Afers%20Europeus%742748.03.27%20macro.html





Comissió d'Afers Europeus realitzada el dia 27 de març de 2018.
Comença la reunió a les 16 hores i 31 minuts.
Presideix la diputada senyora Ana María Besalduch Besalduch.
Reunió número 7.

(La primera intervenció de la presidenta no s'ha gravat)

(El secretari passa llista per tal de comprovar si hi ha quòrum)

El senyor secretari:

Hay cuórum.

La senyora presidenta:

Bueno, como tenemos cuórum.

Comencem.
El primer punt és la lectura i aprovació, si escau, de l'acta de la reunió anterior.
Per assentiment, si no hi ha cap inconvenient.

Compareixença del delegat del Consell per a la Unió Europea i Relacions Externes, senyor Joan Calabuig Rull, per a explicar les principals mesures que ha portat a terme des del seu nomenament, sol·licitada pel Grup Parlamentari Ciudadanos (RE número 89.
140)

La senyora presidenta:

I passem ja al punt número 2, que és la compareixença del delegat del Consell per a la Unió Europea i Relacions Externes, Joan Calabuig, per a explicar les principals mesures que ha portat terme des del seu nomenament.

Senyor Calabuig, té la paraula.

El senyor delegat del Consell per a la Unió Europea i Relacions Externes:

Moltíssimes gràcies, senyora presidenta.

I enhorabona també per la seua presidència, que no havia tingut ocasió de donar-li-la ací mateix, en la mateixa comissió.

Senyores i senyors diputats, moltes gràcies per la seua presència i per la seua atenció.

Com saben vostés, jo vaig formar part d'aquesta cambra en els inicis de la restauració del nostre autogovern, i és evident que sóc perfectament conscient de la importància de la tasca que vostés desenvolupen i de la responsabilitat que han assumit en l'exercici de la representació del nostre poble.
I és per això que volia donar-los una informació el més precisa possible de diverses coses.

En principi, m'agradaria donar-los una referència del context en què estem desenvolupant la nostra tasca, perquè jo crec que és fonamental donar-los eixa informació.

En segon lloc, citar també quines són les prioritats de les institucions europees en estos moments, com a resposta als reptes que tenim per davant i, evidentment, també, quina és l'acció del govern valencià, quins són els objectius que s'han marcat i quines actuacions s'estan desenvolupant bàsicament en el context europeu, encara que, com saben, també hi ha, més enllà de la Unió Europea, algunes activitats que pertoquen a aquesta delegació.

Com els deia, Europa evidentment és un espai vital per a la nostra comunitat, no solament pel progrés que al llarg d'estos anys la pertinença a la unió ens ha aportat, sinó que també, de cara al futur, de cara a la seguretat del nostre progrés econòmic i la nostra qualitat i els nostres valors col·lectius, la pertinença al que és la Unió Europea, és també fonamental.

Però les mateixes institucions comunitàries qualifiquen el moment d'Europa en estos moments com a un moment crític, i és un moment crític perquè hi ha bàsicament cinc desafiaments que caracteritzen esta situació.

En primer lloc, evidentment, el primer desequilibri és la desesperació que la crisi i la resposta que a la crisi s'havia donat i que han aguditzat les desigualtats i la marginació, han aguditzat les contradiccions internes dins de la unió i han generat evidentment inquietud i desafecció en amples capes de la població respecte del projecte europeu.
Aquest seria un primer desafiament.

El segon, ja un fet real, que és la pressió migratòria i de refugiats, i la gestió que s'està donant a eixa nova realitat, la pressió que hi ha en les nostres fronteres i també les tensions que se generen dins dels països per esta gestió de la pressió migratòria que tenim en estos moments.

En tercer lloc, hi ha un altre desafiament, que són les amenaces per a la seguretat física i cibernètica en l'àmbit europeu, l'increment del terrorisme i la inestabilitat també en el nostre veïnat meridional i oriental, que és una realitat també.

Un quart punt, que seria la incertesa que provoca en l'àmbit europeu el brexit i les conseqüències que tindrà per a molts dels territoris europeus, d'entre altres la nostra comunitat.
I també un factor més recent, si volen, que és la inestabilitat que s'ha agreujat per les possibles conseqüències de les decisions polítiques de la nova etapa dels Estats Units en l'era Trump.

En primer lloc, en el tema de l'atur i les desigualtats, com saben vostés, la crisi que es va iniciar a la fi de 2007 i la gestió de la seua resposta han empitjorat el conjunt de la situació social en la unió i és evident, tot el món ja ho reconeix, que les institucions van fallar a l'hora de protegir els ciutadans en este context.

Cal recordar en este sentit que este reconeixement s'ha produït fins i tot per les més altes instàncies del mateix Fons Monetari Internacional en què la seua directora executiva, Christine Lagarde, va reconéixer que van haver-hi errors i que, a l'hora d'afrontar la crisi, recomanar l'austeritat, va impulsar retallades que van acabar en molts països amb el creixement i amb la demanda interior, i que han agreujat intensament les desigualats socials.

Evidentment, això val especialment per a la Comunitat Valenciana, per al conjunt del sud d'Europa, on, com vostés saben, vam vore un enfonsament de la inversió pública, la reducció de salaris, el creixement de la inseguretat laboral, l'exclusió de l'ocupació de molts joves i també una reducció de la despesa social que ha afectat les persones més vulnerables de la nostra societat.

Estes polítiques, també cal dir-ho, estes polítiques, esta línia de polítiques d'austeritat ha conclòs i s'ha començat clarament un viratge, encara que tímidament social, que per altra banda suposa també, d'alguna manera, el reconeixement dels errors que s'han comés i que han fet patir a molta gent.

Així, un dels exemples d'este viratge, és el 17 de novembre de 2017, es va proclamar a GÃ¶teborg, a Suècia, és a dir, fa pocs mesos, el pilar europeu dels drets socials, que en paraules del mateix president de la Comissió Europea, suposa que la unió assumeix un conjunt de principis i drets que van des del dret a un salari just fins al dret de l'assistència sanitària, des de l'aprenentatge permanent, la conciliació de la vida privada i professional i la igualtat de gènere fins uns ingressos mínims; i es va proclamar també a GÃ¶teborg que la Unió Europea es compromet a la defensa dels drets dels seus ciutadans en un món en ràpida transformació.

Tot això, evidentment, malgrat totes estes declaracions, caldrà impulsar eixe viratge social perquè siga efectiu, perquè encara que hi ha en estos moments un canvi de la tendència en les magnituds macroeconòmiques, esta situació encara evidentment no s'ha traslladat a la millora de les condicions laborals dels treballadors i de les treballadores i continuen les desigualtats, en molts casos greus, en la nostra comunitat i en el conjunt d'Espanya.

En segon lloc, els parlava de la pressió migratòria i la gestió que s'ha fet, i en eixe sentit la situació de pobresa i situació demogràfica en moltes zones d'Àfrica, l'agreujament de les tensions en part del Mediterrani sud, el terrorisme i la guerra de Síria han provocat un greu sofriment humà, èxodes massius cap a les fronteres europees.
La nostra comunitat ja ha proclamat el seu compromís amb una resposta a les migracions plenament fonamentada en els respecte als drets humans i la seua voluntat de contribuir activament amb les persones migrants i refugiades, com ha expressat la vicepresidenta en distintes ocasions.

Malgrat això, molts estats, i el cas d'Espanya desgraciadament, malauradament és així, no han complit els compromisos adquirits ni han aplicat els acords signats a nivell europeu.

En tercer lloc, els parlava del tema de la seguretat.
És un fet que han crescut les amenaces per a la seguretat física i cibernètica en l'espai europeu.
I tots estos elements contextuals que estic relatant els dic perquè tenen conseqüències concretes, que després vorem, i tindran conseqüències concretes en els pressupostos i prioritats de la Unió Europea.

Per una banda, evidentment el terrorisme és, com saben vostés, una amenaça molt real, continuem en un nivell molt elevat d'amenaça, ha colpejat distints estats de la unió, i si més no en els mateixos atemptats de Barcelona, pròxim a ací.
Per tant, i a això cal sumar la inestabilitat creixent d'alguns estats africans que no estan lluny de nosaltres, on s'està produint també un desenvolupament dels grups terroristes.
I també a això cal afegir una inestabilitat en el nostre veïnat oriental on, com saben vostés, continuen els incidents armats, especialment per exemple en la zona d'Ucraïna.

En este context, també la nova línia del govern americà, que anuncia una progressiva desvinculació de la defensa europea, també és un motiu de preocupació que generarà canvis en les polítiques europees.

En el tema del brexit, com saben vostés, la dimensió de les relacions humanes i econòmiques del Regne Unit a la nostra comunitat té unes característiques estratègiques i afecta d'una manera potencialment determinant, aspectes claus de la nostra terra, com ara el comerç, el turisme, també les evolucions que puga tindre la lliura esterlina, la lliure circulació de les persones, els drets laborals, el dret a la protecció social i sanitària dels residents, la reducció de fons europeus, que evidentment poc afectar també la nostra comunitat.

I evidentment, nosaltres, dins de tot aquest període, ja hem mantingut de manera continuada contacte amb els representants oficials britànics per tal d'analitzar estes preocupacions i les conseqüències que en tot cas estem seguint d'una manera continuada a través de la Comissió Interdepartamental per a la Unió Europea.

En tot cas, evidentment l'objectiu fonamental del govern valencià és preservar els drets fonamentals dels residents britànics en la nostra comunitat, donar seguretat, a més evidentment donar eixa seguretat i eixa preservació dels drets fonamentals als treballadors residents valencians en el territori britànic.
I òbviament també preservar al màxim l'activitat turística, les relacions econòmiques i comercials i tots aquells elements que són positius en esta relació que realment és estratègica per a la nostra comunitat amb el Regne Unit.

Com els deia, hi ha un nou factor també d'inestabilitat que s'ha afegit i que progressivament està adquirint més protagonisme, i és la inestabilitat de l'era Trump en Estats Units.
En esta nova etapa de la Casa Blanca s'estan generant també incerteses que poden afectar la nostra comunitat, per exemple, a banda dels riscos en l'àmbit de la seguretat, se suma un plantejament proteccionista amb decisions contradictòries en matèria de relacions comercials internacionals que fiquen en qüestió acords vigents i que generen un clima contrari als interessos d'algunes comunitats, com la valenciana, que és una comunitat que té una visió oberta i emprenedora i que ha progressat molt en la internacionalització de la seua economia.

A més a més, des del punt de vista de la sostenibilitat, cal recordar també que els Estats Units s'han retirat dels acords i compromisos contra el canvi climàtic adoptat en París.
I, com saben vostés també, la nostra comunitat és un territori especialment sensible al que puga passar en l'evolució del canvi climàtic.

Quines són algunes de les reaccions que prenen les institucions europees davant d'això?
Doncs, bàsicament hi ha una declaració conjunta del Consell, la Comissió Europea i el Parlament, un conjunt bàsic d'acords que van fer públic i que té sis punts bàsics, que diu:

En primer lloc, este acord bàsic planteja un impuls a l'ocupació, al creixement i a la inversió, com per exemple la creació del fons europeu d'inversions estratègiques, que a través de la conselleria d'hisenda s'està intentant que puga tindre les màximes possibilitats per a la nostra comunitat.

Un pla d'acció per a l'economia circular.
Com saben vostés, el president, fa a penes dos dies, també va proclamar la necessitat de fer un pacte valencià per l'economia circular.

Una simplificació i modernització de la política agrària comuna, que també és una de les polítiques que eventualment podria tindre algun impacte en el futur marc pressupostari de la Unió Europea a partir de 2020.
I l'aprofundiment del que es diu la unió de l'energia.

A banda d'això, també s'ha plantejat com a comú denominador la dimensió social de la unió i la prioritat en accions destinades als joves, especialment la iniciativa per l'ocupació juvenil, garantia juvenil i d'altres, algunes de les quals, com saben vostés, ja estan en marxa i han arribat als nostres joves directament.

En tercer lloc, també plantegen la protecció de la seguretat en el que són sistemes intel·ligents de control de fronteres i d'intercanvi d'antecedents penals, en aquest cas també en relació evidentment al terrorisme.
L'increment del control d'armes de foc del terrorisme i del blanqueig de capitals.

El quart punt seria la reforma i modernització de la política migratòria a un esperit de responsabilitat i solidaritat, la reforma del sistema comú d'asil i un pla d'inversions exteriors que tindria com a objectiu principal Àfrica i els països veïns de la Unió Europea.

El punt que fa cinc és el mercat únic digital, és a dir, tot un seguit de reformes en matèria de telecomunicacions, on moltes de les accions contemplades estan en la directiva dels serveis de comunicació audiovisual i protecció de dades.

I el punt 6 és la unió de l'energia, que suposa el desenvolupament dels acords de París en matèria de clima i energia fins 2030, i d'energia neta, que també implicarà evidentment, tindrà unes implicacions concretes en la nostra forma de regular, per exemple, la construcció, la mobilitat i altres elements en la nostra comunitat.

Què és el que, dins d'aquest marc, el Consell pot fer i què ha estat fent?
Doncs, en este sentit, evidentment, el que volem, l'objectiu principal és que la visió i els interessos de la nostra terra estiguen ben representats en la conformació de la voluntat i l'acció europea.
En este sentit, hem desenvolupat alguns eixos.

En este sentit, un dels primers eixos ha sigut intentar buscar un increment del protagonisme de la Comunitat Valenciana en les institucions europees i en el món, també, perquè moltes vegades ho fem també a nivell bilateral.

Donar també.
.
.
, millorar els nostres mecanismes de coordinació i de suport, dins de La Generalitat, en l'àmbit de la Unió Europea.
Hem dit moltes vegades, i no em cansaré de repetir-ho, que la política europea no és política exterior, és política interna, i això és una realitat que hem de tindre clara a tots els nivells.

Després d'això, evidentment, hem volgut també reforçar la representació valenciana a Brussel·les, en el cas concret de la Fundació Comunitat Valenciana-Regió Europea, perquè, amb una dimensió modesta, però que poguera complir, almenys.
.
.
, perquè poguera complir correctament els objectius que els plantegem.

Evidentment, també, incrementar la nostra acció d'informació als ciutadans, en col·laboració amb altres institucions.
En eixe sentit, hem adreçat, especialment, algunes accions a les persones més joves.

Per altra banda, també hem volgut incrementar el nostre protagonisme com a comunitat en l'àmbit de la mediterrània, en distints programes, com el.
.
.
La Comunitat Valenciana és el que es diu una antena de la Unió Europea en el programa de veïnat per a la cooperació en l'àmbit del Mediterrani.
I també hem incrementat la nostra relació amb Casa Mediterráneo.

Encara que no és una qüestió estrictament europea, però sí que també està adscrita a aquesta delegació -i volia donar-ne compte-.
.
.
I és que hem posat novament a disposició dels valencians, de les institucions valencianes, la seu de la Comunitat Valenciana a Madrid, que està en el carrer Españoleto, 25, a la seua disposició, sobretot, doncs, per tal de contribuir a la promoció institucional i als interessos de la nostra comunitat en l'àmbit estatal.

I, en relació al reforçament que els citava del protagonisme de la Comunitat Valenciana a les institucions europees, jo crec que, sincerament, ha crescut d'una manera molt substancial en el cas del Comité de les Regions.
Alguns dels exemples que els puc donar, per exemple, són:

El fet que al president de La Generalitat se li va assignar ser ponent del dictamen Mecanisme Connectar Europa, en el Comité de les Regions; i l'objectiu fonamental va ser, evidentment, defensar els corredors transeuropeus de ferrocarril i, específicament, com és obvi, el corredor mediterrani.
En este sentit, òbviament, se va accentuar, d'una manera particular, la necessitat de la connexió dels grans nodes urbans, que en la nostra comunitat és necessari, especialment, i dels ports.

A banda d'això, he de dir-los que la Comunitat Valenciana ha assumit la presidència de la delegació espanyola davant del Comité de les Regions.
I això ha suposat també que el president de La Generalitat forma, automàticament, part de la mesa del Comité de les Regions i, per tant, en eixe sentit, tenim major capacitat d'influència també a l'hora de l'establiment de l'ordre del dia del Comité de les Regions, dels temes que es van a tractar.
I no solament això, sinó que, evidentment, ens reforça la posició el fet de parlar en algunes ocasions també en nom del conjunt de totes les comunitats autònomes espanyoles, que són les que ens han donat la confiança per tal de presidir esta delegació espanyola del Comité de les Regions.

A banda d'això, hem continuat treballant també en un sector estratègic de la Comunitat Valenciana, perquè presidim el que es diu Intergrup de l'Automòbil.
Els intergrups són grups que estan formats per persones de distints grups polítics i de distintes regions d'Europa i de distints interessos sobre un tema, per això es diu intergrup.
No està molt en la nostra tradició, però sí en la tradició europea; tant en el Parlament Europeu com en el Comité de les Regions hi ha un notable nombre d'intergrups.

I també estem representats en l'intergrup de la salut, específicament per part de l'Incliva, de la conselleria de sanitat, que bàsicament té especial interés en eixe àmbit per les bones pràctiques en l'àmbit de la salut pública europea.

A banda d'això, hem incrementat, d'una manera substancial, el contacte directe amb representants de la Unió Europea.
Podem dir, sense temor a equivocar-nos, que la Comunitat Valenciana és, en estos moments, una de les comunitats que té una relació més directa amb els més alts nivells de l'executiu europeu.
I ací puc dir-los que, per exemple, hem tingut reunions amb la comissària de comerç exterior, Cecilia MalmstrÃ¶m; hem tingut també contactes amb la comissària CreÅ£u; també hem tingut l'ocasió que el president de La Generalitat tinguera un encontre amb el mateix Jean-Claude Juncker, el president de la Comissió Europea, és un fet, com els dic, excepcional perquè en estos moments solament ha rebut a dos presidents de comunitats autònomes d'Espanya i, evidentment, això és un privilegi que és complex d'aconseguir i crec que també és un reconeixement a la voluntat política de la nostra comunitat de recuperar el seu protagonisme en l'àmbit europeu.

A banda d'això, també la mateixa comissària CreÅ£u ha estat ací, almenys en dos ocasions, últimament, que com saben vostés és la comissària que s'encarrega dels fons de cohesió i, per tant, és especialment important el seu suport i la seua presència en la nostra comunitat.

També estem treballant en distints lobbies, com la Conferència de Regions Perifèriques i Marítimes, i en altres organismes també d'allò que és un lobby, que, al final, és buscar influència en les decisions europees per a defensar els interessos de la comunitat.

Dir-los també, en l'àmbit del brexit, que en l'àmbit del brexit ja la nostra comunitat ha estat també activa, com els deia, no solament en la relació amb els britànics de la nostra comunitat i en la valoració de la situació i la transmissió també de la nostra preocupació pels valencians que estan al Regne Unit, sinó que hem arribat a un acord, a un document conjunt, en què hem participat activament, de totes les comunitats autònomes espanyoles sobre la situació i les conseqüències del brexit.

Eixe document, a més, ha estat també acordat finalment.
No solament té un mínim comú denominador en les comunitats autònomes, sinó també en el mateix Govern d'Espanya, de manera que en la conferència per a temes relacionats en la Unió Europea de l'estat també se va arreplegar eixe document.
I, per tant, és un document fort, en eixe sentit, en la defensa dels interessos de la Comunitat Valenciana en relació a este problema.

He de dir també que la Comunitat Valenciana ha estat present també en polítiques socials activament.
Li ha pertocat participar junt al govern espanyol, representació que ha tingut la vicepresidenta Mónica Oltra en el Consell Epsco, que s'encarrega de temes socials, junt a la delegació del govern central.
I també, en l'àmbit de la pesca i l'agricultura, la consellera Cebrián ha estat present en el consell de ministres -els estic parlant de consells de ministres de la Unió Europea, evidentment-, també ha estat junt al govern espanyol el passat 19 de març -és a dir, que segurament es perdria la cremà.

Dit això, en l'àmbit de la indústria i de la innovació, i d'acord també amb la Comissió Europea, es va organitzar ací, a València, un esdeveniment important en relació als clústers innovadors europeus.

Amb el nom Â«Grow your regionÂ» -creix la teua regió- es va organitzar, per part de La Generalitat, d'acord amb la Comissió Europea i amb l'Institut Valencià de Competitivitat Empresarial, el passat mes de novembre, un encontre en què participaren més de tres-cents cinquanta responsables, públics i privats, per a impulsar la formulació de polítiques en matèria d'innovació i de clústers empresarials.
Evidentment, se varen intercanviar també bones pràctiques, iniciatives i, evidentment, doncs, en eixe sentit, pensem que és important.

Com els deia, també hi ha una activitat que desenvolupem en l'àmbit bilateral, perquè pensem que pot ser també d'interés per a la Comunitat Valenciana.
En eixe sentit, cal destacar que el president de La Generalitat ha viatjat a Finlàndia i.
.
.
Concretament, es va fer un viatge a Finlàndia en què, bàsicament, l'objectiu era tractar temes d'innovació i desenvolupament econòmic i d'educació.
Com saben, Finlàndia sol aparéixer en els primers números dels rànquings d'educació i, per tant, eren elements que també eren importants.

I dir també que ha estat recolzant, en l'àmbit turístic, en les distintes fires més importants -i en l'àmbit de l'agricultura-, en Berlín, en Milà, en Londres, les nostres empreses i les nostres entitats i productes.

En este sentit, dir-los també que hem fet alguns canvis en allò que se referix, com els deia, en la Fundació Comunitat Valenciana-Regió Europea, que són, a banda del reforçament amb un tècnic i amb una coordinadora, que han estat seleccionats mitjançant un procés absolutament objectiu, sense participació de cap responsable polític i exclusivament per mèrits, doncs, estes dos persones s'han incorporat ja, amb la qual cosa ja tenim una estructura amb cinc tècnics i algunes persones que ens recolzen, des del punt de vista administratiu, i algun becari també de distintes institucions, com és el cas de l'Ivace, el que fa que, en estos moments, tingam ja una oficina que ha recuperat la seua entitat.
És veritat que no en té quaranta i escaig, com en altres temps, però, bé, creguem que, en estos moments, té una dimensió absolutament adient a allò que és necessari i els objectius que se plantegen amb professionals, alguns que venien d'etapes anteriors i altres, com veuen, seleccionats ara que, evidentment, són de plena garantia per la seua professionalitat per a tot.

A banda d'això, s'ha introduït un altre canvi en la Fundació Comunitat Valenciana-Regió Europea, i és un canvi en el seu patronat.
En este sentit, s'ha buscat incrementar la seua pluralitat de base i, per això, s'han convidat les universitats, les organitzacions sindicals, organitzacions sense ànim de lucre.
I, de moment, ja s'ha produït -encara que se produiran més incorporacions- la incorporació de la Universitat Miguel Hernández, d'Elx; i, en estos moments, ja està en tràmits la incorporació de la Universitat d'Alacant, la politècnica de València i el sindicat Comissions Obreres, que ja totes estes entitats tenen molt avançat la seua presència.

Cal dir que, òbviament, les entitats que estaven abans i que hem anat renovant continuen.
Me referisc, en este sentit, doncs, hi ha una important representació de cambres de comerç, d'organitzacions empresarials que, òbviament, continuen presents.
Però pensàvem que era una bona iniciativa.
La mateixa directora general va prendre la iniciativa de plantejar un canvi, en este sentit, per a incrementar la pluralitat i la base social de les entitats valencianes dins d'esta fundació.

A banda d'això, hem reforçat també les.
.
.
, i hem fet distintes campanyes de què són les oficines d'Europe Direct, que són unes oficines cofinançades, quasi principalment finançades per la Unió Europea, en un procés competitiu, a què la Comunitat Valenciana se presenta cada quatre o cinc anys, si no recorde malament.
I que, evidentment, doncs, ara ja hem fet alguns canvis.
Ens han acceptat, per començar, una única marca que serà, a partir d'ara, Europe Direct Comunitat Valenciana; amb la qual cosa jo crec que és també un element positiu i articulador.

I, evidentment, això el que fa també és que, a través d'estes oficines de la nostra acció directa, doncs, s'han desenvolupat moltes actuacions, campanyes com, per exemple, Â«Europa inverteix en tuÂ», que és una campanya que bàsicament es va desenvolupar en distints punts del territori valencià per a informar en què afectava a les persones les inversions de la Unió Europea, el 9 de maig de l'any passat, com ho farem este pròxim 9 de maig; han hagut iniciatives també de difusió, bàsicament, algunes llançades directament i altres amb les universitats valencianes.
En este sentit, recordar-los que hem celebrat els sixanta anys del Tractat de Roma.

I, per altra banda, doncs, també, evidentment, s'han propiciat debats sobre el futur d'Europa amb distints ponents i també sobre política agrària comuna i molts altres temes, en distintes localitats, universitats, de la nostra comunitat.

Els havia comentat també el nostre reforç de l'acció en l'àmbit mediterrani.
I, per tant, jo simplement volia afegir que, igual que els he dit el tema de Finlàndia, el tema de Canadà, doncs, com els deia, també hi ha la voluntat, en les pròximes setmanes, d'aprofitar les possibilitats que s'obrin en les relacions comercials amb el Japó.

I, evidentment també, doncs, recuperar alguns punts de cooperació o, millor dit, alguns agermanaments de cooperació que són importants i que pensem que valen la pena rellançar, sempre que tinguen una justificació, des del punt de vista dels interessos de la Comunitat Valenciana, com ara pot ser l'agermanament amb la província xinesa de Sichuan, amb què es té un acord des de fa molts anys; altres, l'estat alemany Renània-Palatinat, que també hi havia relacions intenses; i, com els deia, en el cas de Finlàndia, del viatge que els citava abans, hi havia també la possibilitat de desenvolupar un conveni que, en estos moments, està acabant de tramitar-se i que té afectacions en l'àmbit de la investigació, les universitats, l'educació i també la innovació i que, per tant, doncs, es ficarà, jo crec que també a curt termini, en marxa.

Bàsicament, és això el que els volia transmetre.
Dir-los també que, evidentment, estic a la seua disposició per a totes les preguntes i qüestions que vullguen plantejar dels temes que els he dit o de qualsevol altre, lògicament.

Però, en qualsevol cas, jo volia insistir en dos idees: que, evidentment, la Unió Europea es troba, en estos moments, en una situació molt complicada, evidentment, sotmesa a amenaces de molts tipus; que la Comunitat Valenciana ha de tindre una participació activa en eixa comunitat perquè els seues interessos i la seua visió siga incorporada al present i al futur de la Comunitat Valenciana i que, òbviament, en eixa línia és en la qual hem estat reforçant, amb el nostre treball, l'acció de la Generalitat valenciana.

Moltes gràcies.

La senyora presidenta:

Gràcies, senyor Calabuig.

I anem a començar en el torn del Grup Ciudadanos, el senyor Woodward, que, a més, és el proponent de la compareixença.
Té huit minuts.

El senyor Woodward Poch:

Sí.
Muy buenas tardes, señor Calabuig, y le digo buenas tardes sin recochineo, porque hace diecisiete meses que compareció aquí, en esta comisión, fue octubre de 2016 y no ha vuelto a comparecer.

Quedamos…, creo que se acuerda, uno de los compromisos que adquirió con esta comisión es, sin tener que nosotros pedirle comparecencia, venir a comparecer al menos cada seis meses.
Si mira el orden…, o sus declaraciones, lo verá, cómo se comprometió a hacerlo.
Hemos esperado bastante y, al final, hemos decidido pedir la comparecencia para saber qué es lo que está ocurriendo con la Unión Europea y la Comunidad Valenciana.

Mire, sí que ha hablado de bastantes temas, justificando, a raíz del nombramiento como delegado del Consell… Como le digo, han pasado diecisiete meses desde aquella comparecencia y ha empezado, exactamente, como empezó la comparecencia de aquel entonces.
Sí que habló de bastantes temas, habló del brexit, de la fundación valenciana, el comité valenciano, la Ciudad de la Luz, las multas de los clubes de fútbol… Y yo le añadiría unos temas que nos hubiera gustado que hubiera venido a comentarnos, como era el tema de los horarios comerciales, el jaleo que hemos tenido aquí, o, sobre todo, las gasolineras no atendidas; unos temas sangrantes para esta comunidad que, al final, se han tenido que resolver de una forma poco ortodoxa.

Ya le digo, en su comparecencia habló de la fundación…, bueno, el comité valenciano y el compromiso que había cogido para el cambio de…, o modificar la estructura que había en su momento.
Sí que también habló de unas nuevas condiciones para el cambio de las políticas de la Comunidad Valenciana con el nuevo Consell y me gustaría saber cómo está aquel plan de actuación que iban a mejorar o que iban a modificar.

Sí que es verdad que me gustaría saber que…, la primera pregunta que tendría también sería los objetivos que ha conseguido y cómo se han materializado.
Usted ha hablado de una serie de desafíos.
Hemos pasado de tres desafíos, en su primera comparecencia, a cinco nuevos desafíos de la Unión Europea y, de esos cinco, dos ya estaban la otra vez.

No ha hablado nada del plan Juncker, que era uno de los objetivos que tenía marcados en su comparecencia, que hizo.
Me gustaría saber cómo está este tema, el tema de inversiones para la Comunidad Valenciana.

De qué programas forma parte la Comunidad Valenciana y qué beneficios obtiene de ellos, nos gustaría saber.

Qué relaciones mantiene con las tres instituciones colegiadas: el consejo, la comisión y el parlamento.
Con qué regularidad se está reuniendo con ellos.

¿Considera que la oficina informa de todas las convocatorias de la Unión Europea de las que las empresas, asociaciones, universidades pueden obtener fondos europeos para desarrollar proyectos; o cree que se desaprovechan muchas oportunidades, en este sentido?

Ha hablado de unas campañas de publicidad sobre la Unión Europea; ha hablado de una, expresamente, no conocemos muchas más.
Por eso, le pregunto, ¿conocen los sectores productivos de la Comunidad Valenciana la existencia de la oficina, de la fundación y de sus funciones?
¿De qué forma están trabajando para que los diferentes sectores valencianos conozcan el trabajo de la oficina y puedan acceder a las ayudas europeas?

Como decimos, la innovación es la base del crecimiento económico.
Por ello, le pregunto, ¿de qué forma específica están trabajando para asegurar que las empresas valencianas puedan beneficiarse de los fondos europeos en materia de innovación y que les ayuden a incrementar su tamaño y mejorar su competitividad?
¿De qué forma concreta trabajan, desde la oficina, para ayudar a la internacionalización de las empresas valencianas?

La Comunidad Valenciana, también le comento, tiene un cluster de la energía desde 2010 que trabaja para proporcionar servicios y productos a empresas, institutos tecnológicos, universidades, administración pública, en el campo de la energía.
¿Qué relaciones mantienen con ellos?
¿De qué forma les ayudan para que puedan desarrollar su trabajo y beneficiar a las empresas valencianas relacionadas con la energía?

Y nada, me gustaría saber qué va a ocurrir al final con el tema de los clubs de fútbol, la multa, ya que fue un tema que se comentó, ya le digo, hace diecisiete meses.

Y ya, por último, me esperaré a la siguiente rueda de preguntas.
Hablando de lo que era la oficina de Bruselas, me gustaría saber cuántas empresas u organismos han solicitado o han utilizado las instalaciones de la propia oficina allí, en Bruselas, y si ha habido alguna.

Muchas gracias.

La senyora presidenta:

Gràcies, senyor Woodward.

I ara, per.
.
.
, el senyor (se sent una veu que diu: Â«Daniel Geffner.
Â») Geffner.

Un segonet, que fiquem.
.
.

Per quatre minuts, senyor Geffner, quan vullga.

El senyor Geffner Sclarsky:

Bien.
Gracias, presidenta.

Gracias, señor Calabuig, por venir aquí.

Ha hablado de tantas cosas, que no sé por dónde empezar.

Pero, como hemos revisado la cuestión, yo creo que el principal reto que tiene Europa es el pilar social europeo, el modelo europeo.
Si algo ha salido debilitado ha sido por la política de austeridad llevada a cabo, que se ha acompañado de un aumento de la pobreza, de la precariedad, de la desigualdad, como no había conocido antes Europa.

Yendo a las intervenciones, Europa fijó unos objetivos, los objetivos europeos de 2020.
Entonces, mi primera cuestión que quería tratar es… Fijó cinco objetivos: uno, el empleo; el segundo, investigación y la innovación; el tercero, el cambio climático y la energía; el cuarto, la educación; y el quinto, la lucha contra la pobreza.
Estamos hablando de Europa, estamos hablando el País Valenciano.

Entonces, me interesaría, cuando se hicieran intervenciones, es si los objetivos que se marcan a nivel global en Europa se están cumpliendo en nuestra comunidad.
El objetivo de empleo, se planteaba ampliar el empleo al 75% de la población de veinte a sesenta y cuatro años que debe estar empleada.
La investigación, el 3% en I+D.
El cambio climático, el 20% de energía renovable y reducir el 20% de emisiones.
La educación, disminuir la tasa de abandono escolar y aumentar el porcentaje de jóvenes que acaban los estudios superiores.
Y en la lucha contra la pobreza, disminuirla radicalmente; a nivel europeo, se planteó reducir en veinte millones el número de pobres.
Entonces, me interesaría que esos objetivos que están en Europa cómo se trasladan aquí y si estamos más cerca o más lejos, cuando se inició esto.

Segunda cuestión que me interesaría abordar, los fondos de cohesión social.
Entonces, tenemos que el brexit va a tener unas repercusiones en derechos y también económicas.
Diez mil millones de euros parece ser que van a cambiar en las arcas europeas con eso.
¿Cómo afectaría a los presupuestos europeos y con relación a qué?

En tercera cuestión, el País Valenciano, en el marco financiero de 2014 a 2020, recibió, en estos seis años, 949 millones de euros por fondos sociales europeos, el Feder, el Feader, que representaban el 2,5% de todo lo recibido por distintas comunidades autonómicas.
Me interesaría ver qué es lo que se proyecta, porque ahora el plan es hasta 2020; si se están cumpliendo los planes y los fondos; si ha habido multas, como en otras ocasiones, por falta de seguimiento; y cuál es la perspectiva de esto, porque en 2020 habrá un nuevo plan, 2020 a 2026.
Entonces, me interesaría ver todo eso.

Finalmente, porque no tengo mucho más tiempo, sobre la cuestión de la educación y la juventud.
Las perspectivas que marcó la Unión Europea eran bastante optimistas para 2020 y yo creo que nos hemos alejado, quizás, de manera marcada.
Entonces, a nivel del País Valenciano, qué se está implementando para que la sociedad del conocimiento y de la innovación pueda llevarse a cabo.

Gracias.

La senyora presidenta:

Gràcies, senyor Geffner.

I ara té el torn el Grup Popular, senyor Bertomeu, també per quatre minuts.

El senyor Bertomeu Vallés:

Sí, moltes gràcies, presidenta.

Diputats.

Senyor delegat, gràcies, en primer lloc, per la seua compareixença, però ens sumem a les paraules del company de Ciutadans respecte d'eixe compromís de comparéixer amb més assiduïtat per a explicar-nos, efectivament, què està ocorrent a Europa.

Bé, n'hi han una sèrie de qüestions, llegint el que en el seu moment vam dir en l'acta, que podria ser perfectament reproduïble a la seua intervenció de hui.
N'hi han una sèrie de qüestions que ens agradaria preguntar-li, perquè en la seua intervenció de hui hem vist poca concreció i ens agradaria que n'hi haguera més concreció respecte d'allò que s'ha produït durant estos últims dèsset mesos, des de la seua compareixença en esta comissió, per tindre els diputats que ací estem, a Les Corts, doncs, una informació més detallada i poder fer la nostra tasca de control, de crítica i, en el seu moment, doncs, també de sol·licitud de correcció d'allò que puguem vore que no s'haja fet de manera correcta.

Entenem que la seua figura pública com a delegat no és una figura autònoma.
Vosté representa el Consell i, per tant, el que vosté fa està fent-ho en nom del Consell i en nom d'algun dels seus membres.
I, per tant.
.
.
, clar, després de l'anàlisi de la seua agenda pública d'estos últims dèsset mesos, hem vist, doncs, que hi han hagut una sèrie de reunions, hi han hagut viatges a Brussel·les, hi han hagut moltes qüestions que són interessants.

I ens agradaria que, respecte d'allò que ha dit vosté hui -que ja ha dit alguna cosa, però mos agradaria que mos donara més informació-, que ens diguera, en estos moments, per exemple, a Brussel·les, ¿quina és la composició personal que té la Comunitat Valenciana allí; o siga, moltes persones estan treballant en la delegació?
També, ens agradaria saber.
.
.
, encara que, ja dic, estes dos persones que s'han incorporat són persones, he entés, de carrera i per concurs públic; per tant, que no són gent de confiança.
També voldríem saber, doncs, quin és el cost que suposa per a la Comunitat Valenciana disposar d'esta delegació allí.

I, respecte de les dos següents qüestions, ens agradaria saber, totes eixes reunions que vosté ha tingut de representació, en nom del president de La Generalitat o en nom del Consell, si ens han portat algun avanç concret, alguns avantatges específics per a la Comunitat Valenciana, tant en allò que representen les seues empreses com el que puga ser també millores per als seus ciutadans.

I, en l'aspecte d'allò que és no tant de representació, sinó, més bé, de gestió, ens agradaria saber quin és el pla d'acció que es té d'ací al futur.
Perquè, com ja li he dit al principi, sembla que el que vosté ens ha explicat, ve a ser una repetició del que va dir fa uns dèsset mesos, no?
I ens agradaria tindre més concreció.

Respecte del brexit, ens ha dit que hi ha hagut un pla conjunt a totes les altres comunitats autònomes.
Però, és que la Comunitat Valenciana pot ser una comunitat especialment afectada pel brexit, pel nostre caràcter turístic i receptor de turistes del mercat britànic d'una manera molt important.
I, per tant, seria important que ens donara una informació més concreta.
O siga, coses que poguérem nosaltres analitzar amb més detall.

I per fi, per acabar, també dir-li que sí, que també ens sumem a eixa necessitat que es done una informació que arribe a tots els ciutadans i empreses respecte de les possibilitats d'optar a subvencions europees.
De manera que no es perden opcions i oportunitats perquè les nostres empreses i els nostres ciutadans, doncs, puguen acollir-se a eixos diners públics que puguen vindre de la Unió Europea.

Gràcies.

La senyora presidenta:

Gràcies, senyor Bertomeu.

I ara té quatre minuts el Grup Compromís, la senyora Ferrer.

La senyora Ferrer Matvieychuc:

Moltes gràcies, senyora presidenta.

Moltes gràcies, senyor Calabuig, per explicar-nos un poc què és el que s'ha estat fent al llarg d'estos mesos des de la delegació del Consell per als afers europeus, per a la Unió Europea.

A mi, n'hi ha diverses qüestions que m'agradaria, si poguera donar-nos un poquet més de detall.
Per una banda, respecte al tema del brexit, a l'impacte que el brexit pot tindre sobre la nostra economia i també sobre la qualitat de vida i les possibilitats dels nostres conciutadans que viuen fora.
Molts d'ells han hagut d'anar-se'n perquè ací no trobaven feina.
M'agradaria conéixer si hi ha o s'ha plantejat algun tipus d'estudi d'impacte en estos temes, no?
, en la nostra societat i en la nostra economia?

També si ens podria donar algun detall respecte als temes claus que s'han inclòs en aquest document conjunt, que ens comentava, de posicionament de les comunitats autònomes, que vosté comentava abans, havent-hi participat molt activament.

Una altra qüestió que també m'agradaria preguntar-li és respecte als fons europeus tant respecte als del període actual, que més o menys acaba al 2020, com la planificació que hi ha de les prioritats que tindran estos fons europeus de cara al futur.
Un poc d'informació respecte al grau d'aprofitament que podem tindre des d'ací del País Valencià d'eixos fons europeus.
I també un poc les línies de treball que s'estan vegent de cara a la propera dècada per també fer una planificació estratègica del nostre model econòmic, social i ambiental.

Una altra qüestió que també m'agradaria conéixer és un poc quina és la percepció que des de les institucions europees es té del País Valencià.
Perquè com tots sabem, portem una càrrega reputacional negativa de governs anteriors i ens agradaria conéixer com s'està revertint aquesta situació.

I també una qüestió de les multes per incompliment que ens ha ficat en el passat la Comissió Europea, o fins i tot el tribunal europeu de justícia, en quina situació està i com ha evolucionat la situació en estos últims dos anys.

Moltes gràcies.

La senyora presidenta:

Gràcies.

I ara és el torn del Grup Socialista.

Senyor Briet.

El senyor Briet Seguí:

Moltes gràcies.

Moltes gràcies, senyora presidenta.

Gràcies, senyor Calabuig per comparéixer.

I tal vegada o el meu posicionament no ve predeterminat per tal de recriminar quines han sigut les seues explicacions.
A mi m'han paregut unes explicacions totalment encertades en allò que es demana en la seua compareixença.
Jo crec que la seua compareixença és explicar les principals mesures que ha portat a terme des del seu nomenament i això és el que ha fet en tot moment, explicar totes les mesures que ha portat a terme.

Si algun grup parlamentari haguera volgut que, concretament, poguera determinar-se o poguera aprofundir en un tema concret, perfectament dins de la seua llavor parlamentària deuria d'haver-ho fet.
I és cert que diuen que són dèsset mesos, però és que en l'anterior comissió que vam tindre d'afers europees vam estar parlant de vore les compareixences, vam agrupar les compareixences de la vicepresidenta que també feia temps que estava.

I, per cert, que era per motius.
.
.
, que esta comissió -com vostés saben- alguns membres, en este cas Ciutadans, desapareixien de la mesa, havíem de recompondre-la, havíem de tornar a nomenar.
I va estar uns mesos sense funcionar.

Per tant, es va parlar amb tots els portaveus en aquell moment i es va decidir, doncs, agrupar les compareixences de la vicepresidenta.
I, per tant, una compareixença que n'hi havia sol·licitada del senyor Joan Calabuig no es va tramitar.
I això ho saben els portaveus que en aquell moment van tindre l'oportunitat de decidir l'últim ordre del dia, de l'anterior ordre del dia.

Però jo li vull reforçar sobretot.
.
.
Per això dia que, en no vindre amb eixa predisposició a criticar el que vosté ha explicat, sinó tot el contrari, a felicitar-lo.
Perquè crec que ha sigut una exposició molt correcta, d'acord amb el que es demana pel grup parlamentari que ha demanat la compareixença.

Però no sols que és correcta, que té una segona lectura, que és que tot eixe treball que vosté ha anat fent i que està ja consolidant-se al llarg del temps en tots els àmbits que vosté ha exposat, té una visió molt clara del que estava dient la companya Graciela.
Que és que ja hem recuperat la confiança, ja hem recuperat la credibilitat a Europa i en la comunitat internacional.

I eixa recuperació d'eixa credibilitat fa que, per exemple, es puga aconseguir que es puga rebre el president de la Comunitat Valenciana per part de les institucions europees.
Que supose que en una altra època o en l'altra legislatura no és que haguera sigut dificultós, sinó que haguera sigut impossible a causa de la imatge que tenia esta comunitat.

I com creguem que eixa confiança i eixa credibilitat són principals per a tot el que ha d'esdevindre, perquè vosté ha explicat molt bé.
.
.
, perquè quan parlem de relacions internacionals i, sobretot, en la comunitat europea, no hem de parlar de relacions externes en sí, sinó que formen part del nostre dia a dia la importància que té haver aconseguit això en els últims temps per a la nostra comunitat.

Perquè si som una comunitat emprenedora, si som una comunitat que sempre ha tingut un caràcter internacional, si som una comunitat seriosa, si aconseguim eixa imatge d'estabilitat, si aconseguim la imatge de seguretat jurídica, doncs, per suposat que eixa obertura de la nostra comunitat ens anirà millor.

I la meua pregunta.
.
.
, després que molts companys hagen preguntat ja algunes coses que crec que són interessants que puga aprofundir.
Però la meua pregunta seria, sobretot, en el tema del comerç exterior que jo crec que és un factor fonamental per al creixement, per a la consolidació del benestar de la nostra comunitat.

I m'agradaria saber en quin posicionament estem després dels últims tractats, en quin posicionament pot estar la nostra comunitat i, sobretot, a quins sectors podria afavorir eixe treball que estan fent de cara a Europa i a altres països.

La senyora presidenta:

Molt bé.

Gràcies, senyor Briet.

Senyor Calabuig, té una altra vegada la paraula per a respondre als grups.

El senyor delegat del Consell per a la Unió Europea i Relacions Externes:

Molt bé.

En primer lloc, agrair totes les intervencions.
I, evidentment, demanar també excuses si se'ns ha passat un compromís que s'havia pres en el seu moment i sincerament ho lamente i procurarem que no torne a succeir.
Perquè, ja li ho dic, jo sempre partisc del màxim respecte a la cambra.

Per altra banda, bé, jo crec que s'han introduït, efectivament, nous elements perquè hi ha nous elements.
Hi ha alguns altres que romanen perquè és normal, que són elements estan ahí i que formen part i que no van a desaparèixer d'un dia per a altre i, per tant, van a estar ahí presents com a reptes que tenim.
Però van apareixen altres reptes que no estaven abans.

Per exemple, efectivament, com saben vostés, hi ha algun repte més substancial com el tema de les noves polítiques proteccionistes i aïllacionistes, segurament també es podria dir, d'Estats Units que, evidentment, tenen un impacte també en la Unió Europea i tenen un impacte per nosaltres i per als nostres productes i les nostres empreses que van a tindre, evidentment, doncs, algunes conseqüències.

Per altra banda, he de dir-los que, efectivament, he fet una declaració al principi que es tracta de política interior.
Això vol dir que per molt que jo volguera és impossible per a mi poder donar resposta absolutament a tots els elements que plantegen, sinó que evidentment pertanyen i són decisions que en molts casos són d'altres departaments.

Particularment en eixe sentit, vull citar que -com saben vostés- de la conselleria d'hisenda depén tot el bloc de fons europeus.
I òbviament, encara que jo tinc una referència quotidiana del que passa ahí, però, evidentment, poden tindre des de la conselleria d'hisenda una precisió molt més exacta de tots els recursos i evolució de tots els fons europeus.

Encara que, òbviament, jo sí que algunes referències li vaig a donar de quina és la situació política general, que és el que en tot cas pertoca més a una delegació del govern.

Dir en este sentit que, efectivament, un dels elements sobre el tema de les inversions que és important i dels fons europeus és el fet que recentment, precisament a iniciativa de la conselleria d'hisenda, el Consell ha aprovat el Pla estratègic de fons europeus.
Per primera vegada hi ha una pla estratègic on es fixen quines són les prioritats de la Comunitat Valenciana a l'hora de la captació de fons.

I en eixe sentit, i em val eixa decisió també per a explicar algunes altres coses, el que això suposa també és que -i ho dic perquè alguns grups han citat el tema-, efectivament, davant de les perspectives financeres a partir de 2020 hi haurà alguns canvis que, en principi, no seran positius per a la nostra comunitat.

Les raons, efectivament -les citava el representant de Podemos-, per exemple, és el fet que es van a reduir aproximadament en 10.
000 milions d'euros els pressupostos comunitaris pel fet de l'eixida del Regne Unit.

Un altre element que va, evidentment, a generar noves dificultats i (inintel·ligible) .
.
.
també, doncs, ha de vore també amb l'altra part de l'Atlàntic, és que Estats Units, com saben, ha anunciat que va a retirar el seu nivell actual de compromís en la defensa europea, cosa que ha generat que, en general, els estats europeus van a haver de destinar alguna cosa més de recursos a la seua coordinació en matèria de defensa.

Això és una qüestió que és un consens general en estos moments en la Unió Europea.
I el que nosaltres, evidentment, treballem és per a evitar que això tinga una repercussió en els fons de cohesió, que són els que més ens afecten a nosaltres.
Però això es va a produir.
Per tant, menors recursos i noves prioritats.

Els he dit, com a prioritat, efectivament estava el tema de defensa, està el tema de la immigració en les diferents vessants que té.
Perquè, evidentment, en el tema de la immigració no solament és millorar la gestió de la immigració des d'un punt de vista evidentment de la defensa dels drets humans i també del desenvolupament dels llocs d'origen d'on venen les persones a Europa, com és el cas d'Àfrica principalment.

I altres elements que no estaven abans, com els elements que han de vore amb el tema de la ciberseguretat que, en estos moments, està considerat una de les amenaces més grans per a la seguretat del nostre continent.
Perquè en estos moments pràcticament tot funciona i funcionarà més encara a través de les xarxes socials, amb l'aplicació, per exemple, de la intel·ligència artificial, d'internet de les coses i moltes altres coses que, evidentment, generen noves vulnerabilitats i van a obligar a destinar més recursos.

Què és el que passa, per tant?
Noves prioritats que s'incorporen a aquelles que ja hi havia i menors recursos.
Això, evidentment, és la raó per la qual nosaltres estem lluitant i s'ha firmat -com els deia- fa poc, en una gran campanya europea que s'està fent, el que és l'aliança per la cohesió que bàsicament el que procura en tot.
.
.
, representants de regions i grans municipis d'Europa, que el que estan defensant és que eixes noves prioritats no es facen a costa de les polítiques de cohesió.

Ahí hi ha representants de totes les forces polítiques, de regions que estan governades per distintes orientacions polítiques i que, en estos moments, ja té -diguem- una potència molt important, perquè són centenars les entitats regionals i locals europees les que han donat suport a esta campanya per la cohesió.

Evidentment, ara el gran debat que realment està ahí, està entre els qui pensen que com a resposta a esta situació cal retallar alguns fons, particularment fons de cohesió o la PAC, i qui pensa que davant d'esta nova situació tots els estats haurem de fer un esforç major d'incrementar les nostres aportacions al pressupost comunitari.

En estos moments n'hi ha un debat, n'hi ha països que s'han expressat favorables a eixe increment de les seues contribucions al pressupost comunitari, per exemple el cas dels nostres veïns portuguesos, i n'hi ha altres països, especialment els nòrdics, Holanda, que ja han dit clarament que no pensen que eixa siga la millor solució.

Però, en tot cas, saben vostés que evidentment si volem tindre polítiques comunitàries cal pagar-les, caldrà buscar una solució, i si no n'hi ha més ingressos evidentment això tindrà un impacte sobre els fons en el marc pressupostari a partir de 2020 de manera molt particular.

En relació al tema del pla Juncker, fonamentalment això es gestiona a través de l'Institut Valencià de Finances, que és a qui pertoca la gestió d'eixe pla.
Nosaltres, evidentment, hem estat també presents en el Banc Europeu d'Inversions, precisament el vicepresident amb el qual vàrem estar reunits a Luxemburg és ara el nou ministre d'economia del govern espanyol.
Per tant, segurament doncs ja té almenys la informació de quines són les nostres preocupacions en eixe sentit.

Però, com els deia, ahí el que és important, sobretot, és que davant, davant del risc que n'hi ha en estos moments que eixes grans polítiques es puguen vore reduïdes, el pla estratègic de finançament europeu del Consell, que ha estat evidentment àmpliament debatut, el que planteja bàsicament és esforçar-mos de manera particular en el que ens diuen fons competitius, és a dir, en aquells fons que no es donen pel fet de ser una regió, o ser una zona -diguem- que està en eixes condicions en algun aspecte, sinó de projectes que siguen evidentment ben preparats i no valors de futur, i per tant haurem de millorar en eixe àmbit.

En relació a si evidentment els sectors productius coneixen estes informacions -com els torne a dir-, fonamentalment és la Direcció General de Fons Europeus qui s'encarrega, i l'Institut Valencià de Competitivitat qui s'encarrega d'una manera molt particular de la difusió i de l'extensió de la informació entre les nostres empreses.
Em consta que ho fa amplament, que les nostres empreses evidentment reben la informació, l'assessorament i el recolzament per tal de participar en projectes europeus perquè n'hi ha -insistisc- organismes específics dedicats a això.

També, com saben vostés, s'ha creat un nou institut valencià per a la innovació, que també participa precisament en el que és el recolzament d'esta línia de transformació del nostre model productiu.

En relació al que citava específica dels clubs de futbol -com els deia abans també-, és una tasca que fonamentalment està gestionant l'Institut Valencià de Finances, però sí que li puc avançar que, en primer lloc, nosaltres hem de ser molt prudents en estes decisions.
És una decisió, el que ha passat, d'un tribunal, i per tant nosaltres el primer que hem fer és respectar les decisions dels tribunals, i dins d'això, com que sabem que la Comunitat Valenciana com a comunitat, i també l'estat espanyol, tenim marge, Espanya també com a part de la Unió Europea té marge per a poder fer -diguem-, dins d'eixe respecte als tribunals, una interpretació el més favorable possible a estes situacions, doncs nosaltres també volem que l'impacte que es produïsca en els clubs siga el menor possible.

Ara bé, també he de dir-li que dels clubs afectats, el cas del València Club de Futbol, que possiblement és el més espectacular en la dimensió de la multa, n'hi ha dos o tres consideracions que nosaltres hem fet arribar a la Comissió Europea que evidentment ens obliga a eixe retorn que ha determinat el Tribunal d'Estrasburg però, evidentment, nosaltres el que deixem clar són diverses coses: el València Club de Futbol ha tornat el principal del capital, ha tornat els interessos que es varen establir, i efectivament n'hi ha una diferència que la Comissió Europea -com saben vostés- ha establit de més de vint milions d'euros que, sens dubte, nosaltres, la Generalitat valenciana no té més remei que complir però ho farà evidentment tractant que això siga amb les millors condicions possibles i, evidentment, recorrent tots els processos per tal de dilatar el procés en la mesura que siga possible.
Ho dic perquè este es un cas diferent perquè en els altres casos no s'ha produït el retorn dels recursos i, per tant, en eixe sentit és diferent.

Per altra banda, també se citava -i jo crec que és important- el tema dels objectius 2020, si estem més a prop o més lluny.
(Soroll de papers) Bé, és evident que eixos objectius 2020 han tingut -diguem- un accident pel camí molt greu, que ha sigut evidentment la crisi, i que evidentment això sempre dificulta el compliment d'eixos objectius.

Jo crec, sincerament, que l'acció del govern de la nau (rient), perdó, del botànic, de l'ajuntament, del govern del botànic, crec que sincerament està perfectament alineat en estos objectius.
Evidentment, no depenen de nosaltres tots els aspectes que ahí es plantegen perquè és molt difícil; per exemple en matèria d'investigació n'hi ha hagut -com saben vostés- un retrocés molt important en el cas del conjunt d'Espanya, que és difícil de compensar en una acció a nivell autonòmic; en el tema de l'ocupació, malgrat que hem viscut uns increments importants de l'ocupació, sí que és veritat que en estos moments el ritme de recuperació de l'activitat econòmica i de l'ocupació en la Comunitat Valenciana és major que la mitjana espanyola, i per tant en eixe sentit és positiu, però, evidentment, elements centrals de la desigualtat com la lluita per la pobresa estan ahí; i sí que és veritat, també, que n'hi ha hagut algunes variacions positives en l'àmbit del compliment en matèria energètica o de fracàs escolar.

En tot cas, evidentment, estem molt lluny dels objectius que s'havien plantejat en un principi, però, també cal dir que eixos eren un objectius mitjans del conjunt de la Unió Europea.
I, per tant, això vol dir que les regions que partim d'una posició més baixa en la tabla, pense vosté que amb les taxes d'ocupació que tenim en la nostra comunitat, o les taxes que teníem d'abandonament escolar, baixar vint punts de colp, o quantitats d'eixe estil, en la pràctica, per a regions europeus com la nostra era molt difícil d'aplicar.

Per tant, he comentat abans que efectivament n'hi ha una perspectiva de restricció dels fons de cohesió, que és una realitat.

I en matèria de joventut i ocupació bàsicament -com saben vostés-, la conselleria d'economia ha fet campanyes molt importants que han suposat la contractació de milers de joves en la Comunitat Valenciana en molts organismes públics i privats, i estic segur que ells evidentment podrien donar una informació més detallada i més concreta sobre esta qüestió.

En relació a l'oficina de la Comunitat Valenciana a Brussel·les, dir que en estos moments la major part del personal que està ja era el que estava abans, i són tres persones les que quedaven de l'etapa anterior, més un administratiu, i a això s'ha afegit un tècnic més, amb la qual cosa n'hi ha un quart tècnic, i una coordinadora, que no n'hi havia, que vullc també aclarir que no és un càrrec polític sinó que ha sigut un càrrec seleccionat per un tribunal que es va preparar, en una convocatòria pública i, en fi, en un procés absolutament (soroll de papers), en este sentit neutral.

En relació al pressupost de l'oficina, vostés l'han aprovat en els pressupostos de La Generalitat, en estos moments el pressupost és aproximadament 450.
000 euros, que és el que es dedica en total al personal i les activitats de l'oficina.
He de dir-li que en este sentit hem fet un esforç de sanejament dels comptes de la fundació perquè n'hi havia una reducció del seu capital fundacional en un principi que ja s'ha pogut compensar en la gestió que s'ha fet, de manera que ja s'ha estabilitzat la fundació, i en estos moments està funcionant correctament.
Això seria el cos de la nostra representació i l'equip que n'hi ha a Brussel·les.

Sobre el tema, ¡home!
, de les consecucions concretes, és un tema que evidentment sempre és complicat d'especificar perquè -com vosté sap- moltes vegades quan es fan determinats treballs estem hui preparant el que va a ser el futur, en els àmbits europeus és molt difícil tindre resultats de caràcter immediat i no conec a ningú que els haja pogut especificar a molt curt termini.
Però sí que li puc dir que, evidentment, n'hi ha algunes coses que des del meu punt de vista són rellevants.

Hui estem clarament en una situació en la qual tant en l'àmbit europeu com en l'àmbit de les relacions bilaterals exteriors, jo crec que només cal preguntar a les nostres empreses, a les nostres cambres de comerç quina és precisament, en eixe sentit, la valoració que fan de les accions.

I jo crec que, en general, és una valoració molt positiva, entre altres coses perquè n'hi ha una col·laboració evidentment amb el sector privat, i la Generalitat valenciana, el govern valencià el que ha de fer òbviament és tractar de contribuir a la competitivitat, a la internacionalització de les nostres empreses.

He de dir-li específicament que n'hi una Direcció General d'Internacionalització, junt a l'Institut Valencià de Competitivitat Empresarial, que de manera activa donen suport a les acciones de les nostres empreses que participen habitualment en projectes europeus i que tenen tot el suport d'eixes institucions que té la Generalitat valenciana i, evidentment, també, de l'Institut Valencià de Finances i de la Direcció General de Fons Europeus.

En el tema brexit és evident que és complicat tindre una formació específica en un procés que no ha acabat, però jo el que sí podem fer, si vol, perquè evidentment és un tema molt complex i llarg, jo m'oferisc en este sentit que tingam, si volen vostés, una informació específica i un debat específic, i una informació de la situació actual del tema del brexit.

Dir-los de totes maneres que, efectivament, per a la Comunitat Valenciana -i també s'ha citat en altres casos- el brexit -també la representat de Compromís ho ha citat- té uns impactes específicament rellevants, més que altres comunitats que no tenen -diguem- un impacte clar, i estos impactes en concret puc dir-los que han de vore, evidentment n'hi ha incerteses, com per exemple l'espai únic europeu, espai en el sentit que açò pot dificultar la navegació aèria, o les taxes de navegació aèria, la qual cosa seria molt perjudicial, i òbviament treballem perquè això no es produïsca.
Té un impacte evidentment també en el que és la possible dissuasió de cara al futur davant de la seua situació, que té un impacte concret ja en el que és l'ajornament de decisions de compra d'immobles en la Comunitat Valenciana per part dels ciutadans britànics.

També, he de dir que és molt valorat el nostre sistema de salut pública i òbviament esta és una de les qüestions que fan decidir-se també als britànics a vindre a la nostra comunitat.
En este sentit, el president de La Generalitat ha expressat tant a les autoritats consulars com al mateix ambaixador del Regne Unit el compromís de la Generalitat valenciana per a fer tots els esforços dins d'este procés, perquè siguen reconeguts o mantinguts els drets dels ciutadans britànics en la Comunitat Valenciana.

I, evidentment, doncs, estem sobretot tractant, com fem en altres molts àmbits, sobretot traslladar diverses qüestions que ens pareixen importants i que tenen repercussions concretes.
És a dir, ¿què es el que procurem traslladar?
Procurem traslladar una comunitat alineada, això sí, evidentment des d'una perspectiva progressista com és el govern del botànic, alineada des d'una perspectiva progressista però alineada amb els principis i les línies d'actuació de la Unió Europea, de la Comissió Europea, que ens pareixen evidentment que compartim tots els europeus; generar un clima de seguretat i d'estabilitat, que en estos moments -com saben vostés- ha suposat un increment molt substancial de les inversions estrangeres en la nostra comunitat al llarg de 2017, la qual cosa demostra en gran mesura una recuperació important de la confiança, d'inversions que jo crec que són molt positives a Sagunt i en altres zones de la comunitat, en el port de València, que evidentment generen en eixe sentit una…, la mateixa Ford a Almussafes que ha apostat per una inversió també molt important, estan generant, jo crec que estan concretant-se d'una manera molt pràctica eixes accions en general del que suposa estabilitat, seguretat, de caràcter jurídic, estabilitat en el govern, visió de futur, alienació amb les polítiques europees, i evidentment tot això té conseqüències concretes que poc a poc -ja li dic-, no d'un dia per a altre però poc a poc, evidentment, això és positiu.
Òbviament no és tot mèrit del govern.

És evident també que encara que -crec- hem d'assolir nivells molt més positius clarament que altres comunitats, evidentment, bé, n'hi ha una part que ha de vore amb el canvi de tendència del cicle econòmic però el que està clar és que quan les coses van bé també aconseguir l'aprofitament màxim (soroll de papers) d'eixos recursos, i dóna la impressió que en eixe sentit anem per bon camí.

Respecte del tema dels fons europeus i la percepció que n'hi ha de la Comunitat Valenciana en la Unió Europea, he de dir-li que en relació als fons no n'hi ha hagut en este sentit noves cridades d'atenció a la gestió en el fons, és a dir, que en estos moments hem procurat recuperar el clima d'estabilitat i el clima de bones relacions amb la Comissió Europea, i he de dir que és evident que és així perquè, insistisc, he citat abans, per exemple, el cas del president Juncker, que evidentment no és del mateix grup polític que el president de la Generalitat valenciana, però que ha sigut un dels molt pocs, concretament dos presidents, que ha rebut i, també, el contacte, com els he dit, directe amb comissaris que se produïx amb certa normalitat per part del president i que demostra, efectivament, que a la Comunitat Valenciana se li troba un interlocutor seriós, alineat amb les polítiques europees i confiable.
I, per tant, jo crec que en eixe sentit és positiu.

Respecte a.
.
.
, li agraïsc les paraules al senyor Briet i dir que efectivament, en el nostre cas, evidentment també estem molt atents als acords que hi ha per part de la Unió Europea amb altres països, especialment en l'àmbit comercial.

És a dir, per una banda.
.
.
, evidentment jo sé que tenen sempre un cert grau de polèmica, però, per una banda, evidentment, cal dir que eixe món ha canviat molt.
És a dir, que si abans era merament un acord sobre intercanvis de béns i serveis que es produïa; en estos moments, ja tots els acords que s'anomenen de nova generació inclouen elements de sostenibilitat des del punt de vista laboral, mediambiental, de garantia per als consumidors i, per tant, des d'eixe punt de vista hi ha hagut evolució positiva.

Òbviament en els acords sempre cal estar molt atents, perquè és una realitat que quan hi ha un acord comercial sempre guanyen uns més que altres i, evidentment, també hi ha qui perd.
I, evidentment, des de les institucions hem d'estar atents als sectors que puguen perdre per a donar evidentment el nostre recolzament per a la seua adaptació i renovació, de manera que puguen mantindre la seua competitivitat.

Però he de dir-li que, per exemple, en el cas de Canadà clarament havia una gran satisfacció per les mateixes empreses valencianes, perquè hi han reduccions molt substancials dels aranzels en l'àmbit de sectors tan importants, com ara pot ser la ceràmica, el calcer, especialment el sector agroalimentari, en un país que evidentment té un poder adquisitiu molt elevat i, evidentment, poder entrar en eixe mercat per a les empreses de la nostra comunitat és important.

I nosaltres, independentment de les valoracions, millors o pitjors, o els matisos que se puguen fer, que són absolutament legítims a eixe tipus d'acord, quan estan no és possible que no recolzem les empreses valencianes per tal de millorar la seua posició.

I en el cas evidentment del Japó està en un estat no tan avançat, com és el cas de Canadà, que ja està en gran mesura en vigor, encara que va per fases, però evidentment també suposa un avanç important per a les empreses valencianes en sectors molt pareguts, a més, als que li he citat per part del Canadà.

Dos coses en eixe sentit que jo crec que cal ressaltar, i és que la inestabilitat en les decisions en matèria de comerç internacional per part d'Estats Units ha generat la voluntat de tota la resta d'estar més pròxims.
Eixa és la realitat.
És a dir, Canadà, en estos moments, que té més del 80% de la seua activitat de comerç amb Estats Units, òbviament necessita diversificar les seues relacions, perquè, com saben vostés, el president Trump ha ficat en qüestió l'acord comercial que té amb Canadà i amb Mèxic i, evidentment, això genera inestabilitat a l'economia canadenca, i és evident que vol eixa diversificació cap a orient i cap a occident i, particularment, cap a Europa, la qual cosa és positiva, insistisc, per a empreses valencianes que són molt competitives en el món exterior i que això genera molta riquesa i llocs de treball.

I, per altra banda, en el cas de Japó passa pràcticament el mateix.
És a dir, que hi ha una voluntat cada volta més gran per part de molts països de comerciar amb la Unió Europea, que, a banda de ser un mercat immens de 500 milions de persones, evidentment també obri noves possibilitats per a tots ells.

I una segona reflexió que li he de fer sobre això és que el 90% del creiximent mundial de l'economia va a produir-se fora d'Europa en les pròximes dècades.
Això suposa que evidentment o estem en eixe món que està creixent o és evident que estem perdent grans oportunitats per a la nostra comunitat.

I jo crec que encara patim taxes de desocupació elevades, una precarització important, i és evident també tot el que pugam fer per tal de millorar la competitivitat i la internalització de les nostres empreses, que a més precisament estan enfocades des d'eixe vista, és positiu.

Moltes gràcies.

La senyora presidenta:

Gràcies, senyor Calabuig.

Per a rèplica, el senyor Woodward té la paraula.

El senyor Woodward Poch:

Yo había oído.
.
.
Gracias primero de todo por las contestaciones, al menos a mi grupo, aunque se han quedado bastante cortas a lo que le había preguntado.

Pero bueno, lo que me gustaría remarcar primero de todo es que hasta ahora habíamos oído que echaban las culpas de todo a Ciudadanos.
Pero echar la culpa de que no venga comparecer.
.
.
-no, no ha sido usted- de que no venga a comparecer a Ciudadanos también, pues me parece un poco de risa.

Dicho esto, los temas que nosotros le habíamos preguntado eran más que nada temas que se habían quedado por contestar en la anterior comparecencia.
Una, era -que se lo he vuelto a remarcar- el plan estratégico del comité valenciano, el 2014-2020, que usted mismo dijo que efectivamente estaba desfasado y que tenían.
.
.
, o que estaban haciendo una revisión del plan estratégico 2014-2020.
Y una de las cosas que me gustaría saber es si se está elaborando o nos tenemos que quedar con las respuestas que nos ha dado.

El tema del plan Juncker era uno de los retos que se había puesto en la comparecencia que dijo, y por eso se lo he remarcado, porque no ha dicho nada del mismo.

Le he comentado un tema, el tema de las gasolineras no atendidas, y era un ejemplo de los temas que sería interesante que usted viniera, a petición propia, como usted dijo también a nuestra pregunta en la anterior comparecencia, para hablar de eso.

Y un tema importante creo que era este, como lo del club de fútbol, que entiendo la respuesta que nos ha dado en la segunda comparecencia y no tengo que poner ninguna pega.

Sí que.
.
.
, eso, me gustaría el tema de algunas de las preguntas que se han quedado en el tintero, pero bueno, intentaremos si no, mandárselas vía preguntas escritas y así intentaremos que nos contesten.

Pero nada, desearle suerte en el próximo tiempo que le queda en Europa, pero intentar que sea usted mismo el que pida la comparecencia y no la tengamos que pedir nosotros para los temas que son importantes, que, como usted mismo ha dicho, se van incrementando con los anteriores que había y para nosotros es fundamental.

Muchas gracias.

La senyora presidenta:

Gracias, señor.
.
.
(Veus)

Sí, el senyor Geffner també ha demanat la paraula per a rèplica.

Té vosté la paraula, senyor Geffner.

El senyor Geffner Sclarsky:

Gracias, presidenta.

El principal reto que tiene Europa es que los europeos vuelvan a creer en Europa y la única manera es hacer políticas favorables para la ciudadanía europea, cosa que hasta ahora no se ha hecho.

Y en el País Valenciano tenemos un informe que dice que es uno de los países.
.
.
, de las regiones europeas que más ha crecido en la desigualdad.
Es decir, tenemos el reto ese, está vigente y este año, ahora más que nunca.

Entonces, yo creo que en el comité de regiones, que ahí (inintel·ligible) .
.
.
275 regiones y ciudades europeas, ¿se ha llevado a cabo alguna iniciativa al respecto?

Porque el problema es que los planes de austeridad de la troica hablan de grandes macroeconomías, pero la situación de la gente no la ponen.
Así como hacen el 3%, que tiene que ser a rajatabla; sin embargo, si hay más pobreza, los trajes son iguales para todos y no somos todos iguales.

Entonces, ha dicho que el brexit va a generar una disminución de ingresos, de 1.
000 millones de euros menos en los presupuestos, y hay muchas prioridades.
¿Se ha planteado, pero con seriedad, el problema del fraude fiscal?
Un billón de euros al año se pierde en Europa por el fraude fiscal, la elusión fiscal, la competitividad agresiva fiscal y los paraísos fiscales.

Llevo yo desde.
.
.
, no sé, desde mi adolescencia escuchando que los paraísos fiscales son guaridas para esconder el dinero y que socavan el estado del bienestar o las prestaciones, y mucha retórica pero pocos avances reales.

Y sigo pensando lo mismo: un billón de euros, que significa que cada ciudadano.
.
.
, según datos de la Unión Europea, cada ciudadano y ciudadana europea tendrían 2.
000 euros al año más si se solventara eso.
Y en eso no se ha avanzado, porque justamente ahora con el brexit, donde estaba la city londinense, donde empiezan a esconderse los dineros.
.
.
, bueno, no hay que alejarse tanto, ¿no?
, pero es un reto que sigue llevando.

Y si vamos a tener menos dinero con el brexit, sería cuestión de, por fin, tener una posición clara y definida sobre esta que se llama brecha fiscal.

Entonces, vuelvo decir, me interesaría decir cómo.
.
.
, porque yo no conozco mucho cómo es la institución de las comisiones del comité de regiones.
Sé que, por ejemplo, se lo han consultado.
.
.
, bueno, ha emitido algún informe sobre los acuerdos transnacionales y no han sido todo lo positivos que eran.
Ahí no estamos de acuerdo, porque justamente los tribunales europeos han dicho recientemente que los tribunales de resolución de conflictos contradecían normativa europea.
Ya veremos cómo quedan estos tratados.
.
.
, estos acuerdos de nuevo cuño.

Entonces, mi pregunta sería: ¿se están haciendo alianzas con la Europea mediterránea de regiones que está tan afectada como nosotros, o si no tanto, por las políticas de la troica?
Es decir, ¿se ha llevado desde la presidencia que ostenta ahora o la representación que ostenta alguna iniciativa en el comité de regiones sobre esto?
O tiene programado, porque sé que hay muchas comisiones de trabajo que están elaborando y me interesaría cuáles son las líneas que se están llevando a cabo para 2018.

Y nada, finalmente yo creo que sí que tendremos que tener alguna reunión, concretamente sobre el brexit, para que no dé más información.
Porque, claro, eso es un acuerdo de toda la Unión Europea y habrá contradicción entre diversos países y diversas regiones.

Nada más, gracias.

La senyora presidenta:

Gràcies, senyor Geffner.

I ara sí, senyor Bertomeu, vosté té la paraula -a vore, si pare això- per quatre minuts.

El senyor Bertomeu Vallés:

Gràcies, presidenta.

La meua intervenció es centrarà ara en la seua exposició concreta, concretament en el que vosté ha anomenat de la crisi d'Europa, ¿no?
, el moment crític que estem vivint a Europa, i ha fet referència a dos aspectes: un és el de la seguretat i l'altre, el de la migració.

I des d'eixe punt de vista, m'interessaria saber la seua opinió i quin és l'estat de la qüestió en els fòrums europeus respecte de situacions que estan donant-se en altres països europeus, com per exemple Itàlia, en els quals.
.
.
, és un poc contradictori, però sent un país fundador de les comunitats econòmiques europees està estenent-se una espècie d'euroescepticisme en part de la població i, també, en certs partits polítics que estan agarrant força.

I açò està també relacionat en la resposta que li donem des d'Europa, des dels estats i sobretot des de la Unió Europea a la qüestió de la migració, que sense posar en dubte en cap moment la necessitat de defensar els drets humans de qualsevol persona, vinga d'on vinga i siga com siga, sí que, al mateix temps, els estats i la Unió Europea, com a organisme supranacional de la màxima importància, també ha de salvaguardar el que són els interessos i la seguretat dels ciutadans que viuen a la Unió Europea.

Lamentablement a països com a Itàlia estan donant-se circumstàncies d'inseguretat ciutadana, donades per eixa massiva afluència un poc descontrolada de la migració i que està portant que a xicotetes poblacions italianes i mitjanes està estenent-se i ampliant-se eixa situació d'inseguretat.

Aleshores, m'agradaria saber la seua opinió respecte de quina solució concreta.
.
.
, perquè és evident que tots voldríem acollir al màxim número de persones possibles, però cal buscar un equilibri entre eixe desig i les possibilitats reals que té cada territori de fer una bona gestió i una solució que siga positiva per a tots.
Quina és la solució que està plantejant-se a Europa des d'este punt de vista de si efectivament estan buscant-se solucions que siguen bones i possibles en els llocs d'origen, que és una qüestió difícil per les sobiranies nacionals dels països, però si des d'eixe punt de vista està fent-se també algun avanç en eixe sentit.

I respecte del tema del que vosté ha dit, de les conseqüències de l'elecció del president Trump a Estats Units, quant al que és la política de seguretat europea, si també hi ha algun avanç en eixe sentit, perquè és evident que al final els europeus hauran de ser també els qui definisquen la seua política de seguretat en els seus territoris, i més quan es donen les circumstàncies, com ara, que el principal aliat d'Europa, que és els Estats Units, d'alguna manera vol soltar les seues relacions, diguem, històriques i vol d'alguna manera apartar-se.

M'interessaria que en esta segona intervenció em parlara d'estes dos qüestions per saber un poc quin és l'estat d'estos dos temes a Europa.

Gràcies.

La senyora presidenta:

Per quatre minuts, igualment, i per a tancar, li done la paraula al senyor Calabuig.

El senyor delegat del Consell per a la Unió Europea i Relacions Externes:

Moltes gràcies, senyora presidenta.

I moltes gràcies, senyors diputats, per les seues intervencions.

Dir-li que efectivament el pla estratègic 2014-2020 és una qüestió en què hem de treballar, i nosaltres esperem que abans que acabe esta legislatura almenys tinguem les bases perquè de cara a endavant puguem tindre eixe pla estratègic actualitzat.

De totes maneres, en relació també al pla Juncker, que vosté assenyalava, jo crec sincerament, i li ho recomane perquè efectivament això és una prioritat per nosaltres, però és evident que la materialització concreta de l'acció en referència al pla Juncker correspon a les autoritats financeres de La Generalitat, que segur que li poden donar amb tota seguretat tots els detalls sobre la qüestió; però sí que li puc assegurar que efectivament no solament s'han fet gestions polítiques al més alt nivell per a l'aplicació i desenvolupament de les inversions del pla Juncker en la Comunitat Valenciana, sinó que evidentment hi ha una actuació continuada en eixa línia per part de les institucions.

En relació a les gasolineres no ateses, que té vosté raó, se m'havia passat abans comentar-ho, dir dos qüestions.
Hi ha un tema que hem de tindre clar, i és que és convenient i és molt important influir en les decisions de la Unió Europea en els períodes, diguem, inicials de la presa de decisions, perquè al final ja no es pot; l'únic que es pot és aplicar quan s'ha convertit en norma, no tenim més.
I evidentment, si en el moment que en el mercat únic, en este cas en l'àmbit de les gasolineres, s'estableixen unes normes, diguem que en eixe moment ja no hi ha forma ni manera d'influir, sinó que l'única qüestió, evidentment, és aplicar la norma.

Podem intentar suavitzar, com en el cas del València Club de Futbol o d'altres situacions que s'han produït, però evidentment és que la Generalitat valenciana, el govern de la Generalitat valenciana és una institució europea i, per tant, té l'obligació d'aplicar la llei europea, igual que té l'obligació d'aplicar la llei espanyola.
Per tant, des d'este punt de vista, nosaltres tenim, diguem, una capacitat limitada una vegada la decisió està presa.

Ara bé, el que sí que estem fent, per exemple en estos moments, ho dic de cara al futur també, és que.
.
.
, i abans s'ha parlat reiteradament quan es parla del tema dels fons de cohesió, el que estem tractant, en l'operació que estem fent dins del mateix marc del Comité de les Regions, es tractar de generar una base política el més ampla possible i el més diversa possible, perquè ahí, evidentment, les majories en les institucions són molt importants.
Vull dir, aquí moltes vegades s'ha de pensar en eixe marc en la nostra vida política quotidiana, que és normal, com la de tots els països, en l'àmbit més pròxim al ciutadà, a vegades té importància clarament la posició política de cada grup.
Però en les institucions europees és la potència que tinga la institució a l'hora d'influir, eixa potència se crea quan se té el màxim consens possible.
Per això, evidentment, hi ha moltes polítiques que estan vinculades les unes a les altres.

En relació al tema de la desigualtat, dir-li que efectivament hi ha un pas endavant molt important, que és el tema, com li he dit, que serà una referència per a exigir, que és el pilar europeu de drets socials, que no estava i que ara està proclamat solemnement, però està en els inicis, i que evidentment, a través del Comité de Regions perifèriques i mediterrànies estem actuant com un lobby per a defensar els interessos també de la Comunitat Valenciana dins del conjunt de les institucions europees.

I la informació específica estarà en l'àmbit de la seguretat -si me deixen només uns segons-.
.
.
Evidentment, el tema de l'emigració és un problema molt greu.
Jo, en qualsevol cas, no el vincularia al tema del terrorisme, perquè no té ninguna relació, són qüestions completament diferents.
Però evidentment en el tema d'emigració tenim desafiaments que són impressionants.
Només dir-li que per exemple en els pròxims anys Àfrica va a passar de 1.
200 a 2.
400 milions de persones i, a més, esta és la zona del món on les diferències socials són més grans entre un continent i un altre que són frontera.
Per tant, evidentment, estem davant de reptes molt importants que passen, evidentment, per complir els compromisos i acollir les persones, però també en fer polítiques preventives.

Tot i això dir que efectivament la guerra de Síria ha sigut un fet molt excepcional que ha provocat un èxode molt gran.

Perdonen que m'haja passat del temps i moltes gràcies.

La senyora presidenta:

Moltes gràcies, senyor Calabuig.

I, si els sembla bé, parem dos minuts i despedim el delegat del Consell.

(Se suspén la reunió durant uns minuts)

La senyora presidenta:

Reprenem la comissió.

Proposició no de llei sobre la modificació de la normativa europea per deixar de realitzar els canvis d'hora d'estiu i d'hivern, presentada pel Grup Parlamentari Compromís (RE número 89.
997, BOC número 256)

La senyora presidenta:

I, com n'hi ha acord de tots els grups, anem a passar al punt número 3, que és la presa en consideració de la Proposició no de llei sobre la modificació de la normativa europea per a deixar de realitzar els canvis d'hora d'estiu i d'hivern, presentada pel Grup Compromís.

N'hi ha acord en tots els grups perquè passem primer a la votació?
Val?
I, després, passarem a les explicacions de vot.

Molt bé.
Doncs, vots a favor de la proposta?
10 a favor.
Abstencions?
5 abstencions.
Vots en contra?
No n'hi han.
Aixina que queda aprovada la proposta.

I passem a explicació de vot.
Anem per ordre?
(Veus) Molt bé.
Doncs, llavors, té la paraula el senyor Woodward, per a explicar.
.
.

El senyor Woodward Poch:

Sí.

Nada, desde nuestro grupo parlamentario, hemos votado a favor de esta proposición no de ley del Grupo Compromís.

Para resaltar unos datos, ya en marzo de este mismo año, de 2018, el Parlamento Europeo, pues, ya aprobó, a comienzos, como digo, de marzo, por 384 votos, el estudio de dejar de modificar el huso horario, a petición de Finlandia.

Nosotros entendemos que, para conseguir las mejoras en la energía o el ahorro de energía, un ahorro de unos millones, es más interesante la racionalización de horarios laborales que otra cosa.

Por lo tanto, aunque esta PNL va un poco más allá de lo que se pedía en el Parlamento Europeo, la vamos a apoyar, con la idea de que pueda llegar a buen fin y que dejemos de marear con los cambios horarios a la población.

Muchas gracias.

La senyora presidenta:

Molt bé.

Doncs, ara, té el torn el senyor Alamán.

El senyor Alamán i Tabero:

Moltes gràcies, presidenta.

Bé, evidentment, nosaltres també anem a.
.
.
, hem votat a favor d'aquesta proposta de resolució.
Entenem que el tema, que des de 2000, a partir de la Directiva 2000/84.
.
.
És una directiva que es fonamentava en raons econòmiques, que, a la seua vegada, venia de la crisi del petroli, quan es començava a harmonitzar aquest canvi d'hora en Europa; que, abans, bé, doncs, en concret, en l'estat espanyol, doncs, ja té unes raons més històriques, quan en 1940 s'alienava a l'Alemanya nazi o s'alineava.

I, bé, entenem que els motius econòmics cada vegada comencen a estar més desfasats, més difosos, que no està clar que siga perquè, realment, es racionalitze o n'hi haja un benefici econòmic més directe.
Perquè, ara, bé, amb la introducció de les tecnologies, cada vegada més es pot fer major aprofitament de l'hora; a més que la mateixa geografia d'Europa.
.
.
, n'hi ha una certa distància entre la geografia de la península o.
.
.
, com és el cas de Finlàndia que, com ha dit el Grup Parlamentari Ciudadanos, ha proposat fer un estudi a fons d'aquest canvi.

Aleshores, nosaltres no només ens quedem en un estudi, sinó que també estem d'acord que aquests canvis, que tenen efectes a la salut també, doncs, puguen adaptar-se més a la geografia, a la particularitat més dels i les valencianes, que no pas als motius econòmics d'Europa.
Perquè, evidentment, sí que n'hi ha impacte.

És més, segons l'informe europeu de l'impacte del canvi d'hora, d'octubre de 2017, aquest ja marcava que estes qüestions econòmiques no estaven tan clares; sí, a la millor, pel tema del transport, però s'havia de considerar, a més, els temes de salut.
I, a més, nosaltres, particularment, tenim la necessitat de poder apuntar més a un tema de conciliació laboral, d'oci o familiar, per poder millorar el tema de les cures i dedicar.
.
.
, doncs, una societat més abocada a les persones que no pas a una economia que no està tan clar, com he dit, que siga tan efectiva.

Llavors, bé, en aquest sentit, hem votat a favor.
I, bé, esperem que es done l'avís a Europa perquè vaja en eixa direcció.

Moltes gràcies.

La senyora presidenta:

Moltes gràcies.

Pel Grup Popular.
.
.
(Veus) Però.
.
.
(Veus) A mi me dóna igual.
(Veus)

Bé, doncs, pel Grup Compromís, la senyora Álvaro.

La senyora Álvaro Cerezo:

Doncs, en primer lloc, agrair el suport a esta proposta.
I és que, este diumenge, els i les valencianes ens vam despertar una miqueta desubicats, com cada any; ens vam alçar del llit pensant.
.
.
, o en eixa sensació d'haver perdut una hora, que ens havien furtat una hora.
I, dos dies després, encara seguim, alguns, amb un jet lag que ens mareja, però no nosaltres i avant, sinó, especialment, els xiquets i la gent gran.

I tot això que els conte està estudiat.
Els adults tarden una mitjana de tres dies a adaptar-se al canvi horari i que els dies posteriors al canvi patim problemes d'insomni, bloqueig de la melatonina, canvis en el bioritme, increments d'accidents, etcètera.
I aquest no és un tema menor, sinó que diversos estudis mostren com la taxa d'accidents s'incrementa un 30% en la setmana posterior al canvi d'horari.

Tot açò ocorre dues vegades a l'any, sense que tinguem una explicació massa fonamentada.
Sí és cert que, tal com s'ha explicat, fa quaranta anys, amb la crisi del petroli, potser sí que tinguera un cert sentit, per tal de reduir el consum d'electricitat en els mesos de menys llum.
Però és veritat també que eixe estalvi energètic, raó fonamental per a aquest canvi d'hora, és cada cop més qüestionat perquè el que estalviem en unes hores ho perdem hores després, ja que actualment el consum d'electricitat ocupa una franja horària major.
De fet, organitzacions, com ara Greenpeace, s'han mostrat crítiques amb el canvi d'hora, ja que l'estalvi energètic generat per la mesura a Espanya és insuficient i comporta problemes i molèsties a la ciutadania que, al remat, no compensen.

Però no només nosaltres qüestionem este canvi horari.
La proposta que avui presentem està debatent-se ja a altres països europeus, com ara Suècia, Dinamarca, Finlàndia, Alemanya, Holanda, Eslovàquia, República Txeca, França o Bèlgica, on partits polítics i iniciatives ciutadanes estan demanant aturar el canvi d'hora.

Hem de recordar que esta mesura ve regulada per una directiva europea i que, per tant, és en este àmbit territorial on s'ha de canviar.

Doncs, bé, sense anar més lluny, un grup de setanta eurodiputats i eurodiputades de diversos països va presentar una moció per modificar l'actual normativa i eliminar els dos canvis d'hora que fem cada any.
Entre els partits signants, trobem representants de tot l'arc parlamentari, des del Partit Popular Europeu fins a l'Esquerra Unitària Europea, passant, pels socialistes, liberals, Conservadores i Reformistes Europeus, Els Verds/ALE o els euroescèptics.
I, tal com ja se va dir, aquesta moció es va aprovar amb 384 vots a favor i 153 en contra.

I ja, per a acabar, tal com s'està fent cada vegada més present en l'opinió pública, els horaris que tenim hui en dia no són els més racionals ni tampoc els més saludables.
Les raons són múltiples: la qüestió cultural, la zona horària en què Franco ens va ficar i de la qual mai hem eixit, etcètera; i, entre elles, també esta normativa europea, que ens obliga a canviar l'hora dues vegades a l'any i que nosaltres, com la majoria de ciutadans europeus, també pensem que s'hauria d'eliminar.

Deixem pendent, deixem obert tindre una reflexió més profunda que hauríem d'abordar en algun moment en este parlament pel que fa a un millor ús del temps, avançar cap a una coresponsabilitat i, en definitiva, aprofitar més i millor el temps de treball i també el d'esbarjo.

Així que reiterar el meu agraïment.

Moltíssimes gràcies.

La senyora presidenta:

Moltes gràcies, senyora Álvaro.

I, senyor Briet, té la paraula.

El senyor Briet Seguí:

Moltes gràcies, presidenta.

Lògicament, no anem a repetir tots els arguments que els companys i companyes ja han exposat.

És cert que aquest tema ja s'ha debatut en la mateixa Comissió Europea.
S'ha aprovat.
.
.
, el 8 de febrer es va aprovar que, al final, es fera una avaluació exhaustiva de la mencionada directiva i la proposta per a la seua revisió.

I jo crec que el valor d'aquesta PNL, sobretot, no és per la influència que es puga tindre, sinó per un posicionament real que reconeixem que els estudis que n'hi han hui en dia vigents sobre la repercussió en la salut, doncs, primen més que aquells que en el seu dia van fer possible eixos canvis d'horari, que era l'estalvi energètic, perquè, conforme ha dit també la companya, al final, el que s'estalvia pel matí acaba gastant-se per la vesprada.

Per tant, amb eixa voluntat de fer patent que estem a favor d'eixe canvi, per suposat dins dels procediments que corresponen, i eixe procediment ordinari exigix que la directiva sols serà possible, primer, si els estudis exhaustius demostren eixa necessitat i, en segon lloc, que, després, s'hauran de posar d'acord tant el Parlament Europeu com el mateix consell.
Però, amb eixa voluntat de deixar patent que estem a favor que eixe canvi horari no es produïsca, perquè l'estalvi energètic ja no té ningun sentit, doncs, jo crec que és el vot favorable a la iniciativa presentada per Compromís per part del Grup Parlamentari Socialista.

La senyora presidenta:

Moltes gràcies.

I ara, el Grup Popular, senyor Pastor, té la paraula.

El senyor Pastor Llorens:

Pues, muchas gracias, presidenta.

Nosotros podríamos estar tan a favor como el resto de grupos que nos han precedido en el uso de la palabra, en cuanto al voto y en cuanto al fondo de lo que transmite ese voto.
Pero es importante, yo creo, hacer una pequeña matización al respecto, ¿no?
, al respecto, además, de un criterio que han utilizado todos los grupos, y son esos 384 votos que en el europarlamento se producen a favor.
Pero, ¿a favor de qué?
¿De la modificación, como propone Compromís en su PNL hoy aquí?
No.
A favor de un estudio exhaustivo y que, como consecuencia del mismo, se pueda proceder a una modificación.
Es un pequeño matiz, pero que implica una gran diferencia.

Lo que hoy se propone aquí es, directamente, modificar; y lo que en Europa se ha aprobado, por parte del Partido Popular, el Partido Socialista…, en fin, los partidos que tienen representación parlamentaria en Europa, lo que se ha propuesto es algo completamente diferente, aunque parezca un pequeño matiz, pero es algo completamente diferente y es, como digo, una evaluación exhaustiva para, después, una posible revisión, ¿no?

Por lo tanto, hecha esa salvedad, que sirve de explicación de nuestra abstención, nada más que decir al respecto.

La senyora presidenta:

Doncs, moltes gràcies al senyor Pastor també.

Pronunciament de la comissió sobre la sol·licitud de compareixença de la directora general d'Internacionalització per a explicar l'estratègia a seguir de cara a captar inversió britànica davant del possible brexit, sol·licitada pel Grup Parlamentari Compromís (RE número 90.
005)

La senyora presidenta:

I, ara, passem al punt número 4, que és el pronunciament de la comissió sobre la sol·licitud de compareixença de la directora general d'Internacionalització per a explicar l'estratègia a seguir de cara a captar inversió britànica davant el possible brexit, sol·licitada pel Grup Parlamentari Compromís.

Vol.
.
.
?
Passem a la votació directament?
(Se sent una veu que diu: Â«Com vostés vullguen.
Â») Doncs, vots a favor?
Unanimitat.
Molt bé.

Pronunciament de la comissió sobre la sol·licitud de compareixença del senyor Julián Marcelo, coordinador de la petició 1062/2014 al president del Parlament Europeu, sobre la reducció de les ajudes de dependència a conseqüència de les revisions dels graus de discapacitat en el període 2012-2014, per tal d'explicar el tractament, l'evolució i el resultat d'esta en la Comissió de Peticions del Parlament Europeu, sol·licitada pel Grup Parlamentari Compromís (RE número 90.
732)

La senyora presidenta:

Doncs, passem al punt número 5, que és el pronunciament de la comissió sobre la sol·licitud de compareixença de Julián Marcelo, coordinador de la petició 1062/2014 al president del Parlament Europeu, sobre la reducció de les ajudes de dependència a conseqüència de les revisions dels graus de discapacitat en el període 2012-2014, per tal d'explicar el tractament, evolució i resultat d'aquesta en la Comissió de Peticions del Parlament Europeu, sol·licitat també pel Grup Compromís.

Passem a votar el pronunciament de la comissió?
Vots a favor?
Unanimitat.

Doncs, sense més assumptes a tractar, alcem la sessió.

(S'alça la reunió a les 18 hores i 29 minuts)