentas.

Mire, yo siento que usted quiera seguir haciendo política espectáculo en estas Corts, sin quererse dar cuenta de que si los políticos hacemos espectáculo, los ciudadanos solo son espectadores.
Ello es lo que ustedes, su grupo, viene haciendo años ya, y no lo olvide.
Ha sido el origen y la causa de la brutal aversión ciudadana, pues se han cansado de ser solo oyentes.

Pero yo no sé por qué ustedes pretenden esto.
Si ustedes tienen en su grupo la persona más mediática de estas Corts.
No es usted precisamente, pero, vamos, la tienen.
Así que no necesitan ustedes más proyección ni comedia, utilícenla un poquito más y ya está.

Mire, yo, como valenciano, le rogaría dediquen su gestión a proponer soluciones concretas para salir más deprisa de la actual situación política y económica en la que otros realmente nos metieron, aunque a veces nunca olvido, y no lo olvido, contaron su apoyo.

Muchas gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Ovejero.

Per a fixar posició, l'il·lustre diputat senyor Ignasi Blanco d'Esquerra Unida té la paraula.

El senyor Blanco Giner:

Gràcies, president.

En primer lloc, donar una raó per a votar a favor d'aquesta petició de pronunciament, i és la possibilitat d'exercir la funció de control a un membre de l'administració valenciana, un membre de la part política de l'administració valenciana, amb un alt càrrec tan important com la secretària autonòmica d'Organització, Coordinació i Relacions Institucionals, perquè si no, ens sembla que no hi ha manera.

S'han fet moltes peticions de compareixença per la via reglamentària habitual i la senyor Esther Pastor mai ha comparegut ací.
O problemes d'agenda o se li endossa la compareixença a un altre secretari o secretària autonòmica.
O el vericueto que siga per tal d'evitar tornar a fer el ridícul, com va fer ací quan va comparéixer obligada pel seu nomenament per a explicar el seu pla d'actuació.

Totes i tots els membres d'esta comissió recordem aquella pantomima en la qual la senyora Pastor es dedicava a llegir els papers, fins i tot en la seua tercera intervenció, sense respondre mai a cap de les rèpliques, a cap de les preguntes, a cap de les crítiques que se li van formular des dels grups parlamentaris de l'oposició i fins i tot el moment estel·lar quan va dir: «Y si ustedes me quieren hacer alguna pregunta, me la pasan por escrito.
»

Això ho vam viure tots i totes.
Ve ací una secretària autonòmica a comparéixer davant els membres d'esta comissió, que són parlamentaris electes, que tenen la funció constitucional i estatutària de control al Consell i diu: «Si me quieren hacer alguna pregunta, me la pasan por escrito.
» I no ha tornat, ni tornarà mai més, perquè segurament en el seu mateix grup, senyor Ovejero, no volen que torne a vindre, no volen passar eixa vergonya.

Per tant, un motiu per a votar a favor, que vinga la senyora Esther Pastor, perquè podrem preguntar-li moltes coses i ella segurament tornarà a no respondre'n cap.

En segon lloc, la petició de compareixença es planteja sobre una de les gires d'autopromoció del senyor Alberto Fabra per Madrid.
Saben vostés que el senyor Alberto Fabra va molt, o intenta anar, en la mesura que pot, per les televisions i les ràdios de l'estat espanyol a defensar la seua candidatura en les eleccions autonòmiques.
No pensen que va a defensar el finançament valencià, els interessos valencians, les inversions dels pressupostos generals de l'estat en el País Valencià.
No, no, no.
Va a defensar la seua candidatura, va a fer mèrits davant Rajoy en públic, però sembla que no ho fa massa bé perquè encara no ho ha aconseguit.

El problema és que segurament això ho estem pagant nosaltres.
I de fet, com a diputat d'Esquerra Unida, jo ja vaig formular diverses preguntes.
Concretament, el 14 d'abril vaig formular una bateria de preguntes respecte a la seua assistència a un programa que es diu El cascabel, de 13TV, en el mes de febrer; el 23 de març a Los desayunos de Televisió Espanyola; l'11 d'abril A la noche en 24 horas i el 13 d'abril a La Sexta Noche.
El senyor Fabra, legítimament, apareixia en eixos programes de televisió, però no sabem en condició de què, perquè deprés, ja dic, insistia sempre en defensar al Partit Popular i postular-se ell com a candidat del Partit Popular.

Jo vaig preguntar quant ha costat el viatge i estada d'Alberto Fabra i el seu seguici, quin mitjà de transport ha utilitzat i en quins llocs ha pernoctat.
Vaig preguntar quantes persones formaven part del seguici i amb quina partida pressupostària s'havia finançat eixes despeses.
Són dotze preguntes, una bateria, sobre tres viatges.

La resposta rebuda del senyor José Ciscar diu que tots els desplaçaments van tindre com a objecte atendre compromisos adquirits amb diversos mitjans de comunicació pel molt honorable president de La Generalitat en la seua condició de tal -i ho dubtem-, que va viatjar acompanyat de la secretària autonòmica de comunicació i que els gastos van ser abonats pel sistema de caixa fixa.

Però no respon ni quant va costar el viatge, ni quin mitjà de transport es va utilitzar, ni ens quins llocs s'havia pernoctat.
Un exemple més de l'obscurantisme i de l'opacitat… Esta és una dotzena de les preguntes que després la senyora Català han respost i se penja la medalleta.
Si totes les responen d'eixa manera, ja me diran vostés.

Per tant, ¿què sabem?
Que va anar acompanyat en estos viatges de Lola Johnson.
Bé.
Almenys era secretària autonòmica de comunicació.
Però, clar, si el 19 d'abril i el 3 de juliol va acompanyat de la secretària autonòmica d'organització, ¿què anava a organitzar?
De coordinació.
¿Què anava a coordinar en les televisions?
I de relacions institucionals.
¿Voldríem saber si es va reunir amb el Govern d'Espanya?
Perquè que jo sàpìga, entre les seues funcions no està la de reunir-se amb els mitjans de comunicació, les televisions i les ràdios.

Per tant, ací tenim, de nou, l'ombra de la sospita, la sospita que la línia divisòria entre la vida privada i les despeses públiques no està massa clara per a Alberto Fabra, no està massa clara per al Partit Popular.
La manera de poder aclarir eixes coses és votant a favor d'esta compareixença, però l'esperança, en el cas del Partit Popular, és el primer que s'ha perdut.

Gràcies.

El senyor president:

Gràcies, senyor Blanco.

Il·lustre diputat senyor Rafael Rubio, del Grup Socialista, té la paraula.

El senyor Rubio Martínez:

Muchas gracias, señor presidente.

Buenos días, diputadas y diputados.

La señora Esther Pastor estuvo aquí hace aproximadamente un año, un poco más de un año, cuando la nombraron, y vino a explicarnos su plan de trabajo.

Sin duda alguna, ha sido la presencia más mediática, por lo menos que yo recuerde, en esta comisión.
La más mediática.
Eso significaba que los medios de comunicación tenían interés por escuchar cuál era el plan de trabajo de la citada secretaria autonómica.
Y sin duda alguna, eso movilizó una presencia de los mismos aquí.

La señora Esther Pastor tiene entre las atribuciones que le otorgó el presidente Fabra, de acuerdo con el reglamento de Presidencia, nada más y nada menos que la agenda del propio presidente.
Y tiene entre sus atribuciones, la que figura, que es la que establece los contactos institucionales del señor presidente.

Por tanto, entre otras cosas, a mí, por ejemplo, aparte de esto, me hubiera gustado que hubiera venido para preguntarle dentro de esos contactos con la agenda del señor presidente, qué pasa que la señora Esther Pastor parece que no puede contactar con el señor Montoro.
Y nos preocupa.
Porque, claro, el tema no es que tenía que contactar el señor Fabra, sino que quien tiene la responsabilidad de elaborar previamente esas agendas es, en este caso, la secretaria autonómica.

Ha pedido el Grupo de Compromís que venga en este tema por unas cuestiones relacionadas con una serie de facturas.
Nosotros vamos a apoyar la propuesta del Grupo Compromís, porque nos parece una propuesta sensata y que creo, además, que la señor Pastor Tomás no tendría ningún problema de venir aquí y explicar esas facturas.
Yo estoy convencido de que ninguno.

Ahora bien, lo que no entiendo es la actitud de ustedes vetando la presencia de la señora Pastor.
¿No les gusta la señora Pastor?
¿Piensan que si habla a lo mejor dice alguna cosa que sea inconveniente para los intereses del Partido Popular?
¿Piensan acaso ustedes que la señora Pastor no reúne las condiciones para ser secretaria autonómica y se avergüenzan ustedes e intentan ocultarla?
¿Piensan ustedes que la señora Pastor está ahí porque le tocó eso en un bonoloto?
Yo creo que no, que el presidente, con un buen criterio, y organizando su staff más cercano, pensaría en las atribuciones y en el buen hacer de esta señora para nombrarla secretaria autonómica.
Ustedes parece que no están tan de acuerdo con esa labor.

Es verdad que si yo estuviera en su lugar, también me lo pensaría muy mucho, no vaya a ser que venga, le pregunte la oposición algo y conteste algo que no debería de contestar y les deje en una situación un poco difícil y un poco, en este caso, yo diría fuera de lugar.

Por tanto, yo he escuchado las intervenciones del Grupo Popular en el sentido de por qué no quieren que venga.
Y aparte de decir más de lo mismo, lo de siempre, no ha dado ninguna razón convincente para que la señora Pastor deje de asistir a esta comisión que requiere, en todo caso, su presencia.

Si no hay nada que ocultar, luz y taquígrafos.
Lo está diciendo el presidente Fabra todos los días, que son los más transparentes, que han hecho un portal de transparencia, que no sé cuántas cosas… En fin, todo esto que dicen de una manera insistente.
Pero ¿por qué no dejan que venga la señora Pastor?
¿Se avergüenzan ustedes de la señora Pastor?
Yo no.
Me parece que es una persona que ocupa un puesto y que tiene todo el derecho a poder defenderse si considera que se le está atacando, como así fue la respuesta que hizo el Grupo Popular y la que hizo en su momento el exportavoz del gobierno valenciano cuando en una rueda de prensa de los viernes manifestó claramente que las facturas que habían salido en los medios de comunicación respecto a viajes, respecto a gastos de cocina, respecto a otra serie de cuestiones, estaban todas más que justificadas y que, por tanto, no había nada que ocultar y no había nada que esconder.

Pues, bueno, si no hay nada que esconder, venga y cuéntelo.
Que nos cuente la señora Pastor cómo ha ido el tema de las entrevistas por Madrid.
Que nos cuente la señora Pastor cómo el señor presidente, y ella junto con el secretario de comunicación, está distribuyendo los más de tres millones de euros que se están contratando ya, y ya tienen nombre y apellidos, entre los distintos medios de comunicación.
Por ejemplo, cuánto cae a determinados medios de comunicación de Madrid, a cómo nos sale el minuto de propaganda televisiva en determinadas cadenas estatales del presidente Fabra.
Eso es lo que querríamos que también nos contase, porque también es una competencia de ella.
Y yo estoy convencido de que ustedes no tendrán ningún problema en que la señora Pastor viniera a contarnos esas cosas.

Ya ha explicado el portavoz del PP que eso va a resultar imposible, que la agenda enorme de trabajo no va a poder ser y que, oiga, y que al fin y al cabo no son más que cuentas e historias de estos que ustedes llaman el tripartito.
Pero, claro, así es muy difícil poder avanzar.
Con esos argumentos de peso, evidentemente, la humanidad no habría avanzado nada hasta ahora.

Muchas gracias.

El senyor president:

Gràcies a vosté, senyor Rubio.

Bé.
Finalitzar el debat, passem a votar la iniciativa que presenta el Grup Compromís i que ha defensat el senyor Morera.
¿Vots a favor?
Gràcies.
¿Vots en contra?
Gràcies.
7 vots a favor i 8 en contra, queda rebutjada.

Pronunciament de la comissió sobre la compareixença del senyor Francisco Camps Ortiz per a explicar la contractació de l'administració de la Generalitat valenciana durant l'època en què va ser el molt honorable president i per la qual han sigut processades vint-i-una persones entre exconsellers, ex alts càrrecs i funcionaris, sol·licitada pel Grup Parlamentari Esquerra Unida (RE número 91.
939)

El senyor president:

Passem al tercer punt de l'ordre del dia, que és pronunciament de la comissió sobre la compareixença… (Pausa) Perdó.
Dia que el tercer punt de l'ordre del dia és pronunciament de la comissió sobre la compareixença del senyor Francisco Camps Ortiz per a explicar la contractació de l'administració de La Generalitat durant l'època en què va ser el molt honorable president i per la qual han segut processades vint-i-una persones entre exconsellers, diputats, ex alts càrrecs i funcionaris, sol·licitada pel Grup Parlamentari Esquerra Unida.

Per a la seua defensa, té la paraula el senyor Blanco.

El senyor Blanco Giner:

Gràcies, president.

Senyories, el 24 de juliol vam conéixer que el jutge José Ceres havia tancat la instrucció de la peça cinc del cas Gürtel en el seu vessant valencià, perquè Gürtel també està a Madrid, a Castella-Lleó, en definitiva ahí on arrelava el Partit Popular en el govern.
Va tancar eixa instrucció amb el processament de 27 alts càrrecs de La Generalitat durant l'etapa de Francisco Camps; 27 alts càrrecs que van adjudicar o a signar contractes amb Orange Market, l'empresa de Francisco Correa, Pablo Crespo i Álvaro Pérez, el Bigotes, també conegut com amiguito del alma.

Ara s'obrirà judici oral, eixes persones podran defensar-se, estem en un estat de dret.
Però, evidentment, no sols hi ha indicis raonables de la comissió de delictes de prevaricació sinó, a més a més, de la falsedat, de malversació, de tràfic d'influències i de frau.

Indicis de delicte que consten en un sumari, fruit de la instrucció que s'ha prolongat durant anys i que afecta Juan Miguel Bellver, director general de l'empresa pública VAERSA en aquell moment; Antonio Santo, Joaquín Fernando Tomás Font de Mora, Patricia Callaghan, tots estos de VAERSA; Dora Ibars, exdirectora general de Promoció Institucional; Silvia Caballer de l'Institut Valencià de la Joventut; Vicente Farnós, director de Castelló Cultural; Enrique Navarro, exsecretari autonòmic de Família i Solidaritat; Alicia de Miguel, exconsellera de Benestar Social; Auxiliadora Hernández, antiga secretària autonòmica d'Educació; David Serra, antic secretari autonòmic d'Esports i altres coses; Carmen Díaz Quintero, gerent de la Fundació Pública La Llum de les Imatges; Rafael Peset, director d'Assistència Sanitària; Paz Aviñó, secretaria general de la conselleria d'agricultura i també alt càrrec de la Conselleria de Sanitat; Manuel Cervera, que va ser conseller de Sanitat; Luis Rosado, que també va ser conseller de Sanitat; Enrique José Bort, del Sepiva; Inmaculada García, de l'Entitat d'Infraestructures de La Generalitat; Paula de Cubas, assessora de premsa de vicepresidència de La Generalitat; José Manuel Vidal, alt càrrec en diverses conselleries, i Aranzanzú Vallés, que va ser gerent de la Societat Gestora per a la Imatge Estratègica i Promocional de la Comunitat Valenciana.

La imatge de la Comunitat Valenciana, ja sabem tots i totes quina és, derivada d'este tipus de casos, una imatge negra, una imatge fosca, una imatge terrible; la imatge d'un règim corrupte, d'un règim putrefacte per obra del Partit Popular durant els vint anys que porta governant.
27 persones que, com dic, podran defensar-se.

De fet, algunes d'elles ja s'estan defensant adduint que tenien ordres de d'alt, a que les coses venien de Presidència, a que tothom sabia que des de dalt se volia contractar les empreses de Correa i el Bigotes, que fins i tot esta gentola, si me permet dir-ho, estos presumptes corruptes, molt corruptes, campaven per les conselleries i per les empreses públiques de La Generalitat com si estigueren en casa.
Fins i tot començaven els treballs abans de ser adjudicats els contractes, suggerien el canvi dels conceptes de les factures per a evitar controls, se fraccionaven els contractes per a adjudicar-los per 11.
500, 12.
000 euros, sense cap tipus de procediment, o bé es convocaven concursos sense publicitat, procediment negociat en el qual hi ha simplement de demanar tres pressupostos a tres empreses i les tres empreses sempre eren dels mateixos, de Correa i del Bigotes, dels amiguitos del alma del senyor Camps.

Perquè és molt curiós, llegim la llista dels 27 imputats i veiem VAERSA, una directora general de Presidència, l'IVAJ, Castelló Cultural, la Conselleria de Benestar Social, la d'educació, la Llum de les Imatges, la conselleria d'agricultura, la de sanitat, el Sepiva, l'entitat d'infraestructures, la Societat de la Imatge Estratègica i Promocional, tres exconsellers, moltíssims alts càrrecs de diverses empreses i conselleries.
I un pensa: i per què?
Què tenen en comú totes estes persones?
I la resposta és clara: tenen en comú el president Francisco Camps, el president de La Generalitat és el nexe d'unió, és la ics que tanca per d'alt l'arbre de la corrupció de Gürtel en la Generalitat valenciana.

I no és una sospita llançada a l'aire, no, és una evidència, perquè tots hem sentit i hem escoltat eixes converses la nit de Nadal en les quals el Bigotes i Camps es proferien tant de cariño que és difícil descriure-ho amb una paraula, amiguito del alma, te quiero un huevo; te quiero un huevo y te doy otro, però això sí, pagat per tots els valencians i valencianes basant-se en l'adjudicació fraudulenta de contractes.

El jutge ha fet la seua feina per determinar les responsabilitats penals, ha atés a qui va signar l'adjudicació dels contractes.
Eixes persones que en moltes ocasions s'excusen precisament en que tenien ordres de d'alt, hauran d'assumir la seua responsabilitat.
El mateix amb Valmor.
Segurament alguns dels qui van votar en el consell d'administració del Circuit del Motor a favor, fins i tot el senyor Luis Lobón que va firmar el contracte de compravenda, se sentiran estafats, se sentiran enganyats, se sentiran decebuts, perquè estaven complint les ordres de d'alt i seran ells alguns dels qui hauran d'assumir la responsabilitat penal.
Però.
.
.
haver demanat mort.
Si tu estaves en eixe càrrec i tu assumires les directrius i les ordres, fins i tot sospitant que eren il·legals, hauràs d'assumir les conseqüències penals.
(Inintel·ligible) .
.
.
presó i ben fet està, ben fet està.
No podem permetre'ns els valencians i les valencianes que continuen estafant-nos i robant-nos d'eixa manera.

Però com sempre hem dit, per damunt de la responsabilitat penal o al costat de la responsabilitat penal, en un plànol diferent està la responsabilitat política.
I el responsable polític de totes eixes contractacions evidentment era el amiguito del alma, era la persona que estava d'alt i a la qual se volia complaure, era el president de La Generalitat valenciana i el president del Partit Popular, que després es finançava il·legalment a través d'esta xarxa corrupta.

I per això nosaltres volem que comparega ací, perquè el veiem poc, però l'escoltem menys.
Perquè és diputat d'estes Corts, diputat absentista que no complix amb la seua feina, que no està en cap comissió i que només ve als plens una volta al trimestre o els dies de lluna plena, no ho sé, no ho sé molt bé per què ve Camps al ple de tant en tant.
Va vindre l'última vegada a defensar Rafael Blasco el dia que es va dictar sentència que el condemnà a huit anys de presó i estava ahí defensant Rafael Blasco.
És que ni s'ha penedit del que va passar durant la seua presidència.

La major part dels casos de corrupció estan relacionats amb les actuacions o les decisions polítiques personals del senyor Francisco Camps.
Per suposat, el cas Gürtel dels seus amiguitos del alma, però també la visita del papa, també els contractes o convenis amb Urdangarín en el cas Nóos o, per suposat, els contractes amb Ecclestone i la generació d'una empresa pantalla com Valmor en la fórmula 1, son decisions personals de Francisco Camps, que tal vegada per no haver firmat res es puga lliurar de la presó.
Però haver sigut el qui va prendre la decisió, qui va donar l'ordre i, per tant, el màxim responsable polític hauria de vindre ací a donar la cara i, per suposat, hauria d'haver dimitit fa temps de totes les seues responsabilitats.

Camps va ser el president més malbaratador i opac de la història.
De fet, ara Fabra intenta de manera oberta justificar-se constantment en l'herència rebuda, ho diuen tots els alts càrrecs i portaveus del Partit Popular i del Consell.
És l'herència rebuda, és el que va deixar Camps.
I si li tiren la culpa, ¿per què no volen que vinga ací i s'explique?
Si Fabra no vol assumir mai les responsabilitats del Consell anterior i sempre diu: «Des que jo estic de president, les línies roges que jo he marcat… Eixe contracte no l'he firmat jo, no va ser durant este Consell.
.
.
» Són respostes tipus que estem escoltant contínuament.
Per què no permet que exigim eixes responsabilitats al president anterior?

Ja dic que Camps continua de diputat absentista, perquè utilitza l'escó com a escut enfront de l'acció de la justícia per a continuar aforat i evitar imputacions.
Però és que el seu partit no li diu res, li ho permet.
Ja és hora que això acabe.
Tampoc confie massa en que el Partit Popular…

El senyor president:

Pregue finalitze.

El senyor Blanco Giner:

…siga coherent i permeta que vinga ací el senyor Camps.
Sols queden nou mesos perquè siga possible.

Gràcies.

El senyor president:

Gràcies, senyor Blanco.

Torn en contra, senyor Ovejero.

El senyor Ovejero Adelantado:

Gracias, señor presidente.

Mire, señoría, aunque las hayan desdeñado y despreciado, reitero y no repito, en pro de la economía procesal del debate, parte de las argumentaciones expresadas en la controversia del anterior punto.
Pero en este sumo o incluyo lo que ustedes pretenden y demandan con este pronunciamiento, colisionan a mí entender frontalmente y no es conveniente con las pesquisas y trámites judiciales que se están llevando actualmente a cabo.
Y, señor Blanco, tras escuchar partes de su exposición, todavía me reafirmo más en este planteamiento.

Seamos respetuosos con los procedimientos, que la justicia se pronuncie.
No hagamos juicios previos, ni presentemos injerencias a su labor.
Tiempo tendremos después para, sean las conclusiones que sean, analizar en estas Corts las cuestiones políticas referenciadas en su petición.
Será el momento procesal oportuno.

Hoy mi grupo votará «no» a este pronunciamiento.
Esperemos primero que hable el poder judicial y después hablará el legislativo.

Muchas gracias.

El senyor president:

Gràcies a vosté, senyor Ovejero.

Per a rèplica, el senyor Blanco.

El senyor Blanco Giner:

Senyor Ovejero, ha batut vosté el seu rècord.
Jo vinc observant que quan li toca defensar alguna cosa que no es creu, alguna cosa que, a més a més, no es creu ja el Partit Popular, utilitza un temps mínim.
El rècord el tenia vosté, és un record mundial, el tenia vosté en un minut i mig.
Vosté té deu minuts per a defensar la seua posició, per a oposar-se a les meues argumentacions, i ja dic que en altres ocasions jo li he dit: és que només ha parlat vosté que un minut i mig.
I ara ha sigut 48 segons, 48 segons, que si descomptem pauses i el temps que ha començat vosté a parlar, això és tall de veu per a la ràdio perfecte, segurament se queda en 32, 33 segons.
És tot el temps que vosté ha pogut parlar per a defensar la posició del PP contrària a la compareixença del senyor Camps.

A més a més, amb un únic argument, completament fal·laç i a més que es contradiu amb la seua pràctica.
L'únic argument que vosté ha posat ací és que la justícia es pronuncie, no fem judicis previs.
És un argument, primer fal·laç, perquè no estem demanant un judici, estem demanant responsabilitats polítiques; i, en segon lloc, és contradictori amb la seua pràctica.

Si nosaltres estem acostumats que mos parlen dels ERO d'Andalusia, que no tenen a vore ni amb esta comunitat autònoma, ni per suposat amb este grup polític, en absolut.
Però estem acostumats a sentir com parlen vostés dels ERO d'Andalusia i encara no hi ha sentència en els ERO d'Andalusia.
Estan vostés fent judicis previs, que jo entenc que no són judicis, que són valoracions polítiques, que són legítimes, però que sembla que vostés sí que poden fer sobre els altres grups polítics i les altres comunitats autònomes.
.
.
, ja dic, afortunadament, el cas dels ERO a Izquierda Unida no l'afecta, nosaltres també podem fer valoracions polítiques, el que passa és que les fem en Andalusia, no les fem al País Valencià, perquè ací tenim tants casos de corrupció que no anem a perdre el temps parlant dels altres.

Però vostés sí que parlen del senyor José Blanco, dels ERO d'Andalusia i de tot allò que troben a mà, però no poden parlar de la contractació de la Generalitat valenciana durant anys que ha provocat 27 imputacions de totes les conselleries pràcticament i de les empreses públiques.
D'això no poden parlar en estes Corts!

Senyor Ovejero, jo sé que el seu paper és difícil, però esforce's una miqueta més, perquè si no no farà punts per a repetir.
Ja dic que 48 segons per a intentar oposar-se a la petició de compareixença del senyor Francisco Camps i no ha sigut capaç ni defensar el seu expresident, ja ni el nomenen; ja arriba un moment que ni el nomenen.

¿Per què no ens conta que va ser un gran president, que ací anàvem com un tir, que (inintel·ligible) .
.
.
?
No sé.
És que, almenys, el reconeixeríem millor com a portaveu del Partit Popular.

Ja ni això.
Ja vostés saben que va ser una desfeta la presidència del senyor Camps.
Una borratxera de vanitat pagada amb fons públics.
Un escàndol de corrupció darrere d'altre.
¿I simplement s'escuden en que la justícia faça el seu treball?
Clar que sí, esperem que la justícia faça el seu treball, malgrat els obstacles que de tant en tant troba amb amistats, que no es poden definir en una paraula, que provoquen arxius d'imputacions que després són reoberts en el Tribunal Suprem, amb decisions d'una audiència provincial que allarguen el moment de l'entrada en presó del capo del Partit Popular durant tants anys en Castelló.

La justícia, malgrat les interferències polítiques que intenten dilatar el moment en què els responsables d'esta estafa massiva entren en la presó, nosaltres confiem què la justícia, finalment, arribarà tard, però arribarà.

Però no estem parlant d'això.
Estem parlant de les responsabilitats polítiques.
I vostés no tenen ni per a un minut defensant el senyor Camps.
Eixe és el millor indicador que estan absolutament convençuts que la seua presidència va ser un desastre per als valencians i valencianes o, més bé dit, per a la majoria, excepte per a alguns amiguitos del alma.

Gràcies.

El senyor president:

Gràcies, senyor Blanco.

Per a rèplica, senyor Ovejero.

El senyor Ovejero Adelantado:

Sí.
Gracias, señor presidente.

Mire, señor Blanco, yo le pediría, cuando se publique mi intervención, esos treinta segundos que usted dice que he intervenido, en ellos, en esos treinta, se compendia y se refleja la esencia de la democracia, la separación de poderes.
Pero, claro, ustedes de eso parece que no valoran o que entiendan poco.
¡Dios nos pille confesados si nos llegan ustedes a gobernar!

Además, yo comprendo que ustedes estén nerviosos y descontentos porque Podemos les haya dicho que no a sus pretensiones de coaligarse.
Están ustedes un poco mareados.
Parece haberles malogrado unas hipotéticas expectativas.
Pero yo le pediría que no actúe como una novia repudiada, no.

Usted sabe, señor Blanco, y yo se lo he dicho en diversas ocasiones, que usted promete.
Usted dice que yo no repito; pero yo, sin embargo, sigo apoyando.
Usted promete.
Su momento está al llegar.
Puede acelerarlo y, para ello, no hace falta salir con vendedores de humo.
No le importe que le hayan dicho que no.
Con tan solo pensar como joven -que usted lo es- y actuar como un próximo -¡ojalá!
- líder de su fuerza política lo que conllevaría no proponer un asunto improcedente y extemporáneo como el que suscita usted en este pronunciamiento, con eso sería suficiente para que usted acelere su llegada a su mando.

Sí, haga oposición, con todo lo que significa esa palabra.
Pero, por favor, como antes he dicho, no haga espectáculo.
Eso déjelo para otros.

Usted defiende una ideología anacrónica, pero con convicción.
Otros no la tienen.
No necesita adelantar por la izquierda a quienes no la tienen.
No sea usted incongruente que tiene futuro, yo no, pero usted sí.

Esta comunidad necesita en su espectro político matices de su ideario, eso sí, puestos al día.
(Veus) Empleemos todos juntos estas pocos meses que quedan de legislatura en sentar los cimientos de una nueva forma de hacer política.

Yo le espero.
Los pocos meses que me quedan aquí, le espero para que lo logremos entre los dos.

Muchas gracias.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Ovejero.

La presidència no l'ha reconduït perquè estava alabant-lo, a la seua senyoria.
No té queixa.
(Rialles.
El senyor Blanco, amb el micròfon desconnectat, diu: «M'ha dit jove, m'ha dit jove.
») I més, alguna cosa més.
(Veus)

Senyor Morera, per a fixar posició.

El senyor Morera Català:

Sí, moltes gràcies, senyor president.

El nostre grup dóna suport a la compareixença de l'expresident Francisco Camps, pels motius que ha plantejat el Grup Esquerra Unida, perquè done explicacions de la contractació de l'administració.

Perquè, clar, no n'hi ha cap lloc a Europa, en cap regió europea, que un govern haja sigut tan declarat insolvent i l'haja penalitzat de tal manera en la interlocutòria del jutge Ruz, en la radiografia quant a la contractació dels anys 2003 a 2009.
És una esmena en tota la plana.
I és que es reflectix en eixa interlocutòria que hem sabut en juliol d'enguany que no estava todo perfectamente auditado; al contrari, que l'opacitat imperant en eixos governs i la falta d'informació a l'oposició va donar peu perquè una trama corrupta s'inserira, que aprofitara eixa opacitat per a fer tot tipus de saquejos de les arques públiques.

És una radiografia d'un modus operandi; una radiografia judicial; una radiografia de com en les conselleries s'anaven trossejant contractes per a beneficiar un grup, una empresa, Orange Market que, segons el mateix jutge, diu que no tenia cap pràctica experiència ni solvència professional i acabaren portant-se múltiples contractacions investigades com a punibles.

No n'hi ha en cap lloc d'Europa una comunitat autònoma, un govern regional que li imputen tres exconsellers i una vintena d'alts càrrecs.
I tot el que estan diguent els imputats és que ells rebien ordre de dalt.

Doncs, el qui estava dalt de tot és el senyor Francisco Camps.
I el senyor Francisco Camps, en lloc d'amagar-se darrere del seu escó, el que haurien de permetre és que donara explicació de com és possible que esta trama corrupta usara, de forma particular i partidista, els pobres recursos de l'administració valenciana.

S'han de donar les explicacions.
S'ha de donar la cara.
S'ha d'explicar.
La via judicial durà el seu camí, però crec que a nosaltres ens interessa, a tots i a totes, saber quins eren els mecanismes de descontrol, d'arbitrarietat, d'adjudicació, eludint la llei perquè esta trama corrupta sense cap experiència se beneficiara d'eixos múltiples contractes amb les diferents empreses, coordinades per Orange Market, i els recursos públics valencians que havien d'anar a una sèrie de finalitats prioritàries van acabar en la butxaca d'una empresa que, curiosament, curiosament, després acabà finançant el Partit Popular.

Eixa és una altra de les peces separades del cas Gürtel, com esta empresa.
.
.
, i com el Partit Popular s'ha finançat il·legalment -i vostés hauran de donar resposta a tot això- per part d'esta empresa.

Jo crec que ens interessa saber a tots què ha passat.
Ens interessa saber a tots quin ha estat el modus operandi.
I ens interessa saber quina ha sigut la falta de control de les administracions públiques, perquè no estava todo perfectamente auditado.

Ací algú va ordir, en connivència d'esta empresa, una trama per a accedir a diners públics, a fons públics, eludint qualsevol control.
I vostés, senyories del Partit Popular, han sigut còmplices d'eixa estratègia perquè en reiterades ocasions en estes Corts han vetat iniciatives de comissió d'investigació, de demanda d'informació o d'aclariments per part del govern valencià.

I estem en eixa fase, en la demanda d'explicacions al govern i al màxim responsable del govern, com va ser el senyor Francisco Camps.
I si vostés altra vegada, com ja han anunciat, van a oposar-se, doncs, vostés el que estan fent és encobrint el modus operandi d'esta trama corrupta que ha usurpat uns diners que no eren seus, en la connivència, al principi, de totes les persones que estan imputades i que hauran d'explicar-se davant la justícia i que la justícia actue; però a nosaltres ens interessa saber quins han sigut els mecanismes que han permés esta situació tan greu.

Esta és una peça, però n'hi han més.
Pensem en Radiotelevisió Valenciana, pensem el cas de Teconsa, pensem en el cas ja sentenciat i condemnat de l'exconseller i síndic del Partit Popular, del Grup Popular, senyor Rafael Blasco.
És a dir.
.
.
I les que vindran.

Per tant, ens interessa saber en seu parlamentària quins han estat els mecanismes que han permés açò.
I ens interessa saber-ho pel màxim responsable de tota esta situació, que és el senyor Francisco Camps.

Si no dóna la cara, doncs, nosaltres, efectivament, tenim la sospita que n'hi ha molt a amagar.
I confiem -si vostés obstaculitzen l'acció d'estes Corts per a investigar, per a saber-, doncs, que la justícia estiga a l'alçada, com està sent.

Però no tinguen cap dubte que en un futur govern la transparència i la decència serà norma de govern.
I, per tant, ací el que estem fent és reclamar que les institucions recuperen la decència i el prestigi que, per culpa seua, està tan deteriorat.

Moltes gràcies, senyor president.

El senyor president:

A vosté, senyor Morera.

Senyor Rubio.

El senyor Rubio Martínez:

Sí, gracias, señor presidente.

Decía el señor Rubalcaba que España es un país que se caracteriza porque entierra bien a sus muertos.
Yo no sé por qué el Partido Popular no quiere enterrar bien a su muerto.
Y si no está muerto y está vivo, ¿por qué no le deja que hable?
Esta es la cuestión de entrada.
Esa es la cuestión de entrada.

Porque, claro, la propuesta que trae hoy aquí Izquierda Unida no está como ha dicho el portavoz del Grupo Popular, que «no es el momento procesal oportuno».
¡Oiga!
, no, no.
Si no se está hablando en ningún caso de un tema judicial.
Simplemente se está pidiendo que comparezca el señor Camps para explicar cómo contrataba esta administración.

¿Por qué ustedes no quieren que el señor Camps se explique?
Explíquemelo.
Es decir, ¿por qué no quieren que venga el señor Camps aquí y se explique y pueda decir todo lo que él considera que tiene que decir para que los valencianos puedan juzgar una imagen, más o menos exacta, de cómo se contrataba en su época?
Porque, claro, lo que vienen diciendo hasta ahora es todo lo contrario.

Aquí hay una entrevista con don Alberto Fabra, publicada el día 7 de septiembre de 2014, en el diario Información de Alicante, que tiene algunas perlas que son importantes, ¡eh!

Una de ellas, dice el señor Fabra: «Yo respondo únicamente de mi gobierno, pero está claro que hay gastos que se produjeron en el pasado que no entendemos con la coyuntura actual.
El gobierno está teniendo que hacer frente a muchos desequilibrios de la etapa anterior».

Le preguntan aquí, dice: «Parte del rescate del gobierno se lo han gastado en facturas que eran anteriores.
» Y dice, «sí», y dice el señor Fabra: «Hay cosas que ahora las vemos y que no se harían ni se tendrían que haber hecho, por supuesto pagos que, desde luego, llaman la atención.
Ninguna empresa pública está para determinadas cosas que ahora hemos visto en las facturas.
»

Dice, le preguntan: «En la crisis de La Generalitat, junto a la infrafinanciación, también hay mala gestión y descontrol de veinte años de gobierno del PP.
» Y dice: «Yo respondo únicamente de mi etapa de gobierno, -sigue diciendo- pero está claro que en las necesidades económicas que tenemos ahora hay gastos que se produjeron en el pasado que, desde luego, no entendemos nadie en la coyuntura actual y puede que alguno ni en su momento.
Hablar del pasado no resuelve el problema, pero sabes qué es lo que no tienes que hacer.
» Lo dice el mismo que votaba los presupuestos porque era diputado (se sent una veu que diu: «Ahí estamos.
»), exactamente como algunos de ustedes, pero bueno, para recordar este tema.

«Tenemos que quitar la parte que ha sido negativa y centrarnos en la que sabemos hacer.
» No dice cuál es la que sabemos hacer, pero sería importante saberlo.

Dice: «¿Y pierde la comunidad fuerza en su reivindicación ante Madrid con estas inversiones en proyectos faraónicos e inviables?
» «No se puede ser tan rotundo, no es así -dice-.
Durante un tiempo es cierto que se produjeron, posiblemente, gastos desproporcionados -dice-, pero hay algunas de esas inversiones que posiblemente cuando se hicieron tampoco estaban bien planteadas porque no se ha producido ningún retorno.
»

Sigue hablando el señor presidente.
«Hemos sido los primeros que hemos sacado a la luz las facturas de los cajones.
»

Le preguntan: «¿Estamos ante otra enmienda, ante una forma de gestionar del PP, especialmente en la época del señor Camps?
».
Silencio.
Durante muchos años aquí se ha funcionado sin tener en cuenta los ingresos y teniendo solo los gastos.
No tiene ningún sentido.
Y, al final, una cosa y otra deben de cuadrar, como hace cualquier familia o cualquier empresa.

No le puede decir más perrerías que las que dice en esta entrevista.
Y si se permite, entiéndase la palabra perrería en el buen concepto.

Y ustedes no dejan que el señor Camps, que está constantemente siendo aludido por el presidente Fabra en estas entrevistas recientes, venga y se pueda explicar.
¿Por qué no le dejan que venga y se explique?
No acabo de entenderlo.
Si muchos de ustedes están aquí de diputados porque los designó el dedo del señor Camps.
¡Hombre!
, háganle un favor final.
Quedan nueve meses de legislatura, déjenle que venga, déjenle que venga y que el señor Camps se explique.

Manda narices que tenga que ser la oposición, y en este caso el Partido Socialista -que se va a sumar a la petición que ha hecho el Grupo de Izquierda Unida-, que le esté pidiendo, como a los toreros noveles, una oportunidad para el señor Camps, que se explique, que el hombre tiene derecho a venir aquí y decirnos: «Miren, yo lo hacía de esta manera.
Esto no es lo que se dice».
Pero, ¡hombre!
Ustedes que fueron puestos por el señor Camps… Pero la más cruel traición la del señor Fabra, que fue designado por su dedo.
Eso sí que duele.
Eso sí que duele.

Y estas cosas son las que tendrían que tener ustedes la…, yo diría gallardía de dejarle al señor Camps que viniera, que no hay ningún problema, que venga y que se explique.
Aparte que se tenga que explicar donde se tenga que explicar en su momento, sede parlamentaria, comisión correspondiente, viene y se explica.
Y ustedes lo escuchan atentamente y nosotros también, y le haremos las preguntas que tengamos ocasión.

Pero ustedes no, ustedes no quieren.
Solo falta que le pongan la losa de tres mil kilos.
Están en ello.
Esta, probablemente, no hará falta que sea de tres mil kilos, con un poquito menos será suficiente.

Pero, ¡hombre!
, un poquito de dignidad y un poquito, en este sentido, de cierta valentía política que, al fin y al cabo, él los designó.
No sean así ustedes, en este caso, con su padre político.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Rubio.

Bé, senyories, acabat el debat, passem a votar la proposta que ha defensat el senyor Blanco.
Vots a favor?
Gràcies.
En contra?
Gràcies.
6 vots a favor i 8 en contra, queda rebutjada.

Senyories, suspenem per cinc minuts.
Els pareix bé?

(Se suspén la reunió durant uns minuts)

Compareixença del vicepresident del Consell i conseller de Presidència i Agricultura, Pesca, Alimentació i Aigua, senyor José Ciscar Bolufer, per a explicar la manca de contingut del portal GVA Oberta, sol·licitada pel Grup Parlamentari Compromís (RE números 89.
356), a la qual s'acumula la sol·licitada pel Grup Parlamentari Socialista per a explicar la posada en marxa del portal de transparència GV Oberta, el cost, els recursos humans i econòmics per a la implementació i seguiment i els criteris que se seguiran per a la selecció d'informació pública, sol·licitada pel Grup Parlamentari Socialista (RE número 92.
412)

El senyor president:

(Inoïble) … passem al punt quart i donem la benvinguda al vicepresident del Consell per a substanciar la compareixença d'este punt quart, que diu aixina: «Compareixença del conseller de Presidència i Agricultura, Pesca, Alimentació i Aigua per a explicar la manca de contingut del portal GVA Oberta, sol·licitada pel Grup Parlamentari Compromís, segons registre d'entrada número 89.
356, i que està acumulada amb la compareixença del vicepresident del Consell per a explicar la posada en marxa del portal de transparència GV Oberta, el cost, els recursos humans i econòmics per a la implementació i seguiment i els criteris que se seguiran per a la selecció d'informació pública, que sol·licita el Grup Parlamentari Socialista, segons registre d'entrada 92.
412 i que -com he dit- estan acumulades perquè la Junta de Síndics aixina ho va acordar perquè és la mateix qüestió.

Per tant, en primer lloc, donem la paraula al senyor vicepresident.

El senyor conseller de Presidència i Agricultura, Pesca, Alimentació i Aigua:

Moltes gràcies, senyor president.

Bon dia a tots i a totes.

Senyories, un triple fenomen s'està instaurant de forma nova i intensa en governs i administracions públiques: l'increment exponencial de les dades i informacions que tenen en el seu poder, la disponibilitat tecnològica per a dispondre'ls i posar-los a l'abast de tot el món i una exigència per part de la societat de bones pràctiques cap als polítics.
Urgix recuperar la confiança ciutadana per mitjà d'una bateria de mesures d'abast diferent destinades a recobrar l'impuls polític, la confiança en les institucions i incentivar la coparticipació dels ciutadans en el disseny i control de les polítiques públiques.

En este context, les mesures dirigides a garantir i incrementar la transparència de les institucions i dels seus governants i els processos de publicació i difusió de la informació de manera que puga ser eficientment reutilitzada per tercers són de vital importància.
Estem convençuts que la disponibilitat pública de les dades dotarà de més robustesa els processos de presa de decisions i millorarà comportaments en els responsables polítics.

L'administració general de l'estat està posant en marxa des del Ministeri de Presidència l'oficina de coordinació del seu portal de transparència; altres comunitats autònomes i ajuntaments porten temps treballant en este enfocament, inclús alguns portals han tancat després d'un període de proves per a reformular-se, com és l'Ajuntament de Granada o com és el cas d'Astúries.
La casuística és molt diversa i l'experiència internacional, de la qual intentem aprendre, molt àmplia.

Pel que fa a la Generalitat Valenciana, GVA Oberta va arrancar el passat mes de juny anticipant-se a l'obligació legal, atenent a eixe creixement de demanda ciutadana de comptar amb més informació i més específica i impulsant una acció clau en l'agenda del molt honorable president de La Generalitat.
El portal serà, sens dubte, un pas fonamental cap a un govern més obert i participatiu.

Esta plataforma ja inclou molta informació exigida per la llei estatal, la Llei 19/2013, de 9 de desembre, de transparència, accés a la informació pública i bon govern, el que significa que ens hem anticipat en sis mesos a l'obligació d'implantació establida en la mateixa llei estatal.

En esta fase inicial som conscients que hem començat amb continguts encara específics i amb estructures que millorarem perquè es tracta d'un projecte complex i de llarg abast, que no s'esgota en la publicació d'un conjunt definit d'informació sinó que es caracteritzarà per la seua flexibilitat organitzativa i adaptabilitat a les demandes de la societat.
No ens conformem amb això, al contrari, esta posada en marxa anticipada ens està permetent identificar els gaps, els errors de coordinació i les possibilitats de fer-ho millor i de manera més eficient, i en això estem.

GV Oberta és la marca amb la qual operaran dos portals diferenciats quan el projecte estiga en ple rendiment.

D'una banda, el portal de transparència, que té per objecte complir progressivament en l'àmbit de La Generalitat amb totes les obligacions de publicitat activa que establix la Llei estatal 19/2013 i les que deriven de la futura llei de transparència, bon govern i participació ciutadana de la Comunitat Valenciana, l'avantprojecte del qual -com saben- es va aprovar el passat dia 5 de setembre pel Consell i que, actualment, està en fase de consulta pública.
Deixe'm dir-los, a més, que inclourà aquella informació que, encara que no s'exigix legalment, siga sol·licitada amb més freqüència en aplicació del règim d'accés a la informació pública.

I, d'altra banda, inclourà el portal de dades obertes que posarà a disposició dels ciutadans, empreses, investigadors o entitats del tercer sector un ampli conjunt d'informació pública de La Generalitat i del seu sector públic a fi que siga lliurement reutilitzada, creant valor afegit i possibilitant usos acadèmics o comercials a partir d'eixe volum de dades.
Superem així eixe sentit patrimonialista de la informació que ha caracteritzat la burocràcia d'este país.

En este sentit, permeten-me que els recalque que la documentació que posem a disposició d'este portal ha d'estar ben estructurada, harmonitzada i reflexionada perquè es convertisca en una eina útil i no en una massa de documentació posada a disposició que no complisca amb la seua comesa fonamental.

En definitiva, la posada en marxa de GV Oberta és un repte organitzatiu abans que d'assignació de recursos.
Es tracta d'un projecte transversal que implica tota l'organització de La Generalitat, encara que es coordine funcionalment des d'un centre directiu específic.

En este moment, el disseny i coordinació d'esta fase inicial de GVA Oberta s'està duent a terme amb les recursos materials i personals adscrits a la Direcció General de Transparència i Participació Ciutadana i amb la col·laboració tecnològica de la Direcció General de Tecnologies de la Informació dependent de la Conselleria d'Hisenda i Administració Pública.

La Direcció General de Tecnologies de la Informació, per la seua banda, va formalitzar un contracte de servicis per al disseny general del portal i transparència i el seu desenrotllament funcional, es va tractar d'un contracte menor adjudicat per la quantitat de 19.
299,50 euros a l'empresa Disid Technologies, per cert, la millor oferta tant des del punt de vista tècnic com econòmic, després d'invitar un total de quatre empreses al procediment.

Eixa ha sigut l'única col·laboració externa en tot este procés fins al moment, la resta dels treballs s'estan realitzant per eixos centres directius amb els recursos en què ja compta en l'actualitat, sense perjuí que en el futur s'hagen de realitzar reassignacions de recursos econòmics o personals.

Quant als criteris de funcionament dels dos portals descrits, es desenrotllaran reglamentàriament aspectes tecnicofuncionals i organitzatius, com ara la distribució de funcions, els requeriments tecnològics, les garanties d'accessibilitat, la periodicitat d'actualització i la revisió dels esquemes de publicació.
La disponibilitat de la informació queda garantida per la legislació general en matèria d'arxius però caldrà establir un període màxim de permanència de continguts en els portals per a no fer-los immanejables.
També, tenim previst dissenyar mecanismes d'avaluació dels continguts, els accessos i els processos de publicació, però tot això serà objecte d'un desplegament reglamentari posterior a l'aprovació del projecte de llei que en breu el Consell enviarà a esta cambra.

Senyories, s'interessen vostés, també, pels criteris que se seguiran per a la selecció de la informació pública.
Respecte d'això, els anticipe que la configuració del catàleg inicial, Dataset -es diu-, de dades, que nodrirà el portal de dades obertes, es realitzarà mantenint reunions tècniques amb totes les conselleries perquè definisquen d'entre la informació que gestionen aquella més demandada o que és susceptible d'una reutilització més valuosa.
Este catàleg inicial s'ampliarà progressivament i procurarem que incorpore la informació que siga més demandada per tercers amb ànim de reutilització, això ens exigirà un procés d'avaluació continua dels continguts i els esquemes de publicació.

No obstant això -i com vostés hauran pogut comprovar-, el portal ja incorpora informació important relativa a aspectes, com ara: l'estructura organitzativa de La Generalitat; tràmits i servicis; carta de servicis; subhastes de béns; informació del parc mòbil; legislació per matèries; estudis d'opinió 2004 a 2014; sous d'alts càrrecs i les seues agendes públiques; la RLT, la relació de llocs de treball; oferta pública d'ocupació; guia de personal; pressupostos 2013-2014; compte general; modificacions als pressupostos de 2014; comparativa entrega a compte pressupostos inicials 2013 i 2014 i liquidació del model de finançament; tributs propis i cedits 2013-2014; proporció de dèficit i superàvit públic, segons el PIB regional; gasto per habitant; obligacions no financeres reconegudes; finançament; gastos d'inversió per fons afectes; pressupost inicial de 2014; contractes; convenis; subvencions, etcètera.

En definitiva, no tinguen el més mínim dubte que este govern creu en la transparència i l'obertura de dades com a qualitat inherent a l'acció política.

Per tant, el Consell vol anar encara més enllà, i per això -com els he mencionat- va presentar el passat dia 5 de setembre l'avantprojecte de llei de transparència, bon govern i participació ciutadana.
I, en este sentit, no puc deixar passar l'ocasió que em brinden les seues senyories hui, ací, per a desgranar-los en seu parlamentària alguns dels seus aspectes més importants.

És un text normatiu que s'articula al voltant de diversos eixos bàsics d'actuació, com és acostar l'administració a tots els àmbits de la ciutadania, garantir la transparència de l'activitat pública de l'administració i del seu govern, facilitar l'accés a la informació pública i establir les bases dels principis de bon govern, i arbitrar mecanismes de participació dels ciutadans en la proposta i elaboració de les normes.
A més, s'introduïxen dos mecanismes de participació proactiva de ciutadans: un sobre la consulta pública de projectes a través de la plataforma GVA Oberta; i un altre que permetrà els ciutadans, presentant 25.
000 firmes acreditades, proposar normes i procediments -tot excepte lleis- perquè el Consell els valore i, si és el cas, els adopte.
Es tracta d'un avantprojecte que va més enllà de la llei estatal i el text íntegre, el qual està publicat en el portal GVA Oberta, perquè els ciutadans i organitzacions puguen realitzar aportacions i propostes fins dimecres que ve, dia 25 de setembre.

D'altra banda -i com bé saben-, se'ls va remetre a tots els grups parlamentaris d'esta cambra una còpia, i recentment se'ls ha remés també una convocatòria d'una reunió per al pròxim dia 29 de setembre per a conéixer les seues opinions i propostes i buscar consensos.

Esperem podem comptar amb el seu suport sense cap excepció, per descomptat nosaltres treballarem per a això i espere que vostés també ho facen.

En resum -i per acabar-, senyories, els diré que GVA Oberta és un projecte en gestació però és avançat, com ho està sent en el conjunt de les administracions públiques espanyoles.
El projecte del Consell és constituir GVA Oberta com un node, un aglutinador d'informació útil, veraç, estructurada i congruent, que a través del seu portal de transparència done compte als ciutadans de la realitat de la gestió d'este govern i d'esta administració perquè jutgen, per a generar debat, per a produir opinió, perquè el que ho desitge es documente sense grans esforços, i també que a través del portal de dades obertes pose a disposició pública, sense més restriccions que les mateixes, de les bones pràctiques, de reutilització d'informació, dades perquè tercers, siguen ciutadans, empreses, institucions acadèmiques, professionals o qualsevol altres creen valor afegit i generen nou coneixement.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies a vosté, senyor vicepresident.

En primer lloc, intervé l'il·lustre diputat senyor Fran Ferri en representació del Grup Compromís sol·licitant d'esta compareixença.

Té la paraula, senyor Ferri.

El senyor Ferri Fayos:

Moltes gràcies, senyor president.

Senyor Ciscar, mirem-ho amb perspectiva, al setembre del 2013 el senyor Fabra, president de La Generalitat va anunciar un portal de transparència amb les següents paraules: «Les avanzo que antes de finalizar el año pondremos en marcha un novedoso portal de transparencia que supondrá un gran impulso hacia la apertura total de la administración a los ciudadanos.
» Vosté ha anunciat ací que es va fer a juny, perfecte.
Ell deia, «…un gran impulso hacia la apertura total de la administración a los ciudadanos», i, en lloc d'això, a juny es va presentar a bombo i platerets el portal de GVA Oberta, un portal que ja va començar de manera accidental ja que fins a passades unes hores no van poder accedir a ell però, bé, deixant l'anècdota a banda, quan finalment vam poder vore la informació molts dels ciutadans i ciutadanes ens portarem una gran decepció.

Teníem una certa il·lusió que si el portal de La Generalitat era dels últims que eixia a nivell estatal i europeu, almenys seria un portal potent, un gran impuls com havia promés el senyor Fabra, però el gran impuls es va quedar en un xicotet espentonet, i l'obertura total es va quedar en un intent d'enganyar la ciutadania.

El portal de transparència de La Generalitat és una broma de mal gust d'un govern opac, sucursalista i acabat, i li explicaré per què diem això.
En primer lloc, per la informació que es posa a disposició, que és ridícula, només es busca complir el tràmit de publicar allò que obliga la llei de transparència estatal, una llei que ja ha sigut qualificada per totes les organitzacions protransparència com a insuficient i no avançada perquè està per darrere de tota la resta.
Això és una clara mostra de sucursalisme, que en setembre de 2014 encara estiguem pegant voltes amb un avantprojecte de llei de transparència és una vergonya.

En segon lloc, perquè s'inventa un concepte que és la transparència en diferit.
La llei de transparència, ¿per a quant?
Per al 2015.
¿Les dades obertes en el portal de transparència?
A partir de l'últim trimestre de 2014.
Ja ho diu açò la pròpia pàgina web, el portal de transparència GVA Oberta s'està desenvolupant en dos fases: la primera culminarà en 2015 amb la publicació de tots els continguts que marca la Llei 19 de 2013, de 9 de desembre, de transparència, accés a informació pública i bon govern; la segona, que no tindrà final concret, s'ampliarà i actualitzarà els seus continguts i inclourà dades de manera periòdica.

En tercer lloc, perquè és el portal d'un govern que ha fet de l'opacitat el seu modus operandi, un govern que acumula desenes de sentències per vulnerar els drets fonamentals dels diputats i diputades d'accedir a la informació.
Com els deia, una broma de mal gust d'un govern opac, sucursalista i acabat.
Un govern que l'únic que promet és que els que vindran després seran més transparents, per això allò del 2015.

Perquè este govern no pot tindre cap credibilitat per a parlar de transparència.
I si volen motius, ací els tenen: Sentència 142/2013 sobre denegació d'accés a documentació sobre subvencions a ONG, Sentència 197/2013 sobre negació d'accés a documentació dels contractes menors de Taroncher, SL amb sanitat, Sentència 389/2013 sobre denegació d'accés a la documentació sobre el cost del viatge del president Fabra a la final de Roland Garros, Sentència 449/2013 sobre denegació d'accés a la documentació sobre reorganització del transport sanitari urgent, SAMU i SVB, i l'informe acredita la insuficiència de recursos públics per a la teràpia substitutiva renal.

Això són només algunes de les mostres, podria seguir i explicar cadascuna, però aquesta comissió podia durar hores, sumades amb les d'altres grups parlamentaris en uns mesos el seu govern pot acumular vora cinquanta sentències contra la vulneració dels diputats i diputades.

Si vostés ho posen tan difícil per a 44 diputats de l'oposició, i diputades, i diuen que el problema és que sobrecarreguem l'administració, ¿què passarà quan més de cinc milions de persones tinguen dret a reclamar eixa informació?
¿Els ho posaran fàcil o els ho posaran difícil?

Ja estem veient per on van els tirs.
En la proposta de llei de transparència que vosté ha anunciat ací i la qual ha desgranat ni tan sols permeten una instància independent perquè el ciutadà o ciutadana que veu rebutjada la seua demanda puga recórrer.
De fet, amb la seua proposta, el govern pot passar de la ciutadania, no contestar i no passaria res: silenci negatiu i falta d'instància independent per a recórrer.
Això és una vergonya.

Però bé, tornant al portal de transparència en si, m'agradaria centrar-me en un cas paradigmàtic, el dels estudis d'opinió.
Són estudis que des del Grup Parlamentari Compromís i altres grups s'han demanat, i de manera reiterada, i se'ns ha negat.
Són estudis que ens han dut a presentar demandes contra La Generalitat i on fins ara els jutges ens han donat la raó.

La sentència és clara i la sentència condemna el Consell i a vosté per vulnerar els drets fonamentals d'este diputat.
Textualment la sentència deia: «No se ha dado razón alguna que justifique la negativa a facilitar dicha información.
No queda tampoco al criterio de la Generalitat valenciana establecer, mediante definición de sus límites, dicho derecho o, lo que es lo mismo, la existencia de impedimentos jurídicos que hacen improcedente atender la solicitud de información.
» Després d'açò, i vosté ho sap molt bé, el Consell anuncià en agost que ja estaven disponibles els estudis d'opinió en el portal de transparència -estem parlant d'agost de 2014-.
Fins i tot, ens contesten dient que no cal que continuem amb l'altre recurs que tenim presentat al tribunal superior de justícia perquè ja podem consultar la documentació demanada a través del portal.
Mentida.
És una gran mentida com tota la política de pseudotransparència del Partit Popular.
I és mentira perquè a la pàgina web només es penja un refregit d'allò que interessa al Consell.
No veiem ni la segmentació per record de vot que vostés pregunten en totes i cadascuna de les enquestes, ni els microfitxers de dades com sí que tenen les enquestes del CIS.

Però el més greu és que era mentira, perquè quan van anunciar això i ens van dir que retiràrem el recurs realment faltaven els estudis.
Estaven penjats el de maig de 2013 i el d'abril de 2014.
Des de Compromís vàrem denunciar que si les enquestes eren trimestrals, ahí faltaven algunes.
No cal ser un linx en matemàtiques per a adonar-se que si és trimestral, una enquesta no cobrix les quatre que es fan a l'any.

Després de la nostra denúncia -oh, casualitat-, van aparéixer els estudis censurats al web, els estudis d'octubre de 2013 i el de gener de 2014, i vàrem descobrir per què havien censurat vostés eixos estudis en el portal de la falsa transparència: volien amagar que només u de cada deu valencians i valencianes confia en Fabra, volien amagar que una àmplia majoria de valencians i valencianes es mostraven contraris al tancament de Radiotelevisió Valenciana, que avui estan presentant la seua ILP, tot i la pregunta manipuladora que vostés van fer.

En definitiva, el cas dels estudis demostra.
.
.
, el que demostra és que tot el portal de transparència és realment una gran mentida, l'última gran mentida d'un govern, com el de Fabra, que està acabat i amortitzat.
I els que confirmen això són vostés quan diuen que la informació arribarà en 2015.
La informació arribarà en 2015 perquè en 2015, democràticament, la ciutadania dirà prou a l'opacitat i prou a un govern que dóna l'esquena al que opina la societat valenciana.

A mi específicament m'agradaria saber i que vosté em contara per què s'ha ocultat contingut, per exemple, dels estudis d'opinió en el portal de transparència, per què no tenim accés a la part que va en el sobre B d'eixos estudis.
M'agradaria saber per què no posen a disposició de la ciutadania la informació immediatament i no a partir de 2015.
I m'agradaria saber per què no podem tindre els valencians i valencianes un portal de transparència com tenen en altres territoris; per exemple, podem posar el cas de Navarra o d'Euskadi.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Gràcies a vosté, senyor Ferri.

També el Grup Parlamentari Socialista ha demanat esta compareixença i, per tant, la il·lustre diputada senyora Eva Martínez té la paraula.

La senyora Martínez Ruiz:

Moltes gràcies, president.

«La sociedad necesita confiar en sus instituciones y para ello quieren saber qué hacemos cada día por ellos, cómo lo hacemos y por qué lo hacemos.
En definitiva, necesitan un gobierno abierto a sus ciudadanos.
» Esto lo dice Alberto Fabra -president- cuando abres la página web GVA… Generalitat.

«Somos responsables de garantizar la transparencia y liderar las medidas necesarias para que los ciudadanos vuelvan a creer en la honestidad y vocación de servicio de la clase política.
» Esto también lo dice el president Fabra cuando abres esta página web.

Y yo le pregunto, señor Ciscar, ¿cree usted de verdad que, tal y como está configurada la página web GVA, se da cumplimiento a los grandes deseos del president Fabra de transparencia, de participación?
¿Cree sinceramente usted que se está cubriendo?

Mire, esta web de transparencia…, la verdad es que le tengo que decir que supone una mejora, evidentemente, porque lo único que han hecho ha sido recopilar toda la información que ya constaba en cada una de las consellerias.
Pero le digo, era una información escasa para cumplir con los objetivos de la transparencia.

Lo tenían ustedes muy fácil, somos de las pocas y las últimas comunidades autónomas que pone en marcha un portal de este tipo.
Euskadi es el ejemplo de la comunidad autónoma más avanzada, ha recibido premios en este portal de transparencia.
Deberían ustedes haber aprendido de ellos si de verdad querían cumplir con este compromiso de publicidad y transparencia.
Podían ustedes haberse basado en las propuestas y las críticas que ya le hemos avanzado los grupos de la oposición para haberlo puesto en marcha.
Pero no ha sido así.

Mire, ha hecho usted referencia a una relación de información que aparece en esta web, pero se le ha olvidado una esencial, esencial para el control que tienen que hacer día a día los diputados de la oposición y esencial también para el control que ya sí quieren hacer directamente los ciudadanos de sus despilfarros, de sus saqueos y de su acción de gobierno.

No ha hecho usted referencia, absolutamente ninguna referencia al perfil del contratante.
Siguen ustedes sin generar un registro histórico de expedientes, y es muy sencillo técnicamente.
Aquí lo tienen, portal de transparencia de Euskadi, simplemente en una solapa: registro histórico de expedientes, y aquí están todos.

Siguen ustedes sin mejorar este perfil, sin colgar todos los documentos relativos a expedientes de contratación.
Siguen ustedes sin colgar las actas de la mesa de contratación, las ofertas de cada empresa, los informes técnicos que dicen cuál es la oferta mejor valorada.
Siguen, en definitiva, ustedes ocultando lo que más pudiera perjudicarles.

Así es que siento decirle, señor Ciscar, que la web GVA Oberta llega tarde y llega mal, como todo lo que hacen últimamente.
La anunció el president Fabra en el debate sobre el estado de la comunidad hace un año y la aprobaron en junio.
Anunció también el anteproyecto de la ley de transparencia y acaba el Consell de aprobarlo, también de correprisas, tarde y mal.

Y sí, tenemos esa GVA Oberta, pero, ¿qué es lo que oculta esta GVA Oberta?
Como le decía, y le voy a poner un ejemplo, como puede imaginar, he buceado en diversas empresas públicas y, bueno, pues di con esta, y hago referencia a esta porque es muy paradigmática: Radiotelevisión Valenciana.

Busco en ese perfil del contratante y únicamente aparecen…, la búsqueda la hago desde el año 2003 al año 2013 y aparecen únicamente 51 expedientes, casualmente solo de los años 2009 a 2013.
De esos expedientes, casualmente solamente aparecen contrataciones muy básicas, como la contratación del software, suministro eléctrico, material audiovisual, pero no aparece absolutamente nada de los numerosos expedientes y contratos que se firmaron vulnerando la Ley de contratos de sector público, contratos a través de los cuales se despilfarró a mansalva, contratos con empresas corruptas como Gürtel, contratos como los de la Triskel, como los de Teconsa, que son, en definitiva, los que han ocasionado los más de 1.
300 millones de euros de deuda de esta empresa pública.

Mire, ya no le digo que un diputado, sino que cualquier ciudadano de esos miles de ciudadanos que se manifestaron en contra del cierre de Radiotelevisión Valenciana, de esos ciudadanos que le han dicho en sus encuestas que están en contra de lo que el president Fabra…, no pueden verlos, no pueden ni siquiera saber en qué se gastó el gobierno, el gobierno del Partido Popular esos 1.
300 millones.
Y yo le digo y me pregunto…, en parte lo entiendo, porque la directora general, Rosa Vidal, que vino aquí en estas Cortes y, con vergüenza, dijo que Radiotelevisión Valenciana no tiene un registro de contratos.

Y también le digo, también me parece hasta casi normal, porque ningún, ningún presunto delincuente tiene el registro de una lista de delitos que va cometiendo uno a uno, o de los que piensa cometer.
Y digo ninguno y es falso, sí que hay uno en toda España, un tal Bárcenas.
Este sí que iba anotando en una lista todas las comisiones que le iban entregando, qué cantidades entregaba a miembros del Partido Popular, a cargos de Partido Popular.

Esa es…, esa política de opacidad es la que impide a algunos diputados, como por ejemplo al diputado señor Moreno el ir a comprobar el estado de los archivos audiovisuales para poder comprobar la documentación y los expedientes que no están colgados en ese portal de transparencia.

Esa misma opacidad es la que impide que haya venido aquí desde diciembre del 2013 ni la señora Johnson ni el señor Torró.

Esa misma opacidad es por la que los liquidadores de Radiotelevisión Valenciana han huido al ver lo que allí han visto.

Esa misma opacidad es la que impide su vergüenza, que esté colgado en este portal de transparencia el expediente de adjudicación a Teconsa, que yo personalmente vi: seis folios a mano, con tachaduras, con recortes, un expediente creado para adjudicar…, y falseado para adjudicar las pantallas a Teconsa, que, qué casualidad, subcontrató el montaje con la misma empresa que también montó las pantallas gigantes de la fórmula 1.

Así es que yo le pido, vicepresidente Ciscar, esto es pasado, como dice el president Fabra, pero le digo, ¿usted se compromete aquí y ahora a crear un registro histórico de expedientes?
Usted, ¿se compromete aquí y ahora a colgar todos los expedientes y contratos de radiotelevisión pública y todas aquellas empresas públicas que han generado una deuda extraordinaria y en muchos casos que están siendo juzgadas por corrupción en los tribunales?
Eso es lo que le pido en este momento.

También quisiera, señor Ciscar, que dijera quién va a responder del mal funcionamiento de esta web.
Usted ha comentado que hay una comisión de coordinación.
Me gustaría saber quién va a formar parte de esa comisión de coordinación.

Y me gustaría también que dijera este reglamento en funcionamiento que ha anunciado en qué plazo, no dentro de un año, no dentro de dos, en qué plazo se compromete aquí a decir en qué mes tendremos este reglamento de funcionamiento.

Me gustaría también, vicepresidente Ciscar, que dijera a través de qué mecanismos van a tener los valencianos, dónde van a poder acudir para exigir el buen cumplimiento y funcionamiento de este portal.

¿O es que van a tener que acudir a los tribunales y juzgados como hacemos los diputados cuando no se nos facilita la información?

¿Van a tener los valencianos que pagar unas tasas judiciales, contratar un abogado y demandar a La Generalitat porque el portal de transparencia no funciona como debería?
Eso me gustaría que también contestara.

Y quisiera también, vicepresidente Ciscar, ya una reflexión.
Me gustaría que me dijera si el gobierno piensa hacer algo al respecto.

Miren, ya tenemos una institución encargada de supervisar y de revisar toda la actuación de la administración.
Me refiero a la Sindicatura de Cuentas.
Esta Sindicatura de Cuentas, año tras año, viene poniendo de manifiesto cómo sistemáticamente vulnera la Ley de contratos del sector público.
Y yo le pregunto: ¿qué hacen ustedes?
¿Qué hace el Consell?
¿Qué hace el vicepresidente Ciscar y el presidente Fabra para evitar que esto pase año tras año?

Porque ustedes hasta ahora no han hecho nada.
Miran hacia otro lado.
No hacen nada por solventar y por evitar que estas irregularidades se acometan año tras año.
Así es que mucho me temo que, a pesar de sus portales de transparencia y de sus buenas intenciones, su marca, la marca del Consell, es la marca de la opacidad, de mirar hacia otro lado cuando todos los valencianos leemos estos informes y nos avergonzamos.

Le digo también, para finalizar, en relación a su anteproyecto de ley, al que usted ha hecho referencia -y acabo enseguida-.
Mire, es ridículo que en una de las comunidades autónomas donde más corrupción ha habido no se haya trabajado para publicar y aprobar una ley ambiciosa y de última generación para la lucha contra la corrupción.

Y un ejemplo -y termino ya, señor presidente-, cómo dejan ustedes en el aire la posibilidad de aprobar un consejo de transparencia y buen gobierno, que sería el encargado de velar por el cumplimiento de esta ley.
Es curioso que ustedes, en vez de afirmar categóricamente que se va a aprobar este consejo, lo dejen en el aire, con la palabra «podrá».
Me gustaría, señor Ciscar, que dijera si se va a crear o no y que modifiquen la ley en este sentido.

Muchas gracias.

El senyor president:

Gràcies a vosté, senyora Martínez.

Senyor Blanco.

El senyor Blanco Giner:

Senyor Ciscar, jo crec que al portal de transparència hi ha diversos problemes: un és que arriba tard; un altre és que està pràcticament buit de novetats, d'informació que fóra ja pública.
I també té un altre problema, i és que és un anunci del senyor Fabra.
Sap vosté que tots els anuncis del senyor Fabra s'incomplixen o es complixen mal.

El senyor Fabra va anunciar 144 milions d'euros en esmenes als pressupostos de l'estat i no n'han presentat cap ni una.

El senyor Fabra crec que va anunciar una desconnexió territorial de dos hores de Televisió Espanyola i no serà possible.

El senyor Fabra va anunciar el portal de transparència tantes voltes, i a més amb dades concretes que després no es complien, que, bé, doncs ja, és que no ens ho creiem.

I de repent arriba juny i apareix el portal de transparència, fan vostés una presentació pública que va aparéixer en cròniques satíriques en els mitjans de comunicació.
I presenten un portal que no té res, només que propaganda, cites de Fabra com si fóra Tagore o Gandhi o Martin Luther King.
I després una sèrie de missatges de «sabies què.
.
.
, sabies que La Generalitat destina la major del seu pressupost a sanitat?
Sabies què.
.
.
?
»

Clar, això és transparència?
No, això és propaganda, pura propaganda.

Com dic, no hi havia pràcticament res fins que vostés pengen les enquestes, no el primer dia, no, el mes d'agost, per a vore si passaven desapercebudes.
Pengen les enquestes, o una part de les enquestes que durant anys han estat fent-ho amb diners públics, però únicament per a ús del Partit Popular.
Unes enquestes que han motivat tot un seguit de sentències condemnatòries, favorables als recursos d'Esquerra Unida, d'altres grups, el Tribunal Superior de Justícia, i també en cassació en el Tribunal Suprem.

Unes enquestes que vostés no han complit mai i que tampoc estan complint amb la publicació esbiaixada d'una part de la informació d'unes enquestes que ja estan absolutament orientades en les seues preguntes i que, malgrat això, les seues respostes no són del gust del PP, perquè la gent pensa el que pensa, malgrat la manipulació, malgrat l'intent d'orientar les respostes per la seua banda.

Nosaltres encara tenim vives, ja dic, algunes sol·licituds de documentació.
I de repent el 8 d'agost ens arriba una resposta al respecte d'esta, que després d'haver estat rebent negatives reiterades, crec que fins a quatre vegades he demanat jo personalment els estudis trimestrals d'opinió i quatre vegades se'ns ha dit que no seria possible; la penúltima vegada se m'ha dit que prompte estaran en el portal de transparència.
I en esta ocasió vosté, José Ciscar Bolufer, em diu que en relació amb les sol·licituds de documentació -tot un fum, no vaig a enumerar-les-, s'informa que l'il·lustre diputat pot accedir a la informació sol·licitada en el portal GVA Oberta estudis d'opinió, històric de baròmetres a partir de les 17:00 hores del dia d'avui, 8 d'agost.
No hi havia un dia amb més afluència a la web de La Generalitat, no hi havia una dia amb més atenció mediàtica, no hi havia un dia més oportú per a publicar les enquestes que durant tants anys vostés han amagat.

Doncs bé, jo vaig a eixe apartat d'eixa web i jo no trobe el que vaig demanar.
Perquè jo vaig demanar els qüestionaris, els creuaments de dades, els informes, els resultats i les fitxes tècniques.
I jo no trobe això.
Sí que ho trobe en el CIS.
Si jo vaig a la pàgina web del CIS sí que trobe tota eixa informació.
Si jo vaig a la pàgina de La Generalitat, portal GVA Oberta, no trobe eixa informació que se m'ha negat reiteradament durant anys, que se m'ha promés se me donaria a partir de la posada en marxa de la pàgina web i que en estos moments, tres mesos després, encara no està disponible ni segurament estarà mai, perquè vostés la volen amagar.
I de transparència zero, zero.
Estan vostés incomplint.

Jo vaig a demanar l'execució de sentència.
Ja li ho avise.
Demanaré l'execució de sentència perquè vostés van burlar el pronunciament de Tribunal Superior de Justícia.

Però és que no sols això, encara és més greu.
Vostés em diuen que em donen la informació, quan jo ja tinc una sentència del TSJ que em reconeix el dret a accedir a esta, diuen que me la donen en la pàgina web, i al mateix temps recorren en cassació les sentències.
Unes sentències que, segons vostés, estan complint.
Jo dic, no, vostés l'estan recorrent en cassació i, per tant, assumint unes despeses per a l'erari públic de milers d'euros, perquè en el fons saben de sobra que no ens han donat la informació i la documentació que demanàvem.
I vostés són un frau.
.
.

El senyor president:

Vaja finalitzant, senyor Blanco.

El senyor Blanco Giner:

.
.
.
en transparència.

Que vostés continuen en la mateixa, i que efectivament la transparència arribarà el 2015, quan vostés se'n vagen.

El senyor president:

Gràcies, senyor Blanco.

Il·lustre diputat senyor Rubén Ibáñez, té la paraula.

El senyor Ibáñez Bordonau:

Muchas gracias, presidente.

Y bueno, en primer lugar, dar en nombre del Grupo Popular la bienvenida a esta comisión de nuevo, a mí me gusta decir siempre de nuevo, porque usted es una de las personas, señor vicepresidente, objeto de deseo de la oposición y que continuamente pues faltan a la verdad en cuanto a las comparecencias que usted tiene en esta cámara.

Pero la verdad es que, después de todo lo que he oído, estaba contento con la intervención que usted ha realizado, porque creo que ha desgranado de una forma clara cuál es el contenido y el objeto del portal GVA Obert, y además nos ha explicado aquí de una forma pues fácil de entender qué se pretende con la ley de transparencia.
Y yo creo que es algo que ha ido incluso usted más allá del mismo objeto de esta comparecencia, algo que le agradecemos.

Pero la verdad es que parece ser que ha sentado una mala digestión a la oposición porque al final, después de lo que hemos oído, la pregunta es: para qué tenemos este portal, ¿no?
Porque aquí todos nos han sentado cátedra sobre aquello que habría que hacer.

La verdad es que cuando han puesto ejemplos nunca han puesto un ejemplo del signo del que a ellos pertenecen, siempre se han ido a otros sitios.
Evidentemente, a mí me ha hecho mucha gracia, cuando se ha hecho alguna referencia a los contenidos de los contratos y lo que debería de tener este portal.
Yo, sinceramente, soy incapaz de imaginar cuantos megas de almacenamiento debería tener el portal de transparencia de Andalucía, por ejemplo, para contener todo lo que hay detrás de los ERE.
Yo no lo sé, sería incapaz, se lo prometo, incapaz.

Pero hablando, por ejemplo, de lo que ha dicho el señor Ferri.
Mire, es que Compromís tampoco no es un ejemplo claro de transparencia, ni en las cuentas, a las que ya nos hemos referido en el turno anterior -usted no estaba- ni desde luego allí donde ustedes gobiernan, donde, por no tener colgado, no tienen colgado ni un simple presupuesto.
Y ya es grave eso.

Pero bien, ustedes yo creo que es un momento importante el tener claro que hay un gobierno, como el gobierno valenciano, que apuesta por la transparencia sin ningún inconveniente y sin ningún problema.
¡Ojo!
todo no se construye en un día.
Es que aquí parece que la presentación del portal es portal full, ya.
No, vamos alimentando ese portal y vamos construyéndolo.
Por cierto, con sus aportaciones si las hay, ahí habrá un anteproyecto, como bien ha dicho el vicepresidente, y creo que este grupo estará ansioso de conocer aquellas iniciativas que ustedes planteen sobre esto.

Pero el GVA Obert es algo más que un simple portal en internet, es realmente una ventana de información al servicio de los valencianos.
Es eso, un auténtico contenedor de información, que se va alimentando día a día.

Pero ustedes no, ustedes se parapetan detrás de la crítica rancia, absolutamente rancia, oportunista, la del momento, la del segundo.
«Es que hoy no hay no sé qué.
» No, tengamos esa visión más amplia, tengamos la visión de lo que es, de lo que pretendemos.
Que aquí se ha hablado de utilidad, se ha hablado de servicio, se ha hablado de organización, se ha hablado de transparencia en mayúsculas.
Pero a ustedes no les interesa.

Yo de verdad he echado mucho de menos también en su intervención y estaba casi absolutamente seguro que por decencia política lo hubieran hecho, que hubieran dicho cuál era el informe de Transparencia Internacional sobre la administración valenciana.
¡Claro, se acobardan!
Se acobardan y no lo dicen.
Transparencia Internacional, sin contar con este portal ha puesto un sobresaliente a la Generalitat valenciana.
¡Un sobresaliente!
Pero ustedes no lo dicen.
Se acobardan, no sea que se dé a conocer y nos quedemos sin recursos.
Esa es la realidad, esa es la realidad.
Y entonces se parapetan.
No, es que ustedes son muy incumplidores.
Porque fíjese las sentencias que tienen en contra.
No, no engañen, no engañen.
Dando como bueno el número de 50 que ha dicho el señor Ferri, dando como bueno que el señor Ferri ha dicho las que hay y las que habrá, las ha sumado todas, esas 50 supone el 0,083% de las iniciativas que ustedes han presentado a día de hoy para interpelar al gobierno valenciano.
El 0,083%, dando como buena esa cifra, dando como buena esa cifra.
Que yo no la doy, desde luego, que yo no la doy porque no hay ese número de sentencias.

Pero, fíjense, fíjense lo que es.
No magnifiquen, no engañen, no escondan la realidad.
Este es un gobierno que quiere ser muy transparente, que está luchando para ser más transparente todavía y que desde luego tiene mucho ejemplo que dar a muchas de las instituciones que usted representa.

Muchas gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Ibáñez.

Senyor vicepresident, té la paraula.

El senyor conseller de Presidència i Agricultura, Pesca, Alimentació i Aigua:

Moltes gràcies, senyor president.

Bé, incidint un poc en el que he dit en la meua primera intervenció, jo crec que s'ha de tindre en compte que estem parlant d'un portal que està en gestació i no hi ha cap comunitat autònoma que tinga ja operatiu al cent per cent el seu portal, perquè és una qüestió molt complexa, tècnicament no és gens fàcil.
Però sobretot perquè eixe portal està concebut, i també ho he dit abans, com un node d'informació on hi ha continguts que estan elaborats específicament per a la seua publicació en eixe portal de transparència, però on van a.
.
.
, i està ja de fet en alguns casos sindicant-se continguts amb altres pàgines web, i on es vincularan formularis de busca i de bases de dades d'altres portals que estan funcionant eficaçment.

Clar, en eixe sentit, eixa espècie de sindicació i vinculació mitjançant funcionaris, ja ho hem fet, ja està en el portal, en els de contractació pública i en els de registre de contractes que estan en la conselleria d'hisenda.

I també eixe portal, en gestació, inclourà un catàleg de dades significatives en formats reutilitzables.

Per tant, pense que seria imperdonable que no s'aprofitara la labor que en matèria d'informació en pàgines web s'ha fet en La Generalitat durant molt anys.
És una informació i un treball que és molt útil i la nostra obligació és reutilitzar i, sobretot, coordinar de manera adequada tots eixos recursos.

El que sí que m'agradaria dir és que a pesar que evidentment és un projecte que està en gestació, estan complint-se de sobra els terminis estatals, els terminis que vénen en la llei de transparència estatal, que establix el termini d'un any, i en sis mesos ja va a entrar el portal amb moltíssima informació.

S'ha parlat molt ací del que és transparència a nivell parlamentari.
Mire, ho ha dit el meu company, i jo el tinc de corregir, el meu company de grup, però -em perdonarà perquè el tinc de corregir- els percentatges són encara millors que els que ella ha plantejat.

Mire, en el que portem de legislatura, este govern, el govern del president Fabra ha contestat 39.
678 preguntes escrites i 12.
584 sol·licituds de documentació.
I és veritat que totes no s'han contestat….
, o no s'han contestat com vostés demanaven.
I, bé -ho he dit també altres vegades-, aquí hi han altres drets en joc, perquè cal protegir dades, perquè hi han clàusules de confidencialitat… I vosté dirà: «No, és que les clàusules de confidencialitat en l'administració no tindrien d'existir.
» Bé, pot ser, però per a curar-me en salut, que m'ho diga un jutge.
A mi personalment, en el moment en què en un contracte hi ha una clàusula de confidencialitat, per si de cas, que m'ho diga un jutge.
Està bé que m'ho diguen vostés, però jo vullc que m'ho diga també un jutge, per si de cas.
(Veus)

Aleshores, parlava el senyor Ferri de 50 recursos, o demandes, en concret.
Per això dic que també tinc de corregir el meu company.
Són 33 les que n'hi han, 33.
I si parlem, per tant, de percentatges, el 0,083% de possibles incompliments, perquè també n'hi ha alguna d'eixes sentències que ens dóna la raó, des de les que s'han dictat fins ara, eixe percentatge encara és més ínfim.
O siga, tenen de reconéixer vostés que ací el govern valencià en matèria de transparència està fent una labor jo crec que important.

I per això, ho ha reconegut, com ja s'ha dit, la ONG Transparència Internacional en el seu últim informe sobre la matèria, on ha assignat 93 punts sobre 100 en eixe últim informe i ha qualificat d'excel·lent el grau de transparència del govern valencià.

Clar, però vostés tot això no ho diuen.
Quan fa uns anys és veritat que eixe mateix informe la puntuació del govern valencià era més baixa, sí que ho dien i ho treen en l'informe.
«I és que…, i aquí està este informe i este informe de Transparència Internacional diu que vostés no són transparents.
» Bé, podrien dir-ho ara també, que no passa res.
Si jo agraïsc que la senyora Martínez diga: «El portal ja és una millora.
» Jo ho agraïsc.
Si les coses cal dir-les conforme són i, de veritat, conforme es pensen.

Fan vostés referència també als estudis d'opinió, que és veritat que es fan en l'administració valenciana regularment des de l'any 1984 i que tenen un caràcter instrumental, com he dit també moltes vegades, per a poder fonamentar decisions a prendre.

Jo el que vullc dir-los és que, miren, des que governa el Partit Popular en la Comunitat Valenciana, des de l'any 1996, totes les contractacions que s'han fet, s'han fet amb procediment obert i s'han publicat en el diari oficial.
I si no s'ha considerat adequat donar eixa informació és perquè, com sempre hem dit, té un caràcter instrumental per a la presa de decisions.

I és veritat que ara n'hi han sentències que diuen: «El govern valencià estava equivocat en eixe sentit.
» Bé, si eixes sentències finalment són…, quan tinguen fermesa, complirem, efectivament, conforme diuen les sentències.
I si el TSJ diu que cal complir-ho abans, a pesar de la cassació, ho complirem abans.

Jo el que tinc de dir-los al respecte és que el que s'ha penjat en la pàgina web és tota la informació que interessa als ciutadans.
No n'hi han a la millor -no sé, jo no he entrat a vore'ls un per un-…, però igual no n'hi han totes les dades de manera bruta, potser, però que totes les conclusions que s'extrauen, que és el que realment interessa, sí que estan penjades en la pàgina web.
Bé, es va fer en agost, el 8 d'agost, es va fer quan es tenia tot a disposició per a poder fer-ho.
Jo crec que això demostra que en agost també l'administració està treballant i està funcionant.

No es tracta, com vostés han dit a vegades, o volen suggerir, de sondejos electorals.
És que no es pregunta, no es pregunta en cap d'estos baròmetres a qui pensa votar vosté en les pròximes eleccions.
Si no es fa eixa pregunta -i de moment pensem que la tecnologia no arribar per a endevinar el que les persones pensen-, i no es fa eixa pregunta és que és evident que no es tracta d'una enquesta electoral.

Mosatros, el govern valencià, totes les prospeccions electorals les traguem de les enquestes del CIS, i en la mesura en què mos ho permeten.

I per als ciutadans, i crec que és una mostra de transparència, estan eixos baròmetres de opinió des del 2004 al 2014.
Hem inclòs les dos últimes que s'han fet, de gener i abril de 2014.
I és veritat que ahí poden haver-hi algunes contestacions dels ciutadans que no siguen favorables al govern valencià, però, bé, transparència i ho hem penjat.
I eixa és la transparència que volem.

Parlaven vostés de.
.
.
, el senyor Ferri, com es pot recórrer un incompliment.
Bé, el que s'ha previst en l'avantprojecte és una remissió a la llei estatal, al consell estatal, crec recordar, però estem oberts a tot tipus de suggerències.
Inclús, com comentava la senyora Martínez, un consell de transparència.
Bé, plantegen-ho vostés, que mosatros estem totalment oberts.

Miren, vostés ja tenen l'avantprojecte de llei, de la nova llei de transparència, que és la que d'alguna manera té de complementar, té de complementar tota la informació que ja s'ha decidit que s'ha de penjar en eixe portal de transparència.
Tenim, per una part, la llei de transparència estatal, que diu el que han de fer les comunitats autònomes, i, per altra banda, anem a tindre la llei valenciana, que diu tot el que té d'anar a eixe portal.

I a eixe portal van a anar -i vostés, com jo sé que ja s'han llegit l'avantprojecte, ho tenen…, ho saben- tots els contractes formalitzats, absolutament tots, amb indicació de l'objecte, d'import de la licitació i d'adjudicació, procediment utilitzat per a la seua formalització, el nombre de licitadors participants i la identitat de la persona o entitat adjudicatària.
A més, les pròrrogues d'eixos contractes, els procediments que es declaren deserts, els supòsits de resolució de contracte o declaració de nul·litat, les possibles revisions de preu, les possibles cessions de contractes, dades estadístiques sobre el percentatge de contractes adjudicats a través de cada un dels procediments que estan legalment previstos.

A eixe portal, a eixe portal aniran també tots els convenis de col·laboració subscrits; els encàrrecs de gestió subscrits; les subvencions i ajudes públiques concedides, amb indicació del seu important, l'objectiu o finalitat i les persones o entitats beneficiàries; els pressupostos, tota la informació que tinga a vore en tema pressupostari de La Generalitat; retribucions íntegres anuals de cada alt càrrec -ja estan, però seguirà fent-se- i dels màxims responsables de les entitats públiques; indemnitzacions percebudes, si és el cas, per una acomiadament o una indemnització per residència, etcètera.

Aniran els comptes anuals que hagen de retre's compte i els informes d'auditoria, informació bàsica i concreta sobre el finançament de la comunitat, indicació dels diferents instruments de finançament, deute públic de l'administració, evolució per habitant, endeutament relatiu, termini mitjà de pagament als proveïdors, els informes de morositat, un inventari dels béns immobles de domini públic i béns mobles d'alt valor econòmic o historicoartístics.

A més, eixe portal incorporarà els gastos de caixa fixa, això sí, detallats per òrgans directius, perquè el que vostés demanaven en alguna de les seues peticions era pràcticament paralitzar negociats o servicis administratius.
Anirà també el gasto públic realitzat en campanyes de publicitat i de promoció institucional, encara que vostés tenen informació també per altres mitjans, però això anirà al portal perquè ho tinguen tots els ciutadans.
Per suposat, tots estos baròmetres o estudis d'opinió.
Una relació de tota la normativa vigent.
Els avantprojectes de llei o projectes de decret legislatiu quan es demane el dictamen dels òrgans consultius i els projectes de reglament.
Totes les memòries o informes, siguen de tipus jurídic, tècnic, etcètera, que conformen els expedients d'elaboració de les normes; l'estructura organitzativa de cada entitat.

No vullc cansar-los, però, bé, la plantilla orgànica de places i relació de llocs de treball; places reservades a personal eventual; convocatòries de selecció temporal d'empleats públics; autorització o reconeixement de compatibilitat dels empleats públics; quantitat i distribució per organitzacions i òrgans o entitats dels representants sindicals detallant el crèdit anual del que disposen; informació relativa a les funcions dels alts càrrecs i llocs d'assimilats; registre dels obsequis per raó del càrrec, amb indicació de la procedència i el destí d'ells, qui fa el regal i l'alt càrrec quin destí li dóna a eixe regal -està dit també en la llei, lògicament, que només es poden admetre regals que siguen de cortesia, no qualsevol regal; viatges i desplaçament fora de la comunitat realitzats en l'exercici de la seua funció per cada alt càrrec, indicant l'objecte, la data i el seu cost total, incloent les dietes i els altres gastos de representació; per suposat, tot tipus d'instrument d'ordenació del territori, planejament urbanístic, etcètera.

I respecte de totes eixes qüestions, vostés el dia 29 poden plantejar aquelles millores que consideren, estem disposats a escoltar-les.
Com vostés podran vore, no tenim por a la transparència.
I jo espere que vostés tampoc tinguen por a la transparència.
Mos agradaria, com s'ha fet en altres comunitats autònomes, per exemple, en Andalusia, en Andalusia, que es poguera consensuar esta llei.
Com veuen, quan hi ha alguna cosa positiva d'una altra comunitat autònoma, també ho destaquem.

És el que mos agradaria, que poguérem arribar a un acord en eixe sentit.
Per al dia 29 és veritat que Compromís i Esquerra Unida han confirmat; del Partit Socialista, abans d'entrar en esta compareixença, jo no tenia confirmació.
M'agradaria que… Bé, i el Partit Popular també ha confirmat.
M'agradaria que vingueren.
I de veritat, si consideren que es té de fer un consell de transparència, estem receptius.
Si això va a portar el seu vot favorable estem receptius.

El senyor Ferri vaig vore unes declaracions que dia que el termini d'entrada en vigor de la llei és molt llarg.
Bé, és que s'ha de pensar que posar en marxa eixa llei té faena.
De fet, no som…, els terminis de les comunitats autònomes normalment són d'un any.
Mosatros hem posat sis mesos.
L'única que ha posat tres mesos és La Rioja.
Però també si es considera que eixe termini és massa llarg, estem disposats a rebaixar-lo.
Volem consens en esta llei, i esperem que vostés en eixe sentit estiguen a l'altura de les circumstàncies.
De totes les qüestions que jo he referit, si vostés consideren que es tenen d'ampliar, si pensen que alguna es té de llevar, també poden dir-ho.
¿Qüestions noves?
Sense cap problema.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Gràcies a vosté, senyor vicepresident.

Per a rèplica, senyor Ferri.

El senyor Ferri Fayos:

Moltes gràcies, senyor president.

Senyor Ciscar.

Senyories.

Bé.
Ací el senyor Ciscar ha respost de forma extensa a moltes de les coses que s'han tractat ací, però, en canvi, no ha respost a altres que sí que s'havien preguntat des d'aquesta banqueta.

Ací s'ha parlat molt de la realitat, i la realitat és que el portal de transparència s'ha convertit, com bé ho ha dit el senyor Ciscar, en un òrgan…, en un portal coordinador de tota la informació que ja està disponible en altres webs i que ara s'acumula tota en el portal de la transparència.

Però com s'ha dit molt bé per tots els membres de l'oposició, falten moltes dades encara.
Vosté ha dit que és un portal que està en construcció.
Però si és un portal que està en construcció, explique'm vosté per què quan van penjar vostés els estudis d'opinió, a banda que faltaven les fitxes, els microfitxers de dades, etcètera, etcètera, per què van penjar dos estudis trimestrals de l'últim període i faltaven precisament dos estudis trimestrals que estaven entremig d'eixos dos estudis.
¿Per què pengen un del 2013 i un del 2014 i es deixen entre mig altres dos estudis que vostés no els havien penjat.
Tal vegada era perquè no els agraden les respostes que es donaven ahí, no ho sabem, tal vegada seria per això.

El senyor Ibáñez ha dit abans que el Consell vol ser molt transparent, este govern vol ser molt transparent.
Però la pregunta que ens fem nosaltres és: si vol molt transparent, per què ha esperat tres anys a ser-ho quan s'han presentat propostes de llei de transparència per part tant d'Esquerra Unida com de Compromís, si s'han presentat moltes propostes per a què vostés foren transparents ja fa tres anys, ja portem tres anys i escaig de legislatura ja, portem tres anys des de l'oposició demandant-los més transparència.
Si vol ser més transparent este govern, per què està esperant?
Per què no sap o per què no pot?
Què és el que fa que no puguen vostés ser més transparents?
Per què anem a esperar a 2015?
I el reglament de funcionament que vosté va anunciar, per a quan?
Per a maig de 2015 també, quan els ciutadans i les ciutadanes ens diguen que no els volen en el govern?

Mire, vosté ha dit que cap comunitat autònoma té un portal de transparència avançat i acabat.
Euskadi té un portal de transparència des d'abans d'esta legislatura, funcionant a ple rendiment i donant tota aquella informació que la ciutadania demana.
Com sap vosté quina és la informació que la ciutadania demana?
Els ho ha preguntat?
Vosté ha dit ací que el portal de transparència té la informació que la ciutadania demana.
Vosté li ho ha preguntat?
De moment els qui representem a una part de la ciutadania que ens ha votat diem que no està el que creem que hauria d'estar, de moment diem això.
Si vosté ha preguntat a la ciutadania què és el que demana, diga'ns-ho i donen eixa enquesta també de pas.

Mire, sempre que vénen vostés a esta comissió i parlen de transparència ens diuen el mateix, que han contestat 29.
000 preguntes escrites, no sé quantes mil peticions de documentació, etcètera, etcètera.
Si vostés feren una enquesta de satisfacció del diputat i diputada que ha demanat eixa informació, ¿vosté calcula quin seria el percentatge, quin seria el grau d'acceptació de les respostes que vostés ens donen?
Ja li dic jo que no superaria el 10% d'acceptació.

Què passarà quan la ciutadania puga preguntar?
Els faran vostés enquestes de satisfacció o no ho faran?
Perquè no és el mateix donar informació, vomitar la informació, que eixa informació siga realment útil i estiga ben donada.
Per tant, això és una aportació que li faig per a la llei de transparència, que puga fer eixes preguntes de satisfacció a la ciutadania.

També parlen vostés molt de transparència internacional.
És cert, corrobore eixa xifra, no fa falta que ho corrobore perquè està en l'informe, un 93 sobre 100.
Però, mire, si ens n'anem.
.
.
, vaig a fer com vosté feia quan jo li treia eixes dades, vosté ho ha reconegut ací que nosaltres li tréiem les dades de Transparència Internacional i recorde que quan jo li deia que estàvem els penúltims o els antepenúltims de la llista, vostés se n'anava només a un parcial d'eixe informe i em deia que estàvem els tercers, els tercers quant a publicació de dades de La Generalitat.

Bé, mire, en indicadors d'urbanisme i obres públiques estem els penúltims; en els indicadors de la llei de transparència estatal, estem els antepenúltims; en relacions amb la societat estem els antepenúltims.
És que no cal conformar-se només en la puntuació, cal fer un bench marking amb la resta de comunitat autònomes.
I vostés poden tindre molt bona puntuació, però si ens comparem amb altres comunitats autònomes i estem dels penúltims, la veritat és que això no aporta, no diu molt de la seua gestió.

I, per acabar, no puc entendre com vostés es vanaglorien de poder ser el govern que acumule 33 sentències per la vulneració dels drets dels diputats i diputades.
Com poden vanagloriar-se dient que és un 0,083% de totes les interpel·lacions.
No es fa vergonya vanagloriar-se d'això?
No els fa vergonya…

El senyor president:

Pregue finalitze.

El senyor Ferri Fayos:

…ser un govern que pot arribar a acumular 33 sentències en contra, que ja n'han acumulat unes quantes?
Jo, si fóra de vostés, no me vanagloriaria.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Gràcies, senyor Ferri.

Senyora Martínez.

La senyora Martínez Ruiz:

Sí, senyor president.

Señor Ciscar, usted pide consenso ahora para la transparencia cuando faltan ocho meses para las elecciones.
Y yo le digo que el consenso no es un titular por mucho que lo diga usted.
El consenso tiene que trabajarse día a día.
El consenso es que usted me diga ahora día y hora para que el diputado Moreno acuda a las instalaciones de Radiotelevisión Valenciana donde está su archivo.

Consenso es que se me conteste a esto, a esto, señor Ciscar.
Es una petición que hice hace cuatro meses de una documentación muy sencilla, pedía el expediente administrativo que originó que por parte del Consell el 19 de julio de 2011 se prorrogara el contrato de la fórmula 1, por el cual, además, asumíamos la condición de avalista de Bancaja, sencillo, expediente administrativo.
Y su compañera, la portavoz, la señora Catalá, me contesta que en relación a mi pregunta parlamentaria, primero, no es una pregunta, es una petición de documentación, me contesta que Valmor es una empresa privada y que Circuito del Motor no tuvo participación en este proceso.

Esto es una tomadura de pelo.
Yo ni he preguntado por Valmor, ni he preguntado por Circuito del Motor.
Yo pedía el expediente administrativo que se tuvo que incoar o no, o no, para que el Consell, el 19 de julio de 2011, firmara ese contrato que tanto nos ha atado en la fórmula 1.

Así es que le digo, el consenso, vicepresidente Ciscar, es esto, que me lo den ahora mismo, igual que la fecha para ver archivos audiovisuales y otras tantas que no nos han contestado.

Miren, cuando un Consell está siendo investigado por la fiscalía por una presunta malversación, cuando la fiscalía ha prorrogado seis meses más la investigación, cuando la fiscalía ha dicho que hay indicios de la comisión de un delito, contestar esto no hace más que aumentar la sospecha de que ustedes han metido la pata hasta el fondo.
Y no lo digo yo y no lo dice la fiscalía, lo van diciendo ya por las esquinas sus propios diputados y sus propios altos cargos de La Generalitat.

Pero no pasa nada, comunicaremos esta circunstancia a la fiscalía y serán ellos los que se lo soliciten.
Y como el presidente Fabra está ahora, ahora -llega tarde otra vez- por colaborar por la justicia, pues entendemos que ya facilitarán esta información a los fiscales.

Miren, sí, me he leído su anteproyecto de ley, por eso le digo que es escaso, poco ambicioso y vergonzoso.
Concretamente la disposición adicional cuarta habla del régimen sancionador.
Y a ustedes se les ha ido ahí el subconsciente y dicen, empiezan diciendo, que se iniciará el expediente sancionador cuando se dé un incumplimiento reiterado en las obligaciones de publicidad activa.

Mire, o se incumple o no se incumple.
¿Reiterado qué significa?
¿Que ustedes tienen que incumplirlo reiteradamente dos veces, cinco, cien, quinientas?
¿Cuántas veces?
Cuando alguien bebido circula por la carretera y atropella a una persona incumple la ley y no espera a que un juez le diga, como el ejemplo que usted ha dicho, si es confidencial o no o si tiene que entregarlo o no.
Mire, ha incumplido y debe responder por ello, como el gobierno valenciano va a responder y responderá ante los tribunales.

Así es que le digo que, mire, que llegan tarde.
El presidente Fabra llega tarde con esto y con otras muchas cosas, con su colaboración a la justicia concretamente con el caso Valmor.

Lo que debería haber hecho el presidente Fabra es, cuando accedió a la presidencia, haber sido él quien hubiera denunciado el fraude y la estafa de la fórmula 1.
Debería él haber hecho públicos todos los contratos y todas las facturas de la fórmula 1.
Debería él haber plantado cara a Ecclestone y haber resuelto el contrato de la fórmula 1, como tantas y tantas veces pedíamos los socialistas.

Pero no, igual que no está optando ahora por la transparencia real, optó por encubrir esta estafa, optó por comprar Valmor, optó por asumir una deuda de más de 38 millones, optó por exonerar a los socios de Valmor de su responsabilidad y, en definitiva, optó por perjudicar a todos los valencianos y valencianas.

Así es que le digo, vicepresidente Ciscar, le digo lo siguiente: la fiscalía está investigando, probablemente los jueces le juzgarán a usted y a sus compañeros del Consell.
Pero lo que le digo es que los valencianos, los valencianos ya tienen su veredicto con la fórmula 1 y la compra de Valmor, y su veredicto no le quepa duda de que es de culpabilidad.

El senyor president:

Senyor Blanco.

El senyor Blanco Giner:

Senyor Ciscar, de vegades les paraules són molt reveladores i, encara que siga inconscientment, vosté ha donat una clau.
Diu que GVA Oberta és un portal en gestació.
Efectivament, i és un fetus el que vosté ens han ensenyat.
Caldria haver-se esperat a que poguera estar en disposició de tindre tal nom, perquè insistixc que és un repositori d'informació que ja estava.
Per a conéixer l'RLT, per a conéixer el ROF, no calia un portal presentat a bombo i platerets com si fóra un gran pas endavant en la transparència, per a això ja existia la pàgina web de la conselleria.

Que vostés en el portal GVA Oberta tinguen quatre apartats i un d'ells siga Open Data i cada volta que punxes el que t'aparega siga un missatge dient que està en construcció fins l'últim trimestre de 2014, és que no saben fins i tot llevar eixe apartat, que n'hi hagen tres, ja n'afegiran un quart!
Vull dir, no cal mostrar tant a les clares que és un fetus.
Jo crec que podien haver-ho fet molt millor, inclús tècnicament.
Però és que políticament, quan vostés presumeixen de transparència, el que tenen és la cara molt dura.

I quan vosté i els altres membres del seu Consell diuen una i altra vegada que són el Consell, el govern autonòmic, que més respostes dóna, de veres, és que és per a plorar, per a plorar!
En primer lloc, perquè vostés no tenen cap mèrit, perquè les preguntes les fem nosaltres i no el Grup Popular precisament, que n'ha fet una o ninguna en esta legislatura.
Eixes 39.
000 preguntes són del Grup d'Esquerra Unida, del Grup Socialista i del Grup Compromís, no seues.
I a eixes 39.
000 preguntes hem rebut respostes que li vaig a dir que en la major part dels casos no s'ajusten al que preguntàvem.

El que passa que, clar, no tenim els mitjans econòmics per anar als tribunals cada volta que vostés no responen al que preguntem.
I hem anat només en uns quants, concretament Esquerra Unida ha presentat 19 recursos contenciosos administratius en el TSJ.
I de moment s'han dictat 12 sentències i les 12 condemnatòries al Consell i favorables a les pretensions d'Esquerra Unida, condemnant en costes el Consell i, per tant, a tots els valencians.
Cent per cent d'èxit, cent per cent de fracàs per a vostés.

I que hàgem posat 19 recursos no vol dir que només en 19 ocasions vostés no ens han respost.
Mire, ací mateixa, fruit que abans hi havia una compareixença, tinc una resposta seua, tres respostes seues que incomplixen, les pot llegir.

Jo li demanava quant ha costat el viatge i l'estada d'Alberto Fabra i del seu seguici; «Indique el mitjà de transport utilitzat i els llocs on s'ha pernoctat.
» Açò el 23 de març, quan va acudir a Los Desayunos de Televisió Espanyola.
Després li preguntava el mateix, quant ha costat el viatge i l'estada d'Alberto Fabra i el seu seguici; quin mitjà de transport ha utilitzat i llocs on ha pernoctat, el 12 d'abril que va anar a La noche en 24.
Quant ha costat el viatge, quin mitjà de transport, quin llocs de pernoctació, 13 d'abril, La Sexta Noche.
I, per últim, quant ha costat el viatge i estada, mitjà de transport i llocs on ha pernoctat, en el mes de febrer en El Cascabel, 13 Televisió.
Són quatre preguntes que tinc ací de casualitat, perquè parlàvem d'això fa una estona en un pronunciament.

La seua resposta a eixes quatre i a altres hui, a una dotzena de preguntes, és este full i no diu mai quant ha costat el viatge i no diu mai quin mitjà de transport ha utilitzat i no diu mai on s'ha pernoctat.
Mai.
I ara vosté ve a dir-nos que quan s'aprove el projecte de llei que vostés tenen podrem conéixer el cost del viatge de tots els càrrecs de La Generalitat.
I jo dic, però, bé, però açò què és?
Ve ací a prometre que vosté donarà una informació que està negant a un diputat, que la sol·licita pel conducte reglamentari.

Jo ara podria anar al TSJ i presentar un recurs i el guanyaria, quatre recursos per quatre respostes que no han estat donades.
Però, clar, no tindria ni prou feina, ni prou diners el meu grup, perquè no serien quatre, serien quatre mil, serien quatre mil les ocasions en què haurien d'anar a la justícia per a fer valdre els nostres drets.

Així que no torne a utilitzar eixes estadístiques, perquè són estadístiques de filibustero.

Vostés demostren dia a dia que la transparència és incompatible amb la pràctica.
.
.

El senyor president:

Pregue finalitze.

El senyor Blanco Giner:

.
.
.
política del Consell del Partit Popular.

Fins i tot, vosté m'ha amenaçat públicament per penjar en Internet un contracte, pagat per tots els valencians, de la fórmula 1.

No sols és que no són transparents, sinó que a qui fa l'exercici de transparència que el PP no fa,.
.
.

El senyor president:

Senyor Blanco, acabe.

El senyor Blanco Giner:

.
.
.
l'amenacen amb emprendre accions legals.

El senyor president:

Acabe, per favor, senyor Blanco.

Gràcies.

Per a concloure, i també per temps limitat, té la paraula el senyor vicepresident.

El senyor conseller de Presidència i Agricultura, Pesca, Alimentació i Aigua:

Moltes gràcies, senyor president.

Miren, precisament perquè és la realitat, és un projecte que està en plena gestació, ho diem.
Diem, «bé, doncs, espere's vosté que estiga complet i, aleshores, el pengen.
» Doncs, no seria una bona solució perquè el fet que un projecte vaja en marxa mos permet -com he dit en la meua primera intervenció- determinar quines coses són millorables i on n'hi han algunes qüestions de coordinació que també s'han de millorar.

S'ha dit també aquí per què s'ha tardat tant.
Doncs, és molt senzill, és que faltava una llei estatal, la llei de transparència estatal, que es va aprovar en desembre de 2013, no es va aprovar en 2012 o en 2011, en desembre de 2013.
Sense eixa llei estatal, molt difícilment s'havera pogut fer una llei autonòmica en condicions.
Mentres no sàpies què obliga l'estat no pots.
.
.
, és aixina, no pots fer una bona llei.
I qui ho faça d'una altra manera no estaria fent la millor llei.

Reglament de funcionament.
Doncs, està treballant-se i, només siga possible, estarà en marxa.

I també es plantejava ací un tema de participació de la ciutadania.
Després, ¿què passa si no es posa una informació que la ciutadania demana?
¿Com podem saber què és el que interessa a la ciutadania?
Doncs, mire, mosatros hem començat -sense tindre obligació legal- esta llei, posar-la a informació pública en un període molt ample perquè els ciutadans facen les seues peticions i eixes peticions, com hem dit altres vegades, anem a ser molt receptius, molt receptius en elles.
I si ahí n'hi han suggerències o vostés fan suggerències de com queda la situació, la garantia jurídica del ciutadà que demana certa informació.
Doncs, bé, nosaltres estem dispostos perquè en eixe moment, quan mos reunim, vostés ho traslladen i mosatros ho estudiem i busquem alguna fórmula.

Miren, a mi em dóna la impressió que denote certa por per la seua part, per la seua part.
.
.
, sí, sí, a la normativa.
A banda que abans em pensava que s'havien mirat tots la llei, ara, en la seua segona intervenció, senyora Martínez, jo crec que vosté la llei no se l'ha mirada, perquè ha parlat ací.
.
.
Diu: «És un projecte poc ambiciós perquè el procediment sancionador.
.
.
».
No, mire, el procediment sancionador està molt ben descrit en la llei.
Hi ha una remissió al procediment sancionador estatal, i això vol dir que totes les infraccions i totes les sancions i el procediment sancionador que està en la llei estatal serà obligatori, serà obligatori quan esta llei s'aprove, per al que té a vore en informació per part de la Generalitat valenciana.

Però si vostés pensen, si vostés pensen -jo és que crec que ja més facilitat no puc donar- que hem de tindre i d'incloure en la llei el nostre propi sistema d'infraccions i sancionador, vostés porten la proposta, que volem arribar a un acord, (se sent una veu que diu: «Muy bien.
»), volem arribar a consensos.
(Veus)

Mos creguem la transparència.
I per això, quan la ONG Transparència.
.
.

El senyor president:

Per favor, senyories.

El senyor conseller de Presidència i Agricultura, Pesca, Alimentació i Aigua:

.
.
.
Internacional diu (veus) .
.
.

El senyor president:

Senyories, per favor.

El senyor conseller de Presidència i Agricultura, Pesca, Alimentació i Aigua:

.
.
.
diu que la qualificació de la Comunitat Valenciana en el seu últim estudi és excel·lent és perquè és excel·lent.
¿O és que vostés tampoc creuen el que diu ONG Transparència Internacional?
(Veus)

El senyor president:

Senyories, per favor, respecten la intervenció.
(Veus)

Per favor, senyor.
.
.

El senyor conseller de Presidència i Agricultura, Pesca, Alimentació i Aigua:

Aleshores, parlava, (veus; se sent un timbre) .
.
.

El senyor president:

Per favor, respecten la intervenció.
(Veus)

El senyor conseller de Presidència i Agricultura, Pesca, Alimentació i Aigua:

.
.
.
parlava, parlava, senyor Ferri, de matèries de (veus) .
.
.
per favor,.
.
.

El senyor president:

Per favor.

El senyor conseller de Presidència i Agricultura, Pesca, Alimentació i Aigua:

.
.
.
parlava de.
.
.
, en temes de territori, infraestructures i altres, que la puntuació no sé si som els últims o els penúltims.
Jo la dada que tinc és que en ordenació del territori i urbanisme la puntuació que tenim és sis sobre set, sis sobre set.
Eixa és la puntuació que tenim.
Puc estar enganyat.
Ho revisaré per si de cas.

I després, de guanyar o perdre ja en parlarem en el seu moment, ja en parlarem en el seu moment.
(Veus) Que açò canvia, senyories, canvia.
(Veus)

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor vicepresident.

Senyories, ja s'ha vist l'ordre del dia previst.
Per tant, agraïm la presència i la informació del senyor vicepresident, la col·laboració de totes les seues senyories, dels servicis jurídics i de la majordomia de la cambra.

S'alça la sessió.

(S'alça la reunió a les 13 hores i 3 minuts)