DS-120HTML.html





Ple de les Corts Valencianes realitzat el dia 14 de juliol de 2022.
Comença la sessió a les 10 hores i 41 minuts.
Presideix el president de les Corts Valencianes, senyor Enric Morera i Català.
Sessió plenària número 66.

El senyor president:

Moltes gràcies als mitjans gràfics.

Molt bon dia, senyories.

Hui, 14 de juliol, dia de festivitat a França.

Anem a donar inici a la sessió plenària ordinària número 66 de la present legislatura.

S'obri la sessió.
(El president colpeja amb la maceta)

Informe a les seues senyories que, per acord unànime de la Junta de Síndics, de 12 de juliol, de conformitat amb l'article 67 del nostre Reglament, es proposa l'alteració de l'ordre del dia amb la inclusió d'un nou punt, tercer, consistent en la validació o derogació del Decret llei 6/2022, de 8 de juliol, del Consell, sobre mesures extraordinàries per al suport econòmic als contribuents del cànon de sanejament per a fer front a l'impacte de la inflació en l'economia de les famílies i de les empreses.

Per tant, si no hi ha inconvenient per part de les seues senyories, procedirem a realitzar la modificació de l'ordre del dia proposat per acord unànime de la Junta de Síndics.
S'accepta i s'altera l'ordre del dia.

Així mateix, informe a les seues senyories que esta vesprada, quan se suspenga la sessió plenària durant trenta o quaranta minuts perquè puguen exercir el seu vot telemàtic els diputats o les diputades que ho hagen sol·licitat, fins estos moments quatre, es reunirà la Comissió d'Estatut dels Diputats i de les Diputades i continuarà la Junta de Síndics del passat dimarts, 12 de juliol, en este interval.
La votació no serà abans de les dènou hores.

Per últim, comunique a la cambra que per a esta sessió plenària, com ja he dit, hi ha quatre sol·licituds de vot telemàtic que han sigut tramitades per la Mesa de les Corts sense oposar cap objecció a cap d'elles.

Compareixença de la vicepresidenta del Consell i consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives, senyora Aitana Mas Mas, per a informar de les previsions d'actuació de la Vicepresidència del Consell i Conselleria d'Igualtat i Polítiques Inclusives, sol·licitada a petició pròpia (RE número 57.
200), a la qual s'acumula la sol·licitada pel Grup Parlamentari Popular per a retre compte de les polítiques generals de la seua Conselleria fins al final de legislatura (RE número 57.
159) i a la qual s'acumula la sol·licitada pel Grup Parlamentari Ciudadanos per a informar sobre la política general que durà a terme en l'àmbit de les seues competències fins al final de legislatura (RE número 57.
171)

El senyor president:

Primer punt de l'ordre del dia: compareixença de la vicepresidenta i consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives per a informar de les previsions d'actuació de la Vicepresidència del Consell i Conselleria d'Igualtat i Polítiques Inclusives, sol·licitada a petició pròpia, registre d'entrada 57.
200; acumulada a la compareixença de la vicepresidenta, del Grup Parlamentari Popular, registre d'entrada 57.
159; i acumulada a la compareixença de la vicepresidenta, a petició del Grup Parlamentari Ciudadanos, registre d'entrada 57.
171.

Coneixen el procediment articulat en els articles 172 i 68 del nostre Reglament.

I ja, sense més dilació, donem la benvinguda a l'honorable vicepresidenta perquè faça la primera intervenció, per un temps referenciat de 55 minuts en totes dues, tot i que és aproximat perquè no n'hi ha límit de temps, però hem considerat una aproximació.

Quan vosté vullga, vicepresidenta.

La senyora vicepresidenta del Consell i consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives:

Bon dia.

Gràcies, president de les Corts.

Conselleres, consellers.

Membres de la Mesa.

Diputades i diputats.

I totes aquelles persones que feu possible el dia a dia en esta cambra.

La veritat és que per a mi és un poc estrany comparéixer en qualitat de consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives, també com a vicepresidenta, i va ser també estrany debatre amb molts dels meus companys i companyes d'este hemicicle.

Però, bé, com deia, comparec en esta trona per primera vegada com a vicepresidenta i consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives en estes Corts.
Ho faig per a parlar, mirar i sobretot per a escoltar el nostre poble, un territori que fa frontera amb Ucraïna, que fa frontera també amb molts altres deserts i mars que bullen de vida perseguida per dolor i l'oblit; una comunitat fronterera també amb la memòria amb les famílies que la covid ha destrossat, amb les famílies que ara estan passant-ho malament, molt malament amb l'augment del cost de la vida per culpa d'eixe monstre desbocat que és la inflació.

Senyories, estes són les hores en què la política ha de ser més activa que mai, perquè és ara precisament quan ens sentim més impotents i més aïllats.
Hem de ser més proactives i més exemplars en la defensa de la democràcia, en la raó de la democràtica i en els usos democràtics.

«Tenemos que aprender a no asombrarnos de habernos encontrado, de que la vida pueda estar de pronto en el silencio o la mirada, tenemos que aprender a ser felices, a no extrañarnos de tener algo nuestro, tenemos que aprender a no temernos, a no asustarnos y a estar seguros y a no causarnos daño.
» Uns versos de la poeta d'origen ucraïnés, Julia Prilutzky, que apropen el Palau dels Borja, des de la diversitat i la diferència, a un palau de trobada, de convivència, un palau on la paraula amb un to constructiu i acceptable actua com a protagonista senya d'identitat de la democràcia valenciana.
Ho dic com a propòsit, com aposta, perquè en un parlament sempre, sempre, s'aprén una mirada nova que ens aporta una perspectiva diferent de la història.
I el nostre poble té una història molt llarga.
Siguem conscients abans de pervertir les institucions.

Comence parlant d'Ucraïna, introduint la vessant de la cooperació i la solidaritat que manté este govern.
Malauradament els conflictes internacionals i les emergències humanitàries succeïxen i seguiran així mentre la concepció humana no canvie, mentre les guerres i els interessos socioeconòmics seguisquen fent tremolar els ciments de la civilització.
Més enllà de les fronteres del continent europeu existixen també més de cent conflictes bèl·lics totalment invisibilitzats, però als que cal atendre.

Des d'aquesta perspectiva, des de la Vicepresidència anem a preparar un viatge solidari als territoris del Sàhara, seguint el treball parlamentari per grups realitzat per aquesta cambra, però sobretot visibilitzant un conflicte germà que, mitjançant programes com «Vacances en pau« que ara mateixa s'estan desenvolupant entre tantes famílies valencianes que el senten en este cas com a propi.

La vicepresidència del Consell del Botànic ha sigut des de primera hora un motor de reformes estructurals i transversals, d'eixes reformes que avancen en el futur, que preparen la societat valenciana per a donar una resposta als reptes que han de vindre.
Perquè el Botànic, el seu esperit, és una realitat altament transformadora de reformes i que constitueixen dia a dia una comunitat de la igualtat i de la llibertat, tal i com en el sentit de l'article 9.
2 de la nostra Constitució, que diu que correspon als poders públics de promoure les condicions per tal que la llibertat i la igualtat de l'individu i dels grups en els quals s'integra siguen reals i efectives, remoure els obstacles que li impedixen o dificulten la plenitud i facilitar la participació de tota la ciutadania en la vida política, econòmica, cultural i social.
Una acció transformadora del nostre govern, que ha tingut un eix fonamental en les polítiques socials desenvolupades per la vicepresidenta Oltra, que ens ha fet avançar de manera decisiva en allò que diu l'article 10 del nostre Estatut d'autonomia quan parla dels drets socials com a l'espai cívic de convivència social dels valencians i de les valencianes.
Un camí de convivència que va agafar impuls en 2015 quan començàrem el procés de millora dels serveis socials, i ja de manera determinant en el 2019, quan vam aprovar la Llei 3/2019, de quarta generació, que creava el sistema públic valencià de serveis socials inclusius, conceptualitzat com a quarta pota de l'estat de benestar.

L'esforç que durant estos anys s'ha fet per a traure de la situació en què es trobaven els serveis socials valencians en 2015 i per construir també un dels sistemes de referència en tota Espanya ha sigut immens, immens i col·lectiu, perquè en ell han sigut protagonistes també els i les professionals que treballen dia a dia en este àmbit.

També les diverses administracions locals, les entitats del tercer sector, les universitats públiques i tanta i tanta altra gent que ha fet possible que hui disposem d'un marc normatiu nou amb sis lleis aprovades que regulen amb un enfocament avançat les polítiques integrals de joventut, la Renda valenciana d'inclusió, el reconeixement al dret a la igualtat, la identitat i l'expressió de gènere, els drets i garanties de la infància i l'adolescència i els serveis socials inclusius, totes elles, amb un ampli desplegament reglamentari treballat des de la codecisió amb els sectors i professionals implicats i amb un suport parlamentari de dos terceres parts.

Un canvi normatiu que ha comportat una revolució pressupostària sense precedents.
Les polítiques socials i d'igualtat signifiquen ara quasi un 8 % del pressupost total de la Generalitat, amb quasi 2.
200 milions d'euros, el que suposa, amb el pressupost consolidat, quasi pràcticament el triple del que hi havia.

Un canvi normatiu i una aposta pressupostària que tenen com a prioritat millorar la vida dels valencians i de les valencianes.
A més, ha suposat crear 27.
385 llocs de treball directes, de qualitat, tant de funcionariat com personal finançat per la mateixa conselleria.
Sens dubte, els serveis socials són un jaciment d'ocupació clau en la transformació del model econòmic del nostre país.
Un conjunt de xicotetes revolucions irreversibles, com descriu sempre Mónica Oltra, que ha repercutit en les condicions de vida de molta gent.
Per això, m'agradaria destacar-ne algunes.

Que la inversió global, per exemple, en el sistema d'atenció a la dependència, ha passat de 541 milions en 2015 a 986 en el 2021, quasi dos vegades més i un 82 % més que implica rescatar persones.

Que la despesa invertida en atenció primària bàsica de serveis socials enguany ha arribat als 145 milions, el que suposa un increment del 38 % ja respecte de l'any anterior.

Senyories, com vostés saben, l'atenció primària és la porta d'entrada al nostre sistema, una xarxa de caire municipal que coneix amb profunditat el seu veïnatge.

Que el pressupost de l'Institut Valencià de la Joventut ha passat d'11,2 milions en 2015 a 30,3, quasi el triple, complint així el compromís amb el Consell de la Joventut d'arribar com a mínim al pressupost que hi havia en 2009, abans de les fortes retallades.
Un pressupost negociat, un pressupost codecidit amb la gent jove organitzada que dedica el seu temps en millorar la societat.

Que amb el pla Convivint, d'Infraestructures i Serveis Socials de 2021 a 2025, amb una inversió de 561 milions d'euros per a la reforma o posada en marxa de 247 instal·lacions, disposem d'una planificació raonada i adaptada a les necessitats socials i territorials del desenvolupament de les infraestructures socials.

Que disposem també d'un instrumental tant a efectius com el Pacte valencià contra la violència de gènere i masclista, el Pla valencià d'inclusió i cohesió social, les Estratègies valencianes de migració, igualtat LGTBI o envelliment actiu i lluita contra la soledat no desitjada.

Que les persones també amb el reconeixement del grau de diversitat funcional hagen passat de ser 289.
000 en 2015 a 318.
000 en 2022, un increment del 10 %, amb millores estructurals per a alleugerir el temps d'espera.

Que les persones que ara es troben dins del sistema d'atenció a la dependència hagen passat de 41.
000 en juliol de 2015 a 126.
000 en 2022, tres vegades més i una variació percentual de quasi un dos-cents per cent.

Que la llista d'espera en l'atenció a la dependència haja disminuït de les 44.
000 persones oficials en juliol de 2015, ojo, sumant les 17.
000 que estaven en caixons, per tant, 60.
000, respecte a les 12.
600 actuals.
És a dir, prop de 50.
000 persones menys en la llista d'espera.

Que amb la Renda valenciana d'inclusió estem donant cobertura a 77.
000 persones i a les que a més hem actualitzat l'IPC amb un increment del 5,5 % respecte a les quantitats de totes les modalitats de prestacions.

Som l'autonomia on les persones perceptores de rendes d'inclusió reben una quantitat major en relació amb la renda del seu territori.
Per exemple, una família de quatre persones pot rebre 911 euros i arribar als 1.
139 al mes amb el complement de vivenda i drets energètics.

Al 2015, les persones titulars de la Renda garantida de ciutadania eren 23.
600 i ahí, senyories, una família amb quatre membres podia percebre, com a màxim, 392 euros mensuals i durant sis mesos, en què havien de renovar.

Amb tot, hem passat d'un pressupost de Renda garantida de ciutadania de 29 milions en 2015 a 255 de Renda valenciana d'inclusió, amb crèdit ampliable, que l'any passat es va convertir en una xifra de 276 milions d'euros, huit vegades més per a les polítiques adreçades a les persones més vulnerables, per a rescatar-les d'on el neoliberalisme econòmic imperant les ha pretés deixar.

Que els títols de famílies hagen augmentat, de les 57.
000, en el cas de les nombroses, de les 1.
515, en les monoparentals, en juny de 2015, a les 75.
000 de les nombroses i 19.
900 monoparentals actuals.
Uns increments del 31 % i del 1.
212 %, respectivament.

Que el número de places en centres de majors hagen passat de 14.
000 en 2015 a les 23.
900 en 2022, són 9.
682 places noves més, un increment del 68 %.

Que la implementació de programes com CuideM inclou atenció domiciliària i passen d'invertir 6,5 milions d'euros en 2015 a 35,6 en 2022.
És a dir, hem multiplicat per cinc i mig per a actuacions com el «Menjar a casa» o «Major a casa«

Que el número de places en els centres de diversitat funcional i salut mental hagen apujat dels 9.
135 en 2015 a les 13.
898 en 2022, són 4.
763 places noves més, el que significa un increment del 52 %.

Que el número de professionals en atenció primària bàsica haja passat de 1.
021 professionals en 2015 a 2.
924 en 2022, són quasi tres vegades més i un increment percentual de 186 %.

Que la ràtio de professionals en atenció primària haja passat d'una persona professional per cada 12.
700 habitants en 2015 a una persona professional per cada 1.
295 habitants en 2022.
És a dir, on hi havia una persona professional en 2015 ara hi ha deu.

O que la Xarxa Valenciana d'Igualtat haja passat de tindre 35 agents d'igualtat en 2015 a 101 agents i 82 promotores d'igualtat en 2022.

Senyories, soc conscient de l'extensa bateria de xifres que els he recordat.
Hi ha molt més.
És només una mostra de la importància de la feina realitzada, la gran tasca realitzada, reconeguda amb diferents premis estatals i internacionals, com el procés participatiu de la Llei de serveis socials inclusius, el programa Kumpania, de suport a la infància i a l'adolescència gitana, el de la Federació Espanyola de Famílies Nombroses o sobre el protocol individualitzat d'acolliment a xiquetes i xiquets i adolescents de l'Aquarius; un desplegament de polítiques públiques que ha significat superar l'abandonament de l'administració pública a les famílies i els professionals, que fou l'herència rebuda pel govern del Botànic en 2015.
I això ho canviàrem, desterrant el mercantilisme en què havien fet caure a les persones.

Parlem també d'un balanç de gestió encoratjador i fortament reconegut, en primer lloc per les persones que han millorat les seues vides els darrers anys i pels i les professionals que han vist com han guanyat drets, han guanyat benestar i també reconeixement laboral.
Un camí fet amb l'esforç també de les diverses administracions locals i entitats del tercer sector i de les persones.

En definitiva, un impuls extraordinari que, en certs moments, s'ha hagut de compaginar en situacions d'emergència tan dramàtiques com les que ens han fet patir la crisi per la pandèmia de la covid i que ens ha permés tindre ja l'estructura d'un sistema de serveis socials clau en la societat valenciana del segle XXI.

Malauradament, existeixen casos de persones que no ho han pogut gaudir.
Vostés ho han escoltat moltes voltes en estes Corts, jo he parlat moltes voltes del meu iaio i els he dit que una persona que estava postrada en un llit, que li faltava una cama i que menjava per sonda i cobrava 320 euros de la dependència va passar, de la nit al matí, a cobrar-ne 20.
Vostés pensen que ma iaia podia moure'l ni tan sols del llit?
Necessitàvem una persona i l'administració, governada pel Partit Popular, el que li va dir és que els 320 euros n'eren molts, que li'n sobraven i que li'n deixaven 20.
Gràcies.
(Veus) Per favor, estes qüestions… (Aplaudiments) El meu iaio va morir sense rebre eixos diners (veus) i el meu iaio se va sentir…

El senyor president:

Senyories, per favor.

La senyora consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives:

…esquilmat, precisament pel govern del Partit Popular.
Tinguen present, sempre, el meu compromís ferm de seguir impulsant l'agilització de l'administració, perquè els drets que regulem i dotem pressupostàriament arriben quan les persones i les seues famílies ho necessiten.
(Aplaudiments)

Per això, anem a continuar enfortint les diferents branques del sistema valencià de serveis socials, mitjançant els següents instruments:

Primer, amb el contracte programa que dona estabilitat a la branca municipal i permet que els ajuntaments i les mancomunitats puguen implantar una atenció primària forta, més propera a la ciutadania i que treballe des de la prevenció i l'atenció a les necessitats, allà on es produïxen.

En segon lloc, amb l'acció concertada plurianual, per a quatre anys, del conjunts dels centres i serveis que les entitats sense ànim de lucre posen a disposició del sistema, actualment amb més de setze mil places.
Per això, anem a seguir abordant també, amb els agents socials i econòmics, l'estabilitat i l'homogeneïtzació salarial dels més de huit mil treballadors i treballadores.

I, en tercer lloc, abordant la transformació de l'Institut Valencià de Serveis Socials perquè es convertisca en un vertader gestor de centres de serveis socials de tots els sectors i de tots els tipus.

Aprovarem, en els pròxims mesos, quatre decrets molt rellevants per al desenvolupament de la Llei 3/2019, de serveis socials inclusius: el primer, el que regularà els diferents òrgans i processos de participació en l'àmbit dels serveis socials; el segon, el que regularà la creació dels comités d'ètica en l'àmbit dels serveis socials; el tercer, el que regularà la tipologia dels centres; i, el quart, el que regularà la qualitat dels serveis socials.

En este mateix sentit, i en col·laboració amb la Conselleria de Sanitat Universal i Salut Pública i la Conselleria d'Educació, Cultura i Esport, vam aprovar un decret que regula l'atenció primerenca per tal d'estructurar els recursos i les actuacions precises per a la intervenció integral de l'atenció precoç des dels àmbits de la sanitat, l'educació i els serveis socials.

I, com no, l'aprovació dels tres avantprojectes de llei: la llei de diversitat familiar i suport a les famílies, la llei d'accessibilitat universal i la llei valenciana d'igualtat, que, després d'un llarg procés participatiu, ajornat per la pandèmia, es troben ara mateix en la part última de la tramitació per a ser aprovats pel Consell i traslladar-ho a esta cambra.

Totes eixes xifres i actuacions adquirixen el seu autèntic sentit si es posen en relació amb la incidència que, junt amb altres polítiques integrals del Botànic, han tingut en l'evolució de la nostra economia.

Miren, des de 2008 a 2015, la renda mitjana per persona en el nostre territori va decaure un 7,45 %, mentre la mitjana espanyola apujava un 2 %.
Des de 2015 fins a 2021, en l'autonomia valenciana ha apujat un 22,5 %, mentre que a la mitjana espanyola ha apujat només un 15,45 %.

Encara més contundent, si considerem la renda mitjana per unitat de consum.
De 2008 a 2015, el poble valencià perdem un 9,76 %, mentre que la mitjana espanyola només decreixia un 3,88 %.
Del 2015 al 2021, en la nostra terra es produïx un augment del 22 %, mentre que la mitjana espanyola és només del 15 %.
O la taxa d'atur, que ha passat del 23 % de l'any 2015 al 12,85 %, pandèmia mediante.

Sí, estes xifres són mèrit de la societat valenciana en el seu conjunt, però no hagueren sigut possibles si la Generalitat no haguera proporcionat el marc propici, si no haguera sigut capaç d'eliminar les hipoteques generades pel clientelisme d'anteriors governs, si no haguera sabut canalitzar les potencialitats i les demandes de la majoria social.

Este marc de canvi ha col·locat en el centre de la política la lluita contra la pobresa.
No volem més pobres i vulnerables als quals haver d'auxiliar; volem treballs dignes, amb salaris dignes i polítiques fiscals que equilibren la societat.
Eixe és el marc polític en què la democràcia prospera, perquè eixa és l'única manera de recuperar la confiança en ella.
És la construcció d'una forma de riquesa, el repartiment de la qual és comprensible per a tot el món.
Una forma de riquesa que combat la cultura de la sospita, que combat eixa riquesa discriminatòria en la qual es troba el moment per a distribuir.

Per això són tan importants les polítiques de transparència.
Per això va ser tan important la creació d'esta conselleria, encara que alguns d'esta cambra la criticaren i la continuem criticant.
Gràcies al treball que s'ha fet en eixe departament, la nostra terra disposa ara d'un marc normatiu de referència i de polítiques avançades en matèria de control de conflicte d'interessos, de grups de pressió, de dades obertes, de participació ciutadana, d'integritat institucional.
I gràcies a este esforç, la nostra autonomia és la que en l'índex europeu de qualitat de govern més ha avançat, passant d'ocupar el número 14 en 2017 a ocupar el número 6 en 2021, i de les poques que pertanyen, junt amb Catalunya, Aragó i Euskadi, a l'Open Government Partnership, que és la xarxa de referència en l'àmbit del govern obert a nivell mundial.
Enhorabona, aquí aprofite, a tota la direcció general de transparència.
(Aplaudiments)

Esta manera d'entendre l'acció de govern és la que definix el govern valencià i la que ens dona legitimitat per a exigir un nou sistema de finançament, una nova articulació territorial de l'estat, el restabliment del nostre dret civil i la transferència immediata de les competències en rodalies, acompanyada dels recursos associats al seu desenvolupament.

Els valencians i les valencianes ni desitgem ni ens podem permetre cap reducció de la despesa de la Generalitat, perquè sabem que, sense una Generalitat ben finançada, perilla la sanitat pública, perilla l'educació, les polítiques d'ocupació, els serveis socials o la investigació científica.

Sí, hi ha un problema a València i és la nostra responsabilitat treballar en la seua solució, encara que moltes vegades no se'ns escolta tot el que voldríem.
Per això, hem de continuar enfortint els nostres consensos i trobar aliances variables amb altres autonomies.
Eixa és la nostra manera de fer les coses, exigir tant de respecte per a les nostres reivindicacions justes com respecte oferim a trobar-nos amb tots els camins amb altres pobles de l'estat i d'Europa.
Així és com la societat valenciana es comprén i s'autoidentifica i la manera particular en què ho fa també la joventut valenciana, sent conscient de la magnitud dels canvis que s'estan produint a Europa, de l'impacte climàtic, de la irreversibilitat de la transició ecològica.
Ja no basten les bones intencions, només ens valen les accions decidides que posen l'interés col·lectiu per davant de tot.
Les persones joves volen claredat i coherència entre els discursos i l'acció política.

Tot seguit, em permetran unes paraules especials sobre la vertebració del sud de la nostra terra, no només per la meua procedència, sinó també perquè soc conscient, com tanta gent de les comarques alacantines, que per a la distància no existixen solucions màgiques, però sí que esta distància ha de ser un estímul permanent, perquè no és fruit del capritx ni de l'atzar, sinó que respon a les circumstàncies històriques que ens interpel·len a totes les persones que formen el poble valencià.
Si continuem formulant mal les qüestions, continuarem generant eixe malestar incòmode que ens fa pensar, equivocadament, que tota la Comunitat Valenciana està vertebrada, llevat d'unes excepcions que no requereixen especial atenció, excepte el seu ús oportunista i partidista.

El sud ha de ser protagonista dels seus desafiaments.
La Generalitat ha d'oferir els mitjans i la il·lusió.
La Generalitat no té l'exclusivitat de saber el que li interessa a la societat alacantina.
No cal afonar-la sota el pes de promeses de difícil execució que generen esperances que poden veure's defraudades.
La societat civil alacantina ha d'activar-se per ella mateixa, fer més fluides les relacions amb la societat civil d'altres ciutats i comarques.
Alacant s'ha de sentir copropietària, coprotagonista de l'aventura valenciana, de l'aventura comunitària.
Insistir en l'imprescindible diàleg entre la ciutat d'Alacant i la ciutat d'Elx, o la ciutat de Torrevella i la d'Oriola, amb les seues respectives zones d'influència, que impulse un reequilibri econòmic i faça possible el repartiment d'espais institucionals i de serveis.

Els alacantins i les alacantines necessitem un mapa econòmic real per a un futur de riscos i d'incertesa, perquè la nostra activitat exportadora no serà igual, ni el turisme serà indefinidament igual a l'actual, ni la nostra agricultura continuarà com ara.
En eixes incerteses hem de pensar quan defensem infraestructures bàsiques o drets adquirits dels quals depén la viabilitat econòmica, com les connexions amb l'aeroport o el transvasament, i també quan pensem en la societat del coneiximent o en la formació professional adequada a la demanda de llocs de treball o en l'articulació de nodes universitaris i d'investigació.

Amb tot, vull recalcar que, quan parle de vertebració del nostre territori, del nostre poble, no em referisc exclusivament a les comarques d'Alacant.
Parle de vertebrar el nostre país, també començant per les comarques com les dels Ports o la de la Plana Utiel-Requena.
De les ciutats xicotetes, de les mitjanes, dels barris perifèrics, de tots aquells territoris per als quals cal seguir millorant l'orientació de les nostres polítiques per tal de potenciar la descentralització i desconcentració del nostre territori.
Només així aconseguirem una autonomia més igualitària, més integradora i més justa.

En altre ordre de coses, actualment ens trobem immerses en un context d'inflació particular en la nostra economia.
Una situació més que deixa marcada aquesta legislatura per la successió de reptes que han tensionat una bona part de la nostra societat.
La pandèmia, la guerra d'Ucraïna, la vertiginosa escalada de preus energètics han requerit i requereixen de tot el nostre treball, de tota la nostra intel·ligència col·lectiva per a posar-nos al servei del nostre poble.
Hem demostrat que la resposta botànica a les crisis i a les emergències passa per una via pròpia.
Un camí fonamentat en la protecció de la nostra societat, amb especial atenció a les persones més vulnerables.
També el teixit productiu, de nord a sud del nostre territori, i a les pimes que el composen.
Un gir de 180 graus a les desastroses experiències anteriors, a les quals els governs del Partit Popular havien abocat les nostres famílies i les nostres empreses mitjançant les seues polítiques austericides.
Tot açò amb l'agreujant que, mentres tant, una minoria molt concreta ampliava els seus beneficis econòmics, gràcies a les misèries generades per l'abrupta recessió del 2008.

Hi ha governs que marquen la diferència, i el Botànic és l'exemple més flagrant.
L'arribada d'aquests virulents successos a la nostra economia no es va trobar en un terreny desert.
Tot el contrari, el desplegament de les polítiques articulades des del Botànic ja havia construït una important xarxa de cures, de millora i impuls dels nostres serveis públics, que va ser imprescindible per a contenir alguna de les pitjors conseqüències de la pandèmia.

Amb tot, volem arribar més lluny.
El poble valencià té clar que el Botànic ha marcat la diferència respecte de la desastrosa gestió anterior.
No obstant això, no ens aturem en el que ja hem construït, sempre treballarem per a seguir superant-nos, en virtut de construir una societat i una economia més justes.
I just en eixa línia vull seguir treballant, millores botàniques, impulsant la negociació política d'un pressupost per a reduir desigualtats socials, enfortir serveis públics de gestió directa, combatre el canvi climàtic, afavorir la reindustrializació del nostre país i promoure nous jaciments d'ocupació, com els serveis socials, la cultura o les energies renovables.

Som un govern plural i divers que representa la majoria social d'aquest país, que escolta veus diferents, complementa mirades, pren decisions coordinament i les defensa unitàriament.
Som un govern de coalició que ha d'existir amb la codecisió, i eixe, juntament amb el respecte, ha de ser el nostre fonament.
Els governs ens hem de preparar per a donar una resposta que aporte major protecció i seguretat a les famílies i empreses productives.
El nostre major repte és seguir demostrant que és possible donar una resposta diferent a la crisi econòmica.

I, per això, hem d'accelerar la implementació de les mesures previstes en l'acord del Botànic: la universalització de l'educació de zero a tres anys i l'increment de les beques menjador en aquesta legislatura, per a garantir els drets de la infància, suport a totes les famílies i facilitar la conciliació laboral.
Una mesura que millorarà també la corresponsabilitat de gènere i afavorirà les famílies joves, que actualment tenen una situació més precària i vulnerable.

L'acceleració de la reversió dels serveis públics de gestió directa.
La crisi no pot tornar a servir de pretext per a privatitzar els nostres serveis públics, sinó per a impulsar una major protecció pública.
Per això, hui puc anunciar, per al primer trimestre del 2023, la recuperació i posada en marxa de 14 centres de l'institut valencià de serveis socials, entres els quals… (Aplaudiments) Entre els quals es trobaran els primers centres de dia de majors de gestió directa.

També que prioritzaré el suport a accelerar les reversions sanitàries.
De fet, vull destacar que l'1 de juliol vam revertir a la Generalitat el servei de farmàcia, en mans de la multinacional Domus Vi.
També en altres sectors, com, per exemple, les ITV.
La nova llei d'igualtat inclou la mesura de recuperar la gestió pública de la neteja i els menjadors escolars, d'hospitals i residències de majors.

Finalment, en el mateix camí, i crec fonamental, fins i tot abans d'aprovar la nova llei d'igualtat, hem d'accelerar en la protecció de les kellys.
Per això, propose que aquelles empreses privades del sector hoteler que externalitzen els serveis de neteja no puguen beneficiar-se de diners públics.
La crisi obliga més que mai a prioritzar aquests sectors i en què condicions es beneficia amb diners de la ciutadania.
I les dades confirmen uns beneficis empresarials que no es traslladen al benestar de les comarques més turístiques.
Prioritzar, en este cas també, Alacant és respondre a les seues necessitats.

Senyories, resten deu mesos de legislatura.
Tenim l'oportunitat de tornar a demostrar que gestionem la crisi d'una altra manera, d'una manera diferent.
I, primerament, vull adreçar-me als grups democràtics de l'oposició per a estendre la mà.
Com saben, els he demanat una reunió per al dia 20, perquè les dures circumstàncies socioeconòmiques exigixen alçada de mires.
La ciutadania espera de nosaltres que ens posem d'acord.
La ciutadania espera de nosaltres que arribem a un consens.
Llevem soroll i treballem per allò que afecta el dia a dia de les famílies.
I, després, als grups del Botànic us demane que cuideu l'acord i que es tensioneu per a arribar molt més lluny.

Senyories, la política és una tasca noble.
Totes i tots dediquem una part molt important de les nostres vides a la gestió pública, massa voltes assumint massa contradiccions personals, i furtant temps també per a la vida i per a la família.
De bon tros, en la mesura en què donem una resposta justa a les famílies davant la crisi socioeconòmica i el canvi climàtic combatrem la desafecció política.
Cal apretar amb mesures valentes que transformen estructuralment per allunyar les veus que s'oposen a la nostra democràcia.

Deia Einstein que hi ha una força motriu més poderosa que el vapor, l'electricitat i l'energia atòmica, que és la voluntat.
Soc conscient de les dificultats i del context en què entre al càrrec pel qual hui comparec en esta cambra, i els puc garantir que tot el que faig i el que faré respondrà sempre a eixa força motriu, que és la voluntat d'estar a l'alçada de les circumstàncies.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Moltes gràcies, vicepresidenta.

Una vegada escoltada la primera intervenció de la vicepresidenta, correspon als grups parlamentaris, de menor a major, i en primer lloc els grups que no donen suport al govern, exposar la seua posició a esta intervenció.

En primer lloc, en nom del Grup Parlamentari Vox Comunidad Valenciana, té la paraula la síndica del grup, la il·lustre diputada Ana Vega.

Quan vosté vullga, senyoria.

La senyora Vega Campos:

Gracias, presidente.

Antes de iniciar mi turno, no puedo dejar pasar la ocasión de mantener viva la memoria de las víctimas del terrorismo en este parlamento.
El 13 de julio de 1997, ayer hizo 25 años, ETA asesinaba a Miguel Ángel Blanco, concejal del Partido Popular en Ermua.
Una agonía transmitida a cámara lenta durante las 48 horas de un plazo imposible dado por sus verdugos.
Podría haber sido el hijo, el hermano o el amigo de cualquiera de nosotros.
Da igual cómo pensara, da igual de qué partido fuese.

Nuestras fuerzas y cuerpos de seguridad consiguieron el fin policial de ETA, pero hoy su brazo político, Bildu, está sentado en el Congreso de los Diputados.
Y, para desgracia de las victimas y del resto de españoles, dirige de forma impune la gobernabilidad del Gobierno de España, por culpa de un Partido Socialista, que mintió a sus votantes y a todos los españoles, rendido al brazo político de ETA.
(Aplaudiments) No vamos a permitir que ninguna ley manipule nuestra historia, y mucho menos que equipare de forma ruin y miserable a las víctimas con los verdugos.
Ninguna ley sectaria y totalitaria podrá hacer que se olviden estos crímenes.
No vamos a permitir que la verdadera historia caiga en el olvido.
No vamos a permitir que caigan en el olvido ni una sola de las 858 víctimas, ni los miles de heridos y de familias rotas que dejaron los criminales de ETA.
Por todas ellas, hoy y siempre, memoria, dignidad y justicia.
(Aplaudiments)

Señora Mas, buenos días.

Créame si le digo que desde mi grupo no podemos valorar como positivo su nombramiento, y no se confunda, porque no es nada personal.
Sencillamente, no podemos confiar en nadie, ni del gobierno del señor Puig ni de la bancada parlamentaria de la izquierda.
Este gobierno, el gobierno de Ximo Puig, es un fraude, y ahora usted forma parte del mismo.
La complicidad de todos ustedes, incluida usted, consellera, con la ya exvicepresidenta Mónica Oltra ha causado ya demasiado daño a una niña a la que todos ustedes, en comandita, por acción u omisión, han arruinado y siguen arruinándole la vida.

No pretenda que le demos cien días de cortesía, consellera.
Se los otorgaríamos encantados si usted representara un cambio, pero no es más que un simple relevo, un relevo puramente ficticio.
Han sido demasiadas veces, señora Mas, las que le hemos visto aplaudir con gran efusividad a la señora Oltra, mientras criminalizaba a una víctima de abusos sexuales y se ponía en cuestión el trabajo de la policía, de la fiscalía, de los jueces, e incluso del Síndic de Greuges, con el que usted, por cierto, se ha lanzado a echarse la foto para intentar enmendarle la plana a su antecesora.
Política de postureo y de buenas palabras, pero, como ya nos tienen ustedes sobradamente acostumbrados, ninguna honorable acción.

Porque ya lo anunció usted en su entrevista a El País: «La continuidad de las políticas de Mónica Oltra va a existir« Lamentaría esta afirmación si no fuera porque no esperábamos algo totalmente distinto.
En absoluto, señora Mas.
Podrá centrarse en cambiar las formas de su antecesora en el cargo, pero usted y yo sabemos quién va a seguir moviendo los hilos, y también lo sabe el presidente Ximo Puig.
«Dimitiré si el caso de Oltra se archiva, merece volver por la puerta grande« Eso dijo usted misma en otra entrevista, por lo que ha quedado meridianamente claro que su único papel es el de poner una cara amable y mantener calentito el sillón de su auténtica líder política y casi espiritual.
Ninguna esperanza albergamos nosotros, y no espere usted que ninguna esperanza de cambio alberguen los ciudadanos.

Mire, si usted quisiera de verdad mejorar la lamentable situación en la que Mónica Oltra ha dejado la conselleria, ordenaría mañana mismo el iniciar una investigación minuciosa sobre los centros de menores, absolutamente abandonados, sin personal y, en muchos casos, sin cobrar lo que se les debe.
Y que son noticia, desgraciadamente, por dos lamentables situaciones: los abusos que sufren muchos niños, al menos 718 en los últimos cuatro años, y el consumo de drogas dentro de los centros de menores.
Su antecesora miró para otro lado, salvo, obviamente, en el caso que todos conocemos, aunque confundió los papeles de víctima y de depredador.
Por cierto, le voy a hacer una pregunta que aquí todos nos estamos haciendo hoy: ¿cuándo van a acabar con la persecución que Mónica Oltra inició contra Teresa?
¿Va a acabar usted con esa persecución, señora Mas?
Porque, desde luego, aquí sí que está habiendo continuidad en las políticas de Mónica Oltra, las políticas de perseguir y de difamar a quien osa enfrentarse a la maquinaria de la conselleria de igualdad.
¿Podría contestar aquí, y en esta tribuna, por qué se envía a los servicios sociales a la habitación de una embarazada que acaba de dar a luz para hacerle una prueba de drogas?
¿Por qué no enmienda, de una vez, la negligencia de su antecesora?
¿Por qué no ayudan a esta chica, en vez de perseguirla y amenazarla con quitarle a sus bebés?
¿Esto es feminismo, señora Mas?
Y usted y yo somos madres.
¿Va a hacer algo con esta terrible situación o va a escurrir el bulto hasta que vuelva Mónica Oltra?

Si usted quisiera, también iniciaría una investigación acerca de la situación de las residencias de ancianos desde la crisis del covid.
1.
951 ancianos fallecidos en 2020, 940 en 2021, y 117 en lo que llevamos de 2022.
Más de tres mil ancianos fallecidos en las residencias de ancianos.
Personas, señora Mas, padres de alguien, abuelos de alguien.

Nos gustaría, de verdad, darle un voto de confianza, vicepresidenta.
Espero que tenga un poco más de decencia y rompa el hermetismo implantado por la señora Oltra y el señor Puig acerca de qué es lo que ha fallado en las residencias de mayores por la crisis del coronavirus.
El tiempo lo dirá, y, desde Vox, seguiremos vigilantes.
Pasó Oltra, ahora está usted y, si llegara alguien más, seguirían todos compartiendo su nuevo vicio: la protección de las siglas políticas por encima del interés general.
Esa, y no otra, es su única forma de trabajar, desgraciadamente.

¿Y qué decir de las ayudas a la dependencia, señora Mas?
4.
400 personas fallecieron en el 2021 en las listas de espera de la dependencia.
Una dependencia que, en el mejor de los casos, tarda dos largos años en llegarle al beneficiario.
4.
400 personas con sus 4.
400 familias vulnerables a las que ustedes han traicionado y han abandonado.

Si sus anuncios electorales y de gobierno no son más que una sarta de mentiras, imagínese la credibilidad que puede tener usted en toda la disertación que nos ha regalado hoy aquí.
Ustedes venían a rescatar personas, y lo único que podemos ver es un gobierno que ha venido a salvar a los suyos y a sus agencias de colocación.
Y además del coste humano, también supone un coste económico para el bolsillo del ciudadano.
Más de veinticinco mil reclamaciones patrimoniales que abonarán los trabajadores, los ciudadanos, con sus impuestos, porque a su antecesora, de cuyo trabajo está usted tan orgullosa, no le dio la gana gestionar en la conselleria de igualdad.
Es lo que tiene cuando una está más pendiente de intentar esquivar a la justicia que de trabajar para lo que se le paga y cumplir con sus obligaciones.

Como ya le hemos dicho, señora Mas, nos gustaría confiar en usted como relevo.
Ponga al día los debe de la conselleria de igualdad, que ha ido acumulando durante siete años.
Pero tenemos pocas esperanzas, porque usted ya ha dicho que va a continuar con las mismas políticas que hasta ahora.
Pero es cierto que tampoco creemos que usted vaya a ser capaz de enfrentarse a la profunda crisis que vivimos, y que, según todos los expertos, no hará más que empeorar en los próximos meses.
Sabemos que usted seguirá estando más preocupada por los privilegios económicos de las asociaciones LGTBI o ultrafeministas que de agilizar la concesión de la Renta valenciana de inclusión o de la dependencia.
Usted seguirá abandonando a aquellos que, con el sudor de su frente y vía impuestos, pagan la fiesta a sus chiringuitos, pero que no reciben ayuda alguna cuando de verdad la necesitan.

Queremos saber cuál es de verdad la estrategia de servicios sociales, más allá de palabrería hueca que no ayuda a llenar neveras ni a vestir niños.
Queremos saber qué es lo que les impide cumplir con su obligación de ayudar a los más vulnerables, en lugar de gastarse el dinero público en campañas sobre nietas trans.
Queremos saber cuánta desidia y dejadez van a tener que seguir soportando por parte de su conselleria las familias que tienen que elegir entre pagar la luz, la comida o la gasolina.

Señora Mas, de verdad que no le deseo en absoluto la misma suerte que ha corrido la señora Mónica Oltra.
Pero no dude que hasta que el señor Puig encuentre algo de valor para disolver este parlamento y que los ciudadanos puedan votar, no perderemos de vista sus acciones.
No lo dude.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Moltes gràcies, senyoria.

Fixarà posició, en nom del Grup Parlamentari Ciudadanos, la il·lustre diputada María Quiles.

Quan vosté vullga, senyoria.

La senyora Quiles Bailén:

Gracias, presidente.

Señora Mas, desde mi grupo le queremos dar la bienvenida como nuevo miembro del Consell.
Enhorabuena por sus nuevas responsabilidades.
Le deseamos, de verdad, mucha suerte y aciertos en sus decisiones, porque que a usted le vaya bien, al final, será una buena noticia para toda la sociedad valenciana.
Y tengo que reconocerle que usted ha demostrado talante en estas Cortes y capacidad de diálogo, algo que de verdad valoramos, y que le ha faltado, pero muy mucho, a su predecesora.
Esperamos, de verdad, que siga en esa línea, y que pisar moqueta no la despiste, como ha sucedido con algún otro cargo del Consell, del honor y la inmensa responsabilidad que supone representar a todos los valencianos.

Y, fíjense, cuando la nombraron, aun a sabiendas de que le queda menos de un año para finalizar la legislatura, desde mi grupo teníamos ciertas expectativas con usted, de verdad, que se vinieron abajo cuando empezó a reivindicar el legado de la señora Oltra.
Señora Mas, poco afortunadas sus palabras de halago hacia una vicepresidenta imputada por ocultar nada más y nada menos que un abuso hacia una menor, y lamentable que aún mantenga a parte del equipo que presuntamente lo hizo posible.

Y dicho esto, y siguiendo con las políticas de su predecesora, yo me pregunto: señora Mas, ¿qué legado viene usted a reivindicar?
¿Las altas tasas de pobreza?
¿Los traslados ilegales de menores?
¿Las protestas de los usuarios de residencias por los cambios de gestión?
¿Las denuncias de los sindicatos por sus condiciones de trabajo en estos centros?
¿Los impagos a entidades sociales?
¿Los abusos del procedimiento de enriquecimiento injusto?
¿Las denuncias de las familias de personas con discapacidad intelectual que acuden a centros que no están cobrando de la conselleria?
¿O, quizás, reivindica usted los más de treinta y seis mil dependientes que han muerto desde 2015 esperando la ayuda de la dependencia?
¿O los retrasos de hasta dos años para tramitar la Renta valenciana de inclusión?
¿Reivindica usted las 22.
000 plazas que faltan de residencias de mayores, señora Mas?
 (Aplaudiments)

O lo que es mejor: ¿está usted reivindicando los abusos de los centros de menores?
¿Ese es el legado de gestión que viene usted a reivindicar, el fracaso absoluto de las políticas sociales en la Comunidad Valenciana?
¿El abandono total de todos aquellos a los que venían a rescatar?
Porque tampoco creo que venga usted a reivindicar la capacidad de diálogo de su predecesora: enfrentamientos dentro de su propio gobierno, con la oposición ni le digo, con sindicatos, con asociaciones de mujeres, con familiares con autismo, atención temprana, discapacitados, Frente Obrero, residencias de tercera edad, centros de menores, por no hablar del Síndic de Greuges.
¿En serio, señora Mas?
¿De verdad no se quiere usted alejar de esto?
¿De verdad no quiere hacer un punto y aparte, y marcar un perfil propio?
¿De verdad va usted a conformarse con ser la marca blanca de Mónica Oltra, señora Mas?

Porque, mire, yo no sé si le habrá dado a usted tiempo a ponerse al día, porque nos ha contado aquí una realidad de la Comunidad Valenciana que no es, desde luego, la que yo conozco.
Porque, en pobreza, desastre absoluto.
Más de un 25 % de la población valenciana está en riesgo de pobreza o exclusión social, según datos del INE, casi cuatro puntos más por encima de la media española.
(Mostra un document) Nosotros estamos aquí en pobreza; la media española, aquí.
Pues como para sentirse orgullosa no sé si es, señora Mas.
Save the Children ha alertado de que, en nuestra comunidad, más de trescientos setenta y siete mil menores están en situación de pobreza.
Supone un aumento de más de veintiséis mil con respecto al año anterior.
Uno de cada diez valencianos no llega a fin de mes, la Comunidad Valenciana vuelve a estar por encima del dato estatal.
Los hogares valencianos con carencia material severa han aumentado un 10 %, otra vez encabezamos el ranking.

Pero lo que es peor, señora Mas, es que, detrás de esos números, hay personas, esas que ustedes venían a rescatar y que se han ido dejando por el camino.
Y luego sube usted aquí y se vanagloria de su legado, y de que ustedes han aumentado el presupuesto en dependencia y en Renta valenciana de inclusión.
En resumen, que cada vez hay más valencianos y valencianas que necesitan de la administración para subsistir.
¿Y a ustedes eso les da alegría?
¿Y lo dicen, y se quedan tan anchos, señora Mas?
Si hay más solicitantes es porque hay más pobreza, y es que la gente lo está pasando mal y la pobreza se está perpetuando.
¿Y sabe por qué se perpetúa?
Porque ustedes ni saben ni quieren crear empleo.
Pero es que ni empleo ni dan las ayudas cuando toca, señora Mas.
Porque, si ese es el legado que llevan ustedes sobre las espaldas, para estar orgullosa mucho no es.

En dependencia y en Renta valenciana de inclusión, en fin… El Síndic de Greuges, que no nosotros, no deja de recordarle a su conselleria que pague en tiempo y forma, y que se dote de los medios materiales y personales que necesita.
Y es que un total de 4.
111 personas han fallecido, solo durante el 2021, en la Comunidad Valenciana, 11 personas al día esperando las ayudas de dependencia.
Y ustedes se sienten tan orgullosas, señora Mas.
Se está tardando hasta dos años en resolver las solicitudes de Renta valenciana de inclusión, cuando el plazo legal que pusieron ustedes mismos era de seis meses.
Dos años tienen a la gente esperando para poder cobrar ayudas de subsistencia básica.
Y es que yo me pregunto: ¿a quién venían a rescatar ustedes, señora Mas?
¿Qué va a hacer para agilizar la tramitación de esos expedientes de dependencia y de la Renta valenciana de inclusión?
¿Cuál es su plan, señora Mas?

Y sabemos que hacen falta recursos, lo sabemos, pero es que los tienen.
Es que lo que no entendemos muy bien es cuál ha sido la gestión de esa conselleria.
Es que usted lo ha dicho, es que en el 2015 el presupuesto era de 837 millones, y ahora cuenta con casi 2.
200.
Ha aumentado el presupuesto nada menos que un 262 %.
Y que no es que a nosotros nos parezca mal, señora Mas, estupendo.
La pena es que ese aumento de presupuesto no se ha traducido, ni por asomo, en una mejora de la situación de los vulnerables en esta comunidad.
(Aplaudiments) Porque, como casi siempre con ustedes, esto no es un problema de recursos, es un problema de gestión.
Y solo espero que no eche la culpa -o esperaba, porque sí que se la ha echado- a dos cosas: a la infrafinanciación de Madrid, que entonces lo que tendrían que hacer ustedes es ir allí y pedirla, y ponerse la camiseta, que para otra cosa bien que se la ponen pronto; o la culpa al PP, que no digo yo que les dejara buen panorama, pero es que han pasado siete años ya, señora Mas.
Es que ya no cuela.

Porque es curioso que dinero haya más que nunca y gente en situación de pobreza también hay más que nunca, al igual que cargos de asesores, señora Mas, de esto también hay más que nunca.
Su conselleria tiene nada menos que 15 asesores, 12 tenía en la pasada legislatura, 15 esta.
¿Dónde quedaron esos dos asesores que decía la señora Oltra que era suficiente, cuando estaba en la oposición, para poder gobernar?
¿Va a hacer usted recortes en asesores, señora Mas?
Porque a lo mejor sería una manera de demostrarnos que tiene usted otro talante.

Y ahí me quiero detener.
¿Qué va a hacer con ese alto cargo, o más bien alta carga, que, desde luego, no merece ostentar el cargo que ocupa?
Me refiero, señora Mas, a que, desde Ciudadanos, exigimos el cese inmediato de Rosa Molero, directora general imputada por encubrir unos abusos sexuales a una menor tutelada, que, mire por donde, reconoce haber tomado partido en la apertura de una investigación parajudicial en la que desacreditaron a la víctima abusada y empatizaron con el agresor.
¿Va a cesarla, señora Mas, o va a mirar hacia otro lado, como hacía la señora Oltra?

Y seguimos.
La situación de nuestros mayores: suspenso.
La Comunidad Valenciana, y usted lo sabe, está a la cola de España en plazas de residencia por habitantes.
El criterio fijado por la OMS es de cinco plazas por cada 100; la media española, 4,19.
Usted lo sabe mejor que yo, la ratio en la Comunidad Valenciana, 2,9.
Residencias que han construido durante su mandato: cero.
Residencias que me atrevo a decir que van a construir antes de que acabe su mandato: cero.
Residencias que van a construir antes de que acabe el periodo de vigencia del plan Convivint: pinta a que cero, y a ver si, con suerte, para el 2025 terminan la de Sant Mateu, que llevan seis años con ello.
(Aplaudiments)

Señora Mas, nosotros negociamos con usted los presupuestos del 2021, y usted, que estaba por aquel entonces en la comisión de economía, tuvo un papel importante, se lo reconozco, en cerrar un acuerdo con nosotros para intentar conseguir esas 2.
000 plazas de residencia de tercera edad que hacían falta.
Obviamente, Oltra incumplió, y, siendo justos, nosotros no le vamos a pedir que haga usted, en menos de un año, lo que su predecesora no ha hecho en siete, pero sí le vamos a pedir que siente los cimientos para la creación de esas plazas, que son tan necesarias para nuestra comunidad.

Y aquí me quiero detener en un tema que preocupa al sector, ha hablado usted también antes de él, es el decreto de tipologías en los servicios sociales.
Un decreto, a día de hoy, inasumible, porque no podemos asumirlo con los números de nuestra comunidad.
Un decreto que no cuenta con una memoria económica detrás, cuya aplicación puede encarecer hasta mil euros más al mes una plaza que no sabemos quién lo va a pagar, si lo van a pagar los usuarios o lo va a pagar la administración.
Un decreto que establece requisitos de ratio y de espacios superiores a los que pide el ministerio que, de verdad, sobre el papel suena muy bien, pero que no lo podemos asumir, y usted lo sabe, señora Mas.
Pero es que, además, está aumentando, con el déficit que ya tenemos de plazas, que las empresas inviertan en la Comunidad Valenciana para construir.
Pérdida de plazas, señora Mas, que no nos podemos permitir, porque si ustedes construyen y no dejan que las empresas lo hagan, ¿de dónde vamos a sacar esas 22.
000 plazas que nos hacen falta para poner en marcha este decreto?
¿Me puede contestar a esa pregunta, señora Mas?

En resumen, no voy a finalizar sin hacer mención al mayor bochorno que hemos asistido en la historia política reciente de esta comunitat, los centros de menores.
Esta mañana nos hemos despertado con dos nuevas noticias.
No sé, señora Mas, si en este tema también va usted a reivindicar el legado de la señora Oltra.
Un caso que sacó a la luz cómo la conselleria de igualdad se puso del lado del verdugo y no de las víctimas.
Y no lo digo yo.
Lo dijeron seis magistrados, la fiscalía y, lo más importante, lo dijo una niña a la que no creyeron.

Ustedes defendieron al abusador, porque ustedes siempre lo han tenido claro: no todas las mujeres merecen su protección.
Las de este lado no la merecemos nunca.
Ustedes solo defienden a las suyas.
(Aplaudiments)

A día de hoy, estamos aún esperando una palabra de perdón, de disculpa o de condena.
¿Seguimos esperando, señora Mas?
Pero es, como ya han dicho aquí, no es solo el caso de Maite, que nos conmocionó a todos.
Perdón, a todos no.
Nos conmocionó a los de esta bancada; los de esta, ni se inmutaron.

¿Qué vamos a hacer con los casi doscientos casos de abusos que ha desvelado el Síndic de Greuges?
¿Qué va a hacer para evitar la comisión de abusos a los más vulnerables?
¿Qué va usted a hacer para dar cumplimiento a los protocolos que los centros de menores?

Ojalá me equivoque, pero en su segunda intervención, señora Mas, yo espero que cambie el «soc molt de Mónica» de la famosa fiesta a la mujer que defiende a las mujeres, que es lo que tendría usted que hacer.
¿De quién es usted, señora Mas, de Mónica Oltra o de la gente a la que venía a defender?

Muchísimas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Moltes gràcies, senyoria.

Intervindrà, en nom del Grup Parlamentari Popular, la il·lustre diputada Elena Bastidas.

La senyora Bastidas Bono:

Muchas gracias, señor presidente.

Señora Mas, en primer lugar, ¿cómo no?
, enhorabuena por su nombramiento.

Sin duda, asumir responsabilidades tan altas es importante para usted.
Pero de lo que aquí se trata y realmente lo único relevante si el nombramiento, su nombramiento es bueno para la sociedad valenciana en su conjunto y, particularmente, para los más vulnerables.

Y después de escucharla, tanto en sus declaraciones y entrevistas de estos días como hoy aquí en su intervención, no lo es.
Y créame, señora Mas, que no es algo personal.
Es que usted acaba de confirmar también con sus palabras que en Compromís, en el tripartito siguen sin entender ni querer ver lo que ha pasado y por lo que usted está hoy aquí sentada.

Por eso insiste en el error, lanzando inmerecidas loas a la señora Oltra y ni una sola palabra, ni un gesto de afecto, de solidaridad, de empatía a Teresa, la única y verdadera víctima, a la que ustedes a día de hoy siguen persiguiendo hasta en el paritorio.
(Aplaudiments)

Y además hemos conocido un nuevo caso de una menor tutelada, y espero que no se repitan errores del pasado.
Por lo tanto, máxima credibilidad y máxima protección.
Y es que, señora Mas, nada cambia.
Allá usted si ha decidido que la mujer vulnerable no debe contar con su apoyo, porque usted se lo prefiere dar todo a la mujer con mucho poder.

Señoría, usted es consciente de que de su actitud, impulso y políticas públicas dependen esperanza, vida y futuro de miles de personas en esta comunidad.
Sin embargo, solo viene a ofrecernos falta de entusiasmo, porque manifiesta un deseo de temporalidad, repitiendo que su predecesora dimitida volverá; nos ofrece insistir en los mismos errores de gestión con las consecuencias negativas que ahora le detallaré, y nos ofrece -debe ser marca de la casa- más propaganda, más retórica de buenas intenciones, más humo, a pesar de que la realidad les desmiente -también, le detallaré.

Y si a eso, señoría, le añadimos que estamos a meses de un proceso electoral, podemos concluir, por tanto, que se nos presenta aquí para hacerse cargo de la política social en un momento de emergencia social una consellera que se autodefine de transición y que trabajará más pendiente de la puerta que de los problemas reales.

Pero los más vulnerables no pueden ser víctimas colaterales de los problemas internos de Compromís o del tripartito.
Necesitamos liderazgo, necesitamos rectificación de errores, que se escuche a los colectivos y a la oposición para dar impulso a políticas eficaces, como le decía, en un momento tremendamente importante.

Y está claro, por sus palabras de una total autocomplacencia en políticas sociales, que no lo va a hacer.
Lo hemos visto, por ejemplo, cuando habla de Ucrania, cuando tienen a muchísimas familias teniendo que marcharse a un país invadido y en guerra porque ustedes no los están atendiendo.

Y vamos a hablar en serio de la herencia recibida, desmontar ese «Matrix valenciano» que usted ha pretendido describir en su intervención: más de un millón y medio de valencianos en riesgo de pobreza o exclusión social, es decir, el 30,3 % de la población general, la segunda comunidad autónoma del conjunto del país en pobreza extrema; casi el 40 % de los menores… -escúcheme bien- de los menores de dieciocho años en la Comunidad Valenciana están en riesgo de pobreza -fíjese que en un año ha aumentado 26.
000 menores más.

Hay más, Señora Mas: el 62,5 % de los hogares de la Comunidad Valenciana sufren ya algún tipo de exclusión tras la pandemia; el 44 % de los mayores valencianos es pobre y, además, ustedes, el gobierno feminista…, la pobreza en nuestra tierra tiene rostro de mujer.

Y ¿qué hacen ustedes para revertir y combatir esta dramática situación?
Yo se lo diré, recortar.
Ya lo hicieron en el año 2020, recortando la Renta valenciana de inclusión un 5,5 %.
Y a este recorte del 2020 le añadimos la pérdida del 50 % del poder adquisitivo de los titulares de la Renta valenciana de inclusión por el IPC desbocado.
Se disparan las colas del hambre; las entidades que les atienden sin su ayuda, sin ayudas, sin recursos públicos para poder atender a los más vulnerables, y ustedes, mirando la pobreza desde el coche oficial.
Y si ustedes hubieran hecho algo, ya hubiesen podido salvar de la pobreza a más de treinta mil valencianos.

Pero es que tampoco cubre el Ingreso mínimo vital, que ha sido un fracaso.
Menos del 1 % de los hogares que lo piden hoy…, hoy no está llegando.
No está llegando.
Hace un año que ustedes anunciaron el convenio de cogestión y, a fecha de hoy, sigue sin llegar, estando nuestra comunidad agraviada y ninguneada una vez más por el Gobierno de España.

Y, señora vicepresidenta, habla de recursos.
Si es que es verdad que los tiene, pero para lo que les interesa.

Hablemos de dependencia, por ejemplo, que usted ha sacado mucho pecho.
Es verdad que habla de 127.
478 beneficiarios.
Y eso es verdad, pero ¿a qué precio, señora Mas?

Tienen ustedes el triste honor de que en mayo, el último dato publicado, el 20,7 % del total de las prestaciones es para cuidados familiares.
Estamos en el 62 %.
Y esto significa que ahora sí, que ustedes están ahorrando.
Ahorran el 66 % de las prestaciones, incumpliendo lo establecido en la ley de dependencia.
Esa dependencia de bajo coste que ustedes han implantado en la Comunidad Valenciana.
Y es que además estamos a la cola de la teleasistencia, y el servicio de ayuda a domicilio más de 14 puntos por debajo de la media nacional.

Y mire, tengamos un recuerdo.
Yo quiero recordar a todos los abuelos, también a la abuela de mi compañera Marisa Gallo, que ayer falleció sin cobrar la dependencia.
Más de treinta y seis mil valencianos con Compromís se han muerto sin hacerles justicia -la izquierda, Compromís, en la Comunidad Valenciana.
(Aplaudiments)

Y es que, señora Mas, tiene que parar, tiene que parar inmediatamente de resolver de manera general estas prestaciones no profesionales y apostar por la atención domiciliaria, que era también uno de los objetivos de ese plan de choque, que ustedes, por cierto, también han incumplido.

Y debería alzar la voz contra el gobierno socialista de Sánchez, que también nos está maltratando en materia de dependencia.
Estamos en el 14,86 %.
Somos los penúltimos peor financiados, y es que ustedes ni gestionan ni reclaman lo que les pertenece a los valencianos, más de seiscientos millones de euros en dependencia.

Y es que los mayores, señora Mas, no han sido una prioridad para ustedes.
No le voy a relatar lo que ha ocurrido en pandemia, tampoco en el trágico incendio de la residencia de Moncada, que, por cierto, todavía no han dado explicaciones de la incapacidad de ofrecer nuevas infraestructuras sociales, listas de espera para residencias, no crear plazas públicas residenciales.
Ese es su triste balance, no crear plazas públicas residenciales.

Y lo más doloroso es que no nos espera un futuro demasiado esperanzador.
Con casi ocho años de gobierno, cero residencias públicas, cero centros de día públicos, cero centros de noche y ni una sola plaza pública nueva.

Y a esto le tenemos que añadir, señora Mas, la falta de gestión, los enriquecimientos injustos, las adjudicaciones… voy a calificarlas de «curiosas« adjudicaciones «curiosas» -escúcheme bien- que ustedes han hecho en materia de residencias en los últimos meses.

Con ustedes, señora Mas, los datos -cualquiera de ellos- están empeorando.
Le voy a dar uno, ya que usted ha hablado de plazas residenciales.
Hoy la Comunidad Valenciana tiene 194 plazas residenciales menos que en 2018 y tiene 494 plazas menos que en 2010.
Tenemos un déficit de 23.
000 plazas residenciales y ustedes, encima, criminalizando a la empresa privada y malgastando o gastando deficientemente los recursos públicos.
Fíjese, 37 millones invertidos en ocho años del Botànic en residencias frente a casi nueve mil millones de euros de presupuesto.

Y también tiene que hacer justicia y compensar al sector de la discapacidad.
Nosotros lo hemos dicho y es que ustedes siguen sin hacer nada.
Y se les tienen que atender como merecen.
Elaborar de una vez por todas un plan integral de actuación para la discapacidad con recursos y también con acciones, y resarcirles de los intereses de los créditos que han tenido que solicitar al IVF, que por su mala gestión no puede suponer un castigo más para los más vulnerables.
No puede ser que se les utilice, en definitiva, señora Mas, para financiar a su conselleria.

Y me detengo en las personas con TEA, porque también están sufriendo recortes en los últimos años.
Recortes que han ido agravándose en los últimos tiempos.
Lo pudimos comprobar la semana pasada rechazando la izquierda una PNL que pedía que pudiera atenderse mejor a este colectivo.
Hicimos una llamada de alerta porque se estaban retirando apoyos y recursos en los centros educativos.
Y advertimos que se estaban dando de alta en los CAT a niños de hasta tres años, porque las listas de espera son insoportables y porque además han sido ustedes incapaces en dos años de crear una sola plaza pública de atención temprana.

Y hoy escuchándole a usted, sin ninguna referencia a las personas con TEA, es un auténtico mazazo para todos estos niños que esperaban de su consellera una palabra de aliento.

Señoría, con el mayor presupuesto en la historia que decía su antecesora… han sido incapaces de sacar a la Comunidad Valenciana del peor ranking posible: la segunda comunidad con mayor tasa de víctimas por violencia de género por cada 1.
000 mujeres, 5 puntos por encima de la media nacional y creciendo cada año.

Lo mismo pasa con los delitos sexuales.
Si en el 2015 rondaban los novecientos; hoy, según los datos del ministerio, en 2021 cerramos con 2.
173.

No se trata, por tanto, de cantidad de recursos, sino que se trata de gestión y políticas implantadas.
¿Piensa usted por fin establecer mecanismos de efectividad, de evolución de las medidas del pacto de violencia de género?

Y ustedes han convertido a la comunidad valenciana en un territorio hostil para los jóvenes, señora Mas.
Más de la mitad de los jóvenes están en riesgo de pobreza o exclusión social, y la emancipación juvenil ha pasado de ser en el 2010 una de las de mayor porcentaje de toda España a estar en la cola con ustedes, con la izquierda.

Y si hablamos de menores, de los más vulnerables, los tutelados por la administración, el horizonte no es más halagüeño.
Tenemos inquietud por lo que está ocurriendo gracias a la denuncia del centro de menores de Dénia; tenemos inquietud de lo que pueda estar pasando en los centros de menores en la Comunidad Valenciana, y el desastre en la gestión, señora Mas, lo mire por donde lo mire: llamadas de atención continuas del síndic, preocupación de la fiscalía.
Situación alarmante, caótica, incierta del conjunto de los centros de menores de la Comunidad Valenciana.
Y usted ha sido incapaz de ofrecer hoy a la sociedad valenciana ni una simple solución.

En fin, tiene mucha tarea por delante, senyora Mas, mucha.
Lo que no tiene es ni tiempo ni ganas.
Tiene tres leyes pendientes de tramitar; dos decretos, el de tipologías y del de atención temprana, con una fuerte contestación social y una enorme, enorme preocupación; incumplimientos como el de la equiparación salarial; falta de personal en las residencias.

Mire usted la residencia de Carlet, de nuevo.
No se podía saber, ¿verdad?
, que en verano la gente se va de vacaciones.
Sigue sin personal la mayor residencia pública de la Comunidad Valenciana.

Y esta es la cruda realidad de la herencia que deja la señora Oltra y no la que le maquillan sus asesores, de esos que se multiplican como los panes y los peces, que prometieron dos en campaña y ya llevan veintiuno.
Y usted nos propone persistir con las mismas políticas fallidas, eso sí, con los mismos asesores.
Y cuando se tiene esa herencia y estamos en un momento de emergencia social y con un futuro incierto, el gobierno valenciano no nos puede ofrecer más de lo mismo.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Moltes gràcies, senyoria.

Continuarem coneixent la posició dels diferents grups parlamentaris.
Ara, en nom del Grup Parlamentari Unides Podem, té la paraula la il·lustre diputada Irene Gómez.

Quan vosté vullga, senyoria.

La senyora Gómez Santos:

Gracias, presidente.

Buenos días, señorías.

Buenos días, miembros del Consell.

Buenos días, vicepresidencia y consellera de Igualdad y Políticas Inclusivas.

En primer lugar, quería agradecer la predisposición que tiene usted para comparecer en las Corts Valencianes cuando lleva tan poco con la responsabilidad de unas de las consellerias que más complejidad entraña y que mayor volumen de trabajo requiere por la cantidad de materias y ámbitos de los que es responsable.

Para empezar, quería dedicar parte de mi intervención a un tema que desde mi grupo parlamentario consideramos esencial y que representa una parte muy importante de las políticas sociales en nuestro presente y, sobre todo, que tendrá un impacto mayor en el futuro.
Hablamos de una parte fundamental del cuarto pilar del estado del bienestar: la atención a la dependencia.

El pasado 28 de junio, el Consejo Territorial de Servicios Sociales y del Sistema para la Autonomía y la Atención a la Dependencia llegó a un acuerdo sobre la implementación de criterios comunes de acreditación y calidad de los centros y servicios del sistema para la autonomía y atención a la dependencia.
Se trata de un acuerdo alcanzado por la Comunitat Valenciana junto al Ministerio de Derechos Sociales y Agenda 2030, y otras comunidades autónomas, acuerdo que pretende mejorar y caminar hacia un nuevo modelo de cuidados de las personas mayores que coincide con la senda iniciada por el gobierno del Botànic en el año 2015.

Porque en nuestro país ha existido un gran déficit y un desinterés por las familias respecto a la atención a la dependencia como consecuencia de las políticas ejecutadas por los gobiernos de la derecha, que han priorizado el interés del sector privado tanto en la nuestra comunitat como a nivel estatal, y desde hace años intentamos revertir ya que constituye el derecho individual y universal de atención a las familias, especialmente a las personas mayores y a las personas en situación de dependencia.
Es una exigencia de la ciudadanía que va en aumento y que debemos abordar para asegurar la igualdad, la cohesión y el bienestar del conjunto de la sociedad, porque una sociedad que cuide de sí misma será una sociedad más justa y digna.
Y aquí me gustaría resaltar el gran avance en dependencia: las personas que ahora se encuentran dentro del sistema de atención a la dependencia han pasado de 41.
955 en julio de 2015, a 126.
565 en junio de 2022.

Este acuerdo, aunque no haya tenido la trascendencia mediática que merece tras las lecciones que nos ha dejado la pandemia, es uno de los acuerdos más importantes de toda la legislatura y supone un apoyo a las personas que necesitan cuidados, un apoyo también a las familias y una manera de frenar las residencias masificadas con el objetivo de garantizar una existencia digna y autónoma para todas las personas, independientemente de los niveles de renta de cada una de ellas.

De esta manera, el futuro al que nos dirigimos pretende poner límites al tamaño de las nuevas residencias y ofrecer a las personas mayores unos centros que se parezcan cada vez más a un hogar, a partir de un tope de plazas, según el tipo de población en el que vivan, aumentar el porcentaje de habitaciones de uso individual para que estas personas puedan conservar su intimidad y, sobre todo, incrementar las ratios de personal para que tengan unos cuidados suficientes, adecuados y de calidad.
Además, el nuevo modelo también aspira a mejorar la atención domiciliaria y la teleasistencia con más personal y recursos para que podamos vivir en nuestras casas el mayor tiempo posible.

En este sentido, tal como recoge el acuerdo suscrito, nuestra comunitat dispone de un periodo de nueve meses para adecuar nuestra normativa autonómica a los compromisos y exigencias adquiridos.
Por ello, señora vicepresidenta, queríamos saber cuál es el estado de está adaptación normativa al nuevo modelo de residencias y qué calendario hay establecido desde la conselleria para dar cumplimiento a los plazos previstos en el mismo.

En otro orden, como ya sabe, vicepresidenta, el gobierno central aprobó el pasado martes el Plan de acción para la implementación de la Garantía infantil europea, desde el año 2022 al año 2030, que supone uno de los principales instrumentos del pilar de asistencia y apoyo a la infancia enmarcado en la estrategia de la Unión Europea.
Se trata de una recomendación del Consejo de la Unión Europea con el objetivo de garantizar que todos los niños, niñas y adolescentes europeos tengan acceso a la educación, al cuidado infantil y de actividades extraescolares, asistencia sanitaria, vivienda adecuada, al menos una comida saludable por día lectivo y una alimentación saludable.

Usted, en su intervención, hablaba de colocar en el centro de las políticas la pobreza.
Precisamente, señora Mas, este plan de acción se estructura en España en tres ejes: la lucha contra la pobreza infantil y el refuerzo de la protección social de la infancia y la adolescencia, universalización de los derechos sociales mediante el acceso y disfrute a servicios esenciales de calidad, accesibles e inclusivos, y promoción de la equidad territorial, entornos protectores igualitarios, inclusivos y participativos.
Además, el plan se compone de cinco objetivos y más de ochenta medidas concretas.

La pobreza en la infancia, la pobreza que sufren los niños, las niñas y los adolescentes, responde a la carencia de ingresos en sus hogares, a las dificultades de acceso a los servicios básicos y a otros factores vinculados con la discriminación y la exclusión.

Desde Unides Podem vemos como una gran oportunidad los fondos que se incorporarán para aplicar la Garantía infantil europea ya que dicho plan contiene medidas que mejorarán la vida de nuestros niños y niñas y garantizarán los derechos de la infancia, algo que nos permitirá mitigar las consecuencias de la crisis pandémica y de la guerra en la economía de los hogares más vulnerables, una economía que se está viendo ya resentida.

Por otra parte, vicepresidenta, según el Instituto Nacional Estadística, respecto a la distribución de los ciudadanos extranjeros inscritos en el padrón, la Comunitat Valenciana es la tercera autonomía con mayor número de población extranjera que concentra, llegando al 15,3 %.
Estamos hablando de más de setecientas setenta y seis mil personas, es decir, casi una sexta parte de la población de toda la comunitat.

Por ese motivo, desde Unides Podem creemos que los derechos de las personas con otras nacionalidades deben tener una especial atención por parte de la Generalitat porque, además del desarrollo de un marco constitucional que responde a la realidad migratoria desarrollado por la Estrategia valenciana de migraciones, es necesario estudiar la realidad de la movilidad humana que incluye a las personas migrantes, a las personas solicitantes de asilo y a personas refugiadas.

Se debe hacer especial hincapié en el estudio de la integración y la convivencia en los diferentes territorios de la comunitat y los diferentes ámbitos con los que dicha movilidad humana se relaciona, como la salud, la educación, trabajo y vivienda, vida comunitaria, ofreciendo claves para potenciar la cohesión social y la plena inclusión de la población inmigrante y de los solicitantes de protección internacional.

Como ya sabe, consellera, desde Unides Podem propusimos una iniciativa en el año 2021 donde solicitábamos a la conselleria que estudiara la posibilidad, en primer lugar, de crear un órgano de participación autonómico que contará con asociaciones de inmigrantes; también pedimos la creación de una cátedra interuniversitaria para la investigación y la formación en el ámbito de la movilidad humana que comprenda las migraciones, el asilo y refugio, y que la definición de estas áreas temáticas de trabajo se negociara con las universidades que formaran parte de la cátedra, teniendo como referencia siempre la Estrategia valenciana de migraciones de la Comunidad Valenciana.
Respecto a esta cuestión, su antecesora, la señora Mónica Oltra, nos informó de que durante el presente año se trabajaría conjuntamente con las universidades públicas valencianas para posibilitar la creación de esta cátedra, también nos indicó que se había trasladado la propuesta a las universidades implicadas a través de los correspondientes vicerrectorados con los cuales se gestionan los convenios, pero todavía quedaban muchas tareas por realizar.
Por tanto, nos gustaría conocer la evolución sobre esta cuestión.

Ya, para acabar, vicepresidenta Mas, la inflación nos golpea y nos golpea duro, y hemos de continuar implementando políticas públicas con medidas para cuidar a las personas, en especial a las más vulnerables.
Las medidas deben llegar a todos los hogares, a todas las personas, porque venimos a rescatar personas, señora Mas, no a rescatar bancos, como han hecho otros.

Como bien dice usted, vicepresidenta, desde el gobierno del Botànic se ha actuado y se sigue actuando para superar la políticas depredadoras de la derecha que precedieron a este gobierno progresista.
Yo, desde mi grupo parlamentario, Unides Podem, le deseo una buena gestión y que cuente con nosotras siempre; siempre que se trate de cuidar y proteger a las personas, en especial a las sectores de la población más vulnerables.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

(Ocupa la presidència la vicepresidenta primera de les Corts Valencianes, senyora María José Salvador Rubert)

La senyora vicepresidenta primera:

Gràcies, senyoria.

És el torn del Grup Parlamentari Compromís, i té la paraula l'il·lustre diputat Carles Esteve.

Quan vullga, senyoria.

El senyor Esteve Aparicio:

Moltes gràcies, senyora presidenta.

Aitana, senyora Mas.

Fa uns dies, vaig poder estar en el seu primer discurs com a vicepresidenta i em va sorprendre molt gratament.
Reconec, i ho ha de saber tot el món, que vosté afronta una tasca titànica, botànica, especialment complexa i amb un grau d'entrega personal que molta gent mai sabrà.

Supose que a molta gent, supose que a molta gent no li interessa pensar en vosté o amb nosaltres com a persones; és més fàcil atacar a algú quan està absolutament cosificat, i sé, soc conscient que en pocs dies ja ho ha sabut vosté en primera persona.
És per això que hui tampoc li donaré l'enhorabona i li vaig a tornar a donar les gràcies per acceptar aquest repte, igual que hui tornar a dir-li-ho, per a donar-li les gràcies a la senyora Oltra per haver acceptat eixe repte durant set anys, gràcies a les dos.
Gràcies a les dos per liderar també a tot un equip que, moltes vegades en l'ombra, s'ha deixat cada gota de suar en millorar la vida de totes les persones, les nostres també, han sigut un exemple, especialment en els pitjors moments de la pandèmia on se va precisar molt clarament una gestió protectora que ha salvat, ha salvat milers de vides, i ha ajudat a moltíssima gent.
Gràcies.
Mentre a Madrid la senyora Ayuso era capaç de jugar a ser Déu, decidir qui anava a un hospital i qui no, ací ens deixàvem la pell per a salvar a cada u.

La llibertat se pareix molt més a no tindre por i a poder decidir què volem fer, que no a fer-se canyes en un bar.

I és gràcies a estos últims anys que ara els valencians i les valencianes tenim un sistema de serveis socials que és una veritable quarta pota, que fa que no caiga l'estat de benestar.

Fa poc era impensable parlar d'açò.
Ens avergonyíem d'un president que deia sense cap rubor, sense cap rubor, que la dependència no era viable.
No fa massa temps d'això.
Era «eme punto» Rajoy o Mariano Rajoy, com el coneixem la majoria.

Ací, el Botànic i les polítiques valentes centrades en les persones ja fan que la dependència arribe a més de vint-i-sis mil persones; hem passat de la indignitat absoluta i abandonar 17.
000 expedients, que també eren persones, sense tramitar en una caixa en un armari, a estar ben a prop, ben a prop, de la plena atenció.
I som, hem sigut, la comunitat que més persones ha incorporat al sistema durant la pandèmia, quan més tocava fer-ho.

Clar que hi ha (inintel·ligible) senyora Quiles, reivindicar i el continuarem reivindicant com ho féiem abans.

En més d'un debat, des de la bancada de la dreta, se'ns ha tirat en cara que ara tenim més pressupost per a serveis socials i per a sanitat, clar que en tenim més.
En política venim a prioritzar unes coses sobre altres, i ací hem tingut molt clar que veníem a prioritzar a les persones, a totes les persones.
Per això el Botànic, ara, com bé ha dit vosté, invertix fins a tres vegades més en cuidar a les persones més vulnerables i en reduir les desigualtats, i pese a qui li pese, li moleste a qui li moleste; hem vingut a això.

I és gràcies a eixe pressupost que som l'autonomia que oferix la quarta millor renda d'inclusió.
Jo estic orgullós d'això.
Clar que hi ha llegat que reivindicar, clar que hi ha política que continuar fent, senyora Quiles, i no ens podem conformar.

Açò no farà que deixem de treballar, ho tinc molt clar, perquè en un horitzó, espere que no molt llunyà, estiguem aprovant, probablement ací no, però sí en el Congrés, una renda bàsica universal, que reforce eixa llibertat de la qual parlava abans, la de no dependre de ningú per a viure amb dignitat, perquè ens ho mereixem només pel fet de ser persones.
Eixa és la llibertat que volem, no la de fer-se canyes, no trobar-se amb no sé qui no sé on…

Si alguna cosa ha deixat clara aquesta nova forma de fer les polítiques socials, és la vocació municipalista que ha tingut.
És molt fàcil dir que la política municipal és la que més ens importa, però el que toca és fer que això siga possible.
I esta conselleria ho ha fet, per això s'ha impulsat eixa política de proximitat en polítiques reals com el contracte programa, que vosté ha nomenat també.
Una forma de generar estabilitat en els equips de base d'atenció primària de cada ajuntament que, fins i tot, ha acabat per convéncer el mismísimo ajuntament d'Alacant.
Eixe ajuntament on el tàndem Barcala-Mazón, que és capaç de posar multes a les persones per no tindre sostre (aplaudiments), és capaç de fer açò… Un ajuntament que entenia la política social del municipi com tirar a pràcticament tota la plantilla cada any, ha signat este contracte programa.
Benvingudes, senyories del PP, benvingut senyor…, benvingut senyor a la bona política.

Cal dir-ho molt alt.
És difícil reconéixer que el Botànic fa les coses bé, és difícil, jo ho entenc.
I si podem estar orgullosos d'una cosa és que les polítiques socials s'han convertit en un autèntic motor econòmic, ho ha dit vosté també, i de creació d'ocupació: més de vint-i-set mil llocs de qualitat, treballen més persones en els serveis socials que en la Ford.
Eixa és una dada que és interessant.
I a més estos 27.
000 llocs de treball no són deslocalitzables, no se n'aniran a Xina, i tampoc mai els podran fer ni algoritmes ni robots, els faran persones que cuidaran d'altres persones, i tampoc depenen de decisions que se prenen en un despatx en Washington ni en Madrid, se decidixen ací.
(Aplaudiments)

Amb açò, amb açò també podem dir que les polítiques socials influïxen sobre una de les majors preocupacions de la població, que és tindre treball.

També ha sigut este govern el que ha situat d'una vegada per totes les persones joves en el centre amb el desplegament de la Xarxa Jove.
Si tirem enrere, jo crec que és un exercici important saber d'on venim per a poder decidir cap on volem anar, hem de recordar un Ivaj, l'Institut Valencià de la Joventut, que es dedicava a convertir-se en una agència de viatges, per un costat, i en una agència de col·locació de les Noves Generacions del Partit Popular, per altre costat.
Ara tenim una Xarxa Jove que fa política jove, en persones joves, en el territori, en cada poble, en el carrer, on està la gent jove, no en despatxos del Partit Popular.

Senyora Mas, sé que vosté no tindrà molt de temps per a obrir nous fronts i nous melons i que els que ja estan oberts són incomptables, ho ha dit també.
Però sí que li vull assenyalar alguns dels reptes que considere clau per als mesos que vénen i que la majoria ha anomenat o tinc clar que té en el seu horitzó.

Mire, tenim una de les millors rendes d'inclusió de l'estat.
Això és un orgull en quanties i en abast, especialment pels mòduls que la complementen.
Ací el repte ha de ser continuar reduint la burocràcia, facilitar la resolució dels expedients.
Tenim un esforç notable en la ciutat de València que ha funcionat, i una realitat que fa mesos pareixia impensable a dia de hui està funcionant.
Jo convide a la resta de municipis a fer eixa política, perquè és important, i facilitar una administració més àgil i capaç.
Entenc que ací cal un esforç col·lectiu perquè hem de superar el sostre que suposen les taxes de reposició i la necessitat de muscular una miqueta més, muscular, els nostres sistemes públics.
No ens podem oblidar que, a més de ser l'autonomia pitjor finançada, som la segona autonomia que té menys funcionaris, i això és un handicap molt complex.

En segon lloc, el pla Convivint ha de continuar avançant per fer realitat tota una xarxa pública d'infraestructures socials, pensada, ara sí, ara de veritat, per a donar una resposta a les necessitats de tota la societat.
Indicar ací, perquè no es tracta de finançar places privades d'empreses amigues, com feia el PP de Blasco i Cotino.
Hem d'apostar clarament, hem de continuar apostant clarament per un model de qualitat que dignifique cada plaça nova i vol cobrir tot el territori garantint que tenim la infraestructura que necessitem a vint minuts de casa, vint.

I, en tercer lloc, voldria destacar el decret de tipologies.
És una cosa estranya, complexa d'explicar, i no tiraré molt, però, amb paraules del secretari autonòmic, és una normativa costella, ix del tronc comú, sembla secundària, però resulta imprescindible per a entendre el sistema públic valencià de serveis socials.
I destaque aquest decret perquè és una normativa valenta, és valent, és valent, regular tot un sistema perquè ha generat, com és normal, perquè són persones humanes, moltes resistències, ha hagut molta part del sector que açò li ha costat.
Vostés van a regular una cosa que jo tenia clara.
I el repte d'aquest treball era superar estes resistències, i s'ha aconseguit, i s'han convertit en una oportunitat de millora, que estem en portes de vore com una realitat.

I encara hem hagut d'escoltar hui peròs a la millora de les ràtios, encara hem hagut d'escoltar hui peròs a la millora de les ràtios.
Què passa?
Que només anem a millorar la qualitat assistencial quan no moleste a l'empresa privada?
Quina és la política que volem fer?
Nosaltres la tenim clara.

Com a últim repte, també ha parlat vosté de la nova Llei d'igualtat.
Jo no sé si ens donarà temps, espere que sí, l'esforç de les Corts estarà en què isca, no sé si ens donarà temps d'aprovar-la en esta legislatura.
La conjuntura, la pandèmia han sigut moltes dificultats que solucionar i tenim un calendari complicat, però ens ha situat fora dels debats estèrils de l'autoreferència i ens està situant en el debat de veritat, que és en millorar la vida de les persones.
Vosté hui no ha parlat de qui som o com ens diem.
Vosté hui ha parlat de millorar la vida de les kellys.
I això és el que ens ha d'omplir d'orgull en una nova llei d'igualtat que ens ha de situar a totes a la mateixa altura.

I vaig a acabar en una xicoteta reflexió.
Mire, fa poc un diputat de la bancada de la dreta, fent referència a Compromís, dia que teníem por.
Jo li vaig contestar que no, i no és veritat.
Clar que tenim por, clar que fa por trobar-se davant d'un jutge sense proves.
Clar que fa por escoltar els àudios de Ferreras contra Podem i Pablo Iglesias.
Clar que fa por tindre a l'extrema dreta tot el dia baix de ta casa, encaputxada, dient-te, recordant-te que sap on vius tu i, pitjor encara, on viuen els teus fills.

Ser valents, ser valentes, no és no tindre por, és fer les coses encara que tinguem por.
Sóc conscient, hem de ser conscients que anem a fer política amb por, però anem a continuar sent valentes.
Hem vingut ací a canviar la vida de molta gent.

La senyora vicepresidenta primera:

Finalitze, senyoria.

El senyor Esteve Aparicio:

Necessitem continuar amb estes polítiques valentes, li pese a qui li pese.
I el Botànic està ací per molt de temps.

Gràcies a vosté, senyora Mas, gràcies per a assumir el repte de fer política valenta, encara que tinguem por.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera:

Continuem amb el debat.
I té la paraula el Grup Parlamentari Socialista.
Hi ha dos diputades que se van a distribuir el temps.
En primer lloc, té la paraula la il·lustre diputada Rosa Mustafá, per tres minuts.

La senyora Mustafá Ávila:

Gràcies senyora vicepresidenta.

Gràcies.
Enhorabona, senyora Mas.

Gràcies, vicepresidenta, per la seua intervenció, que és una mostra evident que el Botànic, li pese a qui li pese, està ben viu, que el nostre govern progressista, el de la Generalitat, és la garantia d'una sanitat sense copagaments, d'una educació sense beques per a rics que suposa desviar diners públics cap a qui no els necessita, d'uns serveis socials que no condemnen a la misèria, d'una política que no torne a considerar mai més a les dones ciutadanes de segona categoria, que no es criminalitze quan vulguem reivindicar la igualtat entre totes les persones, ni quan vulguem exercir els nostres drets, com la interrupció voluntària de l'embaràs.

Perquè hi ha trumpistes, clar que sí, senyora Mas, però també està qui li obri la porta als intolerants per tal d'arribar a una cadira, que no li importa vendre a les dones per a arribar al poder al preu que siga.
I és que els Estats Units les dones, per exemple, han perdut un dret que estava consolidat, el dret a avortar, des dels anys setanta.
Però és que ací, aquells que volen vendre una nova imatge de moderació i de centrisme, mantenen el recurs d'inconstitucionalitat a la nostra Llei de salut sexual i reproductiva i la interrupció de l'embaràs.
Les feministes ho sabem, senyora Mas.
No hi ha cap dret que estiga blindat, cap, s'ha de lluitar permanentment.
Per això, fa un moment jo he escoltat ací tota classe de barbaritats, que si la violència sexual s'ha duplicat.
Clar que sí, igual que a la resta de l'estat espanyol, però és que després vostés pacten amb qui nega eixa violència contra les dones, (aplaudiments) tots els dies, tots els dies.
Però, clar, tenen un cap de files, un cap que no sé si és molt visible, eixe senyor que, en compte d'estar defensant els interessos dels alacantins i de les alacantines, està fent-se una espècie de tourné política fake que es dedica exclusivament a repartir, a estendre bulos per tot arreu.
Perquè s'atrevix a dir que no hi ha cap indicador que mostre millores respecte a 2015, i és tot el contrari, tot el contrari.
Totes les xifres, absolutament totes les xifres assenyalen un canvi ben positiu en el benestar dels valencians i les valencianes.

El nostre, senyora vicepresidenta, és l'únic govern capaç de garantir la igualtat de drets de totes les persones en la societat valenciana del segle XXI.
Cal recordar com estàvem en 2015 i tota la feina que s'ha fet des de la conselleria, des de la Vicepresidència i Conselleria de Polítiques d'Igualtat i Polítiques Inclusives.
En 2015 aquells que ara bramen havien relegat els drets de les dones a una direcció general de família, ahí estaven els nostres drets.
I ara la Generalitat té les polítiques d'igualtat com una prioritat al més alt nivell, al nivell d'una vicepresidència.
Gràcies.

Hi ha una altra manera de governar, senyora Mas, clar que sí, la de la justícia social, la nostra.
Per això, senyora Mas, oídos sordos a curanderos y a terroristas del miedo.
Ací té la mà estesa del Grup Socialista per a continuar debatent, per a continuar treballant, juntament al moviment feminista, ahí tenim eixe pròxim repte que serà una bona llei d'igualtat de la mà del moviment feminista, una bona llei d'igualtat de dones i d'homes.

I poc més, que se m'acaba el temps.
Ànim i endavant.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera:

Gràcies, senyoria.

El temps que resta, té la paraula la il·lustre diputada Laura Soler.

Quan vullga, senyoria.

La senyora Soler Azorín:

Cuando pensaba en este discurso encontré una frase que me gusta mucho, que era: las palabras más hermosas del mundo son aquellas que no traducen conceptos, sino emociones; una de las más bonitas es bienvenida.

Debo darle la bienvenida a usted, señora Mas, como vicepresidenta, como consellera, pero también tengo el honor de darle la bienvenida como alicantina.
En eso coincidimos.
Y sé que también coincidiremos, es nuestro propósito, de seguir mejorando la vida de los más vulnerables y de hacer visible lo invisible para que deje de serlo.

Usted va a pilotar una conselleria, la de Igualdad y Políticas Inclusivas, que es la que más ha crecido económicamente, sobrepasando por primera vez los 2.
000 millones de euros y situándose en un promedio estatal, a pesar de la pandemia y de nuestra injusta financiación autonómica.
Eso es digno de resaltar.

Y ahora voy a decirle aquellos puntos en los que creo que tenemos que seguir trabajando duramente, que es poner en marcha la Ley de accesibilidad universal, tan necesaria para una igualdad de oportunidades, para que todas las personas con todo tipo de discapacidades, y no sólo con las rampas -que ustedes saben que lo agradezco mucho-, sino en todos los ámbitos, podamos acceder a todos los ámbitos de la vida.

Hay que seguir coordinando tanto la Renta valenciana inclusión como el Ingreso mínimo vital, pues son herramientas fundamentales para muchísima gente que mejora su día a día gracias a estos recursos, y eso marca la diferencia.

Continuar trabajando duramente para que no existan listas de espera en dependencia.
Y una cosa que repito aquí muchísimo, que es trabajar por la asistencia personal y la PATI, que es para que la gente joven tenga autonomía y tengan autodeterminación desde pequeños para tomar sus propias decisiones.
Eso es fundamental.
(Aplaudiments) Y doy las gracias, doy las gracias desde aquí, de que esta conselleria haya sido pionera en toda España, porque yo, si no fuera por mis asistentes personales, no estaría aquí con todos ustedes.
Muchas gracias.
(Aplaudiments)

Tenemos que seguir protegiendo a las personas mayores que viven en residencias o en sus casas.
Una sociedad digna tiene que trabajar siempre por las personas vulnerables y las personas mayores.

Tenemos que continuar ampliando la red de recursos, como bien está haciendo el pla Convivint y con un nuevo modelo mucho más cercano a los hogares, que es como todos queremos vivir sin horarios ni estándares dependientes de macroempresas que no nos permitan tener una atención centrada en la persona y cuidando a todas las personas, independientemente de dónde estén.
Creo que eso es muy importante.

Hay que continuar trabajando junto al tercer sector por todo el trabajo que hacen día a día para mejorar la vida de muchísimas personas que permiten que nuestra sociedad sea mejor.

Y, por último, sí me gustaría hacerle dos ruegos, que es que hay que consignar recursos a la atención temprana y respetar aquello que los profesionales y las familias quieran, en cuanto a la atención temprana, porque es fundamental en su desarrollo; y, como ya le escuché decir en su primer discurso, hay que recortar la «burrocracia« como siempre digo yo, hay que recortar los plazos, es necesario, hay muchas personas detrás.

Y, por último, decirle que, como sabe que soy de filología, como dice Benedetti: «Compañera, usted sabe que puede contar conmigo, no hasta dos ni hasta diez, sino contar conmigo» y, por supuesto, con mi grupo, el grupo Socialista.

Muchísimas gracias.

Sort i encerts, Aitana.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera:

Gràcies, senyoria.

I ara, per donar resposta a les intervencions que s'han produït, en el temps que li resta a la vicepresidenta, quan vullga, té la paraula.
(Veus)

Quan vullga, senyoria.

La senyora consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives:

Gràcies, presidenta.

Uf!
, per on començar?
A vore, comence per la senyora Vega.
No me da usted los cien días, tampoc els esperava, la veritat, no els tinc, no els tinc.
Vull dir, crec que he sigut honesta des del primer moment i he dit que tinc deu mesos i, evidentment, doncs, això suposa un inconvenient per a poder dur endavant qualsevol tipus d'innovació política en l'últim any de legislatura, sobretot pels procediments administratius i el que tarden.
Per tant, no passa res que no me donen els cent dies, venia ja mentalitzada per a això.

Mire, l'únic que li he d'agrair és això de la cara amable, gràcies, però jo no he vingut ací a escalfar sillons, senyora Vega.
I, si vosté igual me coneguera una miqueta més personalment, sabria que això de cap de les maneres serà així.
Però, evidentment, no vaig a canviar les polítiques que funcionen.
Evidentment, hem de millorar-les, clar que sí, però no puc canviar allò que funciona, no devem canviar allò que funciona i que tant de temps i tants anys ens ha costat construir per a millorar la vida dels valencians i de les valencianes.
Per tant, en eixe cas, ja té vosté la resposta.

Respecte al síndic de Greuges.
Ha dit vosté que reunir-me amb el síndic de Greuges és un postureo.
Si no m'haguera reunit, vosté estaria dient hui aquí que es que no se ha reunido usted con el síndic y no ha atendido sus peticiones y su necesidad de coordinarse.
Vull dir, faces el que faces, estava clar que anava a ser un impediment.
Vull dir, per a vostés no anaven a estar d'acord en qualsevol de les dos opcions.

Mire, jo m'he reunit amb el síndic de Greuges perquè tenim una quantitat de queixes que és elevada, que estem reduint en l'últim any, hem reduït un 10 %, i això vol dir que s'està treballant.
I s'està treballant, no per a no tindre queixes, sinó per a reduir-les al màxim.
Clar que sí, si jo no fuig d'eixes dades, però entendrà amb mi que he d'intentar poder arribar a una entesa amb un dels organismes autònoms més importants i dels quals jo pense que havia d'estar en eixe despatx, amb el senyor Luna, i seure i parlar amb ell i vore de quina manera podíem coordinar més efectivament eixa comunicació.
Si també li pareix malament, o ho ha de titllar de postureo, doncs, mire, és que jo crec que no vaig a acontentar-la amb res del que li diga.

Després, tres mil ancianos muertos en las residencias.
Mire, jo em reunia amb Ángel Luna dilluns i em reunia amb Aerte el dimarts.
I Aerte, precisament, el que em deia era en quins moments de la pandèmia han tingut més dificultats i parlàvem…, tots recordaran l'hivern de l'any anterior i el desbocament que hi va haver i, precisament, va ser on més morts es van produir.
Però precisament els d'Aerte em comentaven: tenim els protocols d'actuació, els tenim ja interioritzats, estem actuant des de les residències per a protegir els nostres majors.
I no ho dic jo, no ho diu la consellera, ho estan dient les mateixes empreses que gestionen eixos centres.
Per tant, estiga vosté tranquil·la que no s'està deixant a ningú de la seua mà i, a més, s'està treballant, colze a colze, amb tot el personal sociosanitari d'eixos centres per a millorar les condicions i evitar al màxim els contagis.

Després, ha dit vosté també que perseguimos y difamamos y que los servicios sociales han ido a una habitación del hospital para hacerle un test de orina a Mayte.
Mire, senyora Vega, vosté sap…, igual no ho sap perquè, probablement…, mire, també ho tenia per aquí, aprofite el moment.
Vostés han fet, en els últims anys -ho tinc per aquí-, vostés han fet 11 peticions de documentació al respecte dels temes de menors, senyora Vega, el seu grup.
Hi ha desenes de funcionaris que han treballat de valent per a preparar-los a vostés esta documentació.
I sap què ha fet el seu grup?
Ni presentar-se en la conselleria.
Això és el que li preocupa a vosté i a Vox els menors tutelats per la Generalitat Valenciana.
Això és el que li preocupa.
(Aplaudiments) Clar, després dirà: és que tarden molt a resoldre no sé el què; clar, clar que tardem perquè, mire, precisament, que és el seu deure i la seua obligació demanar informació a l'administració i nosaltres, amb molt de gust, treballem per a proporcionar-se-la i vosté ni se presenta.
És que, clar, hem de tindre també present qui escalfa el silló en algunes ocasions, però bé.

Mire, les ajudes a la dependència, també ho mirem.
Jo he donat les dades.
Probablement vostés no m'han escoltat, no sé què…, sé que no era un discurs fàcil, era mitja hora de discurs, jo també això ho entenc, he està a l'altre costat.
Però, home!
, entre això i no voler escoltar el que jo he dit, hi ha una diferència, senyora Vega.

Mire, persones beneficiàries de l'atenció a la dependència, 42.
000 -no arribava- en 2015, 127.
000 en juny del 2022.
Hem multiplicat per tres en només set anys.
Vull dir, és que no sé quina xifra més important pot haver-hi.
Vull dir, podem millorar-la?
Per suposat, per descomptat, però l'esforç ingent que ha fet la Conselleria d'Igualtat i Polítiques Inclusives i el govern del Botànic en el seu conjunt… Perquè açò, açò no es tramita a soles, senyora Vega, açò necessita mans, recursos humans, i això és el que el Botànic en el seu conjunt ha prioritzat perquè açò isca el més ràpid possible.
I també acompanyat, al mateix temps, també d'una priorització de tot el Consell, d'un major pressupost a la dependència.

Per tant, evidentment, quan una qüestió, com és en este cas una tramitació de la prestació de la dependència, funciona, s'afegixen moltes més persones, clar que sí.
Perquè quan persones que tenen el dret a rebre eixa prestació l'estan rebent… Compte!
, que hi ha municipis o ciutats que van al dia.
Elx, l'altre dia ho deien, en la ciutat d'Elx, una ciutat, van al dia en la prestació de la dependència; eixa és la realitat.
Després, evidentment, també va a dependre de les particularitats de cada poble.
Els pobles xicotets tenen menys personal, els costa més tramitar les coses, és normal.
Però del que estem parlant és d'una prestació i d'un sistema d'atenció que funciona, senyora Vega.
I ja ens agradaria anar encara més de pressa, clar que sí, però ara mateix el que estem fent tots els anys és incrementar els recursos econòmics i els recursos humans.

I mire, especialment, crec que vosté no ha escoltat el meu discurs quan ha dit: «Palabrería hueca que no llega a las neveras« Crec que altra cosa no se li podrà dir el Botànic més que agraïts i agraïdes per com s'han gestionat les crisis que estem vivint i les que ens quedem per gestionar.
I jo he dit el primer en el meu discurs que el que ens hem de centrar ara mateix en este Consell és a vore quines són les prioritats que hem de marcar de cara a l'any que ve, clar que sí, perquè la que se'ns ve damunt pot ser important, ja ho està sent, clar que sí.
I el Botànic tornarà a estar al costat de les famílies, com no pot ser d'altra manera.
És que li he donat infinitat de números.
Jo sé que els he avorrit amb les xifres, però crec que tocava, no per reivindicar la gestió d'Oltra -que també-, sinó perquè vegen, perquè puguen vostés vore de manera directa quin és l'increment ingent que s'ha fet a l'hora de donar prestacions, a l'hora d'incorporar al sistema les persones més vulnerables i estar al costat de les famílies que realment ho necessiten, senyora Vega.
(Aplaudiments)

I, després, respecte… No sé si li he contestat al tema dels serveis socials en l'habitació de l'hospital.
Nosaltres no enviem a ningú als hospitals, senyora Vega.
El personal de serveis socials no va als hospitals.
L'hospital té personal de serveis socials, però que depén de sanitat, no de la conselleria que jo represente.
No me diga que no, li estic dient… És a dir, si vosté no ho sap, pel que ha dit aquí, jo li ho dic, no passa res, val?
A partir d'ahí, els facultatius que treballen en sanitat i en els diferents hospitals en cada cas faran el que creguen convenient.
Però ja li puc dir, perquè vosté estiga tranquil·la, que jo no he donat cap ordre perquè se faça eixe test.

Bé, passem a Ciudadanos.
Senyora Quiles, «¿qué legado viene usted a defender?
« pues, el de Mónica Oltra, li ho he dit.
És que les coses que funcionen, funcionen; i les coses que funcionen, però que s'han de millorar, doncs, s'han de millorar una miqueta perquè siguen més ràpides, perquè siguen més eficients, perquè arriben encara a més domicilis, a més famílies, clar que sí.
És que no té res a vore una cosa amb l'altra.

Jo crec que…, no sé, li puc donar més dades.
Jo crec que ha sigut suficient la turra d'abans, però, si volen, la torne a repetir.
Vull dir, és que no sé, que m'està vosté parlant de la dependència.
Fins i tot, concretament, és que la llista d'espera en atenció a la dependència ha passat de 46.
996 persones en juliol del 2015, més els 17.
000 que els he dit que estaven en els calaixos, 60.
000, a 13.
121 persones en 2022.
Vosté no pot dir que el govern del Botànic no ha actuat en este tema.
O siga, tenim una quantitat molt més important de persones que volen accedir a eixa prestació i, damunt, estem per baix de les xifres del govern anterior.
Eixa és la realitat, senyora Quiles.
(Aplaudiments)

I, mire, li vaig a donar una dada important, perquè vostés han parlat de la Renda valenciana d'inclusió, també ho ha fet la senyora Bastidas, que tardava dos anys; no és cert, no és cert, depén de la modalitat i dels municipis, com he dit en els altres casos.
I, evidentment, cal millorar-ho, clar que sí, hauria de ser en els sis mesos que diu la llei o abans, si pot ser.
Però estem parlant que de les…, crec que són tres o quatre modalitats que hi ha, la que més tarda són 245 dies, no un any i mig.
Vull dir, siguem rigorosos també en les xifres, que vostés demanen informació i la tenen a la seua disposició i l'han d'utilitzar també en els debats, no la que vostés se puguen en certa manera inventar.

Per tant, mire, en la Renda valenciana d'inclusió hem passat dels 29 milions d'euros que els havia dit jo que donava en la renda garantida el Partit Popular, hem passat a 301 milions d'euros ara mateix, amb el crèdit ampliable que hem fet per cobrir les necessitats de tot el món, senyora Bastidas i senyora Quiles.
Eixa és la realitat botànica.
Si no tenim el pressupost i si incorporem més gent, el que fem és ampliar-ho perquè tot el món tinga eixa ajuda.
Això és el que està fent el govern del Botànic.
(Aplaudiments)

I clar que hi poden haver disfuncions, clar que sí, perquè estem parlant d'un increment del pressupost molt important i d'un increment en qüestions de recursos humans que no va al mateix ritme.
I això és el que propicia que hi haja certes disfuncions i en som conscients, no ho hem negat en cap moment.
I evidentment que això s'ha d'intentar solucionar, per això estan fent-se oposicions, s'han de resoldre, etcètera, etcètera.
Vull dir, no és immediat, clar que no.
I, a més, ho he comentat moltes voltes en molts debats en esta cambra i és que necessitem també un traspàs generacional, dels coneixements de les persones que més saben i que se'n van a anar ja, perquè se jubilen, a les persones més joves que entren.
Això és així.
I, per tant, jo els demane una miqueta més de temps en eixe aspecte, perquè, evidentment, falten mans, clar que falten mans, però s'estan fent treballs intensos.
Jo els demanaria, si volen jo els acompanye, que vinguen vostés a les territorials, que vinguen a la conselleria, a les huit plantes que n'hi han en la conselleria de persones treballant de manera decidida, amb una implicació que a mi em posa els pèls de punta, ajudant la gent que més ho necessita.
Vinguen vostés i parlen amb tot el personal funcionari que s'està deixant la pell perquè açò siga una realitat.
(Aplaudiments) Vinguen, per favor.
Jo els convide, jo els acompanyaré.

És que, en certa manera, vostés també, quan fan certes afirmacions, estan al·ludint també a eixe personal.
Eixe personal que es queda una estoneta més perquè considera que ha d'acabar eixa faena, perquè és un cas concret d'una persona que ho està passant molt malament, perquè tal… Això és el que està passant.
Tenim un personal empleat públic que està tirant la resta, la resta.
I el que necessitem és que vostés utilitzen les dades rigoroses i, evidentment, que controlen i fiscalitzen, faltaria més.
Però, home, per favor, estiguen també al seu costat.
Això també és la funció pública, la seua i la d'ells.

I, miren, no ens comparem amb…, o siga, vosté ha volgut dir que no, que estic en tot moment mencionant el govern anterior, etcètera.
Jo he donat xifres del 2015, que no era el meu govern, i ara, del 2022, que és el meu govern.
Vull dir, podria comparar-me amb el Botànic I, però també serien millors les xifres.
Vull dir, hem anat evolucionant, no hem parat en ningun moment.
Per tant, allò lògic és comparar un govern anterior que tenia unes altres prioritats que no vaig a repetir, tots vostés les coneixen, no cal que les repetisca.
Però, evidentment, no era, como decían ellos en su época, el «benestar social« No lo era, no lo era, en cap de les circumstàncies.

I, miren, estem a la cua en places de persones majors… Vostés saben que tenim el pla Convivint.
Els haguera agradat que haguera arribat abans?
Sí, i a nosaltres també.
És aixina, i a nosaltres també.
Però havíem de posar ordre en el caos abans de poder fer un pla tan ambiciós com és el pla Convivint.
I, miren, jo els dic algunes xifres perquè vostés estiguen tranquils.
Jo sé que apremiarà la necessitat que eixes infraestructures estiguen com més prompte millor, però, mire, a grans xifres, a València es fan 127 actuacions, 3.
300 places, generant 1.
750 llocs de treball, amb una inversió de 300 milions d'euros.
A Alacant, 69, amb 1.
700 places, i 1.
000 llocs de treball, amb 158 milions d'euros.
I, a Castelló, en 51 actuacions, que són 1.
500 places i que són 750 llocs de treball, 102 milions d'euros.
En total, 561 milions d'euros que li he nomenat abans.
I moltes més que es fan amb un pla d'obres, que és el «Construir, viure, conviure«

Però, al cap i a la fi, senyora…, açò ho han dit uns quants dels grups.
Nosaltres estem en la faena.
Que voldríem que fora de manera immediata?
Doncs sí, però tenim una crisi de materials de construcció, tenim un augment dels preus al qual l'administració també ha de respondre, i vostés saben que no són els més àgil possibles, però no ho han sigut mai en la vida.
I necessitem també donar resposta a això, clar que sí.
Si jo eixa part de las críticas, si m'ho permeten aixina, jo l'accepte i la vull millorar.
De fet, crec que és el que he de fer en estos mesos, millorar al màxim els procediments, optimitzar-los, ser més eficaços, clar que sí.
Però hem d'atendre la realitat, vostés no poden obviar la realitat al carrer, la realitat dels mercats, la realitat econòmica.
No la poden obviar vostés i nosaltres tampoc.
Per tant, tot arribarà.
N'hi ha un pla Convivint, n'hi ha un pla en marxa, n'hi ha una manera de fer-ho que està consensuada amb els ajuntaments, estan els diners, i el que és ja és qüestió de temps perquè eixes places que vostés estan dient estiguen posades en marxa.

I, mire, el decret de tipologies.
El decret de tipologies està consensuant-se amb professionals i amb el tercer sector, i no dubte que suposarà una millora sense precedents tant de la qualitat del servei com de les condicions laborals, que a alguns sempre se'ls oblida eixa part, eixa última, la de les condicions laborals.
Però els demanaria que no posen por.
Amb el Botànic no hi ha copagaments, això forma part de la nostra ideologia.
Jo sé que de la seua no, però de la nostra sí.
Per tant, en este cas, tranquil·litat, diàleg, consens i acord, sempre.
No s'ha actuat de cap altra manera, ni fa tres setmanes ni ara, senyora Quiles.

I més coses.
Sant Mateu, ha dit vosté concretament una.
Mire, en Sant Mateu ha passat una cosa que va passar en el meu poble amb una altra infraestructura, i era el teatre.
En el meu poble, igual que en Sant Mateu, portaven 25 anys dient que anaven a fer un teatre, i, en este cas, una residència.
I, aleshores, arribà eixe punt, que era quasi còmic per part del Partit Popular, que era plantar una tanca, d'estes publicitàries, i posava: «Aquí el teu centre, l'escola teatre« I, en este cas, doncs «aquí tu residencia« I anys i anys i anys passant, succeint-se, sense que ahí no hi haguera res més que soses.
Eixa és la realitat.
I quan van anar i van plantar el cartell, no tenien ni el projecte.
Per tant, ara no apremie una conselleria que està signant ja l'acta de replanteig i que va a començar en breu.
(Aplaudiments) Vull dir, eixa és la realitat i la diferència, senyora Quiles.

I n'hi ha una cosa que li he de dir que m'ha arribat especialment.
La meua conselleria, estant jo o la meua predecessora, no ha demanat mai, mai, un carnet de partit per a donar ajudes, no com altres, senyora Quiles.
(Aplaudiments) Mai, mai.
Vosté ho ha dit, que «a esta parte de la bancada no les dan ayudas, no se fijan« no sé què… Vosté ho ha dit.
Mai, mai, mai ens hem fixat que les persones vulnerables siguen d'un partit o d'un altre.
(Veus) Mai, faltaria més…

La senyora vicepresidenta primera:

Senyories.

La senyora vicepresidenta del Consell i consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives:

Bueno, yo lo he entendido así…

La senyora vicepresidenta primera:

Senyories, pregue silenci.
(Veus) Pregue silenci, senyories.

La senyora vicepresidenta del Consell i consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives:

I, per últim, senyora Quiles, jo vaig dir que necessitava també temps per a pensar, per a decidir.
I el que he decidit, evidentment, és mantindre el meu equip.
Per una senzilla raó: perquè crec que és el moment de la justícia, perquè crec que és també una qüestió de ser respectuosos amb els procediments judicials, amb els temps que marquen.
Perquè hem viscut una cacera política a través dels jutjats en els últims mesos molt important cap a, en este cas, els partits de l'esquerra, i crec que la presumpció d'innocència estan per damunt d'això.
Vindran altres moments i esperem que les seus judicials determinen.
No seré jo qui faça de jutge, com fan vostés.
(Aplaudiments)

I, per últim, però no menys important, senyora Bastidas… (Veus) Sí, m'estendré, m'estendré, no patisca.
M'ha dit vosté que «sigue sin querer ver aquello por lo que está usted aquí« Ja m'haguera agradat no veure-ho, senyora Bastidas.
Jo soc la primera que reconeix la injustícia, per a mi, gran que està patint Mónica Oltra, senyora Bastidas.
I ho de reconéixer, ho he reconegut en qualsevol entrevista.
(Adreçant-se a algú altre) ¿Tienes algún problema?
Vull dir, no estic debatent amb tu, estic debatent amb la senyora Bastidas.
(Aplaudiments) Per tant, anem a tindre respecte… Vull dir, és que he estat mitja hora abans, tot el món tucutú, tucutú… M'he callat, he seguit amb la meua intervenció, que ja era llarga, i jo espere que almenys a mi no se m'interrompa, per favor.
(Veus) I si vol…

(Ocupa la presidència el president de les Corts Valencianes, senyor Enric Morera i Català)

El senyor president:

Senyoria.

La senyora vicepresidenta del Consell i consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives:

I si vol vosté té la rèplica, que se la cedisca la senyora Bastidas, senyor Caballero.
En fi.

«Ofrece volver a cometer los mismos errores« Jo crec que he donat dades suficients, no les vaig a tornar a repetir, de la transformació brutal que està donant-se en els serveis socials i, a més, en este cas inclusius, en esta conselleria, que era el que necessitàvem, el que necessitaven els més vulnerables, i en això s'està treballant.
Si és cometre els mateixos errors, doncs…, per a vostés això, doncs, mire, sí.
El que vaig a fer és en una arquitectura com la que hem creat, que ha anat a l'arrel del problema, a l'estructura del problema, i l'està intentant solucionar i està funcionant perquè els números així ho demostren, doncs evidentment el que funciona no es toca, senyora Bastidas.

I li diré més.
Dir, a més, que estic més pendent de la porta que d'allò que he de fer com a consellera, crec que també, després de tres anys de compartir este hemicicle amb mi, crec que tampoc és just, senyora Bastidas.
No és just, perquè és un repte ingent, però li he de dir que tindré molts defectes, però la responsabilitat i el treball no són cap dels dos dels que jo tinc.

I més.
La Renda Valenciana d'Inclusió, hem augmentat un 5,5 % respecte a l'IPC.
Ho hem fet, en este últim any -o en l'anterior, ara no recorde-, amb un decret.
Amb un decret.
Li he dit ja que la Renda Valenciana d'Inclusió, evidentment, té un retard en funció de la modalitat, del municipi i que no suposa en cap cas un any i mig.

També diu vosté o m'ha tirat a mi en cara l'Ingrés mínim vital.
No depén de la meua conselleria l'Ingrés mínim vital, però, és més, entre les meues primeres reunions, ha sigut una amb el ministre Planas, i hem parlat sobre el tema.
I anem a crear una comissió per a intentar que funcione millor la coordinació entre l'Ingrés mínim vital i la Renda Valenciana d'Inclusió, perquè n'hi han distorsions, clar que sí, i les hem de millorar.
Perquè fora el que n'hi ha és un grup de persones en estat de vulnerabilitat que volen respostes, perquè els hem donat drets, i ara els senten com a propis, clar que sí, això és el que volíem.
I hem de donar resposta i de manera ràpida, i ho farem, ens coordinarem amb el ministeri.

Però no estamos ahorrando en la dependencia, senyora Bastidas, no pot dir això.
Li ho he dit amb els números, multiplicar per tres en els pressupostos no és estalviar, això no és estalviar de cap manera.
És més, l'altre dia vam tramitar amb la consellera d'hisenda una modificació de crèdit de 60 milions d'euros més per a la dependència, per què?
Perquè volem cobrir totes les necessitats.
I conforme van incorporant-se les persones dependents a la llista, el que hem de fer és donar resposta a eixes persones, perquè ja estan incorporades i necessiten eixa prestació.

I, mire, jo crec que a la part de «no crean plazas públicas» li he contestat.
És més, he anunciat, igual no m'estava escoltant, però he anunciat 14 centres nous en els propers mesos.
I no volia estendre'm molt, però li'ls passe a…, els tinc per aquí, també se'ls puc detallar.
A vore… Bé, n'hi han a Betxí, Guardamar… O siga, n'hi han diferents ciutats, diferents centres de dia, centres de majors, de diversitat funcional, que vosté també ha dit al respecte… S'estan creant places.
I eixes no van a ser d'aquí al 2025, van a ser ja, a finals d'este any, en el primer trimestre de l'any que ve.
Per tant, continuem avançant.

Mire, segons Oxfam, la riquesa en el món dels més rics ha augmentat més en els primers 24 mesos de la covid que en els últims 23 anys junts.
No faça trampes, la desigualtat està creixent arreu del món.
No és perquè estiga governant ací el Botànic.
És que m'ha recordat vosté a quan un altre partit d'este hemicicle deia que és que la covid era culpa nuestra.
I dius, home, ja faltaria.
Doncs açò també, les desigualtats estan ara mateixa incrementant-se arreu del món, per desgràcia, per desgràcia.
I el que estem fent és fer política per a combatre-les, senyora Bastidas.

I, mire, quant al TEA, també ho ha dit vosté, s'han finançat 78 projectes d'entitats sense ànim de lucre dirigides a persones amb diversitat funcional, en general, entre les quals també poden participar les persones amb TEA.
En 2021, van rebre finançament huit entitats que atenen persones amb TEA i van desenvolupar 15 programes de diferents tipologies.
Hem duplicat el pressupost destinat a estes persones, senyora Bastidas.
I, mire, el Pla integral d'actuació de la discapacitat que vosté ha plantejat s'està estudiant.
És una reivindicació, sap vosté, del CERMI, i que segur que treballant conjuntament amb esta entitat assolirem eixe repte prompte, clar que sí.

I, mire, el personal d'estiu és un problema estructural en qualsevol comunitat autònoma, no només aquí, falta personal sanitari.
Falta personal sanitari.
I sap vosté que nosaltres estem treballant per a intentar millorar les condicions laborals i també els salaris, perquè la gent no trie exclusivament el sector sanitari, sinó que també puga treballar amb nosaltres.
L'altre dia amb Aerte també em comentaven eixa situació, però és que ara mateixa, en totes les comunitats autònomes…, el conseller ho deia en la sessió de control de la setmana passada, tenim cinc mil places i escaig i només se n'han pogut cobrir 4.
670, o una xifra aixina.
Eixa és la realitat, perquè ara mateixa el que hem de fer, probablement, és intentar convalidar els títols de la gent estrangera de manera molt més ràpida perquè no tarden dos anys i puguen incorporar-se enseguida, o fer un pensament i una reflexió en les universitats amb el tema de les places, etcètera.
Vull dir, hem de treballar amb propostes, clar que sí, però no ho plantege com si aquí no s'estiguera fent res.
S'està treballant i s'estan buscant solucions, senyora Bastidas.

I, en fi, jo no vullc estendre'm més… (Veus)

El senyor president:

Senyories, per favor.

La senyora vicepresidenta del Consell i consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives:

M'ha dit que tenia 55 minuts i que em podia estendre si tenia necessitat.
Jo volia contestar-li al seu propi partit.
És que, vull dir, si contestes, bé; si no, també… En fi.
(Aplaudiments) Una ja no sap què fer.

I, per últim, senyora Bastidas.
Mire, el partit de Vox no va a per la informació que demana o que sol·licita, però vostés tampoc moltes voltes.
Aleshores…, de menors, de menors, ojo, eh?
O siga, jo els demanaria també, com he dit abans, que eixes peticions de documentació, que tant ens costen…, jo sé que vosté ha estat en la conselleria.
(Veus) Li he dit que no a totes, no li estic dient que no vaja, ojo, cuidado.
Li estic dient que, per favor, el treball ingent que fa el personal empleat públic en les nostres conselleries, en este cas concret de la meua, per favor, siga utilitzat.
I que vostés tinguen tota la informació per a poder vindre a estos debats amb la informació correcta perquè vostés puguen fer el debat com pertoca.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Moltes gràcies, vicepresidenta.

Continuarem amb la compareixença.
Ara, amb les rèpliques que els grups parlamentaris que ho desitgen podran usar.

En primer lloc, el Grup Parlamentari Vox Comunidad Valenciana demana un torn de rèplica a la contestació que ha fet conjunta, la resposta de la vicepresidenta del Consell.

Quan vosté vullga, senyoria.

La senyora Vega Campos:

Gracias, presidente.

Me alegro, señora Mas, de que me haya contestado a la pregunta, porque su antecesora en el cargo tenía por costumbre no contestar a nada de lo que preguntaba.
Y me alegro de que haya dicho claramente que no fue usted quien dio la orden de que le hicieran a Teresa y a su bebé un análisis de orina para ver si había consumido drogas antes del embarazo.
Porque esto lo que certifica es lo que decimos desde Vox, y es que la sombra de Mónica Oltra es alargada y sigue siendo la mano que mece la cuna en la Conselleria de Igualdad y Políticas Inclusivas.
(Aplaudiments)

Mire, es que es una evidencia que las políticas sociales en la Comunidad Valenciana no funcionan, y lo dicen las cifras, no se lo digo yo en esta tribuna.
Usted utiliza palabras bonitas, muy bonitas, de verdad, pero se quedan en eso, en palabras.
Porque, quiero hacer mención, usted ha hablado de hacer un viaje solidario a los territorios del Sáhara, de solidaridad con el pueblo ucraniano… Por supuesto que sí, claro que sí.
Pero usted es consellera de las políticas sociales en la Comunidad Valenciana.
¿Y por qué no empieza ese viaje solidario por un lugar que tiene aquí, a la vuelta de la esquina?
¿Por qué no viaja al poblado de Nazaret, que lo tiene aquí bien cerquita, para ser solidaria con las más de cien personas (aplaudiments) que malviven en la calle, consellera?
¿Por qué no empieza esa solidaridad con aquellos que nos pagan el sueldo a todos?
Porque la solidaridad empieza en casa, vicepresidenta.

Mire, respecto a la Renta valenciana de inclusión, es el síndic, en el informe del 2021, el que le reprocha a la conselleria…, yo sé que usted acaba de aterrizar, pero su antecesora no lo ha hecho bien en el cargo.
Le reprocha «los sucesivos retrasos en el reconocimiento de derechos de carácter vital« como el de la renta valenciana.
Y no es por falta de personal.
Y no es por el mal funcionamiento de los programas informáticos.
Es que ustedes, en este sentido, les pasan la patata caliente de la gestión a los ayuntamientos, pero no les ceden la capacidad de decisión.
Y ahí es donde se atasca todo, señora Mas, y donde empieza la burocracia.
No se reduce la burocracia y se cede la gestión, pero la conselleria mantiene el control y la decisión sobre todas las partes del proceso.
Pero es que, además, después no se hace un seguimiento de por qué ha habido retrasos en las tramitaciones de la renta valenciana, señora Mas.
No hay gestión en su conselleria, no la ha habido.
Y los datos los da el informe del síndic, se lo repito.
Y de corazón espero que usted ponga todo su empeño, en cuerpo y alma, en hacer lo que Mónica Oltra no hizo a este respecto.

También ha afirmado usted que su prioridad es mejorar la vida de los ciudadanos.
Pues, mire, el presupuesto de igualdad para el año 2022 era de 2.
200 millones de euros, un 14 % más que en el año 202, pero la conselleria de igualdad es una conselleria que ejecuta por debajo de la media, según los datos que tenemos hasta mayo del año 2022.
Y que, además, ha ejecutado, en las mismas fechas del periodo anterior, menos que el año pasado, menos.
Con lo cual, no se está ejecutando para llevar a cabo políticas que mejoren la vida de las personas más vulnerables en nuestra comunidad, señora Mas.
Invierten el doble en dependencia, pero hay gente que está casi dos años esperando a cobrar esa ayuda, incluso gente que muere sin recibirla.

Respecto a las residencias de mayores, de verdad, ¿por qué se niegan a que haya una comisión de estudio para ver qué es lo que pasó durante la pandemia, para ver qué es lo que falló para que no vuelva a suceder, señora Mas?
Es lo que le pedimos desde Vox y, de manera reiterada, ustedes se niegan a hacer comisiones de investigación o de estudio al respecto.
Según Aerte, también, las plazas de residencias de mayores que ustedes tienen previsto crear, previsto crear desde hace siete años, señora Mas, no cubren ni el 15 % de las plazas que tenemos que tener en la Comunidad Valenciana.
Siete años para un 15 %, señora Mas.
¿Qué han estado haciendo ustedes durante siete años con las residencias de mayores?
Ni una sola plaza pública.

Y mención especial merece la situación de los centros de menores, usted ha pasado de puntillas por encima de ellos.
Yo quiero hacer referencia al último informe al centro de Les Rotes, de Denia, y el acta que levantó la fiscalía de menores.
Por cierto, su conselleria en tres años ha acudido tres veces; siete ha acudido a visitar el centro la conselleria de sanidad.
Hay que ver quién se preocupa más por los centros de menores.
Dice: «Observamos un centro abandonado, tanto en el aspecto técnico como en el material.
Con una franja muy dispersa en la edad de los menores ingresados, donde cada uno hace lo que quiere, con un alto porcentaje de absentismo, de fugas, de conductas disruptivas y de consumo de tóxicos.
Una situación que ha influido en el comportamiento de los educadores para coemprender proyectos y objetivos con los menores.
Y una dirección implicada asumiendo funciones de administrativo que no le corresponden, cuyo objetivo, que es sacar al centro adelante, está lejos de su alcance con las circunstancias descritas« Ustedes no les están dando herramientas a sus trabajadores para que trabajen por esos niños.
Por eso nosotros entendemos que tiene que haber una comisión de estudio, y así lo presentamos, sobre los centros de menores en la Comunidad Valenciana, señora Mas, porque algo tiene que cambiar.
Algo tiene que cambiar para cuidar de verdad de los más vulnerables.
Y tenemos claro que esta comunidad necesita una alternativa completa a unas políticas sociales que, desde luego, con el tripartito no han funcionado.

Y ya para acabar, tengo que decirle que me duele mucho que solamente se reivindique la provincia de Alicante cuando llegan los periodos electorales, señora Mas.
(Aplaudiments) Porque ustedes son tan culpables como los anteriores gobiernos de haber abandonado sistemáticamente a la provincia de Alicante.
Me duele mucho.
Ustedes solamente se acuerdan de nuestra provincia cada cuatro años, cuando hay que votar.

Y, mire, le voy a decir, para terminar, una cosa: nosotros ya le hemos pedido aquí por activa y por pasiva que activen las comisiones de investigación o de estudio de los centros de menores.
No se preocupen, Vox ya lo ha pedido en Europa, y Europa activará una investigación para ver qué es lo que ha sucedido con la niña a la que Mónica Oltra acusó de ser ella la única mentirosa en un proceso tan grave como es el de los abusos sexuales a una menor tutelada.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Moltes gràcies, senyoria.

Per a exercir el torn de rèplica, té la paraula la il·lustre diputada María Quiles, en nom del Grup Parlamentari Ciudadanos.

Quan vosté vullga, senyoria.

La senyora Quiles Bailén:

Gracias, president.

Señora Mas, en primer lugar, le agradezco el tono, de verdad, de corazón.
En algo hemos cambiado, y es que, por lo menos, usted tiene un tono dialogante.

Y ha hecho una cosa que tampoco ha hecho jamás su predecesora, y es reconocer que faltan muchísimas cosas por mejorar, y eso, de verdad, se lo agradezco.
Pero es que lamento decirle que es que es difícil que compartamos nuestra manera de entender la política, porque ustedes siguen sintiéndose orgullosos de que cada vez más valencianos y valencianas necesiten de la ayuda de la administración para sobrevivir.
¿Sabe usted a mi partido qué le gustaría?
Que ojalá no hiciera falta ese dinero.
Ojalá todo el mundo en la comunidad estuviera en una situación que no le hiciera falta ese dinero.
Entonces, lamento decir que no podemos vanagloriarnos de que ese porcentaje vaya subiendo.

En cuanto a que si al personal nosotros lo estamos degradando, hablando mal del personal de la conselleria… Ni muchísimo menos, señora Oltra, si gracias al personal esto sigue funcionando.
Porque, si fuese por los políticos, a veces lo que pasa aquí, en la conselleria, sería de traca.

Usted también me ha contestado que, el tema de las residencias, que es cuestión de tiempo y que si los carteles del PP… Si, no digo yo, si el problema es que ustedes siempre se escudan en lo que han hecho los otros mal para escudarse en lo que también están haciendo ustedes fatal.
Es que, me habla de la residencia de Sant Mateu, es que han tardado seis años desde que la anunciaron a licitar el proyecto.
Es que me habla del plan Convivint y el plan Convivint, como si fuese la panacea, y el plan Convivint habla de 3.
000 plazas y necesitamos 22.
000, señora Mas.
Es que, lo siento, pero es que no podemos estar conformes.

Usted ha dicho que yo había dicho que si daban ayudas por carnet… Creo, sinceramente, que me ha malinterpretado.
Lo que he dicho es que jamás, y lo reitero aquí, jamás nos han defendido a las mujeres de esta bancada, jamás.
Nos han gritado, nos han insultado, nos han arrojado cosas en manifestaciones profeministas.
Jamás he escuchado a ninguna de ustedes ni a ninguno de ustedes defendernos o condenar cuando hemos sido nosotras las agredidas, como ha sido el caso con Maite.
(Aplaudiments) Jamás, señora Mas.
Yo no he dicho nada de carnés, he constatado una realidad que hemos sufrido todas las mujeres de este lado del hemiciclo.

Y en el tema de su directora general, que ustedes no hacen de jueces.
Es obvio, ha quedado claro con el caso de la señora Oltra: ni hacen de jueces ni les hacen demasiado caso.

En fin, señora Mas, por desgracia, del legado que ustedes se pueden sentir orgullosos es de gastar más dinero de los valencianos que nunca para, por desgracia, tener los peores datos que nunca.
Orgullosos del «con dos asesores sobran« y tienen quince.
Orgullosos de venir a poner las personas en el centro y dejar morir a miles esperando la dependencia.
Orgullosos de decir que apostaban por lo público y no haber construido ni una residencia de tercera edad ni un hospital público, por cierto, señora Mas.
Orgullosos de hacernos ostentar el dudoso honor de tener los índices de pobreza más altos de las comunidades autónomas.
Orgullosos de subir un 260 % el presupuesto y que la gente siga esperando dos años para cobrar las ayudas básicas de subsistencia.
Y orgullosos, y esto es lo mejor, de declararse el primer gobierno feminista -que eso sí que de verdad tiene narices- y dejar abandonada a una niña de catorce años, que estaba bajo su custodia, y de la que abusaron sexualmente, mientras ustedes miraban, y lo que parece que es más grave, siguen mirando hacia otro lado.

Mire, señora consellera, yo creo que aquí ha quedado demostrado que nos sobran en este gobierno oltras y ultras, sobre todo, en Compromís, van servidos de lo primero y mucho más de lo segundo.
Y eso, de verdad, no es lo que necesita esta comunidad, de corazón se lo digo.
Esta comunidad necesita algo más; necesita más gestión, más diálogo, más eficiencia, más personal, más planificación, más trabajo, más humildad, más escucha… Necesita que se dejen ustedes las luchas internas con sus socios de gobierno, si es posible, que este año no nos vuelvan a montar el numerito de los presupuestos de todos los septiembres a que nos tenía acostumbradas la señora Oltra, y que se pongan a trabajar en serio, que faena hay.
Necesita, señora Mas, que usted demuestre que no es la marca blanca de la señora Oltra.
Demuestre, de verdad, que puede ser la vicepresidenta que todos esperamos y necesitamos.
Demuestre que puede ser dialogante, que puede ser una vicepresidenta que escucha, que está dispuesta a llegar a todos los consensos que haga falta para que esto funcione.

Y yo sé que a ustedes lo de los datos no les mueve mucho, ya nos lo han dicho siempre, que ustedes son de ideología.
Pero es que, vuelvo a repetir, es que casi un millón y medio de personas en riesgo de pobreza y exclusión social en nuestra comunidad, que eso significa que uno de cada tres valencianos está en riesgo de pobreza, que casi setecientos mil están en pobreza severa.
Y, sin embargo, solo el 7 % de los valencianos bajo ese umbral de la pobreza se beneficia de alguna renta mínima de inserción.
Explíqueme cómo puede ser eso con un 260 % más de presupuesto.
Es absolutamente inaceptable, señora Mas.
Claro, que también es cierto que no sirve de nada tener ese presupuesto si luego no lo ejecutan, porque, según los datos de mayo, la ejecución no llegaba ni al 24 %.

Podemos seguir, señora Mas.
Más de un tercio de las residencias públicas de mayores no tienen contrato.
De los centros de menores es que ya no quiero ni hablar, porque bastante les han dicho mis predecesoras y, sobre todo, el Síndic de Greuges: peor gestión imposible.
Y, lo que es más triste, han fallado al eslabón más débil, a los niños, señora Mas.

Y yo finalizo.
Con todos estos mimbres, vuelvo a decir que no sé exactamente qué legado viene usted a reivindicar.
Yo, sinceramente, dejaría atrás el pasado y hablaría futuro, y tiene usted por delante un gran reto, fruto de esa nefasta gestión.
Usted decide si, como su antecesora, quiere seguir priorizando sus peleas internas con el PSOE para ganar algo de protagonismo o va a gestionar de una vez, poniendo de verdad a las personas en el centro de toda política social.
Todavía está a tiempo de decidir cómo quiere pasar a la historia política de esta comunidad.

Yo, para acabar, consellera, darle un consejo, con todo el cariño de verdad: honradez, humildad, trabajo y diálogo.
Básicamente todo lo que le ha faltado a su antecesora.
Si va por ahí, nos encontrará siempre.
Siempre estará ahí Ciudadanos para lo que usted necesite.
Y creo de verdad que lo hemos demostrado, que somos capaces de sentarnos y llegar a acuerdos si son buenos para la ciudadanía.
Usted también lo ha demostrado en otros momentos.

Pero si por el contrario lo que va a hacer es seguir la misma línea de la señora Oltra, lamento decirle que entonces nos va a tener enfrente, señora Mas, defendiendo a todos, todas y «todes» los que ustedes han dejado y van a seguir dejando en el camino.

Muchísimas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Moltes gràcies, senyoria.

Escoltarem ara la rèplica que, en nom del Grup Parlamentari Popular, exercirà la il·lustre diputada Elena Bastidas.

La senyora Bastidas Bono:

Muchas gracias, señor presidente.

Simplemente, señora Mas, recordarle que la obligación es de remitir la documentación a esta cámara y no desplazar o hacer desplazar al diputado.
Le recuerdo el reglamento, 12.
1 y 12.
6.
Y le digo que le informen bien sus asesores porque he ido muchas veces y para desgracia suya voy a ir yendo muchas veces más a su conselleria.

Mire, señoría, le quiero decir que lleva muchos minutos de su intervención…, y créame que se lo digo con lamento, con verdadera pena que van aumentando las decepciones, y además es que ustedes están lanzando mensajes muy peligrosos.
Unos mensajes muy peligrosos, porque están diciendo a la sociedad que la ejemplaridad en la política es algo muy relativo, depende si les afectan ustedes, porque no ha dicho nada de la imputada directora general de menores y tampoco…, con esa insistencia, desaprovechar la oportunidad de enmendar, si quiere un poquito, si quiere un poquito, pidiendo perdón lo que a todas luces han sido negligencias, desamparo y persecución infame a Teresa.
Dígame, señora Mas, ¿qué mensaje cree que la Generalitat está lanzando, está transmitiendo a los niños y las niñas tuteladas, que si sufren algún tipo de abuso sexual denuncien porque la conselleria va a estar a su lado?
¿O le están diciendo que no la van a creer, que la van a perseguir, que la van a criminalizar con se les ocurra señalar a la Administración?
Y es que, señora Mas, créame que el sistema de protección de menores es su gran agujero negro.

Ya le he dicho que nosotros, a través del síndic, y ante la gravedad de lo que se ha conocido en el centro de menores de Dénia, hemos pedido que se investigue qué está pasando, por las graves incidencias y porque pensamos que se pueden estar replicando en todos los centros de menores.

Luego usted habla de gestión, habla de proyectos y de recursos.
Y yo le tengo que recordar necesariamente los recortes insoportables, los incumplimientos; le tengo que recordar los proyectos que son pura propaganda y la falta de gestión.

Hablemos de recortes, señora Mas.
Están asfixiando a los más vulnerables.
Ya le he dicho en la primera intervención, muy lejos de esa situación idílica, esa situación idílica que ustedes quieren transmitir, que es un insulto verdaderamente a los más vulnerables, que han recortado la Renta valenciana de inclusión un 5,5 % en 2020, que han hecho perder la mitad del poder adquisitivo a los titulares de la Renta valenciana de inclusión -ya llevan perdidos con ustedes un 10,5 % a fecha de hoy-, que el gobierno progresista es el que empobrece a las mujeres, que la tasa de cobertura de la pobreza en la Comunidad Valenciana es el 6,9 % de las personas sobre el umbral de la pobreza.
Ustedes están dejando fuera, señoría, al 93,1 % de la gente.
No solo a Teresa, al 93,1 % de la gente que lo necesita.

Y es mentira lo de que ustedes son de la política social, que es que con ustedes el peso de las políticas sociales ha bajado un 16 % y ustedes han recortado, del 2016 al 2021, 4.
713 millones.

Y ustedes continúan recortando, por ejemplo, la atención que se les presta a los niños con TEA.
Se lo he dicho y se lo vuelvo a repetir, recortan sesiones y terapias hasta 14 horas respecto al Partido Popular, que ustedes están dando de alta en los CAT hasta niños con tres años, que están diciendo…, ya la inspección educativa que están retirando, recortando apoyos y recursos educativos para esos niños con TEA.
Más le valdría recortar alguna dirección general y predicar una verdadera inclusión social.

También es relevante el capítulo de incumplimientos.
Mire, dijo su predecesora que iba a acabar con la lista de espera en enero -llevamos 13.
000 personas en lista de espera, 1.
000 más, mal comienzo el suyo-, que iba a potenciar la profesionalización de la dependencia…, profesionalizar la dependencia, y le digo que con ustedes tres de cada cuatro prestaciones de dependencia son para cuidados familiares.
El 90 % son mujeres y ¿sabe lo que le digo yo, señora Mas?
Que nos han hecho ustedes retroceder 100 años atrás en la historia.
Antes nos metían a las mujeres nuestras parejas y nuestros maridos a cuidar de los mayores y ahora nos mete en casa la izquierda.
¡Qué mal vamos con ustedes!

No ha hablado usted de la equiparación salarial.
No ha hablado usted de las residencias y de las plazas públicas.
Y tampoco ha hablado nada.
Usted alardea todo el tiempo de la falta de gestión.

¿Empezamos por menores, los centros de menores, señora Mas?
Se superan los tiempos máximos de estancia máxima en los centros de menores hasta 77 meses, enriquecimientos injustos, falta de contrato, sin concierto, impagos multimillonarios.
Una gestión verdaderamente caótica.

Mire, le recuerdo, señora Mas, tiene usted 13 contratos de gestión integral en los centros de menores dos años paralizado.
No ha dicho nada.
Tiene a veinte centros de menores con enriquecimientos injustos a los que usted está asfixiando económicamente.
De verdad, haga algo, trabaje.

¿Seguimos con los mayores?
¿Sabe lo que han invertido en ocho años?
37 millones.
De casi 9.
000 millones de euros de presupuesto, 37 millones de euros.
Le pondré como ejemplo…, versus los 38,5 millones en subvenciones para la igualdad y la diversidad.
Hay quedan claras sus preferencias, sus prioridades.

¿Sabe cuántas residencias tiene, señora Mas, en enriquecimiento injusto?
El 50 %, una de cada dos.
¿Sabe algún dato más curioso, ya que estamos aportando datos?
Que más de la mitad de las residencias que tiene usted en enriquecimiento injusto las gestiona Gesmed.

¿Sabe más curiosidades?
Que once de los últimos quince contratos que ha adjudicado su predecesora son para Gesmed.
¿Sabe quién es Gesmed?
¿Se lo recuerdo?
El de la residencia de Moncada por los que ustedes no han dado explicaciones, que murieron nueve personas mayores y la que está salpicada, según dice la justicia y la prensa, por el caso Azud.

¿Habla de las plazas residenciales?
Vamos a hablar de las 7.
100 plazas, que han quedado desiertas un 16 %.
Y ahora resulta que el modelo Cotino que ustedes tanto denostaban sale reforzado con ustedes, señora Mas, porque las grandes empresas son las grandes beneficiarias por la normativa que ustedes han puesto a ser beneficiarias de dicho concurso.

Y voy a acabar con un mensaje a todas esas personas y colectivos que tenían alguna esperanza de que con ustedes las cosas iban a cambiar y que se iba a enderezar el rumbo, a corregir errores y dar, en definitiva, un impulso a solucionar los problemas.

Y no se preocupe, señoría, si se ve de transición, lo ha dicho en sus entrevistas, que está esperando que vuelva no sé bien quién, que no le queda casi tiempo, como se ha lamentado y que usted se va a dedicar prácticamente a firmar, o a presidir o a ser un avatar de Mónica Oltra.

En unos meses van a hablar las urnas y pondrán fin a estos ocho años de colapso, de caos social al que ha llevado a la Comunidad Valenciana el Botànic y no tenga ninguna duda -que nadie la tenga- que en el Partido Popular estamos preparados.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Moltes gràcies, senyoria.

I ara ja, per a rèplica, la vicepresidenta del Consell, Aitana Mas, té la paraula, ara sí, amb un temps ja limitat de cinc minuts.

Quan vosté vullga, vicepresidenta.

La senyora vicepresidenta del Consell i consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives:

Gràcies, president.

Vull demanar disculpes als grups del Botànic, que ni tan els he agraït les intervencions… en el fragor de la batalla.

A vore, a Podem, que sí que ha fet algunes pregustes, m'agradaria contestar-li.
Vosté sap, nosaltres hem participat de l'acord de millora de les condicions i funcionament de les residències al ministeri.
Un acord orientatiu també per a les comunitats autònomes i en el nostre cas serà amb el nou decret de tipologies on regularem i, de fet, millorarem l'acord d'apropar-nos al model d'atenció centrat en les persones, en la persona i en la transformació, precisament, de les grans residències en centres molt més xicotets, més pareguts a les llars.

I respecte a la migració, el decret del Consell Valencià de les Migracions està aprovat i en el mes de setembre serà el procés de selecció dels membres del consell.
Per tant, és imminent, i la càtedra interuniversitària també s'inclourà als pressupostos del 2023.

Dit això, senyora Vega, «la sombra alargada de Oltra llega a sanidad« Jo ja… Açò vosté ha dit que molt més enllà de la meua conselleria.
Ara resulta que Oltra también manipula a los facultativos de los centros hospitalarios.
Vull dir, és que és ridícul, de veritat.
És ridícul.

Però bé, jo hui me'n vaig eufòrica, perquè vosté, que sol tindre una intervenció més agressiva, hui m'ha dit que utilitze «palabras bonitas» i allò de la «cara amable« O siga, me'n vaig supercontenta, senyora Vega, perquè crec que ha tingut vosté un detall amb mi que no el té amb ningú.
(Aplaudiments)

Vosté ha afirmat que no hi ha gestió en la meua conselleria.
I jo li he fet un oferiment.
Vinga a vore-ho.
Vinga vosté.
Jo l'acompanye.
O si no vol que vaja, no vaig.
Però vinga vosté a la torre, a les territorials i vaja vosté als despatxos, on està el personal funcionari i pregunte-los si hi ha gestió o no hi ha gestió.
No li dic ni que visite els directors generals, que parle amb el personal funcionari, senyora Vega, i vorà de manera molt ràpida quina és la ingent gestió que estan fent cadascuna de les persones que treballen en esta conselleria.

I, mire, l'execució pressupostària.
Recurso fácil en…, és que…, en fi, anem a vore, l'execució de la conselleria és més d'un 90 % i ho ha sigut en els últims anys.
Eixa és la realitat.
Si vosté planteja ara una execució del que toca en el mes de juliol, doncs, home, evidentment és complicat.
En el mes de juliol encara no estan…, hi han despeses compromeses, però encara no està tot ni evidentment, compromés ni pagat, senyora Vega.
Només faltava.
Vosté sap que quan arribem a desembre nosaltres tenim una execució de més del 90 %.

I del centre de menors de Dénia.
Mire, vosté ha alabat que el conseller de sanitat o la consellera hagen anat a eixe centre i jo ja tinc data per a anar a Dénia per a visitar este centre, entre altres, senyora Vega.
Ja tinc data.
Pot estar vosté tranquil·la per esta part, perquè, a més, s'han finalitzat les obres necessàries en matèria de seguretat en este centre.
I no només això.
Ara, a càrrec dels fons europeus, s'ha plantejat un projecte de reforma molt més integral.
Per tant, pot estar vosté, com deia, tranquil·la.

Senyora Quiles, mire, el 22 d'abril s'han adjudicat les places del contracte per a posar a disposició de la conselleria 7.
100 places residencials per a persones majors que posa fi als contractes de l'època Blasco-Cotino.
I amb això també revertirem el tema dels rescabalaments que vosté comentava.

D'altra banda, «luchas internas del Botànic« Què li dic?
(Rient) En fi, crec que…, quan no hi ha, s'ho inventa algú.
Hi ha molt bon rotllo en el ple del Consell, en el Consell en general.
Hi ha entesa, hi han amb discrepàncies, perquè som tres partits, evidentment, diferents i ens hem de posar d'acord sobre qüestions en què no ho hem fet prèviament, per exemple, en l'Acord del Botànic, en el segon de 2019.
Però això no ha de ser mai malinterpretar des de la posició que no som un únic govern.
Som un únic govern, senyora Quiles.

I més li dic.
«Demuestre que no es la marca blanca de Mónica Oltra« Si parle de la gestió i l'alabe, tal.
I si dic no sé què contrari, resulta que es que hay división entre Mas y Oltra.
A vostés els va a paréixer malament faça el que, diga el que diga, senyora Quiles.
(Aplaudiments)

I, a més, m'ofén.
M'ofén, evidentment, la part personal, no?
, de les capacitats que puga tindre una persona que te diguen «marca blanca« Jo ja sé quines són les diferències entre una i l'altra.
I també sé les meues mancances personals.
Però, home, d'ahí a dir-me «marca blanca«.
.
jo què sé.

I després, vosté m'ha dit: «Hablaría del futuro y no del pasado« És que vostés només han fet que parlar del passat també.
Vostés m'han recriminat a mi coses de la meua antecessora i jo he vingut a parlar, per la meua part, de deu mesos que queden, però del meu pla.
Vostés no han dit res sobre les propostes de futur que jo he dit en la meua primera intervenció, en la meua compareixença.
Vostés no han dit res.
Vostés s'han dedicat a parlar del passat.
Aleshores, si parlen vostés del passat, jo també els he contestat, amb la informació que tinc, evidentment, però són vostés els que primer han d'intervindre, en este cas, per a interpel·lar el meu discurs en la compareixença.

I vosté sap de sobra que en el diàleg sempre em trobarà.
I jo el que espere és que vostés accepten la meua invitació per al dia 20 per a vindre al meu despatx i parlar conjuntament de quines coses podem millorar i quines postures podem apropar.

Partit Popular.
No és ninguna desgràcia per a mi que vosté vaja a per la informació a la conselleria, tot el contrari; jo ho preferisc, perquè així vosté estarà ben informada, i així disposarà de totes les dades correctes per a poder fer este tipus de debat, senyora Bastidas.

Per tant, vosté, després, ha fet una sèrie de, bé, la catàstrofe mundial, amb retallades, que no és una situació idíl·lica, ha parlat que no estem al costat de le famílies vulnerables, jo li he fet un… Crisi del 2008, com respon la conselleria de benestar social?
Ho he dit, en la renda garantia, amb 392 euros per a una família de quatre persones.
Crisi posterior de la pandèmia, com hem respost el Botànic?
1.
100 euros per a una família de quatre membres.
Eixa és la realitat, senyora Bastidas, eixa és la realitat.

Me parla dels CAT, mire, el del meu poble, per exemple, quan governaven vostés ací i allí, més de cinc anys tancat, sense personal; ara mateix està funcionant, senyora Bastidas, el CAT de Crevillent.
Eixa és la realitat també, si no volen vore-la… Però, en fi.

Jo resumiria la seua política en este document.
Vostés s'han passat mesos, i mesos, i mesos, fent una batalla contra Mònica Oltra, i vosté programa una visita al Llar Xiquets, de València, per al dia 21 de juny; com el dia 20 resulta que Mònica Oltra dimitix, vosté ja…, los niños.
(Veus) Vosté no ha ni parlat amb el centre, n'hi ha una acta de les persones que diuen (aplaudiments) que ni vosté s'ha plantejat anar, que els ha deixat plantats i que no ha volgut saber res, ni ha excusat la seua absència.

Eixa és la realitat, no la faig jo, eh?
, no la faig jo, no la faig jo.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Moltes gràcies, vicepresidenta.

Finalitze.

La senyora vicepresidenta del Consell i consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives:

Sí, finalitze.

Senyories, com saben, no és casual que la vicepresidència siga també la Conselleria d'Igualtat i Polítiques Inclusives, obeeix al compromís de com entenem nosaltres la política.
(Veus)

El senyor president:

Disculpe la interrupció.

Finalitze vosté, vicepresidenta.

La senyora vicepresidenta del Consell i consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives:

La política és l'eina per a millorar la vida de les famílies i afavorir l'empoderament de les dones, l'emancipació dels joves, la vida independent de les persones amb diversitat funcional, donar veu als i les xiquetes, acompanyar a les persones majors, acollir les persones refugiades, protegir la llibertat de les persones LGTBI, i el reconeixement del poble gitano.
Set anys de polítiques on totes les persones han guanyat drets, llibertats i seguretats.

Els serveis socials inclusius, que portem anys construint, són una xarxa comunitària que ens cuida, que ens recorda que totes i tots necessitem l'ajuda dels altres per a poder viure, i ens afavorix a participar en la vida pública.
La seguretat material i afectiva que proporcionem des de les polítiques socials són la millor eina per a la cohesió social, la convivència i la democràcia.

El senyor president:

Moltes gràcies, vicepresidenta.

La senyora vicepresidenta del Consell i consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives:

El meu compromís -i acabe, president- és seguir aquest camí i contribuir a aprofundir en els canvis necessaris per a assolir una major justícia social i climàtica en temps convulsos.

Al capdavall, senyories, seguiré empentant perquè conjuntament liderem la transformació ecosocial que necessita el nostre país.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Moltes gràcies, vicepresidenta.

Decret llei 5/2022, d'1 de juliol, del Consell, pel qual s'aprova la concessió directa d'ajudes de suport als treballadors autònoms, inscrits com a tals en el règim especial d'autònoms, que desenvolupen la seua activitat en els subsectors que s'han vist especialment afectats per l'increment dels costos energètics derivats de la invasió d'Ucraïna per part de Rússia (RE número 57.
198, DOGV número 9.
375).
Validació o derogació

El senyor president:

Senyories, i amb esta última rèplica finalitzem este punt d'esta compareixença i passarem al següent punt de l'ordre del dia, que és el segon, que és: validació o derogació del Decret llei 5/2022, de l'1 de juliol del Consell, pel qual s'aprova la concessió directa d'ajudes de suport als treballadors autònoms, inscrits al règim especial d'autònoms, que desenvolupen la seua activitat en els subsectors que s'han vist afectats per l'increment dels costos energètics derivats de la invasió d'Ucraïna per part de Rússia.

Per a la presentació del decret llei comptem amb la presència de l'honorable conseller d'Hisenda i Model Econòmic, Arcadi España, que farà la presentació del decret llei.

Quan vosté vullga, conseller.

El senyor conseller d'Hisenda i Model Econòmic:

Moltes gràcies, president.

Gràcies, senyories.

Senyors diputats i diputades.

Comparec en estes Corts, en nom del Consell, per a presentar el Decret llei 5/2022, de concessió directa d'ajudes i de recolzament als treballadors autònoms, persones inscrites en el règim especial d'autònoms, que desenvolupen la seua activitat en subsectors que s'han vist especialment afectades per l'increment dels costos energètics derivats de la invasió d'Ucraïna, un decret que complementa una nova mesura dins de la resposta valenciana front a l'emergència energètica i a la lluita contra la inflació.
I ho faig per explicar les raons que han donat lloc a este acord del Consell i sol·licitar el vot favorable de les seues senyories en la seua convalidació.

Com vostés saben, quan començàrem a vore els canvis de la recuperació després de la pandèmia, el passat 24 de febrer, Putin va dur a terme una nova guerra a Europa en una terrible invasió a Ucraïna, injustificable, a un país sobirà, i l'atac a la seua població, que encara dura.
Però no sols això, no sols és una guerra intolerable i criminal, sinó també és una guerra econòmica, una guerra amb greus repercussions a tot Europa i, per consegüent, també en l'economia espanyola i valenciana.
Les conseqüències, com vostés saben, s'estan reflectint especialment en l'encariment dels preus de les matèries primes i els dels costos energètics tan importants com el preu del gas, el petroli, i també amb tota la cistella de la compra que afecta a milers de famílies, una inflació que ens ha empobrit a tots els ciutadans de la Unió Europea i del món.

N'hi ha, a dia de hui, huit països europeus que tenen una inflació major que l'espanyola, però no ho dic com a cap consol, és més, açò no val ni per als valencians ni per a este Consell, però és el diagnòstic de la realitat en la que vivim.
Este Consell reconeix i empatitza en la dimensió de la situació, en la seua gravetat, i en la dificultat que suposa per a milers de treballadors i treballadores, per a empresaris i empresàries, i per a totes les famílies de la Comunitat Valenciana.
La diferència, com sempre, front a estos xocs que venen de l'exterior, és la resposta que donen els governs, i una resposta diferent que ha tingut el Govern d'Espanya i també el govern de la Generalitat Valenciana.

En este context inflacionari, el passat mes d'abril, el president Ximo Puig va anunciar el pla Reactiva, la resposta valenciana en mesures d'un import superior als 900 milions d'euros per a fer front a esta crisi energètica de lluita contra la inflació.
I, entre altres línies d'eixa resposta, estava la que hui proposem la seua convalidació per als autònoms, una ajuda directa de 300 euros per a eixos treballadors que estiguen inscrits, com deia, en el règim especial d'autònoms i que desenvolupen la seua activitat en els subsectors que s'han vist més afectats, 45 milions d'euros és l'estimació pressupostària i 150.
000 autònoms els potencials de beneficiar-se.
Una mesura per la que, com saben, ja s'ha informat anteriorment en esta cambra, hem hagut d'esperar a l'aprovació per part de la Unió Europea del Marc nacional temporal, un marc temporal que va ser aprovat el mes passat i que ha permés al Consell poder desenvolupar estes ajudes amb totes les garanties i el rigor jurídic que són necessàries.

Però no sols això, no sols hem tingut també que esperar el marc temporal de la Unió Europea, sinó que el disseny del mateix decret i de les bases reguladores les hem dialogat i treballat conjuntament en la societat civil.
Per això, hem mantingut diferents reunions, a través de la mesa del diàleg social, amb les principals organitzacions i associacions representatives dels treballadors i les treballadores autònoms de la Comunitat Valenciana.
I ací vull agrair especialment tot el seu treball, tant dels tècnics de la Generalitat, de la conselleria, com a les organitzacions més representatives, per a dur un text consensuat en elles.

En definitiva, este decret llei té per objecte l'aprovació de les mesures de gestió administrativa i pressupostària per a concedir estos 45 milions d'euros, amb 300 euros per a cada u dels autònoms que han vist afectats eixe increment de costos a causa, òbviament, de la invasió d'Ucraïna, per les sancions també imposades per la comunitat internacional a Rússia, o les contramesures que ha decidit també el govern de Putin, unes repercussions econòmiques que han afectat òbviament de diferent forma, però d'una forma molt cruel, a tots els autònoms de la Comunitat Valenciana, per l'increment de les despeses, la pèrdua de beneficis, fins i tot la disminució de la producció.
Diferents conseqüències però la mateixa injustícia a uns treballadors i treballadores, com són els autònoms, que formen part fonamental de tota l'estructura productiva de la Comunitat Valenciana i que són, segurament, l'eslavó més dèbil de tota esta situació provocada per la guerra a Ucraïna.

Si bé, prèvia també a la mesa de diàleg amb les organitzacions més representatives, vam aprovar les bases reguladores de la convocatòria que ha fixat una ampla relació de subsectors econòmics especialment afectats, a través dels epígrafs de l'IAE, i que, per tant, podran ser beneficiàries, sempre que estos treballadors estiguen d'alta en el règim especial de treballadors autònoms almenys des del 24 de febrer del 2022 fins a la data de la publicació de la convocatòria.

Entre els sectors més afectats, i sense ser exhaustiu, agrupant estos sectors que es veuen reflectits en eixos epígrafs de l'IAE: el sector primari valencià, el sector d'extracció, gestió i distribució de matèries primes i fons d'energia; els fabricants de materials i molts tipus de productes, de vidre, paviments ceràmics, plàstics, pintures; també la producció de productes alimentaris i de begudes; la fabricació de tèxtil, calcer, el moble, els joguets, instruments de música, joieria, orfebreria; també els professionals vinculats a la construcció; tot tipus de treball d'autònoms, també, vinculats al comerç al por menor; també com els serveis de restauració, transport, professionals liberals; i també els serveis terciaris.

Però, senyories, com saben, durant l'any 2020 i 2021 la pandèmia del covid va portar a este Consell a adoptar importants mesures i molts paquets de compensacions econòmiques a famílies i a tots els sectors econòmics, més de mil dos-cents milions d'euros.
Però, com sempre he reconegut en esta cambra, tots els procediments administratius, la gestió d'este volum ingent d'ajudes, és susceptible de millora, també en els processos de convocatòria i de gestió administrativa.

Per això, l'experiència adquirida en la gestió de les ajudes directes i urgents durant estos dos últims anys ens ha permés analitzar i ficar en pràctica millores en la gestió procedimental per a guanyar en agilitat i millorar l'eficiència administrativa.
I això ho hem incorporat en el Decret llei 5/2022, i, després, en les bases reguladores.

En este sentit, la instrucció de les ajudes extraordinàries contemplades correspondrà a l'Agència Tributària Valenciana i el seu procediment es regirà per la col·laboració interadministrativa i per la simplificació de tràmits.

Eixe caràcter excepcional d'estes ajudes determina l'aplicació d'un procediment d'urgència en la seua concessió i la necessitat que la seua tramitació es realitze per mitjans electrònics.
Mitjans que ens ha permés també la inversió que s'ha fet els últims anys per part de la Conselleria d'Hisenda i Model Econòmic per a poder millorar tots els processos administratius i digitals de la mateixa Generalitat.

Un procediment electrònic que incorpora, per a evitar incidències que s'han detectat en altres tramitacions d'ajudes, un servei de cita prèvia per a formalitzar les sol·licituds, que ja es va fer, per exemple, en el «Bono viaje» de l'any 2022.
En este cas, les ajudes a autònoms, convocades a través d'este decret, el servei de cita prèvia estarà obert des de demà mateix fins el dia 15 de juliol; entre el 15, perdó, fins el dia 22.
Una volta sol·licitada esta cita prèvia, els treballadors autònoms seran citats per a formalitzar de forma electrònica la sol·licitud a través d'un procediment simplificat que reduïx la càrrega burocràtica i permetrà l'agilitat perquè els aplegue com més prompte millor els recursos als treballadors i treballadores autònomes que tinguen dret.

És més, anem a fer una campanya, també, de publicitat per a donar a conéixer a tots els possibles beneficiaris eixa possibilitat que tenen en assistència electrònica, de correu electrònic i també en la telefònica gratuïta per a orientar-los i que les puguen sol·licitar d'una manera ràpida.

Pero, señorías, el Decreto 5/2022 no és una medida aislada, por eso les pido a los diputados y diputadas de estas Corts que no lo entiendan así en el debate que procederá a esta intervención.

El decreto ley que presentamos en esta cámara es una pieza más del engranaje del plan Reactiva, la norma que permitirá la implementación de 45 millones de euros adicionales para hacer frente a estas consecuencias.
Un plan impulsado por el Consell, que viene a sumar se a otras medidas que también inciden de forma directa sobre los autónomos y sus familias, como la reducción del 10 % de todas las tasas y precios públicos, la reducción también del precio del transporte público, el canon de saneamiento que luego también se va a debatir, así como otros tipos de instrumentos financieros establecidos para ayudarles a través del Instituto Valenciano de Finanzas.

Es más, dentro de este decreto del decreto ley que sometemos a su consideración, también se incluye una parte del plan Edificant, que se prorroga su vigencia hasta el año 2029 para poder actualizar esos 700 millones adicionales que ya hemos hecho en la modificación presupuestaria y algunas mejoras también de tramitación administrativa.

Pero no solo la Generalitat, como les decía, la respuesta a la guerra de Ucrania también viene por parte del Gobierno de España como la rebaja del IVA de la luz al 5 %, la limitación del precio de la bombona de butano, la limitación al incremento de la tarifa de último recurso, la bonificación de 20 céntimos por litro de combustible, los 250 millones para las industrias (inintel·ligible) así como otras anunciadas, como los 200 euros aprobados por el Gobierno, que son compatibles con esta ayuda de 300 otorgada por la Generalitat.

Esta misma semana, también, en el debate sobre el estado de la nación, se hacían nuevas medidas como la gratuidad de los abonos de Renfe, así como otras que se van a desarrollar en los próximos meses.

Voy acabando.
Señorías, vivimos en tiempos difíciles, muy complicados para miles de familias de la Comunidad Valenciana, que tienen dificultades para llegar a fin de mes, que tienen que hacer ajustes para poder tener la despensa llena cada fin de mes y también para hacer frente a todas sus facturas.
Por lo tanto, sé que esta medida no es la panacea, sé que no es suficiente, pero sí que ayuda a paliar los efectos que están sufriendo los más de ciento cincuenta mil autónomos afectados especialmente por la subida de los precios de la energía.

Este Consell también ha demostrado una sensibilidad especial con el colectivo de los autónomos como una pieza fundamental de nuestro tejido productivo.
Además de las ayudas, de los 300 euros que hemos aprobado ya, se han puesto a lo largo de estos años, 2020-2021, ayudas a disposición de los autónomos de más de 335 millones de euros o los 45 también adicionales que se fueron en el plan Resistir.

Por lo tanto, y como ya expresó aquí el president Ximo Puig, en la última sesión de control, los planes del Consell han beneficiado a 43.
000 autónomos, 23.
000 empresas, 4.
300 taxistas, 200 empresas de autobuses, 1.
568 empresas turísticas o 1.
026 locales de ocio nocturno.

Esa es la voluntad del Consell.
No está en nuestras manos parar la guerra en Ucrania, pero sí en la respuesta que damos como administración a las consecuencias que ha tenido.

Por lo tanto, me gustaría dar paso a un debate que sea constructivo, que mitigue los efectos de la inflación sobre los autónomos de la Comunitat Valenciana, y por eso les pido a todos que voten a favor de la convalidación de este decreto ley.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Moltes gràcies, conseller.

Una vegada feta la presentació per part de l'honorable conseller, per a exprimir el torn a favor de la iniciativa, té la paraula, en nom del Grup Parlamentari Socialista, l'il·lustre diputat José Muñoz.

El senyor Muñoz Lladró:

Gràcies, president.

Buenos días, conseller, o buenas tardes ya casi, después de la presentación de la vicepresidenta.

Y, bueno, trae usted aquí un decreto ley para que sea convalidado, y yo no tengo ningún tipo de duda que lo será, fundamentalmente porque va con la idea de la lucha contra la subida de precios.

Usted lo ha explicado muy bien.
Aquí podemos hacer análisis rigurosos o podemos ir a un populismo interesado, incluso en ocasiones catastrofista, pero lo que está ocurriendo con la subida de los precios y evidentemente pues con la inflación tiene mucho que ver con la guerra ilegal de Putin.
Quien quiera hacer otros análisis o circunscribirlo al caso de la Comunidad Valenciana o al caso de España, pues estaría haciendo un análisis absolutamente falaz.
Lo que está ocurriendo en esa guerra ilegal pues es, evidentemente, una reducción de la cantidad de energía en el mercado, una reducción también de todo lo que tiene que ver con los cereales.
Ucrania y Rusia eran los principales exportadores de este tipo de materia prima y, por tanto, lo que se provoca es un shock de oferta que, ante una oferta cada vez menor, se produce un incremento de los precios, especialmente en países que necesitamos energía de fuera, que no somos autosuficientes.
Por cierto, por eso es tan importante que pongamos en marcha las plantas fotovoltaicas para poder ser autosuficientes y tener soberanía energética en este sentido ante un momento estructural y de inflexión claro.

Ante esta situación nos hemos encontrado soluciones.
El otro día el presidente del gobierno hablaba de los curanderos, ¿no?
Pero, bueno, al final no dejan de ser populistas y hay partidos que se visten de moderación cuando realmente su discurso es puramente populista, y lo vemos.
Plantear soluciones sencillas a problemas complejos es la esencia máxima del populismo.
Si esto se basa fundamentalmente en anunciar bajadas masivas de impuestos indiscriminadas, ya les decimos desde el Partido Socialista que esto no funcionaría nunca, nunca; de hecho, probablemente, provocaría un incremento mayor de la inflación.
Pero además, la introducción de este tipo de medidas, como no tendrían una aplicación práctica hasta el año 2023, una bajada del IRPF se empieza a notar en el año siguiente, no estarían paliando los efectos ahora, que es cuando hay que hacerlo.

Y creo, disculpen a lo mejor esta intervención, está introducción inicial, pero creo que es importante entender qué es lo que está pasando cuando se aplican este tipo de medidas, como es el caso de la ayuda directa a los autónomos de 300 euros.
Esto es, y fíjense, yo creo que lo vamos a aprobar todos, pero bueno, creo que hay un grupo que no.
Pero esto es intervenir la economía, esto es intervenir de manera inteligente la economía, porque, ante un incremento de la inflación que está afectando a toda la ciudadanía por igual, a unos más que a otros, pero especialmente a sectores como puede ser el caso de los autónomos que ven incrementados sus costes básicos, sus costes del día a día, sus costes estructurales, lo que hace la Generalitat Valenciana es una vez más inyectar 300 euros de ayuda.
¿Para qué?
Para paliar estos efectos, ya en estos momentos, para que la economía pueda seguir funcionando, para que no vean perjudicadas sus expectativas, para que al final la gente normal, la gente corriente que se levanta todas las mañanas para abrir la persiana, para tener un futuro para sus familias, para sus hijos, para sus amigos, para todos los que están alrededor, puedan tener ese futuro, y eso es lo que está planteando la Generalitat valenciana.

El conseller lo decía, lo ha hecho desde el principio de la pandemia.
El Consell, liderado por el president Puig, desde el principio se ha hecho cargo del estado de ánimo de la ciudadanía, y ante eso tenemos que, no sólo mostrar empatía, sino sobre todo mostrar acción, y se está haciendo.
Desde el principio de la pandemia se han dado 1.
500 euros de ayudas cuando explotó la pandemia con el plan Resistir, 3.
000 euros de ayudas con el Resistir Plus, ahora 300 euros también, que serán compatibles con los 200 euros que da el Gobierno de España también para ayudas a autónomos.
Fíjense, fíjense, un absoluto cambio de modelo de salida de la crisis respecto al año 2012.

Les voy a dar un dato, lo que se conoce como el paro de autónomos, un dato, lo que se conoce como el paro de autónomos, es decir, cuando cesan en actividad y le piden, pues eso, que tengan ayudas, vamos, lo que es el paro, en el gobierno de Rajoy, durante el Gobierno de Rajoy, cuando la crisis golpeaba de manera más dura a los sectores económicos y también a los autónomos, pues las peticiones de paro de autónomos fueron rechazadas en el 86 % durante el gobierno de Rajoy, 86 % de autónomos que vieron sus negocios afectados por la crisis económica se encontraron con la espalda de la administración pública española.

Actualmente, actualmente, no es solo que se esté incrementando el paro de autónomos a los 700 euros, no sólo es eso, no es sólo que se esté haciendo compatible también con otro tipo de ayudas, sino que se introducen ayudas directas, como es el caso de la Generalitat Valenciana, de estos 300 euros, que le va a permitir a mucha gente seguir levantando la persiana.
Ésta es la diferencia.
Estos son gobiernos que gobiernan para la mayoría social, (aplaudiments) para la mayoría social, y gobiernos que cuando están en la oposición vienen y dicen una cosa, cuando están en el gobierno lo que hacen es incrementar impuestos, pero siempre, fíjense, como que cuando se plantean medidas valientes de ayuda para el conjunto de la ciudadanía suelen callar, suelen callar.

Ante esto, creo que es una magnífica medida, creo que es una medida que va en la línea de lo que ha hecho el Consell del president Puig desde el principio.

Y, fíjense, en materia de autónomos, pasando la peor pandemia y crisis económica probablemente de los últimos años.
Empezamos en 2015 con 336.
000 autónomos.
En febrero de 2020, antes de la pandemia, teníamos 351.
181 autónomos.
Después de la peor pandemia de nuestra historia, en julio de 2022, tenemos 363.
835 autónomos.
Hay 30.
000 autónomos más que cuando llegó el gobierno.
(Aplaudiments)

Se dice aquello de que dato mata relato.
Yo no sé si es tan así, pero sí que es verdad que, más allá de curanderos, jinetes del apocalipsis, del pesimismo, creo que la situación económica, siendo compleja, sigue siendo buena; y mejor lo será con un gobierno progresista como el que tenemos actualmente.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Moltes gràcies, senyoria.

Algun grup parlamentari vol exercir el torn en contra?

El demana el grup Vox Comunidad Valenciana.
Exercirà el torn en contra, en nom del Grup Parlamentari Vox Comunidad Valenciana, l'il·lustre diputat David García.

El senyor García Gomis:

Muchas gracias, señor presidente.

Señor Muñoz, no hay guerras legales o ilegales, son guerras y son una auténtica tragedia.
Usted ha dicho que esta guerra es ilegal.
Ninguna guerra es legal o ilegal.
Son guerras, son tragedias, se llevan vidas humanas por delante.
(Aplaudiments)

Señor Muñoz, una vez más, y copiando las artes de su jefe Sánchez, nos traen un decreto ley para la concesión directa de ayudas de apoyo a los trabajadores autónomos en el que nos cuelan disposiciones finales en materias que nada tienen que ver con los autónomos.
Y nos meten primero la modificación de otro decreto ley de 2017 para la construcción, ampliación y reforma de centros públicos docentes, donde elimina el consejo educación y otorgan todos los poderes al consejero de educación para hacer y deshacer a su antojo, para que cumplan los objetivos de dicha norma.
No detallan qué medidas o instrucciones de gestión pueda tomar el consejero.
Y encima lo hacen ustedes cinco años, consejero, cinco años después.
Eso explica por qué nuestros jóvenes siguen estudiando en barracones.
Eso explica todo lo que está pasando: incompetencia y nula gestión.

Pero es que además, si seguimos, en la segunda disposición nos cuelan otra modificación del mismo decreto, de 2017, para la planificación y reajuste de anualidades.
Imagino, porque se han dado cuenta, que la anterior modificación no era operativa y ahora tratan de arreglar la chapuza con otra chapuza.

Pero, hay más, piden modificar las reversiones de final de precios, que ya fue reformada en marzo de este mismo año.
Más de lo mismo, chapuza sobre chapuza.

Y la última disposición adicional, ampliando la vigencia del programa Edificant ante, por supuesto, su incapacidad manifiesta de cumplirlo.
Es que no le queda más remedio que ampliarlo porque son incapaces de cumplir sus propias promesas.

Y la pregunta es: ¿pero este decreto no iba de ayudas a los autónomos?
Es que ustedes son unos trileros que quieren condicionar el voto contrario de la oposición, porque los autónomos les importan bien poco.
Y si no, no nos traerían esta chapuza mayúscula, es que son ustedes unos cha-pu-ce-ros.

Pero vamos, ahora vamos a la parte superior, a la parte central, que se supone que es la suya, su decreto.

Nos presentan un decreto ley con siete artículos y una memoria económica, señor consejero, de folio y medio, que se la podía haber ahorrado.
Nos dicen que puede que lleguen 300 euros a 150.
000 en una memoria que ni siquiera aparece.
El señor Muñoz acaba de decir ahora unas cifras que yo diré más adelante.

Segundo.
No figura el programa presupuestario, ni el concepto ni el subconcepto de éste.

Tercero.
Después todas sus promesas incumplidas, ahora tenemos que creerles, que nos dicen que, según sus estimaciones, llegarán a 150.
000 autónomos, lo que equivale a unos 45 millones para autónomos.
Pero ¿de dónde van a salir esos 45 millones?
¿Se van a minorar de otras partidas?
¿Cuáles?
Si no se minoran ¿se van a endeudar para financiarlas?
¿O provienen de alguno de los Fondos del mecanismo de recuperación y resiliencia?
¿De cuál?
Solamente espero, señor consejero, que no lo estén sacado del Fondo de contingencia.

Pero lo peor es el carácter chapucero con que ha sido elaborado este decreto ley, es el alejamiento absoluto de la realidad que están viviendo valencianos, alicantinos y castellonenses.
Como se dice ahora, les falta calle, mucha calle.

¿Ustedes creen que con 300 euros resuelven algo?
Con eso muchos autónomos no pueden pagar ni la factura de luz de un mes, por no hablar del alcance de su medida.
Han anunciado a bombo y platillo que va a llegar a 150.
000 autónomos.
Y aquí viene su primera trampa, que usted mismo me ha confirmado los datos, en la Comunidad Valenciana, a 31 de marzo, hay 361.
320.
Es decir, de entrada su medida no llega ni siquiera a la mitad de autónomos de la Comunidad Valenciana.
(Aplaudiments)

Y también me tendrá que explicar el señor consejero cómo pretenden hacerlo, cuando han limitado a 343 los epígrafes -que acabo de verlo- del IAE, y existen más de mil cuatrocientos veinte, señor consejero.
¿Qué pasa?
¿Qué para usted hay autónomos de primera y segunda?

Por no hablar del maravilloso último párrafo del primer artículo, que dice así, ojo: «Los solicitantes de las ayudas deberán haberse visto afectados económicamente por las consecuencias derivadas de la invasión de Ucrania, por las sanciones impuestas por la comunidad internacional contra Rusia o por las contramedidas adoptadas por ésta, y a estos efectos deberán aportar una declaración responsable« Pregunta: ¿quién va a valorar si se han visto o no afectados?
¿Van ustedes a comprobar posteriormente si esa declaración responsable era cierta?
¿Sí?
¿Nos puede explicar cómo?
Y, en caso de demostrarse falsa ¿exigirán luego una devolución con sus intereses y recargos, señor consejero?

Mire, esto es lo que pasa cuando Ximo Puig copia a su jefe Sánchez y traen esta medida puramente cosmética, que no va a llegar a nadie y, a aquellos a los que les llegue, tampoco le va a aportar demasiado.
Porque hay que recordarle que ustedes siguen subiendo las cuotas de los autónomos año tras año, que ustedes han aumentado la colaboración de los autónomos en más de quinientos millones.
Es decir, primero les atracan y luego les tiran migajas en modo de ayudas cosméticas y electoralistas.

Y, mire, no quiero terminar mi intervención sin denunciar la mayor falacia de todas.
Ustedes justifican este decreto ley por el impacto económico de la invasión rusa en Ucrania, pero es que meses antes del comienzo de la invasión, en agosto de 2021, señor consejero, el IPC ya crecía un 3,3 %, la tasa interanual cerraba finalmente en un 6,5, la inflación actualmente está en el 10 % en España, y entre 2 y 3 puntos superior a la media de la eurozona, y solamente es mérito exclusivo de las políticas de Puig, de Sánchez y de los «gobiernos Frankenstein« Más pendientes de reescribir la historia de ETA y del PSOE, según dice ETA -perdón-, Bildu, que resolver los problemas de los españoles.

Por cierto, tampoco el precio actual se debe a una guerra a 2.
600 kilómetros, señor consejero, sino a decenas de años de políticas energéticas erróneas de ustedes y de ustedes, que nos han convertido en títeres de países poco fiables, mientras aquí se dedicaban a cerrar la energía más estable y limpia que podemos tener: la nuclear.

Y, por último, la última pregunta, no sé si me la podrá contestar o el señor Muñoz.
¿Van a tardar estas ayudas el mismo tiempo que las ayudas que les dieron a los autónomos, después de obligarles a cerrar sus negocios?
Porque, no se olviden ustedes, que ustedes han tenido que dar más ayudas porque ustedes obligaron a cerrar miles de negocios, de la noche a la mañana, durante meses, y sus ayudas ni de lejos han llegado nunca a cubrir lo que muchas familias perdieron, incluso perdieron vidas por el camino, señor Muñoz.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Moltes gràcies, senyoria.

Per a rèplica a la intervenció del torn en contra, té la paraula l'il·lustre diputat José Muñoz, en nom del Grup Parlamentari Socialista.

El senyor Muñoz Lladró:

Gràcies, president.

Mire, voy a empezar con dos cuestiones que no tienen…, que no tienen que ver, lo ha introducido.
La primera, usted estaba hablando que nuestros socios de Bildu… Bueno, pues, pasó una cosa que no sé si ha pasado desapercibida, pero yo creo que no debería, porque con esos diputados el otro día, hablando del homenaje, del minuto de silencio a Miguel Ángel Blanco, creo que es importante recordar lo que dijo Bildu ahí; guardó el minuto de silencio y, de alguna manera, condenó…, no, de alguna no, condenó todo el daño sufrido por las víctimas.
(Aplaudiments) Me gustaría que ustedes condenaran a las víctimas del franquismo, eso es lo que me gustaría.
Me gustaría que ustedes lo condenaran con la misma fortaleza y con la misma claridad, mejor dicho.

Usted habla de guerras ilegales.
Sí, todas las guerras son ilegales, ¿pero sabe la diferencia entre su partido o de lo que son herederos ustedes y del Partido Socialista?
Que nosotros siempre nos hemos opuesto a las guerras, pero, sobre todo, hemos estado siempre del lado bueno de la historia.
No podrán decir lo mismo ni ustedes ni sus antepasados.

Fíjese, usted ha hecho un discurso absolutamente deslavazado, había partes que yo ni entendía y, sinceramente, creo que es porque no tiene un discurso claro, porque es muy difícil seguir defendiendo las élites y decirlo aquí con argumentos, en esta tribuna.
Ustedes han venido aquí a mantener el poder de unos pocos, intentando engañar a la gran mayoría.
Eso es para lo que existe Vox, para lo que existe la ultraderecha.
(Aplaudiments)

Mire, no cuadra nada.
Ustedes aquí despotrican en esta tribuna, pero callan servilmente en Madrid, cuando les dan becas a las personas que cobran más de cien mil euros para ir a colegios privados.
(Aplaudiments) Y ustedes aquí tienen la poca legitimidad de venir a criticar que se haga una modificación también para el pla Edificant, para que se sigan construyendo colegios para los niños, para la escuela pública, esa escuela pública que hay que defender, que hemos ido eliminando barracones de una manera yo creo que récord y queremos seguir haciéndolo.
Queremos, sí, hacer que los niños sigan pudiendo estudiar en sitios decentes y dignos, cuando ustedes, en otros sitios, lo que hacen es quitarle dinero a la educación pública para dárselo a los que más tienen, para acabar dándosela a los centros privados, eso es lo que ustedes representan.

Aquí esto… Muchas veces el parlamento puede ser…, bueno, son palabras, sí, y las palabras tendrían que ir recogidas con hechos.
Pero es que sus hechos les delatan, señores de Vox, es que es claro.
Es que, fíjese, usted, cuando está diciendo que solo les llega a la mitad de autónomos, ¿pero usted qué se cree que son los autónomos?
Es que dicen que dicen que pisen calle; pisen calle ustedes.
¿Pero usted se cree que todos los autónomos son homogéneos, que todos tienen la misma actividad económica, que todos los autónomos se dedican a lo mismo?
Lo ha dicho el conseller, hay una mesa sectorial de diálogo social, esa que pisa la calle, y negocian que va a ir para los entornos más afectados; por cierto, al 50 %.
¿Ustedes saben algo de todo esto?
¿Saben algo de política, de verdad?
(Aplaudiments) O sea, ¿ustedes van a la calle, hablan con la gente o están sentados como la señora Olona, encima del caballo, mirando a toda la gente por encima del hombro?
¿Pero de qué van ustedes?
(Aplaudiments) El 50 % de autónomos.

Pero es que, fíjese, hasta su propia contradicción es de tal calibre que dice que hemos cerrado, que hemos obligado a la gente a dejar de ser autónoma, a cerrar la persiana, cuando usted está reconociendo, con los datos que ha exhibido aquí, que hay más autónomos ahora que en el año 2015.
(Aplaudiments) Por favor, un poco de seriedad, de rigor cuando salga a hablar aquí porque, al final, esto…

Pues, sí la política son palabras, es rigor, son hechos, pero, sobre todo, tener claro a quién se defiende.
Y nosotros, el Partido Socialista, lo tiene claro, nosotros defendemos a la mayoría social, a las clases medias y trabajadoras que necesitan de la política para igualarse y para tener una vida digna.

Gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Moltes gràcies, senyoria.

Per a exercir el torn de rèplica, té la paraula l'il·lustre diputat David García, per a replicar la intervenció que acabem d'escoltar.

Quan vosté vullga, senyoria.

El senyor García Gomis:

Muchas gracias.

Menos mal que el señor Muñoz ha dicho de demagogia y demás.
Ya hemos visto la réplica.

Señor Muñoz, lo que sí que allí fue ayer, cuando la señora Cuca Gamarra pidió un minuto de silencio, ¿sabe quién permaneció sentada?
La señora Batet, de su partido.
Y Bildu no condenó los asesinatos, solamente mostró solidaridad; una cosa es condenar la violencia de ETA y otra cosa es hacer lo que hizo ayer Bildu, señor Muñoz.
Piénsese muy bien sus palabras, porque usted no puede estar ahora mismo blanqueando al terrorismo como lo está haciendo.
(Aplaudiments)

Y otra cosa más.
Hoy se ha recordado la memoria de Miguel Ángel Blanco en esta tribuna y, cuando se ha hecho, el único partido que no ha aplaudido ha sido el suyo.
Por lo cual, lecciones de lucha contra el terrorismo, señor Muñoz, ninguna, (veus) ninguna, señor Muñoz.

El senyor president:

Senyories, per favor.

El senyor García Gomis:

Mire, simplemente, a usted que le gustan los datos, yo me acuerdo de ese Partido Socialista -que antes era obrero y español y ahora no es ni obrero ni español-, cuando estaba la luz a 47 euros megavatio, hablaban de pobreza energética.
Entonces, señor Muñoz, ahora que estamos cerca de trescientos y lo hemos tocado más de una vez, ¿a eso cómo lo llamamos?
Con ustedes gobernando, ¿a eso cómo lo llamamos?
Entonces, usted viene aquí a hacer un discurso demagogo, viene otra vez arrogarse el derecho de los que podemos hablar y no podemos hablar.

Y se lo vuelvo a decir, señor Muñoz, a mí el derecho a hablar aquí, en esta tribuna, me lo han dado los ciudadanos con su voto, ni usted ni ninguno de ustedes.
Y yo subiré aquí a defender a las clases trabajadoras y a las clases medias, porque pertenezco a ellas, señor Muñoz, por mucho que les pese a ustedes, porque yo sé lo que ha tenido que sufrir mi familia para sacar a tres hijos adelante, mientras ustedes gobernaban (veus)… Yo sí lo sé.
¿Sabe por qué lo sé?
Porque tengo dos hermanas, una mayor y otra más pequeña, que han podido sacar, gracias al esfuerzo de mis padres, no gracias a sus ayudas, no, gracias al esfuerzo de mis padres que, con un único sueldo, sacaron adelante a tres hijos adelante y les dieron estudios universitarios a dos, a mi hermana mayor y a mi hermana pequeña.
¿Y sabe lo que pasa, señor Muñoz?
(Veus) Que yo sé perfectamente lo que es pasar penurias y ver el sacrificio que han hecho nuestros padres…,

El senyor president:

Senyories.

El senyor García Gomis:

…porque, señor Muñoz, mis padres, con lo que podían, eran capaces de quitarse antes ellos el plato de la boca antes de que faltase a sus hijos un plato caliente o ropa limpia y todo eso.
(Veus) ¿Sabe lo qué pasa?
Que mi madre ha hecho lo que ha hecho falta, igual que todas las madres, ha trabajado de rodillas limpiando escaleras, ha limpiado las casas de sus hermanas, ha hecho lo que ha hecho falta y no les ha necesitado a ustedes.
¿Sabe lo que dicen las clases trabajadoras?
Que les dejen en paz, como estaban mis padres, sacando adelante a sus hijos, a sus familias.
¿Viene usted a explicarme a mí lo que son clases obreras?
¿Ustedes?
¿Ustedes que están diciendo ahora que tenemos que bajar las persianas, que tenemos que darnos duchas más cortas o que regulemos el aire?

Es que se le olvida una cosa, es que se les olvida una cosa, señor Muñoz.
Como ustedes no han pisado la calle, no saben lo que es irse a cualquier barrio humilde donde estos días, donde hace mucho calor, usted no va a ver persianas bajadas y ventanas cerradas, no; va a ver ventanas abiertas, porque muchas familias no tienen ni siquiera aire acondicionado y las pocas afortunadas que lo tienen, señor Muñoz, no se lo pueden permitir porque ustedes han destruido todo el sector energético, (aplaudiments) ustedes, durante años, se han cargado el sector energético en España, han llevado a las familias españolas a la más absoluta ruina.
Y ustedes continúan insultando a la clase trabajadora sin ellas.
Ustedes siguen robándonos primero el bolsillo, para luego tirarnos las migajas.
Pues, señor Muñoz, cójase usted las migajas y métaselas usted en su bolsillo porque nosotros vamos a seguir levantando España, trabajando y acompañado de las familias españolas, (veus) le guste a usted o no.

¡Viva las clases trabajadoras españolas y viva España!
(Aplaudiments)

El senyor president:

Moltes gràcies, senyoria.

Senyories, escoltarem la posició dels grups parlamentaris a esta validació o derogació del decret llei.

Té la paraula, en nom del Grup Parlamentari Unides Podem, l'il·lustre diputat Ferran Martínez.

Quan vosté vullga, senyoria.

El senyor Martínez Ruiz:

Gràcies, senyor president.

La veritat és que de vegades te deixen el llistó tan baixet, tan baixet, que dona fins i tot «llastimeta« no?

Mire, senyor conseller, jo crec que estem afrontant un panorama enormement difícil, com vosté ha dit, per la inflació, però no només com a conseqüència de la inflació, sinó també com a conseqüència de les mesures que s'estan prenent precisament contra la inflació, i parle, particularment, de l'apujada de tipus d'interés anunciada, en primer lloc, per la Reserva Federal i, a continuació, pel Banc Central Europeu, que tindrà com a principal efecte una retracció del consum, de la inversió i que, per tant, afectarà al creixement econòmic.

La manera d'abordar aquesta situació d'enorme complexitat, per part d'aquest govern i per part del Govern d'Espanya també, ha sigut la d'ajudar als sectors més afectats, a les famílies més vulnerables i als sectors econòmics més colpejats per la inflació.
I les mesures que s'han pres podran haver sigut d'un major abast o menor, però han anat totes elles en la direcció correcta, tal com va aquest Decret llei 5/2022, sobre el qual alguns tracten de sembrar dubtes.
I no deixa de fer-me gràcia, perquè tots els dubtes que es tracten de plantejar sobre aquest decret llei estan respostos en el decret que desenvolupa este decret llei, el 92/2022, del 8 de juliol, que assenta les bases reguladores.
El problema és que ací alguns no tenen ni punyetera idea del que parlen, ni punyetera idea.
(Aplaudiments)

I no són polítiques que vagen en la direcció correcta perquè ho dic jo, ni ho són perquè ho diga vosté, senyor conseller, ho són perquè ho diuen els mateixos treballadors autònoms i, en concret, el president de la principal associació de treballadors autònoms, el senyor Alberto Ara, president d'ATA, que ha ressaltat que es tracta d'una ajuda molt important, que arribarà a la major part d'autònoms i que, a més, s'han eliminat barreres burocràtiques perquè puguen accedir la major part d'ells.
Unes ajudes de 300 euros, que s'han de sumar a les de 200 euros que ja va concedir al Govern d'Espanya.
Són suficients?
Segur que no, segur que faran falta mesures addicionals, perquè el que queda de legislatura, senyor conseller, estarà marcat per la inflació i per l'elevació de tipus d'interés.
Tenim menys d'un any de legislatura per davant i segur que estarà marcat per aquestes dos qüestions i el Botànic haurà de situar-les com una prioritat.
Els propers pressupostos segur que hauran d'anar guiats per abordar aquesta situació, per continuar ajudant a les famílies més vulnerables, per continuar ajudant als sectors econòmics més afectats per la inflació i per l'apujada de tipus d'interés.
I el que és segur també, i és una llàstima, senyor conseller, és que ho haurem de fer els partits del Botànic a soles, perquè amb l'oposició no podrem comptar mai.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Moltes gràcies, senyoria.

Continuarem amb el debat, ara amb la fixació de posició que, en nom del Grup Parlamentari Ciudadanos, realitzarà l'il·lustre diputat Toni Woodward.

El senyor Woodward Poch:

Muchas gracias, presidente.

Señor conseller, efectivamente, nosotros apoyaremos este decreto.

Me han gustado palabras que ha hecho en su intervención.
Una de ellas, el tema de la situación, ya no solo de la guerra, sino también al tema de la inflación, que nos ha empobrecido a todos.
La cifra de 300 euros podemos pensar que es poco, es mucho, que podrán beneficiarse muchos autónomos o no, en este caso son 150.
000.
Sabemos que, en estos momentos, hay 360.
000 autónomos en la Comunidad Valenciana y no voy a entrar yo en esa cuestión, si tenía que haber muchos más IAE o no.
Pero sí que le voy a hablar un poquito de lo que es la memoria económica que aparece en este decreto, la memoria económica habla de los 300 euros y también de las 150.
000 personas o autónomos que van a ser beneficiarios.

Se ha hablado del famoso Decreto 92/2022, pero, efectivamente, hasta hace dos días no se publicó.
No sabíamos a qué autónomos le iba tocar o no la gracia de estos 300 euros.

Pero, más allá de ello, aquí habla de la falta de partida presupuestaria en la memoria económica en estos momentos.
Y nosotros, desde Ciudadanos, usted lo sabe bien, desde hace dos años venimos siempre proclamando o pidiendo un fondo en los presupuestos, porque sabemos que el tema de lo que fue la covid iba a perdurar.
Y, en este momento, no pueden ustedes decir que no tenían una previsión, cuando…, mire, en septiembre del 2021 la luz ya había subido un 272 %.
En octubre, cuando presentaron los presupuestos, había subido un 446 %.
Ahora ya estamos en unas subidas mucho menores, porque la luz estaba tan alta en ese momento… Yo vuelvo a decir lo mismo, ¿por qué solo 45 millones cuando han recaudado más de quinientos millones por el efecto de la inflación?
¿Por qué no podíamos llegar a 300 euros a todos los autónomos, a todos los autónomos afectados?
Pero, bueno, como se ha dicho, y como pone en el decreto con una declaración, todos están afectados, porque no ponen muy bien cómo se puede investigar.

Luego hablaban de cómo se pueden mitigar los efectos de la inflación, que este gobierno y el Gobierno de España lo han hecho sin atacar los impuestos.
Y ayer nos encontrábamos, o esta semana, unas palabras del señor presidente, que hablaba…, «Puig incide en el centro con una bajada fiscal a empresas familiares« Ya estamos haciéndole el guiño, el guiño de las empresas familiares, que se olvidaron de ayudar en su momento y se las dejaron a medias.

Intervenir de forma inteligente en la economía, ha dicho mi compañero Muñoz que han estado haciendo ustedes.
Yo les digo: ¿es suficiente, es adecuado?
¿La solución que vamos a tomar es suficiente?
¿Qué ocurrirá a partir del -bueno, 1 de julio-… a partir del 1 de agosto, si la guerra continua?
¿Qué va a ocurrir, vamos a conseguir más medidas o vamos a dar más medidas a los autónomos?

Yo solo le pido que, por favor, este año en presupuestos tenga en cuenta, pues bueno, las enmiendas que le vamos a proponer, que es ese famoso fondo que siempre estamos reclamando para evitar que lleguemos a no poder ayudar a estas…, a los autónomos o a las empresas, o a los ciudadanos de la comunidad, por falta de previsión.
Si podemos preverla antes, que sí que podemos, pues ahí estaremos con la ayuda y el apoyo de Ciudadanos.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Moltes gràcies, senyoria.

Per a rèplica a la intervenció del senyor Woodward.
Ha dit que va a votar a favor, però, bé, si de cas… Si vosté considera que ha sigut…

El senyor Muñoz Lladró:

Al contrario, es que creo que ha hecho preguntas que creo que deben ser respondidas.
Bueno, aparte de que el tono de la intervención…, creo que esto debería ser el debate habitual, hablar de qué está pasando y hacia dónde vamos.

Pero, fíjese, hacía preguntas y yo quiero contestarlas.
Usted decía: en septiembre de 2021, ¿qué ocurrió?
Había un incremento de los costes energéticos.
Pues ahí tiene una explicación bien sencilla.
Si ahora nos estamos encontrando con un shock de oferta, derivado de la guerra de Ucrania, es decir, que se produce menos de lo que se producía antes, precisamente lo que pasó en septiembre de 2021 tenía que ver con la demanda.
Veníamos de un tiempo en el que la economía se había paralizado por la pandemia, por las restricciones que se tuvieron que hacer desde las autoridades sanitarias, precisamente, para asegurar las vidas.
Eso tuvo un descenso claro de la economía, todos lo hemos vivido.
Y, evidentemente, cuando se produjo un calentamiento de la economía, también hubo una necesidad de demanda mayor, que produjo, dentro de la ley de la oferta y la demanda, un incremento de los precios.
Ahora son diferentes las causas, por eso también se tiene que actuar de manera distinta.
Y ahí está yo creo que las medidas que está enfocando el Consell de manera adecuada.

Al final esto tiene que ir, precisamente, para intentar evitar ser tan dependientes de la energía del exterior.
Y yo creo que aquí el presidente, en esto, ha sido muy claro, hace falta un pacto energético.
Hace falta que utilicemos toda la cuestión de la energía fotovoltaica para prepararnos para lo que viene y, especialmente, para no ser tan sensibles ante shocks de oferta o shocks de demanda, como ha pasado en los últimos años.

Pero, fíjese, hay una cuestión que me parece importante.
Ahora todos nos quejamos, con razón, de que el incremento de la inflación está provocando…, eso se dice que es el impuesto de los pobres, y realmente de todo el mundo.
Pero, de la misma manera que somos tan sensibles en estos momentos, deberíamos ser muy contundentes todas las fuerzas políticas cuando hay subidas del salario mínimo interprofesional.
Porque yo ahora me pregunto: si el Gobierno de España no hubiera hecho un incremento progresivo del salario mínimo interprofesional histórico en los últimos años, ¿cómo se encontrarían, precisamente, las clases trabajadoras ante un incremento de la inflación?
(Aplaudiments) Esto lo digo porque ahora es el momento de recordarlo.
Cuando pasan estas cosas, van todos los organismos diciendo que esto es el fin, una catástrofe, el fin de la economía… Bueno, y hemos visto que eso no es así.
Si las economías son solventes y no todas se basan en el mismo sector, son potentes y, al final, estructuralmente son solventes, se puede subir el salario.
Y cuando sube el salario, también te permite que, en momentos de incremento de la inflación, se pueda contrarrestar.

Pero, a partir de ahí -y ya acabo-, preguntaba: «¿Es adecuado?
» Yo creo que esta medida es adecuada, y lo puedo contestar claramente.
Esta medida es adecuada porque va a paliar los efectos de la inflación a los sectores afectados, que antes hablábamos ¿por qué el 50 %?
Pues porque no es lo mismo el autónomo que tiene una gasolinera que el autónomo que se dedica a la logística.
Nos entenderemos todos, ¿no?
Pues esto.
No es lo mismo el que, bueno, sigue teniendo un sueldo normal o sigue teniendo unos beneficios normales, incluso a veces extraordinarios, que aquellos que están padeciendo los incrementos de los combustibles.

Pero sí que quiero acabar con una reflexión.
¿Qué pasará?
No sabemos qué pasará, o, al menos…, pero lo podemos intuir.
Lo que le puedo decir es que no podemos seguir comprando, como algunos intentan vender, los discursos catastrofistas.
Ahora, hoy, hoy mismo, la Comisión Europea ha dicho que España, el año 2022, va a crecer el 4 %, por cierto, encima de la media del resto de la Unión Europea.
Para el año que viene, va a crecer por encima del resto de la Unión Europea.
(Aplaudiments) Y, por cierto, la inflación, según previsiones de la Comisión Europea, será para el año que viene del 3,4 %, por cierto, menor que la media de la Unión Europea.

Por tanto, catástrofe ninguna.
Aquellos agoreros, pesimistas, jinetes del apocalipsis del pesimismo y la catástrofe ya les decimos que no, que la economía española y la valenciana es fuerte, solvente.
Y también, como hemos pasado la anterior crisis, pasaremos esta sin que nadie se quede atrás.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Moltes gràcies, senyoria.

Per a…, al ser contradit en les seues argumentacions, té la paraula l'il·lustre diputat Tony Woodward per a rèplica a la intervenció del senyor José Muñoz.

Quan vosté vullga, senyoria.

El senyor Woodward Poch:

Sí.

Muchas gracias, señor Muñoz.

Y, efectivamente, yo lo único…, usted hablaba del salario, de los mil euros, el salario mínimo.
Pero yo le he puesto encima de la mesa el tema del exceso de recaudación de quinientos millones de euros por el tema de la inflación, que de ahí podían haber sacado mucho más dinero para este colectivo.
Y ya no solo eso, se devolvieron, a final de diciembre del 2021, 340 millones del plan Resistir Plus, también era para empresas y autónomos.
Estamos hablando de ochocientos millones de euros y estamos aplicando 45 millones de euros.

Yo le he dicho qué ocurrirá si la guerra continúa.
Las medidas que nosotros hemos venido proponiendo estos últimos años, ya no solo para ayudar a la ciudadanía y a los trabajadores…, pero, le vuelvo a decir, ojalá cuando presentemos las enmiendas para estos próximos presupuestos, tengan en cuenta…, y nosotros sí que prevemos el tema, por ejemplo, de los complementos salariales; ustedes los tiran por el suelo.
Yo creo que esa es una medida interesante para combatir el tema de la inflación, porque ustedes no quieren deflactar la tarifa del IRPF.
Creo que esto lo propusimos y lo volveremos a proponer en los siguientes presupuestos, un fondo para autónomos, porque sabemos que siempre les están dando dinero.

Y luego, si ese dinero usted, señor conseller, acaba de decir, con el exceso de recaudación van a ir a inversión, me gustaría saber qué ocurre con este gobierno cuando…, y le hecho una pregunta escrita para que me la conteste, qué ocurre…, o por qué, habiendo aumentado la recaudación, por qué los porcentajes de ejecución que hacemos de gasto siguen siendo tan bajos y por qué el déficit sigue aumentando.
Todo esto obliga a tener unas cotas de mala calidad de vida en la Comunidad Valenciana, más allá de la mala financiación que tenemos.

Pero yo, le vuelvo a decir, ya más allá de medidas como las que ustedes traen aquí, como, por ejemplo, la jornada de cuatro días, que está muy bien, pero es un…, seguimos teniendo ese empleo precario en la Comunidad Valenciana, hemos hablado de los 1.
100 euros del salario mínimo interprofesional.
Vayan estudiando, por favor, el tema de la deflactación del IRPF y los complementos salariales, así como las ayudas a los jóvenes, que ahora ya parece que todos se suben al carro, cuando ya llevamos dos años aquí pidiendo esas ayudas para la vivienda.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

(Ocupa la presidència la vicepresidenta primera de les Corts Valencianes, senyora María José Salvador Rubert)

La senyora vicepresidenta primera:

Gràcies, senyoria.

És el torn del Grup Parlamentari Compromís per a fixar posició.
Té la paraula la il·lustre diputada Mònica Àlvaro.

Quan vullga, senyoria.

La senyora Àlvaro Cerezo:

Gràcies, presidenta.

Són moments molt complicats, i tant, però, quan estàs davant de les millors xifres en creació d'ocupació que el País Valencià ha tingut des del 2008, es diu i punt.
I, voran, no és casualitat, és feina.
No existeix la casualitat, senyories, existeix un treball ben fet que ni tan sols la dreta pot rebatre.
I ahí tenen les xifres, no les del Consell de Ximo Puig, senyor Muñoz, sinó les del Consell del Botànic.
I les xifres d'ocupació ixen de la continuïtat de programes o de decrets com este de 45 milions, que ajudarà a alleujar la situació per la invasió d'Ucraïna a les persones amb règim d'autònom.
Hi haurà a qui li semblarà millor, hi haurà a qui li semblarà pitjor, però la realitat és que veurem com 150.
00 persones en règim d'autònom es van a beneficiar i Compromís s'alegrarà, i qualsevol al qui no li puga la rancúnia també.

El que tenim al davant és un decret que ve a continuar una tasca ja engegada el 2020, quan des de la conselleria d'economia gestionàrem més de quaranta-tres mil ajudes directes a les persones en règim d'autònoms, ajudes a fons perdut per pal·liar la situació que travessaven.
I amb el Resistir i el Resistir Plus les ajudes es van incrementar.
I així ens plantem ara, en el 2022, on este decret ve a sumar una bateria de mesures per a incentivar el treball autònom, amb un total de 97 milions d'euros.
97 milions d'euros, no són migajas; són polítiques reals per a alleujar problemes reals.
I, de fet, haver crescut el nombre d'autònoms al País Valencià en un 8,33 % en els anys tan difícils que estem travessant és el millor aval per a este decret, senyor España.

De fet, la ciutadania més propera, els ajuntaments, també estaran contents quan vegen que, sense pols ni remolí, este decret també actualitza el programa Edificant per a evitar que cap obra, que cap de les infraestructures educatives als nostres municipis, es quede sense executar per obra d'un augment de costos.
Altres estan molt més centrats en vore com els poden donar beques als rics i als col·legis privats, però, miren, nosaltres som més de construir escoles públiques, què vol que li diga.
Són qüestions de prioritats.
(Aplaudiments) I a Compromís som molt d'ací, molt.
Altres són més de Madrid, Madrid, Madrid; i alguns són de mirar cap a Múrcia, cap a Andalusia i, per si no ho havia dit, cap a Madrid, i obliden mirar cap al país.
Així que, si volen caure en comparacions, si volen que comparem, ací em tenen.
Si volen que parlem de xifres de recuperació, de treball, de creiximent, d'afiliació a la seguretat social, estaré encantada de parlar de casa nostra i no de parlar de casa d'Ayuso.

Però el millor que podríem fer avui totes i tots és donar-li el vistiplau a un decret que s'adequa a la urgència, que ve a pal·liar de forma imminent i eficaç una situació que cap de nosaltres haguera desitjat i que intentarà, amb molt d'esforç, evitar el patiment de la ciutadania.
Tenen la solució al seu davant, vostés trien.
Compromís triarà estar al costat de les persones.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera:

Gràcies, senyoria.

És el torn del Grup Parlamentari Popular, i té la paraula l'il·lustre diputat Juan Carlos Caballero per tal de fixar posició sobre aquest decret.

Quan vullga, senyoria.

El senyor Caballero Montañés:

Gracias, presidenta.

Señorías, el decreto ley que se somete a la convalidación de esta cámara parte de una gran mentira.
Está, teóricamente, destinado a ayudar a los trabajadores autónomos que se han visto especialmente afectados ante el incremento de los costes energéticos derivados de la guerra de Ucrania.
Ya solo el título del decreto constituye una falacia socialista típica que siempre saca la izquierda a pasear cuando nos arruinan, es decir, cada vez que gobiernan.
Los autónomos no se han visto especialmente afectados por la invasión de Ucrania; el motor económico de este país se ha visto afectado, especialmente, por los gobiernos socialistas del señor Sánchez y del señor Ximo Puig, (aplaudiments) que los han empujado hacia la miseria.

Señorías, la inflación que está arruinando este país no es consecuencia de la guerra de Ucrania.
España cerró el 2021, antes, meses antes de la invasión de Ucrania, con la inflación más alta de toda la Unión Europea, al 7 %.
El incremento de los costes energéticos no es, en su gran medida, en su mayoría, culpa de Putin ni de ninguna guerra.
La factura de la luz y del gas creció en España, en 2021, más que en ningún otro país de la Unión Europea.
En diciembre del año pasado, la luz ya subió más de un setecientos por cien, y el gas, un novecientos.
La crisis económica, que ya tenemos encima, tampoco la originó ninguna invasión.
España fue el país que peor salió de la pandemia y el que ha tenido una recuperación más lenta y débil.
Por tanto, digamos las cosas claras, especialmente en una semana como esta, llena de anuncios populistas que, como este decreto, lo único que buscan es buscar culpables fuera de nuestras fronteras.

La crisis económica, que ya reconoce hasta el presidente del gobierno, no es consecuencia de ninguna guerra.
La invasión de Ucrania por parte de Rusia solo ha acelerado, ha acelerado, lo que ya era inevitable.
Señorías, la crisis económica es el resultado de la incompetencia de socialistas y comunistas, que recibieron un país a la cabeza de Europa en crecimiento económico (aplaudiments) y creación de empleo, y que, como siempre, van a salir del gobierno dejando una comunitat y un país absolutamente desolados.

Por ello, le pregunto: ¿pretenden que aplaudamos las ayudas de 300 euros que van a dejar, en el mejor de los casos, fuera de las ayudas a más de doscientos doce mil autónomos valencianos, como, por ejemplo, las autoescuelas, señorías?
¿Ustedes, que se acaban de gastar 250.
000 euros en encuestas para conocer lo que ya todo el mundo sabe, que es que el Partido Popular va a ganar las próximas elecciones, (aplaudiments) y que el presidente de la Generalitat va a ser Carlos Mazón?
¿Ustedes, que acaban de licitar un contrato de ocho millones de euros en publicidad institucional para lavar la cara al president Puig, tras los escándalos que rodean a su gobierno y por los que han tenido que ser imputados su hermano y su vicepresidenta Oltra, señorías?
¿Ustedes son los salvadores de los autónomos, con 300 euros?
Señorías, no pueden salvar aquello que se han preocupado de arruinar, igual que el iceberg no puede tratar de reflotar el Botànic.

Señorías, este decreto no va a poder detener lo que ya es, por desgracia, inevitable: el socialismo ha vuelto a hacer lo que mejor sabe, arruinar sociedades enteras.
Y, muy pronto, el Partido Popular volverá a ser llamado a hacer lo que mejor sabemos hacer nosotros, que es recuperar la Comunitat Valenciana y este país para volver a situarlo a la cabeza de Europa.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera:

Gràcies, senyoria.

Per exercir torn de rèplica, té la paraula el senyor Muñoz.

Quan vullga, senyoria.

El senyor Muñoz Lladró:

Gràcies, presidenta.

La verdad es que cuando habla algún diputado, no tanto aquí, pero en algunos sitios escuchas determinados argumentos, y lo hacen con más elegancia, pero es que usted es muy burdo, señor Caballero.
Se le ve a la legua.

Primero, que todas las cifras que da son falsas.
O sea, es alucinante, lo primero es que todo lo que dice es falso.
(Veus) Mire, fíjese…

La senyora vicepresidenta primera:

Senyoria.

El senyor Muñoz Lladró:

La inflación.
Usted dice: «España estaba por encima, era el país con más inflación« España acabó el 2021 con el 6,6 % de inflación, ¿sabe cuál fue la media de los países de la OCDE?
Claro, usted está diciendo eso, que el problema es el gobierno, que ya acabamos con la inflación muy por encima antes de la guerra ilegal de Putin.
¿No es esa la cuestión?
Pues usted dice eso.
¿Sabe cuál era la inflación de España al finalizar el diciembre de 2021?
6,6 %.
¿Sabe cuál era la media de los países de la OCDE, de los países desarrollados?
El 6,6 %, la misma.
Fíjese.
(Aplaudiments) Es muy burdo, es muy burdo.

¿Cómo puede usted decir que esto es una gran mentira que deja fuera a autónomos, cuando está negociado -lo ha dicho el conseller- con el diálogo social, con las personas que saben de esto?
Va dirigido a autónomos que necesitan de estas ayudas.

Otra falacia: que la inflación no tiene nada que ver con la guerra de Ucrania.
¿Y qué está pasando en Alemania?
¿Qué está pasando en Francia?
¿Qué está pasando en todo el mundo?
¿Qué pasa aquí?
Mire, ¿sabe por qué le digo que es burdo su argumento y su manera de expresarlo?
Porque es la misma estrategia que utilizaron con la crisis económica de 2008, y se le nota muchísimo.
Es verdad que otros compañeros suyos son más hábiles para hacerlo, pero a usted se le nota demasiado.
Ustedes dicen: no, es que esto no es que haya una crisis energética y una inflación disparada en todo el mundo, esto es culpa del señor Sánchez.
¿Os acordáis de Zapatero?
Pues es lo mismo.
El problema es que lo hace de una manera tan burda que se le nota a la legua.
Y el problema, incluso, es que cuando se contrastan los datos, se ve evidente que es mentira todo.

Mire, ya sé que usted es el primer jinete del apocalipsis del pesimismo.
El mejor heredero del señor Montoro, de «que caiga España, que ya la levantaremos nosotros« El mejor heredero del señor Rajoy, de que «cuanto mejor, peor, pero mejor para mí…« Eso es el Partido Popular, el partido de los patriotas de pacotilla que hablan de crisis económica cuando estamos creciendo al 4 %, y el año que viene creciendo a más del 2 % por encima de la Unión Europea.
(Aplaudiments) ¿Cómo se atreve usted a hablar de crisis económica?
Es un irresponsable, son un partido irresponsable.

Porque, ¿saben lo que ocurre?
Que la economía tiene mucho que ver con expectativas, y si el principal partido de la oposición, que tendría que estar remando con todos los españoles para salir de esta crisis, está diciendo que viene crisis, que viene crisis, que viene crisis, al final puede haber una profecía autocumplida, señor Caballero.
Y será responsabilidad de ustedes, porque nunca en la historia de España han arrimado el hombro para que a la gente normal, a las clases medias y trabajadora, nos vaya bien.
Ese es el problema, que tenemos la peor oposición de Europa.
(Aplaudiments) Y usted, con su discurso, demuestra que es el principal líder de esta manera de hacer política, del «cuanto peor, mejor« Pero, aquí, resistiremos, no por el poder por el poder, como ustedes, sino por hacer que la ciudadanía, que la clase media y la clase trabajadora tenga futuro.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera:

Gràcies, senyoria.

Per exercir torn de rèplica, té la paraula el senyor Caballero.

Quan vullga, senyoria.

El senyor Caballero Montañés:

Gracias, presidenta.

Señor Muñoz, ¿sabe lo que es burdo?
¿Sabe lo que es burdo, realmente?
Verá: «El PP guarda silencio mientras miles de personas no pueden pagar la luz ni encender la calefacción de sus casas« ¿Sabe quién dice esto?
El señor Muñoz.
¿Sabe qué más decía?
«Es vergonzoso e inadmisible.
Califica de absoluta inacción el gobierno de Rajoy frente al grave problema de pobreza energética que afecta a miles de familias, y que ha vuelto a mostrar su aspecto más dramático con la muerte de una persona en Reus« (Veus.
Aplaudiments)

Señor Muñoz, ¿sabe lo que es burdo?
¿Sabe lo que es burdo?
Utilizar la muerte de una persona para atacar al gobierno.
(Veus.
Aplaudiments) Y si eso es lo que usted decía cuando el precio de la luz estaba a 40 euros el kilovatio, ¿qué dicen ahora cuando, está a más de trescientos?
Se lo digo yo, si usted no me lo dice: que no tienen vergüenza.
(Aplaudiments) No tienen vergüenza, señorías.

Ustedes hablan de las bondades de este decreto ley, y vuelven a echarle la culpa siempre al externo.
Ustedes no tienen responsabilidad de nada, ustedes no tienen responsabilidad en este país, ustedes son expertos.
Es que, claro, igual la culpa la tiene la sociedad española, que no entiende que, claro, pretender que la izquierda gobierne y no hunda el país es como pedirle limones al manzano.
Señorías, esto es una auténtica vergüenza, y el posicionamiento del Partido Socialista, otra.
Señorías, con este decreto, que es una absoluta chapuza, que es insultantemente insuficiente para los autónomos, después de haberlos machacado, después de haberlos arruinado, después de haberlos dejado en absoluta indigencia, señorías.
No tienen vergüenza.

El socialismo lleva desde 2015 subiendo los impuestos a todos los valencianos, expulsando la inversión privada, creando estructura mastodóntica del gobierno más caro, cuando prometieron la mitad de todos sus cargos.
Señorías, los españoles, la clase trabajadora -ha salido hoy una noticia- trabajan 193 días al año para pagar a hacienda.
Ustedes están machacando a los autónomos hasta que no les quede gota, cogiéndoles, de toda la factura del autónomo, intentando sacar todo el provecho posible.

¿Y hablan también de Edificant?
De verdad, qué mal tienen que estar las cosas cuando el conseller de hacienda tiene que intervenir las consellerias de Compromís, también del plan Edificant.
¿Oiga, Edificant?
Desde el 2018, 1.
036 millones de euros que iban a revolucionar la construcción de colegios en la Comunidad Valenciana.
Cuatro años después, han ejecutado 170 millones, un 16 %.
El 70 % de las infraestructuras escolares prometidas están paralizadas, son mentiras.
Oiga, ¿pero de qué estamos hablando?
Ustedes son una calamidad para la economía de todos los españoles.

Muchísimas gracias.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera:

Finalitzat el debat, la votació ordinària tindrà lloc després del recés que hi haurà en acabar el debat del punt seté.

Decret llei 6/2022, de 8 de juliol, del Consell, de mesures extraordinàries per al suport econòmic als contribuents del cànon de sanejament per a fer front a l'impacte de la inflació en l'economia de les famílies i les empreses (RE número 57.
552, DOGV número 9379).
Validació o derogació

La senyora vicepresidenta primera:

Passem al punt 3, validació o derogació del Decret llei 6/2022, de 8 de juliol, del Consell, de mesures extraordinàries per al suport econòmic als contribuents del cànon de sanejament per a fer front a l'impacte de la inflació en l'economia de les famílies i les empreses.

Per a la presentació del decret llei, té la paraula la consellera d'Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica.

La senyora consellera d'Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica:

Moltes gràcies, vicepresidenta.

Senyories, comparec en estes Corts, en nom del Consell, per a presentar el Decret llei 6/2022, de 8 de juliol, de mesures extraordinàries per al suport econòmic als contribuents del cànon de sanejament per a fer front a l'impacte de la inflació en l'economia de les famílies i les empreses, per tal de donar les raons que han donat lloc a promulgar-lo per part del govern, i, òbviament, sol·licitar el seu vot favorable per a la validació.

El cànon de sanejament, com resa l'exposició que argumenta aquest decret llei, ve regulat en l'article 20 i següents de la Llei 2/1992, de 26 de març, de sanejament de les aigües residuals de la Comunitat Valenciana, i el Decret 266/1994, de 30 de setembre, del govern valencià, pel qual s'aprova el reglament sobre el règim economicofinancer i tributari del cànon de sanejament.
Es tracta d'un recurs tributari de la hisenda pública de la Generalitat, el fet imposable de la qual està constituït per la producció d'aigües residuals, manifestada a través del consum mesurat o estimat d'aigües de qualsevol procedència, que paguen els ciutadans i ciutadanes a través del rebut de l'aigua i que gestiona l'empresa pública de sanejament d'aigües residuals de la Comunitat Valenciana, Epsar.

Per tant, el cànon de sanejament és una mesura fiscal imprescindible, és un impost purament i netament mediambiental.
Un impost, com dic, mediambiental que permet a la nostra comunitat complir els compromisos europeus, complir amb la normativa i fer una gestió responsable d'una societat i un territori que té i entén que la política hídrica d'una zona com la nostra és una política de bé comú, d'interés general i de sentit comú.

Així, el cànon es transforma en inversió, en gestió i nova infraestructura.
En ampliació i modernització d'explotacions per a assumir els reptes que suposen, també, els compromisos, no solament de depuració, sinó ara ampliats també pel govern valencià, objectius de reutilització de l'aigua i de gestió de la resta dels recursos obtinguts a partir del procés de depuració.

Per tant, actuant amb coherència amb sentit comú, atenent la delicada situació social i econòmica que estem vivint, he cregut necessari este decret llei per tal de fer una suspensió del cobrament de l'impost durant un període prudencial de sis mesos, on podem valorar amb este temps i perspectiva, l'evolució de la situació del nostre poble, de la ciutadania, per a, durant este temps, pal·liar la situació socioeconòmica, del seu dia a dia, i perquè les famílies no tinguen més entrebancs a l'accés a un bé essencial com és l'aigua.

Òbviament, la motivació principal d'aquest decret llei ha sigut la pujada de la inflació interanual, que en el mes de maig de 2022 s'havia elevat fins un 8,7 % des d'un nivell pròxim a zero a principis del 2021, una pujada molt considerable, així com l'índex de preus al consum que ha ascendit en juny un 10,2 %.

Aquest augment de la inflació és, com saben, conseqüència de diversos factors externs.
Òbviament, d'una banda, els problemes de la cadena de subministraments, l'elevació en el preu de les matèries primeres i l'energia derivada de la sobredemanda induïda per la recuperació de les economies postcovid i també de la invasió de Rússia a Ucraïna.

La pujada de preus en general i, en particular, dels preus de l'energia afecten la capacitat adquisitiva de les famílies i la competitivitat de molts sectors econòmics, especialment aquells com, per exemple, el primari, que tenen dificultats per a augmentar els seus preus davant dels increments dels costos.

Per tant, la finalitat d'aquest decret llei és molt clara: contribuir a pal·liar l'efecte que la ràpida i creixent escalada de preus té sobre les economies domèstiques i les empreses de la Comunitat Valenciana en el seu dia a dia.

Es tracta d'ajornar sense interessos el pagament del cànon de sanejament, suspenent-lo des de la propera factura d'agost fins a la del gener, incloent la de 2023.
Una mesura similar…, ja saben vostés que es va posar en marxa amb motiu del període de confinament i de l'estat d'alarma a l'any 2020.
En aquell moment va tindre una vigència de tres mesos.

Aquesta mesura que hui plantegem en este decret llei s'aplica directament sobre més de dos milions de llars valencianes, dos milions de factures que, òbviament, on vivim els cinc milions de persones, així com el teixit productiu del nostre territori.

La moratòria d'aquest tribut que gestiona l'Entitat Pública de Sanejament d'Aigües Residuals farà que les famílies i empreses disposen, en conjunt, de 139 milions d'euros en els pròxims sis mesos.
És a dir, retenim en les famílies i en les empreses 139 milions d'euros, que els permetrà alleujar una mica la seua situació econòmica.

A partir de la pròxima factura de l'aigua, com he dit, estos 2 milions de llars, els 2 milions de llars valencianes voran minvat l'import mensual que paguen en torn a 12 i 18 euros en virtut de la moratòria en el cobrament del cànon de sanejament.

Així, el decret llei, que hui els demane la seua convalidació, marca que es permetrà una moratòria de sis mesos, és a dir, doblem els mesos de moratòria respecte a la mesura covid que emprenguérem en 2020, en virtut a les causes sobrevingudes derivada de la situació mundial i l'alta inflació.
Una vegada passats els sis mesos, l'import es prorratejarà sense cap tipus d'interés en els rebuts durant els 18 mesos següents, suposant, per això dic, una disposició de 140 milions d'euros durant estos sis mesos, que ens farà a tots vostés, i a tots nosaltres en el govern, vore quina és la situació social i econòmica que es va produint al llarg d'estos mesos.
I, per tant, eixos 18 mesos, any i mig després, serà el prorratejament del pagament que havia d'haver-se produït durant estos sis mesos.

Miren, la mesura crec que es contraposa molt en les accions que estan prenent altres comunitats autònomes.
Governs responsables, com el govern valencià, que vol retindre a les butxaques de les famílies i de les empreses 139 milions d'euros per a afrontar el seu dia a dia durant eixos sis mesos.
O, per exemple, que el mateix dia que anunciàvem esta mesura es produïa un fet inaudit en Galícia.

El passat 28 de juny, a diferència del Botànic, el parlament gallec va aprovar, sols amb el vot del Partit Popular, una llei que crea noves taxes sobre l'aigua i els impostos del seu consum allí en Galícia.
El text elaborat, firmat i tirat endavant en aquell moment pel president Alberto Núñez Feijóo va generar una polèmica entre les administracions locals òbviament i també dels grups de l'oposició que ja avisaren que anava a encarir-se el preu de la factura de l'aigua de les famílies i de les empreses.
De fet, la pròpia memòria d'Augas de Galicia xifra en 50 milions d'euros el que Feijóo ha aprovat recaptar en esta situació social i econòmica de més a les famílies i a les empreses gallegues.

Estem parlant que s'ha apujat un increment d'un 180 % de la factura de l'aigua de les famílies i un 130 % de les empreses.
Eixa és la mesura que proposen i porten a la pràctica els governs de les comunitats autònomes del Partit Popular i aquesta que li presentem ací és la del govern del Botànic.

El nostre govern no vol deixar ningú enrere i no vol que les dificultats econòmiques puguen entrebancar la vida dels ciutadans i ciutadanes, dels valencians i valencianes.
I l'aigua és un dels grans serveis bàsics del nostre dia a dia.

Però és que el govern valencià no ha registrat cap increment des del 2015, a diferència d'altres comunitats autònomes com, per exemple, Andalusia i Múrcia, del preu del cànon de sanejament.
Des del 2015, en esta comunitat està congelat el preu del cànon de sanejament.
Fins i tot, saben vostés que s'encarix els costos que assumim l'EPSAR sobre obres i explotacions.
I encara així, hem mantingut els preus, perquè enteníem que açò és un dels grans serveis bàsics.
Però defenem este cànon de sanejament, perquè, a diferència d'altres comunitats en què no existeix, com per exemple Madrid, saben vostés que ara de la butxaca de tots els espanyols i espanyoles tenim de donar-li a Madrid 900 milions d'euros perquè faça les polítiques de depuració de les aigües, perquè, si no, ens caurà al Regne d'Espanya una sanció multimilionària d'Europa per no depurar correctament les aigües.

Eixa és la diferència: una comunitat que no cobra el cànon, però que tots anem a pagar perquè no hi haja un expedient sancionador.
Una comunitat, com Galícia, que puja 50 milions d'euros en esta situació a les famílies i a les empreses en la recaptació del cànon.
Dos comunitats que han decidit, any rere any, des del 2015 pujar el preu del cànon, Andalusia i Múrcia.
I nosaltres, que hem mantingut el preu sense pujar-lo i ara presentem esta moratòria per a dos milions de llars valencianes, per als autònoms, per a les empreses per a retindre en les seues mans eixos 139 milions d'euros tan necessaris per a sobreposar esta situació complicada social i econòmica.

Però és que els dic més.
L'esforç en matèria d'inversió hídrica del Consell es trasllada no solament a esta moratòria en el cobrament del cànon, sinó també a l'increment de les obres i la inversió de l'entitat pública de sanejament.
I ja els puc anunciar que el proper 22 de juliol es presentaran les noves oficines de l'EPSAR a Alacant.
Per primera vegada hi haurà unes oficines de l'EPSAR a Alacant, no solament per a fer les inversions necessàries en depuració, no solament per a controlar i gestionar correctament les explotacions de depuradores existents, sinó també per ampliar, com vostés saben, la política d'EPSAR per a reutilitzar les aigües en un entorn tan necessari com en Alacant, on necessitem que cada gota d'aigua vàlida i ben depurada puga reutilitzar-se per als nostres agricultors i agricultores.

I eixa nova oficina també té encàrrecs.
En les properes setmanes s'aprovarà, per part del consell d'administració de l'EPSAR, un pla estratègic que incorporarà vora vint persones més a l'empresa per a activar de manera decidida obres de present i futur necessàries en tots els nostres pobles i ciutats.
Les inversions que esperem portar a terme amb estes incorporacions en els pròxims mesos superen els cent milions d'euros

Som un govern que complim i que treballem amb un horitzó clar, defensar els interessos de la ciutadania i prioritzar l'interés general per a avançar cohesionadament com a societat.
Com saben, la mesura exposada ha de ser aprovada, és evident, com una norma de tramitació urgent.
Està molt més que justificada la motivació del decret llei, atesa de la necessitat de la seua immediata aplicació per a garantir la seua eficàcia temporal.

I per això és pel que es presenta avui ací, és una estructura de decret llei molt senzilla, vostés la poden entendre perfectament, és molt simple.
Ja la vam aplicar, doblem l'aposta, ja vam fer la primera vegada la tramitació, perquè les empreses que cobren la factura ja estiguen preparades per a fer esta moratòria i, per tant, ho tenim tot en ordre des d'agost d'este mateix any, inclòs gener de l'any que ve la gent, els valencians i valencianes no pagaran el cànon de sanejament.

Des del Consell, des del govern del botànic, estem decidits i decidides en ajudar les famílies i les empreses valencianes en esta situació complicada a nivell econòmic, en els costos, com els dic, de la vida, i és indiscutible que l'aigua és vida.

El dia a dia està sent molt per a assumir, per tot això, senyories, per a ajudar a superar aquest període de dificultat a la nostra ciutadania, sol·licite el seu vot favorable per a este humil decret llei que vol, en positiu, mirar el present i futur i ajudar els valencians i valencianes.

Gràcies.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera:

Gràcies, senyoria.

Per a exercir el torn a favor té la paraula l'il·lustre diputat Paco García, en representació del Grup Parlamentari Compromís.

Quan vullga, senyoria.

El senyor García Latorre:

Gràcies, senyora presidenta.

Bon dia, senyories.

Bé, com deia la consellera, crec que el cànon de sanejament en este territori és un cànon imprescindible, important, però que també sabem que en certs moments de dificultat, doncs bé, també cal fer una sèrie de reflexions, i si s'ha de fer una moratòria perquè eixos diners revertisquen a la ciutadania, es fa.

Fa una setmana, un poquet més, la consellera d'agricultura, junt al president de la Generalitat, feien públic que el govern del Botànic anava a prendre la mesura de suspendre el cobrament del cànon de sanejament.
Una mesura que van anunciar fa huit o deu dies i que hui ja tenim ací al parlament.

El motiu de l'ajornament del pagament, com bé ha explicat la consellera, és conseqüència de la conjuntura inflacionista que tenim a tot l'estat espanyol, la pujada de les matèries primeres i sobre tot la pujada, també, de l'IPC que patim tant al País Valencià com a la resta de l'estat.

Esta mesura no és una iniciativa que s'empra per primera volta.
Com també s'ha explicat, és una mesura que ja, en època pandèmica, es va utilitzar, va tindre bon resultat, es van aplicar els mecanismes i van funcionar en aquell moment a traves del Decret 4/2020, que va alleujar també el que eren els efectes produïts en aquell moment per la covid-19.

Però el govern del Botànic no sols ha pres estes mesures excepcionals en moments clarament excepcionals, sinó que el cànon de sanejament, des que es va canviar la gestió al capdavant del Consell, ha estat congelat.
És a dir, no s'ha pujat ni un cèntim des del 2015 fins ara.
I ara que hi ha un moment de dificultat, es prenen altres mesures també importants, no com els exemples que estem veient en altres comunitats autònomes.
Ací s'ha ficat el cas de Galícia, pero és que tenim el cas també de Múrcia, tenim el cas de la Rioja i tenim també el cas paradigmàtic d'Andalusia, on en època electoral es va omplir la boca el Partit Popular que anava a eliminar o suspendre el cànon de sanejament i és l'hora que no ho han fet ni crec que ho facen.
A més a més perquè és una mesura i és un cànon que ve també un poquet dirigit des d'Europa, perquè sobre tot en territoris, sobre tot mediterranis, com puga ser el País Valencià, com puga ser Múrcia o com puga ser Andalusia, l'aigua és un bé escàs, i jo crec que ací ja em tingut debats suficientment llargs en eixe tema.

Davant d'estos exemples de nous impostos i pujades de cànons que s'han fet en altres comunitats autònomes, el govern del Botànic ho ha tingut clar: fer una aposta decidida pel País Valencià i per la seua ciutadania, en la línia de fer accions encaminades per a la gran majoria social i empresarial, és a dir, el que nosaltres venim dient, rescatar persones, rescatar empreses i, en este cas també, els nostres autònoms.

Gràcies a la gestió realitzada per la conselleria de transició ecològica, a partir d'agost, a partir d'agost, açò no son promeses ni electorals ni partidistes, sinó a partir d'agost i en un període de sis mesos, prop de dos milions de llars valencianes voran com la seua quota baixa, com els he dit abans, entre 12 i 18 euros, que això, en un rebut normal que es paga bimensual o trimestral, estem parlant entre els 40 i els 60 euros.

Una moratòria del cobrament del cànon de sanejament que ha aprovat, en este cas, el ple del Consell i que hui portem ací a validar.

Què suposarà esta mesura per a la ciutadania, les empreses i els autònoms valencians?
Doncs que tindran a la seua disposició directa, ni s'haurà de fer una convocatòria de bases ni demanar-ho…, no, sinó directament prop de cent quaranta milions d'euros, com s'ha dit abans, en les butxaques dels valencians i de les valencianes per a poder pal·liar esta situació.

Un esforç econòmic en matèria hídrica que es trasllada a la pràctica totalitat de les llars valencianes i dels negocis valencians, perquè pràcticament el cent per cent de les llars paguen el cànon de sanejament, igual que els negocis que tenim en esta comunitat.

I això se suma a altres mesures que també ha pres el govern del Botànic, com puga ser la Xarxa Llibres, que no és que donen diners directament, però sí que estalvien diners a les famílies, o com per exemple les escoles de dos, tres anys, que també fan que alliberen en este cas diners a les famílies perquè puguen invertir-los en altres menesters, o l'augment de les beques universitàries, o els menjadors escolars gratuïts, o la sanitat universal, perquè recordem-nos dels copagaments i repagaments que fèiem en eixe moment.

Estes mesures s'ajunten amb altres mesures també educatives, econòmiques i sociosanitàries que s'estan duent i que estan creant una revolució per a centenars de milers de valencians.
Sí, una revolució silenciosa però sòlida i clarament centrada en les persones que sols un govern, el govern del Botànic, pot dur endavant.

En conclusió, l'aprovació d'este Decret 6/2022, de la moratòria en el cànon de sanejament, pot comportar diverses mesures, sobretot és una mesura excepcional per a una situació excepcional, perquè ha hagut una pujada de l'IPC de les matèries primes i, sobretot, de la inflació, respon únicament i exclusivament a l'interés general ja que pràcticament els cinc milions de valencians i valencianes es voran afectats per ell.
És una iniciativa directament implantable, que suposa una injecció econòmica transitòria, en este cas durant sis mesos, perquè la ciutadania i l'empresariat valencià puguen derivar eixos estalvis per a fer front a l'actual situació.
És una mesura transitòria, com s'ha dit ací, i així poder avaluar, en estos temps, com funciona la crisi i com va evolucionant.
I, sobretot, és una mesura botànica, pensada per a la gran majoria social i econòmica del nostre país, no com en altres crisis que el que es feia era rescatar als bancs i a les grans fortunes.

Este decret llei, a l'igual de la resta de decrets d'emergència que hem estat validant, marquen clarament que no és el mateix les polítiques que fan uns governs que les que fan uns altres.
El govern del Botànic actua en rigor, metodologia i genera estabilitat i confiança, emprant solucions globals en temps difícils per a la gran majoria social, i així poder construir un futur millor.

Per tant, anem a donar suport al decret llei i esperem que la resta de grups facen el mateix.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera:

Gràcies, senyoria.

Senyories, algun grup demana exercir el torn en contra, Grup Parlamentari Vox?

Per a exercir el torn en contra, té la paraula la il·lustre diputada Llanos Massó.

Quan vullga, senyoria.

La senyora Massó Linares:

Gracias, presidenta.

Bueno, primero, agradecer a la consellera toda la información que nos ha dado sobre lo que pasa en otras comunidades autónomas, la verdad es que sí; pero, mire, en este, no, no es el decreto que necesitan los valencianos.

En el preámbulo del decreto dicen que pretenden proteger a las familias y a las empresas del impacto del repentino aumento de la inflación.
¿Repentino?
¿De verdad?
Pero, ¿ustedes dónde han estado todo este tiempo?
La tasa de inflación lleva disparada desde febrero del 2021.
Mire, en febrero del 2022, antes de la maldita guerra de Ucrania, era del 7,6 %.
Así que, vayan dejando de poner en la ecuación como factor principal la guerra de Ucrania, que ha influido, ¡claro que sí!
, pero no es el único factor.
Y a ustedes ¿qué se les que se les ocurre para ayudar a las familias y a las empresas?
Bueno, pues una trampa para los valencianos; reconocen abiertamente, bueno, ya solo faltaría que no lo reconocieran, que la subida de los precios, y en general los de la energía, están afectando a la capacidad adquisitiva de las familias y a la competitividad de los diferentes sectores económicos.
¿Y qué hacen con las familias?
Saquearlos a impuestos.
¿Y qué hacen con las empresas?
Pues exactamente lo mismo.

Y en cuanto al tema energético al que se refiere el decreto que está afectando a los ciudadanos, ¿qué hacen?
Pues seguir arrodillados ante los gurús de la secta climática, y mientras otros países toman medidas, aquí somos lo más estupendos del mundo, aquí seguimos con nuestros impuestos medioambientales, cerrando centrales y comprando el gas, mientras lo podamos comprar.

¿De verdad creen que esas políticas van a mejorar la situación del bolsillo de los valencianos?
¡No!
Y lo más grave es que lo saben, pero, como dice la canción, Antes muerta que sencilla.
¡Qué le vamos a hacer!
Y, sobre todo, después de escuchar hace dos días a Pedro Sánchez Pérez-Castejón, apellidos compuestos, por si a alguien le interesa, explicar cómo en el debate del estado de la nación nos lleva de cabeza la situación de Cuba y de Venezuela.
Es un fenómeno el señor Sánchez, anuncia una recaudación de 1.
700 millones vía impuestos a los bancos y a las grandes empresas y se produce inmediatamente una pérdida de 6.
000 millones de euros a los ciudadanos.
(Aplaudiments)

¿Ustedes saben algo de política económica?
¿Ustedes saben algo de política económica?
Mire, casi mejor que no hagan nada, pero es que, claro, tiene que parecer que…

La senyora vicepresidenta primera:

Senyories.

La senyora Massó Linares:

…hacen algo.
¿Y qué se les ha ocurrido?
Bueno, pues lo que he dicho antes, una trampa y una burla, como casi siempre: aplazar el pago del canon de saneamiento, a-pla-zar, señorías, y dentro de seis meses, a pagar.

Miren, la mayoría de expertos opinan que durante el primer semestre de 2023 la inflación seguirá en niveles altos; la OCDE dispara sus previsiones de inflación, prevé una inflación persistente para España aún en 2023, pero es que añade que en España habrá una subida adicional de precios con respecto al resto de países, ¡vaya!
, va pareciendo que la guerra de Ucrania solo nos afecta a nosotros, ¿por qué será?
Otro análisis de Bankinter, que creo que no es de Vox, dice que la inflación no va a remitir lo que los bancos mundiales defienden.
(Veus)

La senyora vicepresidenta primera:

Senyories, per favor, pregue silenci.

La senyora Massó Linares:

Y con estas perspectivas van a hacerles pagar más en 2023.
Son ustedes de verdad unos cracs.

¿Ustedes saben algo de cómo va a estar la situación?
No tienen ni idea de cómo va a estar la situación económica de las familias y de las empresas en 2023, y pretenden que entonces paguen más en ese 2023, o sí la tienen, porque antes la señora Mas ha dicho: «Lo que se nos viene encima« Por tanto, saben cómo vamos hasta en el 2023 pero no nos lo dicen.

Mire, ha dicho antes que, bueno, que los ciudadanos tendrán 139 millones de euros más en el bolsillo.
Sí, pero es que en 2023 tendrán 139 millones de euros menos en el bolsillo, es que eso es tan sencillo.
¿Y por qué tendrán que pagarlo más adelante?
Bueno, porque el gobierno tiene que seguir pagando sus fiestas, como la que se han pegado algunas conselleras el pasado fin de semana en Madrid, subidas en una carroza que pagamos todos, tienen que seguir pagando las subvenciones a sus amigos, familiares sindicatos, partidos políticos, patronal, en fin, lo de siempre.

Mire, si ustedes tuvieran la mínima decencia eliminarían ese impuesto, bueno, y otros cuantos, ya se lo hemos dicho muchas veces, porque en lo que va de año ustedes han recaudado 500 millones más que en el mismo periodo del año pasado.
Y en vez de rebajar el impuesto a los valencianos, ¿qué hacen?
Bueno, pues se inventan este teatro para que parezca que hacen algo; algo parecido a lo que pasa con la mayoría de todos sus decretos de supuestas ayudas.

Mire, su cinismo no tiene límites, porque es que podemos leer en el informe de urgente necesidad que ustedes han redactado, podemos leer sin ningún rubor lo siguiente, miren: «no obstante, con la finalidad de facilitar, en la mayor medida posible a los ciudadanos, el cumplimiento de sus obligaciones tributarias« o sea, la finalidad de este decreto es que los valencianos puedan pagar los impuestos que ustedes les cobran.
Para que lo entienda todo el mundo: les importa muy poco o nada que no puedan llenar la cesta de la compra, les importa muy poco o nada que no puedan pagar la gasolina o la electricidad, lo importante es que puedan pagar los tributos.

Mire, ustedes son como María Antonieta, a María Antonieta se le atribuye una frase cuando el pueblo estaba protestando y ella preguntó: «¿Pero, por qué protestan?
« y le dijeron: «Porque no tienen pan« y ella respondió: «Pues que coman pasteles« Eso es lo que hacen ustedes con los valencianos.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera:

Gràcies, senyoria.

Per a exercir torn de rèplica, té la paraula el senyor García.

Quan vullga, senyoria.

El senyor García Latorre:

Gràcies, senyora presidenta.

Bé, jo crec que primer que tot cal…, perquè vostés mesclen ací moltes coses, com si anaren a recaptar diners del cànon de sanejament i s'ho anaren a gastar després en festes.
Doncs, mire, primer que tot, estudie un poquet el que és l'impost del cànon de sanejament, que és un impost finalista, és un impost que no es pot, primer, que no el recapta en este cas el Consell, sinó que el recapta l'EPSAR, i després es destina a obres finalistes única i exclusivament del cicle de l'aigua.
Per tant, no vinga vosté ací a marejar i a dir el que no és.

Després, doncs, mire, si nosaltres sabérem el que va a passar en el 2023, possiblement no estaria ací, estaria en un altre lloc i millor.
Però, li he de dir que en este cas es pren una mesura, com he dit abans, temporal, per a poder en eixos sis mesos avaluar quina va a ser la projecció o com van les coses, perquè si toca fer una altra mesura, es farà.
I sap per què es farà?
Perquè este és l'únic govern que quan n'hi ha hagut una època, en este cas de crisi sanitària, va a ser el primer que va traure més línies d'ajudes i va ajudar a més empresaris, a més ciutadans i a més comerços, sobretot en el sector turístic també, i és la primera comunitat que ha fet més ajudes de manera directa.

I, mire, la diferència que n'hi ha entre uns governs i altres, que en este cas nosaltres el que fem és que eixos diners que no es van a recaptar en sis mesos es fiquen en la butxaca dels ciutadans, de les empreses, i dels autònoms, no com en la crisi que n'hi hagué financera en la que els diners de tots els ciutadans espanyols, i també els valencians, anaren a parar a les mans de les butxaques de les entitats financeres i no es veu repercutit, en este cas, en el que és la ciutadania.

I, mire, 140 milions d'euros que, en este cas, doncs, bé, sí que van a ajudar -i molt- a les economies familiars, són xicotetes aportacions, però n'hi haurà empreses que seran grans aportacions en època de crisi.

Per tant, creguem que és una mesura, en este cas important, que va a ser de caràcter transitori, que és d'implementació immediata, en este cas no hem de traure cap ordre de convocatòria, ni bases, ni haver d'apuntar-se ningú com es fa en altre tipus d'ajudes, que també són importants i també cal fer-les de manera paral·lela, però açò és una implementació immediata, en este cas d'un impost que s'elimina, o se substituïx, o segona moratòria del seu cobrament durant sis mesos, perquè la ciutadania en eixos sis mesos puga tindre un estalvi en les seues butxaques i puga derivar-los a altres necessitats.

Per tant, entenem que és una mesura correcta i que hauria d'estar sustentada pel vot favorable de tots els grups.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera:

Gràcies, senyoria.

Per a exercir torn de rèplica, té la paraula la senyora Llanos Massó.

Quan vullga, senyoria.

La senyora Massó Linares:

Gracias, presidenta.

¡Oye!
, ya sabemos que esos impuestos son finalistas, yo no estaba pidiendo que lo pagara la finalidad de esos impuestos, yo estaba diciendo que la Generalitat se haga cargo de eso, se haga cargo de eso, como se hace cargo de otras muchas cosas.
¡Y me vuelve a repetir que van a tener 139 millones de euros los valencianos en su bolsillo!
Sí, ahora, pero es que dentro de seis meses van a tener 139 millones de euros menos.
¡Es que es de cajón!

Mire, la verdad es que, ¡qué vamos a decir!
, si no fuera porque el señor Sánchez está tan contento de haberse conocido y porque le importa más su imagen que respirar, pues estaríamos así, estaríamos a un pasito de que le pidiera el chándal al ministro Garzón y apareciera tal cual Maduro, y ustedes le apoyarían y le aplaudían, seguro.

Mire, la situación económica no va a poder mejorar ni en el 2023 ni cuando sea, mientras ustedes se empeñen en ser líderes de una descarbonización forzada, o sea, no va a mejorar la situación económica mientras ustedes estén empeñados en ponerse todos los pines de la descarbonización, bueno, si ya se lo ponen, lo llevan ahí, en la solapa, el pin ese de colorines que solo nos lleva al desastre.
Y aun sabiendo todo eso, porque ustedes lo saben, lo saben, nos dicen que en 2023 todo va a ser estupendo y que, nada, que vamos a poder pagar lo que no hemos pagado hasta ahora.

Mire, venimos de un retroceso intenso del PIB, de esos estados de alarma inconstitucionales que ustedes aprobaron.
Mire, la recuperación en España se retrasará hasta bien entrado el 2023, si no se complican las cosas, y teniendo los gobiernos que tenemos no es difícil que no se compliquen, y ustedes pretendiendo que en 2023 los ciudadanos tengan que pagar más en su recibo del agua.

Mire, hace falta ser un necio, de verdad, para pensar que en 2023 las familias habrán recobrado el poder adquisitivo, ¡es imposible!
Pero, claro, ya hemos visto que a ustedes eso no es lo que les preocupa, a ustedes lo que les preocupa es que las familias puedan pagar los impuestos.

Mire qué alegría se van a llevar las familias con la subida de tipos que se avecina cuando, además de tener que hacerse cargo de una subida en la cuota de su hipoteca, tengan que hacerse cargo de pagar más en el recibo del agua porque tienen que pagar el canon que ustedes no les han perdonado, porque no se lo han perdonado, se lo han aplazado.
Y lo que nosotros les estamos proponiendo es que se lo perdonen, que se haga cargo la Generalitat con esos 500 millones de euros de recaudación más que está teniendo este año.
500 millones, se lo vuelvo a recordar.
500 millones que han sacado del bolsillo de los valencianos por diversos motivos, entre otros, por esquilmarles los impuestos, por no desplazar el IRPF, por los impuestos que se están embolsando por la energía, por la luz, por los combustibles.

Mire, ¿qué quiere que le diga?
Queda muy claro qué es lo que pretenden.
Y no lo digo yo, lo han dicho ustedes mismos, la finalidad es que los valencianos puedan pagar los tributos, no que puedan comer.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera:

Gràcies, senyoria.

Per a fixar posició, té la paraula la il·lustre diputada Beatriu Gascó, en representació del Grup Parlamentari Unides Podem.

Quan vullga, senyoria.

La senyora Gascó Verdier:

Gràcies, presidenta.

Bé, estem vivint moments excepcionals fruit de l'increment dels preus de l'energia, l'habitatge i alguns aliments.
La ciutadania en el seu conjunt està patint les conseqüències d'aquesta inflació desbocada.
I, com sempre, per a la població més vulnerable el fet que l'administració l'acompanye i l'ajude a superar aquestos moments de dificultat fa la diferència entre poder mantindre's o patir problemes molt greus.

En aquest moment la inflació és el principal problema econòmic que tant el govern de coalició com el del Botànic han d'atendre amb mesures immediates i contundents per recolzar la ciutadania que pitjor ho està passant.

L'objectiu de la política econòmica ha de ser reorientar-se ràpidament per a protegir la recuperació econòmica, l'ocupació i la capacitat adquisitiva de les llars.
I això exigeix, en primer lloc, mesures molt ràpides per a tallar una possible espiral d'inflació.

Per la seua part, el govern de coalició ha adoptat ja importants mesures per a protegir les famílies, com el transport públic gratuït, ajudes a autònoms, beques, Ingrés mínim vital.

Ací el Consell ens ha presentat, i hui en debatrem altres, diverses mesures en el mateix sentit que les del govern de coalició, entre les quals està aquest decret llei per aprovar la moratòria del pagament del cànon de sanejament, que ajornarà sense ingressos, com ja ha explicat la consellera, el seu pagament, suspenent-lo des de la propera factura d'agost fins la de gener de 2023, i que es pagarà de manera fraccionada després.
Una mesura per a nosaltres un tant tímida, donat que hem de treballar perquè les mesures no siguen genèriques, com recomanen tant el Fons Monetari Internacional i la Comissió Europea, sinó que estiguen centrades en els sectors més afectats per l'increment de la inflació.
En aquest cas té una aplicació generalitzada de la qual es poden beneficiar també les famílies que no estan tenint cap tipus de problemes econòmics.

Per altra banda, el cànon és proporcional al consum, així que la mesura pot ser que afavorisca més a les empreses i qui ompli la piscina que a qui consumix el just.
A més, la mesura s'executa sobre un cànon mediambiental, l'objecte i la importància del qual sol ser desconegut per a la majoria de la població.
Esperem, i comptem, que no tinga un impacte negatiu sobre l'execució de les actuacions que ja s'estan duent a terme i que depenen d'ell, com són la millora de la depuració i de la reutilització d'aigües residuals, l'ampliació del clavegueram separat de les aigües pluvials i l'augment dels tancs de tempestes; mesures centrals en els escenaris de pluviometria, tant concentrades en el temps com les que ja estem vivint degudes al canvi climàtic.

En tot cas, benvingudes siguen totes les ajudes que puguen ajudar a la ciutadania que pitjor ho està passant.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera:

Gràcies, senyoria.

Continuem amb el debat, i té la paraula l'il·lustre diputat Toni Woodward per a fixar posició, en nom del Grup Parlamentari Ciudadanos.

El senyor Woodward Poch:

Muchas gracias, presidenta.

Quería hablar con la consellera, pero creo que no puede ser.

Gracias.

Bueno, me hubiera gustado también que hubiera estado el conseller Arcadi España.
Pero, bien, que le voy a…, señora consellera, es como si estuviéramos debatiendo en los viejos tiempos de economía.
El título de este decreto es «Medidas extraordinarias para el apoyo económico a los contribuyentes del canon de saneamiento para hacer frente al impacto de la inflación, de la economía de las familias y las empresas« Y a mí me gustaría repetir solo un par de frases de este título: apoyo económico y hacer frente al impacto de la inflación en la economía de las familias y las empresas.
Y usted lo ha dicho muy bien, es una medida que realmente lo que hace es aplazar el coste o el pago de este canon, que se van a beneficiar unos 2.
200.
000 valencianos, 140 millones euros.
Y hablaba de una partida de 63 euros más o menos, que es lo que se va a aplazar, a razón de 6 meses, 10 euros, aunque va a ser a más largo plazo.
Ese dinero va a volver otra vez a las arcas de la Generalitat.

Y yo me pregunto: ustedes, cuando propusimos desde Ciudadanos la bajada de impuestos para todos los valencianos, nos tildaban de que era una medida que…, bueno, era muy poca cantidad lo que iban a ahorrarse los valencianos con cifras de 67 euros, 86, 136 euros en los tramos, y estos eran los tramos de la gente con sueldos o con un dinero de 50.
000 euros de nómina.

Aquí lo que nosotros proponíamos era una bajada de interés, sí, del tipo de interés para esos salarios y que iba a afectar en la recaudación o que iban a tener más dinero en el bolsillo los valencianos.
Esta medida sumaba unos 104 millones de euros y afectaba a un 98 % de la población, cuatro millones y pico de valencianos.

Ustedes están hablando ahora de 140 millones de euros como una ayuda espectacular y afecta solo a dos millones doscientos mil, y es mucho menor a la que pedíamos.
Yo lo único que pido, y lo vuelvo a decir, igual que le he dicho esta mañana al conseller, es que en los próximos presupuestos tengan en cuenta que hay medidas que son necesarias, y más como ahora están hablando de la deflactación de la tarifa del IRPF, de la inflación que está al 12 %, que está desbocada, por favor, cuando vayamos a presentar medidas que van en beneficio y que sí que redundan en el bolsillo de los valencianos la tengan en cuenta y no la desprecien diciendo que son cantidades irrisorias, cuando en este momento lo que estamos viendo es que es una cantidad similar a la que nosotros proponíamos.

Y luego, otra vez, 500 millones de euros han recaudado de más o llevan recaudados de más hasta mayo de 2022 por efectos de la inflación.
Ese dinero sí que se podía revertir a la ciudadanía valenciana porque es un dinero que no contaban con él para nada.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera:

Gràcies, senyoria.

Per a exercir torn de rèplica, té la paraula el senyor García.

Quan vullga, senyoria.

El senyor García Latorre:

Gràcies, senyora presidenta.

La senyora vicepresidenta primera:

Un moment, perdone.
Esperem que arribe el senyor Woodward a l'escó.

Perdó, li done la paraula.

El senyor García Latorre:

Gràcies, senyora presidenta.

Senyor Woodward, jo sé que vosté en el fons també compartix que qualsevol mesura que se puga aplicar des del govern valencià, que puga ajudar mínima o màximament, perquè estem parlant, és deveres que hi haurà ajudes que seran xicotetes, però en este cas hi hauran empreses i autònoms que tindran unes ajudes o una repercussió en esta moratòria que seran prou, prou importants.

I sobretot, a vore, també li vull explicar que el cànon, com li estava explicant abans, és un cànon finalista, que és deveres que després se va ajornar el seu pagament, però no s'haurà de pagar en sis mesos, se va a pagar en divuit mesos.
És deveres que se també se va a donar facilitats.

No és una mesura innovadora, ja ho vam fer en la covid i va donar resultat.
Per què?
Perquè en moments de dificultat, en moments excepcionals, s'ha de fer algunes actuacions i intervindre.
Jo sé que vostés són molt liberals, diuen que el mercat es regula por sí solo, però està clar que intervenim o açò es desboca.

I en este moment estem en eixe punt, en què hi ha que fer una mesura concreta per a que la ciutadania puga vore un resultat de manera immediata.
I, com deia Mas, esta és una mesura d'aplicació immediata.
A partir del dia 1 d'agost, en el primer rebut que la ciutadania valenciana tinga que fer front, de l'aigua -siga bimensual, siga trimestral- ja vorà eixa mesura aplicada d'una manera directa.

Vosté dirà: «És que nosaltres hem proposat baixar els impostos« Doncs mire, també és que he de dir jo que sense impostos no es donen serveis, és que sense impostos no s'apliquen una sèrie de mesures en què hi ha una sèrie d'ajudes indirectes.
Jo estava explicant abans tot el tema de la Xarxa Llibres, això té un cost que ve dels impostos que paguem tots, que es beneficien cinc centes mil famílies valencianes.

Després tenim tot el tema dels menjadors escolars, que són gratuïts, que es beneficien setanta o huitanta mil famílies valencianes.
I aixina li podria dir un seguit de noves actuacions, iniciatives que s'estan duguent a terme com, per exemple, la inclusió en el sistema de la dependència, que hem passat d'uns trenta mil usuaris a vora cent vint mil o cent trenta mil usuaris.
Això també significa que cal aportar una sèrie de diners.

La renda mínima valenciana, l'Ingrés mínim vital: 140.
000 persones que s'estan beneficiant a hores d'ara, que abans no tenien cap ingrés, cap ingrés, és que hi havia zero en el que és l'Ingrés mínim vital.

Per tant, els impostos, al menys des de la nostra part, creiem que són importants perquè també revertixen i ajuden a que la economia es manege.

Jo sé que vostés, amb la seua filosofia política, possiblement entenen que això no faria falta i no hi hauria que invertir ahí, però estem veient que eixos ingressos i eixos impostos estan donant un resultat.
Som una comunitat autònoma que genera ocupació, som una comunitat autònoma que genera confiança i estabilitat, som una comunitat autònoma on estan venint grans empreses perquè veuen que ací hi ha futur.

Per tant, creiem que este cànon és una mesura excepcional d'aplicació immediata que ara, en este moment, és molt necessària.

Moltes gràcies.

La senyora vicepresidenta primera:

Gràcies, senyoria.

Per a exercir el torn de rèplica, quan el senyor García arriba a l'escó, li donaré la paraula al senyor Woodward.

Quan vullga.

El senyor Woodward Poch:

Sí, muchas gracias

Realmente si quería hacerme réplica, tendría que haberme dicho algo de lo que le he preguntado yo o de lo que he expuesto yo aquí.
Porque lo primero he dicho es que vamos a apoyar el decreto.
Lo segundo, le he dicho o he hablado también de la bajada de impuestos, que era una medida muy similar a lo que se va a ahorrar aquí el ciudadano y que ustedes no la apoyaron en los dos últimos presupuestos

Y luego, lo último que le he dicho también a la consellera: he hablado de 500 millones de euros, que han recaudado más, ¿qué iban a hacer 500?
, por qué no podían ir a la ayuda de los valencianos, y ha empezado a hablar de un discurso que no tiene nada que ver con lo que era el decreto y lo que le había dicho yo mi exposición.

Y luego, a mí me gustaría saber qué es lo que va a ocurrir a partir del 1 de febrero de 2023, si el coste de la energía sigue creciendo, si ya -no solamente por la guerra y lo sabemos- el euro tocó la paridad del dólar el martes y ayer ya estaba más bajo que el dólar… Sí que es verdad que el compañero Ferrán Martínez ha hablado del tema de la inflación desbocada.
Pero qué ocurrirá también con esa inflación si sigue aumentando, si los sueldos están congelados, si ustedes continúan con medidas como bajar lo que es la jornada de cinco a cuatro días semanales, cuando hoy tenemos ya que el tribunal le echa para atrás, que eso no va a poder ser si no bajan los salarios.
Qué va a ocurrir con esas medidas, cuando ustedes lo que realmente no están incidiendo en una mejora en los sueldos, una mejora en la precariedad de los salarios.

Me gustaría que, por favor, vuelvo a decirlo, hago un tono muy normal y siempre constructivo.
Tengan en cuenta las medidas o las enmiendas que siempre les presentamos a los presupuestos que echan para atrás y luego, por arte de magia, vuelven a aparecer durante la legislatura o durante el año que están ustedes gobernando, como es el caso de fondos, como el que hemos visto esta mañana, de apoyo a los autónomos.
Solo le digo eso, que me hubiera gustado que hubiera dicho: gracias por apoyar el decreto, solamente eso.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera:

Senyor García, vosté ja no té torn d'intervenció, disculpe.
(Veus i rialles) Però estic segura que agraïx el recolzament.

Té la paraula el senyor Ibáñez per a fixar posició.

Quan vullga, senyoria.

El senyor Ibáñez Bordonau:

Muchas gracias, presidenta.

Bueno, a la hora de definir este decreto ley, permítanme que ya, a las tres y media prácticamente, haga un símil culinario, ¿no?
Esto, al final, es como un trampantojo.
Entiendo que la mayoría de ustedes saben lo que es, ¿no?
Parece una cosa, pero es otra bien distinta.
Y, además, esto, si lo ponemos en consonancia con las palabras del president de la Generalitat, ese hombre anuncio que tiene esta comunidad autónoma, que cada vez que sube a esta tribuna, pues, nos anuncia una buena nueva en la que, en este caso, nos dijo que se eximía del pago a todos los valencianos y que esto suponía un ahorro de 139 millones de euros, pues, hombre, la realidad es bien distinta.
¿Y por qué?
En primer lugar, porque no se exime del pago a nadie, se le aplaza el pago que es distinto; y, segundo, como el pago se va a realizar, no hay ningún ahorro porque lo que no pagas hoy lo vas a pagar mañana.

Pero, claro, oyendo algunas palabras del proponente y de la consellera, parece que este decreto ley es la panacea, que va a salvarnos a todos de la ruina económica en la que un gobierno socialista y de Podemos en España, pues, nos ha instalado, apoyado por las políticas del Botànic.
Y, claro, cuando uno ve cuál es el aplazamiento para una vivienda media, de un municipio medio, es decir, de entre diez mil y cincuenta mil habitantes, porque esto va por habitantes y por municipios, no va por la riqueza -de la que hablaremos si acaso después-, pues, bien, el aplazamiento que nos va a salvar de las penurias es de 3,62 euros al mes, 3,62 euros al mes.
Claro, esto es lo que nos va a salvar de esta catastrófica situación que tenemos.
Pero lo que no dicen es que, el que no paga esto ahora, el año que viene va a poder pagar, se supone, 58,51 euros; hoy no podemos pagar 3,62 euros al mes y el año que viene vamos a pagar 58,51.
Claro, esto es un engaño.

Pero, además, el siguiente engaño es: ¿qué impacto tiene realmente esto en las cuentas de la Generalitat?
Ninguno, no tiene ningún impacto.
El capítulo de ingresos de la Generalitat Valenciana es de 27.
967 millones de euros.
¿Y qué impacto tiene?
Ninguno, porque esto va contra la cuenta de resultados de EPSAR.
Por cierto, señora consellera, se echa de menos el acuerdo del consejo de administración de EPSAR adoptando esta medida.

Y lo que tampoco se ha dicho aquí es lo que va a pasar con EPSAR, porque EPSAR debería rehacer todo su presupuesto.
Según su presupuesto, según su presupuesto, se preveía un beneficio de 59 millones de euros.
Según esta medida, EPSAR va a cerrar este ejercicio, 2022, con unas pérdidas de 79 millones de euros.

Por lo tanto, señora consellera, algo más que publicidad es lo que tiene que hacer.
Y de eso se trata, esta comunidad y los valencianos no necesitan ni más engaños ni más publicidad; lo único que necesita esta comunidad es que, de una vez por todas, el Botànic se vaya de aquí.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera:

Per a exercir torn de rèplica, té la paraula el senyor García.

Quan vullga, senyoria.

El senyor García Latorre:

Gràcies, senyora presidenta.

Mire, jo si alguna cosa tinc clara és que engany ni un.
Si hi ha un govern que diu una cosa i la complix és el govern este del Botànic, no com, per exemple, el govern d'Andalusia, que el cànon de sanejament va dir i va prometre que l'anava a eliminar, però l'anterior legislatura, i esta també ho tornava a dur; i ni ho va eliminar l'anterior i ni ho ha eliminat esta i, li vaig a dir, no ho eliminarà perquè és un impost que és finalista, que ve a prestar uns serveis i a crear unes infraestructures que són necessàries, a més per a complir els ODS a nivell europeu.
Per tant, ací els únics que estan enganyant són vostés, perquè diuen que van a llevar coses que, després, no complixen, però ni a Andalusia ni a Múrcia ni a la Rioja, allà on estan governant, i no van a fer-ho, i no van a fer-ho.

Després vosté diu: quin impacte té?
Doncs, mire, 140 milions són molts milions d'euros, a mi me pareixen molts milions d'euros.
Està clar que hi hauria impactes xicotets, que jo ho he dit abans i ho hem explicat, però hi haurà impactes en empreses que seran molt grans.
I jo…, vostés entren sempre en contradicció.
Ací sempre intentant fer de salvapàtries de les empreses, les empreses…, doncs, mire, esta mesura, possiblement, a les empreses és a les que més va a beneficiar, les empreses que tindran uns costos, en este cas, que s'hauran superat pel cost de la llum, pel tema de les matèries primeres i per moltes més coses que hauran hagut de fer front.
I açò va a ser una mesura de caràcter immediat que el mes que ve la van a vore en el seu compte de resultats de les empreses.

És cert, és un pagament ajornat que l'hauran de pagar endavant.
Però també diguen que ens donem sis mesos per a vore com va evolucionant.
I, si d'ací sis mesos este govern, que és un govern seriós, que és rigorós, que pren mesures, veu que cal prendre alguna altra mesura addicional per a pal·liar eixos efectes, la prendrem.

Per tant, no enganyen.
Vostés van prometent, allà on governen, que van a llevar este impost i no n'han llevat ni un.
És més, on han pogut, com en el tema de Galícia, on està el seu president nacional, han agarrat i ho han apujat un 130 % a les empreses i un 180 % als ciutadans.

Per tant, enganys ni un.
És una mesura, en este cas, excepcional; ajudarà més, ajudarà menys, però és necessària, igual que les altres mesures que estem prenent, igual que la que hem aprovat en el decret llei anterior, ajudes als nostres autònoms.

Per tant, el govern del Botànic va a seguir implantant mesures que ajuden a la ciutadania, als nostres autònoms i a les nostres empreses, perquè això és el nostre futur.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera:

Gràcies, senyoria.

Per a exercir torn de rèplica, té la paraula el senyor Ibáñez.

Quan vullga, senyoria.

El senyor Ibáñez Bordonau:

Gracias, presidenta.

Bien, ha empezado usted diciendo que este es un gobierno que cumple lo que dice, le voy a poner algunos ejemplos.
Yo no voy a gastar esas hojas falsas con las que sale aquí el presidente y las enseñas, esas tablitas en las que ustedes y el PSOE han reñido sobre la autoría de la misma y que es completamente falsa, pero no voy a entrar en esto.
2020, el señor Puig, en esta misma tribuna, debate de política general: «Vamos a plantar 15 millones de árboles« 15 millones de árboles.
(Veus) 2020: «Vamos a recibir 21.
000 millones de euros de fondos europeos« hemos recibido 1.
254 millones, con un préstamo, con un préstamo, pagando intereses; hemos solicitado que nos adelanten el dinero, con un préstamo.
«Vamos a invertir 600 millones en la albufera« ¿De verdad ustedes prometen lo que dicen?
¿De verdad?

Claro, es que es tremendo porque, además, dicen: ¿Y qué impacto, qué impacto tiene esto en las cuentas?
Mire, yo le he dicho: en las cuentas de la Generalitat Valenciana ninguno.
Esto es como lo de las tasas universitarias.
Miren, ustedes se colocan la medallita de las tasas universitarias.
Oiga, ¿y eso, cómo repercute en las cuentas de la Generalitat?
De ninguna forma, porque las tasas las cobran las universidades.
El problema es que ustedes tendrán que financiar mejor a las universidades, ese es el problema.
Y aquí va a pasar lo mismo.
¿Qué van a tener que hacer ustedes?
Financiar mejor a EPSAR.
Porque, claro, usted dice: «No es que los ingresos de EPSAR son finalistas y son para inversiones« pues, ya nos gustaría.
Ustedes en ingresos este año para EPSAR tenían presupuestados 284 millones, ¿y para inversiones?
56.
¿Finalistas, finalistas?
(Veus) En fin.

Claro, y después me dice: «No, es que nosotros no mentimos« Mire, no seré yo el que desdiga un titular de El País, «Ximo Puig: «La Generalitat exime del pago del canon de saneamiento de agua para paliar la inflación«« ¿Exime?
¿Exime qué?
Pero ya se lo he dicho, que lo que no se va a pagar ahora se va a pagar el año que viene, que hoy lo que no van a pagar los ciudadanos son tres euros, tres euros.
Y usted me dice: hombre, ya, ¿pero y las empresas?
Mire, una empresa mediana, una mediana, lo que no va a pagar ahora son 48,47 euros, 48,47 euros.
¿Me quiere decir, entonces, de qué va esto?
Pues esto va única y exclusivamente de una nueva campaña de propaganda, de apariencia, de engaño, que es lo que ustedes saben hacer.

No vuelvan a jugar nunca más con los intereses de los valencianos.
No engañen a los valencianos.
Si no saben gestionar, ahí tienen la puerta.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera:

Continuem amb el debat.

Té la paraula el senyor Muñoz per a fixar posició.

Quan vullga, senyoria.

El senyor Muñoz Lladró:

Gràcies, presidenta.

Bueno, pues, una medida en la línea de la anterior, ¿no?
O sea, yo creo que, al final, aquí, lo que se está planteando, por parte de la conselleria de medio ambiente, en este caso, es ayudar a la gente normal y a las empresas que necesitan, pues, en un momento de inflación, ayuda por parte de la Generalitat Valenciana y lo hacen de una manera inteligente, que es haciendo que no se desprendan de un dinero necesario en estos momentos pagando una tasa, un canon.
Creo que esto es lo razonable.

Claro, aquí, cuando empieza a escuchar a grupos de la oposición no deja de ser curioso, porque fíjense que no pueden criticar la medida, con lo cual empiezan a intentar, bueno, pues, complicar la cuestión, meter datos que no son, hablar de trampantojos, creo que ha llegado a decir.
Mire, una cosa que no es trampantojo, que es clara, es lo que ha hecho el señor Feijóo.
Como decía usted, 60 euros en el momento…, bueno, incremento de 60 euros en el peor momento de la ciudadanía.
Eso no son trampantojos; eso es llegar al parlamento, subir el canon del saneamiento del agua en la peor de las situaciones.

O lo decíamos anteriormente, es que cuando se está en oposición, pues, es muy sencillo decirle aquí a la ciudadanía: vamos a bajar impuestos.
Pero, bueno, solo hay que hacer un poco de hemeroteca.
Podríamos hablar de Galicia, podríamos hablar de Andalucía, podríamos… Pero es que yo hay una que siempre me parece muy curiosa.
Situación similar a la que vivimos ahora: año 2012, llega, en este caso, el señor Rajoy a gobernar y lo primero que hace, cuando decía que iba a bajar el IVA, sube el IVA del 18 % al 21 %, lo segundo es subir el precio de la luz y, luego, si ya faltaba más, subir las pensiones un euro.
Si es que esto, al final ya…, si nos conocemos todos y sabemos, porque…

Yo lo decía anteriormente, señora consellera, y lo verá usted, aquí se está intentando generar un paralelismo respecto a la situación de 2012 con lo que pasa ahora.
Y hay portavoces que creciendo al 4 % hablan de ruina económica, porque lo que quieren es meter en el imaginario colectivo que estamos en una situación similar a aquel momento, que llegará la derecha con grandes soluciones y recetas mágicas, que todo lo que hacemos nosotros no vale para nada y ellos bajarán impuestos.
Pero ya aviso a alguien, si no se está viendo, a los medios de comunicación, a…, bueno, a quien nos escuche, lo primero que hará la derecha, si gobierna alguna vez -que yo espero que sea dentro de muchos años-, será subir impuestos.
Y no lo digo porque sea vidente, sino que me remito a la hemeroteca y en una situación, en aquel caso no de crecimiento económico como la que vivimos ahora, sino de recesión, sino de máxima austeridad, recortando los servicios públicos fundamentales, lo que hizo la derecha fue, tranquilamente, subir el IVA, subir la luz, subir las pensiones un euro y, en definitiva, hacer la política de derechas que están acostumbrados.

Por lo tanto, yo creo que es una magnífica noticia.
Creo que el Consell de la Generalitat está haciendo política para la gente, esta es una medida más en esa línea.
Creo que es coherente con lo que hemos defendido; esto no se trata de bajar impuestos indiscriminadamente, sino de hacer, de manera selectiva, medidas que pueden ser fiscales, como es en este caso, que en otras cuestiones pueden ser de ayudas directas a los autónomos o a las empresas, pero que, en cualquier caso, de lo que se trata es de sostener la economía en momentos de dificultad.
Lo hicimos durante la pandemia, a los datos me remito.
Somos la economía que va a crecer más en la Unión Europea, al menos los países avanzados.
Vamos a crecer más que Alemania, vamos a crecer más que Francia, vamos a crecer más que Italia.
Y eso, evidentemente, tiene mucho que ver con el trabajo de nuestros empresarios, de nuestros autónomos, de nuestros trabajadores, pero también tiene que ver con la estabilidad económica, con medidas de intervención económica inteligente, con un keynesianismo inteligente, diferenciado totalmente a las medidas de austeridad que hace la derecha, porque no saben hacer otra cosa, cuando llegan, recortan.
Y yo le digo que es una magnífica noticia, creo que es bueno para la ciudadanía.
Creo que, además, llega en un momento fundamental.

Y respecto a la cuestión de la exención, de estar eximido o de aplazar.
Es que, haciendo un recorrido a todas las medidas que ha hecho el Consell durante la pandemia y durante esta situación de crisis de la guerra ilegal de Putin, yo no tengo ningún tipo de duda de que, cuando llegue el momento en que se acabe la moratoria, si es necesario, pues se prorrogará.
Y si…

La senyora vicepresidenta primera:

Senyoria, vaja finalitzant.

El senyor Muñoz Lladró:

…no -disculpe-.
Y, si no es necesario, pues habremos aliviado durante seis meses el bolsillo de muchas familias en un contexto de una inflación que está muy alta.
Pero nos está diciendo la Unión Europea que el próximo año, y esperamos que todos vayamos en ese camino, ayudando con nuestras palabras, la inflación bajará un 3,4 % o menos.
Por tanto, será un momento distinto, una coyuntura económica distinta y se tomarán decisiones de…

La senyora vicepresidenta primera:

Senyoria, per favor, finalitze.

El senyor Muñoz Lladró:

…política pública distintas.

Muchas gracias y enhorabuena por la medida.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera:

Gràcies.

La votació…, a vore, senyor Ibáñez, el senyor Muñoz en la seua intervenció ha fet, com es fan habitualment vostés, referències creuades, però no entenc que ha entrat a contradir els seus… (Veus) No ha entrat a contradir els seus arguments com per a obrir ara un altre torn de debat entre vostés, les referències que s'han fet, senyoria.
(Veus)

La votació ordinària tindrà lloc després del recés que hi haurà en acabar el punt seté.

Projecte de llei, de la Generalitat, d'ordenació de l'exercici de les professions de l'esport i l'activitat física a la Comunitat Valenciana (abans Projecte de llei, de la Generalitat, d'ordenació de l'exercici de les professions de l'esport a la Comunitat Valenciana) (RE número 36.
896, BOCV número 260).
Dictamen de la Comissió d'Educació i Cultura

La senyora vicepresidenta primera:

Passem al punt 4, dictamen de la Comissió d'Educació i Cultura sobre el Projecte de llei, de la Generalitat, d'ordenació de l'exercici de les professions de l'esport i l'activitat física a la Comunitat Valenciana; abans Projecte de llei, de la Generalitat, d'ordenació de l'exercici de les professions de l'esport a la Comunitat Valenciana.

Per a la presentació del dictamen de la comissió, té la paraula… (Veus) Senyora Díaz, per favor, pregue silenci.
És que estic parlant i és que ni m'escolte a mi mateixa.
Té la paraula el president de la Comissió d'Educació i Cultura, el senyor Jesús Pla.

Anem a procedir a un torn després d'explicació de posició de cada grup.
I, si els sembla, en la mesura que és un dictamen, i aixina s'han produït altres debats en este plenari, llevat que algun dels grups no vullga intervindre, obrirem els tres minuts de rèplica en el mateix ordre en què es produirà el torn de les primeres intervencions.

Té la paraula el senyor Pla per a la presentació del dictamen.

El senyor Pla Herrero:

Moltes gràcies, presidenta.

Il·lustres senyories, em correspon, com a president de la Comissió d'Educació i Cultura, i per acord unànime d'esta comissió, presentar el dictamen sobre el Projecte de llei, de la Generalitat, d'ordenació de l'exercici de les professions de l'esport i l'activitat física de la Comunitat Valenciana.

El projecte de llei es va presentar en el registre general de les Corts Valencianes el dia 28 de maig de l'any passat.
Va ser tramitat per la Mesa de les Corts l'1 de juny i publicat en el Butlletí Oficial de les Corts Valencianes número 172, del dia 9 de juny de 2021.
La mesa de la cambra va acordar-ne la remissió a la Comissió d'Educació i Cultura, alhora que obria un termini de cinc dies per a la presentació de propostes de compareixences de participació ciutadana, en compliment de l'article 188 del Reglament de les Corts i de la resolució de caràcter general 2 de la novena legislatura.

En la comissió convocada a l'efecte, que va tindre lloc els dies 22 de febrer i 1 de març d'enguany, van comparéixer 12 persones, totes elles vinculades al sector de les professions de l'esport i de l'activitat fisicoesportiva, com també de l'àmbit acadèmic, universitari i dels col·legis professionals.
Una vegada realitzat el tràmit de les compareixences en la comissió, es va obrir un termini per a la presentació d'esmenes per les diputades i diputats i els grups parlamentaris, que va finalitzar el 30 de març d'enguany.
Dins d'este termini, es va presentar una esmena a la totalitat pel Grup Parlamentari Vox Comunidad Valenciana que, finalment, va ser retirada.
El debat de totalitat es va realitzar el passat 18 de maig.
Així mateix, es varen presentar un total de 21 esmenes parcials, corresponent 19 esmenes al Grup Parlamentari Popular, una esmena conjunta pels grups parlamentaris socialista, Compromís i Unides Podem, i una esmena pel Grup Parlamentari Ciudadanos.

El 18 de maig passat, la Mesa de la Comissió d'Educació i Cultura va realitzar l'ordenació de les 21 esmenes parcials presentades, i es va publicar al Butlletí Oficial de les Corts Valencianes número 252 del 25 de maig.
La Comissió d'Educació i Cultura es va reunir el passat dia 7 de juny i va emetre el dictamen que hui presente al Ple de les Corts.
En el transcurs del debat, es van presentar i aprovar 10 esmenes transaccionals que afectaven 10 esmenes del Grup Parlamentari Popular i una esmena conjunta dels grups parlamentaris socialista, Compromís i Unides Podem.
Així mateix, el Grup Parlamentari Popular, durant el debat, va retirar dos esmenes, i se'n van aprovar altres quatre esmenes presentades per este grup.
També es va aprovar l'única esmena presentada pel Grup Parlamentari Ciudadanos.
Com podem comprovar, amb la incorporació d'estes esmenes al dictamen s'ha millorat el text del projecte de llei presentat inicialment pel Consell.
Per a esta sessió del Ple, on es debatrà el dictamen de la comissió, s'han mantingut les tres úniques esmenes que quedaven vives del Grup Parlamentari Popular.

Espere i desitge, com a president de la Comissió d'Educació i Cultura, a la qual agraïsc la designació per a este acte, que en el debat que ara iniciem en el ple encara puguem aconseguir algun acord més i poder incorporar més esmenes al text, amb l'única finalitat de fer una llei millor.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera:

Gràcies, senyoria.

Iniciem el torn d'explicació de posició per cada grup parlamentari.

Té la paraula la il·lustre diputada Estefania Blanes, del Grup Parlamentari Unides Podem.

Quan vullga, senyoria.

La senyora Blanes León:

Gràcies, presidenta.

Abans que res, reconéixer i agrair el treball de la companya Naiara Davó, que és la que ha portat fins ara aquest punt.
I, bé, per raons òbvies, no podrà estar hui.
Quan arribe el moment, li desitge des d'ací una horeta curta, que solen dir en estos casos.

Bé, m'agradaria aprofitar i recordar que, ara que estem al quaranta aniversari de l'Estatut d'autonomia, precisament hui podem legislar sobre aquest tema perquè tenim eixes competències exclusives en matèria d'esport i d'oci reconegudes al nostre estatut, i açò significa l'autogovern.

Després, parlar que ara, amb aquesta llei, legislem sobre les professions de l'esport, les acotem, determinem les seues funcions i també les activitats, explicitem els títols acadèmics que seran necessaris i s'amplien, a més, els requisits i les obligacions per a supòsits especials que requereixen de més seguretat.
A més, la llei regula la publicitat, la veracitat d'aquesta, que tan necessària…, i també exigeix als professionals la presentació de declaracions responsables i l'obligació de posseir assegurances.

Aquesta llei té com a finalitat garantir el dret, amb majúscules, de les persones usuàries, fomentant una pràctica esportiva saludable i evitant situacions que puguen perjudicar la seua salut.
I també garanteix, alhora, els drets dels professionals de l'activitat física i de l'esport.
La llei té així un doble objectiu, que és, per una banda, protegir i millorar la salut i la integritat física i, per tant, la qualitat de vida del conjunt de la societat valenciana.
I, per altra, oferir als professionals de l'esport un marc legal clar que garantisca la seua pràctica: quines professions s'inclouen, quines funcions i activitats s'associen a cada una d'elles, quins títols acadèmics calen per tal d'accedir-hi, etcètera.

Es tracta d'una llei esperada i completament necessària, i no és perquè ho digam nosaltres, sinó perquè així ho han traslladat els representants de les diferents associacions, entitats, col·lectius i representants, en general, de l'àmbit de l'activitat física i de l'esport.
Ha sigut un consens total a la comissió i a les compareixences.
Per exemple, els gestors esportius traslladaven la seua satisfacció amb aquesta llei, perquè consideraven que amb ella s'anava a evitar abusos o intrusismes, gràcies a la definició de les professions, i així també ens apropem al marc europeu.
Que ens anava a dur també a un excel·lent nivell de pràctica esportiva, però també a obtindre millors instal·lacions i millorar els espais municipals, i donar esperança -deien- als joves que es formen a les universitats i a la Formació Professional.

Els representants, també, de l'esport a l'aire lliure i l'activitat física traslladaven que, ja que al medi natural hi ha més risc, veien molt necessària aquesta llei per tal que vetlara, a més, per la seguretat i la salut; que desenvolupar aquesta llei suposava posar de rellevància el compromís de les institucions envers de les necessitats, de les exigències i de la demanda de la societat, dels usuaris que amb ells treballen i també d'ells mateixos.

S'ha escoltat a investigadors en ciència de l'esport, a professors de la facultat de Ciències de l'Activitat Física que anaven també pel mateix camí.
Deien que la llei era necessària, també per la promoció que es feia de l'educació física i, per tant, tots aquells que vulguen desenvolupar activitats que ho facen en les millors condicions possibles.
En la mateixa línia, el Colef, el Fòrum de l'Esport o els metges van parlar de la importància de la salut dins de l'esport i de com aquesta llei incorporava la recepta esportiva.
A més, entenien tots els problemes i tots els costos sociosanitaris que comportava el sedentarisme o la falta de supervisió, i que, per tant, així s'hi feia front, legislant-la.

Estem davant d'una llei que recull àmpliament les demandes del sector.
Ha sigut definida per tots els que han comparegut, inclús els que mostraven algun tipus de diferències en la regulació, per exemple, de les professions en el turisme, la definien com a completament necessària.
Comporta, per tant, un ampli consens entre la societat civil.
També entre els grups parlamentaris de la cambra, no hi va haver cap esmena a la totalitat, bé, cert que va haver-hi una temptativa d'esmena a la totalitat de Vox, que finalment van retirar i que no es va transformar ni tan sols en esmenes parcials.
Però de la resta dels grups parlamentaris, al llarg de la tramitació, s'han pogut transaccionar la gran majoria d'esmenes; acaba de comentar el company Pla que queda ja pràcticament tot arreplegat en el text definitiu.

Tenim, per tant, una llei acurada, molt participada, amb una visió transversal que va a suposar que els professionals, que les empreses i que les entitats puguen oferir un servei amb més i majors garanties i seguretat, tant per als usuaris com per a ells mateixos.

Per tant, donaré suport a aquesta llei.

Gràcies.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera:

Gràcies, senyoria.

Té la paraula l'il·lustre diputat José María Llanos, en representació del Grup Parlamentari Vox Comunidad Valenciana, per a explicar la posició sobre aquesta iniciativa.

Quan vullga, senyoria.

El senyor Llanos Pitarch:

Gracias, presidenta.

Señorías, como ya dijimos en la comisión, Vox no va a apoyar este proyecto de ley.

Ciertamente, la ley estatal propone la regulación autonómica de la cuestión, por lo que nada discutimos al respecto.
Lo que sí discutimos, y es lo que nos impide apoyar este proyecto de ley, es la referencia que se hace en su articulado a un contenido estrictamente ideológico, que es la identidad de género, grave en otros casos y mucho más en este proyecto de ley del ejercicio de las profesiones del deporte.
Artículo 3 del proyecto de ley, derechos de las personas usuarias del servicio de deporte, apartado 1: «Las personas destinatarias de servicios deportivos tendrán los siguientes derechos: f.
A no ser discriminadas por razón de su sexo, identidad de género, orientación -etcétera-« Artículo 4, obligaciones de las personas profesionales en el ejercicio de las profesiones del deporte y la actividad física, en su apartado 6: «Garantizar la no discriminación en la práctica deportiva, independientemente de su sexo, identidad de género, orientación -etcétera-«

A la vista, pues, de este articulado en relación con la no discriminación por identidad de género, precisamente lo que se está provocando con este proyecto de ley es una gravísima y clarísima discriminación.
Porque una cosa es el género de las personas, para quienes crean que se puede aplicar esta categoría a las personas, y otra es la biología y el artículo 14 de la Constitución española.
No nos parece razonable que se aplique la percepción que cada uno tenga sobre sí mismo para la aprobación de las leyes.
(Aplaudiments) Las personas somos iguales sin peros, sin adjetivos y sin condiciones.
La Constitución es clara: «Los españoles son iguales ante la ley, sin que pueda prevalecer discriminación alguna por razón de nacimiento, raza, sexo, religión, opinión o cualquier otra condición o circunstancia personal o social« No aceptamos, pues, que se utilicen las leyes de rango inferior con un sentido ideológico para modificar lo que es ya una adecuada y clara previsión constitucional.

Pero hay más.
La igualdad es entre iguales, es decir, entre personas en iguales circunstancias de todo tipo, entre situaciones iguales.
Lo que queremos decir es que la inclusión de la identidad de género provoca una evidente y grave desigualdad, porque, por la simple percepción personal, se puede considerar iguales, siendo diferentes, a dos personas para las competiciones deportivas.
No es algo que denuncie Vox solamente, es una evidencia destacada por los mismos profesionales del deporte.
Una exnadadora, tricampeona olímpica, Nancy Hogshead, dijo, respecto de la nadadora transexual Lia Thomas: «Apoyo lo que Lia quiera ser toda su vida, su identidad en el trabajo, en la universidad, o en el sitio que sea, pero no en la piscina« Cuando se trata de deportes, no podemos hablar de identidad, sino de biología, (aplaudiments) por eso tenemos categorías femeninas en el deporte.
De hecho, esta nadadora trans, cuando pasó de competir en pruebas masculinas a competir en pruebas femeninas, pasó del puesto cerca al quinientos a puestos muy anteriores.

Se trata de un debate abierto, y muy abierto, entre lo sentido y lo biológico, de manera que lo sentido se pretende, con este proyecto de ley, imponer a la naturaleza humana, condicionando, en este caso, a los demás competidores.
Esto es lo que provocan leyes sectarias, que no se aprueban para todos, sino para unos pocos, lo que es absolutamente contrario a la razón de ser de la norma, como ocurre con el proyecto de ley para el reconocimiento de los derechos de las personas trans y el colectivo LGTB.
El propio Consejo del Poder Judicial, no Vox, emitió un informe indicando que se produce un indeseado efecto de generar situaciones de discriminación positiva y, por tanto, de discriminación, por lo general, indirecta de aquellas personas no contempladas en su ámbito subjetivo de aplicación, especialmente significativa respecto de las mujeres no transexuales.

Y esto es más que evidente en el deporte.
Decía Irene Aguilar, asesora jurídica especialista en derecho deportivo: «Los que trabajamos en el deporte realmente no lo entendemos, porque en el deporte quienes compiten son los cuerpos, no son los sentimientos.
Las mujeres deportistas están muy preocupadas, se ven obligadas a callar frente a esto, y resulta muy doloroso« Otra nadadora denunciaba que perdió su título por tener que competir con un hombre biológico, y esto, sencillamente, no es justo.

Y dirán: «Claro, hombre, Vox va contra los transgénero« No, no, no; para nada, en absoluto.
Vox defiende el sentido común y la verdadera igualdad.
(Aplaudiments) Porque igualar situaciones desiguales no es igualdad, es discriminación y es igualitarismo, y eso no es bueno.
La identidad es algo que se percibe, pero hombre o mujer se es por naturaleza.
Por eso, las condiciones físicas que tiene un cuerpo masculino le hacen apto para competir en categorías masculinas, y las condiciones físicas de un cuerpo femenino le permiten competir en categorías femeninas.
Si no fuera así, no habría categorías masculinas y categorías femeninas en el deporte.

Por ello, no podemos apoyar esta ley que provoca, ya de principio, señorías, desigualdad entre los profesionales del deporte.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera:

Gràcies, senyoria.

Té la paraula la il·lustre diputada Rosa Menor, en representació del Grup Parlamentari Ciudadanos.

Et tinc després, (adreçant-se a algú) després.
Ara estem explicant el vot.
Estem ara en el torn d'explicació de vot, i després farem tot un torn d'explicació de rèpliques.

Quan vullga, senyoria.

La senyora Menor Lucas:

Gracias, presidenta.

Señorías, en primer lugar, me gustaría empezar mi intervención poniendo de manifiesto el elevado grado de acuerdo que hemos conseguido en la tramitación en esta ley.
Que hoy se presente este dictamen es el resultado del fruto del trabajo de muchas personas en el ámbito deportivo.
Desde aquí, mi agradecimiento a compañeros de todos los partidos que componemos esta cámara, comparecientes, deportistas, asociaciones y todos aquellos agentes que han hecho posible traer este texto hoy aquí con la mayor legitimidad posible.
Un texto que, sin lugar a duda, era una obligación y una necesidad de carácter urgente.

La práctica deportiva conlleva importantes beneficios para la salud y el bienestar personal, pero si se realiza en condiciones óptimas.
Pero también puede constituir una importante amenaza si se ejecuta bajo la supervisión del personal que no cuente con la capacitación necesaria.
Porque, en el ámbito deportivo, la participación de trabajadores y personas que no disponen de conocimientos precisos y específicos controlados académicamente es enorme, y esta importancia va inevitablemente ligada a la relación tan estrecha que el deporte tiene con la salud, la seguridad y la protección de colectivos específicos.

Por todo ello, el objetivo principal de este proyecto de ley no es solo el de regular la profesión deportiva, sino el de proteger a la ciudadanía y garantizar la calidad de los servicios deportivos como un valor añadido en todas y en cada una de sus actuaciones.
Es esencial reconocer las competencias profesionales, con el fin de elevar la cualificación y el nivel de estos profesionales, a la vez que se garanticen unos estándares de calidad y seguridad en la oferta deportiva.

En la última década, el mercado laboral de la actividad física y el deporte ha evolucionado de una manera cuantitativa, pero la mejora cualitativa sigue siendo una asignatura pendiente.
El artículo octavo de la Carta europea del deporte de 1975 recoge que, en todo programa de desarrollo del deporte, debe reconocerse como imprescindible un personal cualificado a todos los niveles de gestión administrativa, técnica, de promoción y de entrenamiento.
Así como el artículo noveno de la carta europea, en 1992, que dice que toda persona dedicada a la dirección o supervisión de actividades deportivas deberá poseer las cualificaciones necesarias, con especial atención a la seguridad y protección de la salud de las personas que tienen a su cargo.

En el entorno autonómico, en este sentido se han conseguido muchos avances de las comunidades autónomas, como la de Cataluña en 2008; La Rioja y Extremadura en 2015; la Comunidad de Madrid, en 2016; la región murciana y Aragón, en el 201; y Castilla y León y la Comunidad Foral de Navarra en el 2019.
El Estatuto de autonomía de la Comunidad Valenciana establece que la Generalitat tiene la competencia exclusiva en materia de deporte y ocio en el ejercicio de estas competencias.
Es el momento de la Comunidad Valenciana.
Es necesario poner en marcha una normativa autonómica que haga frente al intrusismo profesional, que acabe con la usurpación en el ámbito competencial, que por razones de conocimientos específicos y controlados académicamente solo pueden acceder aquellas personas que cuenten con una titulación determinada.

Se trata de un aspecto de gran relevancia, ya que en el sector de la educación física, la actividad física y el deporte conviven un conjunto de actores y de profesionales muy heterogéneos, tanto en cuanto a su formación como a la amplitud de actividades que engloban.
Por eso, quiero destacar y agradecer la incorporación de la enmienda del grupo Ciudadanos a este texto final.
Una enmienda que clarifica el personal cualificado para realizar prescripciones médicas en el artículo 9 de este proyecto de ley de ordenación del ejercicio de las profesiones del deporte y de la actividad física en la Comunidad Valenciana.

Sin duda, regular y gestionar las profesiones del deporte asegura un valor añadido profesional al producto o servicios deportivos en todas y en cada una de sus actuaciones.
Una mejora cuantitativa y cualitativa, que esperamos que empiece a dar resultados tras la aprobación de esta ley.

Por todo ello, debemos promover el consenso y la unanimidad ante una regulación que afecta de manera directa a un gran número de profesionales del deporte, reconociendo las competencias profesionales con el fin de elevar la cualificación y el nivel de estos profesionales, a la vez que se garanticen unos estándares de calidad y de seguridad en la oferta deportiva para todos.

Gracias, presidenta.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera:

Gràcies, senyoria.

És el torn del Grup Parlamentari Compromís, i té la paraula l'il·lustre diputat Jesús Pla per a explicar el vot.

Quan vullga, senyoria.

El senyor Pla Herrero:

Moltes gràcies, presidenta.

Bona vesprada, honorable consellera d'Educació, Cultura i Esport.

Bona vesprada, director general d'Esport, Josep Miquel Moya, i a tot el seu equip.

Al president del Colef, president de Confedecom, al degà de la Facultat de Ciències de l'Activitat Física i l'Esport de la Universitat de València, al personal de l'UJI, que també es troba present ací, al president de l'Associació de Gestors Esportius Professionals.

Com vostés saben perfectament, les finalitats d'aquest projecte de llei, i tal com hauran pogut deduir en la seua exposició de motius, eren fonamentalment dos.
Per un costat, garantir la seguretat, la salut i la integritat física i jurídica de consumidors i usuaris de les activitats físiques i esportives i, per l'altre, definir les professions de l'esport, així com determinar les funcions i les activitats professionals de cada una d'aquestes, així com explicitar els títols acadèmics i les qualificacions professionals necessàries per a exercir-les.
En definitiva, protegir també els professionals i evitar l'intrusisme.
Són també vostés sabedors que aquest projecte de llei ha sigut consensuat amb el sector de l'activitat esportiva.
I és esperat, tant pels professionals com pels usuaris de les activitats esportives.

Així mateix, coneixen perfectament que la nostra comunitat autònoma ostenta les competències exclusives en matèria d'esport i oci, d'acord amb el que estableix article 49.
1.
28 del nostre Estatut d'autonomia.
I aquesta competència exclusiva resulta totalment compatible amb la competència exclusiva que ostenta l'estat en matèria de condicions d'obtenció, expedició i homologació dels títols acadèmics i professionals de l'article 149.
1.
30 de la Constitució.
Així mateix, saben vostés que existeix un manament legal en la disposició addicional segona de la Llei 2/2011, de 22 de març, cap al Consell, per tal que presente a les Corts un projecte de llei de regulació de les professions dels esports i l'activitat física de la Comunitat Valenciana com el que hui debatem.

Podem estar també ben tranquils quant als principis d'igualtat i seguretat jurídica, vist el dictamen del Consell Jurídic Consultiu de 17 de febrer de 2021, on literalment s'expressa que la competència de les comunitats autònomes per regular les professions de l'esport ve avalada per la jurisprudència del Tribunal Constitucional.
I que el projecte de llei respecta els principis d'igualtat de drets i obligacions en tot el territori de l'estat, i que en cap cas vulnera la competència exclusiva de l'estat que hem assenyalat quant a la creació de professions titulades.

En definitiva, i vista la necessitat de l'aprovació d'este projecte de llei i la utilitat d'aquesta, i vist el consens que el seu text ha generat, no tan sols al sector esportiu, sinó també al conjunt de grups parlamentaris presents a la cambra, els demane, ara sí, el vot favorable a aquest projecte de llei, sensiblement millorat amb les aportacions de tots els grups parlamentaris, tot en benefici dels usuaris i professionals de l'activitat física del nostre país.

I no vull deixar passar l'ocasió per agrair, en primer lloc, al treball ingent que ha fet el director general d'Esport perquè esta llei puga eixir amb este consens.
I també als meus companys, portaveus, en matèria d'esport, de comissió, dels grups que van a votar favorablement a açò.
Crec que ha sigut un bon treball.
Crec que hem pogut consensuar, no sols entre els grups polítics, sinó també entre tots els actors del sector esportiu una llei que confluïx tots els interessos, que beneficia no sols als professionals, sinó també als usuaris i a tot el sector.
Repetisc, era una llei molt esperada, crec que açò va a beneficiar molt el sector esportiu valencià.
Vull agrair-vos la vostra predisposició i la vostra col·laboració, a tots els grups i, per tant, crec que hem de votar-la a favor i esta llei ha d'eixir en el màxim consens possible.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera:

Gràcies, senyoria.

Té la paraula l'il·lustre diputat Luis Martínez, en representació del Grup Parlamentari Popular, per a explicació de vot.
Perdó, explicació de posició.

Quan vullga, senyoria.

El senyor Martínez Fuentes:

Gràcies, presidenta.

Nos encontramos ya, si me permete el símil, en el esprín final.
Estamos ya la recta final de la tramitación de una ley de lo que supone ya la regulación de esta ley de profesiones del deporte y de la actividad física.
Importante la actividad física, y lo hemos introducido también en el trámite.

Una ley que viene a complementar esa Ley 2/2011, de la ley del deporte y la actividad física de la Comunidad Valenciana, que en su texto ya contemplaba que se debía legislar de forma específica en materia de profesiones del deporte y la actividad física, igual que se ha hecho ya en otras comunidades autónomas.

En torno la tramitación de la ley se ha manifestado el acuerdo con la misma por parte de los afectados, tanto del colegio de licenciados por las federaciones, por gestores deportivos, por federación de empresarios de instalaciones deportivas -y aprovecho ahora para saludarlos, que nos acompañan.

Así lo hemos comprobado también en la fase de comparecencias, pero, a pesar de esta unanimidad, también hay que decir que hay un apartado de enmiendas que nosotros hemos participado como grupo.
Como ya se ha dicho, ha sido un total de 21 enmiendas las presentadas.
Por parte del Partido Popular fueron 19 las que presentamos, porque entendíamos que debían de matizarse, de concretarse o de modificarse algunas cuestiones que para nosotros eran importantes.

De las 19 enmiendas presentadas por un subgrupo en la comisión de debate de las mismas se aprobaron ya cuatro de forma directa y llegamos a una transacción sobre las que habíamos presentado en un total de diez enmiendas, y retiramos dos en el momento de la comisión.

Por tanto, llegamos hoy a este debate de pleno y son tres las enmiendas que quedan vivas.
Una es la enmienda número 9.
Entendemos, desde nuestro punto de vista, que debe añadirse un nuevo apartado en el artículo 4 y entendemos que la Generalitat valenciana debe proporcionar una oferta formativa específica de educación permanente a los profesionales del deporte y la actividad física en colaboración con la Escola de l'Esport de la Generalitat Valenciana, tal como también recoge la Ley 2/2011.

Sabemos ya que el artículo 4.
15 habla de la formación, pero habla del compromiso que tienen los profesionales y por eso queremos que se añada, porque entendemos que, además del compromiso que deben tener los profesionales en la formación permanente, la Generalitat debe aportar también esa oferta permanente a los profesionales.
Esta era una de las enmiendas que queda viva, la 9.

Respecto a la número 17.
Saben que -la enmienda número 17, que es relativa a las titulaciones de las federaciones- este es uno de los temas que hemos trabajado hasta hace pocos días, de los que hemos estado batallando hasta los últimos días, y gracias…, y tengo que decirlo así, que como consecuencia de la enmienda que presentamos el Partido Popular hemos podido estar debatiendo y consensuando hasta el último momento.
Un texto que hoy vamos a aprobar porque hemos presentado una transaccional -esta es la última que hemos transaccionado- y con esta transaccional vamos a dar respuesta a una demanda de las federaciones deportivas.

Conseguimos el reconocimiento de las titulaciones emitidas por las federaciones deportivas, pero solo para poder entrenar.
No podrán utilizarse para otros fines distintos a los propios del entrenamiento para competiciones federadas.
Además, el compromiso por parte de las federaciones en la creación de sus propios centros de formación homologados.

Con esta transaccional respondemos a una reivindicación de las federaciones sin desvirtuar el espíritu de la propia ley.
Repito, como he dicho, que el PP haya mantenido viva esta enmienda ha provocado que podamos modificar y consensuar el texto de la disposición adicional quinta respondiendo a esta necesidad de las federaciones.

Y ya, la enmienda número 19, que es la última que quedaba viva, tengo que anunciar ahora que la retiramos.
En este momento, retiramos esta enmienda.
Y lo hacemos…, venía a recoger una reivindicación del sector de turismo activo, turismo activo que viene recogido en el Decreto 22/2012.
Es cierto que en este decreto se hablan de más de sesenta actividades de este sector.
Unas veinte están reguladas a través de las federaciones deportivas, pero más de cuarenta quedan fuera.

También entendemos que en estos momentos en el portal de participación ciudadana, desde turismo está ya colgado la necesidad de reformar el Decreto 22/2012, precisamente el decreto que regula.
Por eso es una de las razones…, que retiramos esta enmienda, pero lo hacemos…, para que se modifique ese decreto vamos a trabajar en esa línea desde el Partido Popular para que recojan las necesidades de catalogación y formación que desarrollan estas profesiones y que se engloben dentro de este decreto.

Por tanto, dicho esto, de las tres enmiendas vivas que han perdurado, el resumen es que retiramos la enmienda 19, relativa a turismo activo; transaccionamos la número 17, relativa a las federaciones, y quedará nada más saber la postura del Botánico -cuando llegue el momento me imagino que el señor Chulvi nos dirá algo- sobre la número 9, que es la de formación por parte de la Generalitat.

Ya, para ir finalizando mi intervención, desear que esta única enmienda se apruebe para acabar ya de rematar la faena, como decíamos, muy bien hecha.
Decir que hemos venido desarrollando un trabajo en un ambiente realmente de diálogo, de respeto y de consenso.

Y, también, mi reconocimiento a toda la comisión, por supuesto, pero, si me lo permite, de forma especial, al señor Chulvi, al señor Pla y a la señora Davó, que son con los que he tenido que batallar las enmiendas y transaccionar, pero creo que hemos llegado a buen puerto.

Este buen ambiente va a tener como consecuencia que hoy salga de este parlamento la ley de ordenación y regulación de las profesiones del deporte y la actividad física.
Una norma que viene a ordenar la formación y requisitos de los profesionales, pero también a garantizar, como decíamos y hemos dicho ya, que los usuarios tengan alguna actividad física mucho más segura y en unas mejores condiciones.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera:

Gràcies, senyoria.

És el torn del Grup Parlamentari Socialista i té la paraula l'il·lustre diputat José Chulvi per a l'explicació de posició.

Quan vullga, senyoria.

El senyor Chulvi Español:

Moltes gràcies.

Bona vesprada, consellera.

Jo li ho torne a repetir, quina manera més bonica de estrenar-se com a consellera (inintel·ligible) Aixina que l'enhorabona també.
(Aplaudiments)

Bona vesprada a tots els representants d'associacions, d'entitats, col·lectius de la mateixa universitat de l'àmbit esportiu que esteu esta vesprada ací seguint este debat per a l'aprovació d'esta llei.

També dir-li un poc respecte a l'últim comentari que ha fet el portaveu del grup Popular que, efectivament, jo trobe que ha sigut un procés bonic i també, com en el món de l'esport, encara que quan estem enmig de la pista hi ha alguna cosa que altra, però el més bonic és que quan acabem el partit ens donem la mà i normalment acabem quasi tots guanyant.
Aixina que moltes gràcies també pel seu treball.

M'agradaria començar la intervenció fent un poc de memòria i fer visible també el llarg camí que s'ha hagut de fer en aquesta qüestió fins a aplegar al dia de hui.
Perquè no ha sigut fàcil, perquè ha segut llarg, complicat i farragós en alguns moments també.

Allò cert és que en l'any 2010 -ja queda un poc lluny- el grupo Socialista va a presentar una PNL, la va a presentar la nostra companya Jeannette Segarra, va a presentar una PNL reivindicant la necessitat que es regularen les professions de l'esport a la Comunitat Valenciana.

Van passar uns anys i en l'any 2016, una altra vegada, el grup Socialista va presentar en estes Corts, en este cas per part de la meua companya Mercedes Caballero, una altra PNL recordant eixa necessitat i eixa reivindicació que ja s'havia fet.
(Aplaudiments)

I jo trobe que aplega un moment en què ja en el punt en què estem m'agradaria continuar agraint el treball que s'ha fet durant tots estos anys des del fòrum de l'esport, agraint de manera molt especial i en esta última etapa el treball que s'ha fet per part del Colef, de GEPACV, de Confedecom, la federació d'empresaris també, tots esteu ací presents, l'agraïment més sincer, aixina com a totes i cadascuna de les persones que han sigut part del procés de participació pública i, per suposat, el reconeixement al treball que s'ha fet per part de tot l'equip de la Direcció General d'Esport.

No vaig a entrar en detall en la llei, però trobe que tots ja la coneixem, i la coneixem molt bé, però el que sí queda clar és que hui estem vivint un moment realment important.
l'aprovació d'esta llei que regula les professions que regula les professions de l'esport i l'activitat física és algo d'una dimensió més important del que puga semblar.
Significa -ja ho hem dit ací- més seguretat per als usuaris dels serveis esportius i major protecció i reconeixement als professionals de l'esport.
Eixe seria el gran resum de la llei.

Però vull aprofitar aquesta intervenció per a posar en valor l'esport i, sobretot, la gent de l'esport.
Sempre, quan se li posa un nom al ministeri o a la conselleria, se li posa el d'«educació, cultura i esports« I de vegades eixa i s'ha vist com algo afegit, com un «i, si ens queda temps, esports»

Per sort, açò ja no és així.
Aquesta legislatura…, en aquestes Corts esta legislatura està sent la legislatura de l'esport: activitat essencial, recepta esportiva i, ara, la regulació de les professions de l'esport.
I jo trobe que ens podem sentir satisfets i, sobretot, motivats per a continuar, perquè encara queda faena per fer.

L'esport, com l'educació i la cultura, ha de ser una part essencial i fonamental en la vida de les persones.
I ací el orden de los factores tampoco ha de alterar el producto.
Igual algun dia un ministeri o una conselleria s'anomena d'«esports, educació i cultura«

Bé, aprofitem el dia de hui per a reivindicar més que mai l'activitat física i l'esport com a qüestió fonamental per a la salut física i mental, com una qüestió que ajuda també a la cohesió social, que inculca valors més necessaris que mai per a la nostra societat com l'esforç, el treball, la superació, la constància, la perseverança, el treball en equip, etcètera.

Hui és un dia gran per a la gent de l'esport.
Hui és un dia per a reivindicar als professionals de l'esport.
Gent preparada, preocupada, amb vocació, amb constant actualització i formació i a la qual massa vegades se'ls mira d'una manera, per dir-ho suau, menor.

Hui l'esport de la Comunitat Valenciana està d'enhorabona.
Ens posem al capdavant de la legislació que hi ha en aquesta qüestió en diverses comunitats autònomes, aprovant un text que pot servir de model harmonitzador a nivell estatal.

I per a acabar, i com ja he dit a l'inici de la meua intervenció, ha sigut un camí llarg per a aplegar fins ací.
Un camí amb ampla participació pública, amb nombroses aportacions per part de totes les parts implicades, però sobretot m'agradaria destacar que ha sigut un camí en el qual hem anat trobant-nos, en el qual hem anat apropant postures, en el qual hem anat acordant, en el qual hem anat millorant el text que inicialment teníem en les nostres mans, en el qual s'ha propiciat el consens i, sobretot, en el qual hem posat per davant l'interés general front als interessos partidistes.
I jo, per això, també vull agrair a tots els portaveus dels grups que hui recolzaran esta llei el treball que hem fet i, sobretot, el resultat final, que és el més important.

Nosaltres estem contents i satisfets del treball que hem portat endavant i pensem també amb sinceritat i amb honestedat que hui en esta qüestió donem un bon exemple a la ciutadania valenciana.
Hui guanyen els usuaris, guanyen els professionals, però també guanya la política

Per tant, l'aprovació d'aquesta llei és una victòria de tots, o de quasi tots, i només resta donar l'enhorabona a tots els que han participat i, especialment, a tots els professionals i empresaris del sector que han fet un treball també importantíssim i que tindran ja millor ferramenta.
Aixina que moltíssimes gràcies, enhorabona i endavant.

Gràcies.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera:

Gràcies, senyoria.

Entenc que van a fer tots els grups el torn de tres minuts.
Comencem pel Grup Parlamentari Vox, perquè no està la diputada d'Unides Podem, igual no volia…, volia fer ús del torn.
I, per tant, per tres minuts té la paraula el senyor Llanos, en representació del Grup Parlamentari Vox Comunidad Valenciana.

Quan vullga, senyoria.

El senyor Llanos Pitarch:

Gracias, señora, presidenta.

Perdón, consellera, antes no la he saludado, buenas tardes.

Miren, señorías, no se trata de lo que está bien en la ley, se trata de lo que está mal y de las consecuencias que va a provocar para las personas usuarias y para los profesionales del deporte, y, además, hablan ellos, no hablo yo, o mejor, hoy aquí Vox puede ser su voz.

Miren, hay que legislar para todos, para todos, y para evitar problemas, no para generarlos.

Señorías, de estos días, ¿eh?
, no hace más de cuatro: «El deporte se complica para las mujeres trans« «Varias federaciones internacionales cambian sus normas para dificultar el acceso de estas personas a la competición« «La transedad, un nuevo argumento en contra de las atletas trans en el deporte femenino« solo nos faltaba ahora otra cuestión, la transedad, es decir, un nuevo conflicto, el que siente una edad distinta a la que tiene biológicamente; «El triatlón británico protege a las categorías deportivas femeninas« «Mujeres trans de Reino Unido no podrán competir en triatlones femeninos« «La liga internacional de rugby prohíbe a las mujeres transgénero participar en las competiciones femeninas« Elena Valenciano -que creo que les sonará, al menos a los del Partido Socialista- dijo respecto de la participación de la neozelandesa Laurel Hubbard en los Juegos Olímpicos: «Ya me diréis si esto no es borrar a las mujeres del deporte« Y esto es un conflicto que es evidente y se está obviando.

No se trata de si la ley hace falta o no, perfecto, por eso retiramos nuestra enmienda a la totalidad, se trata de que utilizamos carga ideológica para provocar, además, confrontación entre personas usuarias y profesionales del deporte en una ley que sin esa carga ideológica probablemente estaría bien y no provocaría conflictos.
Porque es que cuando hablamos de igualdad no hablamos de discriminación positiva o discriminación indirecta, porque la discriminación positiva o indirecta, que no se nos olvide nunca, no es más que discriminación.

Y, precisamente porque es discriminación, cuando se aprueban leyes discriminatorias, pues ¿qué pasa?
, que surgen los problemas.
Los colectivos, los grupos privilegiados por esa discriminación estarán muy contentos, hasta que aparece otro grupo con otros privilegios y entonces ya no les gusta, y entonces se produce la confrontación entre grupos discriminados por privilegios contradictorios; hoy colectivo LGTBI frente a las feministas, y ni siquiera las feministas, frente al deporte femenino, y ahora añadimos ya la transedad y ya al cóctel que sale no le pondremos nombre.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera:

Té la paraula el senyor Jesús Pla, en representació del Grup Parlamentari Compromís, per exercir el torn de rèplica.

Quan vullga, senyoria.

El senyor Pla Herrero:

Moltes gràcies, presidenta.

Senyor Llanos, jo crec que la seua participació en esta llei ha sigut un poc, deixe'm que li diga, erràtica, no?
, perquè vostés van rebre la llei de manera molt positiva, jo crec, crec, que diria inclús amb entusiasme, amb entusiasme, i només fa falta que repassem el Diari de Sessions.

Jo crec que vosté està parlant d'una altra llei, i és que no estem parlant de la llei de les competicions esportives, estem parlant de la llei dels professionals de l'esport.
I, per tant, tot això que estava diguent vosté, que vosté ha aprofitat per a introduir-nos el seu discurs, que jo crec que no és objecte d'esta llei ni d'este debat, en absolut, crec que en absolut, perquè vosté està parlant de competicions i ací estem parlant de monitors, d'entrenadors, però jo pense que això a vosté li té igual.

En tot cas, si a vosté, de tota la llei, l'única cosa que li ha desagradat ha sigut eixe article, la meua pregunta és: per què vosté no va presentar una esmena a eixe article?
, perquè no ho ha fet.
(Aplaudiments) Vosté va presentar una esmena a la totalitat fonamentada en temes competencials, bàsicament, després la va retirar, i va dir ací, «.
.
però ens vorem en el debat de les esmenes parcials« però no van presentar cap esmena parcial, ni a eixe article ni a cap.

Per tant, jo el que entenc és que…, vostés que ens diuen a nosaltres sempre: «Abandonen vostés el seu sectarisme, nosaltres votem les coses que siguen bones per a tots, independentment de qui les propose« jo crec que a la millor ara seria qüestió que vosté s'aplicara eixe discurs, perquè vostés saben que, efectivament, esta llei és bona per als usuaris, per als professionals i per a tots els valencians.

I jo anava a llegir-los les seues intervencions en el Diari de Sessions perquè la resta de la cambra vegeren què pensa de veritat Vox d'esta llei, però no vaig a fer-ho perquè em pareix lleig, perquè em pareix lleig, perquè, ja li dic, vostés van rebre la llei molt positivament, inclús, jo diria amb entusiasme.

Per tant, jo els cridaria…, sí, amb entusiasme, amb entusiasme.
«Nos alegramos porque hay bastante consenso« «Con esta ley ganamos todos, estamos de acuerdo« «Al final, que se estabilice el empleo existente también generará empleo y proporcionará seguridad y garantías, además de esta transparencia y evitará intrusismo« «Creemos que es favorable a este proyecto -els deien a un compareixent-, cosa que nos alegra« Com pot fer compatible eixe discurs que acaba de fer amb estes manifestacions del seu grup?
De veritat, jo crec que s'ho haurien de repensar, encara tenim temps perquè esta llei isca per consens perquè de veritat crec que és una llei que afavorix a tot el sector.

I per eixe article que vosté ha esmentat, que jo crec que la interpretació que ha fet…, no, no, perquè no està parlant de competicions, està parlant de professionals, de monitors, està parlant d'entrenadors, no de la gent que competix, s'ho haurien de repensar i votar a favor i que esta llei eixirà per unanimitat.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera:

Gràcies, senyoria.

Pel Grup Parlamentari Popular, té la paraula el senyor Luis Martínez.

Sí, diga, senyoria.

El senyor Llanos Pitarch:

Sí, presidenta, solo una cuestión.

Yo le he preguntado si iba a haber debate entre nosotros, me ha dicho que era simplemente fijar posición, pero es que toda su intervención, del compañero, ha sido respecto de mí.

Entonces, usted me ha dicho que no iba a ser así, usted me ha dicho que no iba a ser así.

La senyora vicepresidenta primera:

El que he dit al principi de la intervenció, igual que s'han produït i hem ordenat estos debats en altres moments, quan s'ha presentat un dictamen, n'hi ha hagut sis minuts d'explicació de posició, i, després, tots els grups que han considerat han intervingut tres minuts per exercir rèplica; però, hem tancat el debat amb sis i tres, no hem obert més debat més enllà, és el que hem acordat a l'inici d'este punt i, per tant, si em permet, anem a mantindre eixa posició.

La senyora Llanos Pitarch:

Sí, ya, pero una cosa son los tres minutos para seguir fijando posición de mi argumentario, y otra cosa es que en el argumentario del compañero se haya dirigido los tres minutos a mí, lo cual me honra, pero desde luego me deja sin poder contestar.

La senyora vicepresidenta primera:

Senyoria, vostés han fet ús dels temps amb els continguts que vostés han considerat en l'explicació de posició i en la rèplica.

Per tant, senyor Martínez.

Quan vullga, senyoria.

El senyor Martínez Fuentes:

Gràcies, presidenta.

Pensava, senyor Pla, que anava a dir-me què anava a fer amb l'esmena, però no m'ho ha dit, no m'ho ha dit.
Bé, jo ja sé que va a votar en contra, amb eixe to de diàleg ja em va dir ahir que anaven a votar-la en contra, és una llàstima perquè hauríem acabat d'arrodonir una bona feina.

Però, bé, jo entenia -i continue creient- que esta esmena tenia la seua lògica, perquè, si ho recorda, en les compareixences va ser l'investigador i professor de la universitat, José Devís, qui va fer referència precisament a este tema que es podria incloure, i nosaltres ho creiem i recolzat també en la seua opinió.
Però, bé, el que no aproven esta esmena no és perquè nosaltres, consellera, deixem de votar de forma favorable a esta llei que, com han dit, podem dir que estem també satisfets.

El nostre grup -dic- està satisfet perquè, com he comentat, de les dènou, de les dènou esmenes que van presentar, s'han tingut en compte del nostre grup quinze.
Crec que tant de bo es poguera traslladar a moltes més lleis i a moltes més normes d'ací dins de la casa, però que crec que quinze, i nosaltres hem retirat tres, també en eixe entente que hem mantingut, hem retirat tres, és a dir, només han rebutjat una, per dir-ho d'alguna manera.
Per tant, estem satisfets.

Per a nosaltres també és important el que hem aportat.
Per un costat, hem aportat el mateix títol de la llei, en el mateix títol de la llei va entrar com a «professionals de l'esport de la Comunitat Valenciana« i ix «de l'esport i de l'activitat física« Per al nostre grup, introduir el terme d'activitat física és important, és el concepte modern, i crec que tots els que hui m'acompanyen i des de l'àmbit universitari, doncs, era important el que se parlara d'activitat física i no només de l'esport.
Això ha fet que canvie el mateix títol de la llei, l'exposició de motius, es rectifica també en nou articles, en dos disposicions, total, un total de vint-i-sis rectificacions dins del mateix text, que és millorar el text.
Eixa era la idea.

També, hem introduït el concepte de detecció quan es parla de les substàncies prohibides.
També en una de les esmenes han fixat un any perquè es constituïsca eixe cos de la inspecció, que també entenem que és important.
Hem introduït, també, alguns conceptes tècnics en matèria de la nomenclatura específica per a les pautes d'entrenament, que també és important que la llei parle de conceptes clars i en propietat.
I, per descomptat, esta última, la de hui, que jo crec que és la que més faena ens ha donat, però que és un bon resultat, que és la relativa a les federacions.
Jo crec que hem d'estar tots molt contents, i sobretot Confedecom, que també ens acompanya hui, amb el resultat.

Com dèiem, crec que podem estar satisfets, i, si m'ho permeten, jo també tinc una satisfacció personal.
Jo he sigut esportista federat, he estudiat d'educació física, he impartit també durant molts anys classes d'educació física, he treballat també en l'àmbit de la gestió esportiva.
Vull dir que, al final, a partir de hui, de forma molt humil puc dir que també hem pogut compartir eixos coneixements, experiència i treball per a millorar un text legislatiu que -crec- va en benefici de tots els professionals de l'àmbit de l'esport i dels usuaris.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera:

Gràcies, senyoria.

La votació ordinària tindrà lloc després del recés que hi haurà en acabar el debat del punt seté.

Projecte de llei, de la Generalitat, de modificació de la Llei 7/2008, de 13 de juny, de reconeixement de la Universitat Internacional Valenciana (RE número 42.
089, BOCV número 258).
Votació del dictamen de la Comissió d'Educació i Cultura

La senyora vicepresidenta primera:

Passem al punt cinc: dictamen de la Comissió d'Educació i Cultura sobre el Projecte de llei de la Generalitat de modificació de la Llei 7/2008, de 13 de juny, de reconeixement de la Universitat Internacional Valenciana.

Per acord unànime de tots els grups parlamentaris, en este punt no se substanciarà debat i la votació ordinària tindrà lloc després del recés que hi haurà en acabar el debat del punt seté.

Proposta de reforma del Reglament de les Corts Valencianes, presentada pel Grup Parlamentari Vox Comunidad Valenciana (RE número 55.
463)

La senyora vicepresidenta primera:

Passem al punt sis: presa en consideració de la Proposta de la reforma del Reglament de les Corts Valencianes, presentada pel Grup Parlamentari Vox Comunidad Valenciana.

Per a exercir el torn a favor, té la paraula la il·lustre diputada Llanos Massó, en representació del grup que ho presenta, que és el Grup Parlamentari Vox Comunidad Valenciana.

Quan vullga, senyoria.

La senyora Massó Linares:

Gracias, presidenta.

Buenas tardes, señorías, partamos de la base de que no estamos debatiendo la Ley 10/2017, que regula la iniciativa legislativa popular.
Esta iniciativa ya se debatió en su momento y ya fue aprobada por estas Cortes.

Por tanto, no es nuestra intención debatir el contenido de esta ley ni mostrar nuestro acuerdo o desacuerdo con ella; desde luego, puede ser que esta no sea la ley que Vox elaboraría, pero, hoy en día, es la ley que está vigente, y, como tal, es la ley que debe de aplicarse.
No deja de ser paradójico, o cuando menos curioso, que tenga que ser mi grupo el que recuerde, sobre todo a los grupos del Botánico, pues que esta ley se tiene que aplicar y que se tiene que modificar el reglamento según ella.

Miren, en el preámbulo de esa ley que ustedes aprobaron en 2017, se dice que «existía una demanda ciudadana de mejora de la información, transparencia, publicidad de la actividad legislativa y legitimidad de las leyes y decisiones de las Cortes«

Bien, pues nos preguntamos: ¿ha desaparecido esa demanda y, por tanto, la urgencia de aplicar esa ley?

Mencionaban también entre los objetivos de esta ley estaba el de avanzar hacia una democracia más participativa e inclusiva.
¡Como no!
, aquí aparecen ya sus «palabros«

Bueno, el que hayan pasado cinco años desde la aprobación de la ley y que no se haya adaptado el reglamento a ella, nos da una idea de lo que le importan a ustedes los objetivos, incluyendo los suyos, ese era un objetivo de la de la ley de 2017.

Mire, tienen la oportunidad de demostrar que no es así y que de verdad, pues sí que les importan los objetivos que recogían en aquella ley.
Según ustedes, en esa ley de 2017, había que abandonar modelos del pasado en que la participación de los ciudadanos se limitaba a votar cada cuatro años -perfecto- y ¿que ha sucedido, que estando en el poder se han dado cuenta de que prefieren a los ciudadanos cuatro años calladitos que no molesten demasiado?

Bien, vamos a ser benévolos y vamos a pensar que no, vamos a pensar que ha sido un despiste, porque es que, si no, no se entiende, no se entiende que desde que se aprobó la ley hace cinco años no haya sido importante abandonar esos modelos del pasado de los que hablaban.

Se puede leer también «la democracia valenciana tiene mucho que ganar, mejorando la implicación de la ciudadanía en la vida política, haciendo posible que el pueblo gobernado pueda ser en mayor medida pueblo gobernante« ¡Que típica frase de la izquierda!
, ¿verdad?
Bueno, pues si tan convencidos están de lo que afirman, ¿por qué no se ha hecho lo necesario para desarrollar esa ley y aplicarla adaptando el reglamento a ella?

Mire, ustedes legislan muchas veces, lo he dicho aquí, a base de ocurrencias y luego descubren que no les interesa lo que han legislado porque se les puede volver en contra.
Otra vez les repito, si estamos equivocados, si no es así, es muy sencillo, aprueben esta iniciativa para modificar el reglamento y que se pueda aplicar la ley en su totalidad, tal y como ustedes, no otros, la diseñaron.

Como bien saben, ya imagino que no lo van a decir, pues hay una ponencia trabajando la modificación del reglamento para, entre otras cosas, adaptarlo a la legalidad vigente y podríamos esperar a esa modificación de no ser porque hay iniciativas legislativas populares en marcha y, por tanto, creemos que sería una vulneración de sus derechos que no puedan defenderlas tal y como recoge la ley solo porque estas Cortes han sido incapaces de hacer su trabajo y adaptar el reglamento a la nueva normativa.

Señores de Compromís y Podemos, ¿tiene algo que ver su reticencia a realizar esta modificación con que una de las iniciativas legislativas populares que espera seguir su tramitación es la presentada por Hablamos Español?
Quisiera pensar que no.

Bueno pues si es que no, si no es así, ¿por qué se negaron a tramitar esto por lectura única y que de forma inmediata se trasladara una modificación del reglamento y terminar de una vez por todas con esta irregularidad, porque es una irregularidad que el Reglamento que rige el funcionamiento de estas Cortes no se adapte a la legalidad que existe, a las leyes existentes.

La verdad es que es una verdadera vergüenza que, teniendo en cuenta que la disposición adicional segunda de esa ley se recoge que «el Reglamento de las Cortes deberá adaptarse a las previsiones de esta ley en el plazo de tres meses desde su entrada en vigor« Pues, si no nos equivocamos en contar, desde el 2017 hasta hoy han pasado algo más de tres meses.

Miren los que nos consideramos demócratas y respetuosos con la ley no podemos permitir, como he dicho antes, que haya ciudadanos a los que, amparándoles la ley, no puedan hacer uso de sus derechos, que esa ley les reconoce, sobre todo cuando depende de nosotros, de esta cámara, que así sea.

Tómense esta iniciativa como un recordatorio, como un… «oiga, que tienen esto aquí sin actualizar« igual se les ha pasado.
Porque lo decimos porque, como la ley fue cosa fue cosa suya, pues nos parece un poco raro este retraso, pero vamos, que todo escribano hace un borrón y, como dicen, nunca es tarde si la dicha es buena.

Creemos que esto es un mero trámite y que todos los grupos aprobaran sin problemas una ley que es suya.
¿Qué explicación tendría que no lo hicieran?
Por tanto, desde mi grupo esperamos que esta iniciativa salga adelante con el apoyo de todos los grupos para que nuestro reglamento, de verdad, se adapte a la legalidad vigente.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera:

No li consta a la Mesa, que cap grup per a exercir el torn en contra… el Grup Parlamentari Compromís?

Que no li consta a la Mesa que ningun grup vaja a exercir el torn en contra.
El Grup Compromís.
va a exercir el torn en contra?

Té la paraula la il·lustre diputada Nathalie Torres.
Quan vullga senyoria.

La senyora Torres Garcia:

Gràcies presidenta.

Bona vesprada, senyories.

Senyora Massó, acabem d'aprovar…, bé, acabem, acabem de tindre un debat sobre la llei de l'esport que previsiblement aprovarem per quasi unanimitat, on vostés han anunciat el vot en contra i eixa llei té el mandat des de fa 11 anys de la llei de l'esport per a ser elaborada i aprovada, aixina que, jo, què vol que li diga?
Doncs això.
(Aplaudiments)

Però vaig al fons de l'assumpte.
La Llei 10/2017, per la qual es regula la iniciativa legislativa popular davant les Corts va ser aprovada l'11 de maig de 2017 i publicada en el diari oficial el 23 de maig.
D'acord amb la disposició final segona, entrava en vigor l'endemà mateix, és a dir, fa cinc anys i dos mesos, dels quals vostés en porten tres ací.
Amb això vull dir que el seu interés per esta reforma amb mires a complir amb una llei pensada per a garantir el procés participatiu en l'activitat legislativa, així com la presència i participació directa de la ciutadania en el debat parlamentari, si això fóra autèntic en vostés haurien presentat esta proposició de llei en el primer any de legislatura.

Però és que això no és aixina, és que el seu interés per eixa proposició de llei i per eixa reforma és nul·la, com han expressat massa vegades vostés en estes Corts, amb expressions que ratllen la vulgaritat comparant esta institució, que és la seu de la representació i de la sobirania del poble valencià, amb un corral, un corral, senyories, eixa part de la casa destinada al bestiar.
I l'última vegada no fa una setmana d'això, eh?

Per tant, eixa és la importància que vostés donen a les Corts, d'on va emanar una llei que, per descomptat, ha d'estar reflectida en el Reglament de les Corts, però no perquè vostés ho impulsen en una aprovació oportunista que ni tan sols… Sí, en una aprovació oportunista, en una aprovació oportunista.
A més ha tingut la decència de parlar de la ponència en la qual estem treballant vosté i jo.
Una ponència que s'ha reunit quatre vegades.
I mire, li diré una cosa: la segona, el dia 30 de maig, sap quin és eixe dia?
, doncs, el dia anterior al que vostés registraren esta proposició de llei.
Mire vosté quina coherència i quin interés tenien per això.

I sap tot açò què em porta a pensar, senyora Massó?
Doncs que vostés es burlen d'estes Corts i es burlen de les diputades i diputats d'estes Corts i es burlen dels lletrats d'estes Corts, que són els que ens estan assistint en eixa ponència a l'hora d'abordar la reforma del reglament.
Això és el que fan vostés i eixa és la de la conclusió a la qual arribe jo.

Perquè jo…, jo sé que vosté s'ha llegit l'informe dels lletrats, jo ho sé que vosté s'ha llegit l'informe dels lletrats, però si de veritat el seu interés fóra real per esta qüestió, vosté, en eixa proposició de llei que ha portat ací, hauria reflectit el que els lletrats van posar en l'informe sobre l'article 130, i que són els preceptes de la llei sobre la iniciativa legislativa popular; l'article 6, sobre l'admissió a tràmit; l'article 8, sobre el desenvolupament del procés; el 14, sobre la sobre la publicació de la iniciativa; el 15, sobre el criteri del Consell i la presa en consideració, i el 16, sobre l'audiència de la comissió promotora i la tramitació.

Però la seua proposició de llei no fa cap referència a tot això, que és precisament allò substancial de la llei i que hem de traslladar al nostre reglament.
Aixina que vosté, com en altres ocasions, ve ací i fa el seu…, bé, doncs això, la seua escenificació i, al final, jo arribe a la conclusió que vosté açò li interessa ben poc i que la seua proposta és fum de botja i que vosté està burlant-se de nosaltres i que vosté no té un interés franc per ampliar i reforçar la participació ciutadana en l'activitat parlamentària.

Però açò també els importa poc, perquè vostés ara, després en la votació, doncs, tindran el seu moment de glòria i ja està.
Per cert la votació, votació… Mire, votació telemàtica quatre diputats han demanat hui la votació telemàtica.
També estem pendents de reformar eixe aspecte, perquè la casuística sobre la votació telemàtica és més bé reduïda i l'hauríem d'ampliar.
Açò també ho hauríem de traslladar a la reforma del reglament, com altres aspectes.
Com haurien d'haver traslladat les qüestions relacionades amb els grups d'interés i els lobbies que també emanen d'un mandat d'una llei aprovada per estes Corts.
Però, bé, clar, jo entenc que vostés no han presentat una proposició de llei sobre grups de pressió, lobbies, grups d'interés i el procedir correcte de les diputades i diputats.
Clar, perquè a vostés codis de conducta, grups de pressió, eixes coses a vostés no els interessen, veritat?
, ja.

Bé, doncs mire, vaig acabant.
Ho dic molt clar, senyora Massó, per això he fet el torn en contra.
Anem a votar que no a la seua proposició de llei, aixina que ara en la rèplica ens tornarem a trobar.

Gràcies, presidenta.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera:

Gràcies senyoria.

Per a exercir el torn de rèplica, té la paraula la señora Massó.

Quan vullga, senyoria.

La senyora Massó Linares:

Gracias, presidenta.

Mire, nos habla de oportunistas.
¿Usted sabe que también hay una iniciativa legislativa popular de Esquerra Republicana y que estamos pidiendo los mismos derechos para Hablamos Español que para los otros?
(Aplaudiments) Porque a nosotros sí nos importa la democracia, nosotros no miramos de quién viene cada iniciativa legislativa.

Mire, usted no aprueba esto porque viene de Vox.
Simple y llanamente, porque es una ley suya.
Así están dejando claro que ustedes son una mentira, que no les importa lo más mínimo la democracia y la participación de los ciudadanos.
No es que no les importe, es que encima les molesta.
Si llevan tres años de legislatura atacando la voz de 300.
000 valencianos y haciendo un cordón sanitario a 300.
000 valencianos, ¿como no lo van a hacer a las iniciativas legislativas populares (aplaudiments) que requieren menos número de firmas que los 300.
000 votos que se ha llevado mi grupo parlamentario?

Mire, ¿que lo teníamos que haber hecho antes?
, lo tenían que haber hecho ustedes al día siguiente de aprobar la ley en 2017, (aplaudiments) y no lo hicieron.
¿Quien se burla de los ciudadanos?

Mire, dice, en el Diario de Sesiones, cuando aprobaron la ley, dice Compromís: «Hoy es un día de celebración para la democracia valenciana« bueno, pues sigan celebrándolo.
Dice: «Ha dado miedo a determinadas fuerzas políticas« ¡pues sigan metiéndole miedo a determinadas fuerzas políticas!
Dicen que se ha acabado con una visión restrictiva de los que defendían una posición elitista, bueno, pues sigan peleando con esas posiciones elitistas.
Dicen que la necesidad de cambiar la percepción social respecto a la necesidad de la ciudadanía de ser escuchada por sus representantes, hablan de que la «democracia representativa« pase a ser «democracia participativa« tienen la oportunidad hoy de hacerlo.
Dice: «Esta ley es la que está abriendo las puertas al pueblo valenciano para que forme parte del debate« ¡ábranlas!
Hoy tienen la oportunidad de abrir esas puertas al pueblo valenciano.
Dice: «Queremos que la ciudadanía entre aquí para escuchar su voz, enriquecer la acción parlamentaria, enriquecer nuestra democracia, enriquezca nuestra democracia.
Dice: «Es imprescindible esta reforma« Háganlo, hoy tienen la oportunidad.
Dice: «Podrán hablar del mismo sitio donde yo estoy parlando« decía la representante de Compromís.
Pues, no, señora, no pueden, no pueden porque no se ha adaptado el reglamento a esa ley que ustedes deberían de haber hecho en el 2017, no esperar a que tengamos que hacerlo nosotros en el 2022.

Y, luego, lo más gracioso de todo es que dicen que, «con esta ley, le estamos dando voz al pueblo de manera real, de manera digna, ese pueblo que hoy es protagonista, que reivindica, un pueblo despierto, consciente, exigente, que sabe qué quiere; ahora tiene voz« Pues, mire, señora, sigue sin tener voz.
El pueblo valenciano, según su ley, sigue sin tener voz.
¿Quién se está burlando de los valencianos?
Ustedes.
Ustedes, llenos de algarabía y de gozo cuando se aprobó esta ley, porque era inmensamente necesaria, porque la democracia estaba en peligro, porque los ciudadanos tenían que participar, han dejado pasar cinco años para que esos ciudadanos puedan estar aquí donde estoy yo, como dijo su compañero en aquel momento, defendiendo sus iniciativas legislativas.

Miren, a ustedes la democracia y escuchar a los ciudadanos es lo que más miedo les da.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera:

Gràcies, senyoria.

Per exercir torn de rèplica, té la paraula la senyora Torres.

Quan vullga, senyoria.

La senyora Torres Garcia:

Gràcies, presidenta.

I a vostés el que més por els fa és que hi haja gent disposada a plantar-los cara i a no seguir ni un mil·límetre en totes les malifetes que fan vostés cada dia, cada vegada que obrin la boca.
(Aplaudiments)

I les portes a la democràcia i a la participació ciutadana estan obertes ja i estan obertes en la ponència per a reformar el reglament que vosté no respecta, com ha quedat ben clar ací, ni la ponència ni la comissió que es crearà després per a la reforma del reglament.
Per tant, ja ens podem esperar quin serà el debat que tindrem en eixa comissió per a reformar el reglament.

Bé, jo vaig a dir una cosa, vaja per davant la meua ignorància jurídica, però la meua comprensió lectora i el sentit comú activen les meues alarmes sobre la seua proposició de llei i el seu ajust, i el seu ajust a la llei que vol traslladar al Reglament de les Corts.
Tinc la impressió que entra en conflicte amb la llei d'iniciativa legislativa popular, perquè no reflectix l'esperit de la llei, com ja li he dit en la primera intervenció.
I tinc també la impressió que s'ha passat vosté per l'arc del triomf les majories que requerixen l'aprovació de les lleis.
El nostre reglament és superior normativament a la llei, com ho prova el fet que requerix la majoria absoluta per a ser modificat i aprovat, mentre que la llei pot ser aprovada per majoria simple.

I, bé, com vosté ha al·ludit al sectarisme ideològic, doncs, vaig a dir-li jo.
Mire, en l'última Comissió d'Educació, Cultura i Esport van portar una PNL per a declarar bé d'interés cultural la creu cristiana, en una defensa en què ho barrejaven absolutament tot: la pseudohistòria, la consideració monumental d'algunes creus amb els vestigis d'un període nefast que els atrau moltíssim, com la dictadura franquista, i la ignorància més supina sobre el treball de la conselleria, que té un catàleg de BIC que s'actualitza constantment, així com sobre la llei del patrimoni cultural i els criteris per a eixa declaració.

Però el quid de la qüestió no és que presentaren eixa PNL, que vostés coses més estrambòtica han fet, sinó que presentaren ací una proposta, que han presentat en parlaments i ajuntaments de tota Espanya, que els han redactat en la seua seu de Madrid.
Xxt, tranquil·litat, eh?
, que ja no ens estranyem de res.

Doncs, mire, jo ara vaig a fer-li una proposta perquè demostre l'interés real per la seua proposició de llei.
Com guanyaran la votació, exporten-la a tot l'estat.
Siguen valents i òbriguen la reforma de les iniciatives legislatives populars, per exemple, a Madrid, on la norma data del 1986 i es requerix la signatura de 50.
000 persones; o a Castella i Lleó, on la norma data del 2011 i es requerix el 0,75 % del cens electoral que, si no em fallen els càlculs, són 14.
000 signatures, mentre que la nostra llei ha rebaixat eixa xifra a 10.
000 signatures per a preveure qualsevol iniciativa, les que li agraden a vosté i les que ens agraden a nosaltres.
Però no ho faran, perquè estaran obligats a explicar que la seua proposta naix d'una llei botànica que per a vostés i els seus correligionaris madrilenys i castellanolleonesos devem ser el dimoni emplomat.

Però jo li repetisc, amb tot l'orgull del món, senyora Massó, el nostre vot serà «no«

Gràcies, presidenta.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera:

Gràcies, senyoria.

Continuem amb el debat per a la fixació de posició de la resta de grups parlamentaris.
Té la paraula la il·lustre diputada Irene Gómez, en representació del Grup Parlamentari Unides Podem.

Quan vullga, senyoria.

La senyora Gómez Santos:

Gracias, presidenta.

Señora Massó, estamos casi seguras de que, si ustedes hubieran estado aquí en la novena legislatura, hubieran votado en contra de esta ley, prácticamente seguras.

Me resulta curioso que ustedes traigan aquí una propuesta de aplicación de una ley que fue impulsada precisamente por el Grupo Parlamentario Podem, en 2015, y en la que pedíamos reducir de 50.
000 a 10.
000 las firmas para la presentación de una iniciativa legislativa popular y así la ciudadanía pudiera acceder realmente a presentar iniciativas en les Corts.
La iniciativa fue registrada en octubre del 2015, nada más empezar a gobernar el gobierno del Botànic, presentada por los tres grupos parlamentarios, PSPV, Compromís y Podem.
Y fuimos nosotros, los grupos que apoyamos al Botànic, los que nada más empezar la novena legislatura defendimos la democracia participativa, totalmente, y la llevamos a cabo enseguida, desde ese momento, del minuto cero, no como ustedes que, hoy día, pretenden defender la democracia participativa.

Es decir, ustedes están pidiendo el cumplimiento de una ley botánica.
(Remors) Ironías de la vida, señora Massó, ironías de la vida.
Bienvenidos a nuestras propuestas.
De verdad, me alegro de que apoyen leyes que ustedes seguramente podrían llamar bolivarianas, comunistas, y que, por fin, entiendan que sabemos legislar, a pesar de ser comunistas.
A pesar de ello, resulta que legislamos bien.
De verdad, me alegro de ese reconocimiento a nuestro trabajo y bienvenidos también a la democracia participativa, señora Massó.

Más curioso me resulta aún que, sabiendo que hay una comisión, una ponencia, mejor dicho, que está trabajando en la reforma del reglamento, ustedes no lo hayan propuesto allí.
Oportunistas, oportunistas totales.

Mire, hay algo que deberían haber presentado en la ponencia de reforma del reglamento, que ya llevábamos reuniones, muchas, varias, y ustedes no han dicho ni mu de este tema.
¿Se imagina usted que todas las propuestas que estamos llevando a esa ponencia las convirtiéramos en proposiciones de ley, artículo por artículo, señora Massó?
¿Se imagina?
Ustedes no solo no trabajan, sino que, cuando hacen algo, lo hacen mal, lo presentan donde no toca, porque yo estoy en la ponencia de reforma del reglamento, igual que muchos de los diputados y diputadas aquí, y no les he visto ninguna propuesta de este tema y la traen aquí, al pleno, a hacernos perder el tiempo.

De verdad, quisiera que explicaran por qué no han presentado esto dicha ponencia del reglamento, porque, ¿quizás quieren algo de protagonismo?
Porque este tiempo de aquí debatiendo en pleno podrían utilizarlo en propuestas que mejoren la vida de las personas.
Pero estamos perdiendo un tiempo precioso, señora Massó, en debatir algo que se hará en la Comisión de Reglamento, que para eso está, para debatir esas cuestiones.

Yo les pediría que la retirasen y la presentasen donde toca, en la ponencia de la Comisión de Reglamento que se está reuniendo, como bien saben, todos estos meses.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera:

Gràcies, senyoria.

Té la paraula la senyora Massó per a exercir el torn de rèplica.

Quan vullga, senyoria.

La senyora Massó Linares:

Gracias, presidenta.

Mire, señora Gómez, debería estar un poco más atenta a las reuniones de la ponencia sobre modificación del reglamento, porque creo que en la primera reunión mi grupo propuso que, de forma excepcional, fuera eso lo primero que se modificara.
Preste un poco más de atención, por favor.

Además, lo que hubiera votado mi grupo o no hubiera votado en 2017, si hubiera estado en esta cámara, es irrelevante, señoría; lo relevante es que, una vez aprobada una ley, hay que cumplirla.
Pero, claro, decirle eso a un comunista, pues, es un poco…, es un poco complicado.
Señores, cuando hay una ley, hay que cumplirla; si no le gusta, la cambia.
Pero, bueno, si es suya, ¿cómo no les va a gustar?
Imagino que sí les gustara.
Dijeron, literalmente: «Esto es un acto de justicia y reparación« ¿Ya no lo es?
¿Cuándo mentían, en 2017, en 2022 o siempre?
No responda, ya lo sé, siempre, no hace falta que me responda.

Mire, en la aprobación de aquella ley ustedes decían: «Lo cierto es que la ley de iniciativa legislativa popular que se presenta hoy es una superación del viejo modelo.
Ahora sí -decía-, ahora sí, con esta proposición de ley se entra, verdaderamente, en el diseño de una figura democrática semidirecta de democracia participativa« Ahora ya no hace falta eso, ¿verdad?
, no es urgente.

Dice: «Queremos hacer que la implicación de la ciudadanía sea real y efectiva y, por tanto, es un paso democrático importante« Claro, desde que están ustedes gobernando, lo de la democracia ya les importa un poquito menos, parece ser.

Y seguía diciendo el representante de Podemos: «Hemos introducido algunos elementos que mejoran, sin duda, también el ejercicio de un derecho de participación democrática« Ahora ya no existe ese derecho de participación democrática, ustedes lo están vetando.

Y dice: «Yo creo que esto es un acto de justicia y reparación« Pues, para ser un acto de justicia y de reparación, han pasado cinco años.
Y siempre se dice que la justicia, si se alarga, no es justicia, creo que dicen algo así.

Dicen: «Con esta iniciativa legislativa, avanzamos en la democracia, contribuimos a construir una Comunidad Valenciana más sólida, en la que los ciudadanos se hacen propietarios de mecanismos básicos de democracia directa y semidirecta«

Mire, ustedes son una burla, porque cualquier ciudadano, cualquier ciudadano, puede entrar al diario de sesiones y ver lo que ustedes dijeron aquel día de 2017.
Ustedes son una burla a los valencianos, ustedes son unos sectarios, (aplaudiments) que son incapaces de, incluso, aplicar sus propias leyes.
Pero, como digo, es muy lógico, los comunistas legislan y luego cumple o no cumplen.

Mire, allá por 2017 parece que aún les quedaba algo de aquello de los círculos de Podemos, eso que ustedes llamaban democracia participativa, pero creo que, desde que se fue el gran líder, se acabaron los círculos y para ustedes se acabó la democracia participativa.
A ustedes les da exactamente igual que haya dos iniciativas legislativas populares esperando para su tramitación en esta cámara.

Y sí, señora Gómez, nosotros respetamos la ponencia para la modificación del reglamento.
Pero, cuando lo que está en juego son los derechos de los ciudadanos para hacer uso de esa democracia participativa, que fue idea de ustedes, creo que eso está muy por delante de un trabajo de ponencia de modificación del reglamento que encima, que encima, ya llevamos un par de reuniones que se han pospuesto.
Ese es el interés que ustedes tienen en reformar el reglamento para darles participación a los ciudadanos.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera:

Per a exercir torn de rèplica, té la paraula la senyora Gómez.

Quan vullga, senyoria.

La senyora Gómez Santos:

Gracias, presidenta.

Señora Llanos, ahora a ustedes les interesan los ciudadanos, ¡qué interesante!

Mire, ustedes son los que se burlan del trabajo que estamos haciendo en la ponencia y se burlan del trabajo de los letrados, con los que nos reunimos cada lunes para llevar adelante los trabajos de ponencia.
Ustedes son los que se burlan.
Si son unos oportunistas, porque buscan un minuto de gloria, ya veremos.

Ustedes podrán decir aquí lo que quieran, pero no dejan de hacer política a golpe de oportunismo.
A ustedes no les interesa el bienestar de la ciudadanía y mucho menos la democracia participativa.
Sinceramente, lo último que hacen ustedes es hacer política pública para defender a la gente en un momento como este.
Podrían llevar adelante esta iniciativa en la comisión en la que se está tratando, en la ponencia, mejor dicho, pero insisto, la traen aquí, a un pleno, para poder hacer nada más que ruido y tratar de pasar por alto las cuestiones realmente importantes.

Porque si a ustedes les importara la democracia, si a ustedes les importara la ciudadanía, habrían votado a favor del decreto anticrisis en el congreso, por ejemplo, por ejemplo, señora Llanos.
Porque, señorías, la democracia también tiene que llegar a la economía de todos y todas para que sea efectiva y real.
Y eso es otro eje principal al que ustedes se oponen, como siempre, y así lo demuestran todas y cada una de sus posiciones y votaciones.
Ustedes no quieren trabajar ni arrimar el hombro para defender buenas políticas de bienestar.
Ustedes la única política que ejercen es la de ir a la contra de todo y fomentar el odio en la calle y en las instituciones.

En definitiva, señorías de Vox, ustedes buscan capitalizar a cualquier precio el descontento generado por la pandemia y la guerra de Ucrania, pero después votan en contra de mejoras para los trabajadores y para las trabajadoras, y para los pensionistas, en el congreso, por ejemplo.
Planteen el debate allá donde toca.
Déjense de oportunismos e hipocresía, y pónganse realmente a trabajar y a contribuir, que para eso estamos todos en este parlamento.

Por eso mismo, me reitero en pedirles que retiren esta propuesta y la presenten en la comisión de reglamento.
Allá es donde tienen que hacer su trabajo, si alguna vez lo hacen, para profundizar en esta propuesta y donde debatiremos al respecto.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera:

Gràcies, senyoria.

És el torn del Grup Parlamentari Ciudadanos, i té la paraula la il·lustre diputada Patricia García per a fixar posició.

Quan vullga, senyoria.

La senyora García Guasp:

Gràcies, presidenta.

Señorías, hoy debatimos esta propuesta de modificación del Reglamento de las Corts, principalmente por dos motivos: por ineficacia y por inoperancia.

Vamos con la primera cuestión, el fracaso de la Ley 10/2017, sobre la iniciativa legislativa popular.
Se trata de una ley ineficaz porque no está bien planteada, y eso se ha demostrado año tras año, por ejemplo, con la recogida de firmas.
Se permitió que pudieran firmar las iniciativas legislativas populares mayores de dieciséis años con vecindad administrativa en Valencia.
Esto conlleva la posterior autentificación de la firma por parte de los ayuntamientos.
Quizá la idea no estuviera demasiado mal, pero ¿y la realidad?
La realidad ha sido que algunos ayuntamientos no han realizado este proceso, y, los que han decidido realizarlo, se han encontrado con numerosas firmas que no tenían validez.

La segunda cuestión, la inoperancia en la gestión.
Es inaudito que quien promovió la ley sobre las ILP en Les Corts, casi un lustro después, ni siquiera hayan planteado la modificación del Reglamento de las Corts para su adaptación a dicha ley, cuando tenían tres meses para hacerlo.
Y ahora se encuentran con que es otro partido el que propone la modificación, un partido maldito para ustedes.
Cinco años en los que los grupos parlamentarios del Botànic no lo han querido arreglar, y no lo han hecho aun sabiendo que la ley está mal hecha.
Los letrados de las Corts han informado que, ante esta evidente contradicción entre una ley y el reglamento parlamentario, la solución pasa por modificar el Reglamento de Les Corts Valencianes y adaptarlo a lo que dice la ley, aunque la verdadera solución para nosotros sería modificar la ley.

Señorías del Botànic, aprobaron una ley hace seis años y, si votan «no» a esta proposición de ley, estarán votando contra su propia ley, y lo más llamativo es que estarán votando «no» también a la participación ciudadana.
Y, para más inri, estarán votando «no» también a otras iniciativas legislativas populares como, por ejemplo, la existente sobre la gratuidad de los productos de higiene femenina.
Expliquen esto a los ciudadanos, pero, sobre todo, expliquen esto a sus votantes.

Muchas gracias, señorías.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera:

Gràcies, senyoria.

Continuem amb el debat, i té la paraula l'il·lustre diputat Alfredo Castelló, en representació del Grup Parlamentari Popular, per a fixar posició.

Quan vullga, senyoria.

El senyor Castelló Sáez:

Muchas gracias, vicepresidenta.

Democracia participativa, señorías, es no traer ni una ILP en cinco años.
Eso es democracia real para Podemos, como en tantas leyes de las que han hecho, tantos bodrios de ley como lo que han hecho estas Cortes.
No me sorprende para nada el voto del Partido Socialista, porque ya su anterior síndico dijo que habría que subir la calidad un poquito.
Esta ley es directamente una vergüenza.

Pero hoy estamos en la toma de consideración de una reforma del reglamento.
Y no se van a creer lo que me ha pasado esta mañana, señorías, no se lo van a creer.
Voy a mi panadería, pido un pan gallego -por supuesto (rialles)-, y coincide lo que me dice con cuando voy a la gasolinera, lleno el depósito con trescientos euros, y con el comentario que me hace un ujier cuando me da los buenos días al entrar a las Cortes.
Todos me han preguntado lo mismo, me han dicho: «Oye, vosotros aprobaréis la modificación del reglamento por el tema de las ILP, ¿no?
» Claro, es que la gente está preocupadísima con este tema.
Y, bueno, qué digo preocupadísima, es un clamor popular.
Vas por la calle y no paran de darte la matraca con este tema.
Es terrible.
Claro, ojalá oyéramos hablar a la gente de que la gasolina está a más de dos euros o que la electricidad está a casi trescientos, o que el IPC está por encima del 10 %, o que los alimentos han subido el 70 %… Pero la gente no habla de eso, señorías; habla de reformar el reglamento para las ILP.
(Aplaudiments)

Y hay alguna señoría, del lado de aquí, del lado oscuro, que decía que es que hay cosas más importantes.
Sí, las hay, señoría, como que seamos líderes en desahucios gracias una conselleria que tienen ustedes.
Como que seamos líderes de paro en Europa.
Como esas otras cuestiones que les he comentado antes, como que haya 750.
000 valencianos en pobreza extrema; como que haya un millón y medio de valencianos que pasan pobreza energética o que se encuentran en el umbral de la pobreza.
Sí, señoría, hay cosas más importantes.
Ya ve la ilusión que despertó aquella gran ley, aquel bodrio de ley.
Ustedes decían que les parecía poco votar cada cuatro años; ya ven que la gente no ha traído ni una ILP en cinco, haciéndoles caso a lo que ustedes planteaban.
El reglamento cinco años igual y les da lo mismo.

Y este proyecto de ley que trajeron, esta ley que al final se acabó apoyando, ese bodrio, lo queremos cambiar, lo queremos cambiar por un proyecto que sea sencillamente viable, fíjense si pedimos poco, en el que vote quien esté dentro del censo electoral, para que la oficina del censo electoral nos lo pueda certificar cuánta gente vota.
Es importante, señorías, es importante.
Para subir algo ridículo número de 10.
000, que es el 0,2 % de la población.
Para que no se pueda retirar durante cualquier momento de la tramitación.
Oiga, es que si presenta Podemos una proposición de ley, o como esta que está presentando Vox, en el momento en que la cámara vota su toma en consideración ese proyecto pasa a formar parte de un proyecto de la cámara, no del grupo, y ya no se puede retirar.
Aquí sí, en esta ley; otra barbaridad más.

O, bueno, o que vengan submarinos de Esquerra Republicana de Catalunya, con cargos de Esquerra Republicana de Catalunya, con banderas de Esquerra Republicana de Catalunya y con facturas de Esquerra…

La senyora vicepresidenta primera:

Senyoria…

El senyor Castelló Sáez:

…Republicana de Catalunya…

La senyora vicepresidenta primera:

Vaja finalitzant, per favor.

El senyor Castelló Sáez:

…y aquí hagamos la vista gorda.
No, señorías, hay cosas que no compartimos.

Gracias.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera:

Gràcies, senyoria.

Per a exercir torn de rèplica, té la paraula la senyora Llanos Massó.

Quan vullga, senyoria…

La senyora Massó Linares:

Gracias…

La senyora vicepresidenta primera:

…per a exercir torn de rèplica al senyor Castelló.

La senyora Massó Linares:

Gracias, presidenta.

Señor Castelló, no puedo estar más de acuerdo con usted.
Esta no es la ley que quizá nosotros hubiéramos aprobado, lo he dicho al principio de mi intervención, que quizá no era nuestra ley.
Seguramente no era nuestra ley, está más claro que el agua.
Pero lo que sí tenemos claro en mi grupo es que la ley es la ley, y, a día de hoy, esa es la ley que existe.
Y desde mi grupo no podemos permitir que aquí se haga lo que el antojo del Botánico se le ocurra en cada momento.
Los derechos de los ciudadanos no pueden depender de que a esta cámara se le ocurra adaptar o no adaptar un reglamento.
Si esa es la ley que existe, es nuestra obligación, y debiera haber sido la obligación de los proponentes de la ley, el preocuparse de que ese reglamento se adapta a esa ley que ellos han propuesto.

Pero no lo hicieron, porque eso es una muestra más de que los derechos de los ciudadanos, su mensaje populista, su mensaje de que defienden la libertad del pueblo para hablar, el mensaje que he dicho antes de los círculos, es una mentira.
Es una mentira.
Y, si no, no estaríamos aquí, en este momento, teniendo ese debate.
Porque, si de verdad ellos creyeran en lo que predican, si de verdad ellos creyeran en la democracia participativa, si de verdad ellos creyeran que el pueblo tiene derecho a venir a estas Cortes a defender sus iniciativas legislativas populares, no tendrían que haber pasado cinco años para que tengamos este debate.

Mire, es que es el propio reglamento en el que pone, (veus) en su disposición…

La senyora vicepresidenta primera:

Senyories, per favor.
Un moment, senyora Massó…

La senyora Massó Linares:

…final segunda…

La senyora vicepresidenta primera:

Un moment, senyoria.

Pregue silenci, perquè s'està produint molt de soroll en l'hemicicle i és complicat que l'oradora puga fer la seua intervenció.

Continue, senyoria.

La senyora Massó Linares:

Como digo, en la disposición final segunda del reglamento se recoge cómo se modifica el reglamento, y dice que «la reforma del presente reglamento se tramitará por el procedimiento establecido para las proposiciones de ley« Y, mire usted por dónde, que aquí ha habido algunos diputados que nos han pedido que llevemos una proposición de ley a una ponencia de reforma del reglamento, que ni siquiera es una comisión oficial.
O sea, ese es el nivel.
Por tanto, esa modificación del reglamento se tiene que traer como proposición de ley a este pleno, y la hemos traído para dejar patente el sectarismo, la falta de democracia, y la falsedad y las mentiras que nos cuentan la izquierda que tenemos en estas Cortes Valencianas.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera:

Gràcies, senyoria.

Per exercir torn de rèplica, té la paraula el senyor Castelló.

Senyor Castelló, que la rèplica li la fa des de la trona.
 (El senyor Castelló Sáez dialoga amb la senyora Massó Linares)

El senyor Castelló Sáez:

Gracias…

La senyora vicepresidenta primera:

Quan vullga, senyoria.

El senyor Castelló Sáez:

…vicepresidenta.

Sí, señora Massó, que me decía ahora: «Pero ¿qué vais a hacer?
» Sí, vamos a votar a favor.
Pero ¿cómo no lo vamos a votar a favor nosotros, señora Massó?
Nosotros, que introdujimos el título 16 del parlamento abierto en estas Cortes, que fue promovido por mi grupo, por el grupo popular.
Que permitió ese título del parlamento abierto, que promovió la entrada en el parlamento por primera vez de ciudadanos, de expertos, de alcaldes, de representantes de la Federación Valenciana de Municipios y Provincias, de asociaciones… Mi grupo promovió todo eso, señora Massó.
(Aplaudiments) ¿Cómo no lo vamos a votar a favor?
Cuando permitimos que incluso pudieran hacer los ciudadanos enmiendas a las leyes, señora Massó, nosotros.
Cuando promovimos esa reforma que incluso llevó a una mejor participación digital y a una mejora de la transparencia de Les Corts.
Claro que vamos a votar a favor.
Esto es como cuando me hablan de Parc Sagunt otros partidos, que dicen que no estamos contentos.
Pero ¿cómo no vamos a estar contentos, si somos quien más ha peleado por ello?
(Aplaudiments) Esto es exactamente igual, señora Massó, exactamente igual.
Claro que sí que vamos a votar a favor.

Antes decían…(Veus) -¿está bien traído, Jose?
-.
Antes decían: «Oiga, es que hay cosas más importantes que esto« Y yo le doy la razón, pero miraban para acá los que están gobernando.
Oiga, ¿y esa ley de pobreza energética que tenemos desde el 2017 muerta de asco?
¿Y ese millón y medio de familias, que tienen cero euros en la conselleria de vivienda para la pobreza energética?
Que no han puesto un fondo económico para ayudar a esas familias, a las que obliga la ley.
Oiga, ¿y esa comisión de seguimiento de la pobreza energética, que sigue sin constituir cinco años después?
¿Se lo han pensado, señorías?
¿Y esa ley de la función social de la vivienda?
¿Y esa ley forestal, vigente, pero inaplicable, con la que ustedes no hacen nada?
¿Han pensado hacer algo, señorías, ocho años después?
¿Y esa ley del sector público del 2016?
«Vamos a hacer una nueva ley del sector público« Ahí tienes, doce chiringuitos más, 1.
700 millones de euros gastados más en el sector público, sin ley, con las manos libres.
(Veus) Mercedes, usted es presidenta de la comisión de obras públicas y la respeto, usted lo sabe.
¿Dónde está esa ley de la huerta, que era vital, importante, esa ley de estructuras agrarias, que iba a cambiar y a modernizar el campo valenciano?
¿Qué han hecho, señorías?
¿Dónde está la regulación eterna de las listas de espera?
¿Dónde está esa ley integral valenciana de educación, señor Marzà?
(Veus) Con el acrónimo LIVE…

(Ocupa la presidència el president de les Corts Valencianes, senyor Enric Morera Català)

El senyor president:

Per favor, senyories.

El senyor Castelló Sáez:

…live.
Esa ley ha pasado a mejor vida, como nuestro compañero, el señor Marzà, políticamente.

Claro que hay que hacer cosas más importantes, pero, señorías, se les ha acabado el tiempo.

Gracias, presidente.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Moltes gràcies, senyoria.

Fixarà posició, en nom del Grup Parlamentari Socialista, l'il·lustre diputat Pedro Ruiz.

Quan vosté vullga, senyoria.

El senyor Ruiz Castell:

Moltes gràcies, president.

Bé, després del show, al tema.
(Aplaudiments)

Senyories, el Partit Socialista sempre s'ha mostrat convençut que la participació és un dels pilars bàsics de la democràcia parlamentària.
És quan hi ha una participació real del poble en les tasques públiques que la democràcia, com a sistema de convivència, està garantida.

Per això, des de fa anys, les i els socialistes hem impulsat nombroses iniciatives dirigides a facilitar la participació, per tal d'apropar la política a la ciutadania, per tal d'escoltar l'opinió pública i per tal de vigoritzar així el nostre sistema democràtic.
I ho deia fa quasi quaranta anys el diputat del PSOE i catedràtic de Filosofia i Moral del Dret de la Universidad Complutense de Madrid, Manuel Núñez Encabo, diu: «És injust preguntar-se només si la ciutadania està per la defensa activa de la democràcia i oblidar-me que sovint aquesta mateixa democràcia margina la participació ciutadana.
Una democràcia purament formal i representativa queda exposada en països febles al perill constant de l'autoritarisme i de la dictadura, i, en països més estabilitzats, a l'apatia«

Al fil d'aquestes reflexions, vosté deia que no deixa de ser curiós, i certament sorprén, que la proposta que estem debatent vinga d'un partit que critica els pressupostos participatius, que a Madrid parla d'acabar amb els xiringuitos de la participació ciutadana, que qualifica les polítiques de participació de postureo o que a Ceuta defensa, literalment, «una Espanya tancada i excloent, a la qual no hi caben tots« rebutjant la integració de determinats col·lectius i persones.

Però, bé, en qualsevol cas, no hi ha dubte que una democràcia avançada ha de fer possible la participació popular i ha d'exigir que la ciutadania puga participar amb normalitat en la gestió dels interessos comuns, també pel que fa a la tasca legislativa, pròpia dels parlaments.
Per això es va crear la iniciativa legislativa popular, regulada al nostre territori en l'actualitat per eixa Llei 10/2017, una de les normatives menys restrictives d'Espanya.
Una llei botànica, concebuda per a fomentar la participació directa de la ciutadania en el debat parlamentari, tot i que hi ha qui a les seues intervencions menysprea aquesta participació i, si no recorde malament, votaren en contra d'eixa llei.

Ara bé, per tal que això puga cristal·litzar, cal resoldre una contradicció normativa existent entre aquesta llei de 2017 i l'article 130 del Reglament de les Corts.
És cert que, com li han dit, ens hauria agradat fer-ho en el marc dels treballs de la ponència de la comissió de reglament, que ha d'elaborar eixa proposta articulada de reforma i en la qual hem estat treballant tots els grups parlamentaris des de fa un temps.
Creiem que eixe era l'espai on s'hauria d'haver tractat el tema, on plantejar una modificació més adient, més completa.
Perquè cal que el reglament d'aquesta cambra estiga sotmés, lògicament, a la normativa vigent, però també hem de buscar la manera més apropiada i efectiva d'expressar-ho per tal d'assegurar que això siga així en tot moment.

Malgrat això, no obstant, el nostre grup parlamentari no s'ha d'oposar a la tramitació d'aquesta proposta davant la necessitat de seguir avançant cap a una participació ciutadana, que ha de ser peça clau en el funcionament del nostre sistema democràtic i que ha d'incorporar-se amb normalitat i garanties a un parlament com les Corts Valencianes.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Moltes gràcies, senyoria.

I, amb eixa última intervenció, finalitzem el debat d'este punt.

Proposició de llei valenciana de mesures fiscals per a impulsar el turisme sostenible, presentada pels Grups Parlamentaris Socialista, Compromís i Unides Podem (RE número 53.
581, BOCV número 243)

El senyor president:

I, senyories, passarem al punt següent, que és el punt sèptim, l'anterior punt sext, que és la presa en consideració de la Proposició de llei valenciana de mesures fiscals per a impulsar el turisme sostenible, presentada pels grups parlamentaris socialista, Compromís i Unides Podem.
Coneixen el procediment, articulat en els articles 73, 129.
5 i 129.
6.

I, per a exprimir el torn a favor, farem, per part dels representants de cadascun dels grups parlamentaris signants de la proposició de llei… En primer lloc, en nom del Grup Parlamentari Socialista… Qui dels tres…?
En primer lloc, el senyor Ferran Martínez?
Doncs el senyor Ferran Martínez, dels signants d'esta proposició de llei, en nom del Grup Parlamentari Unides Podem.

Quan vosté vullga, senyoria.

El senyor Martínez Ruiz:

Gràcies, senyor president.

Senyories, des que Podem va portar la taxa turística a debat a les Corts Valencianes per primera vegada en 2016, poques vegades s'ha debatut tant i tan intensament sobre una política pública.
Durant aquestos sis anys hem parlat amb tothom, a tot arreu i en tot moment.

La proposició de llei que debatem avui, senyories, no és la proposta d'Unides Podem; és el fruit d'un acord botànic amb les aportacions dels tres partits, de representants de la societat civil i d'experts del sector turístic.
Una proposta raonable, sensata i, sí, moderada, eh?
Moderadeta.
Una proposta avalada per desenes d'estudis i informes, i per l'experiència d'anys d'aplicació en Àustria, Bèlgica, Bulgària, Croàcia, República Txeca, Dinamarca, Estònia, Finlàndia, França, Alemanya, Hongria, Itàlia, Lituània, Malta, Holanda, Polònia, Portugal, Romania, Eslovàquia, Eslovènia, Suïssa… (Aplaudiments) S'està plantejant en aquestos moments en Andorra; hi ha prevista una consulta popular en Gal·les en el mes d'octubre; s'aplica ja en Catalunya i en Balears; els ajuntaments de Granada, de Màlaga, de Sevilla, (aplaudiments) amb el suport tant del Partit Popular com del Partit Socialista, li han demanat a la Junta d'Andalusia una llei exactament com aquesta que portem al parlament valencià.
Estan tots equivocats?
Estan tots equivocats?
Tots odien el turisme?
Tots tenen un problema de turismofòbia?
Tots ells?

Totes les dades disponibles, senyories, totes, en tots els llocs on s'aplica, demostren dos fets.
El primer que la demanda turística no es ressent, sinó que creix amb l'aplicació de la taxa turística.
I, dos, en els casos en què té un caràcter finalista, l'aplicació de la taxa turística millora la competitivitat del sector.

Els qui s'han posicionat en contra de la taxa no han pogut posar damunt la taula ni un sol argument, ni una sola dada veraç.
Ja està bé, senyories, ja està bé d'agitar pors, prejudicis.
Ja està bé de desinformar, ja està bé de negacionisme turístic.
Les campanyes contra la taxa turística han sigut fins al moment un rotundíssim fracàs, i cal dir-ho així, un rotundíssim fracàs.
Els valencians no es van a deixar enganyar.
Clar que el turisme és un sector important per a la nostra economia, però també comporta costos, i allò lògic és que els turistes contribuïsquen a sostindre les nostres infraestructures, els nostres serveis públics i el nostre patrimoni exactament igual que fem els de casa, exactament igual que fem els valencians quan eixim fora de casa.

Com la immensa majoria, nosaltres som antiturisme; som antibrutícia, anticontaminació, antisaturació, pro medi ambient, pro serveis públics, pro conservació dels nostres pobles i barris.
Som, senyories, pro autonomia municipal.
Si un poble no vol aplicar la taxa turística, perfecte, que no l'apliquen; però, si volen aplicar-la, qui són vostés, vostés o vostés per a impedir-ho?
Qui són vostés per a dir-los als veïns d'eixos pobles que no poden aplicar una taxa d'aquestes característiques?

Estem disposats, senyories, estem disposats a parlar amb qui siga, tant com siga necessari.
Estem disposats a incorporar propostes, a fer canvis i a introduir esmenes, però no anem a demanar-li permís ni a cap lobby ni a cap dels seus peons.
Estem fent una proposta que és justa, raonable i d'eficàcia provada.

Quan és un bon moment per a aplicar la taxa turística, ens pregunten.
En tot moment, senyories.
En tot moment és un bon moment per a aplicar la taxa turística, (aplaudiments) com ocorre a tot arreu d'Europa.
Tenim la raó del nostre costat, tenim la realitat del nostre costat i tenim a la nostra gent del nostre costat.
I, per tant, anirem amb aquesta proposició de llei fins al final.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Moltes gràcies, senyoria.

Continuarem escoltant els portaveus.
En nom del Grup Parlamentari Compromís, té la paraula la síndica del grup, la il·lustre diputada Papi Robles, que continuarà fent la presentació i defensa del torn a favor de la iniciativa.

Quan vosté vullga, senyoria.

La senyora Robles Galindo:

Moltes gràcies, president.

Bona vesprada a totes i a tots.

Ho ha introduït el meu company Ferran: avui presentem una proposició de llei que no és ni el que volien les tres forces, ni el que volia Compromís, ni el que volia Unides Podem.
És el desenvolupament d'un procés de diàleg en què hem dialogat amb les associacions veïnals, amb la patronal del sector, amb treballadors i treballadores, amb experts i expertes, amb ajuntaments, amb persones de l'administració pública autonòmica també, i amb totes aquelles persones que han volgut demanar eixe espai de reunió.
Així com esta proposta també ve amb l'afegit de moltes de les propostes que s'han fet en les diferents reunions.
Per a nosaltres és important com ha sigut el procés, com ha sigut de dialogat i com ha sigut d'escoltat.
I com continuarà sent-ho, perquè avui comença la tramitació d'esta llei dins d'esta casa, i esperem que el diàleg puga ser molt més fructífer d'allò que hem vist en el carrer fins ara.

Però jo crec que l'important de tot això és que valorem per què veritablement és important aquesta taxa.
Per què, en un moment en què estem escoltant parlar d'una inflació molt elevada, a on la ciutadania està assumint uns costos molt elevats, que també estem veient que les xifres del turisme són cada vegada millors i que estan equiparant-se a les de 2019, la gent que vivim al País Valencià som la gent que hem d'assumir els costos dels serveis d'aquella gent que ve a passar uns dies entre nosaltres.
No és una qüestió d'una lluita.
No és una batalla.
És una qüestió que aquells que gaudixen els nostres serveis contribuïsquen en el temps que estan ací a pagar-los, perquè la gent que viu a Benidorm no haja de pagar el servei de neteja, el servei de recollida de fem, arreglar les platges s'haja d'assumir per part del contribuent, d'aquelles persones que únicament i exclusivament viuen ací.
Sols estem parlant d'una distribució del pagament dels impostos per a aportar als serveis d'una manera solidària.
Jo crec que no és una qüestió tan complicada d'entendre.

Ens estan parlant d'una manera continuada que deixaran de vindre els turistes.
I a mi em sorprén perquè sempre volem vanagloriar-se de ser més europees que mai.
I els turistes estan més que acostumades a pagar la taxa turística, perquè ho fem en tota Europa, perquè ho fem a Catalunya, ho fem a Balears i no ho han baixat les xifres d'ocupació.

És que estem veient com estan apujant els preus en l'ocupació hotelera.
Estaven dient-ho este matí en la ràdio, 32 % de pujada dels preus, però no podem assumir el cost que suposa assumir els serveis en què anem a contribuir.
És que estem parlant, senyories, que jo estic seguríssima que una persona que ve de París està disposada a aportar per a protegir les dunes de Guardamar; està disposada a potenciar el castell de Santa Bárbara d'Alacant; està disposada que en el Desert de les Palmes hi haja millor servei de cura de la natura; està disposada que a Benidorm hi haja millors polítiques d'ocupació perquè està contribuint a elles; està disposada que si a València hi ha un problema amb la vivenda que ve arrelat a la situació turística que tenim se puga aportar al benefici de tota la societat, perquè el que volem és poder sostindre un turisme que siga un equilibrat.

Però és que en tot això, en eixos beneficis, jo vull que algú m'explique com són capaços d'intentar vetar l'autonomia municipal.
És que esta proposta que posem hui damunt la taula parla que aquells ajuntaments que vullguen posar esta mesura en marxa la puguen posar, perquè fins ara no podien.
I si hi ha ajuntaments que no la volen posar en marxa, que no la posen, ja arribarà el moment que decidisquen en el seu ple, amb la seua autonomia municipal posar-la o no posar-la, però qui som nosaltres per a negar això?
Jo m'ho pregunte perquè a mi vull que no em troben ahí.

Una taxa que se proposa voluntària, que se proposa progressiva en funció de l'ocupació que se pot fer i que, a més, escoltant els diferents agents de la patronal demanant que no era el moment, tot i que no estiguérem d'acord, planteja una moratòria.
Per què?
Perquè s'ha de contribuir de manera solidària, perquè els impostos han de ser tots i de totes, igual que el serveis que ens oferixen són de tots i de les moltes.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Moltes gràcies, senyoria.

Continuarem escoltant la defensa i el torn a favor d'esta proposició de llei.
Té la paraula la il·lustre diputada Trini Castelló, en nom del Grup Parlamentari Socialista.

Quan vosté vullga, senyoria.

La senyora Castelló Cervera:

Moltes gràcies, president.

Senyories, bona vesprada.

Miren, senyories, el grup Socialista pensem que la raó normalment està sempre repartida i, a més, que entre tots se sap tot.

I tenir esta actitud davant qualsevol proposta, davant qualsevol problema ens fa, en primer lloc, allunyar-nos de cap dogmatisme i, després, ens fa entendre que hem d'escoltar la gent de forma activa, el que no pensa com nosaltres i que el diàleg és el camí per a tot consens.

I esta actitud ens ha portat -i ho reconec- a retardar un poc la fixació de la nostra posició com a grup.
Perquè, senyories, nosaltres som sensibles i volem continuar sent sensibles als dubtes de la gent, als dubtes que els han traslladat els ajuntaments a través de la Federació Valenciana de Municipis i Províncies, perquè la dreta s'ha dedicat a generar d'una manera interessada una contaminació informativa al respecte d'este tema.

Volem resoldre dubtes -i, a més, ho he de reconéixer també- perquè per a nosaltres, per als socialistes, en estos moments esta no era la nostra prioritat.
Però el que no siga una prioritat no significa que no hàgem d'aclarir les mentides que s'han ficat damunt la taula; no significa que hàgem de tancar la porta a continuar prenent notes de noves idees, a seguir escoltant i dialogant amb tot el sector, també amb els ajuntaments i amb tots els agents que tenen la possibilitat de millorar esta proposta, perquè, entre altres coses, senyories, nosaltres, els socialistes, som responsables, creïbles i gent de paraula.
(Aplaudiments)

Perquè, en definitiva, el que hui s'està plantejant ací és si volem seguir raonant sobre com han de contribuir els turistes al sosteniment dels pobles valencians que els acull, dels que gaudixen de la seua natura, dels seus paisatges, dels seus rius i muntanyes i de les seues platges.

Mire, vostés s'han entestat en primer moment en dir que açò era una obligació, que era una obligatorietat per a tots els ajuntaments.
Primera mentira.
No hi ha cap obligatorietat.
L'article 10 d'esta proposta de llei diu que este import està bonificat al cent per cent.
Per tant, els ajuntaments no han de fer res.
(Aplaudiments)

Aquell ajuntament que no vullga aplicar el gravamen, ni els establiments hostalers ni els ajuntaments han de fer ninguna autoliquidació, ni han de fer absolutament res.
Ja s'ha explicat ací que açò és totalment voluntari i no és ni per al 2022, ni per al 2023, ni per al 2024, ni per al 2050.
Serà per a quan cada ajuntament decidisca, aquell que vullga decidir-ho.
(Aplaudiments)

Senyories, parlen vostés de «tasazo turístico« Tasazo turístico va ser l'augment de l'IVA al sector turístic que va fer el senyor Rajoy quan estàvem en la més greu crisi econòmica que el va passar del 8 % al 10 % i, a més, la recaptació no la va invertir en el sector turístic.
Cosa que en la nostra proposa diu ben clar l'article 1.
3 que els ingressos que obtinguen els ajuntaments estaran afectats en la seua totalitat a inversions i a despeses de la promoció turística.

Esta és una aposta, com sempre hem fet el Botànic, per la llibertat i l'autonomia financera també municipal.
¿Què els passa, senyories a la dreta en la llibertat, que s'omplin la boca de la paraula llibertat i en realitat el que passa és que els molesta?
Llei d'interrupció voluntària de l'embaràs, llei d'eutanàsia, llei del matrimoni entre persones del mateix sexe.
Totes lleis de llibertats, lleis perquè la gent puga triar, i vostés, en totes, se posicionen en contra.
(Aplaudiments)

I ara, quan se'ls diu als ajuntaments que tenen la llibertat de triar, vostés, en contra.

Miren, senyories, i a més, falta de coherència.
Deixe'm llegir-los una cosa.
Senyor Jacobo Florido, regidor del PP en l'Ajuntament de Màlaga, que diuen que insten la Junta d'Andalusia «para elaborar un marco normativo que permita a los municipios que así lo decidan la implementación de una tasa turística que grave pernoctaciones tanto en establecimientos hoteleros como en viviendas y apartamentos turísticos« Senyoria, li sona?

Senyories, si és el que estem presentant ací.
Vostés, ¿què passa, que a Màlaga els pareix bé i ací a València, no?
Un poquet de coherència, per favor.
Un poquet de coherència.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Moltes gràcies, senyoria.

La senyora Castelló Cervera:

Vostés, senyories -acabe, president-, com Groucho Marx: «Damas y caballeros, estos son mis principios, pero si no les gustan tengo otros« (Aplaudiments)

El senyor president:

Moltes gràcies, senyoria.

Hi ha un torn demanat per a exercir el torn en contra.
Té la paraula l'il·lustre diputat Manuel Pérez Fenoll, en nom del Grup Parlamentari Popular, que exercirà el torn en contra a esta proposició de llei.

El senyor Pérez Fenoll:

Gracias, presidente.

Señoras y señores diputados, buenas tardes.

Hoy es un día muy negro para el turismo, permítanme que salude al alcalde que siempre regala alegría y felicidad.
Permítanme que salude a nuestro alcalde de Benidorm, don Toni Pérez.
(Aplaudiments)

Por cierto, digo que reparte alegría y felicidad, porque nunca, nunca en esta comunidad se cobrará el 40 % de las tasas, porque el 40 % de las pernoctaciones se hacen en mi ciudad, en Benidorm, y nunca se van a cobrar.
(Aplaudiments)

Hoy en día, señorías, no esperen otra cosa del Grupo Parlamentario Popular, que es una defensa a ultranza del sector turístico y, por lo tanto, un gran «no» a la imposición de un nuevo impuesto, «no» a la mal llamada tasa turística.
(Aplaudiments)

La defensa de los intereses de la mayoría de los valencianos obliga a un «no» rotundo.
Aunque seguimos en un lamentable debate, porque es algo que nunca se tendría que haber producido, también es un día de claridad, de transparencia, porque al fin sabremos qué piensa el señor Puig, si sigue de rodillas ante Compromís y Podemos o pondrá por delante de su poltrona los intereses del turismo valenciano.
Es hora de retratarse.
Es la hora y el día en que Puig se va a hacer el retrato.
(Aplaudiments)

Hoy, señores del grupo Socialista, no van a poder sortear la respuesta definitiva.
Tendrán que definirse de tanta impostura.
Tendrán que saltar al suelo después de tanto ir por las ramas.

Además, yo les diría: sean valientes.
Sean valientes, porque a estos de Podemos y Compromís les atrae tanto la poltrona y el carguillo que no van a romper con ustedes.

Miren, el único argumento que han aportado a este impuesto que aporta el Botànic es que cuando ellos van a Roma, a París o a ese sinfín de sitios pagan y se preguntan: «¿Por qué no tienen que pagar los de fuera?
¿Por qué no tienen que pagarnos los que vienen de fuera?
» Esto, además de un tremendo error, es una inquina hacia los que quieren estar con nosotros.
Por qué no decirlo, es un problema psiquiátrico, que paguen los de fueran.
Además, saben… (Remors) ¿Les molesta?
Aguanten un poquito más, un poquito más.
(Aplaudiments)

Además, tienen que saber ustedes que el 62 % del turismo nacional dentro de nuestra comunidad es hecho por valencianos.
O sea que el 62 % de las pernoctaciones que hacen en la Comunidad Valenciana lo pagarán valencianos, no els de fora.
¿O es que los de fuera también son los valencianos?

Decía textualmente la portavoz del grupo Socialista hace dos días en un intento de justificar lo injustificable: «Es que en el 2024, cuando se vaya a aplicar eso, no sabremos cómo estará la situación económica y en los ayuntamientos no sabremos cómo estaremos« Y yo añado: no sabremos cómo estaremos, señora Barceló, pero sí que sabremos que gracias a usted tenemos un nuevo impuesto.
Muchas gracias.
(Aplaudiments)

Les puede trasladar diferentes argumentos en contra de la tasa turística.
Son argumentos que vamos a repetir todos.
Lo que hoy no se puede repetir por fin es la indefinición del señor Chulvi, del señor Arques, alcaldes de pueblos turísticos que hoy van a votar a favor de la tasa turística.
Veo que les molesta mucho lo que les digo, ¿eh?
(Algú diu: «Libertad, libertad»)

El senyor president:

Senyories, per favor.

El senyor Pérez Fenoll:

Sí, libertad, libertad.
Eso digo yo.

El senyor president:

Senyories!

El senyor Pérez Fenoll:

Mire, este impuesto solo es un impuesto que va sobre el alojamiento reglado, no va para todos.
Solo es para los que están legales en su totalidad y los que estrictamente pagan los impuestos se verán castigados con esta tasa.
No afecta al turismo residencial ni a los no reglados ni a los ilegales.

Miren, solo el 44 % de los turistas, y que significan al 23 % de las pernoctaciones, son los que pagarían este impuesto.

Y si este impuesto ataca solo al alojamiento reglado y la ley habla de reparar el daño que el turismo hace en el medio ambiente, ¿por qué pagan solo los que duermen?
Miren, qué ironía, una ley que dice que quiere potenciar el turismo sostenible y nos hace pagar por dormir en una habitación y, sin embargo, quedan libres de este impuesto los transportes, el avión, los coches.
Qué ironía.

Un impuesto que contradice la ley de ocio de la Comunidad Valenciana, aprobada en este parlamento en 2018, que establece un modelo de gobernanza, un modelo donde la participación y la corresponsabilidad del sector debe garantizarse y que la opinión del sector se tiene que escuchar.
Pues bien, esta vez no se ha escuchado.
No se materializa aquí en esta ley la opinión del sector.

Un sector que, como todos, ha sufrido muchísimo en la pandemia, donde permaneció cerrado mucho tiempo, acumulando pérdidas y donde no existe un stock de producto.
O sea, la habitación que no se ha alquilado hoy…, mañana no hay dos habitaciones para alquilar.
Se sigue alquilando la misma y la de hoy se perdió.
No hay stock en este negocio.

Hoy mismo estamos en un momento donde no sabemos cómo va a acabar la séptima ola del covid.
Por tanto, es un momento de incerteza, de posible miedo, que es lo peor que le puede pasar al turismo.

Registran ustedes esta proposición para un nuevo impuesto en un momento de guerra, de inflación de más del 10 %, de elevación de precios de todo, de aumento de costes de producción, de gran elevación de productos energéticos… ¿Creen ustedes que esto es serio?
Tampoco es un impuesto finalista como nos hacen creer.
Ustedes argumentan que se reinvierta todo en el sector, pero deben conocer que en la Generalitat seguimos rigiéndonos por el principio de caja única.

Nunca, pero en este momento menos, el turismo debería estar en el centro de la diana fiscal e impositiva del gobierno del señor Puig.

Miren, la presión fiscal en la Comunidad Valenciana es la segunda más alta de toda España y este castigo a día de hoy es innecesario.
Las empresas en este momento están fuertemente endeudadas tras los préstamos obtenidos para atravesar la pandemia y ahora precisamente es cuando tienen que empezar a devolver ese capital, y ustedes quieren empezar a ponerle un impuesto más.

Tampoco es muy estético que una propuesta de ley no cuente con los informes del Consejo Jurídico Consultivo y del Comité Económico y Social, son opiniones importantes -pienso yo- y relevantes para saber la calidad de un producto que va a salir del legislativo.
El camino tomado por lo menos es un poco oscuro.

Mire, termino, no veo al señor Puig en la cámara, estamos terminando el día y se acercan las votaciones.
Espero y deseo, de verdad, que la cobardía no se apodere del presidente y esté aquí en el momento de la votación haciéndose el retrato y dando la cara.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Moltes gràcies, senyoria.

Si no n'hi ha rèplica… Sí?
La rèplica serà exercida per la il·lustre diputada Trini Castelló a la intervenció de l'il·lustre diputat Manuel Pérez Fenoll.

Quan vosté vullga, senyoria, per a rèplica.

La senyora Castelló Cervera:

Moltes gràcies, president.

Senyor Pérez, salutacions també en nom del grup Socialista i disculpe que abans no l'havia reconegut.
(Aplaudiments)

Senyor Pérez Fenoll, porta vosté uns arguments ací molt antiquats, però, molt, molt, molt antiquats.
N'hi ha quaranta mil informes a la seua disposició que l'evitarien fer moltes de les manifestacions que ha fet ací.
No m'estranya que en el 2015 la ciutadania els diguera a vostés, stop, paren, no vagen més enllà, perquè era una política clientelar i el negoci estava per damunt de tot.

Mire, la ciutadania en 2015 els va dir a vostés stop, i, en 2019, varen revalidar la confiança en un govern de coalició i de progrés de portes obertes, honest, transparent, valent i innovador, molt més innovador que vosté, que està al costat de les persones però també al costat de les empreses grans, menudes, dels autònoms, que sempre dona la cara i que afronta les dificultats i no s'amaga, no s'amaga.
Encara té vosté dubtes de la nostra posició després de tot el que li hem dit?

Mire, este Consell és el que més ha recolzat al turisme en tota la història.
La liquidació de gasto executat en el pressupost del 2016, no me'n vaig a anar als de vostés, que era zero, en 2016 és de 29,5 milions d'euros; però, en 2021, ha passat a 85,6 milions en el govern del Botànic.
És penalitzar el turisme invertir 76 milions d'euros en ajudes al sector?
És penalitzar el turisme tots els programes de bons viatges, 17 milions per al 2020, 2021, i 15 milions per al 2022 (aplaudiments), amb més de mil cinc-centes empreses adherides?
És penalitzar el turisme els programes per al turisme gastronòmic?
És penalitzar el turisme les ajudes a la innovació i a la digitalització?

Mire, senyoria, en dos anys dels fons de cooperació municipal s'han transferit més de 10,5 milions d'euros als municipis turístics, i sis milions més enguany del que s'han beneficiat 252 localitats.
En total, el triple de la quantitat distribuïda en el municipis turístics en els últims cinc anys que governaren vostés, el triple.
A més, Turisme de Comunitat Valenciana ha fet una inversió en 2021 de 6,2 milions d'euros, i 9,4 en 2022 en convenis de màrqueting col·laboratiu, un reforç de l'aposta per a la promoció de productes i destins a través d'associacions sectorials i d'entitats locals.

Senyories, estem orgullosos de la política turística que porta este Consell, que s'ha desenvolupat a través de la Secretaria Autonòmica de Turisme amb Francesc Colomer al capdavant.
(Aplaudiments) I fruit d'estes polítiques, senyories, passàrem de 6,2 milions de turistes estrangers en 2014, a 9,5 en 2019, un 53 % més, i, a més, un pla estratègic de turisme que mobilitzarà entre el sector públic i el privat dos mil milions d'euros en cinc anys, perquè el turisme transite també a la nova economia.

En definitiva, senyories, igual el que està penalitzant el turisme són els fantasmes, els embolics i la contaminació que vostés creen i del que vostés viuen, al voltant d'una proposta que, com ja li han dit, és molt raonable, és centrada, és flexible, que aposta per la llibertat i per l'autonomia municipal i que nosaltres tenim la voluntat de seguir millorant amb el consens del sector i dels ajuntaments.

Gràcies, president.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Moltes gràcies, senyoria.

L'il·lustre diputat Manuel Pérez Fenoll té la paraula per a replicar la intervenció que acabem d'escoltar de l'il·lustre diputada Trini Castelló.

El senyor Pérez Fenoll:

Gracias, señor presidente.

Señora Castelló, decía que mis argumentos son anticuados, el mejor argumento que he oído esta tarde aquí es que poniendo la tasa, cobrando ese nuevo impuesto vienen más turistas, el mejor argumento; los turistas son tontos, les gusta pagar más, perfecto, me parece perfecto.
(Aplaudiments)

Y hablaba usted de la gestión turística de Partido Socialista.
Si nosotros no estamos en contra de Francesc Colomer, él sí que sabe, él sí que sabe de turismo, los que no saben son ustedes que van a votar en contra (aplaudiments), si él sí que sabe, si para su desgracia tienen a un sabio del turismo entre ustedes, pero lo maltratan, lo maltratan.
(Veus)

El senyor president:

Senyories, per favor.

Per favor, senyories, per favor!

Escoltarem amb silenci i respecte a l'orador que està en l'ús de la paraula.

El senyor Pérez Fenoll:

Al final, gritaremos: «¡No te vayas, Colomer!
«

Con el IPC más alto desde 1985 aquí, en nuestra comunidad, hablando ustedes de cómo van a imponer un nuevo impuesto; impuesto rechazado por la mayoría de los valencianos que así lo han expresado a través de sus distintas asociaciones a las que pertenecen, asociaciones de ámbito turístico y asociaciones fuera del turismo.

Tenemos huelgas en este momento en los aeropuertos, problemas en la operativa de los equipajes, cancelaciones, falta de personal, séptima ola de covid, complicado panorama económico, la mayor subida de precios en mucho tiempo, una inflación galopante, y ustedes hablan de un nuevo impuesto.
Un impuesto al sector turístico es una auténtica aberración en nuestra comunidad, llevan mareando desde 2015, y lo que debiera ser un presidente serio para nuestro gobierno valenciano ha sido un esperpento dando tumbos.
 Ese comportamiento transmite una falta de credibilidad hacia los administrados, el sector ya sabe que tiene al frente de la administración al presidente Puig y a su mariachi.

Y lo malo es que quieren seguir mareando con sus declaraciones, como las de su portavoz, la señora Barceló, que ayer decía que tras la votación se abre un espacio de diálogo, ¡qué rostro!
(aplaudiments), tras la votación se hace un espacio de diálogo.
Pero la inquina del Botànic hacia el turismo es bien conocida; hoy, hoy teníamos un ejemplo, la vicepresidenta, la señora Mas, venía a explicar un proyecto social de su conselleria, y decía también, expresando con palabras claritas, «va a proponer que las empresas turísticas que externalicen algún servicio no puedan obtener ninguna ayuda de nuestra administración« Pero, ¿qué les ha hecho a ustedes el turismo?
, ¿qué les ha hecho a ustedes el turismo?

Lo único positivo de hoy, como decía hace un rato, es el retrato del señor Puig.
Espero que venga a retratarse, espero que deje ya de marear a los empresarios y a los trabajadores del sector.
Hoy, aquí vamos a votar a favor del turismo o en contra del turismo; a favor de esos miles de trabajadores que conforman ese gran sector o en su contra; a favor de esa industria que en tiempos de normalidad genera más del 15 % de nuestra riqueza o en su contra; a favor de la mayoría de los valencianos o en su contra; a exprimir un poco más el sector que genera 3.
845 millones de euros en impuestos.
Afortunadamente, pronto llegaremos a un nuevo tiempo, hay una respuesta ciudadana muy positiva y en un año este nuevo impuesto será historia.
Esta aberración del Botánico, este desatino del señor Puig y compañía, quedará como un mal sueño.

Y aviso a navegantes, fíjense la inquina del Botànic al turismo: por si se les escapaba lo de hoy, por si sus socios del PSOE no querían votar a favor, se está tramitando en este momento la ley de cambio climático y transición ecológica, que se está tramitando con enmiendas y todo, pues, léanse ustedes el artículo 68, en su apartado e, donde facilita la introducción de un impuesto hacia los servicios de carácter turístico.
(Aplaudiments) ¡Qué despropósito y qué desfachatez!

Por cierto, tampoco veo a la vicepresidenta, la señora Mas, pero tendrá esta noche trabajo, tendrá que preparar su intervención para cuando termine la reunión del Consell mañana para anunciar la renuncia de Francesc Colomer, que supongo dimitirá por la actitud, no nuestra, sino por la actitud de sus socios del Botànic, y, sobre todo, y especialmente, por sus compañeros de partido (aplaudiments), y de paso que aproveche y anuncie, también, la destitución de su directora general imputada, porque así de un golpe hace dos trabajos.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Moltes gràcies, senyoria.
(Veus)

Senyories, continuarem escoltant la posició dels grups parlamentaris.

Ara, en nom del Grup Parlamentari Vox Comunidad Valenciana, té la paraula la il·lustre diputada Ana María Cerdán.

Senyories.

Escoltarem la fixació de posició que farà la il·lustre diputada Ana María Cerdán, en nom del Grup Parlamentari Vox Comunidad Valenciana.

Quan vosté vullga, senyoria.
(Veus)

Senyories, per favor.

Senyories, per favor!

Quan vosté vullga, senyoria.

La senyora Cerdán Martínez:

Gracias, señor presidente.

Señorías, buenas tardes.

Se han nombrado muchos países donde se cobra la tasa turística, pero se le ha olvidado el principal: Valencia, no Alicante y Castellón, se le ha olvidado el principal: Valencia.
Así como han estado hablando de que ustedes son pro muchas cosas, pero también son pro cartillas de racionamiento para los demás y pro pobreza extrema para todos los demás, para ustedes no.
(Aplaudiments)

A mí me gustaría hacer dos preguntas, y una es al señor Arques cuando pone en su página web que no va a cobrar la tasa turística y ahora aquí la va a votar afirmativamente, al señor Chulvi ya lo tenemos claro, todo el tiempo ha dicho que la iba a aplicar.
(Veus) Pues, pregúnteselo a su compañera, la señora Castelló, porque lo dijo aquí en el pleno anterior.
(Veus) Por supuesto, por supuestísimo, para todo.

Yo tengo que reconocer que soy una mujer muy positiva y pensaba que hoy vamos a llegar aquí y el Partido Socialista iba a retirar esta proposición de ley, pero está claro, tenemos un partido llamado «socialista« pero que ni es obrero, ni es español, y que no tiene claro muy bien dónde está, dónde está sentado sí porque tiene a quien le recuerda muy cotidianamente quién lo mantiene y dónde está, pero que realmente no tiene muy claro si tiene que hacer caso al corazón o a la razón.

En una semana nos han dado toda la variedad de posiciones que se pueden tener; que sí, que no, que no lo tenemos claro, que no lo sabemos, que no… Vale, de acuerdo.
La última estrategia, ayer nos decía el Partido Socialista: «Sí, votamos a la proposición de ley, pero, después, podemos instar a nuestros alcaldes para que no cobren esa tasa« Noticia de hoy del señor Puig, que lo podrían mantener un poquito más al tanto de las noticias: «Votaremos sí a tramitar la tasa turística, pero no se debe aplicar« entonces, ¿para qué la aprueban?
¿Qué estamos haciendo aquí?
¿Qué comedia estamos haciendo aquí?
¿Por qué no han retirado la propuesta y nos habríamos ahorrado todos todo este tiempo y toda esta parafernalia?
Evita la ocasión y evitaras el peligro.

Ustedes tienen muy claro que esto es una barbaridad, incluso su propio secretario autonómico de turismo, señora Castelló, no diga muy alto lo del señor Colomer porque, si no, sus socios le van a exigir la dimisión de una persona que es de las pocas que realmente sabe cómo funciona el tema del turismo en la Comunidad Valenciana.
(Veus) Pero, bueno, seguimos.
¿Saben ustedes al final quién va a terminar pagando esa tasa turística?
Todos los valencianos, porque cuando ustedes empiecen a volver a revender el bono viaje, al final, vamos a terminar pagándola todos los valencianos.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Moltes, gràcies senyoria.

Per a fer la rèplica a la intervenció que acabem d'escoltar, de la il·lustre diputada Ana María Cerdán, té la paraula l'il·lustre diputat Ferran Martínez, en nom del Grup Parlamentari Unides Podem.

Quan vosté vullga, senyoria.

El senyor Martínez Ruiz:

Senyora Cerdán, no he entés molt bé la seua referència a les cartilles de racionament, però li he de dir que ací, en el nostre país, han existit les cartilles de racionament, i la gent tenia cartells de racionament fa molts anys, quan governava gent com vostés, sap?
, ahí sí que hi havia cartilles de racionament.
(Aplaudiments)

Es pot estar a favor de la taxa turística i votar a favor d'aquesta proposició de llei.
Es pot estar en contra d'aplicar la taxa turística en el teu municipi i votar a favor d'aquesta proposició de llei.
Es pot tindre tots els dubtes del món sobre la seua aplicació i votar a favor d'aquesta proposició de llei.
No hi ha cap incoherència entre una cosa i l'altra, cap incoherència.
(Aplaudiments)

Perquè, senyoria, la qüestió és aquesta.
Un alcalde pot estar en contra que la taxa s'aplique en el seu municipi, però quan ve ací el que s'ha de plantejar és: tinc jo dret a impedir que els 541 municipis valencians restants l'apliquen si així ho consideren convenient i si així ho consideren convenient els seus veïns i veïnes?
(Aplaudiments)

Senyoria, aquesta és una política transversal, transversal, s'aplica en tota Europa, l'apliquen governs de signe polític absolutament diferent i l'han aprovat governs de signe polític absolutament diferent.
Vaja vosté a qualsevol ciutat del nord d'Itàlia, governades moltes de les seues ciutats i pobles per l'extrema dreta italiana, que estan aplicant la taxa turística.
Si és que l'apliquen forces polítiques com la seua en Hongria, on governa el seu amic Orban, si vosté va a Budapest i s'allotja en un hotel vosté haurà de pagar una taxa turística, no és una política de dretes o d'esquerres, és una política de sentit comú, que els que vénen de fora han d'assumir la càrrega que costa els nostres serveis públics, les nostres infraestructures i el nostre patrimoni, igual que fem nosaltres.
Què de psiquiatria ni què històries?
És sentit comú, és igualtat, igualtat, senyories.

Tot el temps, tot el temps repetixen vostés, vostés i vostés el mateix argumentari, però, eh!
, paraula per paraula, paraula per paraula.
Jo els convide, senyories, que tinguen un poquet de criteri propi, que no lligen senzillament els argumentaris que els han passat, que no repetisca vosté paraula per paraula el que diu el portaveu del Partit Popular i el que diu el portaveu de Ciudadanos, tinga un poquet de criteri propi, pensen per vostés mateix.

Les dades que vostés estan donant sobre el turisme i el que comporta als valencians en les pernoctacions i en l'allotjament turístic són dades que són falses, molt sovint són falses.
Mire's vosté les dades de l'Institut Nacional d'Estadística.
No és veritat, no és veritat, els valencians la major part de les pernoctacions quan viatgem dins de la Comunitat Valenciana ho fem en allotjaments no de mercat, ho fem en segones residències, ho fem en cases d'amics o familiars.
És així!
El 30 %, que és la dada que s'ha utilitzat de forma més recent, es va donar en 2020, en el pic de la pandèmia, quan la gent que venia de fora estava sotmesa a totes les restriccions i quan ací els viatgers estaven subvencionats per la Generalitat a través del bo viatge.
Per favor, per l'amor de Déu, encara que siga, tinguem un debat mínimament productiu, però sobretot veraç, utilitzen almenys dades veraces, recorrem almenys a això, a la veritat.
Jo crec que és una qüestió de mínims, senyoria, que tinguem un debat amb un mínim de rigor i que pensem per nosaltres mateixos què és el que més convé i interessa al País Valencià, que jo crec que és el mateix que convé i interessa als ciutadans del conjunt d'Europa on ja s'està aplicant aquesta taxa.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Moltes gràcies, senyoria.

Per a replicar la intervenció de l'il·lustre diputat Ferran Martínez, té la paraula la il·lustre diputada Ana María Cerdán, del Grup Parlamentari Vox Comunidad Valenciana.

Quan vosté vullga, senyoria.

La senyora Cerdán Martínez:

Gracias, señor president.

Señor Climent, buenas tardes, no le había visto antes.

Señor Martínez, esto es un impuesto cobarde, es un impuesto cobarde, que ustedes están haciéndole el trabajo al señor Ribó, porque aquí el único que quiere la tasa es el señor Ribó.
Y él se está escudando en Cortes y las Cortes le devuelven la pelota dejando al aire quién quiere que ponga la tasa y quién no quiere que ponga la tasa a estas alturas de la película.

Ustedes tienen muy claro que no es una buena idea, no es una buena medida y es una barbaridad.
Pero como ustedes piensa la mayoría de la gente, pero está claro que ustedes anteponen sus intereses, los intereses de sus partidos, antes que los intereses de todos los valencianos, y esto es un ejemplo más de ese tipo de política que suelen hacer ustedes.

Ustedes hablan de que todo el mundo está de acuerdo, que todo el mundo lo quiere, que se ha hablado con ellos.
No es cierto.
Rechazo en bloque a la tasa turística, las dos patronales hoteleras de la Costa Blanca exigen la retirada inmediata de la tramitación de la tasa turística.
El sector turístico insta a los grupos políticos a abandonar la tramitación de la tasa turística.
Los ayuntamientos piden, ojo, los ayuntamientos piden al Botánico informes sobre los efectos de la tasa turística.
¿Esto es hacer algo con el beneplácito de todas las partes?
Porque para nuestro grupo parlamentario no lo es.

Yo, no recuerdo si fue la semana pasada en el Pleno, le pregunté al señor conseller de Hacienda que de los 49 millones que nos habían asignado de los planes de sostenibilidad turística en destino, ¿cuánto le iba a llegar a las empresas privadas?
El señor España dio su mitin de todas las ayudas que se habían dado, dijo todo lo que se iba a dar supuestamente, pero ni una sola palabra del dinero que les iba a llegar, pero sí ufanamente recalcó que se había escuchado al sector.
¿Dónde, señor Martínez?
¿Dónde se ha escuchado al sector?
No son noticias de hace cinco años, son noticias de esta semana.
¿Dónde se ha escuchado al sector?
Porque si ustedes escucharan al sector, como he dicho cuando he empezado mi intervención, hubiesen retirado esta propuesta, sobre todo cuando tienen a una parte del Botánico que ni está ni se le espera, que no lo tienen muy claro.

Pero, bueno, no estamos en el mejor momento para poder estar debatiendo este tipo de cosas, sobre todo porque tenemos una previsión de recesión económica que, según dicen las personas que se supone que saben más que yo, llegara a finales del tercer trimestre.
En este momento tenemos una inflación desbocada, una gran alza de precios en energía, en carburante, en materias primas, en los intereses y en los créditos que se les ha dado a los empresarios.

Aquí se ha dicho que las cifras del sector turístico habían llegado a las cifras de 2019 o estaban muy próximas a las cifras de 2019, pero a todo el mundo se le olvida que el sector ha estado dos años cerrado gracias a sus malas políticas.
¿Eso quién se lo va a compensar?
¿La tasa turística?
(Veus) ¿Eso se lo va…?
Sí, eso lo dice su presidente del gobierno, bueno, por desgracia el presidente del Gobierno de todos.
(Remors) Ahora resulta que una pandemia, una pandemia…

El senyor president:

Senyories!
Senyories, per favor!

La senyora Cerdán Martínez:

…ilegalmente, una pandemia, una pandemia que se echa al suelo porque nosotros presentamos al Constitucional y nos dan la razón de que la pandemia no ha sido legal (remors) …, hay perdón.
Ahora, a estas alturas de la película, resulta que somos nosotros los que decimos…

El senyor president:

Senyories, per favor!

La senyora Cerdán Martínez:

…que no ha existido.
Hay que tener la cara muy dura para hacer el comentario que acaban de hacer.
Señorías, acaban de bordar mi final de intervención.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Moltes gràcies, senyoria.

Senyories, escoltarem ara la fixació de posició que amb esta presa de consideració de la Proposició de llei, en nom del Grup Parlamentari Ciudadanos, realitzarà l'il·lustre diputat Carlos Gracia.

Demane silenci per a escoltar l'orador que està en l'ús de la paraula, senyories.

El senyor Gracia Calandín:

Moltes gràcies, president.

Buenas tardes a todos, señorías.

Desde Ciudadanos decimos no una vez más a la tasa turística, no a esta tasa que es la tasa de la vergüenza.
Es un despropósito que ustedes han bautizado con ese eufemismo que es de «medidas fiscales para impulsar un turismo sostenible« como si para impulsar la sostenibilidad turística hiciera falta poner un nuevo impuesto.

Un despropósito porque también llega a estas Corts sin el criterio favorable del Consell, sin el apoyo del Gobierno valenciano y sin su informe favorable de la Dirección General de Tributos.
Y también, como él mismo manifestó en su última comparecencia en la Comisión de Industria de estas Corts, sin el apoyo del que es la máxima autoridad en materia de turismo del Consell, que es el secretario autonómico, el señor Colomer.

Una proposición que además tampoco es fruto de una política consensuada, por más que ustedes hoy se empeñen en decir lo contrario, ni con el sector turístico ni con los entes locales.
Es una proposición, por tanto, como ya se ha comentado aquí antes, contraria a ese principio de corresponsabilidad participada que rige esa ley de 2018, de turismo, de ocio y hospitalidad de la Comunitat Valenciana, que se aprobó en estas Corts con el apoyo y el consenso de todos los grupos en la anterior legislatura.

Una proposición que además, desde nuestro punto de vista, adolece de lo más básico en política, que es la empatía.
Es una clara falta de empatía hacia un sector que ha sufrido como ninguno las consecuencias económicas de esta pandemia mundial y que a día de hoy tiene que soportar unos incrementos en sus costes de más del 30 % respecto a antes de la pandemia.
Un sector que además, no lo ha dicho nadie aquí, contribuye con creces, por medio de impuestos directos, con más del triple que el gasto que la administración pública le destina.
Por más que aquí digan que Turisme ha aumentado el presupuesto, es muchísimo más lo que se recauda por parte del turismo de la Comunitat Valenciana.
(Aplaudiments)

Y miren, los turistas, ya lo dije en el anterior Pleno, no vienen de gorra, los turistas no venimos de gorra.
Y digo venimos porque al final gran parte de esta tasa turística la vamos a tener que pagar los propios valencianos.
Esta proposición, lejos de velar por el turismo como fenómeno, castiga duramente al legal, al que cumple, en lugar de ir a la oferta clandestina.
En lugar de atacar a la economía sumergida, no, grava y penaliza al legal.

Señora Barceló, mire, hoy, desde Ciudadanos, confiábamos, se lo digo sinceramente, que sus socios se iban a quedar solos en esto, que al final, como decía el señor Colomer, iban a rectificar, porque rectificar era de sabios, y al final ni coherencia ni responsabilidad.

Ustedes han tenido la oportunidad de rectificar, de hacerlo bien por los valencianos, y al final han elegido hacerlo mal.
El PSPV cede a la presión de sus socios y apoyará la tasa turística, una tasa que es autonómica, bonificada, pero autonómica.
No engañen.
Y que además los ayuntamientos pueden grabar con el doble.
Una tasa que el señor Colomer dice que es un error estratégico.

Hoy, 14 de julio, en el tiempo de descuento, a última hora del último pleno de este período de sesiones, ustedes, los señores del PSPV, le están dando una puñalada por la espalda, por la espalda, al sector turístico valenciano, y con ella a todos los valencianos.
Hoy, sacando adelante esta tasa, el Partido Socialista, sin duda, demuestra una vez más que son rehenes de sus socios de gobierno en lugar de velar por el interés de los valencianos.

Moltes gràcies, conseller.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Moltes gràcies, senyoria.

Exercirà un torn de rèplica, a la intervenció que acabem d'escoltar de l'il·lustre diputat Carlos Gracia, la síndica del Grup Parlamentari Compromís, la il·lustre diputada Papi Robles.

Quan vosté vullga, senyoria.

La senyora Robles Galindo:

Moltes gràcies, president.

Senyor Gracia, diu: tot el sector estava en contra.

Mire, jo no sé vosté què és el que considera el sector al que li pot afectar el turisme, però per a mi el sector no és solament la patronal.
El veïnat que viu allà on se fa turisme també forma part del sector, la gent que treballa en els allotjaments, etcètera, etcètera; (veus) també…

El senyor president:

Senyories, per favor, per favor, demane silenci, demane silenci (veus) per a escoltar.

Disculpe la interrupció senyoria.

La senyora Robles Galindo:

La gent que treballa en els establiments, senyor Gracia, també forma part d'eixe sector.
La gent experta en la matèria també forma part d'eixe sector.
Els alcaldes i alcaldesses també formen part d'eixe sector.
Jo no sé vosté què és el que haurà escoltat, perquè jo el que he vist, el que hem viscut és que, únicament i exclusivament, de tot eixe sector, la patronal s'ha negat rotundament a parlar amb nosaltres, directament.
Perquè, si escoltem els treballadors i treballadores, si escoltem els municipis, si escoltem el veïnat, estan completament a favor.

Però és que, a més, mire, jo, allà a l'any 2000, quan començava a estudiar, allò de la taxa turística era una cosa que s'anava a implantar ja a tota Europa, a tot el món sencer.
I estem en 2022.
Jo no sé estos debats són un poquet curiosos a estes alçades.

Vosté diu: «Ciudadanos diguem, una vegada més, «no» a la taxa turística« excepte si és a Andalusia o a Màlaga, on parlem d'una taxa turística voluntària i municipal, (aplaudiments) on vostés i vostés la voten a favor, pero aquí no me viene demasiado bien el tema.
Jo…, això de la coherència ja serà per a un altre dia, no?

Diuen: «El sector està en crisi« Clar, tenim una situació d'inflació molt greu, ja ho he dit en la primera intervenció.
No sé si és que vostés el que volen és que siguem la gent del carrer els únics que assumim la inflació, perquè, fins on jo sé, l'hostaleria…, este matí ens alçàvem amb que s'han augmentat els preus el 32 %, però que l'ocupació continua en nivells per damunt de 2019.
Eso no me lo estoy inventando yo, señor Gracia, que no me lo invento yo, que continúa, i supercontents que el turisme vaja tan bé.

Aleshores, me vol dir vosté que el turisme apuja, quan apugem 20 euros la plaça hotelera, però que, si apugem 1 euro, el turisme se va a enfonsar.
Doncs, a mi m'ho explique, perquè jo de matemàtiques el que entenc és que 20-1…, no me quadra massa la proposta que vostés fan.

Però és que, a més, diuen, el sector està en crisi.
«La Costa Blanca supera la ocupación hotelera de 2019« «La ocupación hotelera de la Comunidad Valenciana vuelve a resultados de 2019« dades gens sospitoses de Compromís, que les diu Hosbec, Hosbec, eh?

I, mire, avui comença la tramitació parlamentària.
Perquè ací s'està diguent: están aprobando con nocturnidad y alevosía… Un tràmit parlamentari que comença hui, senyories.
Que vull vore totes les esmenes perquè les puguem debatre en els espais parlamentaris, com hem fet sempre.
El que passa és que el Botànic ens hem avançat i li hem donat més diàleg encara a este procés, perquè a nosaltres això ens va, ens va.

Per cert, parlant tota l'estona del president Puig, jo pensava que açò era el legislatiu i no l'executiu.
Però, bé, si vol, en setembre tornem i fem la faena, a vore si ens hem aprés la matèria que tenim ací.

I vaig acabant.
Hem escoltat ací, en diverses ocasions, parlar del retrat, del retrat que anem a deixar esta vesprada, veritat?
Les fotos són prou importants, senyories, no ho obliden.
Es com aquells retrats que s'han de llevar de conselleres de turisme de la vergonya que fa el que van fer en turisme perquè vinguen a donar-nos lliçons ninguns i ningunes.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Moltes gràcies, senyoria.

Senyoria, per a què demana vosté la paraula?

La senyora Merino Peña:

Un segundo, presidente.
Solamente para hacer una petición y es que, por favor, cuando hablen los diputados de mi grupo, usted pida también silencio, sobre todo a esta bancada, porque me da la impresión de que solo lo hace cuando hablan determinados diputados de esta bancada y, sin embargo, con mis diputados no lo hace.
(Veus) Yo hablo con ellos y me paso el rato chistando yo para que callen unos y otros, y no me importa hacerlo por los demás, pero pido que usted lo haga también por los diputados de esta bancada.

Gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Senyoria, no dubte que demane silenci en tot moment.

I, efectivament, té vosté la raó que s'ha de poder escoltar l'orador que està en l'ús de la paraula.
Per tant, si vosté considera que no…, jo demane disculpes.
I, efectivament, demane silenci per a poder escoltar amb plenitud i demane ara també silenci per escoltar l'il·lustre diputat Carlos Gracia.

Quan vosté vullga, senyoria.

El senyor Gracia Calandín:

Moltes gràcies, president.

Usted lo ha dicho, una conselleria de turismo.
Lo pedíamos en el pleno de hace dos semanas.
Es lo que le falta al Consell del Botànic, (aplaudiments) una conselleria de turismo para evitar el disparate que estamos aprobando o que están ustedes aprobando hoy aquí.

Mire, yo, cuando le oía en la primera intervención, le oía repetir esos mismos argumentos de hace unas semanas, de que es que el turista, cuando viene a la Comunidad Valencia, no paga.
Los mismos argumentos de su última campaña de Twitter, donde dicen claramente: «El turista en la Comunidad Valenciana no paga« «La recogida de basuras del turista en la Comunidad Valenciana la pagan los valencianos« y acaban diciendo: «Los valencianos somos los pagafantas del turismo« Pues, ¿sabe lo que le digo?
Que, mire, es una vergüenza.
Es una vergüenza que ustedes sean partido de gobierno.
Y es una vergüenza porque esto lo que evidencia es que desconocen absolutamente todo lo que tiene que ver con el sistema impositivo de nuestra comunitat y quieren hacer ver o que no lo conocen o que lo desconocen.

El caso es que recuerde esta cifra, porque yo creo que es importante que usted la recuerde, 3.
900 millones de euros, eso es lo que se recaudó directamente del turismo en el año 2019.
Y cada vez que usted diga eso de que los turistas cuando vienen aquí no pagan, recuerde la cifra, 3.
900 millones de euros.
(Aplaudiments) A ver qué puede más, si su compromiso ideológico o la lógica de su razonamiento.
Porque, para Compromís, igual da que la recaudación sea más del triple, más del triple que el gasto corriente de las administraciones públicas; para ustedes igual da que el sector haya pasado por una pandemia mundial, igual da que muchas empresas se hayan tenido que hipotecar, que hayan tenido que pedir financiación, que ahora están devolviendo y, por tanto, que recuperen esos niveles de 2019 no garantiza que se hayan recuperado, que muchas de ellas tampoco han tenido acceso a esos fondos, a esos proyectos para… o a esas ayudas que se han puesto en marcha, igual da para ustedes también que, a día de hoy, se encuentran sumidos en una auténtica crisis, con los costes disparados más del 30 %.
Como estaba en el Acuerdo del Botánico, ustedes se empeñan también que, como el turismo es en beneficio de unos pocos, pues, ¡ale!
, pese a quien le pese, le cueste a quien le cueste, en el tiempo de descuento vamos a aprobar esta proposición no de ley.

Y sí, como le he dicho, es una falta muy grande de empatía.
Recuerde, 3.
900 millones de euros recaudados directamente del turismo.
Unos turistas que no vienen de gorra, que también somos nosotros, porque, como le han dicho, el 51 % del turista nacional somos los turistas valencianos, el 85 % del turismo de interior somos los turistas valencianos.
Esta tasa la vamos a pagar todos los valencianos.

Y el turismo no es en beneficio de unos pocos, como ustedes dicen.
Al final, es el sustento de cientos de miles de familias, autónomos esforzados que todos los días levantan la persiana para ofrecer hospitalidad y una calidad.
Y si resulta que ustedes, con esos más de tres mil novecientos millones de euros, con su desgobierno, con su sectarismo ideológico, son incapaces de hacer una buena recogida de basuras, son incapaces de hacer una buena limpieza de playas, son incapaces de hacer todo esto que dicen que tiene que pagar el turista, es porque, probablemente, en lugar de gestionar para los valencianos, ustedes están más ocupados en sus bailes, en sus charangas, están más ocupados en arengar a sus lideresas imputadas, más ocupados en subvencionar a entidades pancatalanistas o más ocupados en pagar el sueldo a todos esos asesores y apesebrados que han ido cosechando a lo largo de estos siete años.

Dejen de atacar al sector turístico y, si de verdad quieren velar por el bien de la Comunitat Valenciana, aparquen su sectarismo ideológico.

Por cierto, mi hija es recepcionista de un hotel, así que sí que hablo con más gente, aparte de la Hosbec.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Moltes gràcies, senyoria.

Senyories, i amb esta fixació de posició en nom del Grup Parlamentari Ciudadanos, finalitzem el debat d'este punt.

Com vostés saben, ara s'obrirà la votació telemàtica.
Hem de deixar un temps perquè els quatre diputats i diputades que han sol·licitat la votació telemàtica la puguen efectuar.
Però nosaltres ens tornarem a reunir -vaig a suspendre la sessió- a les set, com havíem quedat, que no votaríem abans de les set hores, de les denou hores, les set de la vesprada.

Senyories, ara es reunirà la comissió d'estatut del diputat i, tot seguit, la Junta de Síndics.

Se suspén la sessió.
(El president colpeja amb la maceta)

(Se suspén la sessió a les 18 hores i 35 minuts)

(Es reprén la sessió a les 19 hores i 5 minuts)

Votació dels punts segon a seté de l'ordre del dia de la 66a sessió del Ple de les Corts Valencianes

El senyor president:

Bona vesprada, senyories.
Bona vesprada de nou.

Anem a… Senyories, anem a culminar el treball de…, ja ens han passat la votació que s'ha exprimit telemàticament pels diputats que no ens han pogut acompanyar.

Senyories, anem a votar tots els punts que hem tractat en la llarga jornada de hui.

Començarem amb el punt número 2, punt 1, que és validació o derogació del Decret llei 5/2022, d'1 de juliol, del Consell, pel qual s'aprova la concessió directa d'ajudes de suport als treballadors autònoms, inscrits com a tals en el regim especial d'autònoms, que desenvolupen la seua activitat en els sectors que s'han vist especialment afectats per l'increment dels costos energètics derivats de la invasió d'Ucraïna per part de Rússia, registre d'entrada 57.
198.
Senyories, votem la validació o no del Decret llei 5/2022.
Comença la votació.
83 vots favorables, més 3 telemàtics, fan un total de 86 vots favorables; 8 vots en contra, més 1 en contra, fa un total de 9 vots en contra; 0 abstencions.
Queda validat el Decret llei 5/2022.

Algun grup parlamentari vol que es tramite…?
El Grup Parlamentari Popular, Grup Parlamentari Ciudadanos i Grup Parlamentari Vox Comunidad Valenciana.

Doncs anem a votar, senyories, si es tramita com a projecte de llei.
Senyories, comença la votació.
Amb 42 vots favorables, més 2 telemàtics, fan un total de 44 vots favorables que es tramite com a projecte de llei; 49 vots en contra, més 2 en contra, fan un total de 51 vots en contra.
Per tant, no es tramita com a projecte de llei i queda validat el Decret llei 5/2022.

I ara passem, senyories, al Decret llei 6/2022, de mesures extraordinàries per a donar suport econòmic als contribuents del cànon de sanejament per a fer front a l'impacte de la inflació de l'economia de les famílies i les empreses, registre d'entrada 57.
552.
Senyories, comença la votació.
84 vots presencials favorables, més 3 telemàtics, fan un total de 87 vots favorables; 8 en contra, més 1, fa un total de 9 vots en contra.
Queda validat el Decret llei 6/2022.

Algun grup parlamentari…?
Grup Popular, grup Ciudadanos, grup Vox demanen que es tramite com a projecte de llei.

Per tant, senyories, anem a votar la tramitació com a projecte de llei.
Senyories, comença la votació.
Amb 43 vots favorables, més 3, fan un total de 46 vots favorables; 49 vots en contra que es tramite com a projecte de llei, més 1… Perdó, perdó.
43 vots favorables, més 2, fan un total de 45 vots favorables que es tramite com a projecte de llei.
49 vots en contra, més 2 telemàtics, fan un total de 51 vots en contra que es tramite com a projecte de llei.
Queda validat el decret llei 2022, el número 6.

Passem, senyories, ara al dictamen de la Comissió d'Educació i Cultura sobre el Projecte de llei, de la Generalitat, d'ordenació de l'exercici de les professions de l'esport i l'activitat física de la Comunitat Valenciana, que abans era el Projecte de llei, de la Generalitat, d'ordenació de l'exercici de les professions de l'esport a la Comunitat Valenciana, registre d'entrada 36.
896.
(Veus) Ah, hem de votar tota la… (Rialles) Vale, vale.
És que… (Veus) Sí, sí, sí; perdó.
A vore…

Senyories, anem a l'apassionant món de l'esmena parlamentària.

Anem a votar totes les esmenes i, després, votarem el conjunt del projecte de llei.

Votem, ara, senyories, l'esmena transaccional registre d'entrada 57.
473, a l'esmena 17 del Grup Parlamentari Popular.
Senyories, comença la votació.
84 més 3, 87 vots favorables; 8 més 1, 9 vots en contra; 0 abstencions.
Queda aprovada l'esmena transaccional.

Votem, ara, senyories, el bloc d'esmenes del Grup Parlamentari Popular.
Votem l'esmena número 9.
Comença la votació.
35 més 1, 36; 57 més 3, 60 vots en contra.
Queda rebutjada l'esmena número 9.

Votem, ara, senyories, l'articulat del projecte de llei.
Votem, en primer lloc, els articles d'1 a 3 i de 5 a 26.
Senyories, comença la votació.
84 més 3, 87 vots favorables; 8 en contra més 1, 9 en contra.
Queden aprovats els articles.

Votem, ara, senyories l'article número 4.
Comença la votació.
60 vots favorables més 2 fan un total de 62 vots favorables; 8 en contra més 1, 9 vots en contra; i, abstencions, 24 més 1, 25 abstencions.
Queda aprovat l'article 4.

Votem, ara, de la disposició addicional primera a quarta.
Senyories, comença la votació.
84 més 3, 87 vots favorables; 8 més 1, 9 vots en contra; 0 abstencions.
Queden aprovades les disposicions.

Votem, ara, la disposició addicional cinquena.
Comença la votació.
84 vots més 3, 87 vots favorables; 8 vots en contra més 1, 9 vots en contra; 0 abstencions.
Queda aprovada la disposició cinquena.

Votem, ara, la disposició addicional sisena.
Comença la votació.
84 vots favorables més 3, 87 vots favorables; 8 vots en contra més 1, ens fan 9 vots en contra; i 0 abstencions.

N'hi ha algun problema que votem tota la resta conjuntament?
És que veig que és tot igual.
Per tant, senyories, si els sembla bé, si no n'hi ha ningun grup que…, votarem la disposició addicional setena, disposicions transitòries primera i segona, disposició derogatòria única, disposicions finals primera a tercera, annex i exposició de motius.
D'acord?
Doncs, votem totes aquestes disposicions.
Senyories, comença la votació.
84 més 3, 87 vots favorables; 8 més 1, 9 vots en contra; 0 abstencions.
Queden aprovades les disposicions addicionals transitòries, annex i exposició de motius.

I, finalment, senyories, votarem el projecte de llei en el seu conjunt.
Senyories, comença la votació.
84 més 3, 87 vots favorables (aplaudiments); 8 més 1, 9 vots en contra; 0 abstencions.
Queda aprovat el Projecte de llei de la Generalitat d'ordenació de l'exercici de professions de l'esport i l'activitat física a la Comunitat Valenciana.
(Aplaudiments)

Molt bé, senyories, passarem al segon punt, després de l'aprovació d'este projecte de llei, ja és llei, aprovarem el dictamen de la Comissió d'Educació i Cultura sobre el Projecte de llei de la Generalitat de modificació de la Llei 7/2008, de reconeixement de la Universitat Internacional Valenciana, registre d'entrada 42.
089.

Anem a votar les esmenes.
(Veus) No hi ha esmenes, i, per tant, senyories, si consideren, podem votar l'article únic, disposició addicional única, disposició final única, annex únic i exposició de motius conjuntament.
Votem conjuntament?
D'acord.
Doncs, anem a votar conjuntament tots estos articles, disposicions, annex i exposicions de motius.
Senyories, comença la votació.
Unanimitat amb 91 més 4, 95 vots favorables.

Queda la votació al projecte de llei, senyories, sí.
Votem, ara, la votació al projecte de llei.
Comença la votació.
Ja sabem qui paga el café.
(Veus) Amb 91 vots favorables més 4, 95 vots favorables; 1 vot en contra, i 0 abstencions, queda aprovat el projecte de llei de modificació de la Llei 7/2008, de reconeixement de la Universitat Internacional Valenciana.

I passarem, senyories, als dos punts següents, ens queden dos votacions, el punt sext de l'ordre del dia, que és la presa en consideració de la Proposta de reforma del Reglament de les Corts, presentada pel Grup Parlamentari Vox Comunidad Valenciana.
Senyories, comença la votació.
Amb 43 més 2, 45 vots favorables (aplaudiments); 17 vots en contra; i 32 abstencions, queda admesa a tràmit la presa en consideració de la Proposta de reforma del Reglamento de les Corts Valencianes.

I votarem el punt quint, el punt següent, i últim, que és la presa en consideració de la Proposició de llei valenciana de mesures fiscals per a impulsar el turisme sostenible, presentada pels grups parlamentaris Socialista, Compromís i Unides Podem, registre d'entrada 53.
581.
Senyories, comença la votació.
Amb 49 vots més 2, 51 vots favorables; 43 més 2 en contra, 45; i 0 abstencions, queda admesa a tràmit la Proposició de llei valenciana (aplaudiments) de mesures fiscals per a impulsar el turisme sostenible, presentada pels grups parlamentaris Socialista, Compromís i Unides Podem.

Senyories, senyories, la presidència regracia molt a les Corts, la presidència regracia molt a les Corts el servei prestat en l'actual període de sessions que conclourà demà 15 de juliol.
Era el patró de Sant Enric però l'any passat al dia 13, però, bé, en tot cas, felicitats a tots els que tinguen eixe bonic nom.

És closa la sessió, senyories.
Han fet vostés un bon treball.
(Aplaudiments)

(S'alça la sessió a les 19 hores i 21 minuts)