DS-001%20macro.html





Ple de les Corts Valencianes realitzat el dia 11 de juny de 2015.
 Comença la sessió a les 10 hores i 36 minuts.
 Sessió plenària número 1.

El senyor lletrat major:

Il·lustres senyores diputades, il·lustres senyors diputats.

En primer lloc he d'informar-los que, d'acord amb el que disposa l'article cinqué del Reglament de Les Corts, tots vostés han complimentat les declaracions d'activitats i de béns a les quals es referix l'article 21 del reglament.

Constitució de la Mesa d'Edat

El senyor lletrat major:

D'acord amb l'article cinqué del Reglament de Les Corts, l'acte de la sessió constitutiva de la novena legislatura ha d'iniciar-se amb la formació de la Mesa d'Edat.

Segons les dades transmeses per les juntes electorals provincials d'Alacant, Castelló i València, correspon la presidència de la Mesa d'Edat al diputat il·lustre senyor Fernando Delgado González i a les diputades il·lustres senyores Covadonga Peremarch Palomares i María Bernal Talavera.

Els pregue que passen a ocupar la presidència.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

(Ocupa la presidència el senyor Fernando González Delgado, acompanyat per les secretàries senyora Covadonga Peremarch Palomares i María Bernal Talavera) (Pausa)

El senyor president de la Mesa d'Edat:

Bueno, queda abierta la sesión.

A continuación, toma la palabra la secretaria de la Mesa de Edad, la señora María Bernal Talavera, para que, de acuerdo con el artículo 6.
1 del Reglamento de Les Corts, proceda a leer el decreto de convocatoria, la relación de diputados y diputadas elegidos y, si es necesario, la relación de los posibles recursos presentados ante el Tribunal Superior de Justicia de la Comunitat Valenciana.

La senyora secretària de la Mesa d'Edat:

Â«Decret 4/2015, de 30 de març, del president de La Generalitat, de dissolució de Les Corts i convocatòria d'eleccions.

Â»L'article 23.
4 de l'Estatut d'autonomia de la Comunitat Valenciana establix que la dissolució de Les Corts i la convocatòria de noves eleccions es farà per mitjà d'un decret del president de La Generalitat, que entrarà en vigor el dia que es publique en el Diari Oficial de la Comunitat Valenciana.
En el mateix sentit es pronuncia l'article 42 de la Llei orgànica 5/1985, de 19 de juny, del règim electoral general.

Â»Així mateix, l'article 59 de la Llei de La Generalitat 5/1983, de 30 de desembre, del Consell, disposa que en el decret de la convocatòria s'especificarà el nombre de diputats a triar en cada circumscripció, de manera que el nombre total de diputats a triar siga de 99 o superior que, si és el cas, establisca la Llei electoral valenciana, la duració de la campanya electoral, el dia de la votació, així com el lloc, el dia i l'hora de la constitució de Les Corts.

Â»En el mateix sentit, l'Estatut d'autonomia de la Comunitat Valenciana, en l'article 23.
1, establix que: «Les Corts estaran constituïdes per un nombre de diputats i diputades no inferior a 99.
«

Â»En compliment estricte de les anterior normes legals, és procedent fixar en 99 el nombre de diputats i diputades a triar en les pròximes eleccions a Les Corts, els quals es distribueixen entre les circumscripcions electorals provincials en els termes que preveuen els apartats 2 a 4 de l'article 11 de la Llei 1/1987, de 31 de març, electoral valenciana, prenent com a referència les xifres de població oficial en la data d'esta convocatòria, que són les fixades pel Reial decret 1.
007/2014, de 5 de desembre, pel qual es declaren oficials les xifres de població resultants de la revisió del padró municipal referides a l'1 de gener de 2014.

Â»Per això, de conformitat amb allò que s'ha establit en l'article 12.
1.
m i 59 de la Llei del Consell, i fent ús de les facultats conferides per l'article 14 de la Llei electoral valenciana, amb la deliberació prèvia del Consell en la reunió del dia 27 de març de 2015, decrete:

Â»L'article 1: dissolució de Les Corts.
Queden dissoltes Les Corts triades el dia 22 de maig de 2011.

Â»Article 2: convocatòria d'eleccions.
Es convoquen eleccions a Les Corts, que tindran lloc el dia 24 de maig de 2015.

Â»L'article 3: nombre de diputats i diputades a triar.
De conformitat amb el que preveu l'article 23.
1 de l'Estatut d'autonomia de la Comunitat Valenciana, en relació amb els apartats 2 a 4 de l'article 11 de la Llei 1/1987, de 31 de març, electoral valenciana, i amb l'article 59 de la Llei 5/1983, de 30 de desembre, del Consell, el nombre de diputats i diputades a triar és de 99, la distribució dels quals entre les circumscripcions electorals, és la següent: Alacant, 35 diputats i diputades; Castelló, 24 diputats i diputades; València, 40 diputats i diputades.

Â»L'article 4: campanya electoral.
La campanya electoral tindrà una duració de quinze dies, començant a les zero hores del dia 8 de maig de 2015 i finalitzarà a les vint-i-quatre hores del 22 de maig de 2015.

Â»Article 5: sessió constitutiva de Les Corts.
La sessió constitutiva de Les Corts tindrà lloc el dia 11 de juny de 2015, a les 10:30 hores, en el Palau dels Borja de la ciutat de València.

Â»Disposició final única: efectes.
Este decret tindrà efecte des del mateix dia que es publique en el Diari Oficial de la Comunitat Valenciana.
Â»

Relació de diputats electes:

Vicent Marzà Ibáñez

Mònica Álvaro Cerezo

Belén Bachero Traver

Víctor García Tomás

Mireia Mollà Herrera

Rafael Climent González

José Ramón Nadal Sendra

María del Ángel Campello Moreno

Cristina Rodríguez Armigen

Ana Barceló Chico

Mònica Oltra Jarque

Enric Morera i Català

Graciela Noemí Ferrer Matvieychuc

Fran Ferri Fayos

Juan Ponce Guardiola

Maria Josep Ortega Requena

Isaura Navarro Casillas

Jordi Juan i Huguet

Teresa García Muñoz

Francisco García Latorre

Carolina Clara Punset Bannel

Juan Ginés Córdoba Cortijo

Antonio Subiela Chico

María José García Jiménez

Alexis Frederic Marí Malonda

Julián López Milla

Clara Tirado Museros

Manuel Mata Gómez

Enrique Vidal Pérez

Toñi Serna Serrano

José Muñoz Lladró

Fernando González Delgado

María José Mira Veintimilla

Joaquim Puig Ferrer

Antonio Torres Salvador

Eva Alcón Soler

Carmen Amoraga Toledo

Sandra Martín Pérez

Elisa Díaz González

José Juan Zaplana López

José Salas Maldonado

Noelia Hernández Sánchez

Carmen Martínez Ramírez

Alfred Boix Pastor

Francesc Colomer Sánchez

Manuel Pineda Cuenca

Vicent Arqués Cortés

María del Carmen Sánchez Zamora

Rosa María García González

Antonio Joaquín Woodward Poch

Antonio Estañ García

David Cerdán Pastor

Sandra Mínguez Corral

Covadonga Peremarch Palomares

César Jiménez Doménech

Fabiola Meco Tebar

Beatriz Gascó Verdier

José Francisco Almería Serrano

María Luz Quiñonero Hernández

David Torres García

Daniel Geffner Sclarsky

Marc Pallarès Piquer

Cristina Cabedo Laborda

Antonio Montiel Márquez

Rosa Peris Cervera

María José Salvador Rubert

Rubén Ibáñez Bordonau

Miguel Ángel Mulet Taló

Marta Gallén Peris

María Remedios Yáñez Motos

Verónica Marcos Puig

Alfredo Cesáreo Castelló Sáez

Emilio Argüeso Torres

Emigdio Tormo Moratalla

Mercedes Ventura Campos

David de Miguel Martínez

Alberto García Salvador

Rita Barberá Nolla

José Ciscar Bolufer

Vicente Betoret Coll

Juan de Dios Navarro Caballero

César Sánchez Pérez

Luis Javier Santamaría Ruiz

María José Ferrer Sansegundo

Jorge Bellver Casaña

Antoni Joan Bertomeu Vallés

Vicente Casanova Claramonte

Beatriz Gascó Enríquez

Isabel Plácida Bonig Trigueros

María José Catalá Verdet

Manuel María Llombart Fuertes

María Bernal Talavera

Máximo Buch Torralva

Alberto Fabra Part

Manuel Pérez Fenoll

Alejandro Font de Mora Turón

Eva Ortiz Vilella

María Teresa Parra Almiñana

Juan Carlos Moragues Ferrer

Així mateix, segons el que establix l'article 5.
1 del Reglament de Les Corts, els informe que (inintel·ligible) .
.
.
del Tribunal Superior de la Comunitat Valenciana m'han comunicat que no existix en l'actualitat, en eixe tribunal, cap recurs contenciós electoral pendent de resolució i que poguera afectar les diputades i diputats triats en les passades eleccions de les Corts Valencianes, realitzades el 24 de maig.

Discurs de benvinguda del president de la Mesa d'Edat

El senyor president de la Mesa d'Edat:

Señor (inintel·ligible) .
.
.

Buenos días, diputados y diputadas.

Bon dia.

Buenos días.

Â«Que nadie se engañe, decir «buenos días« ya es hacer literatura.
Â» Eso pensó, al menos, el insigne valenciano Joan Fuster.
Él vio esta sociedad desde la literatura y el periodismo.
Y yo, como él, humilde cultivador de estos dos oficios, tal vez sea a eso a lo que vengo a Les Corts.

La literatura nos da a todos, escritores y lectores, el instrumento de la palabra para entendernos y para entender.

En el principio fue el verbo, en el principio de todo está la palabra.
Para pensar, por supuesto, que es algo que la ciudadanía nos requiere a los diputados, y una exigencia que todo diputado o diputada debe imponerse.
Para hablar después de haber pensado que, como denuncia mi maestro Emilio Lledó, no parece que sea lo más común en las tribunas públicas españolas donde, con frecuencia, se impone la charlatanería.
Y para hacer de la palabra, cada uno desde su conciencia y su manera de entender el mundo, no un arma violenta -que, a veces, puede serlo- sino un útil de concordia y entendimiento.
Y con respeto a la palabra, ejerciendo con ella una pedagogía ciudadana; ni malbaratándola, sometiéndola a la vulgaridad y a la populachería, ni prostituyéndola.

No sé si la palabra es el remedio para los males que aquejan a nuestra sociedad, como si se tratara de una milagrosa medicina, pero sí es, con toda seguridad, una luz para la escena del diálogo, no para el espectáculo en el que a veces se convierten las cámaras, sino para la conversación documentada, aunque no seré yo quien niegue a los intérpretes teatrales que entre nosotros puedan darse, con verdadera vocación de tales, la oportunidad de llevar a cabo puestas en escena que logren el aplauso de sus votantes.

No obstante, lo que importa es estudiar, controlar, investigar, exigir, proponer.
Estos son algunos de los verbos que habrá que conjugar con energía y con talento en esta cámara, de la que saldrán los gobernantes de la comunitat en los próximos años.

Pero hay que hacer un uso honesto de la palabra, de modo que no tratemos de expresar con ella la interpretación personal o partidista de la verdadera voluntad popular que se expresa en las urnas y no en los juegos de votos que se manejan en partidas caprichosas o adivinatorias de las estrategias personales o de partidos.

Â«Hombre de palabraÂ» es el mejor elogio de alguien que oí en mi casa a mis mayores.
Hombres y mujeres de palabra son necesarios en este tiempo de pluralismo y de pactos.
No cumplir con la palabra dada es una de las peores faltas que pueda atribuirse a un gobernante; falsear su sentido, también.

El valenciano de Oliva, Francisco Brines, uno de los más grandes poetas españoles vivos, dice al final de un poema que me está dedicado: Â«Mirad al sigiloso ladrón de las palabras, / repta en la noche fosca, / abre su boca seca, y está mudo.
Â»

En todo caso, literatura y teatro nos enfrentan a la realidad, pero también a la ficción; claro que, a veces, la ficción puede mostrarnos mejor que la realidad el mundo en que vivimos, y pura ficción han llegado a parecer a veces algunas indescriptibles escenas de la vida pública valenciana, tan escandalosamente deshonestas como estéticamente pintorescas y ridículas que han deteriorado con gravedad la imagen de esta comunitat.

Pero la palabra es, en definitiva, un valioso instrumento para describir los resultados de la mirada.
Y a mirar bien a nuestro pueblo y sus necesidades, con mucha atención, nos obliga la ciudadanía que nos ha elegido.

Para eso también es necesario escuchar, y no parece que la sordera que a veces domina los parlamentos sea recomendable para quienes los habitamos.
Como no lo es la carencia de olfato para detectar los síntomas del hedor de la indecencia que pueda detectarse en los ámbitos del poder.

La denuncia requiere a la palabra.
La palabra es necesaria para que la verdad se imponga en Les Corts como una diosa que tuviera aquí su templo, y no para que la mentira, como tantas veces ha pasado y pasa, se disfrace de palabra de honor.
Y lo que es peor: que ante ella callemos.

Vuelvo a Fuster.
Dijo esto: Â«Muy a menudo, casi siempre, callar es mentir.
Â» Y también a los versos de mi querido Vicent Andrés Estellés me remito: Â«No tot serà, però, silenci.
/ Car diràs la paraula justa, / la diràs en el moment just.
Â»

Las Cortes valencianas no pueden ser espacio para la pasividad y el silencio.
Y porque no pueden serlo es especialmente gratificante que Les Corts que hoy se constituyen tengan una mayor variedad de voces, otras miradas, nuevos olfatos.
Pero con la idea común de que no somos nosotros los protagonistas, sino aquellos que nos han elegido, aquellos que nos han contratado en las urnas, los que necesitan de nuestro trabajo y nos han de pedir cuentas de él.

Las señorías de esta cámara, por muy señorías que nos titulen, no somos otra cosa que servidores o sirvientes.
De quien somos empleados, ya lo sabemos.
En el para qué se nos emplea es de lo que cada uno de nosotros y los grupos políticos representados aquí ha de responder a su manera.

Habrá matices, pero si a alguien se le ocurriera ignorar que los hambrientos y los dependientes son lo primero, que la lucha por el empleo es una prioridad, que la educación y la enseñanza nos obligan a un esfuerzo denodado, o que las políticas de igualdad han de imperar, nos instalaríamos en un espacio de discusión tan inútil como deplorable.

No va a ser así, estoy seguro.
Se va a discutir, y mucho.
Cada uno de nosotros ha de abandonar su espejo de Narciso para que en la discusión parlamentaria no pase aquello que con ironía decía mi nuevamente recordado Joan Fuster: Â«Dadme a un buen contradictor y seré capaz de construir las más excelsas teorías.
Â»

Hemos de atender, diputados y diputadas, al mandato que contienen estos muy conocidos versos de Estellés: Â«Assumiràs la veu d'un poble / i seràs la veu del teu poble / i seràs, per a sempre, poble.
Â»

En estos versos se contiene nuestra verdadera responsabilidad, sean cuales sean las palabras rituales de nuestro juramento o promesa al ingresar hoy en Les Corts.
No es nuestra voz personal ni la de los partidos políticos a los que representamos la que cuenta.
Hemos de recoger la voz de nuestro pueblo para ser siempre pueblo, asumiendo, como piden los versos de Estellés, esa voz, no la nuestra.
Es ese pueblo el que nos exige que pasemos de las palabras a los hechos.

Y hablando de eso, permítanme un recuerdo emocionado para Pedro Zerolo, un candidato electo como nosotros, aunque en la cámara autonómica de Madrid, que murió el mismo día en que aquel parlamento se constituía.
No dejaba el escaño vacío un político cualquiera.
La muerte se llevaba a un socialista ejemplar, que luchó como pocos por la conquista de los derechos de igualdad que nos faltaban y conquistamos entonces.
Esa conquista sí constituyó una renovación verdadera de la que seguramente todos ustedes, nada olvidadizos, tienen buena memoria.

El trabajo de Zerolo se desarrolló especialmente en un tiempo nuevo para la libertad.
La renovación verdadera, con dura lucha por medio y afrontando resistencias, no es un invento de ahora, pero ojalá no nos falte capacidad de renovación, y este nuevo tiempo de la política no sea lo que por ahora vemos, con vicios viejos, sino que lo que está por venir responda a ejemplos de dignidad como el del socialista Zerolo.
Con la gente, cerca de la gente, con responsabilidad, y no con vocinglerías.

La sociedad se ha encargado de celebrar su propio concilio renovador e imponernos no solo nuevas reglas sino nuevas formas.
Les Corts no serán ajenas a este imperativo.
Acaso esta misma mesa de edad, que por el único mérito que el que me da la vida tengo el honor de presidir, con dos jovencísimas compañeras a mi lado, constituya ya un anacronismo.
Pero quizá sea yo el más joven entre los mayores que la han presidido.
Y no lo celebro por mí mismo, sino por el propio rejuvenecimiento de la institución.

Ahora bien, el hecho de que sea quien les habla el de mayor edad no implica veteranía parlamentaria, lo que supone que, si bien soy viejo, en estas lides soy nuevo, un emergente, un recién llegado.
Los viejos también tenemos derecho a ser nuevos, y harán bien los jóvenes en no ser ni parecer viejos antes de tiempo.
Y porque este es un tiempo nuevo, me atreví a aceptar la generosa invitación de Ximo Puig a participar con los socialistas valencianos en este otro cambio, consciente de lo que he de aprender de los más jóvenes y lo que mi experiencia personal de compromiso político pueda aportar a esta empresa.

Si mi experiencia parlamentaria es nula, mi biografía política como ciudadano implicado en la solidaridad es muy antigua.
Mi sentimentalidad y mi formación están por eso llenas de voces de esta tierra, como la del oriolano Miguel Hernández, cantor de la libertad cuando no la teníamos.
O la de mi amigo Raimon, que puso voz y música a los gritos de protesta de mi juventud.
O la voz de concordia que imprimió al tránsito de la dictadura a la democracia un castellonense, Vicente Enrique y Tarancón, cura amigo.
Con esas y otras voces viví la inquietud de luchar contra el franquismo y la emoción de la libertad.

Pero debo a la lectura adolescente de Blasco Ibáñez la temprana imaginación de esta tierra en la que he de acabar mis días, y a la voz poética de Brines, cuyo amor por ella me fue contagiado en nuestra larga y muy antigua amistad, la emoción creativa de la luz de Valencia, la luz que se desprende también de la narrativa de Manuel Vicent que me es tan cercano.
Una tierra que amó profundamente otro valenciano del exilio, Juan Gil-Albert, quien me regaló su mirada heterodoxa y honda en la lectura cómplice de su obra y en el amistoso trato.

Esta Valencia que me reflejaron muy bien como lector voces tan distintas como la de Azorín o Gabriel Miró, y más contemporáneamente Vicente Gaos, a quien no conocí, pero cuya obra tanto admiro.
Esas voces de la tierra de Ausiàs March y Martorell, de tan variada ética y estética, son alimento de una sociedad, hoy libre, que posee un patrimonio cultural singularísimo, lleno de arte, fuego y música, legítimamente orgulloso de sus señas de identidad.

¿Cómo no voy a sentirme agradecido en mi condición de hijo adoptado de Valencia, donde tengo familia y amigos que forman parte de ella, como adoptados lo son otros compañeros y compañeras de esta cámara?
Hijos adoptados de una tierra hospitalaria en la que se sintió tan bien acogido el gran poeta José Hierro, al que le tocó vivir aquí el exilio interior que le impuso la dictadura, y cuya exaltación agradecida de Valencia me viene siempre a la memoria.

Esta comunitat es un espacio abierto en el que cabemos todos los que queramos ser miembros dignos de una familia honrada.
Y como tales tenemos que trabajar todos y todas con decencia frente a la indecencia, con la justicia como bandera y con la igualdad como objetivo.

Y por esto, queridos diputados y diputadas, si con palabras de Joan Fuster abría este discurso, con palabras suyas vuelvo al final.
Son estas: Â«Cada acción que nosotros no hagamos será hecha contra nosotros.
Â»

Los valencianos y las valencianas nos votaron con dos palabras: ilusión y esperanza.
La palabra que ahora escucho en la calle es decepción.
Mucho cuidado.
Que la palabra nos salve y no nos condene ante la ciudadanía.

Bon dia i moltes gràcies.
(Aplaudiments)

Jurament o promesa d'acatament de la Constitució i de l'Estatut d'autonomia

El senyor president de la Mesa d'Edat:

Seguidamente, y de acuerdo con el artículo 6.
1 del Reglamento de las Cortes, procederemos al juramento o promesa de todos los diputados y diputadas de acatar la Constitución española y el Estatuto de autonomía de la Comunitat Valenciana.
En primer lugar, he de hacerlo yo.

Jo, Fernando González Delgado, jure i promet que aitant com tindré el càrrec de diputat acataré la Constitució i l'Estatut d'autonomia sense engany i guardaré fidelitat a la Generalitat valenciana.

La senyora secretària de la Mesa d'Edat:

Jo, Covadonga Peremarch Palomares, promet que aitant com tindré el càrrec de diputada acataré la Constitució i l'Estatut d'autonomia sense engany i guardaré fidelitat a la Generalitat valenciana.

El senyor president de la Mesa d'Edat:

Ahora pido a los señores diputados.
.
.
Ah, no, perdón, perdón.
Es que tengo muchos papeles aquí y estoy un poco despistado.
A continuación, los demás miembros de la cámara, llamados por orden alfabético… Tampoco.
Me equivoco.
(Remors) Perdona, disculpa.
Disculpa.

La senyora secretària de la Mesa d'Edat:

Jo, María Bernal Talavera, jure que aitant com tindré el càrrec de diputada acataré la Constitució i l'Estatut d'autonomia sense engany i guardaré fidelitat a la Generalitat valenciana.

El senyor president de la Mesa d'Edat:

Y ahora sí, a continuación los demás miembros de la cámara, llamados por orden alfabético, prestarán juramento o promesa de acatar la Constitución española y el Estatuto de autonomía de esta comunitat.

Pido a los señores diputados y diputadas que se pongan de pie conforme vayan siendo nombrados por la secretaria de la Mesa y formulen su afirmación de promesa o juramento, o de juramento y promesa de acatamiento.

Ilustres diputadas y diputados, jureu o prometeu que aitant com tindreu el càrrec de diputat o diputada acatareu la Constitució espanyola i l'Estatut d'autonomia de la Comunitat Valenciana sense engany i guardareu fidelitat a La Generalitat?

La senyora secretària de la Mesa d'Edat:

Eva Alcón Soler.

La senyora Alcón Soler:

Sí, promet.

La senyora secretària de la Mesa d'Edat:

José Francisco Almería Serrano.

El senyor Almería Serrano:

Sí, promet, per defensar els drets humans i posar les institucions al servei de les valencianes i valencians.

El senyor president de la Mesa d'Edat:

Han de pulsar para que se escuche.

La senyora secretària de la Mesa d'Edat:

Pulsar y se pone en rojito la luz.

El senyor president de la Mesa d'Edat:

Pero vamos, se ha oído, no es necesario que lo repitan en este caso, digo yo.

La senyora secretària de la Mesa d'Edat:

Mónica Álvaro Cerezo.

La senyora Álvaro Cerezo:

Sí, promet.

La senyora secretària de la Mesa d'Edat:

Emilio Argüeso Torres.

El senyor Argüeso Torres:

Sí, promet.

La senyora secretària de la Mesa d'Edat:

Vicent Arqués Cortés.

El senyor Arqués Cortés:

(Inoïble) .
.
.
y prometo.

La senyora secretària de la Mesa d'Edat:

Belén Bachero Traver.

La senyora Bachero Traver:

Sí, promet.

La senyora secretària de la Mesa d'Edat:

Rita Barberá Nolla.

La senyora Barberá Nolla:

Sí, juro.

La senyora secretària de la Mesa d'Edat:

Ana Barceló Chico.

La senyora Barceló Chico:

Sí, prometo.

La senyora secretària de la Mesa d'Edat:

Jorge Bellver Casaña.

El senyor Bellver Casaña:

Sí, jure.

La senyora secretària de la Mesa d'Edat:

Antoni Joan Bertomeu Vallés.

El senyor Bertomeu Vallés:

Sí, jure.

La senyora secretària de la Mesa d'Edat:

Vicent Betoret Coll.

El senyor Betoret Coll:

Sí, jure.

La senyora secretària de la Mesa d'Edat:

Alfred Boix Pastor.

El senyor Boix Pastor:

Sí, promet.

La senyora secretària de la Mesa d'Edat:

Isabel Plácida Bonig Trigueros.

La senyora Bonig Trigueros:

Sí, juro.

La senyora secretària de la Mesa d'Edat:

Máximo Hartwig Buch Torralva.

El senyor Buch Torralva:

Sí, jure.

La senyora secretària de la Mesa d'Edat:

Cristina Cabedo Laborda.

La senyora Cabedo Laborda:

Ho promet per defensar els drets humans i posar les institucions al servei de les valencians i els valencians.

La senyora secretària de la Mesa d'Edat:

María del Ángel Campello Moreno.

La senyora Campello Moreno:

Per la joventut exiliada, per la dignitat de les classes populars i les persones excloses del sistema, sí, promet.

La senyora secretària de la Mesa d'Edat:

Vicente Casanova Claramonte.

El senyor Casanova Claramonte:

Sí, jure.

La senyora secretària de la Mesa d'Edat:

Alfredo Cesáreo Castelló Sáez.

El senyor Castelló Sáez:

Sí, juro.

La senyora secretària de la Mesa d'Edat:

María José Catalá Verdet.

La senyora Catalá Verdet:

Sí, jure.

La senyora secretària de la Mesa d'Edat:

David Cerdán Pastor.

El senyor Cerdán Pastor:

Sí, prometo (inintel·ligible) .
.
.

La senyora secretària de la Mesa d'Edat:

José Ciscar Bolufer.

El senyor Ciscar Bolufer:

Sí, jure.

La senyora secretària de la Mesa d'Edat:

Rafael Climent González.

El senyor Climent González:

Sí, promet.

La senyora secretària de la Mesa d'Edat:

Francesc Colomer Sánchez.

El senyor Colomer Sánchez:

Sí, promet.

La senyora secretària de la Mesa d'Edat:

Juan Ginés Córdoba Cortijo.

El senyor Córdoba Cortijo:

Sí, juro.

La senyora secretària de la Mesa d'Edat:

David de Miguel Martínez.

El senyor De Miguel Martínez:

Sí, juro.

La senyora secretària de la Mesa d'Edat:

Elisa Díaz González.

La senyora Díaz González:

Sí, juro.

La senyora secretària de la Mesa d'Edat:

Antonio Estañ García.

El senyor Estañ García:

Sí, ho promet per defensar els drets humans i posar les institucions al servei de les valencianes i dels valencians.

La senyora secretària de la Mesa d'Edat:

Alberto Fabra Part.

El senyor Fabra Part:

Sí, juro.

La senyora secretària de la Mesa d'Edat:

Graciela Noemí Ferrer Matvieychuc.

La senyora Ferrer Matvieychuc:

Sí, promet.

La senyora secretària de la Mesa d'Edat:

Fran Ferri Fayos.

El senyor Ferri Fayos:

Sí, promet.

La senyora secretària de la Mesa d'Edat:

María José Ferrer Sansegundo.

La senyora Ferrer Sansegundo:

Sí, juro (inoïble) …

La senyora secretària de la Mesa d'Edat:

Alejandro Font de Mora Turón.

El senyor Font de Mora Turón:

Sí, jure.

La senyora secretària de la Mesa d'Edat:

Marta Gallén Peris.

La senyora Gallén Peris:

Sí, jure.

La senyora secretària de la Mesa d'Edat:

Rosa María García González.

La senyora García González:

Sí, juro.

La senyora secretària de la Mesa d'Edat:

María José García Jiménez.

La senyora García Jiménez:

Sí, jure.

La senyora secretària de la Mesa d'Edat:

Francisco García Latorre.

El senyor García Latorre:

Sí, promet.

La senyora secretària de la Mesa d'Edat:

Teresa García Muñoz.

La senyora García Muñoz:

Sí, promet.

La senyora secretària de la Mesa d'Edat:

Alberto García Salvador.

El senyor García Salvador:

Sí, promet.

La senyora secretària de la Mesa d'Edat:

Víctor García Tomás.

El senyor García Tomás:

Sí, promet.

La senyora secretària de la Mesa d'Edat:

Beatriz Gascó Enríquez.

La senyora Gascó Enríquez:

Sí, juro.

La senyora secretària de la Mesa d'Edat:

Beatriz Gascó Verdier.

La senyora Gascó Verdier:

Sí, ho promet per defensar els drets humans i posar les institucions al servei de les valencianes i dels valencians.

La senyora secretària de la Mesa d'Edat:

Daniel Geffner Sclarsky.

El senyor Geffner Sclarsky:

Sí, ho promet per defensar els drets humans i posar les institucions al servei de les valencianes i valencians.

La senyora secretària de la Mesa d'Edat:

Noelia Hernández Sánchez.

La senyora Hernández Sánchez:

Sí, prometo.

La senyora secretària de la Mesa d'Edat:

Rubén Ibáñez Bordonau.

El senyor Ibáñez Bordonau:

Sí, juro.

La senyora secretària de la Mesa d'Edat:

César Jiménez Doménech.

El senyor Jiménez Doménech:

Sí, ho promet per defensar els drets humans i posar les institucions al servei de les valencianes i dels valencians.

La senyora secretària de la Mesa d'Edat:

Jordi Juan i Huguet.

El senyor Juan i Huguet:

Sí, promet.

La senyora secretària de la Mesa d'Edat:

Manuel María Llombart Fuertes.

El senyor Llombart Fuertes:

Sí, juro.

La senyora secretària de la Mesa d'Edat:

Julián López Milla.

El senyor López Milla:

Sí, prometo.

La senyora secretària de la Mesa d'Edat:

Verónica Marcos Puig.

La senyora Marcos Puig:

Sí, juro.

La senyora secretària de la Mesa d'Edat:

Alexis Frederic Marí Malonda.

El senyor Marí Malonda:

Sí, juro.

La senyora secretària de la Mesa d'Edat:

Sandra Martín Pérez.

La senyora Martín Pérez:

Prometo.

La senyora secretària de la Mesa d'Edat:

Carmen Martínez Ramírez.

La senyora Martínez Ramírez:

Sí, ho promet.

La senyora secretària de la Mesa d'Edat:

Vicent Marzà Ibáñez.

El senyor Marzà Ibáñez:

Sí, promet.

La senyora secretària de la Mesa d'Edat:

Manuel Mata Gómez.

El senyor Mata Gómez:

Sí, promet.

La senyora secretària de la Mesa d'Edat:

Fabiola Meco Tebar.

La senyora Meco Tebar:

Ho promet per defensar els drets humans i posar les institucions al servei de les valencianes i dels valencians.

La senyora secretària de la Mesa d'Edat:

Sandra Mínguez Corral.

La senyora Mínguez Corral:

Sí, ho promet per defensar els drets humans i posar les institucions al servei dels valencians i les valencianes.

La senyora secretària de la Mesa d'Edat:

María José Mira Veintimilla.

La senyora Mira Veintimilla:

Sí, lo juro (inintel·ligible) .
.
.

La senyora secretària de la Mesa d'Edat:

Mireia Mollà Herrera.

La senyora Mollà Herrera:

Sí, promet.

La senyora secretària de la Mesa d'Edat:

Antonio Montiel Márquez.

El senyor Montiel Márquez:

Sí, ho promet per defensar els drets humans i posar les institucions al servei de les valencianes i dels valencians.

La senyora secretària de la Mesa d'Edat:

Juan Carlos Moragues Ferrer.

El senyor Moragues Ferrer:

Sí, jure.

La senyora secretària de la Mesa d'Edat:

Enric Morera i Català.

El senyor Morera Català:

Sí, ho promet.

La senyora secretària de la Mesa d'Edat:

Miguel Ángel Mulet Taló.

El senyor Mulet Taló:

Sí, jure.

La senyora secretària de la Mesa d'Edat:

José Muñoz Lladró.

El senyor Muñoz Lladró:

Sí, promet.

La senyora secretària de la Mesa d'Edat:

José Ramón Nadal Sendra.

El senyor Nadal Sendra:

Sí, ho promet per imperatiu legal.

La senyora secretària de la Mesa d'Edat:

Juan de Dios Navarro Caballero.

El senyor Navarro Caballero:

Sí, juro.

La senyora secretària de la Mesa d'Edat:

Isaura Navarro Casillas.

La senyora Navarro Casillas:

Sí, promet.

La senyora secretària de la Mesa d'Edat:

Mònica Oltra Jarque.

La senyora Oltra Jarque:

Sí, ho promet.

La senyora secretària de la Mesa d'Edat:

Maria Josep Ortega Requena.

La senyora Ortega Requena:

Sí, ho promet.

La senyora secretària de la Mesa d'Edat:

Eva Ortiz Vilella.

La senyora Ortiz Vilella:

Sí, juro.

La senyora secretària de la Mesa d'Edat:

Marc Pallarès Piquer.

El senyor Pallarès Piquer:

Sí, ho promet per defensar els drets humans i posar les institucions al servei de les valencianes i dels valencians.

La senyora secretària de la Mesa d'Edat:

María Teresa Parra Almiñana.

La senyora Parra Almiñana:

Sí, ho jure.

La senyora secretària de la Mesa d'Edat:

Manuel Pérez Fenoll.

El senyor Pérez Fenoll:

Sí, jure.

La senyora secretària de la Mesa d'Edat:

Rosa Peris Cervera.

La senyora Peris Cervera:

Sí, promet.

La senyora secretària de la Mesa d'Edat:

Manuel Pineda Cuenca.

El senyor Pineda Cuenca:

Sí, prometo.

La senyora secretària de la Mesa d'Edat:

Juan Ponce Guardiola.

El senyor Ponce Guardiola:

Sí, promet.

La senyora secretària de la Mesa d'Edat:

Joaquim Puig Ferrer.

El senyor Puig Ferrer:

Sí, ho promet.

La senyora secretària de la Mesa d'Edat:

Carolina Clara Punset Bannel.

La senyora Punset Bannel:

Sí, prometo.

La senyora secretària de la Mesa d'Edat:

María Luz Quiñonero Hernández.

La senyora Quiñonero Hernández:

Sí, ho promet per defensar els drets humans i posar les institucions al servei de les valencianes i dels valencians.

La senyora secretària de la Mesa d'Edat:

Cristina Rodríguez Armigen.

La senyora Rodríguez Armigen:

Sí, promet.

La senyora secretària de la Mesa d'Edat:

José Salas Maldonado.

El senyor Salas Maldonado:

Sí, juro.

La senyora secretària de la Mesa d'Edat:

María José Salvador Rubert.

La senyora Salvador Rubert:

Sí, ho promet.

La senyora secretària de la Mesa d'Edat:

César Sánchez Pérez.

El senyor Sánchez Pérez:

Sí, juro.

La senyora secretària de la Mesa d'Edat:

María del Carmen Sánchez Zamora.

La senyora Sánchez Zamora:

Sí, promet.

La senyora secretària de la Mesa d'Edat:

Luis Javier Santamaría Ruiz.

El senyor Santamaría Ruiz:

Sí, jure.

La senyora secretària de la Mesa d'Edat:

Toñi Serna Serrano.

La senyora Serna Serrano:

Sí, (inoïble) .
.
.

La senyora secretària de la Mesa d'Edat:

Antonio Subiela Chico.

El senyor Subiela Chico:

Sí, jure.

La senyora secretària de la Mesa d'Edat:

Clara Tirado Museros.

La senyora Tirado Museros:

Sí, promet.

La senyora secretària de la Mesa d'Edat:

Emigdio Tormo Moratalla.

El senyor Tormo Moratalla:

Sí, lo juro.

La senyora secretària de la Mesa d'Edat:

David Torres García.

El senyor Torres García:

Sí, ho promet per defensar els drets humans i posar les institucions al servei de les valencianes i dels valencians.

La senyora secretària de la Mesa d'Edat:

Antonio Torres Salvador.

El senyor Torres Salvador:

Sí, promet.

La senyora secretària de la Mesa d'Edat:

Mercedes Ventura Campos.

La senyora Ventura Campos:

Sí, promet.

La senyora secretària de la Mesa d'Edat:

Enrique Vidal Pérez.

El senyor Vidal Pérez:

Sí, ho promet.

La senyora secretària de la Mesa d'Edat:

Antonio Joaquín Woodward Poch.

El senyor Woodward Poch:

Sí, juro.

La senyora secretària de la Mesa d'Edat:

María Remedios Yáñez Motos.

La senyora Yáñez Motos:

Sí, (inoïble) .
.
.

La senyora secretària de la Mesa d'Edat:

José Juan Zaplana López.

El senyor Zaplana López:

Sí, juro.

La senyora secretària de la Mesa d'Edat:

Carmen Amoraga Toledo.

La senyora Amoraga Toledo:

Creía que no iba a jurar, pero sí, juro.
(Remors)

Elecció del president o de la presidenta de les Corts Valencianes

El senyor president de la Mesa d'Edat:

Pues se procede ahora a la elección del presidente o presidenta, de los vicepresidentes o presidentas y secretarios o secretarias.

Vamos a ver, la secretaria, María Bernal Talavera en este caso, llama a los diputados y diputadas por orden alfabético.
El gobierno, aquí presente, y los miembros de esta mesa votaremos al final.

Recuerdo que se va a proceder ahora solo a la elección del presidente.

(La secretària de la Mesa d'Edat, senyora María Bernal Talavera, crida els diputats i les diputades per ordre alfabètic per tal de realitzar la votació nominal)

El senyor president de la Mesa d'Edat:

¿Algún diputado o diputada no ha sido mencionado?
Pudo haber un error.
No lo ha habido.
Bien, pues procedemos ahora al recuento.

(El president de la Mesa d'Edat, senyor Fernando Delgado González, llig cadascuna de les paperetes depositades en l'urna)

El diputado Francesc Colomer ha obtenido 68 votos; el diputado Alejandro Font de Mora, 31.
Por tanto, es proclamado presidente de esta cámara Francesc Colomer.
(Aplaudiments)

Elecció dels vicepresidents o vicepresidentes de les Corts Valencianes

El senyor president de la Mesa d'Edat:

Procedemos ahora a la votación de las vicepresidencias.

(La secretària de la Mesa d'Edat, senyora Covadonga Peremarch Palomares, crida els diputats i les diputades per ordre alfabètic per tal de realitzar la votació nominal)

(El president de la Mesa d'Edat, senyor Fernando González Delgado, llig cadascuna de les paperetes depositades en l'urna)

El diputado Enric Morera ha obtenido 55 votos.
El diputado Alejandro Font de Mora, 31.
Votos blancos, 13.
Queda, pues, proclamado vicepresidente primero, Enric Morera, i el segundo vicepresidente de estas Cortes, Alejandro Font de Mora.
(Aplaudiments)

Elecció dels secretaris o secretàries de les Corts Valencianes

El senyor president de la Mesa d'Edat:

Procedemos ahora a una nueva y última votación, la de los secretarios de la Mesa.

(La secretària de la Mesa d'Edat, senyora María Bernal Talavera, crida els diputats i les diputades per ordre alfabètic per tal de realitzar la votació nominal)

(El president de la Mesa d'Edat, senyor Fernando González Delgado,, llig cadascuna de les paperetes depositades en l'urna)

El senyor president de la Mesa d'Edat:

Marc Pallarès ha obtenido 32 votos; Emilio Argüeso, 36.
Es casi innecesario decir que el secretario primero es Emilio Argüeso y el secretario segundo Marc Pallarès.
(Aplaudiments)

Bueno, ahora creo que… He estado muy honrado con la presidencia de esta mesa, casi he tenido ganas de quedarme.
Pero, bueno, esta mesa tiene nuevos titulares y ellos son: secretarios, Marc Pallarès y Emilio Argüeso, que deben subir a ocupar sus puestos; Enric Morera y Alejandro Font de Mora, vicepresidente primero y vicepresidente segundo; y el presidente, Francesc Colomer Sánchez.
Aquí tienen sus puestos.
(Aplaudiments)

(Els membres de la Mesa de Les Corts elegits ocupen els seus llocs)

Jurament o promesa del president de les Corts Valencianes

El senyor president:

Tal com està establit, vaig a procedir a començar el que queda de cerimònia.

Jo, Francesc Colomer Sánchez, promet que aitant com tindré el càrrec de president de Les Corts acataré la Constitució espanyola i l'Estatut d'autonomia de la Comunitat Valenciana sense engany i guardaré fidelitat a la Generalitat valenciana.

Ocupar l'espai que deixa una mena d'àngel, Fernando Delgado, és tota una gosadia.
Però s'ha de fer.

Discurs institucional del president de les Corts Valencianes, senyor Francesc Colomer Sánchez

El senyor president:

Molt honorable president de La Generalitat.

Honorables consellers.

Diputats i diputades.

Membres de la societat civil que ens acompanyen.

Personal de la casa.

Mitjans de comunicació.

Moltíssimes gràcies a tots i a totes.

Vull agrair molt sincerament l'honor que ens han atorgat als membres que estem asseguts en la Mesa.

Vull començar, amb el cor en un puny, els confesse, mostrant respecte per la història del parlamentarisme valencià i del gran poble valencià.

Senyories, crec que avui és un dia per a evocar Estellés.
Â«Arribarà un dia en què ja no podrem més i, llavors, ho podrem tot.
Â» Crec que naix un horitzó i un temps nou, tan desconegut com apassionant.
Potser no tenim totes les certeses, ni molt menys, però la resposta està en la política, la resposta és la política, la millor versió de la política.

La política és la capacitat creativa humana per avançar col·lectivament, per resoldre civilitzadament conflictes i desencontres, per formular l'adhesió a la causa dels altres, a la causa de la resta, per construir, com deia també Pedro Zerolo, una societat que fomente la diversitat i la pluralitat, clar que sí.

Vaig aprendre, com tants i tantes, sent alcalde del meu poble, molt jovenet, que la política és vocació de servir els altres.
La política no pot tributar en els altars de l'egoisme ni de la cobdícia.
La política no pot avergonyir ningú, sinó que la política ha de dignificar la condició humana.

Crec, sincerament, que és la primera o, potser, la darrera trinxera que li queda a la gent humil, a la gent que no té res, per fer valer la seua veu, i combatre qualsevol forma de tirania, per a rescatar les persones de la desesperança, de la frustració, de la desconsideració, com els familiars de les víctimes del metro, per exemple.

Per això, cal reivindicar el valor genuí del parlamentarisme com a bressol de drets i de llibertats i de la justícia social.
L'humanista valencià universal, Joan Lluís Vives, ja va afirmar fa segles que, si se desterra la justícia, mor la llibertat.

Senyories, vivim temps difícils i complicats, sens dubte, i, per això mateix, encoratjadors.
Certament, el sistema, allò que anomenem sistema i que la gent veu com a sistema, mostra símptomes de fatiga.
Hauria de poder escapar del seu cos de pedra, fossilitzat moltes vegades, obrint pas, obrint futur, amb la paraula transparència, amb la paraula regeneració, amb la paraula humilitat, amb la paraula esperança.

Des d'un parlament, ¿com no proclamar que les paraules canvien i transformen el món?
Algú va dir que no són les màquines sinó les idees les que mouen el món; i aquest hemicicle és la catedral de les paraules, el santuari de les idees.
Paraules lliures i educades: parlar, escoltar, dialogar, concertar.
.
.

S'ha citat Fuster.
Fuster deia que de la discussió naix la llum.
La veritat no és un dogma, no és un punt i final.
És un punt i seguit, un punt i seguim, punt d'intersecció, punt de trobada.
La veritat és polifònica.
Wittgenstein deia que el límit de les paraules, el límit del llenguatge és el límit del món.
Que les paraules aquí, en esta casa, fetes llei, bones lleis, dibuixen un món, una comunitat més justa, més lliure, més igual entre persones i territoris.

Parlem i raonem, aleshores, de més justícia, més llibertat, més igualtat, més oportunitats, més convivència.
I, per tant, seguint aquella lògica, millorarem la vida de la gent.

Parlem també d'austeritat.
En eixe sentit, els anuncie que, en acabar el ple, proposaré a la mesa que l'àgape tradicional siga enviat a un menjador social i que la cortesia i les bones maneres fluïsquen de forma diferent.

Custodiem eixos valors.
Ahí està, mirem l'escut de Les Corts.
És un símbol, és una metàfora -per exemple, la de l'Àngel Custodi-, i que la nostra siga la llança de sant Jordi.
Custodiem els valors que he dit i que la nostra siga la llança de sant Jordi, una altra part, un altre braç de l'escut.

Diuen que el drac encarna el mal en estat pur.
Aquí el mal és la corrupció, és l'atur, és la desesperança, és l'exclusió.
Guanyem eixe combat, que ens inspire la lluminositat de Sorolla als valencians.

Aquestes Corts, junt a la resta de l'arquitectura institucional i civil, han de contribuir a ser l'espill de la societat, dels anhels de les persones normals, dels treballadors i empresaris, dels joves.

Valentí Fuster, l'eminent cardiòleg, explicava fa uns anys que un percentatge massa elevat de gent jove no confiava en els altres, no confiava en la gent ni en el futur.
Hem de pegar-li la volta a tot això.
Que la gent se mire aquí i l'espill retorne el rostre generós portador de causes nobles i justes, que retorne este espill un somriure humil i amable.
Diuen que el somriure és la distància més curta entre dos persones.
Jo estic convençut.

Senyories, els tristos no canvien el món, ni els tristos ni el covards.
L'esperit del nostre poble valencià és emprenedor, valent, inconformista, honest, optimista; tot un passaport per al futur.
Â«L'optimisme és una font de riquesaÂ», deia Manuel Vicent.
Avui ser valent és el coratge d'escoltar.
Avui ser valent és el coratge d'escoltar els altres, de dialogar, de concertar.

Cadascú -i mire a tots i a totes- cadascú militem en un lloc, però tots militem en la vida.
Fem que la vida siga millor per a tots i per a totes, els nostres conciutadans.

Em permetran que acabe reiterant la gratitud i posant-me a disposició absoluta de tots vostés.

I deixen que, finalment, salude, amb tota la meua capacitat d'estimar, Clemente i Maria Teresa, els meus pares, que han improvisat un viatge inesperat -per què no dir-ho?
- des de Benicàssim per a estar aquí.
Vos dec molt més que la vida.

Moltíssimes gràcies.
(Aplaudiments)

La presidència accepta l'oferta de servici de Les Corts i declara obert el primer període de sessions d'esta nova legislatura.
Queden constituïdes Les Corts.

D'acord amb l'article 7 del Reglament de Les Corts, la constitució es comunicarà al rei, al president de La Generalitat, al Senat i al president del govern.

És closa la sessió.
(Aplaudiments)

(S'alça la sessió a les 12 hores i 19 minuts)