Ind%C3%BAstria%283690.05.18%20macro.html





Comissió d'Indústria i Comerç, Turisme i Noves Tecnologies realitzada el dia 18 de maig de 2016.
 Comença la reunió a les 10 hores i 35 minuts.
 Presideix el diputat senyor Víctor Garcia i Tomàs.
 Reunió número 9.

El senyor president:

(Inoïble) … Indústria, Comerç, Turisme i Noves Tecnologies.

Passem a passar llista per a vore si n'hi ha quòrum.

Senyora secretària, quan vullga.

(La secretària passa llista per tal de comprovar si hi ha quòrum)

Moltes gràcies.

Passem, ara, ja, a l'hora del dia, al primer punt, que és la lectura i aprovació, si s'escau, de l'acta de la reunió anterior.

Si n'hi ha algun comentari a l'acta, ¿no n'hi ha cap?

Senyories, doncs la donem per aprovada.

Abans de començar ja als punts, recordar-los que ha arribat l'escrit per a demanar l'ajornament del punt quart; per tant, no es farà, i el punt seté, tot i que l'escrit no ha arribat, sí que es va comunicar a esta presidència que també s'ajornara.

També m'han demanat les seues senyories que recorde que, per favor, quan n'hi haja algun punt que es vaja a ajornar que s'avise el més prompte possible, doncs així s'evita que es faça la faena per part dels diputats i, després, s'arribe a la comissió i s'ajorne, ¿val?

Pronunciament de la comissió sobre la sol·licitud de compareixença del president del Consell de Cambres Oficials de Comerç, Indústria, Serveis i Navegació de la Comunitat Valenciana per a retre compte de la destinació detallada de totes les aportacions o subvencions públiques rebudes durant l'any 2015 pel Consell de Cambres i per les cambres provincials i locals, presentada pel Grup Parlamentari Podemos-Podem (RE número 15.
277)

El senyor president:

Doncs, bé, passem tot seguit al punt número 2, que és el pronunciament de la comissió sobre la sol·licitud de compareixença del president del Consell de Cambres Oficials de Comerç, Indústria, Serveis i Navegació de la Comunitat Valenciana per a retre compte de la destinació detallada de totes les aportacions o subvencions públiques rebudes durant l'any 2015 pel consell de cambres i per les cambres provincials i locals, presentada pel Grup Parlamentari Podemos-Podem.

Per a la seua intervenció té, com a màxim, per un temps de huit minuts, pel Grup Parlamentari de Podem, senyor diputat, senyor Almería, quan vullga.

El senyor Almería Serrano:

Gràcies, president.

Abans de res, voldria agrair als portaveus de la resta de grups parlamentaris haver-me deixat intervindre breument per a justificar esta petició de compareixença.

I, abans de començar, vullc donar la benvinguda al representant del Consell de Cambres de Comerç, que està hui en la sala, i comentar que resulta una fita en l'activitat parlamentària perquè consultades les bases de dades de tramitació parlamentària és la primera vegada en què se sol·licita la compareixença d'un representant de les cambres de comerç.

Açò té una justificació ja que, bé, en els últims anys n'hi ha hagut una sèrie de canvis en la legislació que posen -crec- en la necessitat d'una actualització del model de cambres, ja sabem que el nostre grup parlamentari això ho ha sol·licitat a través de preguntes concretes al conseller d'economia en el ple de Les Corts, i també ho pensem perquè és una gran oportunitat de posar en valor l'activitat d'estes institucions que per al nostre grup parlamentari pensem que són bàsiques en l'entramat institucional de l'economia valenciana.

Entenem que la transparència és un nou valor en alçada, en la dinàmica institucional i parlamentària, i la compareixença del màxim representant del Consell de Cambres de Comerç, Indústries, Serveis i Navegació doncs és un tema que per primera vegada en la història d'estes Corts apuntaria que alguna cosa està canviant a bé, ¿eh?

Cal recalcar que s'inclou també en esta nova orientació de les cambres de comerç doncs el terme serveis, que fins fa poc de temps no s'incloïa, i ara són cambres de comerç, indústria, serveis i navegació, la qual cosa doncs també dóna una patina de cap a on van les atribucions i activitats d'estes necessàries institucions.

Entenem que les cambres de comerç són entitats necessàries que han d'estar coordinades, i dins de la política d'intercoordinació institucional de La Generalitat, per tres valors fonamentals: u, per la seua experiència en alguns temes; per la seua especialització, ¿eh?
, hui en dia doncs seria complicat vore l'entramat del comerç sense, per exemple, la oficina Pateco, el representant que tenim de les cambres, el director de l'oficina Pateco, que pensem que és indispensable per al desenvolupament del xicotet i mitjà comerç al nostre territori, és notòria, també, la seua especialització en temes d'internacionalització; i pel que fa a l'ajuda a l'emprenedoria.

Pense que la rendició de comptes tant a nivell institucional com a nivell ciutadà aporta un nou concepte a l'activitat parlamentària institucional, i pensem que això no sols servirà perquè es conega l'activitat de les institucions finançades amb fons públics per part dels grups parlamentaris de la ciutadania, sinó que també ajudarà a posar en valor la important activitat que es fa des d'aquestes institucions.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Almería.

¿N'hi ha alguna intervenció més?
¿A este punt, no?

Passem, doncs, a les votacions.
¿Vots a favor?
Per unanimitat.

Pronunciament de la comissió sobre la sol·licitud de compareixença de la directora general d'internacionalització per a explicar la política de suport i foment de la internacionalització de les empreses de la Comunitat Valenciana, especialment aquelles polítiques destinades a les pimes, presentada pel Grup Parlamentari Socialista (RE número 21.
816)

El senyor president:

Passem al punt tercer de l'ordre del dia, que és el pronunciament de la comissió sobre la sol·licitud de compareixença de la directora general d'internacionalització per a explicar la política de suport i foment de la internacionalització de les empreses de la Comunitat Valenciana, especialment aquelles polítiques destinades a les pimes, presentada pel Grup Parlamentari Socialista.

En este…, no n'hi havia intervencions, que és com s'havia acordat; per tant, passem ja a les votacions.
¿Vots a favor?
Molt bé.
Per unanimitat…

Proposició no de llei sobre la modificació del Decret 6/2015, de 23 de gener, regulador dels càmpings i de les àrees de pernoctació per a autocaravanes de la Comunitat Valenciana, presentada pel Grup Parlamentari Compromís (RE número 20.
537, BOC número 74)

El senyor president:

Passem, doncs, ara, al punt cinqué, que és la presa en consideració de la Proposició no de llei sobre la modificació del Decret 6/2015, de 23 de gener, regulador dels càmpings i de les àrees de pernoctació per a autocaravanes de la Comunitat Valenciana, presentada pel Grup Parlamentari Compromís.

Per a la defensa de la proposició, per un temps de huit minuts, té la paraula pel Grup Parlamentari Compromís, la senyora García.

La senyora García Muñoz:

El Decret 6/2015, de 23 de gener del Consell, regulador dels càmpings i de les àrees de pernoctació en trànsit d'autocaravanes per la Comunitat Valenciana, establix que una autocaravana és un vehicle que el codi de circulació tipifica com a automòbil i que inclou un mobiliari bàsic en el seu interior, li confereix la condició de casa o llar perquè es troba homologat per a exercir la funció de vivenda durant els viatges.

En l'actualitat, n'hi ha un fenomen autocaravanista; un increment en el nombre d'autocaravanes a Espanya que ha posat de manifest la necessitat d'introduir millores necessàries en matèria de reglamentació, infraestructures, serveis, planificació turística entre altres.

L'usuari habitual de l'autocaravana sol utilitzar-la per a viatjar totes les estacions de l'any, encara que l'època estival és l'època en què el seu ús és major.

Pel que fa a la càrrega i descàrrega de residus líquids, etcètera, es produïx en el punt de partida, això si el desplaçament és durant els caps de setmana; si el desplaçament es fa durant un període vacacional és més llarg la càrrega i la descàrrega i es realitza cada tres dies.
De fet, fora d'Espanya aquestos serveis es realitzen preferentment en les més de 10.
000 àrees o punts ecològics que existixen aproximadament; a Espanya, aquests serveis actualment es donen en algunes gasolineres, però no totes estan preparades per a oferir aquest avantatge.
(Algú tus)

En aquest sentit, és necessari que des dels diferents nivells de l'administració central, autonòmica i local s'adopte un paper actiu en l'ordenació de la mobilitat de les autocaravanes amb la finalitat de corregir les disfuncions que actualment existixen i, al mateix temps, satisfer les necessitats d'un sector econòmic en expansió.

D'altra banda, la Directiva 2001/116/CE, i el Reglament General de Vehicles en l'annex II, definix l'autocaravana com Â«tot vehicle especial de categoria M fabricat de forma que incloga una zona habitable amb un equip mínimÂ».

Quant a la diferència entre l'estacionament i l'acampada cal assenyalar que, a més d'estacionar una autocaravana com qualsevol altre vehicle, també tenen la possibilitat d'acampar; si bé, doncs, els seus ocupants passen a estar sotmesos a les diferents normatives autonòmiques sobre acampada i campaments de turisme i han de realitzar aquests tipus d'activitats en els llocs especialment habitats a tal efecte; és a dir, o bé en les zones d'acampada, preparades normalment pels departaments de medi ambient de les comunitats autònomes en les àrees naturals, o bé en establiments privats com càmpings o campaments de turisme.

Cal aclarir que les competències autonòmiques entren en acció quan l'autocaravana està acampada, ja que quan estaciona correctament són les lleis de trànsit o les normatives municipals les que s'han d'aplicar.

Per tant, es considera que una autocaravana és estacionada i no acampada sempre que ocupe la mateixa superfície parada que en marxa; es a dir, que no tinga desplegats els elements bàsics com taules, cadires, etcètera.

Les dimensions de les autocaravanes, així com la falta habitual d'espais adequats per a elles, per a aquest tipus de vehicles, obliga els seus usuaris a ocupar dos espais marcats per als turismes, dos places en els apartaments públics on també solen estar marcats i assenyalats els espais per a autobusos, microbusos, etcètera, i això crea problemes per als aficionats aquest tipus de turisme i també certa incertesa normativa.

En els vies urbanes, el règim de parada i estacionament es regula per les ordenances municipals; si bé, en cap cas poden oposar-se, alterar, desvirtuar o induir a confusió a més preceptes del reglament.

Tenint en compte que la distribució dels apartaments públics entre tots els usuaris ha de ser equitativa, les autocaravanes no poden ser privades del dret a estacionar en les vies públiques, mentre la parada o estacionament no siga perillosa, s'execute en la forma i manera indicada i no supose un obstacle per a la circulació, el vehicle estiga col·locat de forma indicada i es trobe situat, a més, en un lloc autoritzat.

Per tant, l'exclusió de determinats usuaris de la via pública ha de ser necessàriament motivada i fonamentada amb raons objectives, com poden ser les dimensions exteriors d'un vehicle o la seua massa autoritzada, i no per criteris de construcció o utilització, ni per raons subjectives.
En aquest sentit, les autocaravanes poden efectuar les maniobres de parada i estacionament en les mateixes condicions i en les mateixes limitacions que qualsevol altre vehicle.

Pel que respecta a les vies interurbanes, el Reglament General de Circulació estableix que les parades i estacionaments s'han de fer fora de la calçada, en el costat dret d'aquesta i deixant lliure la part transitable de la vorera d'emergència; per tant, les autocaravanes poden efectuar maniobres de parada i estacionament en les mateixes condicions i limitacions que qualsevol altre vehicle.

Per tot açò, entenem que li aplique diferents nivells de legislació en diferents àmbits i és necessari que Les Corts insten el Consell a modificar el Decret 6/2015, regulador dels càmpings i de les àrees de pernocta en trànsit per autocaravanes de la Comunitat Valenciana en el següent sentit:

Â«Modificar el contingut del títol II perquè els ajuntaments puguen desenvolupar la normativa que regula l'estacionament i la parada de les autocaravanes habilitant zones específiques i així permetre el foment d'esta forma de turisme.
Â»

I, per altra banda, en el punt d, Â«habilitar zones en els campaments, acampades i altres llocs a l'aire lliure per a romandre i pernoctar les autocaravanes amb l'adequació dels serveis que comporta per a fomentar també aquesta forma de turismeÂ».

Aquesta PNL és una proposta que ens passa l'Associació d'Usuaris d'Autocaravanes, que entenem que és necessària incloure dintre de la legislació referida en la matèria de càmpings i també desenvolupar de quina manera els ajuntaments poden desenvolupar normativa al respecte.
Perquè sí que és cert que, a dia de hui, existixen en els municipis que tenen una vesant turística major una demanda molt important per a albergar aquest tipus de zones, que no està recollida ni en les mateixes normatives urbanístiques ni tampoc tenen una reglamentació específica per a elles.

És una manera que existix des de fa molt de temps a nivell europeu, que a nivell europeu sí que està regulada perquè sí que n'hi ha molts usuaris d'esta però que a l'estat espanyol -diguem-, i sobretot també al País Valencià, està ara patint un fenomen de reviscolament i de potenciació d'aquest tipus de turisme, amb la qual cosa fan falta espais per a, primera, poder agafar aquest tipus de vehicle, de lloguer i d'espais on es lloguen aquest tipus de vehicle que necessiten la seua reglamentació específica i, després, també, espais on pernocten aquest tipus de vehicles que en certa manera no només és important que pernocten dintre de les àrees de càmping, i les àrees de càmping han de tindre adequació per a aquest tipus de vehicles, sinó també que n'hi hagen en els mateixos municipis àrees perquè es puguen ubicar aquest tipus de vehicles i de pernoctacions.

Perquè és veritat que és una font de turisme molt important que està cada vegada més en voga, i tenint unes condicions climàtiques com les que es tenen al nostre país, doncs és un sector al que cal tindre en compte i al que cal -digam- albergar també dintre de la nostra legislació.

I eixe és el motiu de la nostra proposta i esperem que isca endavant.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora García.

Ara, per a la fixació de posicionament de la resta de grups, comença el Grup Parlamentari Podem, el senyor Torres, per un temps de quatre minuts.
Quan vullga.

El senyor Torres García:

Gràcies, president.

Bon dia, senyories.

Seré breu, perquè la meua afonia tampoc em deixarà molt extens.
No sé si arribaré ni al final de la meua intervenció.

Encara que no és un model nou el de l'autocaravàning, sí que és de veres que en els últims anys ha tingut una crescuda molt important, no soles dintre del nostre país, sinó també a la resta d'Europa, encara que en altres països era un model que ja estava més desenvolupat.
I la importància precisament de la nostra comunitat és.
.
.
, el sol i les condicions que té perquè siga un dels destins més elegits pels autocaravanistes no sols d'Espanya, sinó també de la resta d'Europa.

A nivell estatal, veiem com les dades de matriculacions de gener de 2016, per exemple, respecte a les de 2015 han augmentat un 15%, i com al 2015 la compra d'autocaravanes va augmentar un 38%.
Per tant, és un sector que s'ha de tindre en compte perquè és un sector important en el que és també el desenvolupament de les economies locals, perquè també s'ha demostrat que gran part de les inversions i de les despeses que fan els autocaravanistes les fan a nivell local.

Sí que és de veres que moltes vegades, i els que hem tingut l'oportunitat de disfrutar d'aquest tipus de turisme, veiem que una de les grans dificultats que trobem és el trobar àrees i llocs adequats per.
.
.
, ja no soles per a aparcar, sinó també per a pernoctar, el que fa que moltes vegades hages d'aparcar en nuclis urbans, amb totes les dificultats que això suposa, ja no soles per al propi autocaravanista, sinó també per a la població, perquè, evidentment, les dimensions d'aquests vehicles en un nucli urbà es fan notar.
I moltes vegades no és per voluntat de no aparcar en un nucli urbà, sinó també per buscar seguretat que no troben fora.

Per tant, es convertix en una necessitat si volem desenvolupar aquest tipus de turisme, que nosaltres considerem que seria bo per a la nostra economia i també per a augmentar la diversificació en el turisme i augmentar també.
.
.
, i lluitar contra l'estacionalitat també que tenim en el nostre model turístic, seria bo qualsevol proposta que fomente que els ajuntaments tinguen llibertat per a poder legislar i poder millorar les condicions per a la pernocta i per a ficar àrees on puguen tindre seguretat, on puguen estar còmodes i, també, puguen eliminar els seus residus.

Per tant, votarem a favor d'aquesta proposició no de llei que presenta el Grup Parlamentari Compromís, que presenta, com ha dit, per l'associació d'autocaravanistes i en la qual estem totalment d'acord.

Gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies.

Passem, ara, al Grup Parlamentari Ciudadanos, senyora García.

La senyora García González:

Sí, señor presidente, antes de que me cuente el tiempo, yo quería preguntar una cosita a la señora García.

Usted nos ha leído la PNL y la ha leído tal cual como la presentó el primer día, pero es que ustedes mismos han presentado una corrección a la propuesta no de ley que no han leído.
Entonces.
.
.
Usted ha leído la PNL como la presentaron.
Y.
.
.
-sí- y la corrección que presentan después dice: Â«Ha de dir: «Habilitar zones d'àrees específiques«Â».
Eso no lo ha leído.
Entonces, con.
.
.
, no sé qué tenemos que tratar.
(Veus) Con la corrección.
(Algú diu: Â«Sí, la corrección.
Â») Vale, muchas gracias.

Señor presidente.

Lo primero que quiero decirles a todos, que este punto que vamos a tratar hoy me pilla muy, muy de cerca, porque llevo prácticamente toda mi vida siendo campista -de campings, no de Camps, ¿eh?

El modelo de turismo con autocaravana es un modelo relativamente nuevo y en el que aún es necesario que adquiramos una plena conciencia de cómo afecta a nuestra comunidad y qué valores son los que deben determinar su desarrollo.

En la actualidad hay dos cuestiones que debemos tener muy en cuenta: que hay aproximadamente dos mil autocaravanas en nuestra comunidad y, la otra, muy importante, es que la mayor parte de las autocaravanas que por aquí transitan no usan nuestra comunidad como ruta de paso, sino como destino final.

A partir de estos dos datos, es desde donde nos tenemos que plantear, dentro de los posibles modelos turísticos en relación a campings y autocaravanas, qué modelo queremos generar: ¿un modelo estable y respetuoso con el medio ambiente?
¿O un modelo oportunista en el que se explote a cualquier precio el beneficio que nos pueda aportar a corto plazo ese modelo turístico?

En mi opinión, sus dos puntos, los que propone en la PNL, van en contra del modelo de ordenación del territorio y turismo sostenible y basado en la calidad que preside nuestro partido.

El primero de los puntos, al abrir el ámbito de las áreas de pernocta en tránsito para autocaravanas de la Comunidad Valenciana, de forma que permita que cada ayuntamiento regule lo que considere oportuno, nos va a llevar a una dispersión total entre municipios, optando cada uno de ellos por un modelo de desarrollo desigual en esta materia.
Esto, sinceramente, yo creo que acabaría perjudicando a los propietarios que, en lugar de encontrarse con un único marco legislativo unificado que le permita saber a lo que atenerse dentro de nuestra comunidad, se topa con una absoluta dispersión normativa en los municipios de tránsito.

Por otro lado, la pretensión de habilitar zonas de áreas específicas para autocaravanas es tan imprecisa que no se puede valorar.
Y en su propuesta inicial, cuando hablaban de zonas de campamentos, acampadas y otros espacios al aire libre para permanecer y pernoctar, que al final son espacios que podrían estar incluidos en sus abstractas zonas de áreas específicas, no podíamos apoyar esta PNL de ninguna manera, porque supone una triple problemática, a nuestro entender.

En primer lugar, no concreta suficientemente las zonas que se van a ver afectadas.
El término Â«espacios al aire libreÂ» es tan difuso e incierto y abarca tantas posibilidades que supera el propio objeto que se persigue.
Es, en definitiva, y nunca mejor dicho, intentar ponerle puertas al campo.

Y, precisamente, porque supone ponerle puertas y enchufes y conexiones de agua y zonas sépticas y cámaras de vigilancia, etcétera al campo, nos encontramos con nuestro segundo motivo de reparo.
Antes de atacar el medio ambiente de forma indiscriminada, entendemos que sería muchísimo más sensato realizar estudios sobre dónde y cómo llevarlo a cabo, de forma que podamos minimizar los impactos ambientales y las repercusiones ecológicas.

Y para terminar, y no menos importante, es que ustedes pretenden regular algo que ya está regulado.
Me explico: si me dicen que hay que rehacer el decreto o el título III del decreto, podríamos hablar, votar a favor o en contra.
Pero si hablan de habilitar zonas, etcétera, etcétera, es que ya está regulado en el decreto.
Es que es un bucle sin sentido alguno lo que ustedes están proponiendo.

Fíjense además que todavía me ha hablado de otro problema.
Según ustedes hacen la propuesta, un amplio sector de trabajadores de nuestra comunidad, los propietarios y empleados de los campings, junto con sus familias, se pueden enfrentar a un grave problema, el de la competencia desleal.

Y les hago una pregunta: ¿por qué motivo, por correr con una PNL que no parece urgente, se arriesgarían ustedes, y todos nosotros si la aprobáramos, a ir en contra de este sector que ha ido adaptando a las diferentes necesidades de este tipo de turismo sus instalaciones, invirtiendo incluso en años difíciles, con tal de amoldarse a dichas necesidades?

Yo les voy humildemente a hacer una petición.
Creo que en este asunto hay que mediar entre unos y otros, autocaravanistas y campings, crear una mesa de trabajo o cualquier medio que sirva para que ambas partes expresen sus necesidades.
Y, entonces, con el mejor consenso posible y un serio estudio de la situación, ver la solución al conflicto.

Por eso les pido que valoren, por favor, aplazar esta PNL y trabajarla más adelante, quizá incluso repasando más artículos del decreto.
Si de todas formas mantienen su propuesta, vamos a votar obviamente en contra de este dislate.

Muchas gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora García.

Senyora Navarro, ¿per a què demana la paraula?

La senyora Navarro Casillas:

Per a fer rèplica a la intervenció de Ciudadanos.

El senyor president:

Estem en el torn de posicionament dels grups.
Després ja.
.
.
¿Eh?
(Veus) Però després, quan acabem la resta de grups, obrirem un torn de rèpliques.

La senyora Navarro Casillas:

¿Faig una rèplica a tots?

El senyor president:

¿Val, senyora Navarro?

És que ja ha arribat.
.
.
Bé, no ha arribat el punt.
.
.
, no havem anat tan ràpid en els punts (inintel·ligible) .
.
.
defensava la PNL, i ha arribat.
.
.
i ha arribat.
.

Aleshores, si voleu després, quan acabem tots els grups, si voleu, ho parlem entre tots en un minut, si vos pareix que la rèplica la faja la senyora Navarro.
(Veus)

Continuem, ara, amb el Grup Parlamentari del PSPV.
Quan vullgues.
Senyora diputada, té quatre minuts.

La senyora Mustafá Ávila:

Gràcies, senyor president.

El turisme és una activitat que evoluciona de forma continua, incorporant permanentment noves modalitats de gaudir del temps d'oci.

El denominat caravàning està experimentant un creiximent que li atorga ja una categoria de modalitat turística pròpia.

L'estat espanyol rep a l'any 300.
000 autocaravanes procedents de tota Europa.
És un tipus de turista, a més, que no sol tindre pressa i que pot romandre en un mateix lloc alguns dies, amb el conseqüent impacte econòmic que això puga tindre per al comerç local.

És un tipus de turisme que ja no se cenyix a les temporades vacacionals típiques, ja que es produïx tot l'any, amb els efectes de desestacionalització que pot suposar per al turisme de la zona.

Es tracta, a més, d'un viatger que busca atractius com la naturalesa i la tranquil·litat, la qual cosa pot propiciar l'increment del turisme cap a les nostres zones d'interior.

A més, en un dels principals països emissors de turistes cap a la nostra comunitat com és França, aquesta modalitat està molt arrelada, i la proximitat i l'accebilitat.
.
.
, l'accessibilitat -perdó- per autopistes fins al nostre territori pot suposar un al·licient per a visitar-nos.

No obstant això, i malgrat la importància d'aquesta modalitat turística a la vista de les xifres exposades, la nostra comunitat només compta amb dèsset àrees públiques de servei per a autocaravanes: cinc a la província de Castelló, onze a València i només una a la d'Alacant.

Per això, considerem que necessari atendre la demanda d'aquests nous turistes que viatgen en autocaravanes i que tenen unes necessitats pròpies i diferenciades de les dels turistes clàssics de càmpings, ja que els vehicles amb els quals viatgen els atorguen una autonomia especial, que està generant tota una nova forma d'entendre el turisme.

Per tant, s'ha d'anar adequant la normativa i les infraestructures.
S'ha de modelar les normatives segons les singularitats de les destinacions en concret, ja que els condicionaments d'estacionament i de parada d'aquests vehicles poden variar molt de llocs com poden ser Dénia o Benidorm amb municipis més xicotets, on les condicions de trànsit rodat i afluència de turistes siguen molt menors.

I s'ha de facilitar també la creació d'àrees en les quals puguen acampar.
Ja, al 2008, el Ministeri de l'Interior i la Direcció General de Trànsit van editar una guia que recollia recomanacions per a l'adopció de mesures que foren necessàries per a recolzar el desenvolupant de l'activitat de l'autocaravanisme, on s'establia que les autocaravanes no podien ser privades de dret a estacionar en les vies públiques.
I, en aquest sentit, els ajuntaments pensem que poden i que han de jugar un paper molt important a l'hora de poder complementar la regulació i les infraestructures per a l'estacionament d'aquests vehicles en els seus municipis.

Per això, des del Grup Socialista, donarem suport a aquesta PNL, ja que entenem que els ajuntaments han de ser capaços de regular en cada municipi les característiques de les zones d'estacionament i parada de les autocaravanes, sempre que qualsevol canvi normatiu estiga consensuat amb tots els actors implicats en el sector, com, ara, els representants dels càmpings i dels col·lectius d'autocaravàning perquè qualsevol modificació redunde sempre en benefici de tots, unit a la necessitat de fomentar aquest tipus de turisme.

El senyor president:

Moltes gràcies.

Passem ara al Grup Parlamentari Popular.
Senyor Pastor, té quatre minuts.
Quan vullga.

El senyor Pastor Llorens:

Muchas gracias, presidente.

Lo primero, sumarme a sus palabras, a las palabras presidente de la comisión, sobre la forma de proceder de los grupos políticos.
.
.
, de los grupos parlamentarios que llevan puntos dentro del orden del día de esta comisión.
Yo no voy a decir al final quién tiene que intervenir, ni mucho menos, sobre una cuestión concreta por parte del Grupo Compromís.
Pero sí que es cierto que no es nada respetuoso, incluso con el resto de grupos de la oposición, que se retiren a las nueve de la mañana del mismo día puntos del orden del día, porque eso conlleva que gente de resto de partidos que ha estado preparando las intervenciones, que ha estado preocupándose y molestándose por hacer una intervención lo más cargada de sentido y coherencia posible, vea como se les dice, unos minutos antes incluso de la comisión, que su punto no se va a tratar.

Sobre el otro tema, nada que decir.
Sí que me ha sorprendido que la diputada de Compromís no tuviese siquiera constancia de la propia enmienda que su grupo había presentado, pero eso ya no es una cuestión de falta de respeto hacia la oposición.
Eso es una cuestión que deben aclarar los propios miembros de.
.
.
, componentes del Grupo Parlamentario Compromís.
Porque se ha puesto en evidencia, repito, que la diputada del partido de Compromís no tenía ni idea de que su propio grupo parlamentario había presentado una enmienda al punto del orden del día.

Pero, dicho esto, yo quiero hablar de lo de verdad importante, que es el punto en cuestión.
Y yo creo que una cosa es que se necesiten más espacios en la Comunidad Valenciana para el caravaning y que queramos satisfacer esta necesidad.
Y otra cosa bien diferente es lo que plantea Compromís, y lo que secunda Podemos y, sorprendentemente, también el Partido Socialista.

Y hay que decir aquí que aunque parezca lo contrario, la propuesta de Compromís, respaldada, repito, por Podemos y sorprendentemente por el Partido Socialista, lo que comporta y conlleva es la falta de ordenación de un modelo o de un sector, de un segmento dentro del turismo, como es el caravaning.

En realidad desde Compromís lo que está proponiendo es que aquello que ya está regulado y que funciona sensatamente bien, pues acabe en una especie, me sabe mal decirlo así, pero acabe en una especie de barra libre en el que cada ayuntamiento pueda decidir cómo, cuándo, de qué manera y por qué se hacen las cosas, repito, en un segmento del turismo tan importante, emergente en estos momentos, y que tan interesante puede ser precisamente para la rentabilidad de lo que es el segmento en si en lo que son las arcas al final públicas y en lo que es nuestro territorio como es el caravaning.

Yo entiendo que lejos de ser una medida beneficiosa y que genera de verdad el fomento de esta nueva forma de turismo, puede acabar convirtiéndose justamente en lo contrario, en una medida que deje sin control y al amparo de no se sabe quién, repito, una actividad turística tan importante.

Y yo creo que…, creo no, es que desde el Partido Popular, no, desde el Grupo Parlamentario Popular no vamos a apoyar esta PNL.
Y podríamos argumentar muchos motivos más, pero vamos a centrarnos en unos pocos, no.
Primero porque estamos a favor de la ordenación en este caso de un segmento como es el caravaning, que, entre otras cosas, he dicho, puede favorecer y mucho la generación de riqueza vía turismo en esta comunidad.

Dos.
Porque el Decreto, el 6/2015, de 23 de enero, se está exportando precisamente por parte de la federación valenciana de campings y de la Federación Española de Campings a otros territorios de España, como puede ser Castilla-La Mancha y como es también Navarra, donde están prácticamente calcando, copiando e imitando nuestro decreto, y eso es síntoma y eso es sinónimo de que aquí las cosas, en 2015, se han hecho bien precisamente al regular este segmento, el del caravaning; sinó me imagino que una comunidad como Castilla-La Mancha y otra como la Navarra no estarían tomándonos como referencia y como ejemplo.

Y tres.
Y es un motivo tal vez más importante que los dos anteriores juntos, porque el sector no quiere ni oír hablar de la propuesta que hoy trae Compromís a esta comisión, que secunda Podemos y que sorprendentemente, repito, también secunda el Partido Socialista.
El sector no quiere ni oír hablar de esta propuesta, porque esta propuesta parece lo que no es.
Cuando uno la lee parece que estamos a favor de fomentar, potenciar la proliferación de…, pero al final lo que estamos haciendo es atacando algo que funciona sensatamente bien, algo que está perfectamente ordenado y estructurado y algo que puede ser público o privado, pero siempre con una tutela y una regulación, que en este caso, les guste más o les guste menos tiene el ámbito autonómico.

Repito.
Me sabe mal utilizar la expresión Â«barra libreÂ», pero aprobar lo que Compromís trae hoy a este salón de plenos, a esta comisión, es hacerle un flaco favor al sector, hacerle un flaco favor al segmento del turismo como negocio y como oportunidad turística, y es hacerle, repito, un flaco favor a esos posibles turistas europeos que ustedes dicen pueden pasar, pueden pernoctar, pueden estar residiendo en nuestra comunidad.
Sería hacerles un flaco favor a todos ellos.

Por todo ello, el Grupo Popular va a votar en contra de esta PNL.

Muchas gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Pastor.

Ara passem al torn de repliques.
Ara sí, senyora Navarro, té quatre minuts.
Quan vullga.

La senyora Navarro Casillas:

Gràcies, senyor president.

Bé, la situació s'ha creat perquè estava esperant que arribara el punt, perquè hi havia més punts en l'ordre del dia, i estava precisament reunida amb l'Associació Cultural Autocaravanista Valenciana; que, per cert, va interposar un recurs contra el decret aprovat per l'anterior govern valencià.

És a dir, el que acaba de dir el portaveu del Partit Popular és senzillament mentira, mentira, perquè la reacció que va suposar (veus) -estic parlant, per favor-.
(Remors) No, és que ho acabe de dir, i a més estan ací presents i han vingut a vore este debat, que si s'hagués avisat que començava ja, l'haurien pogut vore des del principi, i és una llàstima.

Bé, la realitat és que el decret aprovat, el decret aprovat no dóna satisfacció al sector perquè precisament el que fa és establir una sèrie de limitacions per a l'ús de les autocaravanes i per a la possibilitat de crear eixes zones per part dels municipis que van en contra dels interessos d'este sector i en contra sobretot dels interessos dels usuaris de l'autocaravana.

Aleshores el que estem demanant és que se millore eixe decret quant a les pròpies reivindicacions dels usuaris i del sector, que s'accepten les peticions que formaven part del recurs interposat i que se faça, com s'està fent precisament en la normativa, que sí que s'està promocionant per part d'altres comunitats autònomes en què s'estan arreplegant les seues reivindicacions.
Per què?

Doncs perquè, d'una banda, les exigències que se fiquen a nivell municipal són absolutament excessives i contràries a la realitat de l'autocaravana.
A nivell municipal, que de fet hi ha poques zones municipals perquè les exigències són exagerades i obliguen a les autocaravanes també a pernoctar en eixes zones, quan el més normal és que una autocaravana que poguera pernoctar en qualsevol lloc i després utilitzar les zones per a traure les aigües que estiguen habilitades per a fer-ho.
Coneixent els mapes que hi ha i on estan eixes zones.
El que tampoc és raonable és que una autocaravana no puga pernoctar en qualsevol si no crea un problema per eixa pernoctació, i no el crea.
Perquè hi ha una confusió entre el que és una autocaravana i el que és una caravana, que és molt diferent el que necessita quant a la instal·lació.

De fet una autocaravana a soles està en contacte en el sòl a través de les rodes.
No ocupa més espai que l'autocaravana tancada.
L'espai que ocupa és el mateix.
I no produïx cap emissió de fluïts contaminants o no.
A soles quan és necessari poden fer la càrrega i descàrrega en els llocs indicats.

Per tant, no té sentit que es tracte de la mateixa manera que a altres vehicles que sí que tenen esta problemàtica.

Per tant, si tots considerem que hem d'ajudar el sector, que hem de fomentar el turisme i que hem de millorar les condicions actuals legislatives per a les autocaravanes, el que hem de fer és votar favorablement esta proposició no de llei, en la qual precisament el que se planteja és això.

Perquè a més hi ha una problemàtica, i és que la normativa vigent, el decret de 2015, també va en contra del que s'estableix en la normativa estatal, perquè ahí sí que se diferència i en la normativa autonòmica no, com a més se planteja per part del recurs interposat.

Per tant, què volem?
Que els ajuntaments puguen desenvolupar la normativa que regula l'estacionament i parada de les autocaravanes, habilitant zones específiques, permetent el foment d'esta nova forma de turisme que està creixent, que de fet si u viatja per França pot vore com hi ha tantíssimes zones i hi ha ús, igual que per Itàlia, d'autocaravanes molt major, i ací està molt més limitat precisament per eixes limitacions que se fiquen en la normativa, que no són necessàries, que van en contra de qualsevol lògica.

I també l'habilitació de zones, d'àrees específiques perquè puguen fer estos serveis, com dia, de càrrega i descàrrega, però que és diferent que puguen parar en qualsevol lloc.
Perquè, com dia, és com una furgoneta gran, aleshores té les quatre rodes, no té més, i no té sentit que se li fiquen més exigències del que se li fiquen a altres vehicles.

I és per això que demanem el vot favorable.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Navarro.

Pel Grup Parlamentari Ciudadanos, senyora García.

La senyora García González:

Sí.
Muchas gracias.

A ver, señora Navarro, las autocaravanas por supuesto que no pueden pernoctar en cualquier lugar, lógicamente, porque usted sabe que, por ejemplo, a cien metros de un río o de espacios que tengan interés medioambiental por supuesto no se puede, obviamente, como tampoco puede acampar una caravana.

Pero por otra parte, por otra parte, no es verdad que se les trata de la misma manera que a las caravanas, en absoluto.
Para empezar, para empezar es cierto que dentro del reglamento de la regulación sí que existen una serie de vacíos legales, porque las autocaravanas se rigen por las leyes de los vehículos de tráfico, porque es un vehículo.
Correcto.

Bueno, esa misma característica que tienen las autocaravanas hace que sean completamente autosuficientes en cuanto a agua, en cuanto a luz, por ejemplo, y no así las caravanas.
Quiere decirse que hasta 48 horas una caravana no necesita nada, ningún…, pues ni luz, ni salida de aguas, ni entrada de aguas ni nada en absoluto.
Entonces, en ese sentido creo que son autosuficientes y que por ahí no iríamos.

Después usted ha dicho que el decreto no satisface al sector.
Correcto, me parece que así es, y además, pues bueno, a veces las cosas se quedan obsoletas o se pueden matizar.
Pero, vamos a ver, vamos a matizarlo teniendo sensatez y poniendo sobre la mesa a las dos partes, o estudiando un poco mejor.

Yo le digo, de verdad, señora Navarro, que seguro que lo ha hecho con todo el cariño, pero yo que soy campista de toda la vida le digo que esto no está bien preparado, que le falta mucho, que lo que los ayuntamientos puedan regular y en cada sitio de una manera es un mareo para las personas que acuden, es un mareo, y además, por otra parte, que…, a ver, en la segunda parte de su PNL -ya no me acuerdo-, en la segunda parte, en la que han cambiado, sí, la que decía que se puede acampar y tal, y después áreas.
¿Qué áreas?
Es que eso está regulado, está regulado.
En la PNL no lo indican bien.

Yo les vuelvo a pedir que piensen que se pueden sentar pues los dos actores principales, que son los autocaravanistas y también el sector de los campings, que son los profesionales.
Y si acaso también, pues no sé, algún actor implicado más y que se prepare un trabajo como Dios manda.

A mí me parece que hacemos un flaquísimo favor.
No sé qué intereses pueden tener en hacer esto tan rápido, pero desde luego es sospechoso.
Porque, mire, yo he estado hablando con (veus) … sí, sí, es que yo he estado hablando con el gente de su partido en el Ayuntamiento de Alicante, y acabaré solamente diciendo que se han puesto las manos en la cabeza con esta PNL que ustedes preparan.

Gracias.

El senyor president:

Gràcies, senyora García.

A vore, pel torn de rèplica, el Grup Socialista.

Pel Grup Popular, té la paraula el senyor Pastor per quatre minuts.
Quan vullga.

El senyor Pastor Llorens:

Gracias de nuevo, presidente.

Lo primero, yo quiero comentarle a la diputada de Compromís que ella trae un ejemplo que funciona muy bien, que es ejemplo a seguir, que es el de Francia.
Pero usted propone aquí justamente lo contrario.
Es decir, nos trae un ejemplo donde las cosas están perfectamente regladas, donde las cuestiones están perfectamente ordenadas, donde una área es una área y no lo que un ayuntamiento quiera que sea una área.

Y usted trae un ejemplo, repito, que sirve de ejemplo para todos, pero pone como propuesta, propone en su texto otra cosa completamente diferente, que es desordenar lo ordenado, no regular lo que ya está regulado.
Eso es lo que usted al final propone.
Y eso es una contradicción y una falta de coherencia en si misma brutal, es brutal.

O sea, venir a poner el ejemplo de lo que está perfectamente reglado, pero proponer en el texto, en la propuesta de resolución justamente lo contrario.
Eso no tiene ni pies ni cabeza, no tiene ninguna coherencia.

Y acabo.
Me sobra mucho tiempo, pero acabo.
Usted me ha acusado de mentir.
Me ha dicho textualmente que lo que yo he dicho es mentira.
Y yo lo que he dicho en primera intervención es que el sector no quiere ni oír hablar de su propuesta.
Y el sector, por si usted no lo sabe, no es una asociación de amigos de o de amigos de otra cosa, el sector en esta comunidad y en materia de turismo son los profesionales y los empresarios que todos los días se levantan y levantan la persiana del turismo en esta comunidad.
Y ese sector al que yo me refería era la Federación de Campings de la Comunidad Valenciana, donde cien negocios muy respetables, cien negocios entre las tres provincias, llamados campings, abren sus persianas todas las mañanas cien, entre Valencia, Castellón y Alicante.
Y eso para mí es el sector.
Y el sector que se ha jugado sus cuartos, que se ha jugado sus inversiones, que ha hecho esfuerzos importantes desde los años ochenta y los años noventa para que esos campings se vayan actualizando, modernizando y teniendo unas instalaciones lo más vanguardistas posibles dentro de lo que es la competencia del turismo con otros competidores tan importantes como lo que usted propone y pone el ejemplo, como es Francia.
Y a esa gente, a esa gente es a la que nos debemos desde el Partido Popular, porque son los que todas las mañanas, le repito, levantan la persiana del turismo, en este caso del segmento de camping y del caravaning.

Y usted no me puede decir que eso es mentira y que yo no he hablado con ese sector.
Y que ese sector no quiere ni oír hablar de su propuesta.
Porque lo que acabo de decir es cierto.
Usted puede traer aquí una asociación, con todos mis respetos, o treinta y tres asociaciones, pero el sector ha dicho esta semana y esta mañana a mí me lo ha dicho el presidente de la federación valenciana de campings, que no quieren ni oír hablar de su propuesta.

Y por eso he dicho que no me sorprendía que Podemos secundase su propuesta, y por eso he dicho que me sorprendía, y muy mucho, que el Partido Socialista, que el Partido Socialista secundase esta propuesta, que no cuenta con el respaldo del sector.

Al final, el señor Colomer va a contar en todas y cada una de sus actuaciones siempre con el sector en contra.

Muchísimas gracias, presidente.
(Veus)

El senyor president:

A la senyora Navarro li done un minut de temps.

Quan vullga.
Però un minut estricte, ¿eh?

La senyora Navarro Casillas:

Jo agraïsc molt la intervenció del portaveu del Grup Popular, perquè ha aclarit quins interessos estaven darrere del text redactat, el decret que volem modificar del 2015, que són els interessos dels càmpings i no de l'autocaravanisme.

Nosaltres hem vingut ací a defensar els interessos de l'autocaravanisme, de les persones que han decidit utilitzar l'autocaravana.
I ací el que s'està fent és, per part del Grup Popular, és defensar altres interessos.

El que no se pot és per a defensar els interessos dels empresaris del càmping, destrossar i deixar fora els interessos de persones que han decidit un altre tipus de vehicles…, han fet una altra opció, que és la de l'autocaravana.

I per això em pareix fantàstic que s'hagen llevat la careta, i per això és necessari, quan més prompte millor, fer una modificació d'eixe decret per a defensar els interessos de l'autocaravanisme.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Navarro.

(Veus) Donem un minut al senyor Pastor.

El senyor Pastor Llorens:

Gracias, presidente.

Yo también la agradezco a Isaura Navarro que se haya sentido aludida por mí, porque a mí también me da la oportunidad de sentirme aludido por usted.

Vamos a ver.
Quítense, quítense, de verdad, desde Compromís, la venda de los ojos, esa venda que le hace ver a Compromís que cuando defendemos al sector, a los empresarios, a los profesionales, estamos defendiendo sus negocios particulares.
No, no.
Estamos defendiendo el turismo.
Es que no sé si usted es consciente (veus) que quien hace…, cuando defendemos a los…, (veus) cuando defendemos al sector, cuando defendemos a los hoteleros de esta comunidad, no estamos defendiendo al hotel con nombres y apellidos para que facture más a final de año o menos, no estamos defendiendo eso.
(Veus) Estamos defendiendo que esta comunidad…, (veus) estamos defendiendo que esta comunidad… (Veus) Es que su discurso… Es que la estoy oyendo desde aquí y me pone nervioso, porque su discurso (veus) es tan trasnochado, tan cerrado, tan anquilosado y tan absurdo que…

Fíjese, lo puedo llegar a entender que venga de su grupo.
Lo que no entiendo es que su compañera de su derecha, del Partido Socialista, apruebe esto.
Eso es lo que no puedo entender.
(Veus i rialles) Eso es lo que no puedo entender.

Y repito, los empresarios… Yo, al final, miren, aquí hay una compañera que es de Ciudadanos, lo ha explicado perfectamente.
Defender a los campings es defender al segmento, es defender al sector y no es ir en contra del caravaning.
Es precisamente estar a favor de… Ustedes…

El senyor president:

Senyor Pastor,…

El senyor Pastor LLorens:

Perdón.

El senyor president:

…vaja acabant.

El senyor Pastor Llorens:

Acabo, acabo.
Decirle lo que le he dicho al principio.

Muchas gracias.

El senyor president:

Molt bé.

Crec que ja totes les parts han dit ja el que… (Veus i pausa)

Mireia, acabem ja.
Però ha estat ja tot suficientment debatut, entenem.

Passem a les… (veus) passem a les votacions.
¿Vots a favor de la proposta?
8 vots a favor.
¿Vots en contra?
7 vots en contra.

Proposició no de llei sobre les cambres de comerç, presentada pel Grup Parlamentari Podemos-Podem (RE número 20.
581, BOC número 74)

El senyor president:

Passem al següent punt, el punt sisé, que és la presa en consideració de la proposta no de llei sobre les cambres de comerç, presentada pel Grup Parlamentari Podemos-Podem.

Per a la seua defensa, té la paraula, per un torn de huit minuts, el senyor Almeria.
Quan vullga.

El senyor Almería Serrano:

Bon dia.

Motles gràcies, president.

Les cambres de comerç a la Comunitat Valenciana tenen una llarga trajectòria des que en el reial decret de 21 de juny de 1911 es va instaurar l'anomenat model continental d'adscripció obligatòria i de contribució solidària per a totes les empreses.

Aquest model es va mantenir fins l'aprovació del Reial decret llei 13/2010, de 3 de desembre, d'actuació en l'àmbit fiscal, laboral i liberalitzades per a fomentar la inversió i la creació d'ocupació que va instaurar un nou model cameral amb l'eliminació del recurs cameral permanent que fins a aquell moment va suposar la seua principal font de finançament.

Han estat 99 anys d'un model de cambres que, lògicament, necessitava adaptar-se al nou entorn competitiu institucional.
Han estat 99 anys d'una model que va dotar d'una estructura financera de grans estabilitat aquestes institucions.

Les cambres oficials de comerç, indústria, serveis i navegació, des de la seua creació, han constituït i constitueixen actualment un valuós instrument de col·laboració amb els institucions públiques, de suport al sectors econòmics de les seues demarcacions i d'impuls al desenvolupament econòmic i empresarial a la Comunitat Valenciana.

L'Estatut d'autonomia de la Comunitat Valenciana, al seu article 49.
1, atribueix a La Generalitat la competència exclusiva en matèria de cambres oficials de comerç en el seu territori, en el marc de la legislació bàsica de l'estat, i correspon a La Generalitat la competència de desenvolupament legislatiu i execució.

Per una altra banda, el Decret 158/2001, de 15 d'octubre, del govern valencià, aprovava el reglament de les cambres oficiales de comerç, indústria i navegació de la Comunitat Valenciana i del seu consell, a fi de determinar en el marc de la Llei 11/1997, de 16 de desembre, l'àmbit territorial, organització, funcionament, procés electoral, règim econòmic i pressupostari i les relacions intercamerals institucionals d'aquestes institucions.

Finalment, a les acaballes de l'anterior legislatura es va aprovar la Llei 3/2015, de 2 d'abril, de La Generalitat, de cambres oficials de comerç, que regulava, per última vegada, aquestes institucions.

Aquesta llei desenvolupa la Llei 4/2014, bàsica de cambres oficials de comerç, indústria, serveis i navegació en l'àmbit de la Comunitat Valenciana, i afecta, per tant, les actuals cinc cambres del nostre territori, la d'Alcoi, la d'Alacant, la de Castelló, la d'Oriola i la de València, a més del seu consell de cambres, constituït ja en 1978 per acord de totes les cambres i, formalment, com a òrgan consultiu i de col·laboració amb La Generalitat mitjançant el Decret 81/1996, de 16 d'abril, del govern valencià, pel qual es crea el consell de cambres oficials de comerç, indústria i navegació de la Comunitat Valenciana.

Actualment, aquestes institucions desenvolupament serveis imprescindibles per a la modernització i competitivitat de les nostres empreses, en camps tal com la informació, amb experiències tan notòries com la de la finestreta única; la formació en diferents nivells i en segments molt necessaris per a la creació d'ocupació, com poden ser els certificats de professionalitat; l'assessorament per a l'empreniment empresarial; la dinamització del teixit empresarial; la innovació; una experiència important per a la promoció exterior i la internacionalització de les nostres empreses; el seu comés en l'arbitratge i mediació, del qual han estat pioneres; la gestió de programes i serveis públics de millora de la competitivitat del teixit empresarial valencià, tant a l'interior de la Comunitat Valenciana com fora d'ella, recolzant les empreses valencianes, especialment les pimes, de les seues respectives demarcacions.

Un exemple anecdòtic, però important, crec que no molt conegut per a la gent en general, les cambres de comerç atorguen la Â«QÂ» de qualitat de les platges de la Comunitat Valenciana, una certificació més important que la bandera blava.

Al llarg dels últims anys s'han produït una sèrie de canvis importants en les cambres de comerç i en el seu entorn pròxim, en l'àmbit espanyol i també de la Comunitat Valenciana.
Canvis que van des de l'eliminació del recurs cameral permanent, com hem comentat, principal font de finançament en aquell moment, passant per l'entrada en vigor de la nova llei de cambres de 2015, d'àmbit autonòmic, fins als canvis de l'entorn actuals que deixen patent la necessitat d'un nou model cameral que responga a les necessitats de la nova situació en la qual desenvolupen la seua activitat, adaptant les seus estructures i formes de fer a la seua nova realitat, com així ho demostra, entre d'altres, l'informe de fiscalització de les cambres de comerç elaborat per la Sindicatura de Comptes, que obri la porta a una reflexió amb profunditat i a prendre mesures, sense pressa però sense pausa, per a l'actualització del model.

És per tot açò que pensem que és moment de completar i posar en funcionament tota la normativa del desenvolupament reglamentari de les cambres de comerç.

Cal definir, comunicar i implementar un nou model de cambres que arreplegue totes les disposicions dels últims canvis legislatius i en els canvis en el seu entorn pròxim per tal que s'assegura la sostenibilitat d'aquestes institucions i el compliment de les seues finalitats.

Cal desenvolupar un nou reglament per a les cambres oficials de comerç per tal d'actualitzar l'aprovat pel Decret 158/2001, de 15 d'octubre, del govern valencià.

Cal propiciar també que les cambres oficials de comerç i el seu consell adapten els seus reglaments de règim interior a les disposicions de la Llei 3/2015, de 2 d'abril, de La Generalitat, i del nou reglament de cambres a elaborar.

També cal propiciar que les cambres i el seu consell aproven els seus codis de bones pràctiques, atenent a la disposició transitòria primera de la Llei 3/2015, de 2 d'abril, de La Generalitat.

Finalment, aprovar, si escau, també els codis de bones pràctiques ja aprovats per les cambres oficials, atenent a la disposició transitòria primera de la Llei 3/2015, de 2 d'abril, de La Generalitat.

L'informe de la Sindicatura de Comptes crec que posa de manifest la necessitat de redissenyar el model, actualitzar el que ha estat un entramat institucional crec que importantíssim per al desenvolupament econòmic de la Comunitat Valenciana.
I pensem que, sense pressa però sense pausa, cal actualitzar la normativa i redissenyar una cosa que va a ser fonamental per a eixe canvi de model econòmic que busquem tots.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Almería.

Ara, per al posicionament de cada grup parlamentari, comença el Grup Parlamentari de Ciudadanos, el senyor Woodward.

Quan vullga.
Té quatre minuts.

El senyor Woodward Poch:

Buenos días, presidente.

Bueno, vamos a ver, hay unas propuestas en las que resulta bastante fácil el posicionarse.
Se traslada una idea que deriva de una forma de entender la realidad, de solventar los problemas actuales.
En este caso, simplemente es entender qué es lo que se propone y analizar si estamos o no conformes con la aplicación de la política, de las ideas que subyacen.
Este es el caso, en la PNL que nos encontramos, diametralmente opuesto.
Hacen de todo menos meterse en política.

Enumeran de una forma bastante sucinta la situación y la evolución de las cámaras de comercio, industria, servicios y navegación desde 1911, pero en la exposición y en la propuesta de resolución queda incompleta.

Nos dice que hay problemas, pero no dice cuáles son ni cómo pretender resolverlos.
Ese es un problema que se convierte en una tónica habitual en toda esta proposición no de ley.

Hoy votamos en relación a instar al Consell a definir e implementar un nuevo modelo de cámaras de comercio, pero no dice cómo debe de ser este nuevo modelo, en qué principios debe fundamentarse o cómo debe afrontar este modelo los nuevos retos.

De la misma forma, y con una carta blanca absoluta, le instan a desarrollar un nuevo reglamento para las cámaras de comercio para actualizar el aprobado por el Decreto 158/2001, sin concretar nada en relación a los fundamentos que deben inspirar el nuevo reglamento.

En el punto siguiente, el punto 3, nos hablan de propiciar que se adapten sus reglamentos de régimen interno a la Ley 3/2015, lo que a propósito le comento que es obligatorio y deberían estar ya adaptadas desde el 9 de julio del 2015.
¿Cómo debemos hacerlo?
¿Apoyos, campañas informativas, sanciones?
Lastima que tampoco lo especifiquen.

Lo mismo ocurre con el punto cuarto relativo a la aprobación de los códigos de buenas prácticas.

El quinto -tampoco tiene pérdida- es instar al Consell a hacer su trabajo, aprobar los códigos de buenas prácticas.

En base a lo anterior, realmente desde Ciudadanos no sabemos lo que votar.
Les queremos felicitar, ya que consiguen la cuadratura del círculo con una PNL totalmente despolitizada y en la que realmente vemos como más significativo el punto número 6, donde sí que demuestran la conciencia de la incapacidad de la conselleria en la materia que abarca, al indicarles que para no hacer nada más allá de empezar a hacer los deberes encomendados en relación a las cámaras, es dar un plazo de seis meses, no sea que se estrese el conseller por ver que tiene algo que hacer, o tal vez que para ese tiempo se aclaren las competencias en esa conselleria.

¿Qué votamos en este caso?
¿A favor?
¿En contra?
Visto lo visto, y a la espera de que el conseller y su conselleria se pongan las pilas o el pacto del botánico decida si la industria y el comercio son factores en los que estaría bien atender, mientras tanto se decide cómo actuar, sí que han empezado a actuar, vamos a abstenernos en esta PNL.

Muchas gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Woodward.

Ara, pel Grup Parlamentari Compromís, té la paraula la senyora García, té quatre minuts.
Quan vullga.

La senyora García Muñoz:

Moltes gràcies, senyor president.

Les cambres de comerç, indústria i navegació, i remarque Â«indústria i navegacióÂ», són entitats que tenen 125 anys d'història al nostre país, entitats públiques sense ànim de lucre que compleixen una important labor social i econòmica i que són un referent en la relació entre el sector econòmic i el sector polític.
Les seues funcions són variades i oferixen serveis professionals vitals per a les empreses professionals i també per a tots els ciutadans.
En aquest destaca la seua labor en la informació i assessorament a les pimes, en la promoció de l'adquisició en l'exterior de béns i serveis produïts per les nostres empreses i també la seua tasca en la formació i la capacitació d'empreses i professionals.

Podem dir que el sector empresarial valencià s'ha vertebrat a través de les cambres al llarg de la seua història.
Les cambres són institucions intermèdies en la representació, promoció i defensa dels interessos generals del comerç, la indústria i la navegació, i alhora un instrument i un aliat de l'administració pública en la consolidació en el teixit econòmic del nostre país.

El nostre Estatut ens atribuïx la competència exclusiva en la legislació i la regulació en matèria de les cambres, i amb açò la responsabilitat de promoure i garantir el marc normatiu que assegure el millor funcionament d'aquestes entitats i el compliment més efectiu de la seua funció, que té un impacte molt positiu en la nostra economia.

Som conscients que les cambres s'enfronten a molts reptes en un context internacional i nacional canviant i que les reformes legislatives i l'infrafinançament dels últims anys han canviat també profundament el model de les cambres, amb l'eliminació del recurs cameral permanent.

Des de Compromís defensem un nou model de cambres de comerç, perquè entenem la importància que les cambres tenen per al comerç valencià, per a les nostres pimes, així com per a la nostra indústria i la nostra agricultura.
Volem unes cambres fortes i sostenibles, que complisquen amb la seua important labor en coordinació amb l'administració pública, però que també siguen transparents.

Volem que s'apliquen sense límits els principis de transparència, control i democratització per a evitar situacions com la de les cambres de comerç de Madrid o de Pontevedra, en les quals la falta de transparència i les deficiències en el sistema comptable i la seua falta de control intern han portat a acusacions de finançament il·legal, frau o inclús prevaricació.
Perquè una gestió i uns comptes públics i transparents beneficia a tots.
I les primeres interessades en que no càpia ni una sola sospita de corrupció són les pròpies cambres.
I açò és labor de tots.

Per això valorem de forma positiva que s'aprovara a la comissió d'economia l'abril passat millorar la redacció de l'informe de fiscalització anual del recurs cameral de la Sindicatura de Comptes, perquè siga entés per qualsevol persona i que incloga també un resum executiu i un quadre explicatiu del contingut de cada epígraf.

També valorem de forma positiva que es vaja a aprofundir més en la justificació de les subvencions que es concedixen amb diners públics i en els incompliments de la legalitat que es troben pel que dóna a la revisió formal dels comptes.

El conseller d'economia va exposar els canvis necessari per adaptar el model de canvis a la nova realitat.
I les accions que està a duent a terme la conselleria, especialment per garantir l'acció conjunta i coordinada entre les cambres, el Consell i ampliar la transparència i la participació de les mateixes.

Anem a votar, per tant, a favor de la iniciativa de Podem, que respon perfectament a l'agenda de treball i les directrius polítiques que s'havia fixat la Conselleria d'Economia Sostenible, pel que fa al desenvolupament reglamentari de la Llei 3/2015, de cambres oficials de comerç, indústria, serveis i navegació; i perquè també s'adapta perfectament al model de cambres que volem per al nostre país.

És per això que votarem a favor.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies.

Ara, pel Grup Parlamentari Socialista, té la paraula la senyora Hernández, per un temps de quatre minuts.

Quan vullga.

La senyora Hernández Sánchez:

Gracias, señor presidente.

Bueno, en este asunto que nos ocupa hoy yo creo que es necesario resaltar el papel relevante y amplia trayectoria que tiene en nuestra estructura económica las cámaras de comercio, y que debe ser valorado y considerado por todos los estamentos públicos, ya que cuenta con mucha experiencia en determinados ámbitos y además sirven para aglutinar los diferentes sectores económicos de una demarcación geográfica.

Los cambios legislativos que han sufrido durante los últimos años, especialmente el Real decreto ley 13/2010, de 3 de diciembre, han cambiado el panorama y el contexto en el que deben actuar, así como su forma de interactuar con las empresas de su entorno y de nuestro territorio.

El fin del recurso cameral obligatorio ha generado grandes problemas económicos para algunas de nuestras cámaras, han tenido que realizar ERE y han tenido que volver a redimensionar su estructura y el tipo de servicios que daban a las empresas y como conseguían atraer a esas empresas de su entorno hacia los servicios y el tipo de trabajo que podían realizar por ellas.
Por eso creo que es fundamental que cooperemos para su supervivencia y la adaptación de las cámaras a la estructura actual en la que tienen que trabajar y al modelo de sector económico que queremos potenciar desde La Generalitat.

Creo que es muy necesario que tengan una estructura más moderna y acorde con los tiempos en los que estamos, porque es verdad que tienen una trayectoria de más de un siglo, pero los tiempos y los sectores económicos están cambiando muy rápido, con lo cual es necesario que ellas se adapten también a lo que está demandando…, a lo que demandan nuestras empresas, a lo que demanda nuestra industria, y sobre todo que sirvan para prestar servicios a las empresas para evitar solapamientos con los servicios o con los trabajos que hacen otras administraciones públicas y que sea colaborador necesario de La Generalitat en este caso.

Parece que Francia hoy es el ejemplo a seguir por todos.
Pero en el caso de las cámaras de comercio el ejemplo francés también sería un buen ejemplo a imitar, ya que las cámaras de comercio francesas prestan servicios que son muy valorados por las empresas francesas y además que son de pago.
Con lo cual yo creo que podría ser un modelo a seguir para las cámaras españolas y para conseguir la supervivencia, como he dicho, que es lo que tenemos intentar.

Además, también los cambios de su estructura deben corresponderse con la mayor demanda de transparencia y de buenas prácticas que la sociedad civil está solicitando a todas las instituciones públicas, ya que forman parte de este sector público, industrial y económico.
Y por ello estamos de acuerdo con introducir los cambios normativos que sean necesarios, adaptar su reglamentación a los requisitos legislativos vigentes, así como dotarles de mayor transparencia; y no sólo adoptar sus códigos de buenas prácticas, sino que estén sometidos a la introducción de cláusulas sociales, medioambientales, fomento de las pymes, etcétera; igual que se está demandando al resto del sector público valenciano.

Por tanto, estamos a favor de esta propuesta de Podemos, vamos a votar a favor.
Creemos que es cierto que les da mucha flexibilidad para reglamentar y mucha flexibilidad normativa a la conselleria, pero también nos consta que la Conselleria de Economía Sostenible está trabajando en este cambio reglamentario y en la proposición de un nuevo marco normativo, con lo cual creemos que va en línea con lo que ya se está realizando por parte de la conselleria.

Muchas gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies.

I per acabar el torn, el Grup Parlamentari Popular, senyor Pastor.

El senyor Pastor Llorens:

Muchas gracias, presidente.

Bueno, no a modo de previa o como se quiera entender, no, pero esas cámaras de comercio que en esta comisión esta mañana todos y cada uno de los grupos parlamentarios están defendiendo con tanto ahínco, ¿no?
, con tanto fervor y resaltando pues la trayectoria durante más de 125 años, y todas estas cuestiones, ¿no?
, y esa tan fructífera gestión que han hecho a lo largo de las historia las diferentes cámaras de comercio de esta comunidad.
Pues quiero decir que, se me había olvidado, pero aprovecho este turno para decir lo que yo digo, a modo de previa, o como se quiera entender, que también están en contra del punto anterior, donde Compromís proponía una cuestión relativa.
¡Ah!
Pues esas mismas cámaras que tanto loamos en este punto del orden del día, he de decir que estaban en contra del punto anterior, es decir, de la propuesta que traía Compromís.

Y dicho esto, sí que quiero decir, que también le afecta a Compromís, que es bueno que el conseller y que la conselleria se pongan las pilas, y además es bueno que lo pida Podemos.
O sea, es doblemente bueno: por un lado, que el conseller y la conselleria se pongan las pilas y que además sea Podemos quien lo pide.
Yo encantado de la vida y, por lo tanto, de entrada ya le tengo que decir que por eso y por muchas cuestiones más vamos a respaldar esta PNL, vamos a votarla favorablemente.

Y sí que, pues bueno, aportando ese granito de arena que todos han ido aportando, los distintos grupos al buen hacer y a la trayectoria de las cámaras a lo largo y ancho de la comunidad y a lo largo de todo el tiempo transcurrido desde su fundación, a mí también me gustaría, como digo, incorporar un granito ahí de arena en ese reconocimiento.
Y es que, a pesar de ese largo esfuerzo y ese sacrificio, sobre todo durante los últimos años, a pesar del decretazo que Zapatero dejó de la noche a la mañana, sin previo aviso, sin financiación y sin alternativa de la misma a las cámaras.
Y precisamente, bueno, ahí es donde hay que lanzar un fuerte aplauso a las cámaras, que, pese a ello, pese al decretazo de Zapatero, pese que de la noche a la mañana, como digo, les dejó sin financiación y sin alternativas, han seguido prestando todos y cada uno de esos servicios que muy bien, y de manera brillante y correcta Podemos recogía en su exposición de motivos, todos y cada uno de ellos.

Y además me ha gustado mucho la orientación que Podemos le ha dado a la función última y al fin último de las cámaras, que se centra en las pymes, no en las grandes empresas, sino en el servicio que prestan en esta comunidad a las pymes.

Por lo tanto, reconocimiento al cien por cien con el texto.
Algún matiz se podría hacer, pero, vamos, desde el Grupo Popular, como no, a respaldar a la iniciativa, a la PNL que hoy se ha presenta aquí.

Muchas gracias, presidente.

El senyor president:

Moltes gràcies.

Senyor Almería, té el torn de rèplica per quatre minuts.

El senyor Almería Serrano:

Sí.
Gràcies, president.

Bé, crec que probablement s'hauria de donar per oberta la precampanya electoral, no?
, vist el que hem vist en les declaracions d'alguns grups parlamentaris.

Evidentment, senyor Woodward, no fem un diagnòstic del que passa en les cambres de comerç, no és objecte d'aquesta proposta fer el diagnòstic.
Eixe diagnòstic el pot trobar vosté en l'informe de la Sindicatura de Comptes, que crec que és prou explícit i molt clarificador, de quina és la situació actual pel que fa a l'estat de comptes i a la seua situació patrimonial.

També, per aclarir eixe diagnòstic és pel que hui mateix, hui hem votat per unanimitat, vosté també ha votat a favor, la compareixença, per primera vegada en totes les legislatures de la democràcia valenciana, la compareixença del president del Consell de Cambres perquè ens done complit compte de quines són les seues activitats i quin és l'estat de la institució a hores d'ara.

Diu que la PNL no diu com van a fer-se les coses.
Home, evidentment.
Instem, eh, instem el Consell, que és responsabilitat de la conselleria d'economia i també de les mateixes cambres de comerç, el decidir en esta part del desenvolupament reglamentari, sobretot pel que fa als seus reglaments interns i als codis de bones pràctiques.

Pel que fa als que no saben si votar a favor o en contra, a això ja ens tenen acostumats, no ens causa ninguna sorpresa, i per això que l'abstenció ens pareix la més normal de les seues actituds davant de coses que, bé, crec que podrien fer un esforç un poquet major per entendre.

Sí que, i ja per posar el contrapunt al que estic dient, sí que estem d'acord en les declaracions que fan vostés al dir que, bé, que ja seria hora que s'aclariren en la conselleria d'economia, cosa que amb això també estem d'acord, eh.
Crec que seria bo per a tots que hi haguera un criteri que fóra homogeni en diferents departaments d'esta estructura.

Finalitzant.
M'alegra molt que el nostre company del Partit Popular se sorprenga que el Grup Parlamentari Podemos recolze institucions importants per al desenvolupament econòmic del nostre territori i pel recolzament a les xicotetes i mitjanes empreses.
Crec que si se sorprén d'açò, va a sorprendre's moltes vegades més al llarg d'esta legislatura.

Res més a dir.
Vull agrair als grups parlamentaris que han considerat recolzar favorablement aquesta proposta.
Crec que eixe diagnòstic demanat es podrà complir quan comparega, per primera vegada, repetisc, en la història de la democràcia valenciana, com compareix un responsable màxim de les cambres de comerç a Les Corts.
I això afavorix esta nova, esta nova etapa parlamentària, esta nova etapa de democràcia en què la transparència i la rendició de comptes a les institucions i a la ciutadania van a considerar-se com una cosa normal de la dinàmica política.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Gràcies, senyor Almería.

Té la paraula ara, pel Grup Parlamentari Ciudadanos, el senyor Woodward.
Té quatre minuts.

El senyor Woodward Poch:

Sí.
Vamos a ver, yo la posición que hacía Ciudadanos, ya se lo he dicho, ha instado a hacer cosas que tendría que hacer directamente el Consell, no hace falta que se lo digamos nosotros.
Que cumplan la ley, como establece.

Y, luego, aparte, a mí me gustaría resaltar una cosa que aparece en su PNL, en la exposición de motivos, que hace mención al informe de la sindicatura -lo ha vuelto a decir aquí- como un informe en el que indicaría la necesidad de un nuevo modelo cameral.
Yo, realmente, después de haber visto el informe en su momento, me lo he vuelto a leer, yo creo que lo único que indica este informe es un informe de fiscalización.
Y me voy a la página 4, Â«alcance de la fiscalizaciónÂ», y en ningún momento indica nada.

Que me quiera decir que las cuentas indican una cosa u otra cosa, bien; pero que el informe de la sindicatura diga que tenemos que cambiar o hacer algo en la cámara de comercio, le digo que lo único que pone aquí es que lo que ha hecho es comprobar las cuentas anuales, verificar que las cuentas anuales comprendan los documentos, analizar las conclusiones, comprobar las aprobaciones y remisiones de los presupuestos y elaborar los cuadros que muestran.
Y en las conclusiones, yo no he visto nada de eso.

Pero ya le digo que nos abstenemos, pero porque es un trabajo que tiene que hacer directamente ya el Consell y no hace falta que nosotros se lo pidamos, incluso las propias cámaras.

Muchas gracias.

El senyor president:

(Inoïble) .
.
.
Ai!
, que no havia encés.
.
.

Senyor Pastor.
.
.

El senyor Pastor Llorens:

Comentarle, además en un tono muy amable, al diputado Almería, que nosotros no nos sorprendíamos de que ustedes propusiesen estas cuestiones.
Lo que he dicho es que era bueno que ustedes pidiesen que la…, o sea, que la conselleria y el conseller se pusiesen las pilas y que, además, lo pidiese eso Podemos.
Que era bueno; no es que me sorprendía, sino que era bueno.
Es lo que he dicho, ¿eh?
Pero sorpresa nunca la he mostrado, he mostrado satisfacción.

Gracias.

El senyor president:

Molt bé, doncs, fetes les intervencions.
.
.
(Veus) Al·lusions en què?
(Veus i rialles) Tornarem ací a entrar ja una altra vegada en el tema d'al·lusions.
.
.
És que, senyor Almería.
.
.
(Veus) Vinga, un minut, va!
, ja que abans he creat el precedent, però que serà l'últim dia, eh?

El senyor Almería Serrano:

Gràcies, president, (veus) per la seua magnificència.

Només pel que fa a l'informe de la Sindicatura de Comptes, dir que és labor dels gestors de les empreses el poder traure conclusions, no sols de l'explícitament remarcat en un informe d'auditoria comptable, com és el de la Sindicatura de Comptes, sinó extraure conclusions de l'estat de pèrdues i guanys i del balanç de situació, que només en eixa informació, a banda de l'evident a nivell comptable, s'extrauen conclusions sobre el mateix estat actual i situació futura de què deuria ser l'entitat auditada.

Gràcies.

El senyor president:

(Veus) Val.
Passem a les votacions de la PNL.
Vots a favor?
13 vots a favor.
Abstencions?
2 abstencions.

Doncs, donem per closa la reunió.

Sí que demane ara als portaveus dels diferents grups parlamentaris que s'apropen ací, a la mesa, i determinarem la pròxima data de la pròxima comissió.

(S'alça la reunió a les 11 hores i 54 minuts)