Untitled Document


<!--
body {
color:#272526;
}
.text19 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
font-weight:bold;
text-decoration:none;
color:#272526;
}
.text1 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
text-decoration:none;
color:#272526;
}
.text24 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
font-weight:bold;
font-style:italic;
text-decoration:underline;
color:#272526;
}
.text23 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
font-style:italic;
text-decoration:underline;
color:#272526;
}
.text12 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
font-style:italic;
text-decoration:none;
color:#272526;
}
.text5 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
text-decoration:none;
font-variantsmall-caps;
color:#272526;
}
.para0 {
text-align:justify;
}
-->



Comissió de Governació i Administració Local realitzada el dia 30 de setembre de 2010.
Comença la reunió a les 13 hores i 20 minuts.
Presideix la diputada senyora Alicia de Miguel García.
Reunió número 24.

Compareixença amb caràcter d'urgència del conseller de Governació, Serafín Castellano, per a donar explicacions dels serveis de prevenció i vigilància contra incendis així com dels efectius humans i materials que es disposen en les comarques de la
Ribera, la Vall d'Albaida, la Costera, la Safor i el Comtat, que s'han vist afectades per greus incendis des del passat 6 de setembre, sol·licitat pel Grup Parlamentari Compromís (RE número 64.
024), acumulada a la compareixença del conseller per a explicar la gestió en l'extinció dels incendis ocorreguts este estiu a la comunitat, sol·licitada pel Grup Parlamentari Socialista (RE número 64.
078) i acumulada a la compareixença del conseller de Governació per a informar sobre les actuacions dutes a terme amb motiu dels incendis
forestals que es van originar els passats 6 i 7 de setembre i que han afectat
diferents comarques de la Comunitat Valenciana, sol·licitada a petició pròpia (RE número 64.
085)

La senyora presidenta:

Buenos días, señoras y señores, ruego disculpen el retraso de esta comisión.
Sobre todo quiero pedir disculpas al honorable conseller don Serafín Castellano por haber tenido la descortesía de que esperara, igual que el resto de diputados y diputadas, pero por causas
ajenas a nuestra voluntad y, desde luego, a esta mesa y a su presidencia, las
cosas han sido como han podido ustedes comprobar.

Sin más, vamos a comenzar.
Por favor, señora secretaria, ¿quiere usted pasar lista?

(La secretària passa llista per tal de comprovar si hi ha quòrum)

La senyora presidenta:

Muchísimas gracias, señora secretaria.

Bien, el primer punto del orden del día es: «Lectura i aprovació, si escau, de l'acta de l'anterior reunió.
» Como estoy segura de que ustedes se han leído todos el acta de la anterior reunión, si alguien tiene algo que alegar, es el momento.
.
.
Pues, ¿nadie tiene nada que alegar?
Entonces, se da por aprobada el acta de la reunión anterior.

Nuestro segundo punto del orden del día es la «compareixença amb caràcter d'urgència del conseller de Governació, Serafín Castellano, per a donar explicacions dels serveis de prevenció i vigilància contra incendis així com dels efectius humans i materials que es disposen en les comarques de la
Ribera, la Vall d'Albaida, la Costera, la Safor i el Comtat, que s'han vist afectades per greus incendis des del passat 6 de setembre, sol·licitat pel Grup Parlamentari Compromís, acumulada a la compareixença del conseller per a explicar la gestió en l'extinció dels incendis ocorreguts este estiu a la comunitat, sol·licitada pel Grup Parlamentari Socialista i acumulada a la compareixença del conseller de Governació per a informar sobre les actuacions dutes a terme amb motiu dels incendis
forestals que es van originar els passats 6 i 7 de setembre i que han afectat
diferents comarques de la Comunitat Valenciana, sol·licitada a petició pròpia» por el honorable
conseller, que té la paraula, moltes gràcies por la seua comparecencia, conseller, y adelante.

Gràcies.

El senyor conseller de Governació:

Moltíssimes gràcies, senyora presidenta de la comissió.

Il·lustres diputades i diputats, el passat 9 de setembre sol·licití comparéixer a petició pròpia davant esta Comissió de Governació pels motius dels incendis que s'originaren els dies 6 i 7 de setembre en diverses comarques de la nostra
comunitat, la Vall d'Albaida, la Safor, el Comtat, la Ribera Alta i la Costera.
Al començar esta legislatura ja oferí un compromís de diàleg i de transparència a fi de donar compte i debatre sobre qualsevol qüestió del meu departament, i especialment sobre una tan sensible i rellevant com és el nostre territori en la lluita contra els incendis forestals.
Aixina ho fiu
en els incendis de l'Alcalatén en l'any 2007, també donant.
.
.
a petició pròpia la compareixença en els anys 2008 i 2009 per a donar compte de les campanyes, com este any també ho he fet a petició pròpia.
Per tant, vaig a donar-los tota la informació precisa a les seues senyories al respecte.

Volguera començar ficant de manifest que durant els dies 6 i 7 de setembre la Comunitat
Valenciana s'enfrontà a un complicat escenari d'incendis forestals.
La confluència de factors adversos fon un repte importantíssim per a tot el dispositiu d'extinció.
Vullguera resumir en cinc punts estos factors.
En primer lloc, una situació meteorològica adversa, altes temperatures, que sobrepassaren els 32-33 graus de
temperatura, vents que bufaven forts de ponent, arribant inclús a ratxes de 40-50 quilòmetres per hora i una baixa humitat relativa fonamentalment quasi en totes les
franges horàries per baix d'un 20% d'humitat relativa.

L'hora dels incendis, de l'inici dels incendis: quasi tots s'iniciaren durant la nit, cosa que implica la no-disponibilitat de mitjans aeris
i dificultats en els mitjans terrestres.
Una altra qüestió era la simultaneïtat dels incendis.
Foren diversos incendis a la vegada, pràcticament coincidint en una franja d'horari molt estreta quant al seu inici.
Una altra qüestió fon.
.
.
els incendis, que tenien repercussió sobre zones urbanitzades i cascos urbans, amb la qual cosa tenen interfases de
forestals-urbans, amb la qual cosa també dificulta les labors d'extinció, i sobretot també la intencionalitat calculada de l'inici d'estos.
.
.
, i de factor d'estos incendis.

Tota esta barreja de factors, com dia, volguera destacar que, a pesar d'això, l'agilitat en la resposta, l'amplíssima mobilització de recursos i la gran coordinació de tot el dispositiu, que han segut claus per a resoldre estes emergències.
Per això, abans de continuar, vullc agrair l'entrega, la professionalitat i el sacrifici de tots els professionals i
voluntaris que feren treballs i que participaren en l'extinció dels incendis forestals, és a dir, les brigades d'emergència, els mitjans aeris, els bombers, la unitat militar d'emergències, les policies locals i personal de les corporacions locals afectades,
Policia de La Generalitat, cossos i forces de seguretat de l'estat, voluntaris de protecció civil i de Creu Roja, els equips sanitaris, els tècnics d'emergència, els tècnics de la Conselleria de Medi Ambient, aixina com també els recursos que col·laboraren d'altres comunitats autònomes com Múrcia, Madrid, Aragó, Castella-la Manxa i Catalunya.
Dir que se féu un rècord quant a mobilització de recursos, concretament, hi participaren més de mil cent efectius, 1.
110 concretament, i 46 mitjans aeris durant estos dies
en els incendis a què ara me vaig a referir, que són els incendis de la Vall d'Albaida, incendi de Simat de la Valldigna i incendi de Rafelguaraf.

Efectivament, he dit uns factors que eren molt adversos, situació meteorològica extrema, les previsions meteorològiques, des del dia 6 de setembre pel matí, feen preveure dies complexos des del punt de vista de la prevenció i extinció d'incendis.
En eixe sentit, el centre de coordinació d'emergències havia decretat el nivell 3 de preemergència per al dimarts dia 7, cosa que implica el reforç de tots els sistemes de vigilància enfront d'incendis forestals per a eixos dies.

Igualment, i donades les previsions de vents de ponent i altes temperatures, el
centre de coordinació d'emergències reforçà l'avís del nivell de preemergència enviant a tots els ajuntaments de la comunitat un fax comunicant que se
preveïa una situació meteorològica extrema i sol·licitant que s'extremaren totes les precaucions.

Nocturnitat en l'hora de l'inici.
Les previsions meteorològiques existents més, com dia, eixa nocturnitat en l'hora de l'inici, fa que, en primer lloc, n'hi haguera una impossibilitat d'utilitzar els mitjans aeris d'extinció, un instrument clau sobretot en zones de difícil accés per terra, però també és un factor advers des del punt de vista de la seguretat i el risc del personal
d'extinció, tinguent en compte, a més, la virulència dels incendis d'eixos dies.

Dels tres episodis a què me vaig a referir, cal assenyalar que dos d'ells, el de la Vall d'Albaida i Simat de la Valldigna, s'iniciaren la nit del 6 de setembre a les 22:05 hores i a les 23:25 hores,
respectivament.
Per tant, estem parlant d'una simultaneïtat d'incendis que, com dia, feren confluir diversos incendis en zones geogràficament pròximes però també allunyades en alguns d'ells, com pot ser l'incendi de Simat de la Valldigna.
A més, cal assenyalar que estos incendis, que foren els de major envergadura, també en estos tres dies de ponent, que és el cicle de ponent que patírem en estos dies, perquè es fagen les seues senyories una idea, el telèfon d'emergència 112 i el centre de coordinació d'emergència gestionaren 167 incendis en estos tres dies, també en incendis de vegetació o en incendis rurals, que eren 167 incendis que també, lògicament, necessitaven de mitjans per a poder combatre'ls i per a poder apagar-los de la manera més ràpida possible.

L'altre factor, havia dit, era el que eren incendis, alguns d'ells, urbanoforestals, des del punt de vista que quan n'hi han nuclis poblacionals, bé siguen urbanitzacions, bé siguen masies, bé siguen cascos urbans, cal fer un important dispositiu de protecció a les persones, de protecció als edificis i als mitjans materials.
De fet, en tots ells calgué establir dispositius especials per a la protecció de zones urbanitzables i inclús per a cascos urbans, com fon el cas d'Agullent o Bocairent.
Aixina, en les labors d'extinció d'incendis i protecció a vivendes, cal afegir els treballs i dispositius d'evacuació de les persones, que en este cas afectaren nombroses urbanitzacions i inclús també a algunes vivendes dels afores dels cascs urbans que he dit anteriorment.

Una vegada explicat este context advers, vaig a descriure en detall l'evolució de cada un d'estos incendis, i començaré pel que he denominat incendis de la Vall d'Albaida, i no «incendi en la Vall d'Albaida» perquè foren diversos incendis en la Vall d'Albaida.
Baix esta denominació me referiré als incendis que s'iniciaren en Agullent i Ontinyent a les 22:05 i a les 22:28 hores del dilluns 6
de setembre, respectivament, i que acabaren fusionant-se després en un incendi, el dimarts dia 7 de setembre.

Estos incendis afectaren un total de 2.
984,49 hectàrees pertanyents a sis municipis, concretament, als termes municipals d'Ontinyent, Bocairent, Agullent, Benissoda, Albaida, Alfafara i Agres, amb una
afectació cada un d'ells, doncs variable.
Tal i com s'ha explicat amb anterioritat, l'inici de les hores nocturnes impedí la mobilització del despatx automàtic de mitjans aeris.
No obstant, se mobilitzaren immediatament els recursos de
bombers, brigades d'emergències, de les províncies d'Alacant i de Castelló.
Aixina, en els treballs d'extinció nocturns les principals prioritats s'establiren en la protecció de les persones i dels vents, ja que el foc avançava d'una manera molt ràpida i virulenta per les condicions meteorològiques i podien afectar de manera important els cascos d'Agullent, fonamentalment, en eixa nit.

En eixe sentit, durant la nit calgué evacuar nombroses persones de vivendes ubicades en el camí Vell d'Agullent i diverses urbanitzacions d'Ontinyent en la zona del Pou Clar.
Arran d'estes evacuacions, la Conselleria de Governació mobilitzà l'ERIE d'alberg provisional que té en companyia de la Creu Roja, que s'instal·là en el poliesportiu d'Ontinyent, que al final pràcticament no s'hi allotjà ningun evacuat, però sí que serví per a descans del personal d'extinció.

He de ressaltar que a més de la mobilització de tots els recursos disponibles, també se declarà nivell 2 d'emergència i se mobilitzà la unitat militar d'emergències per a col·laborar en les faenes d'extinció.
Igualment, se prealertà a tots els mitjans aeris per a la seua eixida immediata a l'orto del dia següent.
Els treballs d'extinció del dimarts 7 comptaren ja amb mitjans aeris i se centraren, per un costat, en
continuar amb la protecció de les persones i els seus béns.
De fet, l'evolució de l'incendi amenaçà també durant algunes franges horàries el casc urbà de Bocairent, però també, i de forma mol intensa, en protegir el previsible avanç que podia tindre l'incendi, per, també, les condicions meteorològiques, per al paratge natural de la serra Mariola.

En eixe sentit, cal destacar que l'estratègia dissenyada per a evitar que diversos barrancs de canalitzen directes al
paratge natural no propagaren el foc.
.
.
, perquè, els barrancs, saben les seues senyories que són una forma de propagació del foc ràpida i immediata, perquè no ho feren cap al parc natural, i finalment esta estratègia aconseguí l'objectiu.
De fet se quedà a pràcticament més de dos quilòmetres del paratge natural de la serra Mariola.

Altres incidents significatius foren el tall de tres carreteres comarcals el
dia 7, la CV-81, la CV-675 i la CV-665, i el tall de via fèrria d'Adif Xàtiva-Alcoi.
No obstant, tots els treballs d'extinció de prolongaren durant diversos dies més, ja que les condicions meteorològiques seguien sent adverses, persistia el vent de ponent i, en eixe sentit, s'estabilitzà.
.
.
, se donà com a estabilitzat a les 17:30 hores del dia 8, controlat a les 19:00 hores del
dia 10 de setembre i, finalment, extingit a les 20:00 del 13 de setembre.
No
obstant, se mantingueren dispositius preventius de vigilància durant la setmana següent

Respecte a l'incendi de Simat de la Valldigna, dir-li que en l'episodi dels incendis el terme de Simat de la Valldigna fon un dels més afectats.
El primer d'ells, que passaré a descriure a continuació, amb menor superfície afectada i que s'inicià en el mateix terme de Simat de la Valldigna, i el segon, que s'explicarà més avant, que s'inicià en Rafelguaraf, però també acabà afectant part del terme municipal de Simat de Valldigna.

El primer incendi, respecte a Simat, s'inicià a les 23:25 hores.
Voran les senyories que fon als pocs minuts dels altres dos
incendis també en la nit del dia 6 de setembre.
L'incendi s'inicià en una zona de difícil accés per als mitjans terrestres.
No obstant, l'avanç d'este incendi era més lent que els anteriors.
S'hi desplaçaren, a més de recursos de bombers i brigades d'emergències de València, brigades d'emergències i bombers de la província de Castelló i també bombers de l'Ajuntament de València.

El treball més significatiu fon la protecció d'una residència de persones majors, en què s'estigué valorant la seua possible evacuació, per a la qual cosa s'establí tota una coordinació in situ.
També estigué la consellera de Benestar Social, per si fea falta ficar l'operatiu necessari per a evacuar les 75 persones majors residents, encara que,
finalment, no fon necessari fer-ho.

Finalment, l'incendi se donà per controlat a les 19:30 hores del dia 8 de setembre i per extingit a les
20:00 hores del dia 11 de setembre, amb una superfície afectada de 233,79 hectàrees.

L'incendi de Rafelguaraf, que era l'altre incendi, s'inicià a les 17:57 del 7 de setembre.
Afectà, és a dir, quan estaven en marxa la resta d'incendis, afectà els termes municipals de Rafelguaraf-Barxeta, Simat de la Valldigna, Carcaixent
i Xàtiva, en una superfície forestal de 2.
059,35 hectàrees.
L'inici d'este incendi se produí en unes condicions meteorològiques complicades en les que es mantenien altes temperatures, vents de ponent,
baixa humitat relativa, al que s'havia d'unir l'ampli desplegament de mitjans treballant en els altres incendis.
Així mateix, també, este incendis tenia una complexitat urbanoforestal en què s'hagué d'evacuar nombroses vivendes d'urbanitzacions, sobretot en el terme de Barxeta.

Així, doncs, els treballs d'extinció en este incendis es concentraren prioritàriament en la protecció de les zones urbanitzades i en evitar, fonamentalment, la seua evolució cap a la zona del Pla de Corrals, també amb un risc poblacional important, aixina com als termes de Carcaixent, Alzira
i Benifaió, perquè no anara a grans masses forestals.

Este incendi se donà per controlat a les 11:30 hores del dia 9 de setembre i per extingit a les 20:00 hores de l'11 de setembre.
Cal destacar que en l'extinció d'este incendi la col·laboració dels voluntaris de protecció civil i d'altres comunitats autònomes, com he dit anteriorment.

Respecte als recursos mobilitzats, dir que la simultaneïtat d'incendis i les característiques que he explicat i no vaig a reiterar feren que fóra una amplíssima mobilització: 1.
110 persones, 46 mitjans aeris quant a dispositius sanitaris, policials,
alberg, de logística, etcètera.

Així en la tasca d'extinció pròpiament dita, com dia, a part d'eixos 1.
110 mitjans personals o professionals hi hagué un desplegament de més de dos-cents vehicles, entre vehicles de transports de personal, autobombes,
vehicles de bombers, camins de lloc de comandament avançat, la unitat tècnica mediambiental, etcètera, etcètera.
Però també es va establert un gran dispositiu de mitjans terrestres que es completà en una xifra rècord en els últims de mitjans d'extinció d'incendis amb uns dispositius que treballaren fins a 46 mitjans aeris, concretament 27 helicòpters i 19 avions.

Respecte al dispositiu tècnic, logístic, d'alberg i sanitari vull destacar-lo perquè fou molt important.
Tal vegada les grans xifres dels mitjans demostren la potència i l'envergadura del dispositiu establert que conformaren tot el dispositiu d'extinció.
Sense lloc a dubtes, el correcte funcionament i la intervenció en l'incendi també tingueren un paper molt important des del punt de vista logístic.

Aixina m'agradaria fer especial referència a tot el personal de les centrals dels consorcis, al personal tècnic i operador del centre de coordinació d'emergència de La Generalitat, al personal tècnic de la Conselleria de Medi Ambient, al personal operador de les bases aèries d'extinció d'incendis, a tot el personal que treballa en les tasques d'avituallament i logística, que garantiren en tot moment la resposta a les necessitats dels
intervinents.
I també al dispositiu de Creu Roja, que si ve l'ERIE no hagué pràcticament d'atendre només que molt poquetes persones evacuades, sí que tingué un important paper per a donar descans al personal d'extinció, primer en l'alberg instal·lat en Ontinyent i després en el que s'instal·là en Carcaixent per a facilitar el descans dels efectius de la unitat militar d'emergència.

Respecte al dispositiu de seguretat, dir que cal assenyalar la nombrosa i
activa participació de les policies locals dels municipis afectats i de la Guàrdia Civil, del Cos Nacional de la Policia i de la policia de La Generalitat.
Este dispositiu de seguretat desenvolupà sobretot treballs fonamentals de recolzament al dispositiu d'extinció, dels controls d'accessos, de les evacuacions dels nuclis poblacionals, en els talls de carretera
i en garantir la seguretat en què durà l'emergència.
Tot este amplíssim dispositiu, lògicament, hagué d'actuar baix una coordinació, ja que es tractava de centenars de professionals respecte als dispositiu de
seguretat.

Vaig a entrar ara en el capítol de les causes dels incendis.
Com voran les seues senyories una dada molt
important, a la que no he fet referència fins al moment, era la causa dels incendis.
No és un oblit sinó que vull referir-ho d'una manera especial.
El denominador comú de tots els incendis als quals m'he referit en esta compareixença no ha sigut la casualitat, ni les causes naturals, sinó que tots els incendis foren ocasionats per la mà de l'home de manera intencionada.
Tant els servicis del Seprona com els servicis d'investigació de la Conselleria de Medi Ambient i tots els expedients d'investigació confirmaren la intencionalitat clara, i a més calculada per les hores d'inici, pels llocs on s'inicià, de tots estos incendis que acabe d'explicar.

I volguera manifestar-me de manera clara i contundent, manifestar al respecte
que açò és un fet intolerable i absolutament despreciable, que baix ningun concepte podem
tolerar que este tipus d'intencionalitats atempten contra el nostre patrimoni natural.
Però voldria, a més, ficar de relleu en este sentit, a part de l'important dany mediambiental, el risc que estes persones fiquen a milers de
ciutadans i que podien tindre altre tipus de greus conseqüències.

Per tant, vull felicitar, com deia, al Seprona, als equips d'investigació de la conselleria.
I dir-los, en este sentit, que els incendis forestals foren
intencionats, foren de mitjana el 36% els que tingueren lloc en els dos últims anys passat i ho ha sigut de quasi el 39% el que ha tingut aquest any.
Jo
crec que les dades parlen per si mateixes.
Per tant, junt a estos incendis
intencionats, la segona causa més freqüent, perquè les seues senyories tinguen també una valoració al respecte, és la negligència, que enguany ha suposat el 24,55% dels incendis forestals.

En este sentit, La Generalitat va a seguir promovent polítiques preventives i combatives contra la intencionalitat i la negligència.
Anem a seguir personant-mos en totes les causes judicials obertes d'este tipus d'incendis.
Anem a seguir reclamant, tal com ha aprovat les Corts en este debat de
política general al govern, la modificació del codi penal per endurir les penes per als causants dels incendis forestals,
castigant més severament totes les conductes intencionades i negligents.
Anem a seguir
desenrotllant la normativa i regulació pròpia de la Generalitat de què els qui provoquen incendis forestals de manera intencionada o negligent puguen
carregar amb les costos de la mobilització dels recursos de servicis essencials d'intervenció que tinga prevista la llei.

M'agradaria donar una dada significatiu del que incendis com estos representen
econòmicament per a les administracions.
Dir-los sols que el cost d'extinció dels incendis forestals sobre els que versa esta compareixença, sols en concepte d'hores de vol dels mitjans aeris, hores extres de personal o avituallament eren
330.
000 euros, a part totes les plantilles, tots els mitjans i tots els recursos que evidentment
va a milions d'euros el que són els incendis del 6 i 7 de setembre.
Però els donarem els números perquè tinguen vostés la posició més clara.
Cada vegada que es produïx un conat d'incendi i es mobilitza el despatx autonòmic, representa un cost prop de 4.
000 euros.
Perquè vostés tinguen la referència dels costos econòmics que significa esta qüestió.

Per això, com dia, anem no sols a portar endavant, com ja ho estem fent des de fa algun
temps, totes les mesures de modificacions legals pertinents com, per exemple, la nova llei d'emergències, les penes i sancions per als delictes d'infraccions administratives, sinó també augmentar totes les mesures, com ja ho hem fet en els últims anys, d'inspecció i de vigilància de totes les nostres masses forestals.

Volia també destacar un altre capítol: la transparència informativa en tot moment que s'ha donat, com és una regla general en la Conselleria de Governació.
Dir que el Cecopi s'ha reunit tres vegades cada dia, el Cecopi saben vostés que està format no sols per tots els mitjans d'intervenció essencials sinó també pels complementaris, per tots els alcaldes dels terminis municipals afectats,
per totes les administracions públiques; es feien reunions pràcticament cada quatre o cinc hores i es donava compte, un mínim de tres o quatre rodes de premsa diàries per a informar de l'evolució en temps i forma de tots i cada un dels recursos, de totes i cada una de les estratègies dels incendis i de totes i cada una de les qüestions que afectaven estes qüestions.

Dir també que, a part del que eren les tasques d'extinció, que jo crec que el comandament únic i la coordinació, a pesar dels efectius, funcionà d'una manera positiva i d'una manera molt clara, com així també membres de l'administració general de l'estat i de les pròpies administracions locals no solament els mitjans de comunicació sinó en el mateix Cecopi, dir que després dels incendis, de qualsevol catàstrofe, és important que ens ficàrem a treballar d'una manera ràpida i diligent, una vegada s'extingeixen els incendis, en tornar a la normalitat.
I també, des del primer moment, el Consell s'ha preocupat perquè s'adoptaren totes les mesures necessàries per a una ràpida recuperació integral de les zones afectades i pal·liar els efectes provocats pels incendis des del punt de vista ambiental, social
i econòmic.

En este sentit, inclús quan hi havien alguns incendis que encara estaven actius, es va començar a avaluar els danys que s'estaven ocasionant i a estudiar algunes de les mesures de xoc que s'haurien d'adoptar una vegada extingits, tals com la repoblació de les zones afectades el més prompte possible.
Per això, enginyers de monts i tècnics forestals de la Conselleria de Medi Ambient es desplaçaren a distints focus.

El passat 9 de setembre, el president de La Generalitat presidí una reunió de treball en què estaven el vicepresident i conseller de Medi Ambient, la consellera d'Agricultura, Pesca i Alimentació i el conseller que els parla, i es realitzaren unes primeres valoracions i es ficà en marxa una taula de situació dels possibles afectats, així com a propostes dels alcaldes dels termes municipals afectats, plasmant un decàleg de mesures urgents a adoptar.
Al dia següent, sense més dilació, el Ple del Consell anticipà inclús uns acords del Consell mostrant la seua preocupació pels municipis afectats i aprovà declarar d'emergència les actuacions de restauració ambiental i paisatgística a realitzar en les dos grans zones afectades.
Estes actuacions es duen a
cap en els municipis d'Ontinyent, Agullent, Alfafara, Benissoda, Albaida, Agres, Bocairent,
Rafelguaraf, Xàtiva, Carcaixent, Barx i Simat de la Valldigna.

Dir-los que estes intervencions, que es desenrotllaran tant en monts públics com privats, es divideixen d'una manera global en quatre grans apartats.
El primer d'ells és el referent a les actuacions forestals i paisatgístiques.
El segon bloc de mesures relatiu a les infraestructures per al foment
de la fauna silvestre.
El tercer lloc, en l'àmbit de les infraestructures agràries, un grup d'ajudes destinades a pal·liar o indemnitzar els danys de produccions agràries o instal·lacions agropecuàries, així com la reparació de camins rurals entre altres.
I el quart apartat arreplega les ajudes
destinades a pal·liar danys en béns i estris de primera necessitat que no estiguen previstos en cap altre sistema
de cobertura del que pogueren ser beneficiaris els afectats.

Així mateix, el Consell prestarà també especial atenció als àmbits culturals i paisatgístics, que afectats pels incendis en particular, l'ermita del Sant Crist de Bocairent, el paratge natural de Pou Clar d'Ontinyent i l'ermita de la Verge de la Llum i Sant Antoni Abad d'Alfafara.

Per altra part, el 17 de setembre, una vegada declarats i extingits els
incendis, el Ple del Consell aprovà sol·licitar del Govern d'Espanya la creació de zona d'actuació especial per a la restauració forestal i mediambiental i la realització d'actuacions de distinta naturalesa per valor de 15 milions d'euros.
Per este motiu, considerem necessari que s'aprove un reial decret, a l'empar, com s'ha fet amb altres incendis a Espanya en els últims mesos, i per tant puguem també tindre esta ajuda per part del govern central.

Aprofite, també, per a recordar que la Conselleria de Governació està elaborant el decret sobre actuacions i mesures per a pal·liar els danys produïts en situacions d'emergència, catàstrofe, calamitat pública, declarà que seria totalment nou dins el marc normatiu de la Comunitat Valenciana.

Per tant, i per concloure, senyories, crec sincerament haver ficat de manifest
amb dades clares i fets objectius que durant estos incendis la immediatesa i l'agilitat en la resposta han estat presents en tot moment durant les tasques d'extinció com les actuacions i la tornada a la normalitat.

Dir que gràcies a l'actuació del comandament únic hi ha una coordinació de La Generalitat.
Des del minut zero s'ha implicat a totes les administracions públiques, assolint així una mobilització de mitjans que fins la data no era tan gran quant a percentatges i a número de dispositius.
Dir que en estos tres incendis o en el grup que al final
quedà en tres incendis, el total d'hectàrees, perquè se li havia donat a les seues senyories de manera per cada incendis perquè tingueren una informació detallada en cada incendi, ha sigut el total de 5.
277,63 hectàrees.
I vull destacar d'una manera clara i molt més ressenyada que, a pesar dels 1.
110 professionals, els 46 mitjans aeris, de
tants vehicles que hi havien, no s'hagué de lamentar cap dany personal, ni a professionals, ni a voluntaris, ni a veïns en cap dels incendis degut a la dificultat d'estos.

Per tant, vull dir-los també i, en este sentit vull donar-los unes dades que crec que són importants.
Des de gener fins als lamentables incendis que acabe de fer referència s'havien produït en la Comunitat Valenciana 237 incendis forestals, dels quals 116 s'han produït en la província de València, 70 en la província d'Alacant i 51 en la província de Castelló, que havien afectat en tota la Comunitat Valenciana 277,25 hectàrees, de les quals 83,74 eren de la província de València, 177,72 d'Alacant i 15,79 de Castelló; una mitjana d'1,17 hectàrees per incendi en el conjunt de la comunitat.

Si comparem estos resultats amb els obtinguts des de 1999 fins a l'any 2009, és a dir, en els deu anys anteriors, en la franja de gener a agost, este ha sigut
el millor any quant al número d'hectàrees afectades i el segon millor any pel que fa al número d'incendis forestals, sols precedit en l'any 2002, que tingué 230 incendis.

Aixina, durant els mesos de gener a agost dels últims onze anys se produïren una mitjana de 382 incendis.
En este mateix període de 2010 s'han produït un total de 237 incendis.
És a dir, una disminució del 38% respecte a la mitjana dels onze últims anys.

Pel que fa a la superfície afectada, durant els mesos de gener a agost dels últims onze anys, fou de 3.
262,55 hectàrees; mentres que en este mateix període de 2010, de gener a agost, les hectàrees afectades sols foren de 277,25.
És a dir, una disminució d'un 91,50% respecte a eixa mateixa data.

I, en relació a l'efectivitat, dir que des de 1999 fins al 2009, en el període màxim de gener a agost, havia sigut 5,14 hectàrees per incendi enfront de l'1,17 de l'any 2010.
És a dir, que fins i tot estos incendis, que foren de manera intencionada i
provocada, la mitjana de superfície afectada per cada incendi forestal ha sigut un 77,24% inferior a la mitjana
del decenni precedent.

I vull destacar i reclamar l'atenció de les seues senyories en les dades que els vaig a donar, també, ara a continuació.

Entrant ja en les dades del balanç anual, fins a la data de 24 de setembre, el número total d'hectàrees cremades este any 2010, de tot el conjunt, des de l'1 de gener, és de 6.
590,53 hectàrees.
Cal subratllar que els tres incendis que acabe d'explicar, del 6 i 7 de setembre, tots ells intencionats, representen el 94,4% de
la superfície total afectada del que portem d'any.
Cal subratllar que el 73,49% d'esta superfície és rasa i el restant, el 26,51%, correspon a arbrat.

Com ací he dit anteriorment, els incendis intencionats representen el 38,8% dels
ocorreguts este any, amb un total de 109 incendis per esta causa.
Per això vull insistir en eixe esforç addicional per a, lògicament, disminuir este percentatge que, a més, fica en perill la integritat i la vida de les persones.
Per fortuna, en els últims casos, no s'ha hagut de lamentar ninguna desgràcia personal, però és un important dany ecològic i, també, econòmic.
D'ahí la importància de la modificació del Codi penal; d'ahí la importància de repercutir els
(inintel·ligible) .
.
.
d'extinció en la futura llei d'emergències; d'ahí la importància d'aprofundir en estes mesures.

Per desgràcia, l'acció directa de l'home, ja siga per negligència o de manera intencionada, seguix estant darrere de la majoria dels incendis
forestals en la nostra comunitat i també en Espanya.
Aixina, este any, hi ha hagut un total de 178 incendis deguts a l'acció de l'home, el que suposa un 63,3% respecte al total dels incendis, i que han afectat,
com dia, a eixes 5.
504,77 hectàrees, el que representa el 98,46 del total de les hectàrees afectades.
És a dir, el 98,46% de les hectàrees cremades són de manera intencionada; sols poc més d'un 1% són per causes naturals els incendis, les hectàrees cremades, este any.
Crec que és una dada molt significativa que vull destacar d'una manera molt clara.

També vull destacar el descens experimentat en estos tres últims anys en els incendis causats per negligències, que passà d'un 36-32 ara a un 24%.
Per tant, demostra que les polítiques i l'esforç que s'està realitzant en esta matèria de conscienciació ciutadana i de prevenció estan tinguent els seus resultats.

He de fer menció, també, a una dada molt important i són els incendis iguals o menors a una hectàrea.
Se tracta d'una dada que reflectix, a nivell de qualsevol especialista o expert, l'eficàcia i la immediatesa en l'extinció d'incendis forestals.
Aixina, el 82,21 dels incendis d'este any han sigut d'igual o menys d'una hectàrea.
Mentres que el conjunt, a nivell nacional, en Espanya, representen sols el
66,6%.
Amb la qual cosa, estem en un nivell d'efectivitat moltíssim per damunt de la mitjana nacional.
Per tant és molt major, no sols en percentatge d'incendis majors d'una hectàrea -que, com deia, és el 33,4% en Espanya, enfront del 17,79% en la Comunitat Valenciana.

Estes dades demostren que el despatx automàtic, i demostren que el sistema d'extinció, és altament eficaç.

Este esforç se realitza també en altre tipus d'incendis que considerem no forestals, com són els de vegetació o els rurals, que han de ser atesos amb la mateixa rapidesa i amb la mateixa
eficàcia, i que han anant augmentant també en els últims anys.
Estos incendis tenen una important repercussió en la disponibilitat de mitjans per a l'extinció d'incendis; i cal dir que este tipus d'incendis rurals o de vegetació superen, clarament, al número d'incendis forestals.

Per això, enfront d'esta problemàtica, tant la Conselleria de Governació com la de Medi Ambient estan estudiant i ficant en marxa actuacions conjuntes.
Entre altres mesures, s'està treballant per impulsar l'existència de plans d'autoprotecció i d'emergències.
Vull destacar les jornades de formació per a alcaldes i regidors que, en estos últims anys estem portant, en matèria de risc i emergències, fruit del conveni de la Conselleria de Governació amb la Federació Valenciana de Municipis i Províncies.

Igualment, s'ha detectat un important repunt en incendis de vegetació i en la necessitat de treballar en l'autoprotecció de les urbanitzacions de zones forestals.
També és important treballar i aportar solucions en la situació dels barrancs de la nostra comunitat, que com se veu en els últims incendis, i per ficar un exemple, són importants conductors del foc que poden complicar l'extinció dels incendis i, a més, propagar-los ràpidament a altres zones.
Per això és important que les confederacions hidrogràfiques se plantegen, molt seriosament, la situació de neteja dels barrancs i
(inintel·ligible) .
.
.
inclús, o inclús permeten que se puguen fer actuacions sobre els mateixos, sense ningun tipus
de dubte que contribuiran a una major prevenció, facilitaran les llavors d'extinció i també seran d'utilitat en altre risc com, per exemple, el d'inundacions.

En este camp no sols se necessita la col·laboració de totes les administracions sinó, també, per part de La Generalitat s'ha oferit i s'aprofita esta compareixença per a reiterar eixa col·laboració.

Vull destacar, a part de les dades de la campanya, les noves tecnologies, que en esta campanya d'extinció d'incendis de l'any 2010, hem portat endavant.
Esta campanya ha comptat amb un pressupost de 111
milions d'euros, un impressionant esforç en recursos materials, humans, al servici de la seguretat i de les persones i
de la protecció del nostre medi ambient.
Ha comptat amb més de dotze mil efectius, que han estat en alerta en tots i cadascun dels racons
de la nostra comunitat.
Estava integrat en un dispositiu de 23 mitjans aeris: 10 helicòpters, 6 d'ells en brigada helitransportada, i 13 avions; 74e brigades d'emergència de La Generalitat; 47 autobombes; 76
(inintel·ligible) .
.
.
de la policia de La Generalitat; 101 unitat de prevenció de la Conselleria de Medi Ambient; 71 observatoris provincials de la conselleria; i altres 200 punts de vigilància forestal en tota la comunitat.

També, el pla de vigilància aèria, fonamentalment per a detectar els incendis des dels seus inicis, i s'ha portat a terme en realitzar sis rutes de vigilàncies en avions de La Generalitat, sobre la totalitat de les zones forestals de
la comunitat durant els períodes de major risc.

I, també, com a novetat d'esta campanya, hem augmentat la participació de la policia i La Generalitat, que ha realitzat prop de quatre-centes
patrulles per les tres províncies en les zones d'alt valor ecològic o en dies de condicions meteorològiques extremes.

Dir també que la prohibició de cremes agrícoles, este any, s'ha augmentat per primera vegada entre l'1 de juny i el 30 de setembre -no entre el mes de juliol i setembre, sinó s'augmentà el mes de juny també-, i que estaven prohibides en els terrenys forestals o en aquelles amb una
proximitat menor a 500 metres de la crema de restes agrícoles o forestals.

També vull destacar la reiteració de l'acord de coordinació en les comunitats autònomes limítrofes d'Aragó, Balears, Castella-la Manxa, Catalunya i Múrcia, que venim renovant any rere any, i que este any fou la seu en la Comunitat
Valenciana de la coordinació de totes estes comunitats autònomes.

I per part de les noves tecnologies, dir que, a part de la nova plataforma tecnològica -que s'invertiren 11 milions d'euros, del 112-, totes les brigades compten ja amb terminals Tetra, el que permet estar
plenament integrats en la xarxa Comdes, que garantixen les comunicacions en un
nivell de cobertura del 99% en tot el territori de la Comunitat Valenciana i
permet el posicionament GPS i cartogràfic de tots els recursos d'extinció d'incendis i de prevenció d'incendis.

Podem dir que estem, en la comunitat, a l'avantguarda tecnològica en gestió d'emergències, que el que permet guanyar en rapidesa i eficàcia, al que s'ha sumat també una novetat en l'any 2010 en la ficada en marxa de l'Ivaspe -amb eixa «e» d'emergències- en què s'han millorat i s'han augmentat les hores i els cursos de formació per a tot el personal d'emergències.

Senyoria, l'existència d'incendis forestals sempre constituïx un fet lamentable contra el que hem de seguir ficant tots els nostres esforços.
Cada incendi ha de ser un motiu per a recordar-mos que, en esta matèria, mai s'ha de baixar la guàrdia ni conformar-se ni, molt menys, en l'esforç realitzat.
Sempre hem d'anar a més, hem d'invertir més, hem de ficar més recursos, com aixina ho estem fent en els últims anys des de la Generalitat valenciana.

I els vaig a enunciar una sèrie de qüestions en les quals ja estem treballant en este sentit.

Hem subscrit un acord amb la Federació Valenciana de Municipis i Províncies per a adoptar mesures que impliquen als ajuntaments en la neteja dels
terrenys i en la sensibilització dels ciutadans en esta matèria, sobre tot terrenys que estan al voltant d'urbanitzacions i a prop a paratges naturals municipals o grans masses forestals.

Anem a continuar intensificant les jornades de formació per alcaldes i responsables municipals de protecció civil.

Estem treballant, també, en les cremes prescrites, on volem promoure la programació de cremes en períodes favorables, o en menor risc d'incendi, per a la neteja de zones conflictives, com barrancs o zones
abandonades.
Tot això previ estudi en les zones sensibles en què existisca un major risc potencial d'incendis.

Volem intensificar també les mesures sectorials de prevenció, acordades amb els sindicats i amb les associacions agràries en l'any 2009, no sols en prohibició de cremes agrícoles, en les cremes prescrites, en la supervisió de les mateixes a través de brigades i d'agents mediambientals, en la formació d'agricultors, etcètera.
Tot un catàleg que se féu en els sindicats agraris.

Aprofundir en la incidència en la planificació, no sols en la revisió d'actualització del pla especial enfront d'incendis forestals -que ja férem també este mateix any- sinó, també, en l'ajuda i col·laboració que estem fent en tots els ajuntaments, en els plans d'autoprotecció, i que contemplen les rutes d'evacuació, zones de defensa i mitjans que tenen en cadascun dels ajuntaments.

La nova llei d'emergències, que està ja tramitant-se en estes Corts.

I també estem estudiant una regulació sobre les mesures de neteja de zones limítrofes a urbanitzacions, polígons industrials o cascs urbans.

Senyories, tenim la voluntat de portar tot açò endavant, des de l'inconformisme, des de l'ambició.
Perquè, com deia, no podem baixar mai la guàrdia en els incendis forestals.
I, malgrat que tenim unes estadístiques positives i estem en eficàcia i estem en número d'hectàrees millor que la mitjana nacional, això no ha de ser obstacle per a que seguim augmentant els recursos, i per a que
cada un dels incendis el tinguem que considerar com una catàstrofe mediambiental i com un risc a les persones i als ciutadans.
I, per tant,
tots els esforços, sempre, seran pocs i en eixa línea està treballant la Conselleria de Governació.

Moltíssimes gràcies.

La senyora presidenta:

Muchísimas gracias, honorable conseller.

Por el orden de inscripción de.
.
.
(Remors) ¿Perdón?
.
.
.

Por orden de registro de entrada de las solicitudes, tiene ahora la palabra el
Grupo de Compromís por diez minutos.

Muchas gracias.

El senyor Morera Català:

Moltes gràcies, senyora presidenta.

Sí, el nostre grup parlamentari va sol·licitar la convocatòria d'esta compareixença no únicament per a explicar el dispositiu sinó per a anar més enllà i reflexionar sobre els elements de prevenció.

En primer lloc hem de dir que la vam sol·licitar en temps i forma, que els incendis tingueren lloc la nit del 6 i tot el
dia del 7 i la compareixença és el 30 de setembre.
Arribem tard.
Crec que hauríem de ser més àgils en l'explicació de donar comptes del que ha suposat esta catàstrofe.

Però, en tot cas, el que sí que hauríem de ser molt més àgils és en publicar el decret que el govern va anunciar que faria.
No s'ha publicat el decret.
Es va fer una reunió del govern, el divendres després dels incendis -tinc ací el comunicat, doncs això seria el dia 10 o 11-, i encara estem esperant la seua publicació.

Un govern competent el que fa és publicar el que anuncia que va a fer.
Perquè el que vosté ha dit ací, les quatre mesures de la declaració d'emergència, ja les sabíem en la comunicació que ha fet la reunió del govern.
Però no hem vist publicat ningun decret i, per tant, no sabem el que van a fer.

El que sí que li puc dir és que el que vosté ha dit que van a fer, des del punt de vista ambiental, és una barbaritat -no ho dic jo, ho diu el col·legi de biòlegs i el col·legis d'enginyers de camins-.
Una barbaritat en el sentit que repoblar una zona cremada, doncs no interessa.
No facen vostés la propaganda que van fer quan se va cremar el Parc Natural del Túria, que van anar allí a fer-se la foto, i, realment, no és el que caldria fer.
Perquè tots els biòlegs, el col·legi de biòlegs i el col·legi d'enginyers de monts, recomanen esperar el resultat de la regeneració -mire, el resultat de la regeneració.
.
.
m'acaben d'enviar esta foto, doncs, de moment, s'està regenerant el tema sobre les cendres, i açò és una foto del terreny-.
És a dir, que fer una actuació ara, de reforestació, doncs pot quedar molt bé per a fer-se la foto.
Però, de totes les reforestacions que s'han fet immediatament a zones cremades, no ha funcionat ni un sol arbre.
Amb el
que va passar, és constatable.

Per tant, el que podem assenyalar és que vostés no saben ni per on van en matèria de gestió forestal.

En tot cas, el model que vosté ens proposa és un model d'extinció.
I sobre el dispositiu d'extinció, nosaltres, doncs, hem fet el nostre seguiment pels nostres alcaldes, l'alcalde d'Agullent, els nostres regidors, i hem de dir-li que l'extinció in situ va ser correcta, va ser adequada, se van utilitzar mitjans, ja que algun error
de quan estava pràcticament extingit l'incendi de Simat, vostés van destinar els mitjans -i hi hagué una gran descoordinació-, els mitjans a l'altra zona, se van quedar el mitjans esperant a Simat i l'incendi de Simat encara va ser més gros, més paorós, quan se podia haver apagat.

Però, en tot cas, jo crec que el tema que mos preocupa és: i ara què?
Perquè, el que ha fet.
.
.
i vosté és una víctima de la gestió forestal, que ha fet des de la Conselleria de Territori i Habitatge.
.
.
Vosté és una víctima, perquè vostés han cedit les competències forestals als ajuntaments sense cap recurs per a poder gestionar
ambientalment i de forma correcta els nostres paratges.

I el seu govern n'és responsable perquè ha reduït, per exemple, en l'últim pressupost -i és continu- les ajudes per a mantenir les zones forestals.
Si vostés reduïxen, inclús han anul·lat les ajudes per a la gestió forestal als ajuntaments, doncs, tenim el que tenim, que els incendis són més difícilment controlables perquè no n'hi ha una gestió correcta de la zona en qüestió.

Si, per altra banda -i mirant els pressupostos de La Generalitat-, el Consell ha reduït entre el 60 i el 80% de les ajudes al cos de voluntaris ambientals, doncs,
tenim el que ens mereixem; tenim que, després, és molt difícil extingir els incendis que n'hi ha en marxa.

I, per tant, jo crec que estem.
.
.
i el seu govern és responsable d'una mala gestió, fruit d'un model caduc, del que suposa una gestió forestal.
I s'han estat fent les coses malament, com és la no publicació d'este decret.

Per altra banda, m'agradaria preguntar-li, perquè vosté és membre del govern: van vostés a pagar i a posar els diners per a les indemnitzacions de l'incendi de l'Alcalatén, de Les Useres?
Perquè, clar, una cosa és fer-se la propaganda, anar allí, com va fer la ministra, com va fer el president de La Generalitat, van allí, se fan les fotos.
.
.
-per cert, me consta que alguns els van cridar quan s'estava en plena voràgine d'atendre i posar en marxa el dispositiu d'extinció-, però, una altra cosa és gestionar bé el tema; i gestionar és publicar el decret, mirar el decret, i, sobretot, pagar les indemnitzacions
dels incendis que hi ha hagut, com l'incendi de Les Useres, que encara no han posat vostés ¡ni un duro!
El seu govern, no li dic la seua conselleria, el seu govern no ha
posat ni un duro.

Ara, no obstant això, m'agradaria fer algunes preguntes concretes, que li afecten directament al seu
govern.

Voldria preguntar-li si el grup operatiu d'investigació de causes d'incendis forestals, que depén del govern, de la Conselleria de Medi Ambient, està buscant els autors materials i els instigadors dels incendis, o si, per contra,
les investigacions han estat no encetades, o paralitzades, perquè se té un presumpte culpable.
M'agradaria saber si el govern valencià està investigant, a través del grup operatiu d'investigació, les causes dels incendis forestals.

Segona qüestió.
M'agradaria preguntar-li si la Conselleria de Governació disposa ja d'alguna informe tècnic sobre les causes dels incendis -mos ha dit vosté que n'eren provocades-, i, per tant, m'agradaria que aprofundira en esta qüestió, i els mètodes que han utilitzat els incendiaris, perquè vosté mos ha dit que la causa de l'incendi ha sigut la mà de l'home.

M'agradaria saber si se va a beneficiar algú de l'incendi, perquè el govern valencià ha aprovat una Resolució el 24 de maig, per la qual se fa una autorització administrativa a l'empresa Iberdrola per a la construcció d'una línea elèctrica que travesse els municipis d'Albaida, Benissoda, Agullent i Ontinyent.
I amb el document de l'estratègia territorial -en estos moments en fase d'al·legacions-, doncs, seria contradictori que alguns -també està projectat un gasoducte-, que alguns se pogueren beneficiar de la desgràcia natural que han patit estes zones; si se va a suspendre esta tramitació, perquè considerem que ningú s'hauria de beneficiar, ni ninguna empresa, de la desgràcia natural que han patit estes comarques i esta zona.

En definitiva, el que estem demanant és que s'aplique el que el govern valencià està plantejant en la seua estratègia territorial de la Comunitat Valenciana, i eixa estratègia ho diu claríssimament.
I, per tant, si deixem que algú es beneficie d'esta desgràcia, estem incomplint el que preveu este document que està en fase d'al·legacions.

M'agradaria saber si el cos de policia nacional assignat a La Generalitat, que se
denomina policia autonòmica, està investigant les causes i buscant els autors materials i els instigadors dels
incendis.
I, en cas afirmatiu, quins efectius estan dedicant a esta missió.

I m'agradaria saber si el govern valencià, per a evitar en el futur que persones físiques o jurídiques puguen traure profit o, fins i tot, obtindre negoci dels incendis
forestals, si el govern valencià està estudiant mesures per a evitar estos beneficis d'algunes persones físiques o jurídiques en allò que suposa estes catàstrofes naturals estos incendis.

En definitiva, jo el que recomane és més actuació quant el que és la gestió forestal, temperatures adverses i situacions com les que hem patit en estes
zones van a ser, per desgràcia, i si atenem el que està passant amb el canvi climàtic, més usuals, més reiterades, i, per tant, ahí hauríem de fer un gran esforç en allò que és la gestió forestal i dotar recursos -també m'agradaria preguntar- durant tot l'any, perquè els incendis s'apaguen durant tot l'any, a les brigades, i si les brigades, en compte de dedicar-se durant sis mesos
-i és una nova pregunta-, se podrien dedicar tot l'any al que és col·laborar en una gestió eficaç de les nostres muntanyes i paratges.

En definitiva -i acabe- demanar al conseller de Governació quan pensen publicar el decret; i, segona qüestió, quan pensen pagar a les persones perjudicades per l'incendi de Les Useres a la comarca de l'Alcalatén.

La senyora presidenta:

Muchas gracias, señor diputado.

Tiene la palabra, por diez minutos, la señora diputada del Grupo Socialista.

Muchas gracias.

La senyora Sanchordi García:

Muchas gracias, señora presidenta.

Senyories.

Senyor conseller.

El Grup Parlamentari Socialista vol, sobretot, insistir en la coordinació necessària entre les polítiques de prevenció i les polítiques d'extinció.
Mosatros considerem que no solament cal enfocar la problemàtica dels incendis forestals des de la tasca d'extinció que, a més -com ha dit el mateix conseller-, sempre caldrà millorar, sinó que partim de la base, partim del criteri d'eixa famosa frase que diu que «els incendis forestals s'apaguen en hivern».
És a dir, que el més important per a evitar els incendis forestals és posar mesures preventives perquè no s'inicien, perquè no se provoquen, i, en definitiva, perquè no passen.

Partint d'açò, he preparat i he estructurat la meua intervenció en tres parts conjuntes, però diferenciades, que són: el antes, el durante y el después de l'incendi.
És a dir: la prevenció, l'extinció, la repoblació i les ajudes.
A la vista d'açò, malauradament, hem de concloure que les coses no s'estan fent per part del Consell massa bé, no s'estan fent massa bé.

En primer lloc, el antes de l'incendi, el que són les tasques de prevenció.
Comprovem que el Consell està duent a terme treballs de prevenció que són insuficients, aïllats i sense quasi continuïtat, tant en la confecció, per exemple, de tallafocs i la seua neteja i manteniment, com en l'adequació de camins rurals importantíssims perquè aixina permeten una actuació ràpida, segura i eficaç.

La inversió econòmica és mínima, és escassa en prevenció.
Ficaré només dos exemples del propi pressupost de la Direcció General de Gestió del Medi Natural per a 2010.

Les inversions reals -com les seues senyories saben-, capítol VI dels pressupostos.
En manteniment i noves estructures de prevenció d'incendis, 11 milions en el 2009; 6 milions en el 2010.

Les subvencions -com saben-, capítol VII, per a propietaris de móns de titularitat privada o pública per a la seua conservació i millora, en el 2009, 13 milions; per al 2010, 4 milions, menys de la tercera
part.
Això pel que fa a l'apartat econòmic.

Però, pel que fa a la voluntat política en matèria de prevenció, no cal oblidar que la Llei forestal valenciana de l'any 1993 -feta, per cert, per un govern socialista- obligava, eixa llei obligava a confeccionar un pla general d'ordenació dels recursos forestals valencians, pla general d'ordenació que no va vore la llum fins l'any 2004, 11 anys.
El que passa és que la llum va durar poquet; va ser.
.
.
encendre's i apagar-se, perquè realment no va tindre cap efecte, perquè va ser declarat nul i sense efecte, este pla general d'ordenació, pel Tribunal Superior de Justícia en 2007.

En definitiva, des de l'any 1993, no existix a la Comunitat Valenciana cap pla capaç d'ordenar els nostres recursos forestals.
Un fet que és insòlit, tant a nivell estatal com a nivell europeu.
Les conseqüències resulten evidents: l'absència d'una ordenació general en el panorama forestal ha fet que la política forestal a la nostra comunitat siga una suma inconnexa, desordenada i
improvisada d'actuacions forestals, que no tenen continuïtat, direcció, ni objectiu a llarg termini.
17 anys estem esperant eixe pla d'ordenació forestal, que és, a més, de la seua competència, perquè les competències en prevenció són de la Generalitat valenciana.
Aixina i tot, o no obstant això, el govern de l'Estat també invertix en la Comunitat Valenciana en àrees que no són de la seua competència, com és la prevenció d'incendis; de fet, el Govern d'Espanya ha invertit durant els anys 2009 i 2010 més de quatre milions d'euros en 22 projectes en les tres províncies valencianes.

Passe ja a la segona part de la meua intervenció: el durante, és a dir, estem parlant de l'extinció de recursos materials i recursos humans.
Efectivament, hi ha hagut un gran
desplegament de mitjans humans i tècnics, que, efectivament -com s'ha contat ací-, van permetre que amb col·laboració del conjunt d'administracions: local, autonòmica i estatal, l'extinció se produïra en el menor temps possible, donades les complicadíssimes circumstàncies, i, també -com s'ha comentat- sense pèrdues humanes que lamentar.
En eixe sentit, des del Grup Socialista, també felicitar a tots i cadascú dels professionals de tot tipus, que han intervingut, que han ajudat, també als voluntaris, i, naturalment, a les comunitats veïnes.

Ara bé, pel que fa als mitjans humans i materials de la Comunitat Valenciana, de la
Generalitat valenciana.
Sí que lamentar que, gràcies a les denúncies públiques dels mateixos professionals -sobretot, m'estic referint als bombers-, este estiu mos havem assabentat que -en contra de la propaganda oficial que, com en totes les àrees, tot va.
.
.
, no ve, sinó superbé- resulta que tenen prou deficiències, prou mancances.
No és només -com s'ha comentat- la qüestió de les nòmines, sinó, també, la precarietat del servici, la falta de formació i el deficient manteniment dels mitjans materials.

A la vista de les denúncies dels sindicats, jo m'he preocupat -m'he preocupat entre cometes, per dir-ho d'alguna forma- d'agarrar tots i cada u dels temes, de matèries, on ells han manifestat que tenen problemes o mancances, i resulta que
tenen mancances relatives a: les nòmines; el personal; les hores extraordinàries; les jubilacions; la xarxa digital; les emissores; els equips de protecció: cascs, monos.
.
.
; vehicles; les autobombes; els parcs; i els subparcs.
I, segurament, si vosté ha de pagar-los els calcetins, segurament també.
De tot el que jo he dit no m'he inventat res, no m'he inventat absolutament res, però absolutament res.
Si vosté creu que els professionals, els bombers, mos estan mentint, doncs, diga'ls-ho a ells.

No vaig a incidir, sense dubte, en la seua reacció, en la reacció de la seua conselleria, que va esperar la denúncia pública i que va reaccionar tard i malament.
No vaig a entrar més en açò.
Tanmateix, sí que vaig a entrar en les conseqüències que la situació siga esta.
I que mosatros lamentem!
Que li quede ben clar!
Mosatros no mos
alegrem per a res!
Tant de bo!
, no haguera pogut dir res del que he dit en
estos dos últims minuts.
Les conseqüències és que la capacitat de resposta que tenen els nostres professionals és menys eficient del que podria, del que hauria de ser.
I això és el que lamentem.
Imagine que vosté estarà treballant o hauria d'estar treballant en solucionar açò.

Anem, ja, al tercer punt: al después, que, a més, és l'ara, és a dir, a la repoblació i a les ajudes.
Primer, sí que vullguera, simplement, fer un incís en el tema -que ja s'ha comentat- que pareix que s'ha comprovat ja que eixos incendis són intencionats.
I, agarrant, a més, les paraules del mateix conseller, doncs, sens dubte, aquells que provoquen
incendis és completament intolerable i completament menyspreable.
I, naturalment, com no
pot ser d'una altra manera, estarem a l'aguait, estarem a l'espera que s'avance en eixa investigació, tant la que faça el propi Consell com la que se faja a nivell judicial.

I, bé, continue amb el després, repoblació i ajudes.
En el tema de repoblació estem exactament com en el tema de la prevenció: no n'hi ha planificació, sinó que se va -mai millor dit- a salto de mata.
Però, a més, hem d'escoltar una fal·làcia per part dels representants del govern de La Generalitat, que diuen: «Bé, però és que la superfície forestal de la Comunitat Valenciana ha crescut com mai.
» Home!
Clar que ha crescut com mai.
El tema és què ha crescut, i per què i com.
Perquè resulta que no ha crescut com a resultat d'una política planificada de regeneració ni de repoblació, sinó com a conseqüència de l'abandó de moltes terres de cultiu, sobretot, de secà, que han deixat d'explotar-se pel seu baix rendiment i per la falta de recolzament del Consell.
Tant és així, que entre l'any 1987 i l'any 2009, s'han abandonat en la Comunitat Valenciana, concretament, 398.
000 hectàrees de cultiu, 398.
000 hectàrees de cultiu que passen a ser terrenys forestals.
Però tindre més terrenys forestals a costa d'açò, per descomptat, no és ningun mèrit; sinó, més bé, un demèrit.

El tema de les ajudes.
Bé, vostés, com sempre, si n'hi ha alguna cosa en la qual se donen pressa, en la qual se donen pressa i en la
qual són increïblement ràpids és en quantificar i en demanar.
Vosté mateixa ha dit que abans que s'hagueren extingit alguns incendis ja estaven quantificant.
I han dit una xifra,
15 milions; 15 milions, podien ser 16, podien ser 14.

No sabem exactament, perquè no ho ha detallat, si els 15 milions és el dany total; i, en eixe sentit, mos agradaria saber quina part fica, quina
part va a comprometre's La Generalitat a ficar.
No sabem si els 15 milions és només el que li van a demanar a l'estat i, aleshores, no sabem el que van a gastar vostés.
Mos agradaria saber quants diners va a dedicar la Generalitat valenciana i,
sobretot, quan començarà a pagar.
Perquè ja s'ha comentat ací, tenim un mal antecedent, com és l'incendi de l'Alcalatén; van quedar calcinades quasi set mil hectàrees.
El ministeri se va comprometre immediatament a aportar 3 milions per als
municipis afectats.
Requisit imprescindible per a disposar d'esta subvenció: les altres administracions, sobretot, diputació i Generalitat, havien de ficar 3 milions més.
A data de hui, els diners continuen sense arribar als afectats!

Bé, per descomptat, entenem que és de vergonya.
Entenem que no té ni justificació ni explicació.
I si la té, per favor, explique'm i justifique'm per què han passat tres anys i encara no han donat eixos diners, i els pobres alcaldes
ja no saben com demanar i tornar a demanar que per favor que se'ls faja cas i que se complisca.
Espere que me solucione açò.
Espere, per descomptat, que me corregisca en tot allò que vosté crega que estic enganyada.

I, sobretot, vullguera preguntar-li per a futurs incendis què va a fer, no només la seua conselleria, sinó el seu Consell, per a poder millorar l'abans, el durant i el després.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Sanchordi.

Té ara la paraula, per temps de cinc minuts, el senyor Torró, en representació del grup de no adscrits.

El senyor Torró Gil:

Moltes gràcies.

Jo, per no fer-ho més llarg i perquè no tinc molt de temps, en primer lloc, sumar-me a totes les felicitacions que s'han fet.
Jo vull felicitar i agrair especialment el treball dels voluntaris,
perquè ells no tenen ninguna obligació i ho fan perquè volen i, de vegades, sense tindre el recolzament suficient -jo diria quasi sempre- de les administracions.

I, per descomptat, vaig a sumar-me també a les denúncies respecte a la qüestió dels decrets, tot el que s'ha dit respecte als bombers, i també el tema dels incendis de l'Alcalatén, perquè jo crec que és un compte pendent que té La Generalitat i un mal precedent respecte a una qüestió com la que estem tractant.

Centrant-me en la qüestió en concret sobre el que vosté ha dit en la seua intervenció, bé, a mi m'agradaria primer demanar-li que fera el favor de detallar quines són les xifres d'incendis, de cada un dels incendis, perquè no ho ha fet.
Ha dit el primer i ha dit el total, però no les ha detallades, les altres.

I, després, un poc, fer un comentari respecte a les dades que ens dóna, perquè eixes dades s'utilitzen d'una forma molt estranya, no?
, s'agafen uns anys quan es vol; de vegades, només uns mesos; de vegades.
.
.
Vull dir, és molt difícil realment, sabem que tot açò es fa per, un poc, donar-se autobombo i demostrar com ho fan de bé, però realment estes xifres tenen molt poc contingut real quant a l'hora de poder valorar quina és l'efectivitat real del que vostés estan fent.

Quant la qüestió concreta dels incendis.
Jo vull preguntar-li, primer, una cosa que no ha
explicat: quant de temps va tardar en reaccionar.
.
.
, és a dir, (so d'un telèfon mòbil) des del moment que es declara l'incendi fins que arriben les primeres unitats al lloc, quant de temps passa?
Perquè, clar, hi ha un problema important, i és que només hi han tres brigades per província nocturnes.
I, aleshores, evidentment, jo crec que és una qüestió molt important perquè no hi ha suficient personal per a atendre problemes que es produïsquen durant la nit, a banda d'una sèrie de qüestions relacionades amb el tema dels equipaments, sobretot, amb el tema dels
vehicles, que no vaig a entrar perquè no tinc massa temps per a poder-ho fer.
Vull dir, quant de temps tarda?

També voldria preguntar-li per què a l'incendi d'Alfafara van haver dos comandaments avançats al principi de l'incendi.
I voldria que m'explicara això, i això quina repercussió va tindre sobre el desenvolupament de l'incendi.

I, després, entrar en qüestions que jo crec que són especialment les més importants, que és la qüestió de la prevenció i la qüestió de les actuacions després de l'incendi.

Vosté, en la prevenció, vosté ens ha parlat ara d'una sèrie de qüestions que.
.
.
, l'acord este amb la federació de municipis sobre les neteges; el treballar amb el tema dels plans d'autoprotecció.
Als ajuntaments els imposen el fet de tindre, lògicament, ha de ser aixina, plans d'emergència com protecció, però no els doten de recursos suficients com per a poder fer eixos plans.
I,
evidentment, quan els municipis són més menuts, les dificultats són més grans.
I ho sabem per experiència en alguns municipis menuts, que tenen obligació de fer una sèrie de coses que després són incapaços de poder fer perquè no tenen dotació pressupostària suficient.
Per tant, està bé exigir-los, però estaria bé donar-los al mateix temps els recursos per a poder-ho fer.

El tema de les neteges és un problema molt greu.
Perquè un dels problemes, com vosté ha dit, és la simultaneïtat que s'ha donat en estos incendis de zones rurals i zones urbanes.
I això, el que és increïble és que tot això no estiga en estos moments ja regulat i contemplat.
Evidentment, sense pla
general d'ordenació de recursos forestals és molt difícil, perquè no actuen adequadament per a tindre eixos problemes controlats, quan estem
parlant d'un país en el qual cada vegada n'hi han més urbanitzacions, moltes d'elles il·legals i incontrolades, i sempre que hi ha un incendi de caràcter forestal, lògicament, ha de ser així, s'ha d'actuar sempre atenent a estes qüestions abans que a les altres.

I, després, tinc molt poc temps, el tema del què passa després.
Vostés han dit que van a fer un pla de reforestació.
Bé, vull recordar-li que hi han plans de reforestació promesos que no s'han executat mai, el del Montdúver sense anar més lluny, des del 2007 fins ara, encara no han executat ni el 10% del que dien
que anaven a fer.

I, en segon lloc, és molt important, és molt important que les actuacions es facen amb un ordre molt clar.
Els tècnics insistixen molt que les actuacions sobre els incendis quan estan
acabats.
.
.

(Ocupa la presidència el vicepresident, senyor Vicente Betoret Coll)

El senyor vicepresident:

Vaja acabant, per favor, senyor Torró.

El senyor Torró Gil:

.
.
.
no són efectives, -jo pregue una miqueta de flexibilitat per part del president- no són gens efectives, gens efectives.
S'ha d'actuar facilitant el rebrot natural de les plantes, sobretot, de la zona de la
coberta més baixa, del sotabosc, perquè després puga actuar-se d'una altra forma, i sobretot canviant la política de reforestacions.
.
.
, de cara a la política de reforestacions dels arbres per a buscar altre tipus d'espècies que no siguen tan sensibles al foc com són les que dominen en el món valencià i que dominen des de fa aproximadament 150 anys, quan es va privatitzar la
major part dels boscos que tenim en l'actualitat i el resultat va ser el tindre este bosc que tenim ara.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies, senyor Torró.
I a vore si aconseguisc parar açò.

Té la paraula en este cas la diputada representant del Grup Popular, per temps de
cinc minuts, senyora Quinzá.
Però abans de donar-li la paraula, i com alcalde d'un dels pobles afectats per un dels incendis als quals s'ha referit abans un dels representants dels grups polítics, peguen-li una miradeta al parc del Túria, en la zona de Vilamarxant, que es va fer la reforestació només acabar l'incendi i sí que n'hi han arbres creixent.
Per tant, faça una visita.
El convide que vinga al meu poble i anem a vore junts la zona
afectada.

Senyora Quinzá, quan vosté vullga.

La senyora Quinzá Alegre:

Gracias, señor presidente.
Además, agradecemos su aclaración, porque como ésa, muchas.

Bueno, señor conseller, agradecer en nombre del Grupo Parlamentario Popular su comparecencia en esta
comisión, a petición propia, bien es cierto que luego se ha acumulado con la solicitada por otros
grupos parlamentarios, y, además, prácticamente cuando no se había extinguido por completo el incendio, e inmediatamente usted solicitó aquí comparecer.

Como además hace sistemáticamente, cumple usted con su compromiso de transparencia, que además eso es algo que caracteriza su gestión, de dar cuenta de todos los detalles y de someterse a todas las preguntas o a
las dudas de los otros grupos parlamentarios.
Además, por cierto, en la primera Comisión de Gobernación que el reglamento permite, es decir, apenas casi al día siguiente de que se celebrara el pleno del debate de la comunidad.
Lo digo por
aquellos que pedían más agilidad en esta comparecencia.
Creo que más agilidad es absolutamente imposible.

Echamos en falta, señor conseller, porque es buena la crítica y la crítica constructiva, pero de lo que nos damos cuenta es que haga usted lo que
haga, haga lo que haga, y aunque esté perfectamente gestionado, jamás les va a parecer bien a los grupos de la oposición.
Y esto hay que lamentarlo porque, desde luego, lo único que hace es restar credibilidad a los grupos políticos.
Cuando, además, incluso alcaldes de municipios directamente afectados y además gobernados por partidos, por ejemplo, en este caso del Bloc, le han felicitado
a usted expresamente por la gestión tan impecable que se ha llevado con estos incendios.

Bueno, señor conseller, como decía, ha explicado detalladamente todos los factores de los incendios.
Hemos tenido
que lamentar además en este caso, desgraciadamente, la confluencia de factores adversos, pero ante
todo hay que destacar lo importante.
Y lo importante ha sido sin duda la
agilidad de respuesta que ha habido, la amplísima movilización y, desde luego, la gran coordinación.
Ha sido fundamental la intervención y coordinación de más de 1.
110 personas y de 46 medios aéreos.

En este caso, sí que me gustaría, también, felicitar expresamente a la directora general de Emergencias, que nos acompaña también en esta comisión, y que me consta que ha estado trabajando también arduamente y al pie del cañón con usted.

Todo esto, señor conseller, no ha sido fruto de la casualidad.
Esto es fruto del trabajo y del esfuerzo
constante y de los medios que pone a disposición la Generalitat valenciana.
Actuar más rápido hubiese sido imposible.

Como usted bien ha relatado, el 9 de septiembre.
.
.
los incendios hay que recordar que fueron el 6 y el 7, el 9 de septiembre, el
presidente Camps ya les convocó a una reunión para la valoración y plasmar las medidas a adoptar.
Al día siguiente, el pleno del Consell ya declaró emergencia en las actuaciones de restauración ambiental.
Y, desde entonces, no han parado ustedes de trabajar.

Pero, como decía, esto no es fruto de la casualidad.
Esto es fruto de los ingentes medios que
se ponen por parte de su conselleria.
El presupuesto global de incendios de la campaña 2010 asciende, como usted bien ha dicho, a más 111 millones, además, habiéndose incrementado respecto del año anterior.
En la campaña de incendios del 2010 se han destinado 23 medios aéreos y más de 12.
000 efectivos en total.

La comunidad, señor conseller, ha dado un gran salto en prevención y extinción de incendios en los últimos años.
Y esto no lo decimos nosotros, está avalado por estadísticas y datos oficiales.
En 12 años del Partido Socialista se quemaron siete veces más hectáreas que en 15 años del Partido Popular.
Por desgracia, quedan ya muy lejos.
.
.
, por fortuna, quedan ya muy lejos los años en los que se calcinaban 138.
000 hectáreas, por ejemplo, en el año 1994 con el Partido Socialista.

Ello es resultado de más presupuesto de inversión, más medios, más tecnología y mejores políticas de prevención y extinción.
Y, por supuesto, destacar y sumarnos, también, a la gran labor de los brigadistas, bomberos, técnicos, en fin, de todas aquellas personas que intervinieron en la extinción de incendios.

En los últimos incendios hay que decir que las circunstancias meteorológicas, como usted ha dicho, han sido extremadamente adversas y tenemos que unir
la nocturnidad y otras condiciones adversas.
La prioridad ha sido proteger a
las personas y a los núcleos urbanos y se ha logrado.
.
.
, afortunadamente, no ha habido que lamentar desgracias personales.

Ya digo que, por desgracia, la mano del hombre, lo ha dicho usted, ha estado
detrás de todos estos incendios, y de ahí que valoramos todas las medidas preventivas en las que están trabajando.
Además, apoyamos expresamente las propuestas que ha comentado usted de la modificación del Código penal para endurecer las penas.
El próximo que intente quemar, por lo menos, que se lo piense y, desde luego, que sean
mucho más punibles las consecuencias.

Desde luego, como dice usted, señor conseller, nunca hay que estar satisfechos y hay que ser inconformistas, porque siempre
se puede hacer más y obtener resultados aún mejores.
Es importante destacar en este sentido que el gobierno valenciano,
lejos de toda autocomplacencia, sigue poniendo en marcha proyectos e
iniciativas en el ámbito de protección civil y gestión de emergencias, así como en la lucha de incendios.

Por todo ello, el Grupo Popular cree que se está actuando en la buena dirección en materia de incendios forestales como en todas las de su conselleria.

El senyor vicepresident:

Vaya acabando, señora Quinzá, por favor.

La senyora Quinzá Alegre:

Termino, señor presidente.

Solamente, reiterar las felicitaciones expresas del Grupo Parlamentario Popular
al conseller que hoy nos acompaña, animarle a seguir en esa dirección y decirle que nosotros también estamos con usted en la tolerancia cero con aquellos que causan incendios.

Nada más y muchas gracias.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias a usted, señora Quinzá.

Tiene ahora la palabra, sin límite de tiempo, el conseller Castellano para contestar a las intervenciones.

Cuando quiera, conseller.

El senyor conseller de Governació:

Moltes gràcies, senyor president.

Jo he vingut a comparéixer sobre la gestió d'extinció d'incendis del dia 6 i 7 de setembre, a petició dels grups i a petició pròpia.
I he aprofitat també la compareixença per a donar inclús les estadístiques a nivell anual, perquè sempre saben que tinc costum de fer una compareixença per a explicar la campanya anual, i he aprofitat també per a explicar-la hui i per explicar mesures que estem fent des de la
Conselleria de Governació.

Vull agrair a tots els portaveus que han fet ús de la paraula que en matèria d'extinció pràcticament no hagen dit res, i que inclús alguns crec que ha sigut correcte i eficaç, amb la qual cosa crec que almenys és una conclusió clara d'esta compareixença.

Després s'ha parlat de qüestions que res tenen a vore amb la petició de compareixença, que parlen també d'altres departaments, però com este govern és solidari jo no tinc ningun problema, i saben les seues senyories que jo mai
mire cap ningun altre lloc i m'agrada el debat parlamentari, com ha de ser, i parlar de totes les qüestions que facen falta i més.

Per això he aprofitat per a parlar de tot, perquè crec que és important que se parlen, i se comenten i se debaten amb tota naturalitat i
tranquil·litat les coses.

Jo demaní el 9 de setembre la compareixença, senyor Morera.
És la primera setmana de comissions, crec, o la primera comissió que se celebrava la Comissió de Governació.
(Veus) Pràcticament vint o vint-i-cinc dies o vint o vint-i-un dia, amb la qual cosa és de les més ràpides que se m'ha donat en esta casa.
Jo sí que li demane a vosté, ara que vosté és síndic i està en la Junta de Portaveus, que ho agilitze, perquè jo li havia demanat amb caràcter d'urgència.
Jo haguera pogut vindre l'11 de setembre.
Vosté ara és síndic i pot.
.
.
, precisament és part responsable, evidentment, d'estes sol·licituds.
(Remors)

En segon lloc, en segon lloc, vostés fan teories sobre repoblat (inintel·ligible) .
.
.
pràcticament no puc dir res perquè ha hagut un coincidència en l'eficàcia, per tant, entraré a altres qüestions que, encara que siguen d'altres departaments, no hi ha ningun problema en debatre qualsevol cosa.

Diu vosté, senyor Morera, que repoblar la zona cremada no interessa, que això ho ha dit un expert o un grup d'experts o diuen alguns col·legis professionals, etcètera, etcètera.

Mire, mosatros portem des de La Generalitat en diversos departaments, diversos
informes, estudis, desenes, no un ni un col·legi, sinó desenes d'experts en càtedra del foc, que estan també participant en les reunions sectorials a nivell de tota Espanya d'estes qüestions, i li he de dir que ahí la doctrina no sols no és que siga unànime, sinó que és absolutament contradictòria segons les corrents doctrinals que hi ha al respecte.
I també perquè no se pot ficar tot en el mateix sac.
Hi ha un tipus de flora, per exemple,
mediterrània, que té una determinada reforestació ràpida i natural, i hi ha un altre tipus que ha de complementar-se en
repoblacions, perquè si no determinats arbrats, etcètera, perquè, si no, no se reforesten.

Amb la qual cosa crec que això, precisament, és tema d'experts, és tema de tècnics, i li podré ficar molts exemples, el secretari de la comissió ha ficat un exemple.
Jo li podré ficar molts exemples i també portar-li moltes fotos, com eixes de repoblacions, que s'han fet en els últims anys i que ara dóna glòria vore-les, precisament gràcies a eixes inversions de repoblacions.

Dir també, per entrar en qüestions concretes, perquè vull contestar a totes i cadascuna de les preguntes.
Si me'n deixe alguna li la conteste també després.

Dia, en el tema de Simat de la Valldigna, que havia hagut descoordinació quan estaven els mitjans o no mitjans.
Dir-li que no hi ha hagut ninguna
descoordinació.
Jo estiguí com a director en el Cecopi polític i no tècnic.
Li he de dir que totes eixes decisions foren decisions estratègiques, decisions estratègiques que se prenen perquè els directors del PMA i perquè els directors, i els tècnics i els experts en extinció, li he de dir que en esta comunitat tenim els millors experts en extinció de tota Espanya, i consulte vosté comunitats autònomes i consulten vostés els ministeris d'Espanya, perquè no ho diga jo, perquè no ho diga jo, professionals que tenim, foren decisions absolutament estratègiques.

Perquè, mire vosté, quan vosté té diversos incendis simultanis, quan vosté té una sèrie de recursos a nivell nocturn importantíssima, a primera hora del matí vosté ha de distribuir segons les necessitats que hi hagen, perquè hi ha instal·lacions de gas que s'han de protegir, hi ha cases i cascos que s'han de protegir.
I, per tant, quan hi ha sols massa forestal, que a més pot anar a zones d'abancalament o que és una superfície sense valor ecològic, etcètera, s'ha de fer la distribució més eficaç dels recursos.
I, per tant, de descoordinació li puc dir absolutament res.
I quan vullga, sempre fem informes definitius dels
informes de tots els incendis per a traure evidentment conclusions, per anar
millorant sempre.
I li ho podran explicar, i ja li ho dic que, quan vullga,
ficaran a disposició per a explicar que són decisions estratègiques o no.

Jo entenc que un propietari, que un alcalde, i ha de ser aixina de legítim, ha d'intentar dir, ací ninguna autobomba, no hi ha a la millor ningun mitjà i està en l'incendi.
Mosatros, evidentment, els tècnics, la direcció tècnica, ho sap perfectament i ha de prioritzar els mitjans allà on fan falta i on són necessaris.

Vosté, per tant, en mesures d'extinció no ha entrat, ha estat parlant de temes també de l'Alcalatén en les ajudes, que no vull que ara ho ha entredit també la portaveu del Grup Socialista, els contestaré conjuntament als dos en eixa qüestió.
Ha fet una sèrie de preguntes.

Vosté diu, els grups d'investigació, i també la policia de La Generalitat, com hi havia un sospitós i hi hagueren un detinguts i se prengué també declaració a persones implicades, possibles piròmans o que feren el foc de manera intencionada.
Hi ha més línies d'investigació o simplement com hi ha uns sospitosos no hi ha més?

Línies d'investigació hi ha diverses línies d'investigació.
Vosté sap que a nivell de cossos de seguretat la competent és la Guàrdia Civil, té la competència a través del Seprona quant a grups d'investigació, no la policia de La Generalitat, ni la policia local ni qualsevol altre grup
de seguretat.
Però dir-li que la policia de La Generalitat treballa perfectament en col·laboració i en coordinació amb la Guàrdia Civil, que moltes de les actuacions i de les diligències les fa la policia de La Generalitat indistintament qui aplegue primer, de
vegades aplega la Guàrdia Civil, a vegades aplega la policia de La Generalitat, i fan indistintament
les labors, i que, lògicament, després, tot el que és l'estadística i tot el que és la competència de resolució quant a les causes les té la Guàrdia Civil.

I quant a la investigació del grup d'investigació de la Conselleria de Medi Ambient, evidentment també actua d'una manera coordinada.
Sempre se fan varies línies d'investigació, i mai, i mai se diu, encara que al principi tots els directors tècnics, tots els alcaldes, tots els que estan allí d'una manera evident i palmària, no feia falta ser un gran expert per saber que era de manera intencionada
els incendis, no obstant, este conseller en totes les compareixences, que estan
gravades i, per tant, comprovades i contrastades, mai digué res les causes fins que no se tingueren les conclusions que, tant des de la Guàrdia Civil, per tant, des de l'administració general de l'estat i des de la Conselleria de Medi Ambient se venien a dir.

Per tant, no se tanca mai, entre altres coses perquè hi ha diversos focus d'actuació.
Se detinguí a una persona, se prengué també declaracions a altres persones i hi ha diverses línies d'investigació obertes que estan seguint els cossos i forces de seguretat de l'estat, i també les instàncies judicials que pertoquen i que hauran de ser ells els que diguen la
resolució d'este cas, i no, com vosté comprendrà, este conseller de Governació.
Per tant, són els tècnics els que diuen les línies d'investigació.

Vosté diu que mosatros hem dit que era intencionat.
Mosatros no.
Les causes d'investigació, els tècnics i els cossos de seguretat que s'ocuparen són els que conclouiren en eixes qüestions.

Hi ha una qüestió que volia votar-me-la perquè me pareix, i perdone'm la llicència, però me pareix absolutament kafkiana i fora de lloc el que vosté ha dit d'una insinuació que si una línia elèctrica que ha de passar per Benisuera, Quatretonda, Albaida o no sé què.
Bé, me pareix que està absolutament fora de lloc.
Me pareix, me pareix que a més eixes qüestions són.
.
.
, a part que està fora de lloc, crec que són molt perilloses des del punt de vista judicial i des del punt de vista polític o administratiu.
I, per tant, crec que una cosa és la demagògia, i el buscar titulars i el fer històries, i una altra cosa és la realitat.

Li he de dir, li he de dir que esta comunitat, com li diré també a la portaveu del Grup Parlamentari Socialista, és la que té la normativa més estricta, més estricta des del punt de vista de l'aprofitament dels terrenys, des de tots els punts de vista, que no sols urbanístics, després d'un incendi forestal.
Saben vostés que s'aprovà, a més ho han de saber, encara que no fóra en esta legislatura, però s'aprovà en estes mateixes Corts, que no se poden fer, per exemple, requalificacions
dels terrenys cremats en menys de quinze anys, etcètera, etcètera.

Dir-li també.
.
.
Pregunta: la policia de La Generalitat investiga les causes?
Ja li ho he
dit, i a més li ho he dit didàcticament.
És la competència de la Guàrdia Civil, però evidentment hi ha un grup de Medi Ambient de la policia de La Generalitat, que
no sols ocupa.
.
.
, el número 76, que ha participat a la campanya d'extinció d'incendis, sinó que també té gent formada i que treballa i col·labora amb la Guàrdia Civil, com vosté podrà comprovar.
I que moltes vegades inclús la pròpia policia de La Generalitat és la que ha detectat o la que ha detingut a molts dels que han causat de manera
intencionada els incendis.
Perquè eixa és la línia de col·laboració i coordinació bona a seguir en esta qüestió.

Com li dia, tenim mesures legals i normatives, les més estrictes d'Espanya.
Jo, quan se parla de beneficiaris quan hi ha un incendi, la veritat és que m'aborrone i se me fiquen els pèls de punta, i és una cosa que no entenc des de ningun punt de vista.

Han parlat del tema de l'Alcalatén, que evidentment este govern no fa absolutament mai res.
Diu que no hem donat
ajudes, que no paguem res, que tot és un desastre, que els camions se cauen a trossos, que no hi ha ni reparació de no sé què.
En fi, qualsevol que el senta.
.
.
Tant de bo que després la realitat és una altra (veus) i tant de bo que després les estadístiques són les que són i són contrastables.
Són contrastables fins i tot els mateixos alcaldes del seu partit, i són contrastables fins i tot els mateixos alcaldes del Grup Parlamentari
Socialista.
I són contrastables també fins i tot els mateixos grups professionals.
Perquè este conseller sí que parla personalment amb tots els grups de professionals i amb els sindicats
tant de bombers com de brigades d'emergència, i per tant permeta'm que tinga un coneixement com a mínim al dia del que hi ha.

Però mire, vaig a entrar-los, tant a la senyora Sanchordi com a vosté mateixa, en els temes de la comarca de l'Alcalatén, que no han fet res les administracions, eh, no hem fet res.

Mire, en les inversions de la Conselleria de Medi Ambient, Aigua i Urbanisme, en
actuacions de restauració acordades, acordades, senyora Sanchordi, en el Ministeri de Medi Ambient, i
moltes d'elles en inversions conjuntes de la conselleria i del ministeri, entre l'any 2007 i l'any 2009, 2.
773.
207 euros.
Per a què, senyora Sanchordi i senyor Morera?
Per a conservació de bancals, per a diques i albarradas, per a apeo d'arbres i construcció de fajines 12.
20, per a manteniment de camins, per actuacions en matèria de fauna i per a vigilància.

Per a prevenció d'incendis i control de plagues, en l'any 2008 i 2009 també allí, 1.
147.
187 euros.
Per a repoblació forestal -que ja sé que no li agrada, però hi ha moltíssims experts que no coincidixen i que creuen que hi ha moltes modalitats de la
nostra flora que han de reforestar-se- 317.
893 euros.

Subvencions a propietaris de terrenys forestals, convocats el 15 de desembre de
l'any 2008, subvencions concedides en l'any 2009, 2010, 69.
274 euros.

Conselleria d'Agricultura, Pesca i Alimentació per a l'Alcalatén.
Resum de subvencions per a llauradors i per a ramaders: 700.
000 euros.
Beneficiats: 383 ramaders i llauradors.
Finalitat: reconstrucció o reparació d'elements afectats o destruïts per l'incendi les explotacions i per a la recuperació productiva dels cultius afectats.

Estes ajudes, a diferència del ministeri, eren per pèrdues sofrides per llauradors i ramaders sense necessitat que estes estigueren
cobertes per una assegurança, que sap que la legislació estatal si no tenen assegurança no dóna precisament ni un euro al respecte.

En camins rurals, en inversió en camins rurals, que puc fer tot el detall dels camins rurals perquè vosté agarre el cotxe i ho comprove ara també.
1.
405.
000 euros.
Si vol i m'ho demana després també li ho faré.

I ajudes per obres de condicionament de camins rurals també en resolució de 18 de febrer de l'any 2008, també en reparacions, 182.
000 euros.
I li puc també dir els camins que hem fet en Costur, en Vilafamés, en (inintel·ligible) .
.
.
, etcètera, etcètera.

Per tant, ja sé que no se fa res i que estos diners això no són res, no vaig a perdre un segon de temps en discutir el que és més que evident.

Senyora Sanchordi, ha parlat molt de prevenció, ha parlat molt de recursos forestals, no ha parlant res absolutament d'extinció.
Sols ha parlat de prevenció.
Però tampoc, tampoc vaig a, com he dit, a no parlar del tema de prevenció.

Jo crec que 111.
000 milions d'euros en prevenció i extinció d'incendis, que és la campanya d'este any 2010 a l'oposició i als grups parlamentaris d'esta comunitat els pareixerà que segurament és molt poquet.
Doncs no vull ni imaginar què diria l'oposició dels grups parlamentaris en la resta de les comunitats autònomes que estan totes per darrere de la Comunitat Valenciana.

Però bé, ací pareix que el que ve de fora sempre és bo i el que tenim en casa, encara que funciona ve objectivament, no val
absolutament per a res.
Però vaig a donar-li dades també perquè no siguen de propaganda oficial, perquè la senyora Sanchordi diu: «És que fa propaganda oficial», i el senyor Torró també.
No vull fer propaganda oficial.
Li vaig a dir dades d'inversió i ocupació en el sector forestal.
No vaig a entrar en matèria d'extinció, sector forestal, que vostés n'han fet referència els tres portaveus que han parlat.
I dins dels estudis de l'Associació Nacional d'Estudis Forestals, d'Asemfo, i dades del ministeri de Medi Ambient.
Déu em lliure que La Generalitat faja ninguna dada perquè segurament serà equivocada o serà tendenciosa!
No.
Dins del seu govern, que pot contrastar-los, senyora
Sanchordi, amb el seu ministeri, perquè no tinga cap dubte.

La Comunitat Valenciana se situa en segon lloc en inversió en prevenció i extinció d'incendis per hectàrea en terreny forestal, sols precedida per Madrid amb una inversió de 71,88 euros per hectàrea i any.
A més, és la segona comunitat autònoma, sols precedida per Madrid, en inversió en el sector forestal per hectàrea en terreny forestal, amb una inversió 113,34 euros per hectàrea i any.

Atenent la importància que té el sector forestal en el conjunt de les inversions total de cada una de les
comunitats autònomes, la Comunitat Valenciana és la primera, amb un percentatge en inversió de 8,02 en el sector forestal, en relació amb la resta d'inversions.
Se diu des de fora d'esta comunitat, no ho diu el govern d'esta comunitat.

Vosté diu que hi han denúncies de professionals que, bé, pràcticament els professional han d'anar a peu i amb motxilla, perquè no poden fer absolutament res.
Jo parle amb ells, estic amb ells en els
incendis -perquè no m'agrada que ningú me conte res-, estic a peu d'incendi sempre.
I, per tant, li tinc de dir que no sols és que tenen unes retribucions.
.
.
dels millors pagats d'Espanya, sinó que també compten amb una capacitat de mitjans tecnològics que altres comunitats autònomes volgueren per a ells.
I quan vullga, vosté també ho contrasta.
I si vol, fem una compareixença a petició pròpia i ho compararem una a una per comunitat autònoma, que jo estaré encantat de poder fer-ho.

Diu que tenen de tindre una major capacitat de resposta.
Home!
, si precisament
si alguna cosa hi ha que no té ningun dubte i que no solament ha segut reconegut per tots, sinó que a més copiat per tots, ha segut el despatx automàtic que ficà esta comunitat i esta Generalitat en marxa davant qualsevol conat d'incendi.

Per tant, major capacitat de resposta, pràcticament és impossible, excepte que ho férem -com se diu?
- de manera virtual, que se sol dir, perquè hi han unes distàncies, hi han unes carreteres.
.
.
Si no és de virtual, és prou complicat fer una capacitat de resposta que intentem fer.

Diu: «En l'Alcalatén se'n cremaren 7.
000.
» Haguera pogut dir 7.
000 com 11.
000, se cremaren 5.
500 hectàrees, per a la seua informació, i ho deuria saber, que és la seua província.

I crec que l'únic que no té justificació, senyora Sanchordi, és la seua demagògia, i mai millor dit, mai millor dit, en la política de terra cremada que fa sobre estes qüestions, perquè pareix ser, qualsevol que l'haja sentida, que ací no hi ha ningun mitjà d'extinció, que ací no s'invertix absolutament res.
Menys mal que, como li dia, després la realitat és absolutament distinta.

I preguntava vosté: «I què van a fer, què van a fer?
» Mire, el que anem a fer mosatros és seguir amb les polítiques que portem endavant, perquè són polítiques, són polítiques tremendament, tremendament, positives des del punt de vista del que val,
que és de la realitat i de les estadístiques, no de la virtualitat, sinó de la realitat i les estadístiques.

Mire, sap que mai m'agrada utilitzar dades d'estes, perquè venia a parlar del dia 6 i 7 de setembre, però com no s'ha parlat d'això, parlem de tot el que vullguen vostés que tingam de parlar.

Miren vostés, pel que diu que no se planifica, que no s'invertix, que no hi han mitjans, que no hi ha formació, etcètera, etcètera, etcètera.
Mire, no sé la planificació, si hi hauran mitjans, si no hi hauran mitjans, si se farà millor o pitjor.
.
.
Li tinc de dir que en dotze anys de govern socialista se
cremaren en esta comunitat 360.
364,30 hectàrees -jo sé que no els agrada sentir-ho, (veus) no els agrada sentir-ho- en 7.
005 incendis, en dotze anys.
En quinze anys, en quinze anys, o siga, amb més anys, amb més anys, s'han cremat sols 52.
460,80 hectàrees, en 6.
914.
.
.
O siga, en quinze anys, vaja, ni la quarta part d'incendis, i menys nombre d'incendis.
Però és que la mitjana d'hectàrees afectades per incendis durant el seu govern eren de 51,44 hectàrees i la del Partit Popular 7,58 hectàrees.

Podria seguir, però com sé que això els sap malament, no seguisc.
(Veus) En tot cas, podré seguir donant-los també les dades que pertoquen.

El senyor Torró, dir també que ha parlat de l'autobombo, ha parlat de la.
.
.
Molt bé.
Jo crec que les dades estan ahí.
Si este conseller dóna les dades d'una manera exhaustiva i detalla les hectàrees, les causes i tal, mal; si no les dóna, mal també.
Si compareix, mal; i si no compareix, mal també.
No ho encertem mai.
És molt complicat encertar amb tots vostés, però no passa res, jo seré sempre.
.
.
intentaré que tingam el debat que correspon.
.
.

Mire, agarra les dades com vosté vullga, amb els indicadors que vullga, compare'ls amb els territoris que vullga, en la mitjana nacional, en altres comunitats
autònomes, siguen de mitjans materials, siguen de plantilles, siguen d'inversió per hectàrea o siguen les que siguen, me dóna exactament igual.
Estic disposat a tindre eixe debat amb els números en la mà.
Quan vosté diga: estic proveït de totes de les dades, per comunitats autònomes.
.
.
, agarre les millors dades de les comunitats autònomes, segons li convinga a vosté, i farem un debat sense cap problema, sense cap problema.
Perquè és molt difícil criticar l'esforç que este govern responsablement ha fet en matèria de prevenció i extinció d'incendis, li ho assegure jo, li ho assegure jo.
Agarre'ls i jo estaré encantat, amb el permís de la senyora presidenta de.
.
.
, i amb el permís del síndic que forma part de la Junta de Síndics, en fer eixa compareixença sense ningun problema.
Mire si és fàcil, eh?
, mire si és fàcil.

M'estava dient el tema de.
.
.
que no hi havia un regulació en algunes qüestions.
Mire vosté, mosatros tenim no sols una regulació prou completa quant a planificació, etcètera, tenim una llei que anem a debatre i que m'han comunitat que tant el Grup Parlamentari Socialista com el Grup Parlamentari
Compromís, han presentat una esmena a la totalitat.
La qual cosa no me sorprén, sinó que m'agrada, perquè aixina tindrem més debat sobre la llei i, per tant, podrem millorar-lo.
Perquè este conseller tot allò que puga millorar, no té cap problema en poder-ho millorar vinga d'on vinga.
Al contrari de l'actuació d'alguns grups parlamentaris.
Parlarem amb tota tranquil·litat, amb tota naturalitat, i tot allò que siga millorable es millorarà; i el que no siga millorable, evidentment, se quedarà.
Però, clar, precisament esforç normatiu crec que s'està fent moltíssim.
Està ara en dictamen del Consell Jurídic Consultius i en el CES la llei de bombers, que també: «No faran la llei de bombers!
» Bé, ja està en el dictamen.
Prompte els va a entrar també per a la seua discussió i aprovació ací en estes Corts.
I s'ha desplegat una normativa a nivell de decrets i d'ordres molt important, que normalment mosatros també anem publicant amb publicacions específiques i que també li puc fer aplegar sense cap tipus de problema.

Amb la qual cosa, vull dir que ací venim a parlar dels incendis dels 6 i 7 de setembre.
Crec que el nombre de
mitjans, front la complexitat objectivament analitzada pels professionals i
pels experts, se tingué una rapidesa, a més, quasi fora de l'usual quant no sols anar ràpidament al focus de l'incendi, sinó també en una protecció prou complicada d'urbanitzacions i de cascos urbans.

Jo he sentit sempre moltes propostes, i són bones eixes propostes.
Per exemple, propostes d'experts, que dien: «S'ha de tancar la muntanya, o siga, les llomes, s'han de tancar les grans masses forestals quan estiguem en preemergència 3.
» Bé, me pareix molt bé, és una proposta que tindrem d'analitzar.
Jo no sóc expert, jo no sóc un especialista, evidentment, en eixes qüestions, però no cauen en sac foradat.
Ho comentem, ho comentem en altres experts i diuen que
això és impossible, que no se pot fer.
Bé, també li he de dir a les altres postures que jo no sóc experts, tindran de ser ells els que tinguen de dir com se tenen de fer.

Amb la qual cosa, açò no és una qüestió de buscar una frase.
Açò és un sistema complex, que necessita de planificació, que necessita, sobre tot, de mitjans i que necessita de seriositat i de
responsabilitat, que és el que volem mosatros.

I que, evidentment, volem, volem -acabe, senyora presidenta, ràpidament-, volem sempre anar millorant.
I volem millorar també amb les crítiques que facen vostés i volem millorar també amb les propostes que també facen vostés, perquè crec que sempre són benvingudes i jo els assegure que mai queden en sac foradat.

Moltes gràcies.

(Ocupa la presidència la presidenta, senyora Alicia de Miguel García)

La senyora presidenta:

Muchas gracias, conseller.

Sabemos de lo apretado de su agenda, por eso me he tomado la libertad de
indicarle en la hora que nos encontramos.
(Veus)

Para la posible réplica, tiene, en primer lugar, la palabra el Grupo Compromís.
Voy a ser muy muy estricta con el tiempo.
Muchas gracias.

El senyor Morera Català:

I fa molt bé de ser molt estricta perquè, entre altres coses, esta compareixença, tan apretada en el temps, té a vore amb la prepotència de la majoria absoluta del PP en la Mesa de les Corts Valencianes.
És que ara fer-mos responsables a mosatros de decisions que amb la majoria
absoluta que tenen.
.
.
Me diu que jo estic en la Junta de Síndics.
I tant!
Però allí se decidix, com hui mateixa, que mos han boicotejat.
.
.

La senyora presidenta:

Señor diputado, no he oído yo aquí.
.
.
no he escuchado yo que nadie le haga responsable.

El senyor Morera Català:

És que ho ha dit el conseller.
Però anem al tema.

La senyora presidenta:

Al tema, exacto.

El senyor Morera Català:

Anem al tema, perquè és que açò és un presa de pèl total.

Anem a vore.
El primer que va demanar una compareixença vaig ser jo.
I si no hem pogut substanciar la compareixença fins ara és perquè la majoria absoluta del PP no ha vullgut que començàrem estes Corts quan tocava.

I jo volia parlar de prevenció, d'extinció, efectivament, i també de la reparació.
I ara parlem.
Quant a prevenció, vosté és una víctima de les polítiques del seu govern, perquè quant a prevenció per part del govern valencià, un caos.
I ahí estan els números, ahí estan les estadístiques.
I s'ha de ser més seriós i més responsable a l'hora de dir les coses, perquè el que no es pot fer és transferir als ajuntaments tot l'espai forestal, totes les masses forestals i no posar ni un duro, com és el seu govern.
I els números no enganyen, cal ser seriós.
Vostés es gasten els diners en el que s'ho gasten i després no n'hi ha per a les coses essencials, per a les coses essencials.

I mos dóna ací un pressupost en extinció d'incendis que comportarà diverses conselleries, perquè la seua conselleria, per desgràcia, és de les més curtes en pressupost i en recursos.
I eixos 111 milions d'euros seran d'altres conselleries.
Per tant, podem parlar d'altres conselleries.

Per tant, en prevenció vosté és una víctima de la nul·la gestió forestal que fa el govern del Partit Popular.
I anem apanyats (veus) perquè.
.
.
, i anem apanyats perquè si ho aboquem tot a l'extinció amb el que costa l'extinció, realment estem en males mans per a combatre una problemàtica de futur.

Pel que fa a l'extinció, jo li he de dir que he de felicitar a tol el dispositiu i he de reconèixer que vosté va estar allí des del primer moment.
I que hi hagueren fallos, com és natural?
clar que hi han fallos, I els tinc ací, no els he volgut assenyalar.
Però jo, en tot cas, davant la desgràcia davant l'extinció, crec que es va fer el millor que es va poder fer.
I segurament hi hagué un fallo en el cas de Simat, perquè m'ho ha dit l'alcaldessa, alcaldessa del Bloc, que quan ja estava pràcticament controlat i s'extingí l'incendi, se van destinar, per una decisió segurament equivocada, però comprensible, se van dedicar altres mitjans a altres zones i va revifar el foc.
També hem d'agrair a la unitat militar d'emergències, que va estar allí, i em vaig poder entrevistar i tal.

Però mire, jo no vaig anar a fer-me la foto, com van fer, no vosté, que estava en el lloc de comandament, com van fer altres.
(Veus) Com van fer altres.
Jo vaig anar després, i he recollit informes i he vist el que ha passat.
Per tant, quant a l'extinció, d'acord.

Però jo crec que la política de la Generalitat valenciana tindria d'anar més abocada més a la prevenció, a la prevenció que a l'extinció.

I pel que fa a la reparació, si tan meravellós és el seu govern, si tan meravellós.
.
.
, que pose els tres milions d'euros que li estan reclamant els alcaldes de la zona afectada de l'Alcalatén, tres milions d'euros.
No mos enredre amb números.
Facen una modificació de crèdit, posen els tres milions d'euros que falten, que estan ahí empantanats per falta de diners de La Generalitat.

I, per altra banda, no mos ha dit res vosté que van anar allí i que anaven a fer no sé quants i no sé què, el decret no està publicat, el decret no està publicat.
És que ho van dir.
El president de La Generalitat va dir que anaven a publicar un
decret -el tinc ací- oficial.
.
.
No mos faça tan bobos, que no.
.
.
en fi, que sabem de què parlem ací.

I de tot el que diu que va fer, és molt bonic, però no està publicat.
I el que m'interessa és açò, en la reparació.

«Por último.
.
.
» Tot això, sí, en castellà, perquè en valencià no el gasten ni per a res.
«Por último, el Consell pondrá en marcha una línea de ayudas destinada a paliar daños en bienes y enseres de primera necesidad que no están previstos.
.
.
-pa, pa, pa» On està el decret?
Se'ls ha oblidat?
No és problema d'estes Corts que, amb la majoria absoluta seua, no se convoca en temps i forma
quan s'ha de convocar, sinó ja és un problema del seu govern, en el qual vosté està allí com a responsable de Governació.
Ens pot dir quan es publicarà el que ha anunciat el president del Consell amb totes estes mesures tan
meravelloses?

I quan vullga, parlem de restauració.
No és competència seua, però quan vullga, parlem de forma solvent.
I jo portaré ací els informes del col·legi oficial d'enginyers de muntanya, que és en el que me base per a dir que el que estan fent vostés, quant a prevenció, quant a repoblació i quant a gestió forestals, és un autèntic caos i un desastre, entre altres coses, perquè n'hi ha molt poca cosa.
Afortunadament que tenim els voluntaris per la muntanya
fent alguna cosa, perquè si fóra pel govern que vosté participa, anàvem apanyats.

La senyora presidenta:

Muchas gracias, señoría.

A continuación, tiene la palabra por cinco minutos la portavoz del Grupo Socialista.
Gracias.

La senyora Sanchordi García:

Gràcies a vosté, senyora presidenta.

Senyor conseller, vosté té una gràcia especial, segurament per a moltes més coses, però té una gràcies especial perquè cada vegada que intervé l'oposició, fer com que no mos entén o fer com que entén tot el contrari del que hem dit.

Anem a vore.
I és més, inclús s'atrevix a dir no només el que considere que diem, sinó el que pensem.
«És que vosté pensa, és que.
.
.
» Bueno, pues, será que es adivino.
(Veus) He de dir que no n'ha encertat ni una.

Anem a vore, vosté se qualifica com un conseller inconformista, que mai està satisfet, que mai n'hi ha prou, que sempre se pot millorar.
Llavors, ¿què passa?
, que això és aixina si s'ho diu vosté a vosté mateixa, però si els altres li diuen, ¡xst!
, ei, n'hi han carències ací, n'hi han mancances allà, llavors, ja no.
Doncs, siga inconformista, però per a tot, siga inconformista, però per a tot.

En el tema de l'Alcalatén, com en tota la resta, jo no he dit que el seu haja fet ¡res!
, jo ¡mai!
ho he dit, ni en este tema ni en un altre, perquè, home, res, alguna cosa farà, alguna cosa.
.
.
, alguna cosa, per la pròpia inèrcia, fan totes les conselleries.
Res, no.
Jo m'he referit, com el meu company, a eixos possibles 6 milions d'euros que podrien tindre els afectats i que no tenen, i, precisament, vosté d'això no ha parlat.
M'alegre, això sí, que a banda d'inconformista siga previsor, que a banda.
.
.
Tres n'ha ficat el ministeri, i quan vostés fiquen els altres tres, en seran sis, tres més tres,
(veus) sis, almenys pel que jo recorde de matemàtiques.

Anem a vore, a banda d'inconformista, m'alegre que siga vosté previsor, perquè a pesar que vosté només havia vingut a parlar de l'extinció, ¡mare de Déu!
, doncs, si cada vegada que vostés, en qualsevol tema, parlaren de qüestions que no tenen res a vore amb l'objecte del debat d'eixos moments.
.
.
, doncs, això és una constant dia sí i dia també.
Però, bé, encara sort que a pesar que no era l'objecte de la compareixença, vosté ha vingut amb dades de tot tipus, ha vingut amb dades de l'Alcalatén, ha vingut amb dades de previsió, etcètera.
Està molt bé, perquè és inconformista i previsor.

Ara bé, no se pot deslligar l'extinció de la previsió, o, millor dit, no se deu deslligar una cosa de l'altra.
Mire, anem a partir que una extinció ja no esta, la que siga, és.
.
.
, anava a dir perfecta, però, perfecta, no, perquè l'extinció perfecta, ¿sap quina és?
, la que no se té de fer, la que no cal fer, eixa la perfecta.
Però anem a partir que siga una extinció ben feta, amb els mínims errors, que sempre n'hi han, però sempre n'hi han simplement perquè som humans,
punto y pelota, del Partit Popular i del Partit Socialista, de tots.
Anem a vore, ¿no seria encara millor eixa extinció si haguera segut millora la política de prevenció d'incendis?
És que jo crec que sí, perquè totes eixes xifres que vosté dóna com a bones, que si ha segut millor l'oratge, que si n'hi havien més mitjans, (veus) bé, ¿és que no seria millor si la política preventiva fóra encara millor de la que estan fent, que no és bona?

Clar, és que si ací, si la política és apaga y vámonos, literalment, eixa no és, eixa no és, senyor conseller.
Jo espere que, des de l'inconformisme, que canvie.

Mire, vosté té molta cura en les seues intervencions de no començar amb la cançoneta d'abans del 1995 i després del 1995.
Sí que ho va fer a seua portaveu.
Però sí que ha caigut vosté en això en la rèplica.
Anem a vore, és una tàctica general jo entenc que denostable ¡en totes les àrees!
, en totes les àrees, (veus) abans del 1995.
.
.
¡Per favor, senyories!
Abans del 1995, el caos, abans del 1995 no n'hi havien carreteres, anàvem en carro, i en maig del 1995, el milacre.

A vore, mal és en qualsevol àrea, però entenem que mai en matèria d'incendis, ni de les catàstrofes, en general, s'ha de ser ni triomfalista i encara menys assumir tots els mèrits del que vaja bé, perquè les catàstrofes naturals depenen de moltíssimes coses, algunes que vostés no controlen, excepte que controlen el clima, que a la millor no me n'he assabentat i també controlen el clima i per això en maig del 1995 se va produir un milacre literalment.
(Veus)

En qualsevol cas, senyor conseller, i vaig acabant ja, mira, vull recordar que
a pesar d'eixe ànim, eixa intenció, eixa voluntat que vosté manifesta que les coses van molt bé però li agradaria que anaren millor, els fets contradiuen la realitat.
Fa no res, fa
dos dies, se va produir el debat de política general.
Qüestió de voluntat política: mosatros vam presentar, pel que respecta a esta conselleria, dos propostes
de resolució.
Una era millorar les condicions laborals del bombers i l'altra això dels tres milions de l'Alcalatén, i vostés van votar en contra d'una i de l'altra, i això, és clar, diu molt, tant de les prioritats com de la voluntat del seu govern,
senyor conseller, i, és clar, no per a bé.

Moltes gràcies.

La senyora presidenta:

Muchas gracias, señora diputada.

A continuación tiene el señor Torró cinco minutos.

Muchas gracias.

El senyor Torró Gil:

Bé, anem a vore, primer, tres qüestions, perquè vosté ha dit que ací ningú parla de l'incendi i jo li he fet una sèrie de preguntes que no m'ha contestat.
La primera, no ha detallat les hectàrees incendi per incendi.
.
.
No les ha donat, ha donat les del primer i les del
total, però les dels altres dos incendis no les ha donat, no les ha donat.
.
.

Segon, li he preguntat quant de temps hi va haver de reacció des que es declara el foc de Bocairent-Alfafara fins que hi arriben les
brigades d'emergència.
No m'ho ha contestat.

I una segona qüestió: ¿quantes brigades d'emergència hi ha en la província de València i en la província d'Alacant de guàrdia per la nit?
, ¿quantes?
, ¿i de quins mitjans disposen?
Això tampoc m'ho ha contestat, ¿val?

Vosté diu ací, parla de propaganda i parla de moltes coses.
Anem a vore, diu coses que no són correctes.
Per exemple, el tema de.
.
.
la requalificació dels terrenys forestals, que sí que es pot fer una requalificació en els quinze anys, el que passa és que no es podrà fer a urbà, però sí que es pot fer a altres usos, ¿val?
, i, per tant, ús terciari o ús agrari, implica possibilitats que hi hagen intencions de fer incendis per a
requalificacions d'ús, i això tindrien de corregir-ho, perquè els obliga la llei, ¿val?

El tema de la propaganda i de les xifres, jo no estic dient-li ací si les donen millor o pitjor.
Simplement jo dic que si algun dia algú es prenguera la molèstia de sumar totes les xifres que donen vostés de totes les coses que es gasten, els eixiria set o huit voltes el pressupost
que tenen assignat, perquè jo no sé com sumen i com ho fan, ¿eh?
Val.

Després, vosté diu, ací, els experts.
.
.
, jo no sóc expert.
.
.
Jo tampoc sóc expert, però si vosté s'inclina per una solució, ¿val?
, tindrà de justificar perquè s'hi inclina, i no val a dir que jo no sóc expert, perquè jo no sóc expert, m'incline per una solució i la justifique.

Ací ningú diu que no es faça res, almenys en estos casos.
El problema és: ¿el que es fa és el que cal fer?
, ¿és adequat el que es fa?
U.
I, dos, ¿els recursos que s'hi dediquen són suficients?
I vosté no justifica ni una cosa ni l'altra, perdone, ¿val?

Ací l'únic remei efectiu, ja li ho han dit, ¿eh?
, per a minimitzar els efectes dels incendis o per a evitar-los, és la prevenció, i en la prevenció només valen dos estratègies, dos.
Una, disminuir la massa de combustible.
L'altre dia va vindre ací un expert en la comissió de canvi climàtic, ho va explicar perfectament tot això, disminuir la massa de combustible que hi ha en els monts, i, fonamentalment,
la massa de combustible que està al voltant de les zones antropitzades, i especialment dels assentaments humans,
perquè ahí és a on es generen més incendis i perquè ahí és quan.
.
.
, hi han problemes en incendis quan es generen problemes d'extinció, perquè cal atendre això i no atendre la resta.
I, això, ¿vosté sap què fan?
Fins ara, zero, i la prova està en que el primer que va dir és que ja estan pensant en netejar les zones al voltant de les urbanitzacions,
perquè no estan netes, perquè, si no, no caldria pensar-ho, això.
Això es fa en el mes de març, en el mes de febrer, però no en el mes de setembre, ¿val?

I, el segon, ja li ho he dit abans també, és el canvi en el tipus de bosc, perquè este bosc que tenim ara majoritàriament no és el bosc natural original d'esta zona, sinó que ha segut canviat per l'acció de l'home, i l'acció de l'home té de fer perquè això torne als boscos mediterranis tradicionals de carrasques i de determinades qüestions.
I això mos du al tema de les repoblacions, ¿val?
Cal primar en les repoblacions el tema de buscar la biodiversitat i d'evitar els efectes del canvi climàtic.

Per tant, cal pensar quan es fan les repoblacions i el moment de fer la
repoblació no és després d'un incendi, almenys les repoblacions que fan vostés, que no vol dir que algunes puguen tindre èxit, no vol dir això, però vol dir que la taxa d'èxit que puguen tindre és molt més reduïda que si no es fa d'eixa manera.

Per tant, primer, quan; segon, on s'han de fer eixes repoblacions, perquè no totes les zones són aptes per a fer-les.
Cal determinar quines zones es poden fer i quines zones
no es poden fer.
El tercer element, el com, quins mitjans s'utilitzen, perquè els mitjans que vostés empren per a fer les repoblacions de vegades fan més mal que els mateixos incendis, perquè contribuïxen de forma enorme a incrementar l'erosió.
Pot ser que no li interesse el que estic explicant-li, però, si vol la presidenta, que ja no té interés, tallem i ja està.
.
.
¿Val?
És.
.
.
Sí, sí, ¿val?
El com, de quina forma es fa.

I, després, el què, ¿què es planta?
I això té a vore amb, primer, plantar, en els moments després d'un incendi, espècies arbustives per tractar.
.
.
, plantar o facilitar que la pròpia regeneració es done.
.
.
, espècies arbustives, per a que conserven el sòl i eviten l'erosió, que és l'element fonamental per a poder després parlar de repoblacions i després buscar les espècies que són més resistents al foc.
Insistixc que els efectes del canvi climàtic estan ahí.

De tot això, ¡vostés no fan absolutament res!
, ¡res!
De tot el que li he dit, ¡no fan res!
Per tant.
.
.

La senyora presidenta:

Se ha agotado su tiempo, señoría.

El senyor Torró Gil:

Deixe'm deu segons per concloure.
(Veus)

Per tant, ¿es fa l'adequat?
¡No!
¿S'hi dediquen els recursos adequats?
Tampoc.

La senyora presidenta:

Muchas gracias, señor diputado.

A continuación, por cinco minutos, tiene la palabra el conseller.

Muchas gracias.

El senyor conseller de Governació:

Gràcies, senyora presidenta.

Bé, en tot cas, és.
.
.
agrair que hasquen felicitat els servicis d'extinció, que era l'objecte d'esta compareixença, amb la qual cosa, (inintel·ligible) .
.
.
a tots els grups parlamentaris.

En segon lloc, és tan mala la política de prevenció de La Generalitat que me van a permetre que vostés la tiren per terra però que jo felicite a tots els tècnics i a tots els que estan treballant en la Conselleria de Medi Ambient, a la
vista de tres dades que no només dóna La Generalitat, sinó que les dóna el Govern d'Espanya també.

Primera dada, primera dada, (inintel·ligible) .
.
.
, la que més invertix en polítiques de reforestació i en polítiques de prevenció d'Espanya.
En dos indicadors només precedida per Madrid.
En els altres, i en el conjunt, la que més invertix.
Amb la qual cosa, tot el que vostés diuen cau pel seu propi pes amb una dada aixina.

Segona dada, des que està governant el Partit Popular, les estadístiques d'hectàrees cremades i d'incendis (inintel·ligible) .
.
.
són les millors de tota la història, hasca governat qui hasca governat, en l'antic règim o en este règim.
Amb la qual cosa, (veus) no seran tan males les polítiques de prevenció.

I, tercera dada, aplastant, aplastant, que són dades i realitats enfront de demagògia.
¡Aplastant!
 Este any, si descomptem els incendis intencionats, la superfície cremada ha segut de 85 hectàrees.
És a dir, només d'1,5 hectàrees ha segut per causes naturals.
La prevenció molt haurà tingut de tindre.
.
.
Amb la qual cosa, (veus) jo crec que «el pez muere por su boca».

Mire, li vaig a dir, a vostés, senyora Sanchordi, mosatros volem propostes i volem crítiques constructives, evident que sí, i no cau en sac trencat, però a vostés els molesta molt que parlem abans del 1995, i vostés diuen que tot açò és un desastre, el senyor Torró diu que ¡no se fa res!
, ¡però res, res, som un desastre!
, (veus) (inintel·ligible) .
.
.
.
Quan se li expliquen les coses, no podem tampoc explicar les coses, perquè els sap i els molesta que els diguem la veritat, perquè la veritat fa mal.

Bé, vosté m'està diguent que, amb els bombers, un desastre.
.
.
Si és un desastre amb els bombers, ¿com apleguem a acords amb els bombers?
, ¿com n'hi han acords signats amb els bombers?
, perquè és un desastre, ¿com n'hi han acords, ixen els sindicats, els sindicats, Comissions Obreres, UGT, els
majoritaris, ixen diguent que l'acord de brigades d'emergències és històric, que no s'ha atrevit ni a dir-ho este conseller, és històric i el millor que s'ha firmat en tota la vida?
I ahí estan els sindicats de Comissions Obreres i UGT perquè vostés els ho puguen preguntar.

Home, si no se fa res i és tan desastre, ¿com pot ser això?
Algú, qualsevol que mos senta, que traga les conclusions, perquè (inintel·ligible) .
.
.
.

Vosté pregunta, ¿són suficients els mitjans?
Jo li diré: mai són suficients els mitjans.
¡Mai!
Ara, a la vista de les estadístiques, fiquem més mitjans que ningú.
¿Eh?
Li conteste concretament, quantes brigades.
.
.
?
¿Que no li he contestat?
Home, doncs, si no li he contestat, doncs, (veus) li ho podré dir en francés, perquè en anglés no sé, però en francés, sí.
.
.
Clar, o en espanyol.

¿Quantes brigades van (inintel·ligible) .
.
.
?
Tres brigades per les nits, quan mai hi ha havut (veus) vigilància nocturna.
.
.
Sí, tres per cada província, ¡sí, senyor!
I després una posició d'alerta, quan n'hi ha preemergència, per a tot, que n'hi han 74 brigades.
Evidentment, n'hi han més de mil brigadistes en la comunitat.
.
.
(Veus) ¡Clar, clar, clar!

La senyora presidenta:

¡Chst!
 No se puede.
.
.

El senyor conseller de Governació:

Estem, estem, estem, estem, estem fent.
.
.
¿Quan apleguen.
.
.
, el que els costa, al segon que entra la cridada, al segon que
entra la cridada, per a agarrar les autobombes dels llocs més a prop.
.
.
a aplegar al lloc de l'incendi?
(Veus) ¿Eh?
, ¿eh?
Però, és, per tant.
.
.
(Veus)

La senyora presidenta:

Señor diputado, usted ha consumido su turno, deje hablar al conseller, por favor.

El senyor conseller de Governació:

Vosté ha renyit esta presidenta perquè estava amb este conseller mentre vosté parlava.
M'ha tallat tres vegades.
Jo no el vaig a renyir a vosté, sóc més tolerant que vosté.
Gràcies.
(Veus)

Senyor Morera, (veus) 111 milions.
Seran molts o pocs.
111 milions per a les polítiques de prevenció i extinció de tots els departaments que s'ocupen de les polítiques de prevenció i extinció, Conselleria de Medi Ambient i Conselleria de Governació, ¿eh?
Eixa és la realitat.

I jo els he dit el que hem invertit, hem gastat i hem donat ajudes en l'Alcalatén, perquè vostés havien dit que no havíem fet ¡res!
, ¡i que no fem res!
, (veus) ¡i que no paguem res!
, i està absolutament el Diari de Sessions ahí (inintel·ligible) .
.
.
amb esta i amb totes les sessions, i jo simplement me tinc de.
.
.
, no
defendre, sinó dir la realitat i, per tant, simplement me limite a llegir les ajudes i me
limite a llegir els beneficiaris que hi han havut en este tipus de qüestions.

I, mire, jo parle sempre en valencià, vosté ho sap.
(Veus) Sempre, quasi sempre.
Quan una persona me parla en castellà, li conteste en castellà, i quan me parla en valencià, li conteste en valencià.
I, de fet, de motu proprio, sempre en valencià.
(Veus)

Vosté diu, encara sort que estan els voluntaris per a la reforestació i per a.
.
.
-me queden 22 segons-, per a la reforestació i per a tal, encara sort que estan els voluntaris.
Mire, no tinga tan mal
concepte dels funcionaris, dels tècnics i de la gent que està treballant molts anys en la Conselleria de Medi Ambient, que li tinc de dir que
son uns grans professionals, i mosatros als voluntaris els donem molt de
suport, però no només de voluntariat.
.
.
, ¡molt!
, més que en la vida, i pot parlar vosté de voluntaris de protecció civil.
.
.
(Veus) Sí, parle, parle, parle, parle, parle.
.
.
, i, quan vullga, la meua conselleria està enfront d'estes Corts, se'n ve en companyia meua i parlarem amb els voluntaris de protecció civil, i compararem ajudes, (veus) i compararem polítiques de planificació amb ells, quan vullga.
(Veus)

Moltes gràcies, senyora presidenta.

La senyora presidenta:

Muchísimas gracias, señor conseller.

Gracias, señoras y señores diputados.

Pues, ya hemos terminado.
.
.
Se levanta la sesión.

(S'alça la reunió a les 15 hores i 25 minuts)