Untitled Web Page



**Ple de les Corts Valencianes celebrat el dia 21 de juliol de 1999.
Comença la sessió a les 12 hores i 41 minuts, sota la presidència de la Molt Excel·lent Senyora Marcela Miró Pérez.
Sessió plenària número 3.**

 

 

 

 

***Jurament o promesa del President de la Generalitat.***

 

 

**La senyora presidenta:**

 

Senyores diputades i senyors diputats, s'obri la sessió.

Com a primer punt de l'ordre del dia està previst el jurament o promesa del càrrec de president de la Generalitat Valenciana.

D'acord en els articles 132 i 133 del Reglament de les Corts Valencianes, en la sessió realitzada el dia 16 de juliol de 1999, es va elegir president de la Generalitat Valenciana l'il·lustre diputat senyor Eduardo Zaplana Hernández-Soro.

Comunicada a Sa Majestat el Rei l'elecció susdita, per Reial Decret 1282/1999, de 19 de juliol, publicat en el *Boletín Oficial del Estado* i en el *Diari Oficial de la Generalitat Valenciana* el dia 20 de juliol, ha sigut nomenat president de la Generalitat Valenciana el molt honorable senyor president Eduardo Zaplana Hernández-Soro, d'acord amb el que establixen els articles 152.
1 de la Constitució i 15 de l'Estatut d'Autonomia de la Comunitat Valenciana.

D'acord en l'article 131 del Reglament de les Corts Valencianes, correspon realitzar en la sessió de hui el jurament o la promesa del president de la Generalitat i també la proposició dirigida a les Corts Valencianes.

Sol·licite al molt honorable senyor Eduardo Zaplana Hernández-Soro s'acoste per a iniciar l'acte de jurament o promesa.

 

**El senyor president de la Generalitat:**

 

Jo, Eduardo Zaplana Hernández-Soro, jure que aitant com tindré el càrrec de president de la Generalitat, acataré la Constitució i l'Estatut d'Autonomia, sense engany, i guardaré lleialtat al Rei i fidelitat a la Generalitat Valenciana.
*(Aplaudiments)*

 

 

***Proposició del President de la Generalitat.***

 

 

 

**La senyora presidenta:**

 

Segon punt de l'ordre del dia.
Proposició del president de la Generalitat a les Corts Valencianes.
Intervé el molt honorable senyor president de la Generalitat Valenciana senyor Eduardo Zaplana.

 

**El senyor president de la Generalitat:**

 

Señora presidenta, con la venia.

Excelentísima señora presidenta del Senado de España.
Excelentísimos señores ministros.
Excelentísimos señores secretarios de estado, autoridades.
Il·lustres diputades i diputats.

Esta és la segona ocasió en què tinc la immensa satisfacció personal de dirigir-me a les Corts Valencianes en esta legislatura, hui ja com president de la Generalitat.
I vull que la meua primera al·locució com a president de la Generalitat estiga per damunt de les diferències i divisions per a què tots els valencians puguen sentir-se partícips.
Des de les il·lusions recobrades i des de la plena vigència dels objectius en què estem compromesos vull demanar-los el seu esforç per a culminar un gran treball del que tots puguem sentir-nos protagonistes.
Des de les institucions, com a representants del poble valencià hem de treballar sense desmai per a aconseguir-ho.
Som dipositaris de la confiança ciutadana i ens sentim honrats de poder tornar en interessos esta confiança impulsant les energies del nostre poble que vol guanyar el futur a través de les seues pròpies institucions.
No portem les institucions al camp de la bata-lla estèril i la discòrdia, sinó al marc adequat per a entaular debat que cristalitzen en les resolucions palpables per al progrés del nostre poble.
Treballem per a tots els valencians, no per al lluïment personal ni l'experimentació doctrinal.
No perdem el temps.
Hem de continuar aportant el nostre esforç per a la consecució dels grans objectius que té la Comunitat Valenciana, i per això no hi ha millor estratègia que el diàleg.
El diàleg obert i sincer sol ser l'inici de l'acord raonable, i este deu ser hui el compromís essencial: l'apel·lació al diàleg; que les relacions entre el govern i l'oposició estiguen marcades per la fluidesa i la transparència i el sentit de la proximitat en els interessos dels valencians.

Ya en el discurso de investidura les proponía una nueva cultura política basada en el diálogo y el consenso, entendiendo que la firmeza en las propias convicciones no es incompatible con lograr puntos de coincidencia y de colaboración entre las distintas fuerzas políticas y sociales.
Quiero volver a reiterarlo hoy para que a través de esta cámara el pueblo valenciano participe de esa convicción, porque no me siento el presidente de la mayoría de los valencianos sino el de todos.

Señorías, el camino es largo.
Es necesaria la participación y la colaboración de todos, y para ello mi compromiso es ser el presidente, como he dicho, de todos los valencianos.
De esta manera, ante esta cámara, ofrezco un talante abierto y respetuoso, porque no se puede construir desde la crispación y la descalificación gratuita.
Se avanza menos cuando se convierte el debate político en una guerra infructuosa que nubla y distrae la visión y el compromiso con el futuro.

Para conseguirlo, tenemos que escucharnos, y para escucharnos debemos respetarnos.
Hemos, necesariamente, de dialogar.
Aun cuando el resultado final no sea necesariamente el acuerdo, no podemos escondernos tras la vacuidad de los discursos, sin contemplar los argumentos de otros ciudadanos que no piensan como nosotros pero que representan la pluralidad de la sociedad valenciana.
Les daremos la razón cuando la tengan, y siempre les escucharemos y entenderemos sus razonamientos, porque el diálogo al final siempre es fructífero.

Hemos de trasladar a los ciudadanos la confianza en que sus instituciones y sus responsables procurarán, desde la cultura del diálogo, el consenso y la concordia, la búsqueda de acuerdos en aras de beneficiar al conjunto de la sociedad, y que tratarán que los conflictos inevitables no serán nunca una coartada para la crispación, la desestabilización o la quiebra de la paz civil.

Dije también en mi discurso de investidura que los cambios duraderos son aquellos capaces de forjar consensos estables y equilibrados, y en ese gran objetivo las Cortes tienen un gran papel que cumplir.
La estabilidad no es pa-trimonio ni del gobierno ni de la oposición, pero es un bien preciado que beneficia al conjunto de los ciudadanos y repercute sobre la buena marcha de las cosas.

Las Cortes Valencianas deben ser el espacio de referencia para la actuación política en la que los ciudadanos encuentren el nivel de convivencia ejemplar y les permita sentirse próximos a las instituciones que les representan.

Ya sé que el debate político puede provocar grietas y desencuentros.
No pretendo, como ya dije la semana pasada, amortizar las discrepancias o simular que no existen diferencias entre las distintas fuerzas políticas.
No pretendo trasladar a la cámara un discurso ambiguo y vaporoso que esconda algo tan evidente como los resultados electorales, que nos exigen completar el camino que hace cuatro años iniciamos.
Pero quiero hacerlo sumando energías, recibiendo cabalmente todas las aportaciones, dialogando, para así poder llegar más lejos; siendo, como he reiterado, el presidente de todos.

Perquè tots, i estes Corts més que ningú, hem de sentir-nos partícips i protagonistes d'un projecte comú.
La Comunitat Valenciana travessa el seu millor moment tenint un futur ple d'oportunitats per a tots.
Agarrem el tren del futur, arribem a temps a la nostra cita amb el destí.
Hem d'avançar-nos a les oportunitats que ens brinda la societat del futur, la de les noves tecnologies, la del coneixement.
Demà pot ser que siga tard.

Posem-nos hui mateix a treballar en la mateixa direcció: en la del progrés, i si d'ací a quatre anys el pes de la nostra comunitat en el panorama nacional i internacional és molt major, serà motiu de satisfacció per a tots.
Si d'ací a quatre anys el dinamisme econòmic i social de la Comunitat Valenciana és encara més sòlid, podrem sentir-nos orgullosos.
Si d'ací a quatre anys la nostra comunitat ha sabut respondre amb èxit als reptes del segle XXI, serà obligat reconèixer que cada u, en la seua posició i des de les seues responsabilitats, haurà contribuït a millorar la qualitat de vida de la societat valenciana.

El nostre poble és un poble savi i sabrà donar a cada u el suport polític corresponent al seu treball.

Com diu el nostre Estatut, que la Comunitat Valenciana siga cada dia un poc més expressió de la voluntat democràtica i del dret d'autogovern.
Jo, com a president de tots els valencians, no descansaré fins haver-ho aconseguit totalment.

Senyories, moltes gràcies per la seua confiança, a la que desitge correspondre.

 

Moltes gràcies.
*(Aplaudiments)*

 

**La senyora presidenta:**

 

Moltes gràcies, senyor Zaplana.

S'alça la sessió.

 

*(S'alça la sessió a les 12 hores i 55 minuts)*