Just%C3%ADcia%2020240911HTML.html





Comissió de Justícia, Governació i Administració Local realitzada el dia 11 de setembre de 2024.
Comença la reunió a les 10 hores i 31 minuts.
Presideix el diputat senyor José María Llanos Pitarch.
Reunió número 9.

El senyor president:

Bien, pues, buenos días a todos y a parte de los que nos hemos visto en la Diputación Permanente, pues bienvenidos a este nuevo curso político que hoy comenzamos con la comparecencia del señor secretario autonómico, Cayetano García, de Presidencia, a petición propia y también acumulada a las peticiones de los grupos parlamentarios, Compromís y PSPV-Partido Socialista, para, bueno pues, trasladarnos, antes de que empiece toda la tramitación de enmiendas y de participación ciudadana, las cuestiones relativas al decreto ley sobre simplificación administrativa, el que todos conocemos del Decreto ley 7/2024, de 9 de julio, del Consell.

Le damos la bienvenida al señor secretario, muchas gracias por acompañarnos, bienvenida a su casa y, en primer lugar, antes de darle la palabra por tiempo ilimitado en su primera intervención, pasaremos lista.

Señor secretario, cuando quiera.

(El senyor secretari passa llista per tal de comprovar si hi ha quòrum)

El senyor president:

Muchas gracias, señor secretario.

Y bueno, efectivamente, el primer punto del orden del día, Lectura y aprobación, si procede, del acta de la reunión anterior.
¿Alguna consideración por parte de los portavoces?
¿La damos por aprobada?
Señor letrado, se aprueba el acta de la comisión anterior.

Compareixença del secretari autonòmic de Presidència, senyor Cayetano García Martínez, per a informar sobre el Decret llei 7/2024, de 9 de juliol, del Consell, de simplificació administrativa de la Generalitat, sol·licitada a petició pròpia (RE número 23.
979), a la qual s'acumula la sol·licitada pel Grup Parlamentari Compromís per a informar sobre el Decret llei 7/2024, de 9 de juliol, del Consell, de simplificació administrativa de la Generalitat (RE número 23.
997) i a la qual s'acumula la sol·licitada pel Grup Parlamentari Socialista per a informar, explicar i retre compte del Decret 7/2024, de 9 de juliol, del Consell, de simplificació administrativa de la Generalitat (RE número 24.
415)

El senyor president:

Ahora sí, como segundo punto del orden del día, la comparecencia del señor secretario autonómico de Presidencia, don Cayetano García, a petición propia y acumulada a las solicitudes del Grupo Parlamentario Compromís y del grupo Socialista.

Tiene usted la palabra sin límite de tiempo en esta intervención.

Gracias.

El senyor secretari autonòmic de Presidència:

Bueno, muchas gracias, presidente.

En primer lloc, volia, bé doncs, donar les gràcies a la institució.
En primer lloc, per haver convocat esta compareixença tan prompte, perquè me consta que és una de les qüestions que se va a dirimir.
I, en segon lloc, vull donar les gràcies tant al Grup del Partit Popular, com a grup de Vox, com a la resta de grups polítics, tant del Partit Socialista com Compromís, que varen demanar la meua compareixença, que hagen tingut a bé acumular-la en una única compareixença per a així poder explicar-mos.

La primera intervenció, que és sense límit de temps, no porte idea jo de fer-la massa llarga, perquè jo pense que ací lo important és el diàleg, és vore quines són les inquietuds que teniu els grups polítics i, per tant, un poc com intentar aplegar a punts d'acord, que jo pense que és lo important.

He vingut hui ací a explicar este projecte de decret llei, que com sabeu és molt llarg, és un decret llei que el que digam és la part normativa pura del decret llei, és prou rellevant a nivell no sols de la Comunitat Valenciana, sinó també d'Espanya.
I lo que són la part de les modificacions normatives que fan que siga un decret òmnibus, doncs, també és molt extens i jo pense que ahí és on segur podrem parlar entre tots i que tots els grups polítics tingau clar que la disposició total a la cooperació, a explicar qualsevol cosa, i de veres que si hi ha alguna cosa que no explique bé torneu-me a preguntar, perquè estaré ací per a intentar ajudar i segur que aplegarem a bon port.

Jo ara només en la primera intervenció, si vos pareix bé, el que volia és explicar un poquet com està conformada esta llei, quins són els punts més rellevants del que hem treballat i, com vos he dit, després ja, si voleu, arrel de les vostres intervencions, mirem de comentar alguns punts més concretes.

Bé doncs, el pla Simplifica, com bé sabeu, va ser un compromís electoral del president de la Generalitat Valenciana, no me'n recorde si fou per allà pel febrer o pel març de l'any 2023, es va anunciar este pla, i este pla el que volia únicament no era res més que solucionar un poquet o alleugerar un poquet el que són les càrregues de la de l'administració i que tots sabem que és un poquet complicat.

Qui no han anat alguna vegada a l'ajuntament, qui no ha anat alguna vegada a la Generalitat Valenciana o a qualsevol administració, i ha tingut problemes a l'hora de presentar un paper, «torne vosté demà», «doncs no trobem el seu formulari», etcètera, etcètera.

I una de les qüestions que se volia, que volíem treballar, era la possibilitat de fer-ho tot més transparent, molt més clar i que aplegara a tot el món i a tota la gent.
Primer, perquè tenim un mandat legal des de l'any 2015, la Llei 39/2015, que va aprovar el govern de l'estat que mos obligava a tindre una administració interoperada intercomunicada.
Eixa obligació encara no s'havia complit el tot, perquè… Bé, jo vinc de l'administració local i hi ha moltes vegades que se perden els papers entre els ajuntaments i les conselleries o la Generalitat, o l'administració de l'estat, o inclús entre ajuntaments, i venia un poquet a aclarir i, sobretot, a intentar dibuixar un camí que siga més fàcil per a la comunicació.

Per això, quan vàrem començar a treballar en la redacció d'este pla Simplifica, que ha tingut, diguem, la primera actuació desenvolupada en el que és el Decret llei de simplificació administrativa, el que buscàvem era orientar-lo cap a, digam, les tres potes o el que consideràvem que era les tres línies fonamentals d'actuació.

Per una part, el que era la ciutadania.
Per una altra banda, el que era la pròpia administració, i, per últim, també, que afectara a les empreses i als emprenedors i als autònoms.

Si voleu vaig a explicar un poquet, què consistix per a cadascuna de les potes que he comentat, perquè jo crec que és molt important que tingam eixa visió transversal del que és el pla mateix.

En primer lloc, per a les persones, una de les primeres mesures que vàrem adoptar va ser augmentar la transparència en la comunicació i en les relacions amb la administració mateixa.
Tots sabem que, a dia de hui, se poden fer molts tràmits per internet.
Tots sabem que, a dia de hui, podem anar a qualsevol administració a entregar qualsevol paper, però, com he dit abans, tots sabem també que n'hi ha moltes vegades que anem a presentar un paper i sempre mos falta un formulari, sempre mos falta alguna qüestió… Per tant, lo primer que vàrem dir és: anem a fer un únic portal, una única carpeta Ciutadana, que a dia de hui hi ha un tramitador mig desenvolupat, que és el portal de la Generalitat Valenciana, perquè és l'obligació, però no recull tota la informació que té l'administració dels ciutadans.
És a dir, todos alguna vez hemos ido a hacer un trámite, hemos presentado el DNI y lo hemos tenido que presentar tres veces, siendo que va a la misma administración.

Doncs, igual ahí, el que tenia molt de sentit és que si jo ja he presentat un document una vegada a administració que, de manera àgil i que estiguera visible en tot moment, poguérem accedir sense cap tipus de problema.

A l'hora d'establir d'esta comunicació, hi ha un portal de ciutadà que funciona molt bé, que és el del Ministeri d'Hisenda, del govern, i eixe portal ciutadà la veritat és que funciona molt bé i vàrem establir comunicacions amb el govern per tal d'adherir-mos i que compartiren el que és lo que se llama el código fuente.
Yo, me permitiréis que de esto sepa poco, el director general, que és Francisco Ortega, que es ingeniero de telecomunicaciones, al que desde aquí quiero agradecerle el trabajo que ha desempeñado, pues conoce mucho más de aplicaciones, del código fuente, de cómo se instrumenta… I la veritat és que el ministeri mos va dir que ells no tenien eixe tipus de col·laboració, que no mos volien donar el codi, que desenvoluparem el nostre propi portal…, no és el millor que se podia haver fet, perquè ja vos he dit, que és una cosa que si funciona i és públic, doncs, anem a compartir-ho entre tots.
Però bé, la intenció que tenia era eixa, i, per tant, el que vàrem dir és, bé, doncs començarem nosaltres a desenvolupar-lo copiant el del ministeri, perquè si funciona doncs intentarem fer el mateix, perquè si va bé…, doncs quan una cosa va bé cal copiar-la.
Llavors, com vos dic, ahí tindrem tota la informació, tota la documentació perquè els Ciutadans tingam més transparència.

Clar, quan estàvem redactant aquesta proposta, vàrem estar mirant també altres autonomies i ens vàrem adonar que no tot podia ser digital, perquè hi ha una part molt important de la ciutadania que o no vol, perquè no li dona la gana, i és totalment respectable, o no té accés a eixa digitalització.
De fet, a la presentació del pla Simplifica, que es va fer el passat maig allà al Palau de les Comunicacions, vull aclarir que va vindre el impulsor de la plataforma Soy Mayor pero no Idiota perquè dedicàvem un capítol expressament a tota eixa gent que, digam, lluitem o hem de lluitar contra la bretxa digital.

I de quina manera vàrem plantejar com treballar?
Doncs bé, lo que anàvem a fer és…, o lo que anem a fer, perquè està regulat ja en este decret llei, és que sobretot açò, com bé sabeu passa als municipis més xicotets, els que tenen més…, una població que està molt més envellida, doncs ahí els funcionaris que estan en els ajuntaments a peu del canó van a poder fer qualsevol tràmit identificant-se com si foren els interessats mateixos.
Per tant, la gent firmant una autorització, evidentment, cap al funcionari, va a poder fer el mateix que si fóra una persona, digam, amb uns coneixements tecnològics més avançats.

Aixina és que…, què fem?
Lluitem per primera vegada en la lluita digital, en la bretxa digital, quan se fa un tema de simplificació administrativa, que a la resta d'Espanya no s'havia contemplat.
I, d'altra banda, pense que també millorem les competències i les capacitacions de les persones que treballen als municipis i, per tant, fem que siguen molt més participatives i, digam, millor treballadores.

Què fem per a d'això?
Doncs, establim línies de comunicació, línies de cooperació amb els ajuntaments i garantim eixa formació que van a tindre els ajuntaments o les persones que treballen als ajuntaments per a fer esta qüestió.

Fonamentalment, quan parlem dels ciutadans, estem parlant d'estes funcions: més transparència, més claredat, més simplificació perquè tenen tots els documents junts i, també, lluita contra la bretxa digital.

A més a més, treballem en una cosa que se va instaurar durant la pandèmia i que després a l'any 2022 se va deixar de fer, i que és una cosa que també podria estar bé, que és llevar la presencialitat en els tràmits i que se puga fer també mitjançant videoconferència o qualsevol altre tipus de comunicació.

És molt important que establim el que són els fonaments digam, d'acreditació i autenticació de les persones.
Per tant, anem a treballar en la mateixa manera que es va fer durant els anys 2020 i 2021 en la Istec, que va a garantir la identitat de la persona que està darrere de la pantalla i, per tant, jo crec que també anem a alleugerar molt, perquè n'hi ha moltes consultes que se fan en l'administració que, a dia de hui, demanem cita prèvia o no demanem i simplement anem allí al mostrador i col·lapsem un poquet el que és la l'administració i, d'esta manera, pot ser molt més àgil.

Una segona pota, que era la que vàrem dedicar a la pròpia administració, doncs bé, l'administració de la Generalitat Valenciana, com totes, no està exempta de coses a millorar.
L'últim decret de simplificació administrativa que se va adoptar va a ser l'any 2015 i per tant jo honestament pense que hem perdut una oportunitat molt bona, no només per a comprar ordinadors o per a fer un entorn més digital, sinó per a canviar els procediments del que hem de canviar, no?
Vull dir, al nostre parer, al de la direcció general i al d'esta secretaria autonòmica, quan pensem en digitalitzar l'administració només pensem en comprar ordinadors, comprar una pantalla de televisió més gran per a fer les presentacions, etcètera, etcètera…, però no enfrontem el que és analitzar els procediments administratius i, una vegada eixos procediments administratius estan analitzats, vore no substituir el paper per un document en PDF, sinó si se pot fer llevar eixe tràmit.
L'exemple que sempre fiquem potser quan una persona sol·licita una ajuda del que siga, i nosaltres el que diguem és: vosté ha d'acreditar-me que està al corrent del pagament de l'IRPF, al corrent del pagament de la seguretat social, i per això, a dies de hui, eixa persona ha d'anar al portal o a les oficines de l'IRPF d'Hacienda, treure's un certificat i ajuntar-lo al procediment.
Doncs, eixe paper se pot eliminar perfectament en una consulta interadministrativa, i ja hem eliminat un procediment.

Clar, això requerix molt d'esforç, requerix analitzar i auditar molt bé tots els procediments, i és per això que fa poquet més d'un mes vàrem començar un procediment de licitació d'auditoria de procediments des de Presidència de la Generalitat, que està valorat en quasi nou-cents mil euros, i lo que se va fer és auditar procediments administratius que sabem que estan…, (tus) perdó, que sabem que estan malament, o que detectem que estan malament, per a eliminar-lo.

Clar, quan u va a mirar els procediments administratius i vol eliminar qüestions, el primer que ha de mirar és amb qui gestione els expedients o com emmagatzeme jo els meus documents.
I, clar, és un poc sorprenent, perquè, a dia de hui, la Generalitat no té un gestor d'expedients únic, és a dir, la Conselleria d'Hisenda tramita les factures d'una manera, la Conselleria de Medi Ambient fa al procediment de contractació d'una altra, moltes de les coses estan en paper…

Jo sempre conte el mateix, una de les primeres vegades que vaig…, al poquet entrar, a l'agost, me van demanar que consultara un expedient, vaig demanar, per favor, l'expedient i el que em varen baixar varen ser dos carpetes així amb uns sobres de Radiotelevisió Espanyola que no tenien ni i resolució d'inici, ni informe de l'advocacia, ni l'informe intervenció, vull dir, no està estandarditzat.
Quan l'article, no sé si és l'article 31 o 32 de la Llei de procediment administratiu diu expressament què és expedient i què no és expedient.
Per tant, ha d'estar tot molt indexat.
És l'avantatge que té el dret administratiu, és molt avorrit, i probablement a la gent de fora el que estem contant ací no li importe diga'm amb profunditat.
Però els qui ens dediquem a açò, el dret administratiu és sota, caballo y rey, es que está estructurado, esto es una cosa y esto no lo es.
I ens va cridar l'atenció que això no estiguera estandarditzat i estiguera indexat.

Vull dir a dia de hui les conselleries entre elles parlaven amb registre d'entrada i d'eixida.
Vull dir, jo volia enviar un paper de Presidència de la Generalitat a la Conselleria d'Hisenda i he de tindre un registre interadministratiu.
És a dir, per al mateix document tenim tres números de registre.
Això, ja no només com administració que pot liar o que pot fer perdre papers o no trobar-los, és que quan una persona agarra el seu expedient i veja que per anar de Gregorio Gea, 26, que estan les oficines del Prop, que estan tots junts, per a anar d'un pis a l'altre ha d'anar per un registre d'entrada i d'eixida, la gent va dir ostis, què estem fent si és la mateixa administració?
I, clar, això és una cosa que mos va cridar molt l'atenció.

Vam començar a treballar en esta línia, en la iniciació i gestió d'expedients per a la pròpia administració, perquè també eixe gestor d'expedients, que ací està reflectit en este decret llei, mos va millorar la comunicació.
És a dir, quan una persona es connecta en el seu portal si ha demanat una subvenció de medi ambient, si s'està tramitant una llicència d'obra en l'ajuntament de no sé quin, podrà veure en quin moment i on està el seu expedient.

Clar, això, que pareix una cosa molt novedosa, és una cosa que és un poquet anòmala per l'any 2024.
Jo no sé la gent que tinga una empresa, la gent que treballa en qualsevol empresa, encara que siga una pime utilitza ContaPlus i en ContaPlus tenemos registradas todas las facturas y sabemos cómo van.
I el que treballa en una empresa més gran, treballarà amb SAP o treballarà amb el sistema de comptabilitat o de gestió que siga i tenen la traçabilitat de les seus papers i els seus documents.
Ací no es pot.
És que hi ha moltes vegades que demanes un expedient, te baixen o te donen el document que siga i als tres dies apareix un altre paper que estava no sé on.
Perquè, clar, si cada conselleria té un registre d'entrada i d'eixida és un poquet anòmal.

Per tant, el que fem com a administració va a ser autoexigir-mos i ficar-mos un gestor d'expedients.
I mirar a vore sempre en la taula de qui estarà l'expedient, perquè açò ens dóna i ens engarza en el que és la pota, diem, de les empreses.
Al final, les empreses el que busquen és seguretat jurídica i ací no hem de fer-nos trampes al solitari.
La mejor política social que hay es que haya empleo, que haya trabajo, que haya riqueza y que esa riqueza se redistribuya.
No hay otra política social.
Y para eso tenemos que garantizar que las empresas tienen una seguridad jurídica a la hora de invertir y a la hora de imponerse en la Comunidad Valenciana.

Per tant, el primer que anava a fer amb les empreses és el canal d'empresa, que va estar ja poquet a poquet en una versió beta per a traure.
Què anem a fer amb el canal d'empresa?
Doncs, que totes les empreses tinguen centralitzats en un únic portal tota la documentació i tots els seus expedients en la tramitació, és a dir que puguen vore si fa falta un informe de Medi Ambient, si fa falta un informe d'Indústria, si ara falta la Direcció General d'Urbanisme, que puguen vore tot, tot, tot, tot en un lineal, en un hito temporal.

Què perseguim així?
Més transparència, més comunicació per a d'elles.
És que quan una empresa vol instaurar-se a la Comunitat Valenciana i demana un préstec, si tardem dos anys o dos anys i mig, o tres, en donar una autorització, això té un cost; és que el dinero, pedir un préstamo cuesta.
Jo sempre fique el mateix exemple.
L'anterior govern quan parlaven d'un cas d'èxit i ficava els mateixos com a cas d'èxit de tramitació, sempre parlaven de l'ampliació d'una part d'una planta de ceràmica de Castelló, la ampliación de uno los hornos de termogeneración, no sé cómo se llama, y hablaban de un caso de éxito que habían tardado dos años y medio en tramitar la autorización.
És a dir, hi havia una empresa que estava allí, que portava 12 o 15 anys sense cap tipus d'informe en contra, expedient, sanció, res, i tardaven dos anys i mig perquè pogueren ampliar.

Clar, imagineu-vos a una persona que se'n vol anar de vacances en l'any 2027 i li diem que mos pague ara les vacances i que ja, en el 2027, vorem a vore si es pot anar o no.
Doncs, probablement, eixa persona diu: jo he de pagar ara les vacances de l'any 2027?
Jo he de fer una inversió ara que me la van autoritzar a l'any 2027?
Doncs, això té un cost.
I lo que perseguim és: hem de controlar, hem de reforçar i hem d'inspeccionar.
Per això, també este decret fa que tinguem les sancions més altes de tota Espanya, arribant fins al milió d'euros, és a dir, el que la haga, la va a pagar.
I damunt amb este decret fem que totes les persones que venien autoritzant amb caràcter previ passen a controlar en posterior.
És a dir, anem a invertir la càrrega de la prova, com bé diu el president.

Ací a la Comunitat Valenciana el que la fa, la paga, però no tot el món la fa, són els qui menys.
La gent per norma habitual no mentix.
El qui vol demanar una llicència per reformar-se el bany, se vol reformar el bany, no vol construir-se un edifici de set plantes.
Per tant, segur que hi ha gent que mentisca, segur, cent per cent.
I per això diem més inspecció, més control, més sancions, les més altes d'Espanya.
Ací qui vulga vindre a fer-la, va tindre una administració contra ell, però la gent que de bona fe vol començar un negoci, vol tramitar qualsevol situació, no hem d'anar contra elles persé, que és el que moltes vegades estava passant.

Ara mateix, quan estaven tramitant una subvenció de qualsevol tipus, fique per exemple, les ajudes a autònoms, sabeu quants papers demanem que ja tenim?
17.
I damunt a gent que repeteix la convocatòria, perquè hi ha gent que es pot presentar cada any, hi ha convocatòria que són bianuals i que s'ha de presentat la documentació cada sis mesos cada any, 17 papers.
El DNI, el certificat d'estar al corrent de la Seguretat Social, el certificat d'hisenda, el certificat d'empadronament, els tres.
Tots els ajuntaments de la Comunitat Valenciana tenen el padró digital, tots.
Hem de demanar-li a la persona que vaja a l'ajuntament o què se claven en el portal de l'ajuntament a traure's el paper del certificat d'empadronament que va presentar fa tres mesos?
És que jo sempre fique el mateix exemple.
Jo vaig tindre la sort d'aprovar dos oposicions en el Ministeri d'Hisenda i les vaig aprovar, perquè els exàmens coincidiren, amb cinc dies de diferència.
I vaig haver d'enviar la mateixa documentació a la mateixa taula, a la subdirecció general de comunitats autònomes, la mateixa, el DNI, el certificat del títol universitari i la declaració responsable com que complíem els requisits.
Això no té sentit.
Això ja no és una cosa que siga el Partit Popular, el govern de la Generalitat, Vox, PSOE, Compromís o el partit que siga.
Això és una cosa que és ficar-li sentit comú a una cosa que no ho té.

I, per tant, treballem en eixa línia, en què la gent no haja de fer este doble esforç, perquè per a la gent és un cost.
Jo sempre dic lo mateix, la gent s'ha de demanar un dia lliure en el treball per a fer tràmits a l'ajuntament o a la Generalitat.
I eixe dia de treball que s'ha de demanar és un dia que té menys per anar-se'n en agost a la platja o a la muntanya o on vulga anar-se.

Per tant, tot lo que puguem fer que solucione o que alleugere la vida de la gent en estos aspectes, repetisc, sense deixar de controlar.
És que jo vull que quede molt clar.
És que tornem a dir lo mateix.
Les sancions més altes d'Espanya, més control.
És que en el decret llei mateix assignem ja persones a controlar, abans inclús que entre en vigor res, ja estan reassignat persones a controlar més.
Jo crec que és una cosa molt important entendre que la càrrega de la prova s'ha d'invertir i que no tot el món és presumpte culpable, que la gent és presumpte innocent i el que la fa que la pague.

També una de les coses que a mi m'agrada molt destacar i probablement ve de la part meua que vos he contat de l'administració local, és el tema de la col·laboració que fem amb els ajuntaments.
Els ajuntaments que vulguen es van a poder adherir sense cap cost a la nostra plataforma.
A dia de hui la veritat és que els 542 municipis de la Comunitat Valenciana, els gestors d'expedients que més utilitzen són dos, dos gestors d'expedients cobrixes 80 o 85Â % de tot lo que són els ajuntaments.
Això per a nosaltres és una cosa una cosa molt positiva, perquè vol dir que adaptant la plataforma només a dos proveïdors de sistemes, automàticament tots els ajuntaments que vulguen es van a incorporar, el 80 o 85Â %, els ajuntaments més grans tenen les seues particularitats, perquè també tenen els seus propis departaments per a gestionar i per a desenvolupar ferramentes.

Però, vaja, jo estava Castelló, a Castelló, el 95Â % es gestiona, no hi ha altra cosa, i en Alacant és lo mateix i en la província de València, com se compatibilitza amb Sedipualba, vull dir, que adaptant-nos a la gestió amb Sedipualba anem a poder entrar en quasi tots els ajuntaments que vulguen.
Açò és important.

Hi havia dos maneres de fer açò.
Podíem anar als ajuntaments per la via de la imposició i podíem dir-los, com alguna vegada s'ha fet: està vostè obligat a tramitar-ho així i sinó no té res a fer, o per la via de la promoció.
I este govern va optar per la via de la promoció, va a donar la facilitat a tots els ajuntaments que vulguen incorporar-se.
I anem a donar-los tant la formació als seus treballadors com la facilitat de fer-ho sense cap tipus de problema.

Esta col·laboració jo crec que és molt important i des d'ací vull que cadascú, a mi me té igual que en l'Ajuntament de València governe el PP, en el de Mislata governe el PSOE o en el de Pego governe Compromís, me té igual, o en el de Nàquera governe de Vox.
Jo el que vull és que, des d'un punt de vista administratiu, tots els ajuntaments d'esta Comunitat Valenciana s'incorporen a este sistema, perquè jo crec que per als seus veïns és bo ,que els seus veïns que en el mateix lloc tinguen la llicència del gual municipal o que tinguen la llicència d'obres o que tinguen el carnet de família nombrosa, no crec que n'hi haja ningú que es puga oposar açò.

I, per tant, jo demane des d'ací que fem tots l'esforç per a què els ajuntaments, el que és la part de comunicació, d'interoperabilitat i de trobar en la Generalitat un únic portal, es puguen adherir.

En la línia està que fem de treballar i dinamitzar hi ha una altra de les figures que ahir el president va anunciar, que dintre d'eixe oficina d'inversions hem creat la figura del que es dius els PIA o los Proyectos de Interés Autonómico.

Estos proyectos de interés autonómico que regula esta ley, bueno este decreto ley, aunque ahora ya se tramitará como ley y acabará siendo una ley, lo que es importante que entendamos es que son proyectos que tendrán una serie de requisitos muy concretos y que su tramitación gozará de despacho preferente y sobre todo se centralizará con la idea de dinamizar y activar.
No van a ser solo inversiones gigantes, habrá inversiones también medianas y pequeñas que se puedan considerar estratégicas y que, por lo tanto, su implantación sea prioritaria.

Como bien dijo ayer el presidente, esto se va a tramitar desde Presidencia, lo dirigirá él mismo y estará también el director general de Proyectos Estratégicos, Pepe Díez, que desde aquí le mando mis condolencias, porque va a tener muchísimo trabajo con esto de los proyectos de interés autonómico, pero yo creo que podrá salir adelante.

De igual manera, també és important dir que en la línia de lo que es venia treballant i que és una qüestió que ha funcionat, com és la col·laboració publicoprivada en el tema de las OCA, de los Organismos de Certificación Acreditada, i en el tema de las ENCU, de las Entidades de Acreditación Urbanística.
Establim unes línies de col·laboració també amb el que són els col·legis professional i les cambres de comerç.
Que vull aprofitar per a recordar que les cambres de comerç, dintre de la pròpia llei autonòmica que tenen en l'article, no sé si el 15, reconeix la possibilitat i la capacitat de fer com a entitats de dret públic i de col·laboració, creem la figura del que es diu la declaración responsable visada o el régimen de certificación visado.

Amb això que perseguim?
Doncs perseguim una cosa molt senzilla.
A dies d'ara, quan un presenta qualsevol expedient, bé siga un particular, bé siga una empresa, moltes vegades falta alguna cosa a presentar, una persona no té per què saber-lo tot o una empresa no té per què saber-lo tot.
I presenta molts papers que a la millor falta algun o algun no està complimentat com correspon.

Això amb caràcter general sempre dona pas a un període de subsanació de deu dies, que si és un procediment d'urgència són cinc dies.
I ara el que anem a fer amb estes entitats és que puguen acreditar-se ficant un segell en l'expedient, elles ja hauran comprovat amb caràcter previ que la documentació està completa, lo que no vol dir és que tinga dret una persona, no vol dir que al final la resolució siga favorable o no, però que almenys la documentació està completa.

Amb això què aconseguim?
Aconseguim ja d'entrada que 10 dies hàbils, que tot el món sap que són 15 dies naturals, ens ho lleven dels procediments.
En aquells procediments en què s'habilite esta figura mos llevem 15 dies, en un pas que s'ha demostrat que funciona en altres casos.

A dies de hui tots els esdeveniments públics, tots els espectacles, se fan en una OCA i ningú se qüestiona res, és una qüestió que funciona, que lo mateix, a estes entitats, què fem?
Ficar-los obligacions.
Quines obligacions?
Les mateixes que a una OCA: responsabilitat civil que cobrisca els danys, relació detallada de les persones que tinguen una titulació bàsica, és a dir, doncs si és una qüestió d'enginyeria, haurà de ser un enginyer qui ho acredite, si és una qüestió de medicina, haurà de ser una metgessa qui ho acredite; és a dir, que tinguen la titulació vinculada, responsabilitat civil per a cobrir qualsevol tipus d'incidència, però sobretot, dinamitzar i solucionar.

Altra de les qüestions al meu paréixer més rellevants de lo que és, digam, el text normatiu, és la definición del silencio positivo por defecto.
¿Esto qué quiera decir?
Bueno pues quiere decir que ya el artículo 24 de la Ley 39/2015 establece los supuestos en los que el silencio administrativo es positivo por defecto y aquellos en los que es negativo, que, para no aburrir, pues bueno, el derecho de petición de la Constitución, aquellos que atenten contra el medio ambiente, que concedan derechos sobre el dominio público, etcètera, etcètera.
Para no aburrir.

Clar, ahí, lo que diu la Llei 39/2015 és: bé tu en la resta fes lo que vullgues, en els que són de la teua competència… Lo que és de l'estat, és de l'estat, però en la resta fes fet tu lo que vullgues.
I ahí nosaltres lo que anem a dir és que sempre que no atempte o sempre que no vaja en contra d'un precepte bàsic de l'estat o que la normativa sectorial dictamine lo contrari, el silenci va a ser positiu Per què?
Perquè si una persona té dret a exercir un dret, valga la redundància, no anem a ser nosaltres, no va ser la Generalitat qui limite l'exercici d'eixe dret.
És a dir, si se preveu la figura del silenci administratiu, no només en la Llei 39/2015, açò ve d'una directiva europea, si se preveu esta figura, hem de reforçar-la, hem de, digam, garantir-la, perquè a dies de hui passaven en coses tan anòmales com que u presentava una declaració responsable que complia els requisits, d'acord?
, per a una subvenció, i havien de resoldre favorable la subvenció.
Anem a vore, si ja tinc una declaració responsable que complisc els requisits y la ley 18/2003, de subvenciones, me reconoce cuando hay una declaración responsable no hay que pedir documentos, ¿por qué yo, administración, le vuelvo a pedir el documento?
Si lo que estem fent únicament es complir lo que marca la llei, complir lo que marca l'estat.

Ara, jo sóc molt pesat, ho torne a dir: amb les majors sancions d'Espanya, que s'apliquen també a esta gent.
És a dir, aquella persona que deliberadament mentisca, tot el món se pot equivocar, tot el món pot plenar una instància mal, però aquella persona que deliberadament mentisca, va a tindre les majors sancions d'Espanya.

Jo crec que no me deixe res més d'esta part de lo que és el gros de la llei.
Per, per tant, si voleu, ara ja quede…, m'imagine que anireu a lo que són els articles que es modifica en base a annexos, que és lo que té més molla, i ací veem lo que més vos preocupa, lo que més puc intentar solucionar i sempre dic lo mateix: jo, la retranca esta parlamentària, no sé molt bé com funciona, si algo no explique bé, torneu-me a preguntar i intentaré explicar-ho millor, val?

Bé, moltíssimes gràcies a tots i estic a la seua disposició.

El senyor president:

Muchas gracias, señor secretario autonómico.

Yo, cuando hablaba de las OCA, creía que estava otra vez en la facultad, la oferta de curso académico, pero no, eran otras OCA.

Bien, gracias por su intervención.

Ahora, de menor a mayor, los grupos parlamentarios.
(Veus)

Pues entonces los grupos que han solicitado también esta comparecencia, en primer lugar, por seis minutos tiene la palabra… Tiene la palabra, por seis minutos, su señoría, el señor Pla.

Cuando quiera.

El senyor Pla Herrero:

Moltes gràcies, president.

Molt bon dia, senyories.

Molt bon dia, secretari autonòmic i moltes gràcies per les seues explicacions.

Estem parlant de 123 articles, 13 disposicions addicionals transitòries, derogatòries i finals, que modifiquen 29 lleis, 37 decrets, 8 ordres i més de cinc-cents articles, que han modificat, cinc-cents articles vigents i que afecten pràcticament totes les matèries sobre les quals té competència la nostra autonomia.

Parlem de per què este decret, quina era la extraordinària i urgent necessitat d'este decret.
L'extraordinària i urgent necessitat per a apropiar-se de les competències legislatives d'estes Corts.
Al preàmbul es deixa ben clar quina és esta extraordinària i urgent necessitat, i és ni més ni menys que una esmena a la totalitat de la seua política econòmica.
Vostés donen dades al seu preàmbul: desacceleració del 2,4%, del PIB valencià, disminució de l'índex de negoci del 4,7%, desacceleració de l'activitat del sector serveis en un 3,2%, i del 5,4% del tèxtil i del calcer.
Una caiguda del 15% de la inversió estrangera i una alta taxa de desocupació.

Eixe és el seu currículum econòmic del seu primer any de govern i és, en teoria, el pressupost habilitant d'este decret.

Però, a banda d'açò, el que hem de vore es: primer, si es justifica suficientment, en este cas pel president, esta extraordinària i urgent necessitat, i, en segon lloc, ·si les mesures que s'han pres tenen alguna connexió amb esta circumstància.

¿Vostés creuen que eliminar clàusules de responsabilitat social tenen alguna cosa a vore amb la simplificació administrativa?
¿Vosté creu que modificar la llei de transparència, després d'un procés de modificació de setmanes, té alguna que alguna cosa a vore amb la simplificació administrativa de la qual sols ha parlat vosté?
¿Vosté creu que passar la freqüència de dos a quatre anys els pressupostos participatius de la Generalitat Valenciana té alguna cosa a vore amb una simplificació administrativa?

Entenem, i no sols nosaltres, perquè també l'advocacia de la Generalitat ho entén en el seu informe, que de cap de manera es justifica ni la urgent necessitat ni la connexió entre les mesures que vostés han pres i la causa en la qual pretenen justificar-la, que és la simplificació administrativa.

Però ara anem a parlar del contingut, i anem a parlar del contingut del qual vosté no ha parlat, i jo vaig a remetre'm a l'informe de l'advocacia, bé jo vaig a remetrem al segon informe de l'advocacia, perquè el primer l'hem demanat…, no hem tingut accés al primer, que es modificava per una sèrie de raons.
Estem esperant que ens el donen també.

Tres exemples, de l'informe de l'Advocacia: en matèria de simplificació administrativa, a la qual sols es referix vosté i que constituïx l'excusa de l'aprovació d'este decret.
Pel que parlava vosté de la col·laboració entre els ajuntaments i la Generalitat.
Mire què diu l'Advocacia de la Generalitat.
Li diu que el règim sancionador que preveu la llei, que preveu la el decret llei, o lo que serà després una llei que es pretén establir —això són paraules de l'advocacia—, pot arribar a ser considerat com a contrari al principi constitucional d'autonomia local, donat que pràcticament deixa sense contingut les competències sancionadores municipals.
Esta és la col·laboració amb els ajuntaments.

Regulació de l'activitat dels grups d'interés: l'advocacia els ho torna a dir, els demana que no procedisquen a modificar la llei en este sentit perquè l'urbanisme és un dels àmbits on s'estima més necessària la transparència de l'administració de la Generalitat.

En matèria de protecció del patrimoni cultural, valencià: l'advocacia els diu que es produïx una disminució de protecció que en res contribuïx a la consecució de les finalitats de simplificació administrativa, per la qual cosa esta advocacia proposa desestimar la inclusió d'esta mesura en el projecte de llei.

No voldria deixar de referir-me a la desregulació, a la qual vosté no ha fet absolutament cap esment, que el decret llei, o lo que serà la futura llei, fa del tema de la instal·lació de macroplantes fotovoltaiques.
Desapareix el límit de l'ocupació del 3% del sòl no urbanitzable dels nostres municipis, desapareix la prohibició d'implantació de plantes fotovoltaiques al sòl rústic d'alta o molt alta capacitat agrològica.
Van a permetre vostés inclús la instal·lació de macroplantes junt als bens de rellevància local dels nostres pobles, les ermites dels nostres pobles; a superfícies afectades per incendis forestals abans de la seua regeneració i abans que passen els 30 anys que s'exigien amb anterioritat; inclús a sòl no urbanitzable protegit.

Si, finalment, el text de la norma s'acaba aprovant així, hauran de donar vostés moltes, moltíssimes, explicacions als veïns i veïnes d'Agullent, de Benissoda, d'Albaida, de Villena, de Villar del Arzobispo, de Casinos, de Sagunt, de Xiva, de Biar, de Castalla o d'Agost, i a tants i tants altres pobles del nostre país, així com a alcaldes, regidors, regidores, inclosos del seu propi partit, que voran com els seus termes municipals s'omplin d'estructures de ferro sense que puguen moure ni un dit.

I també m'agradaria parlar de la desregulació que este decret llei i que esta futura llei, si s'aprova en estos termes, afectarà la normativa que protegix el nostre territori.

I vaig a posar alguns exemples sagnants que després, si tinc temps, desenvoluparé: l'estratègia territorial autonòmica, que deixa de ser vinculant i passa a ser orientativa; la possibilitat d'instal·lar càmpings i hotels a cent metres de la línia de costa; els projectes d'interés autonòmics, als quals vosté s'ha referit, sense avaluació ambiental estratègica, sense declaració d'impacte ambiental, sense autorització ambiental integrada, contravenint la normativa europea i el criteri de la mateixa advocacia; modificació del Patricova permetent llicències municipals a sòl qualificat per perillositat d'inundacions; i, per últim un clàssic, atacar la normalització lingüística del valencià, suprimint la xarxa pública de serveis lingüístics valencians.
¿Vosté creu que la supressió d'este organisme d'alguna manera beneficia la simplificació administrativa?

Moltes gràcies.

El senyor president:

Gracias, señor Pla.

Pasamos al segundo grupo parlamentario que ha solicitado la comparecencia, el Partido Socialista.
Tiene la palabra por seis minutos el señor Abad.

Cuando quiera.

El senyor Abad Soler:

Gracias, señor presidente.

Señorías.

Señor secretario autonómico, como autor intelectual, ideólogo y ejecutor del plan Simplifica, le damos la bienvenida a Les Corts Valencianes, casa que hubiera sido conveniente que usted hubiera visitado antes.
Ya sabemos que es habitual en la tribuna de invitados en la sesión de control al president de la Generalitat, pero me refiero a una presencia como la de hoy, como compareciente, a dar cuenta, a tratar de convencernos de que su plan es lo que necesita la Administración de la Generalitat y que es lo mejor para la Comunitat Valenciana.
Y me refiero que hubiera sido deseable su presencia, me temo que obligada por los acontecimientos del 12 de julio, para explicar a esta cámara el mayor desafío normativo que ha vivido la Generalitat en lustros.

La hoja de ruta de Mazón para toda la legislatura que aprobó el Consell una mañana de julio y pretendía su convalidación, sin pena ni gloria, obviando claramente el debate parlamentario y eliminando también todo resorte de participación tanto de la oposición política como de la sociedad civil.
Pero, claro, las prisas, quizá la ambición, o llamémosle la desesperación, o quizá un poco de atrevimiento político hizo que este parlamento tuviera que parar los pies en primera instancia a los planes de este decreto.

Señor García, está usted hoy aquí porque son minoría en estas Cortes.
Su Gobierno está en soledad.
Mazón, ya no tiene quién le escriba y ya no tiene servilleta con la cual secarse el manto de lágrimas de sus rabietas políticas, sus socios les han abandonado y ahora se enfrentan a la soledad parlamentaria, y viene usted aquí de avanzadilla para lo que le queda por delante.

Y bien, como digo, como autor intelectual, permítame que le diga, es usted un poco atrevido.
Porque ha sido capaz, de, en un texto legal, presentarle una moción de censura en toda regla a su presidente, a su jefe, a Mazón, para justificar la extraordinaria y urgente necesidad, redactando un preámbulo que enmienda la plana al molt honorable.

Enhorabuena, señor García, porque no siempre se encuentra uno a políticos del Partido Popular que digan la verdad y usted, al menos en el preámbulo de esta norma, ha contradicho una y otra vez a su jefe Mazón.
Porque, mire, voy a abrir comillas y le voy a leer literal algunos párrafos de su preámbulo.
Uno, abro comillas: «Según el informe del BBVA, aunque el PIB de la Comunitat Valenciana creció un 2,4% en 2023, ya con Mazón de president, este aumento fue menor que el 5,9 registrado en 2022 con Ximo Puig de president.
»

Mazón siempre nos dice que la Comunitat Valenciana crece por encima de la media, algo no cuadra, a ver si es capaz usted de explicarlo.
Porque, ¿sabe Mazón que usted ha escrito esto?

Le voy a leer otro párrafo, aunque usted lo sabrá de memoria: «La tasa de desempleo sigue siendo alta y se anticipa que el déficit público de la Generalitat, que fue del 2,5% del PIB en 2023, seguirá siendo uno de los más elevados del panorama autonómico.
» Fin de la cita.

¿Ha temido en algún momento, señor García, por su cese como secretario autonómico, por enmendarle la plana a Mazón en este preámbulo?

Y le dejo para el final el mejor: «Según el informe de la Fundación de Estudios de Economía Aplicada, la Comunitat Valenciana ha recibido sistemáticamente menos financiación per cápita en comparación con otras comunidades autónomas desde 2022.

Mazón echándole la culpa a Pedro Sánchez, a Diana Morant y al Partido Socialista, cuando usted dice que en el 2002 Aznar, Zaplana y todo el Partido Popular está siendo sistemáticamente quien ha infrafinanciado a la Comunitat Valenciana.

Señor García, yo estaría preocupado, no sé si usted lo está, de haber traído a esta cámara una norma con un informe tan demoledor por parte de la Abogacía de la Generalitat.
A Mazón ya sabemos que le da igual los informes jurídicos, pero a usted, como muñidor de este plan, debería preocuparle sobremanera.
Porque, señor García, ¿es usted consciente de la gravedad del informe jurídico de la Abogacía de la Generalitat?
Porque entiendo que se habrá leído usted el informe.
Ante aseveraciones explicitas del informe, ¿usted se queda como si nada y hace caso a Mazón bautizando este plan?
¿Y qué me dice de la lectura entre líneas?
Porque como buen jurista debería entender que en todos los informes jurídicos, no solo los asuntos explícitos sino las lecturas entre líneas que hay que hacer siempre en todo informe jurídico que se precie.

Señor García ¿está usted tranquilo sabiendo que puede ser el pagafantas si la cosa se tercia de mala manera y este asunto adquiere cualquier tipo de responsabilidad?

Muchas gracias, señor García.

El senyor president:

Muchas gracias señor Abad.

Ahora por tres minutos tiene la palabra, por el Grupo Parlamentario Vox, el señor David García.

El senyor Muñoz Pérez:

Muñoz.
García está en las Cortes Generales.
(Rialles)

El senyor president:

Bueno, pues eso, señor David Muñoz.
(Rient)

El senyor Muñoz Pérez:

Gracias, señor presidente.

Bienvenido, señor secretario autonómico.
Señor García, desde el abandono y la soledad que le han expresado, le manifiesto lo siguiente: nosotros hemos apoyado, en su día apoyamos la convalidación de este decreto de simplificación, porque consideramos que es un elemento desburocratizador, que es fundamental para mejorar la eficiencia tanto del sector público como del sector privado en su tramitación con las administraciones.

Hay una serie de argumentos clave.
Usted ha puesto algunos ejemplos, incluso, la mejora de la eficiencia, el fomento de la competitividad, la reducción de la corrupción, también, el ahorro en recursos, la mejora de la experiencia del ciudadano con la administración.

Es evidente que la simplificación de trámites, reduciendo el tiempo y los recursos que se pierden los procesos administrativos largos y complicados, es algo fundamental, necesario.
Y que todos los que tratamos con la administración pública habitualmente, o hemos tratado durante mucho tiempo, hemos sufrido, hemos sufrido y los ciudadanos lo están sufriendo día a día.

Un entorno excesivamente burocrático, pues, no facilita la creación de nuevas empresas, ni el crecimiento de las existentes.
Y, evidentemente, la menos burocracia, pues significa menos puntos de contacto, menos posibilidades de corrupción, dado que hay menos elementos de confluencia entre el ciudadano y el funcionario.

Usted ha hablado, también, ha mencionado el procedimiento administrativo y la reducción de determinados trámites.
Y no olvidemos que en España el procedimiento administrativo es un procedimiento garantizador; es un procedimiento que lo que hace es equilibrar la balanza entre las potestades, que son un tipo de poder de las administraciones públicas, con las garantías que tienen los ciudadanos en base a esa tramitación administrativa y que se cumpla con la normativa por parte de la administración.

Pero esto no choca, ni frena la posibilidad de que se reduzcan determinados trámites, como usted bien ha dicho, es decir, por poner el ejemplo concreto, el hecho de que se tenga que pedir el documento nacional de identidad o el NIF cuarenta veces y otra serie de documentación que se está exigiendo en reiteradas ocasiones ¿no?
Evidentemente, esto requiere de una reforma y requiere de una revisión y este decreto, pues, sí ahonda en estas materias.

Sí, el texto es mejorable y por eso nosotros apoyamos el hecho de que se tramitara a través del Parlamento y que es lo que se va a hacer.
Y, entonces, ahora es el momento, bueno, a partir de ahora será el momento de empezar a presentar las enmiendas y de aportar y de construir y de que cada uno lo que consideramos que puede ser mejorable, lo aportemos y lo manifestemos aquí en el Parlamento.

Por tanto, entiendo que, desde una posición constructiva, sí es urgente y sí es necesario que se simplifiquen los trámites administrativos, sí es necesario este decreto.
Y aquello que vaya a ser mejorable, pues, nos veremos en el parlamento con nuestras enmiendas y con las enmiendas que presenten el resto de la oposición para mejorar el texto.

Muchas gracias.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Muñoz.

Y ahora, para finalizar, por el Grupo Parlamentario Popular, la señora Laura Chuliá por tres minutos.
Cuando quiera.

La senyora Chuliá Serra:

Moltes gràcies, senyor president.

Senyories.

Tots saben que la societat valenciana ve des de fa molt de temps reclamant un clar viratge en les relacions entre l'administració i l'administrat amb la finalitat, sobretot, d'aconseguir un servici més àgil, més accessible i, sobretot, més proactiu en este sentit.

En eixa línia, entenem que el decret llei que estem debatent modifica un total de 64 normes amb una clara intenció de fer més amb menys recursos.
I per això, des del Grup Popular, trobem que l'objectiu d'estes modificacions no és altre que aconseguir un impacte positiu en el creixement econòmic de la Comunitat Valenciana, dotant al mateix temps d'eixa seguretat jurídica i centrant-se sobretot en lo essencial sense consumir recursos, en el que poguérem dir més superficial.

El decret suposa una clara aposta per les tecnologies més innovadores, com la robotització i la intel·ligència artificial, apostant sempre per l'ús d'un llenguatge clar i senzill, i incorporant, com bé deia el secretari autonòmic, mesures específiques per a minimitzar eixa bretxa digital en la nostra societat.

La norma, a més, incorpora accions aplicables tant a empreses com a ciutadania, com ara la reducció dels terminis i, en el sentit positiu del silenci administratiu, a més d'eixa interoperativitat entre els sistemes, que és més que necessària.
Totes estes qüestions bàsiques que els valencians venen reclamant als seus representants, com per exemple, eixa duplicitat a l'hora de presentar documentació i que se pot solucionar amb eixa plataforma autonòmica d'interoperabilitat.

Si parlem d'eixa reducció de terminis, la realitat de la participació ciutadana, nosaltres veiem com a positiu eixa reducció de tres mesos a un mes a l'hora que contesten o presenten els informes els diferents departaments tècnics a les propostes ciutadanes, que ja compleixen amb tots els requisits.

Senyories, res podem tindre en contra de modificar la Llei, per exemple, 4/2021, de manera que aquells que superen les proves selectives ja no hagen d'aportar eixe certificat mèdic oficial sinó una declaració responsable de complir totes les capacitats i actituds perquè després siguen els servicis de prevenció els que, d'alguna manera, puguen donar certa credibilitat a eixa declaració.

Si parlem de sanitat, per exemple, jo crec que esta de rabiosa actualitat, qui no pot trobar positiu que es prorroguen eixes comissions de servicis fins a la resolució dels concursos de trasllats, evitant aixina que el personal haja de cessar, perjudicant a la prestació del servici, afectant la qualitat assistencial i també a l'atenció dels usuaris.

I acabe ja, senyor president.
Tenim davant de nosaltres un decret llei que sorgeix com a resposta a les necessitats de la societat valenciana, que compta amb el suport de la patronal i amb els recursos públics per a crear un millor escenari en el qual dibuixar el present i futur de les relacions entre administració, ciutadania i empreses valencianes.

I és per això que des del Grup Popular valorem molt positivament les novetats i les modificacions replegades en este decret llei de simplificació que considerem, i ja ho va dir el president també, és un document viu i que ve per a quedar-se i anar actualitzant-se al ritme que avança la nostra societat.
Aixina com també valorem molt positivament eixe anunci de creació d'eixa oficina valenciana d'inversions, que va en la mateixa línia que este pla de simplificació administrativa

Moltes gràcies.

El senyor president:

Muchas gracias, señora Chuliá.

Y ahora sí, recogiendo todas las aportaciones y sugerencias de los grupos, tiene la palabra el señor secretario autonómico, también por tiempo ilimitado en este segundo torno.

Cuando quiera.

El senyor secretari autonòmic de Presidència:

Muchas gracias, presidente.

Bueno si me permitís empiezo por el final.
Agradecer tanto al Partido Popular como a Vox las intervenciones.
Decirle que claro que queremos que participen.
Es agradecerle, en primer lugar, que en el primer momento apoyaran la tramitación de este decreto ley; decreto ley que quiero agradecerles también, porque fueron ustedes parte de la redacción y de la completitud y de la complejidad que tiene.
Por tanto, agradecérselo.

Y, por supuesto, que toda enmienda que se pueda presentar, perdón, que vaya en la línea de mejorar el texto, aquí entiendo yo que no hay ningún problema.
Y, es más, de la misma manera que lo hemos pedido al resto de grupos, que así se haga y, por favor, cuantas más, pues mejor, porque significará que el texto es de mayor calidad.

Y ahora ya, bueno, no sé si celebrar el tono que le quiero agradecer al diputado de Compromís, porque la verdad que el tono muy constructivo; ha ejemplificado que se pueden decir cosas con dureza, pero educadamente.
El del PSOE me ha llamado pagafantas.
No está mal para debutar hoy, que me llamen pagafantas.
Quiero agradecer el tono, que está muy bien, me gusta más el Trina pero soy un pagafantas.

Pero, sobre todo, lo que me llama la atención es que tengamos…Yo venía aquí y, además se lo he dicho en mi intervención, con ánimo constructivo, con ánimo de explicar y por un minuto de tele no nos leemos ni la ley.
Usted no me ha comentado ni un artículo concreto, a diferencia de lo que ha hecho su compañero de Compromís, que ahora comentaremos algunas cosas en las que tendremos divergencias, seguro, pero no me ha consultado ni un artículo.
Se ha puesto a decir que, si me van a cesar, oye pues no dependerá de mí, pero, gracias a Dios, tengo mi futuro garantizado.
Gracias a Dios, yo el día que me cesen, me iré a seguir cotizando, yo.
Y se lo digo con esta franqueza, porque me ha extrañado el tono en una primera intervención en la que usted ha venido agradecerme que venga aquí y me pide que venga más y acaba llamándome pagafantas.
A mi juicio esta institución tiene algo más de respeto o yo por lo menos me lo tomo de esa manera.
Yo, igual soy raro, ¿eh?
, pero yo me lo tomo de esa manera.

Le voy a leer, si me permite, y quiero que veamos a ver si estamos de acuerdo o no, vale.
Un segundo, si me permite, que le voy a leer el informe de abogacía, vale, que es lo que usted, ustedes dos, pero, digamos, el tema más vehementemente ha comentado el compañero socialista.
Voy para allá… Es que esto.
A ver.
(Pausa)

Como pueden ver los y la abogacía son extensos.
Miren, leo: «Esa urgente y extraordinaria necesidad no puede simplemente identificarse con la existencia de un interés público en regular, prever o aprobar determinadas instituciones jurídicas o medidas públicas, ya que dicho interés público debe concurrir en toda elaboración de una norma e instrumento que contenga medidas jurídicas de carácter público o administrativas.
Debe justificarse, adecuada y exhaustivamente, tanto la urgente como la extraordinaria necesidad.
Este carácter excepcional y restrictivo tiene su fundamento en la división de poderes —como bien ha apuntado usted, que se ha atribuido esa competencia al gobierno a la hora de legislar— propia de un estado social y democrático de derecho.
Debe evitarse que, a través de esa forma excepcional de legislar, se convierta el poder ejecutivo en colegislativo.
»

Y voy a seguir leyendo las conclusiones de este párrafo a riesgo de ser pesado: «De los argumentos expuestos debemos concluir que por el Consell de la Generalitat Valenciana se debe llevar a cabo el debido juicio político o de oportunidad que constitucional y estatutariamente le compete, debiendo identificar los presupuestos de hecho habilitantes para la aprobación de tan excepcional instrumento normativo.
» Es el párrafo que comentábamos ¿verdad?
Pues a mí me gustaría decirles que este párrafo viene, que es el mismo, de un informe jurídico sobre el proyecto de decreto ley del Consell, de medidas urgentes, en respuesta a la emergencia energética y económica originaria en la CV por la guerra de Ucrania, que se firmó en el año 2022.
Ahí no había problema en la extraordinaria y urgente necesidad, copian el párrafo, lo pegan, tenemos problema en la extraordinaria y urgente necesidad.

Lo primero que hay que hacer es ser coherente, coherente, la extraordinaria y urgente necesidad está acreditada, desde el punto de vista y desde el primer momento, en el que hay 9.
000 millones de euros de inversión, 7.
000 empleos, y desde el momento en el que hay una sola persona, una, que va a su ayuntamiento y no la atienden, porque en su ayuntamiento no tienen capacidades tecnológicas.
¿O es que la persona que viva en Pedralba o viva en Ademuz y no se pueda relacionar con la administración como corresponde, porque no le damos el servicio, eso no es urgente?
¿No es urgente las personas que están esperando el reconocimiento a la petición de dependencia?
¿No es urgente las personas que se mueren esperando que se les reconozca la dependencia?
Pregunto.
Igual no, cada uno tiene sus principios.

Lo único que digo es la coherencia de criticar o de acogerse a un informe de abogacía cuando estamos en la oposición y hacer oídos sordos cuando estamos en el gobierno.
Lo que se está diciendo es que hay que acreditar esa urgente necesidad, y está acreditada, está acreditada.
Y, es más, cuando usted hace referencia a los datos del preámbulo, que no solo es que Mazón lo supiera, es que Mazón, como no puede ser de otra manera, se lo ha leído… Usted no ha dicho…, hay un dato que se le ha olvidado: que es que somos la autonomía con mayor tasa de empleo de toda España.

Eso, parece ser, igual ha sido una intención, no sé si ha sido intencionado o ha sido, digamos… ¡Ah!
, sí.
Usted dice que ahora estamos en minoría, ha dicho eso expresamente.
Hasta donde yo entiendo 40 son más que 31.
Por tanto, la minoría, en este caso la tendrá usted, no el Partido Popular.
El Partido Popular no gobierna en minoría, gobierna en mayoría y, por eso, los ciudadanos le votaron.
Lo que ahora no tiene es mayoría absoluta, como tampoco tuvo el 28 de mayo.
No la tenía, pero hasta donde yo sé, 40 son más que 31, salvo que yo la clase de álgebra me la saltara.

Usted, hay una cuestión que sí que ha dicho que es muy relevante y, además, no sé si la he copiado exactamente, la referencia a los tiempos, sí: ha dicho que es el mayor proyecto burocrático-administrativo en lustros.
Yo no sé si sus jefes a usted le van a comprar esa afirmación, porque un lustro son 5 años, 24 menos 5, 19; por lo menos 2019, 2020, 2021, 2022 y la mitad del 2023, está reconociendo usted que el gobierno, en el que su partido formaba parte no adoptó una cosa como esta.
Por tanto, le doy la bienvenida al decreto ley de simplificación administrativa y le pido que, ya que es el texto más prolijo en lustros, pues tengan ustedes a bien por lo menos aprobarlo.
¿No?

Porque hemos tenido…, yo no le digo cinco, que ha dicho usted en lustros, hemos tenido ocho años para presentar algo y no hemos presentado nada.
Bueno, miento, sí que hemos presentado una cosa: hicimos el plan Agiliza en 2018.
¿Sabe cuántas cuestiones se derivaron del plan Agiliza?
Porque yo sí que lo sé.
Cero.
¿Sabe cuántas reuniones hubo con la sociedad civil para realizar el plan Agiliza?
Se la digo yo, una, una.
Sabe cuál era el día de la firma.

Aquí nos hemos reunido más con más de setenta entidades: Cámara de Comercio, asociados, colegio de registradores, Colegio de Administradores de Fincas, la CEV, Femeval, Femeval, a ver si lo digo y entendemos que en Femeval también se puede contribuir.
Cámara de Comercio de Valencia, de Alicante, de Castellón, la de la Comunidad Valenciana.
Se ha hecho con la sociedad civil.

Entonces hay dos modelos: el modelo de me hago un plan Agiliza, me hago una foto, me voy a casa y estoy seis años o, como bien usted ha dicho, un lustro sin aprobar ninguna cosa derivada del plan Agiliza, o hago un proyecto de simplificación administrativa, me reúno setenta veces con la sociedad civil y apruebo un decreto ley al mes de presentar el plan y desarrollo el canal empresa a los dos meses de aprobar el plan.
Y, además, con una particularidad, que es que el plan, que está colgado en la web, tiene un cronograma, es decir, nos estamos auditando el procedimiento nosotros mismos, estamos poniéndonos plazos y fechas, y ya le digo, alguna incumpliremos seguro, seguro, porque va a haber problemas, pero que cuestionemos la participación de la sociedad civil cuando dentro del plan Agiliza, repito, hemos mantenido una reunión que fue la de la firma, pues es un poco complicado de entender, la verdad.

Como ya le he dicho, me ha extrañado… Porque fíjese que yo lo he dicho en mi primera intervención, que mi idea era entrar en lo que es la parte, digamos, del grueso normativo, y todo lo que son las modificaciones anejas discutirlo.
Hubiera estado bien discutirlo.
El problema es que uno no puede discutir con alguien que no le da ningún argumento en contra.
Usted se ha puesto a hablar del tiempo que hace que no se aprueba nada, de que si Mazón me va a cesar, de que si…, jo qué sé.
De que si nos lo hemos leído, del informe de la Abogacía.
Y usted no me ha mencionado ni un artículo.
Entiendo que en su segunda intervención lo hará, lo único que de ahí mi voluntad de expresarme y de explicarlo que ahora lo haremos o lo intentaré hacer con su compañero de Compromís, voy a tener luego solo tres minutos, creo, para cerrar.
Por tanto, no sé si me da tiempo todo, pero es que ha tenido usted una oportunidad envidiable, de que hablemos de todo, de todo, y no me ha mencionado ni un artículo.

Eso implica dos cosas: o que no ha querido usted leérselo o que no ha podido, y hemos tenido todo el mes de agosto, ¿eh?
Algunos no nos hemos ido de vacaciones, hemos tenido todo el mes de agosto y no nos lo hemos leído porque usted no ha mencionado ni uno, o por lo menos no lo ha hecho con la intención, o no lo ha hecho en el tiempo que tenía usted, para que ahora pudiéramos debatirlos y yo pudiera intentar explicarle alguno, reconocerle si es que ha habido algún fallo en alguno, o aceptarle alguna corrección en alguno.
La verdad es una cosa que me extraña.

Entiendo y espero por favor que, por lo menos, si usted ya en lo que es el grueso no va a contribuir, que el tono, por favor lo rebajemos.
Lo rebajemos y lo elevemos, ya no por mí, que yo al final acabará la legislatura, me iré, si me tengo que ir a mi casa, a mi trabajo…, sino porque esta institución quedará y lo que digamos quedará.
Entonces a mí no me hace especial ilusión que me llamen pagafantas, cuando se puede hacer de muchas otras maneras y, si me permite, de manera mucho más educada.

Y ahora ya, amb Compromís.
La part que li he contat de la urgència… Bé, en primer lloc vull agrair-li lo que li he dit abans: el to de la seua intervenció que m'ha demostrat que se pot ser molt ferm i molt dur, vosté pot criticar moltes de les coses que hi ha en este decret, però amb respecte.

Jo ara intentaré explicar-li, imagine que en alguna no el convenceré de res, en alguna igual sí, jo crec que en alguna…, jo vaig a fer l'esforç de convéncer-lo, però vull agrair-li el to, perquè, de veres, que vegent lo que hi ha, doncs és d'agrair.

En el caso de la «extraordinaria y urgente necesidad», és més o menys lo que li he comentat: està clar que hi ha que acreditar-la, nosaltres l'hem acreditat amb una exposició de motius en la qual fem una radiografia, que és una foto fixa de la comunitat.
Eixa fotografia canvia, eixa fotografia fa que ara som la millor comunitat en ocupació, eixa fotografia fa que, ara mateixa, hem reduït en 500 milions d'euros el dèficit de la nostra comunitat, que les agències de rating d'Standard and Poor's i de Fitch ens han dit que tenim millor qualitat creditícia, que anem cap a uns pressupostos que, per primera vegada, no inclouen ingressos ficticis, sinó que lo que es fa és fer una estimació d'ingressos i gastos, i intentar complir eixa realitat.

En un…, no sé si hauré tingut l'oportunitat de vore'l, perquè està publicat de fa dos dies al portal de la Generalitat, és el tercer trimestre que encapçalem en confiança empresarial, altra vegada tenim expectatives de millora positives en la confiança empresarial, es una enquesta que fa la Generalitat Valenciana mateixa, i que s'encontra en el portal d'estadística, i que, de fet, un dels principals indicadors que fiquen a disposició és seguretat jurídica o eixa esperança en que la simplificació administrativa, de veres, cristalitze en una millor, digam, seguretat jurídica i millor activitat econòmica.

Vosté m'ha parlat de lo d'eliminar las cláusulas de responsabilidad social y yo ahí le quiero hacer una reflexión: son obligatorias, son obligatorias a día de hoy.
El artículo 202 de la Ley de contratos del sector público obliga a introducir una cláusula de responsabilidad medioambiental en todos los pliegos, en todos, que puede ser o medioambiental, o social, o de inclusión… Lo contempla ya el artículo 202.
Lo único que estamos haciendo, es decir: si la normativa que regula los contratos es estatal, con una directiva europea a la 23 y la 24, que se trasponen en la Ley 9/2017, de contratos del sector público, y ya establece la obligatoriedad, es que ya la establece, y a día de hoy, en muchos pliegos, lo puede ver.
Se puede poner como ejemplo que los vehículos que transporten o los vehículos que estén anexos al contrato sean de tipo eco, se puede poner que haya políticas efectivas o que, por ejemplo, la reserva de empleos a discapacidad, que está establecida en el 3 y en el 7%, sea superior en las empresas… Esto ya está incluido.
Ya le digo, es el artículo 102 de la ley de contratos.

Por eso lo que entendemos es que una cosa que ya está regulada en la normativa estatal y que además es que es de competencia estatal, lo único que puede provocar son conflictos, como ya se ha venido produciendo en muchos expedientes de contratación, no advertidos por nosotros, sino que gracias a una iniciativa que estamos tramitando conjuntamente con Compromís, que es el Tribunal Administrativo de Recursos de la Comunidad Valenciana, de contratos, muchos contratos se han ido a Madrid, al tribunal de Madrid por este motivo, porque nos impugnaran que «oye, si esto es una competencia estatal, ¿porque lo regula usted?
» O que haya una transferencia de competencias y lo regula usted sin ningún tipo de problema o lo tiene que regular el estado.

Por tanto, lo que hemos hecho es prevenir o evitar que estas situaciones se produzcan, porque, ya le digo, de media un recurso en el Tribunal Administrativo de Contratos…, esto es venta de maquinilla personal que no le importa a nadie, es un año paralizado.

Por eso agrair a Compromís que presentara eixa esmena en la tramitació parlamentària de la llei de mesures, i que estem desenvolupant.
Jo pense que en els propers dies ja es va a publicar el projecte de llei o la consulta pública al projecte de llei per al tema del Tribunal Administratiu i dir que es fa únicament per a complir amb la llei estatal que, torne a repetir, l'article 202 ja ho preveu.

Comentaba usted lo del régimen sancionador y que puede poner en riesgo la autonomia local.
Clar, això presenta un problema molt important: el primer és que en la Comunitat Valenciana nosaltres tenim la Llei 8/2010, de règim local, que preveu un règim sancionador, i ahí no atemptem contra l'autonomia local.

No, ja, ja, no… el mire a vosté perquè ho ha dit vosté, però no estic parlant-li…, vull dir, no es una cosa a vosté individualment.
Vull dir, ja se preveu un règim.
Nosaltres el que estem dient als ajuntaments és: esta és la vostra forquilla, perquè hi ha una llei estatal que regula las leves, las graves y las muy graves; de 0 a 750 euros, de 750… ¿Vale?
Ací lo que diem és: anem a reforçar-les i vosaltres, dintre de la forquilla, fiqueu la que en la vostra autonomia local considereu.
Perquè hi ha moltes vegades que aplegues als ajuntaments, fan una ordenança i diuen: doncs el que reincidisca, en lloc de 750, 1.
500.
Entonces lo que fem és ficar, de la mateixa manera que fa la Llei 7/1985 de l'estat i la Llei 8/2010 nostra, ficar lo que són les forquilles i els rangs en què es pot treballar.
A partir d'ahí, cada ajuntament assumirà decidir si vol… Ja li dic que si fora jo l'alcalde de l'ajuntament, ficaria les sancions més altes, perquè també, a la gent, la desincentives, però cadascú ja…, jo ahí ja no me clavo, perquè lo meu és, com ja li he dit, és incentivar, no és imponer.
Nosaltres podríem haver estipulat totes les sanciona, però això deixem que siguen els ajuntaments.

I ara parlem en lo que jo crec que és probablement la qüestió més ideològica de lo que vosté ha comentat, que és el tema de la desregulació, açò que he llegit alguna vegada de capitalismo salvaje, ¿no?
, y cosas de estas.
 El tema de la desregulación… ¿Eh, perdón?
No, sí, sí…, he dit que he llegit, he llegit.
No he dit que vosté ho haja dit, (veus) no he dit que vosté ho haja dit, he dit que ho he llegit.

A mi, lo primer que m'agradaria fer és una descripció de com estem, no?
, perquè una companya vostra, una companya seua, millor dit, perdó, que és Isaura, que estava de consellera la passada legislatura, va admetre que de 24.
000 sol·licituds de renovables i autoconsum, en una entrevista crec que va ser a Valencia Plaza, si no me'n recorde malament, en varen tramitar 18.
Aleshores, això ja no és una qüestió ideològica que si jo vull renovables o no en vull, això és una qüestió que siga com siga, el procediment està malament.
Perquè si de 24 jo he resolt, favorable o desfavorable, vull dir, no estic dient que s'hagen concedit les llicències, no?
, se n'han resolt 18, encara que siga per a dir que no, hi ha que resoldre.

Per tant, ahí ja demostra que el procediment està malament, segur, i a més en paraules de la qual era la consellera mateixa i el director general que no me'n recorde li deien Pedro Fresco o Toni Fresco, algo així.
No me'n recorde ara.
(Veus) ¿Pedro?
Gràcies.
Vàrem parlar d'això, de que el procediment, de 24.
000 sol·licituds, 18; que açò és com si plenàrem Mestalla amb dos persones, perquè fem la comparativa.

Entonces, además, la legislación en materia de renovables, de estructura de a quién le corresponde quién, es estatal.
El estado fija que, a partir de unos megavatios, le corresponde al estado con declaración integral ambiental, a partir de tal le corresponde con licencia ambiental… Oye, si Compromís no está de acuerdo en que tengamos soberanía para decidir sobre nuestras plantas fotovoltaicas, tienen la enorme suerte de que el voto suyo en el Congreso determina una votación, que lo cambien y que se lo asignen todo el estado; o que se le asignen todo a los ayuntamientos; o que no solo asignen a nadie; o que hagan como hacemos aquí, que creamos una agencia sin luego ponerle trabajadores para que trabajen.
Es decir, que hagan lo que consideren, pero lo que dice este gobierno es: en esta comunitat tenim una dependència energètica de l'exterior increïble, increïble, i lo que anem a apostar y lo que aposta el president de la Generalitat és per la sobirania energètica d'esta comunitat, perquè esta comunitat siga sostenible, siga autosuficient i, amb energia verda pogam ser sobirans, perquè l'endemà, quan hi haja un tall de l'electricitat o si n'hi ha un percance, que mai ningú vulga, com pot haver-hi una eventualitat d'una guerra, una catàstrofe natural o que s'inunde la línia que ens donen des de Madrid, és un problema.
Però si jo tinc les meues plantes solars, si jo sóc sobirà energèticament, si jo puc abastir els meus ajuntaments, probablement tinga millor capacitat de prendre decisions independents, segur.

Perquè lo que tampoc pot ser és, si em permet, és el fals discurs «urbanita» de Compromís, sí «urbanita», que és dir: jo vull que els camps estiguen molt bé, jo vull que hi haja una horta cuidada, jo vull que n'hi haja uns arbres i uns paratges naturals cuidats, però la gent que viu allí que es mora de fam.
Jo vull anar els caps de setmana o a l'estiu o a l'hivern… Perquè és que jo ho he patit.
Jo ho he patit, perquè jo he estat en primera persona, el meu ajuntament, quan jo estava de secretari i vaig vam recórrer la Magda.
Jo ho vaig patir en primera persona, jo sé el que són eixos procediments que el que fan és arrasar en el territori.
Però entre arrasar en el territori i compatibilitzar-lo és lo que fa esta llei, és lo que fa esta llei.

Perquè nosaltres el que diem és: la gent que viu en Daimiel, en Ademuz, en el interior de la provincia de Alicante, en el norte de Castellón, la gent que viu a Traiguera, la gent que viu a Càlig o la gent que viu a la Jana, eixa gent viu tot l'any i no està només ahí per a quan nosaltres anem en estiu.

Per tant, lo que vaig a dir és que ahí hem de ser conscients que el discurs de dir «jo és que visc a la ciutat, vull que estiga tot a un quilòmetre de distància per a què no hi haja impacte mediambiental, però després que no hi hagen plantes fotovoltaiques en la Comunitat Valenciana», no és compatible.
La sostenibilitat és compatible amb les plaques fotovoltaiques.

I, per suposat, que lo que no es pretén és fer, com vol fer el gobierno del estado en San Miguel de Salinas de quitar árboles en producción y de quitar limoneros en producción.
Y arrancar esos árboles a gente que està viviendo de esos árboles para poner una fotovoltaica, porque un limonero es un árbol no solo los árboles son pinos, robles o los ficus y las plantes, un limonero es un árbol.
Y esa gente lo que està diciendo al Gobierno de España es: voy a ir a su campo, que probablemente sea de su abuelo, y en su tierra le voy a arrancar ese árbol para poner una fotovoltaica porque yo quiero.
No, ¡no!

Ací lo que s'està dient és la sobirania energètica compatibilitzada amb el desenvolupament.
Diga'm vostè un exemple d'una planta fotovoltaica que s'estiga provant en este decret que atempte… Cap.

El senyor president:

Pregunta retòrica vale, però no interactuen, por favor.

El senyor secretari autonòmic de Presidència:

Le pido perdón, pero ya le he dicho al principio que me excusaba, porque no sabía cómo funcionaba el trámite parlamentario.
Le pido perdón.

Però el que vaig a dir-li és això.
Vull dir-li que el que es fa és compatibilitzar.
El que no anem a fer és fer com fa el govern central d'anar a casa de ningú, al camp de ningú a llevar-li arbres en producció per a ficar una planta fotovoltaica, que és lo que jo espere que conjuntament Compromís en l'estat, en el Congrés, defenga.
Porque en San Miguel de Salinas son igual de valencianos que en Castellón, que en Alicante y que en Benetússer.

Per tant, jo crec que és molt important que tinguem clar que front un model de fotovoltaiques que no tramite res, reconegut per la consellera mateixa, i front a un model de l'estat que arrasa amb els camps, tinguem un model de sostenibilitat de què allà on es puga es faça i on no es puga, no.
Pero no el no por defecto o el sí por defecto.

Perquè vostè diu de instal·lar placas fotovoltaicas cerca de las iglesias.
Ho ha dit.
Ho ha dit.
(Inintel·ligible) … i ha fet la referència a les esglésies.
Però no ha dit que és a 500 metres, (veus) és a 500 metres, clar.
Però és lo que no ha dit és que hi havia un límit de 500 metres.
Per tant, ara sí que va a haver una placa fotovoltaica al costat de l'església, però, fa un any i mig, no.
No, home no, 500 metres… Vosté sap lo que són 500 metres?
I vosté de veritat pensa que en esta comunitat algú va a ficar una placa fotovoltaica damunt del campanar de l'església?
(Remors) És que jo crec que hi ha qüestions… (Remors)

El senyor president:

Por favor, señorías, mantengamos los turnos.

El senyor secretari autonòmic de Presidència:

…Clar que hi hauria algun projecte, segur.
Però és que que alguien presente un proyecto que està mal no implica que la administración le vaya a autorizar ese proyecto que está mal.
Li ho podrà denegar pel motiu que siga…(Remors)

El senyor president:

Señor Pla, está usted muy animado el primer día.
(Rialles) Estamos demasiado cerca en las comisiones.

El senyor secretari autonòmic de Presidència:

El fallo ya le digo, presidente, que es mío.
Yo le interpelo y él me responde, el fallo es mío y le pido otra vez disculpas.

Però li vull dir, que la normativa fica el que són els requisits.
I entre eixos requisits hi haurà els que s'aproven i els que no.
És que ningú ha de pensar que es va a ficar una placa fotovoltaica en el campanar de l'església.
Però de la mateixa manera, i és lo que li vull… I ja acabe, perquè jo crec que m'estic fent massa llarg.
Vull enganxar-li amb allò de les construccions del litoral que vosté ha dit.

Clar, és que yo en su día lo tuve que decir y además me acuerdo, creo que fue la primera nota de prensa que me han hecho, a mí no me gusta eso mucho y creo que fue la primera que me hicieron.
Nunca va a haber un hotel a menos de cien metros de la playa, ni en cien metros, nunca.
Y creo que lo estoy diciendo bastante claro, nunca.
¿Qué dice el articulo?
El articulo lo que nos está diciendo es que eliminamos la prohibición y nos remitimos a la normativa sectorial.
A estas Cortes va a venir un proyecto de ley de costas.
Ya decidirán ustedes la distancia, ¡ya la decidirán!
Pero lo que estamos diciendo es que quitamos esa prohibición de cien metros para que se ajuste a la normativa básica y ustedes lo regulan en su ley.
Ya vendrá a esta cámara y ya decidirán ustedes si es a 100, a 150, a 200, a un kilómetro o a siete, que para eso son soberanos.

Pero aquí lo único que se está diciendo es que no es incompatible y que se regule la legislación sectorial.
¿Es que eso también está mal?
Es como si decimos que los coches tienen que tener cuatro ruedas y que luego cada uno haga las ruedas como quiera, ya decidirán ustedes si las ruedas son 16 pulgadas 19 o de 22, pero los coches tienen cuatro ruedas.

Porque además yo también… .
Igual parle massa del que he patit jo, però jo li conte el meu cas individual.
En Cap i Corp, en Alcossebre, pel Patibel, no es poden ficar faroles de metro vint autosostenibles en primera vora de la platja.
I al final cal dir: ¿açò tindrà sentit que en una zona que jo vull que la gent visca tot l'any, que la gent a l'estiu, quan són les deu de la nit ja no passeja perquè…?
Jo vivia al costat, fa por, fa por.
Ostres, unes faroletes de metro vint que siguen compatibles paisatgísticament, que tinguen autoconsum xicotet perquè només siga per als peus, perquè s'il·lumine la senda.

Pero el problema es cuando nos instalamos en el no por el no.
Y el no por el no es un error.
Aquí hay que atender a las circunstancias individuales de cada situación.
Y probablemente un camping —ya le digo mi opinión, ahora ya es la parte de opinión—, probablemente un beach club con elementos desmontables, que por ejemplo se autorizó el de La Marina por el Ayuntamiento de Valencia en la legislatura pasada, está a menos de cien metros de la costa.
Yo no sé si usted ha ido, pero yo he ido a comer al que está en la arena.
Y ahí no atentamos contra ningun… Ahí no hay ningún perverso o malvado atentado urbanístico.
Y es una cosa autorizada por una administración en la que estaba Compromís y el Partido Socialista.

¿Cuántos beach clubs o cuántos chiringuitos de playa…?
Yo soy de Alboraya.
En Alboraya, este año no han llegado a tiempo la licitación de los de los chiringuitos, pero el año pasado estaba la licitación de los chiringuitos.
¿Eso es un atentado urbanístico?
¿Alguien considera que en los meses de verano se abra un chiringuito con unos (inintel·ligible) … desmontables, con unas exigencias súper técnicas?
Usted tiene que limpiarlo tantas horas, no puede usted dar vaso de cristal, no puede haber cocina, tiene que ser todo frío, lo que usted quiera, y cuando usted acaba la temporada estival se va y ahí no puede haber, vamos, no puede quedar ni un hueco, tienen que rellenarlo con arena.
¿Eso es un atentado urbanístico?

En cuántos municipios, da igual que sea del PP que del PSOE, que de Vox, que de Compromís… Claro, es lo que se está diciendo.
Lo que se está diciendo es: la normativa sectorial determinará la distancia, que es compatible con los usos; es decir, la normativa sectorial y de costas, que va a venir a esta cámara en el procedimiento de elaboración negociará que usos son compatibles.
Y si ahí en esa legislación se determina algo con lo que ustedes no están de acuerdo, por supuesto que tienen que meterse ahí a discutir, a debatir, porque ahí sí que será el momento.
Pero aquí lo que está diciendo es que seamos consistentes con la legislación, que seamos consistentes con la Ley 23/1988, de costas del estado, que determina que de la línea de ruptura de olas, a 100 metros de dominio público marítimo-terrestre, y a partir de ahí determina a las comunidades autónomas.
Eso es lo que hacemos, que lo decidan ustedes, pero que sea compatible.

Pero ya le estoy diciendo yo que de lo que de mí dependa no habrá ni un hotel a 100 metros de la costa, pero porque no tiene sentido.
Tiene sentido otro tipo de usos.
Tiene sentido que a lo mejor un camping de estos que están de moda ahora, de los que te lo llevas…, de eso, no sé cómo se llaman, que ponen las tiendas de campaña y te las llevas luego y no tiene impacto medioambiental ninguno, un chiringuito que ya hay, un beach club que se ha autorizado.
Eso es lo que va a ser compatible, a mi parecer.
Repito, ustedes harán el proyecto normativo que consideren, fruto de su debate.
Pero que, en esta parte en concreto de las costas, y lo siento por haber sido demasiado pesado, sí que quiero dejar claro eso, que aquí lo único que se está haciendo es remitirse a la normativa sectorial.
Y que espero que en ese trámite parlamentario enriquezcan el debate, por supuesto.

I em parlava vosté del valencià i de la xarxa que eliminem.
Clar, hi ha una que sí que afecta a la burocràcia i que sí que afecta, que és la següent.
En la legislatura passada, el govern va, entre altres qüestions, crear —m'aparte un moment del valencià, però em serveix com argument per a explicar el tema de la xarxa lingüística— l'anterior govern va crear sis entitats que duplicaven funcions que ja tenia alguna direcció general de l'administració .
Me fica l'exemple de l'EVAP, que el director general de Funció Pública, i en el seu cas l'IVAP, que van tindre la gràcia de canviar només una vocal, i una agència de canvi climàtic, una agència d'agroalimentació… Totes estes agències que comptem fins a sis, algunes creades al 2020, altres a 2022…, cap d'elles tenia cap funció diferent a la d'un director general, cap d'elles tenia pressupost, cap d'elles tenia treballadors, cap d'elles tenia res.

I eixa manera de exemplificar, eixa manera de desenvolupar eixa qüestió s'ha vist reflectida en moltes actuacions.
Jo li vull contar una curiositat.
Fa poc més de mes i mig, este govern, que va augmentar lo que són els recursos i els diners a la promoció del valencià, fa poquet més de mes i mig va traure unes bases d'una convocatòria de subvencions dintre de la subdirecció general de Política Lingüística per a activitats de difusió, de parla del valencià, de lo que és… factors que dinamitzen i que facen de la llengua més dinàmica i una llengua que es parle més.
Sap vosté quines bases es van aprovar?
Van agarrar des de… Copiar, control C, control V, perquè estaven bé les mateixes bases que va aprovar el govern del Botànic, ¡les mateixes!
El govern, que segons vostès, se carreguem el valència, maltractament el valència, no podem anar ahí… Eixe govern, que és el govern més roí que ha hagut en la història de la democràcia valenciana contra el valencià, ha convocat les seues bases de valencià.
Aleshores, o vosaltres també aneu contra el valencià o el govern no va contra el valencià.
Però els discursos són inconsistents.
Perquè no només hem anat amb les mateixes convocatòries, hem anat amb més diners que l'any passat i amb unes bases, que li dic, estaven bé, consensuades amb els sectors, parlades amb els sectors i estaven bé.

I si este govern tinguera alguna actuació perniciosa contra el valencià, pensàrem que el valencià poco más que vamos ahí con cuernos y rabo, etcètera, etcètera, haguérem canviat les bases o haguérem ficat menys diners.
I hem fet tot lo contrari, el mateix amb més diners.
Per tant, jo crec que en qüestió de política lingüística, més enllà del que són els grans titulars polítics, que jo entenc que hageu de referir-vos perquè al final aneu en eixes qüestions, quan baixem a la realitat de les qüestions no passa d'un titular.

Y perdón si me he extendido, perdón por haber interactuado, señor presidente.

El senyor president:

Muchas gracias, señor secretario.

Como el señor Pla ya ha intervenido, pues, ahora (rialles)… Bueno, tiene el señor Pla tres minutos para su réplica.
Cuando quiera.

El senyor Pla Herrero:

Moltes gràcies, president.

Moltes gràcies, de nou, senyor secretari autonòmic.

Anem a vore.
No vaig a tindre temps en tres minuts.
Vosté diu que nosaltres fem un discurs urbanita, que nosaltres estem a les capitals i anem en l'estiu als nostres pobles.
Mire, vosté a mi no va a donar-me cap lliçó de gestió de municipis, cap.
Jo visc a un poble, jo he gestionat molts, molts anys un poble molt menut i jo sé quines són les seues preocupacions, no evidentment del meu poble sinó de tots els pobles que veuen com els projectes de fotovoltaiques els acorralen, els acorralen.
I estan patint, i estan patint molt.

I, per tant, jo el que li demane és que es preocupen d'eixos pobles, que atenguen les al·legacions que fan els ajuntaments contra esta invasió, no de comunitats energètiques locals que abastiran energèticament els pobles, no, no, no, de fons voltors que són el que financen eixes macroplantes.
Perquè efectivament és compatible, evidentment que són compatibles les energies alternatives amb el medi ambient.
Però el que no és compatible, el que no és compatible és omplir de ferro els nostres pobles.
I per què els nostres pobles?
Perquè vostè diu: esta gent, la gent de l'interior…, la gent que vivim, vivim en l'interior, tenim dret a continuar vivint allí, efectivament, però el que no hem de ser nosaltres són els pagans d'això.
I això ho hem de tindre clar.

Per tant, fonamentalment, i ara que està ací jo li ho dic, atenga les al·legacions dels municipis, quan vagen a aprovar vostés un projecte fotovoltaiques vegen que diuen els alcaldes en els plens municipals, per favor.
Això, per una banda.

Parlava vosté que s'havien reunit amb la societat civil i quan ha parlat del col·legi de registradors m'ha botat, m'ha botat perquè amb ells em vaig reunir jo perquè estan alarmadíssim amb el contingut d'este decret.
Vosté sap que les reparcel·lacions van a poder aprovar-se en… Pregunte'ls als registradors què pensen d'açò?
Ha parlat amb ells?
Es veu que no va a parlar amb les mateixes persones que jo, perquè diuen: açò i la seguretat jurídica són absolutament incompatible.
I jo dic no es preocupen, que jo crec que en el tràmit d'esmenes açò no anirà avant.
Això per un altre costat.

Bé, i com em queda molt poquet, jo vaig a reiterar-ho.
Jo crec que vostés han confós, interessadament, la simplificació administrativa amb la desregulació administrativa.
No és el mateix simplificar l'administració que arrasar el territori, no és el mateix.
Per tant, quan vosté diu: «No, jo no faria un hotel a 100 metres.
» És que està permetent-ho amb esta llei, està permetent-ho, sí.
«Jo no ficaria una planta fotovoltaica al costat de l'església del meu poble.
» Està permetent-ho.
I si no volen fer això no ho permeten, no ho permeten.

Per tant, la nostra posició, tal com està el contingut d'este decret llei, evidentment, nosaltres no anem a donar-li recolzament, excepte que en el tràmit de la llei, del projecte de llei, canvie i canvie de manera molt, molt, molt, substancial.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Pla.

Ahora también tiene para réplica el turno por tres minutos, el señor Abad.

 

Cuando quiera.

El senyor Abad Soler:

Gracias, señor presidente.

Señor García, ha hablado usted en su primera comparecencia de varios asuntos.
Ha hablado de transparencia, de acceso a la administración, ha hablado de claridad, ha hablado de lucha contra la brecha digital y ha hablado de excesiva burocratización en la administración.
Claro, usted ha hablado de los principios, de esa Ley 39/2015 y, por supuesto, ¿quién va a estar en contra de que haya una simplificación administrativa y de que desde la administración se le haga más fácil la vida a los ciudadanos?
, por supuesto.
Pero lo que no entra es en el fondo de la norma.

Ahora, en esta ya segundas, terceras intervenciones, y ojalá pueda venir usted muchas más veces, ya entra a hablar un poco en el fondo de la norma.
Habla en un principio de generalidades y de un modelo feliz de administración, que es el que todo servidor público desea para sus ciudadanos.
Habla también de un documento vivo, por supuesto, y tan vivo se aprobó por el Consell el 9 de julio y se convalidó en Les Corts el 14 de julio.
Y si no llega a ser porque los tres grupos de la oposición votan tramitarlo como proyecto de ley, ahí se acaba el debate, ahí se hubiera acabado el debate parlamentario.
Por lo tanto, gracias a ese paso se ha podido convalidar y se ha podido tramitar como proyecto de ley.
Y estamos en esa realidad.

Pero sobre todo hay una realidad de la que usted no ha hablado en ningún momento.
Su norma marca que las entidades locales tendrán que adaptar su normativa a los preceptos de esta ley.
¿Y dónde queda el principio de autonomía local?
¿O es que es la puntilla para rematar a los ayuntamientos no afines?
Porque, miren, no hace mucho en uno de estos videos, que tanto le gusta al gobierno este de «los mejores», salió la consellera de Turismo y ponía en su despacho un mapa detrás de la Comunitat Valenciana de los municipios y estaban diferenciados por rojos y azules.
El Consell de Carlos Mazón diferencia los ciudadanos por rojos y azules.
¿Es esta la forma que tiene de aniquilar la autonomía de esos de esos municipios rojos?
Porque se saltan todos los principios jurídicos habidos y por haber, obligando a las entidades locales, a los ayuntamientos, a hacer seguidismo de estos planes.

Porque ¿sabe usted el perjuicio que va a traer a los ayuntamientos esta norma?
Porque, ¿dónde queda la potestad actual de los ayuntamientos antes del Simplifica para intervenir en los asuntos claves de su término municipal, por ejemplo, como se ha dicho aquí, en la instalación de una mega planta solar?

Y, ante todo, desde el Partido Socialista ya le decimos que no nos queda otra que cumplir con nuestra obligación, porque nosotros somos la oposición y ustedes el gobierno, aunque a veces ustedes hace mucho más de oposición a Ximo Puig y a Pedro Sánchez, que cumplir con su responsabilidad de gobernar.
Y vamos a tratar en esta tramitación parlamentaria, sobre todo de acabar con los aspectos más lesivos de este proyecto de ley, en lo que tiene que ver con la depredación del territorio.
Porque este proyecto de ley, y usted lo sabe, es la antesala del urbanismo a la carta y el urbanismo a la carta es el preludio de la corrupción.

Y, por lo tanto, vamos a trabajar para parar esos aspectos más lesivos que se puedan recuperar.
Nosotros lo vamos a hacer desde el Partido Socialista, también, por lo que se ha dicho aquí, Compromís, si no cambia mucho, ya ha manifestado que este proyecto de ley no puede salir adelante.
Solo nos queda una cosa, que aquellos que en la convalidación, en el debate, dijeron que tampoco iban a tragar con este proyecto de ley en cuanto al urbanismo salvaje, cumplan su palabra y cambien este proyecto de ley para acabar con los aspectos más lesivos que pretende, como digo, abrir la puerta al urbanismo a la carta, que es la antesala a la corrupción.

Muchas gracias.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Abad.

Y ahora sí, señor secretario autonómico, por tres minutos, tiene el turno de réplica

El senyor secretari autonòmic de Presidència:

Voy a comenzar por el final.
La verdad es que, en todo caso, si el gobierno este hiciera alguna oposición sería a Pedro Sánchez y a Diana Morant.
Ximo Puig ya perdió, está en París en un retiro espiritual, ya no, ya no vamos a hacerle oposición a Ximo Puig.

Usted ha comentado que modificamos la autonomía local ¿no?
(Veus) Que atentamos.
Entonces, cuando ustedes sacaron el contrato programa que obligaron a que los ayuntamientos a adaptarán a la normativa local, al contrato programa ¿Eso era un atentado sí o no?

El senyor president:

Señor secretario, no pique, por favor…

El senyor secretari autonòmic de Presidència:

Perdón, perdón, es que es demasiado evidente…

El senyor president:

No pique a sus señorías.

El senyor secretari autonòmic de Presidència:

Es que cuando ustedes sacaron la normativa de protección de datos en la cual les obligaban a que las entidades locales adaptáramos la normativa a la protección de datos, era un atentado ¿sí o no?
Lo que no es normal es que las cosas…O sea, que tratemos diferente a las cosas en función del lugar con el que miremos.
Porque, además, se lo digo, la ley no me ha comentado ni un artículo, no se la ha leído, la intervención sí que se la ha preparado, porque no me ha respondido a nada.
Se ha limitado a leer lo que traía escrito.
Entonces, hay un momento en el que uno tiene que decir, aquí estamos para debatir, aquí estamos para mejorar, no estamos para venir con un papel redactado de casa, leérnoslo y que lo diga el de enfrente ya está.
Porque si no vamos a la situación de bloqueo permanente en la que estamos convirtiendo las situaciones.

Aquí hay que venir a dialogar, aquí hay que venir a hablar.
Usted ha hablado de los principios que inspiran la Ley 39/2015.
Pues le digo la verdad, no sé cuáles son.
Estaremos hablando de nuestra ley en todo caso de la 7/2024.
Cuando vayamos a hacer matizaciones acerca de los principios que regula una ley, acertemos en el número de la ley y en la ley que estamos hablando, porque yo no sé si tengo que intervenir acerca de la Ley de 39/2015 o acerca de la ley 7/2024 de simplificación.

Lo único que le pido es un poquito de rigor, rigor en a quién hacemos oposición según usted —no se me desvíe, que ya ha cambiado el secretario generalâ, rigor en qué es un atentado y qué no es un atentado de la autonomía local, porque parece que si la pluma que lo redacta es del Partido Socialista no es un atentado y si es del Partido Popular, sí, pues, oye, las cosas son lo que son, un huevo es un huevo, una castaña es una castaña y decirle a las autonomía locales que regulen lo que tienen que autorizar… (Veus) Correcto, correcto.
Un plato es un plato y un vaso es un vaso.
Y una mentira, que dicen ustedes, es una mentira.
Todo tiene su nombre, porque la autonomía local se ha modificado.
La autonomía local se ha modificado, la han modificado ustedes.
Reglamento de protección de datos, contrato programa.
Y, perdón, ya no le dedico más tiempo, porque es que sino no puedo contestar al de Compromís.

Disculpe'm vosté.
En cap moment li volia jo donar una lliçò.
Jo no sé on viu vostè, fenomenal si viu en un poble de l'interior.
Jo vaig estar treballant i vivint a Alcalà de Xivert, que també és un poble complicat, perquè viu poca gent en hivern.
I lo que li vull dir és lo mateix que li he dit.
La gent dels pobles d'interior han de viure i en cap municipi se va a omplir de ferro al municipi per a què eixa gent no visca, en cap municipi.
Lo que se va fer és una política mediambiental energètica, sostenible i compatible, a diferencia de lo que mos fan des de Madrid que mos piten les línies i mos les traguem.
Això és lo que no pot ser, que uns senyors de Madrid impriman en un A3 el mapa de la Comunidad Valenciana, ens facen quatre línies i la resta a tragar.

Per això li demane una altra vegada, encaridament, el suport de Compromís amb el govern de l'estat per almenys parar qüestions com la de San Miguel de Salinas.

Moltíssimes gràcies, president i perdó.

El senyor president:

Muchas gracias, señor secretario, por sus intervenciones y su comparecencia.

Señorías, gracias, por sus intervenciones.

Se levanta la sesión.

(S'alça la reunió a les 12 hores i 12 minuts)