DS-075%20macro.html





Ple de les Corts Valencianes realitzat el dia 21 de desembre de 2016.
Comença la sessió a les 10 hores i 6 minuts.
Presideix el president de les Corts Valencianes, senyor Enric Morera i Català.
Sessió plenària número 44.
Tercera i darrera reunió.

El senyor president:

Senyories, anem a continuar els nostres treballs.

S'obri la sessió.
(El president colpeja amb la maceta)

Projecte de llei, de La Generalitat, pel qual es crea l'agència valenciana de la innovació (RE número 32.
481, BOC número 112).
Esmenes a la totalitat presentades pel Grup Parlamentari Popular (RE número 42.
959, BOC número 138) i pel Grup Parlamentari Ciudadanos (RE número 42.
933, BOC número 138)

El senyor president:

Senyories, continuem el nostre treball amb el debat de totalitat del projecte de llei de La Generalitat pel qual es crea l'Agència Valenciana de la Innovació.
S'han presentat esmenes a la totalitat pel Grup Parlamentari Popular i pel Grup Parlamentari Ciudadanos.

Per a la presentació del projecte de llei comptem amb la presència de l'honorable Conseller d'Hisenda i Model Econòmic, al qual donem la paraula perquè presente el projecte de llei.

Senyor conseller té vosté la paraula.

El senyor conseller d'Hisenda i Model Econòmic:

Molt excel·lent president de Les Corts.

Senyories.

Comparesc hui davant el ple d'esta cambra, d'esta cambra representant de tots els valencians i valencianes per a presentar-los un projecte de llei de molta transcendència, és l'opinió d'este govern, per al futur de la Comunitat Valenciana, dels que vivim ara i dels que viuran els pròxims decennis.

Tots sabem que les conjuntures econòmiques canvien molt sovint.
Tanmateix les tendències de fons hi perduren per dècades i només lentament van evolucionant.
Les economies avançades de hui, amb l'excepció de l'Àsia sud-oriental i fins a cert punt les economies del petroli, ho són des de fa més d'un segle i mig com a mínim, passant per damunt de les crisis econòmiques, com la de 1929 o, fins i tot, demolidores catàstrofes bèl·liques o naturals.
És el seu potencial humà al camp científic, el seu potencial humà al camp empresarial i el seu potencial humà de gestió política el que ha permés superar moltes d'estes adversitats.

Este potencial és, per tant, un segur de prosperitat i de benestar per al present i per al futur.
Però això no vol dir que el segur estiga garantit per sempre.
Ha d'assegurar-nos que eixe futur funciona i l'assegurança que posem funciona i de mantindre'l actualitzat.
Si no és així, el nostre potencial científic i empresarial, i si la nostra capacitat d'organitzar els afers i l'esforç comú flaqueja, la lenta evolució dels processos econòmics anirà minvant, reduint, erosionant la nostra posició, encara que mai haja estat de capçalera -tot siga dir-ho de pas-, entre les societats avançades.

En l'economia del mitjà i llarg termini, aquella que evoluciona per damunt de les conjuntures, els cercles virtuosos o viciosos funcionen i cal dir que l'economia valenciana ha viscut en un cercle virtuós del progrés econòmic en tota la segona meitat del segle XX.

Tanmateix però, la crisi iniciada al 2008 ens ha enviat un avís molt seriós.
Vàrem perdre empreses, vàrem reduir el PIB, llocs de treball, vàrem reduir també salaris, una proporció més elevada que al conjunt d'Espanya, que ja en va perdre més que el conjunt de les economies occidentals.
Veníem ja de quasi una dècada abans, des de l'inici del segle XXI, que la productivitat de l'economia valenciana i del comerç exterior es comportaven pitjor que el conjunt d'Espanya, la qual cosa ja indica que tots els patiments no venen de la crisi.
Ni tots els patiments venen de la crisi, ni se solucionen amb una estratègia d'eixida consistent a reduir els beneficis i a baixar els salaris i els impostos per a poder abaixar els preus.

Una estratègia d'eixe tipus pot permetre superar una crisi conjuntural, de fet ara està passant, però a la llarga aprofundix el deteriorament de l'economia perquè equival a la descapitalització progressiva en tots els sentits: capital físic, públic i privat per falta de manteniment, capital humà per pèrdua de recursos qualificats i capital social pel trencament de la cohesió social i l'esclat de conflictes socials.
Estic segur que ningú d'esta cambra, ningú de vostés -senyories-, ni la immensa majoria dels valencians i les valencianes volem això.
Volem continuar sent una terra d'oportunitats per a poder treballar i viure amb dignitat, qualitat, harmonia i solidaritat.

Per això portem hui el projecte de llei de La Generalitat pel qual es crea l'agència valenciana de la innovació.
Fa poc més d'un any, l'actual govern de La Generalitat, en una de les seues primeres iniciatives, va crear el Consell Valencià de la Innovació com a grup de reflexió amb el mandat exprés d'elaborar, en el termini d'un any, un avantprojecte de llei per a crear l'agència valenciana de la innovació, AVI, com a resultat d'un procés d'àmplia participació i consens.
Ho va complir i el 8 de juliol passat el Consell va donar el seu vistiplau a l'avantprojecte.
A continuació el van informar el Comité Econòmic i Social de la Comunitat Valenciana i el Comité Jurídic Consultiu fent-hi noves aportacions.
Finalment, el 4 d'agost, es va convertir en el projecte de llei que ara em cal l'honor de presentar per al debat d'aquesta cambra.

Honor pel que suposa d'intervindre davant les seues senyories, òbviament.
Però també pel caràcter del projecte, pel seu contingut i per la quantitat i qualitat de les persones que l'han fet possible.
Un grup, que quede clar, de més de dos-centes persones, empresaris, tècnics, tècnics de les confederacions empresarials, però també dels sindicats, científics, tecnòlegs, professionals, representants de tots els productors i usuaris del coneixement a la Comunitat Valenciana que treballen en les organitzacions empresarials, en els sindicats -com he dit-, en les universitats, el Consell Superior d'Investigacions Científiques.

La xarxa d'instituts tecnològics i l'administració de La Generalitat que han treballat al si del Consell Valencià de la Innovació, més les aportacions de l'alt consell consultiu d'R+D+I de la presidència de La Generalitat que reunix els guardonats amb els premis Jaume I i les que ja he esmentat del Comité Econòmic i Social, del Consell Jurídic Consultiu i a altres instàncies escaients a la tramitació administrativa com a projecte de llei i, per suposat, aquelles que ses senyories consideren escaient introduir en la tramitació parlamentària.
Estic convençut que este projecte de llei quedarà millorat en el tràmit parlamentari.

El resultat, la llei per la qual es crea l'agència valenciana de la innovació, si així ho aproven les seus senyories, estes Corts, no serà, però, cap punt d'arribada.
Cap.
Serà l'inici d'un instrument que tots els valencians tindrem per a llaurar millor el nostre futur.
Una innovació organitzada per a gestionar millor la creació i aplicació de coneixements per a resoldre les nostres necessitats en tots els camps.
No sols de la producció econòmica sinó també dels serveis que cuiden i valoritzen la nostra població i el nostre medi ambient.

Un instrument, per tant, transversal, com es posa de manifest amb la seua adscripció a la presidència de La Generalitat, per tal d'atendre millor a l'horitzontalitat que caracteritza la creació de bona part del coneixement, al mateix temps que es facilita la coordinació interdepartamental per aplicar-lo a tots els sectors.

Un instrument que ha de ser estable en el temps, perquè la seua finalitat, com deia al principi, no és partidista -que quede clar- no és gens partidista, ni tampoc ho és el treball que ha de fer per aconseguir-la.
Per això volem que, a més d'estar presidit per qui en cada moment tinga la màxima representació dels valencians, el seu govern executiu, la vicepresidència estiga encapçalat per una persona que tinga una confiança molt majoritària d'esta cambra però, al mateix temps, amb un mandat independent del cicle electoral, cosa que s'aconsegueix establint-lo per períodes de cinc anys.

Este necessari consens parlamentari, el major possible, que entenem imprescindible perquè l'agència valenciana de la innovació puga fer un treball continuat i amb continuïtat com cal en tota l'actuació tendent a buscar l'aplicació del coneixement per a transformar l'economia i el teixit productiu, s'ha de correspondre també amb la participació dels agents que cada dia tenen, com a ocupació, crear i aplicar coneixement, investigar i innovar.

El consell de direcció inclou la representació de les conselleries amb les competències en política industrial, hisenda i sector públic, investigació i universitats, però també inclou representació dels organismes públics amb funció d'investigació i finançament, de les universitats, de la xarxa d'instituts tecnològics i de les organitzacions sindicals i empresarials.
Una composició, per tant, idònia per a buscar la interrelació i les sinèrgies entre els instruments públics i els agents privats a l'hora d'elaborar i aplicar l'estratègia i les polítiques d'R+D+I.

I, més enllà de la presència del representant de les institucions públiques i els agents econòmics i socials en l'òrgan col·legiat directiu, es preveu també una ampla participació d'institucions i persones qualificades en el Consell Valencià de la Innovació com a òrgan col·legiat de suport i assessorament aprofundint en la tasca que, al llarg de l'últim any, han vingut desenvolupant.
I tindran al seu lloc les cambres de comerç, els membres de l'alt consell consultiu de l'R+D, així com personalitats rellevants per les seues contribucions personals o com a representants d'entitats o empreses a la investigació, el desenvolupament tecnològic i la innovació empresarial.

Esta estructura de governança de l'agència valenciana d'innovació, pensem sincerament que pot garantir els principis bàsics d'actuació que tots els experts assenyalen com a necessaris per a un bon funcionament d'este tipus d'entitats i que, per descomptat, han recomanat encaridament tots els participants en els treballs que han conduït a l'actual projecte de llei.

Primer, autonomia i independència tècnica.
Segon, contrapesada per la transparència i eficiència en la gestió de recursos públics.
Tercer, garantida per un sistema de control i seguiment i una avaluació continuada ex ante i ex post de les actuacions.
Quart, que faça possible la cooperació institucional.
I cinqué, que practique la igualtat de gènere per raó de la justícia i també, cal dir-ho, pel millor aprofitament de recursos humans.

Senyories, el Consell porta a esta cambra un projecte de llei molt treballat, molt treballat i molt consensuat.
Resultat d'un any de debats al si del Consell Valencià de la Innovació en compliment del mandat que tenia d'elaborar un avantprojecte de llei de creació de l'agència valenciana de la innovació.
En estos treballs hi han participat els representants més qualificats que tenim de la societat valenciana, de les organitzacions científiques, tecnològiques, empresarials i professionals més rellevants de la Comunitat Valenciana, els quals van arribar a un projecte de consens, a un avantprojecte de consens que van aprovar unànimement.
Van aprovar unànimement.

Com tota obra humana el treball, per suposat, és perfectible.
El Comité Econòmic i Social, per exemple, ha aportat suggeriments en la tramitació i de segur que les seues senyories -com he dit adés- ho milloraran en el tràmit parlamentari, a través de les esmenes, i decidir finalment allò que vol esta cambra, en la línia supose que compartim tots dels principis que li donen sentit a l'agència valenciana de la innovació.

Només vull -per a concloure i com a elements per a la seua reflexió, que a ses senyories els cal fer per a guiar les seues decisions durant el debat de les esmenes i votació de la llei- insistir en dos punts.
En primer lloc, la necessitat que els valencians tenim de comptar amb un instrument per a preparar els consensos estratègics, consensos estratègics, en matèria d'R+D+I i per a obrir-nos camí en el món globalitzat i competitiu de l'economia, sobretot en aspectes on l'assignació de recursos pel mercat no és adequada, no és la més eficaç.
Per això este tipus d'organismes públics, com és la investigació, el desenvolupament i la innovació.

Però també per a contribuir a l'aportació de solucions als problemes també globals de la humanitat en matèries com la salut, el medi ambient o el canvi climàtic.
El coneixement, el coneixement, la capacitat de trobar-lo i aplicar-lo a qualsevol camp és el que permet que una societat siga activa, puga crear empreses, fer créixer les que ja té, tindre més i millors llocs de treball, resoldre millor els seus problemes i guanyar en riquesa aportant solucions també als problemes dels altres en lloc d'haver de pagar perquè altres resolguen els nostres.

I, en segon lloc, el fet que el projecte de llei de creació de l'agència valenciana d'innovació complix l'objectiu de tindre eixe instrument, així ho han considerat els millors -com he dit- experts de la Comunitat Valenciana que han treballat al projecte i van presentar una proposta -com he dit- unànimement aprovada, una proposta que ha volgut una agència valenciana de la innovació transversal i amb un alt component consultiu i deliberatiu per a construir els consensos, ¡construir els consensos!
, i fer tasques de coordinació, però que també ha volgut una agència valenciana de la innovació operativa, amb capacitat executora d'aquelles polítiques de caràcter més horitzontal i estratègic perquè sense capacitat operativa les institucions acaben caient en la malenconia i el desinterés dels que participen, dels que són els seus interessats teòrics o clients, com es diu en el llenguatge actual.

Un projecte de llei -i acabe- que s'ha elaborat com a resultat i configura un instrument preparat per a treballar sota les directrius del govern que en cada moment isca de la voluntat dels valencians, ¡qualsevol govern!
, no només el que n'hi ha ara, qualsevol govern que isca, però pensat sobretot perquè servisca a la ciutadania valenciana per damunt de partidismes.
Per això necessita també el consens d'esta cambra, ho dic sincerament, necessita el consens d'esta cambra com l'ha tingut entre els experts i els representants socials.

És per això que demane de les seues senyories que s'unisquen a este consens fent totes les aportacions que consideren per la via d'esmenes i debatent-les amb tota la passió de la raó que pensen que poden tindre però, també, amb el convenciment que el consens és molt valuós en esta matèria i que algunes concessions ben bé pagaran la pena per tal d'aconseguir-lo.

Moltíssimes gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Moltes gràcies per la presentació que ha fet honorable conseller.

El senyor conseller d'Hisenda i Model Econòmic:

Només volia les disculpes de les seues senyories perquè estaré només uns minuts en l'escó ja que tinc cita amb la vicepresidenta, Soraya Sáenz de Santamaría, per la primera reunió preparatòria de la conferència de presidents que el president Rajoy ha citat per al pròxim 17 de gener.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Moltes gràcies, conseller, esperem que la reunió vaja bé.

Senyories, a esta presentació, a este projecte de llei s'han presentat dos esmenes a la totalitat, la primera en nom del Grup Parlamentari Popular.

Esmena a la totalitat presentada pel Grup Parlamentari Popular (RE número 42.
959, BOC número 138)

El senyor president:

I per a defensar l'esmena a la totalitat, en nom del Grup Parlamentari Popular, té la paraula la il·lustre diputada María Bernal.

Quan vosté vullga.

La senyora Bernal Talavera:

Gracias, presidente.

Señorías, buenos días.

Intervengo en esta tribuna para defender la enmienda a la totalidad al anteproyecto de ley de la agencia valenciana de innovación que el Partido Popular ha presentado a esta ley.

En primer lugar, quería decirles que el Grupo Popular apuesta claramente por la innovación y por atraer a nuestra comunidad el talento, apostamos por la transferencia de conocimiento y por el impulso que debe dar la administración pública a la innovación como motor fundamental de mejora de nuestro tejido productivo.

Como ustedes saben, el Grupo Popular en su programa electoral llevaba la creación de una agencia valenciana de la innovación, así como el presidente Rajoy a nivel estatal ha creado la Agencia Estatal de la Tecnología, tecnología, ciencia e innovación que recoge esta agencia.

Con esto quiero afirmar que nuestro grupo ha acogido esta iniciativa con voluntad firme de mejorarla, de consensuarla y de poder aproximar nuestras posiciones.
Me alegra que el conseller de hacienda haya incidido en este aspecto; no obstante, lamento decirles que no hemos encontrado en ustedes voluntad alguna de consenso.
Me explicaré.

Señorías del botànic, esta es su propuesta y les ha faltado a ustedes el ánimo de consenso del que tanto presumen, pero tan solo es una máscara tras la que se esconde el rodillo que aplican dejando de lado de forma sistemática al grupo mayoritario de esta cámara, el Grupo Popular.

Conocen desde el primer momento nuestras dudas y nuestros planteamientos, les hemos trasladado en la comisión de participación ciudadana lo deseable y responsable que hubiera sido su iniciativa y aproximar posturas.
No se ha producido y nos hemos quedado esperándolos.
Y les pondré un ejemplo.

Miren, uno de los argumentos que nos motiva a hacer esta enmienda a la totalidad son las notables duplicidades que detectamos en las funciones y responsabilidades de esta iniciativa.

Señorías, el mestizaje no es tal, tienen ustedes una batalla enfurecida por las competencias.
Nos parece bien que el president, y con él el PSPV, quieran arrebatarle a Compromís todas las competencias vinculadas a la innovación, y nos parece bien dada la escasa eficacia del señor Climent, el radicalismo del señor Marzà y la torpeza de la señora Montón.

Lo que no vamos a aceptar son las duplicidades y mucho menos que los valencianos paguen con sus impuestos sus bailes de sillones y sus necesidades de colocar, recolocar, enchufar o duplicar (aplaudiments) competencias con el fin de disponer de una estructura bajo la batuta del señor Puig y otra idéntica bajo la batuta de la señora Oltra.

Enumeraré una serie de funciones que se duplican: promover, gestionar y coordinar infraestructuras industriales, de investigación, desarrollo e innovación, parques e institutos científicos y tecnológicos y centros empresariales de desarrollo e innovación tecnológica.

Estas competencias son del Ivace y, ¡claro!
, a nosotros nos sorprenden y nos surge una pregunta: estas funciones también las va a hacer la agencia valenciana de la innovación, ¿son duplicidades o no?
Se lo diré yo.
Claro que, a la vista de la ejecución presupuestaria que el señor Climent tiene, sí que es cierto que no me extraña que ustedes hayan decidido tener esta agencia, pero no vamos a consentir que se pague con el dinero de los valencianos.
Esperamos que hagan una asignación competencial razonable.

Otro ejemplo, el artículo 2, objetos y fines de la agencia.
Â«El artículo general de la agencia es la mejora del modelo productivo valenciano mediante el desarrollo de su capacidad innovadora para la consecución de un crecimiento inteligente, sostenible e integrador.
Â» Y nosotros nos preguntamos, ¿el modelo productivo no era principalmente el objetivo de la conselleria del señor Climent?
Claro que, sabiendo el modelo productivo, mínimo va a tardar treinta años, entiendo que el señor Puig haya querido darle un empujón al proyecto y hacerlo a su manera.

Otro ejemplo del lío monumental que plantea esta agencia lo encontramos en las apreciaciones del Consell Jurídic Consultiu, ese que a veces le hacen caso y a veces no.

El Consell Jurídic Consultiu les dice en sus apreciaciones al artículo 9 de la ley: Â«Como puso de relieve la titular de la conselleria competente en materia de función pública -es decir, la consellera de justicia- en su informe del 16 de junio de 2016, no deben confundirse las facultades internas de un órgano de la propia agencia, como pueden ser la de efectuar la supervisión y el control o la aprobación de determinados documentos, con la aprobación definitiva por parte del departamento de la administración de la que depende, lo que exige repasar algunas de las redacciones.
Â»

¿Sabe qué conselleria apoya la investigación y la innovación con mayores partidas presupuestarias?
La Conselleria de Economía Sostenible, Sectores Productivos, Comercio y Trabajo; la Conselleria de Educación, Investigación, Cultura y Deporte; la Conselleria de Agricultura, Medio Ambiente, Cambio Climático y Desarrollo Rural; y la Conselleria de Sanidad y Salud Públicas; tres consellers de Compromís y uno del PSOE.
Pero, bueno, después de los problemas que tuvo la consellera con una de las fundaciones que apoya y promueve la investigación en sanidad, no creo que le importe que una persona vinculada al PSOE dirija esta fundación.

Ustedes quieren las competencias de innovación, y perdonen que les diga, pero es una chapuza el querer y no poder, el conmigo o sin mí.
¿Por qué, si no, quieren ustedes 30 millones de euros en la agencia valenciana de la innovación?
Porque, por lo que vemos en la ley, de las pocas funciones que quedan claras es que va a invertir en empresas, pero ¿eso ya no la hace el Ivace con sus subvenciones en el Ivace emprendedor?
Lo que no puede hacer es una estructura administrativa simétrica.

Señorías, nos preocupa la opacidad en la financiación pública de esta ley.
El conseller de hacienda presenta una ley que parece que se encuentra dentro del cajón de sastre de gastos diversos y en la cual los grupos parlamentarios no hemos podido enmendar, una agencia que ya nace con problemas y que los mestizajes no son siempre tan buenos como ustedes hacen creer, una agencia que coordina un presupuesto, a nuestro parecer demasiado alto, pero que no tiene ninguna competencia y a la larga las tiene todas, y es que esta agencia puede coordinar todo lo que se haga en materia de innovación, en el resto de las consellerias y órganos, así como dotar de inversión a empresas y urbanizaciones pero, sin embargo, no tiene ninguna de esas competencias.
Y nosotros preguntamos: ¿van a quitar las competencias al resto de consellerias en materia de innovación e investigación?

El Grupo Popular quiere una agencia valenciana que sea eficiente y eficaz, que apoye a las pymes, la innovación, la investigación y la ciencia, que sea un conector con las ayudas europeas en esta materia porque, al final, cuanto más innovadores y cuanto más rápidos seamos más rápido encontraremos la clave para encontrar ese punto en el que todas las materias de innovación, ciencia y tecnología se comuniquen, entonces lo habremos conseguido.

Tenemos talento, tenemos emprendedores y tenemos empresas que quieren innovar.
No podemos hacer que para avanzar tengan que empezar a burocratizarse para conseguir un asesoramiento para presentarse a una ayuda.
Debemos trabajar para ser más rápidos y con esta agencia, tal cual está la ley, lo único que se hace es hacerse un lío.

Debemos poner el foco en el desarrollo de las empresas de tecnología y empujar más la singularidad de nuestro sistema de emprendimiento porque -como ya les he dicho antes- tenemos el talento, tenemos los proyectos y tenemos las aceleradoras, incubadoras, business angels que apoyan todos estos proyectos.
Porque, ¿qué vamos a hacer nosotros con leyes para que el sistema sea más complicado?

Los emprendedores y las empresas luchan día a día para no tener que cerrar, para encontrar ese producto que no haga que tengan que despedir a nadie de sus empresas, son luchadores, tenaces y quieren crecer, son nuestro presente y tenemos que apoyarles y no ponerles la zancadilla.

Miren, tienen la mano tendida, queremos consensuar con ustedes esta iniciativa y podemos hacerlo pero no así, señorías.
Han empezado ustedes con mal pie.
No obstante, aquí seguimos.

Si realmente quieren hacer ustedes algo importante para nuestra tierra en materia de innovación, ¡háganlo!
, pero con el consenso y con la ayuda de todos.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Moltes gràcies, il·lustre diputada.

Per a fixar el torn en contra a l'esmena a la totalitat, i en nom del Grup Socialista, té la paraula la il·lustre diputada Noelia Hernández.

La senyora Hernández Sánchez:

Muchas gracias, señor president.

Bueno, en primer lugar, desde hace un tiempo, desde hace bastantes meses, un año, desde las últimas elecciones prácticamente, observo que hay un nuevo mantra en casi todos los partidos políticos que es el de hablar de la innovación.
Parece que dentro del vocabulario político hemos descubierto que la innovación puede ser, pues es una palabra de moda que nos va a dar votos, que va a hacer que parezca que nuestro pensamiento empresarial o económico ha cambiado.

Pero, sin embargo, yo le doy la bienvenida a que se ponga en el tapete de esta variable de la innovación pero muchas veces me pregunto, cuando oigo hablar en estos parlamentos sobre este tema, si realmente alguien sabe de lo que estamos hablando cuando mencionamos la innovación porque me da la impresión de que tenemos que saber que las políticas industriales y las empresas son los actores finales, aquellos que van a desarrollar las medidas que influirán de manera directa en el mercado laboral y en cómo se hace o se realiza la innovación, pero no van a ser los únicos agentes implicados, y las políticas públicas sirven para guiar determinadas variables y herramientas que puedan ser claves en esta comunidad.

A mí me llama la atención que el Partido Popular, que se cargó la política de innovación durante los últimos años y ahogó a todo el sistema valenciano de la innovación, tenga ahora a bien decir que la agencia valenciana de la innovación era una iniciativa suya que estaba en el programa del partido y, sobre todo, que destaque la política de innovación del gobierno nacional del PP cuando todos los informes, los informes de la Fundación Cotec, los informes de Europa, destacan el gran retroceso que ha tenido España en términos de innovación y de ciencia en los últimos años.

Por lo tanto, a mí me llama la atención que se destaque esto como la voluntad del PP de innovación porque creo que está bastante alejada de la realidad que estamos viviendo.

En la Comunidad Valenciana tenemos un problema de transferencia, bueno, no solo es la Comunidad Valenciana, es un problema general en España, pero tenemos un problema de transferencia de conocimiento y transferencia de la innovación.

La principal baza que tiene esta ley ha sido el gran trabajo que se ha hecho de consenso, de trabajar junto con los agentes directamente implicados en la innovación durante más de un año para saber realmente en qué punto están, cuáles son sus carencias, cuáles son las soluciones que se pueden encontrar para conseguir deshacer ese problema que hay porque tenemos un problema, y es que las empresas vienen de espaldas a los centros generadores de innovación y los centros generadores de innovación no saben acercarse a las empresas.
Y hasta ahora nunca ha habido una política de innovación que haya intentando eliminar esas barreras.

¿Qué pasa?
Que en Europa, que nos llevan la avanzadilla respecto a este tema, se ha creado el Consejo Europeo de Innovación, cuya función es coordinar las políticas de innovación dentro de Europa.

Yo no sé si el Partido Popular también ha presentado una enmienda a la totalidad en el Parlamento Europeo para evitar este Consejo Europeo de Innovación por duplicidades, pero es exactamente el mismo sistema.
.
.
Tenemos el mismo sistema en Suecia, tenemos el mismo sistema en otros países escandinavos y es un sistema que está empezando a verse que va a solventar el problema que tenemos y que va a empezar a funcionar.

Con lo cual, cuando se me habla de duplicidades, ahí es donde voy yo a decir que quizá no se está entendiendo lo que se quiere hacer, no se entiende cómo funciona el sistema valenciano de la innovación.
¿Por qué?
Porque Ivace sigue.
.
.
, o sea, seguirá haciendo las mismas políticas que hace de fomento de la innovación a las pymes.
La conselleria de sanidad seguirá haciendo el mismo trabajo que hace, muy loable y muy destacable dentro de España, no para que venga a tirar por tierra el trabajo que está haciendo la conselleria de sanidad -los centros de investigación sanitarios valencianos son de los mejores en España y en Europa- y seguirá haciendo el mismo trabajo.
Seguirá haciendo el mismo trabajo centro de investigación.
.
.
, agrarias.
Seguirán haciendo el mismo trabajo todos los organismos que funcionan y que trabajan en la innovación.

Pero, ¿qué problema tenemos?
Que ni se coordinan, ni llegan a las empresas.
Por eso queremos que la agencia valenciana de la innovación haga este trabajo de coordinación y de diseminación de todos los avances que se están realizando.

Es curioso que destaquemos el número de publicaciones universitarias, pero, sin embargo, las empresas no consigan realizar este tipo de trabajo.
Y usted me dice: Â«El Ivace ya está haciendo estas empresas.
.
.
, estas políticas para empresas.
Â» Sí, lo está haciendo con las pymes.
Pero, ¿y qué hacemos con las grandes empresas?
¿Quién coordina y quién diseña las políticas de innovación diseñadas para las grandes empresas?
¿Qué pasa que las grandes empresas no realizan innovación?
Usted le va a decir Mercadona que no realice innovación, le va a decir a Grefusa que no realice innovación, le va a decir a Dulcesol que no realice innovación.
Todas estas grandes empresas de la Comunidad Valenciana son tractoras y realizan innovación.

Cuando realizan innovación, no quiero decir que se le tenga que ayudar con ayudas económicas, sino que se tenga que diseñar con ellos políticas que consigan realizar una política tractora dentro de nuestras pymes.
Por lo tanto, no existen duplicidades.
El concepto de la agencia valenciana de la innovación es completamente novedoso.
Siguen las vías del progreso que se están fijando desde Europa.

Por supuesto, otra de las vías que se quiere apoyar es el de la compra pública innovadora.
La compra pública innovadora se está apuntando desde Europa como una vía para que la innovación no sea solo innovación para empresas, sino que sea innovación social para servicios públicos.

¿Qué pasa con la compra pública innovadora ahora mismo?
Que no hay nadie que la coordine, que no hay nadie que diseñe de políticas de compra pública innovadora.

Y, ¿qué es la compra pública innovadora?
Que la administración participe con las empresas que realicen innovación para financiarles y ayudarles en la fase de desarrollo de estos productos y conseguir que este tipo de productos y servicios innovadores se usen para los servicios públicos.

Este tipo de políticas no están realizando en ningún organismo de España, en ningún organismo de ninguna región, y lo que se quiere aquí es fomentar eso porque es otra política industrial para fomentar la innovación.

Por lo tanto, viene a suplir carencias, no viene a crear duplicidades.
Viene a suplir carencias de políticas y programas que no se están realizando hasta el momento por ningún otro agente ni ningún organismo de la Comunidad Valenciana.
Y viene a intentar coordinar todo lo que están haciendo de manera individual diferentes agentes de la innovación.

Como decíamos antes, esto es el fruto del consenso.
Durante un año se ha estado trabajando.
Es una ley y es un anteproyecto que cuenta con el apoyo total de empresas, de sindicatos, de centros de investigación, de universidades, de todos los agentes implicados aquí.

Yo le quería recordar lo que pasó cuando se creó el Impiva en la Comunidad Valenciana con el PP, por parte del PP.
El PP se opuso frontalmente a la creación de los institutos tecnológicos.
Se opuso incluso en contra de la opinión de los empresarios.
Los empresarios querían los institutos tecnológicos y el PP, simplemente, usó esto como herramienta política para enfrentarse a una política industrial de un partido progresista en el gobierno por primera vez en la Comunidad Valenciana.

¿Qué pasó?
Que durante estos primeros años tuvo que mantener su política de rechazo.
Al final, consiguió reconocer que se había equivocado.
Y hoy en día, ¿nos van a decir que los institutos tecnológicos no han sido una de las herramientas más importantes de la innovación dentro la Comunidad Valenciana y dentro de España?
¿Un esquema pionero que ha sido replicado en el resto de regiones de España?
Pues por favor les pido que se unan al consenso, que no cometan el mismo error que los institutos tecnológicos y nosotros también le tendemos la mano para que esto sea algo más allá que una simple herramienta política ligada a los vaivenes electorales.

Creemos que esto es una política de estado, que tiene que contar con el apoyo de todos los políticos, porque está contando con el apoyo de toda la sociedad y todos los elementos implicados, y que el PP no puede quedarse atrás en este camino y usarlo únicamente como herramienta política.

Muchas gracias.
(Aplaudiments) 

El senyor president:

Moltes gràcies, il·lustre diputada.

Sí, per a rèplica, senyora.
.
.
, té vosté la paraula.

La senyora Bernal Talavera:

Señora Hernández, desde el principio, he empezado mi intervención diciendo que nosotros estamos dispuestos al consenso, apoyar esta ley con todos los grupos parlamentarios.
Pero, obviamente, ustedes en ningún momento se han acercado a nosotros a decirnos.
.
.
, porque sabe nuestra posición desde la participación ciudadana y no han hecho nada.

Nosotros tenemos en duda esos 30 millones de euros, porque no entendemos cómo pueden ustedes meter 30 millones de euros dentro de gastos diversos en la agencia valenciana de la innovación, y cinco millones de euros que necesitan esos institutos tecnológicos, que usted tanto ha defendido, y que el PP durante veinte años ha estado apoyando dentro de las posibilidades que hemos tenido, esos cinco millones de euros no se los han dado.
O sea, no se los han dado.
Lo único que pedían, y el Partido Popular tenía una enmienda de 2,3 millones de euros para que los institutos tecnológicos pudieran comprar maquinaria, y ustedes han votado que no.
(Aplaudiments) 

Mire, con su discurso, la verdad es que me ha dado la sensación que ustedes vienen a tapar agujeros, porque realmente todas esas políticas que usted me ha comentado las podría hacer perfectamente el señor Climent, que creo que está capacitado desde el Ivace para poder hacerlas.
Entonces, no entiendo que.
.
.
, y se lo hemos dicho, nosotros sí que apoyamos una agencia de la innovación, pero no tal cual.
Es que el Consell Jurídic Consultiu les ha dicho que no pueden coordinar, que solo pueden controlar y, en todo caso, decirle a las administraciones que pueden ir por ese camino, pero al final quien va a tomar la decisión va a ser la conselleria de sanidad, la conselleria de educación y la conselleria de economía.

Y, perdone, sé perfectamente cómo están los centros de investigación de sanidad.
Pero, oye, que esto no lo han hecho ustedes en un año, ¿eh?
Que esto se ha hecho veinte años que llevamos gobernando.
(Aplaudiments) 

Es que usted.
.
.
, yo sé que usted conoce mucho la innovación, pero yo también.
Y no me diga que esto está consensuado con todos los actores.
Hable con las aceleradoras.
Hable con ellas.
Y que le digan lo que piensan.
Es que están creando una agencia de innovación igual que los institutos tecnológicos: un 80% de financiación pública y un 20% de financiación privada.
¿Dónde está esa financiación privada?
¿Se la han asegurado?
Es que, al final, se desmonta un poco por su propio peso.

Estamos dispuestos a consensuar, a poner las cosas y a hablarlas.
Pero, señora, con un poco de rigor, por favor.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Bernal.

Senyora Hernández, té vosté la paraula per a.
.
.

La senyora Hernández Sánchez:

En primer lugar, no seré yo quien diga que.
.
.
, en un año nosotros hemos cambiado el panorama de toda la Comunidad Valenciana.
Pero, respecto a los centros de investigación sanitaria, yo quisiera realizarles la loable labor.
.
.
, quisiera resaltarles la loable labor que hicieron el Centro Príncipe Felipe y el ERE de todos los investigadores que realizaron; también, todos los ERE que se realizaron en la mayoría de los institutos tecnológicos, porque se quedaron sin fondos, ya que se les recortó un 50% la financiación por parte de la Generalitat valenciana, con lo cual, loable labor la que hicieron con todos los centros de investigación de la Comunidad Valenciana durante este tiempo, sobre todo para retener el talento y conseguir que nuestros investigadores se quedaran investigando para la Comunidad Valenciana.
(Aplaudiments)

No se puede hablar.
.
.
, ya se lo he dicho antes, no se puede hablar de políticas de apoyo a la innovación, por parte del Partido Popular, ni en la Comunidad Valenciana ni España.
La mayoría de los informes internacionales destacan el gran retroceso que se ha producido en España en innovación y ciencia.
Es que es clamoroso.
Por mucho que ustedes vengan a ocultar los datos, es clamoroso que toda la comunidad internacional está diciendo que ha habido un retroceso en ciencia e innovación.

Si la innovación se ha mantenido en España, ha sido por la iniciativa privada, porque hay empresas que tienen muy claro y tienen muy grabado en su ADN que, o innovan, o se mueren, que es la única manera de sobrevivir en un entorno global como el que estamos.
Por lo tanto, no se intenten poner medallas.
La innovación en España ha subsistido más o menos con el poco incentivo privado que ha habido por parte de las empresas y de los agentes privados en los últimos años.

Y yo le vuelvo a repetir.
.
.
, igual me pasa lo mismo que ayer, que mi capacidad pedagógica está disminuyendo con el PP últimamente.
Creo que el señor García Reche, que también lo explicó muy bien, vino a explicarnos en la comisión de industria que lo que va a hacer es una labor de coordinación, que la están haciendo el resto de consejos de innovación que se están implantando en la Unión Europea, en Suecia, en otros países escandinavos.
Y no solo eso, en Galicia hay una agencia valenciana.
.
.
, una agencia gallega de.
.
.
, (remors) -valenciana, no; valenciana, no- gallega de la innovación.
Es más, va a tener una estructura exactamente igual que la nuestra.
Va a depender de presidencia.
¿Por qué?
Porque se opina que la innovación es algo transversal.

Por eso, yo decía antes que tengo la impresión de que no se entiende lo que es la innovación.
La innovación no solo es lo que hacen las empresas.
La innovación es toda la investigación y la tecnología que se genera y que puede llegar, bien al tejido empresarial, o bien como innovación social, o bien dentro de la administración pública como mejora de los servicios públicos.
Esto extralimita lo que se hace en una conselleria.
Es algo transversal, que debe estar dirigido desde presidencia, porque es una política de estado; porque debería ser como la educación y deberíamos llegar a un consenso; porque esto sí va a mejorar la vida de los ciudadanos, va a mejorar el empleo, va a mejorar el sector empresarial, va a mejorar aquello a lo que vamos a poder acceder.
Y, por lo tanto, debería contar con el consenso de todos los partidos políticos, que esto no se usara como frentismo, que no se usara como una medida de acusarnos de gastarnos dinero en chiringuitos.

Yo entiendo que el PP tenga recelos por los chiringuitos, como ustedes les llaman.
Yo les llamaría empresas públicas, órganos gestores.
Yo entiendo que tengan recelo.
Pero aquí, en el gobierno del botànic, las cosas han cambiado.
Hay transparencia, hay honradez, no se van a generar organismos para desviar dinero ni para colocar a gente que tengamos que colocar.
Este organismo surge desde el principio por el consenso de todos los agentes implicados.
Va a contar con expertos en la materia, que van a saber cómo realizar estas políticas de innovación.
Y, ya le digo, les invito a que se sumen y a que no dejen de lado a sus votantes, que seguro que estarían de acuerdo con la creación de la agencia valenciana de innovación.

Muchas gracias.
(Aplaudiments) 

El senyor president:

Moltes gràcies, diputada Noelia Hernández.

Senyories, per a fixar posició dels grups que no han participat sobre l'esmena.
.
.
, sobre l'esmena a la totalitat.
En primer lloc, en nom del Grup Parlamentari Podemos-Podem, li donem la paraula a l'il·lustre diputat Josep Almería.

Quan vosté vullga.

El senyor Almería Serrano:

Moltes gràcies, president.

Membres del Consell.

Senyories.

L'esmena a la totalitat que presenta el Grup Parlamentari Popular és un exercici absolut de coherència política si fem una mirada retrospectiva sobre el que ha succeït al País Valencià en les últimes dues dècades.

Vostés sol·liciten, en primera instància, la devolució al Consell del projecte de llei, al no compartir l'esperit i els principis que inspiren aquesta iniciativa legislativa.

És clar, senyories, vostés no poden compartir l'esperit i els principis que inspiren aquesta iniciativa legislativa, perquè aquesta iniciativa vol recuperar, impulsar el sistema valencià d'innovació.
Un sistema que els governs del seu partit van ferir de mort amb les progressives retallades, fins el 63% des de 2010 a 2014, que van aplicar sobre les dotacions a la xarxa d'instituts tecnològics amenaçant la seua supervivència.

No poden compartir l'esperit perquè este projecte pretén la implementació d'una política adreçada a la progressiva reindustrialització del nostre territori, perquè els governs del Partit Popular dels últims vint anys van arrasar un sector industrial, que va passar de representar el 24,7% en 1995 al 16,9% del PIB en 2015, a raó de 0,39% per any perdut, que necessitaríem dues legislatures almenys per a recuperar l'objectiu del 20%.
Perquè pretén recuperar els nivells de competitivitat i productivitat de les nostres empreses, 20 punts per baix de la mitjana europea i per baix, també, de les empreses d'Euskadi, Catalunya i Madrid.

No poden compartir l'esperit perquè este projecte pretén aportar valor als productes i serveis per a aconseguir que les nostres empreses tinguen una recuperació dels mercats internacionals, on, malgrat les recents i positives dades de recuperació, l'evolució de les exportacions al nostre territori dóna un balanç negatiu en els últims vint anys d'una reculada acumulada del 2,7%.

No el poden compartir perquè pretén este projecte la creació d'ocupació de qualitat, lluitant contra l'efecte devastador de les reformes laborals introduïdes pel seu partit al Govern d'Espanya, que han sumit en la precarietat laboral les classes mitjanes i baixes d'aquest país.

No pot compartir l'esperit perquè este projecte pretén fer de la unitat dels agents de la innovació un valor, en lloc de dividir perquè siguen més febles i més manipulables.

Perquè pretén evidenciar la importància de la innovació per aquest Consell, assignant l'agència a Presidència de La Generalitat.

Per descomptat, senyories del Grup Popular, que vostés no poden compartir l'esperit i els principis que inspiren aquesta iniciativa legislativa, és molt clar i coherent.

Parlen que no està suficient justificada la creació d'una nova entitat de dret públic.
Si hem d'apel·lar a l'ortodòxia organitzativa, la creació d'unitats en una estructura organitzativa depén, entre altres moltes coses, de la importància estratègica que tinga en l'activitat.

Aquesta agència jo la qualificaria de determinant per a l'objectiu prioritari d'aquest Consell, que és el canvi del model productiu.
Els pareix poca la importància estratègica?

Parlen de duplicitat de competències, no entenen el que es la innovació a demanda que podia ser cosa de l'Ivace, de la innovació oferta que farà l'AVI.

No entenen els diferents nivells de l'activitat estratègica de la innovació.
Perquè hi haja duplicitat la tasca que es duplica està realitzant-se actualment i no és així.
Qui ha dissenyat una estratègia territorial d'innovació?
Cap.

De bestreta, i és a més l'acusació al senyor García Reche que vol muntar un xiringuito.
Vostés, a l'oposició, i nosaltres estarem alerta perquè això no siga així.
Vostés especialment, que de xiringuitos crec que saben molt més que nosaltres.

Finalment, si 30 milions de pressupost els pareix desorbitat, què pensen vostés sobre el pacte social per la ciència, per arribar al 2% del PIB d'inversió en ciència i tecnologia?

Així, senyories, no podem recolzar aquesta esmena a la totalitat, malgrat la seua coherència.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Almería.

Per a fixar posició, demane vosté la paraula, si és tan amable.

Va a replicar al senyor Almería?
Té vosté la paraula.

La senyora Bernal Talavera:

Señor Almería.

Bueno, en principio quería aclarar que en ningún momento este grupo ha dicho que esta agencia es un chiringuito; eso lo han dicho ustedes.
Nosotros hemos dicho que queremos una agencia de la innovación, pero queremos una agencia de la innovación sin duplicidades y queremos una agencia de la innovación que realmente tenga funciones.
Porque ya se lo ha dicho el Consell Jurídic Consultiu, no van a poder coordinar, no tiene competencias.
Realmente la decisión final va a ser de cada conselleria.

Estamos a favor de eso.
Y a mí me sorprende de nuevo que usted hable de institutos tecnológicos, señor Almería.
Sabe perfectamente que estamos yendo a visitarlos todos, todos los grupos parlamentarios.
Y me sorprende que ustedes ayer votaran que no a un enmienda de 2,3 millones de euros del Partido Popular para dotar a los institutos tecnológicos para comprar (aplaudiments) el material que necesitaban, y nos lo están pidiendo cada vez que vamos a visitar los institutos tecnológicos.

Que ustedes hicieron una enmienda de 500.
000 euros solo.
Y el Partido Popular tenía una de 2,3 millones de euros.
5 millones de euros nos pidieron los institutos tecnológicos para seguir avanzando.
Y no han conseguido, junto a sus amigos del botànic, sacar esos 5 millones de euros.
Pero para poner 1.
300 ficticios sí que tienen.
(Aplaudiments)

Y realmente nosotros apostamos por una agencia, pero que sea justificada; si no, pongan un delegado del Consell que coordine y que controle todas las políticas de innovación de todas las conselleria.
Estamos a favor del 2% del PIB de innovación.
Estamos a favor.
Pero es que hay muchas consellerias que tienen competencias de innovación.
Y, por lo tanto, se les puede también subir ese presupuesto en innovación todos los años y llegar a ese 2% del PIB.

¿Los 30 millones de euros?
Pues sí, los vemos demasiado, porque actualmente la agencia, tal y como dice el Consell Jurídic Consultiu y tal como dicen los informes, porque todos los informes, tanto el de hacienda, el de la abogacía, el del CES, todos ponen pegas, aunque luego son favorables.
Todos les ponen pegas.
Uno que si la contratación.
Otro que si no mete la estrategia del RIS3.
Claro, es que el RIS3 lo tiene el Ivace.
Es que, a ver, igual tenemos que plantearnos primero todos los agentes que hay en la administración y entonces pensar que es mejor un delegado, o una agencia o trasladar las competencias a la agencia.
Pero vamos a hacerlo bien.
Vamos a consensuar esto.
Y ya lo hemos dicho.
Estamos dispuestos a consensuar y a crear una agencia entre todos los partidos.
Pero consensúen y hablen con nosotros.
Es que parece que viene algo del Partido Popular y hay que rechazarlo y no se puede hablar con nosotros.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Moltes gràcies, il·lustre diputada.

Senyor Almería, per a rèplica a la senyora Bernal, té vosté la paraula.

El senyor Almería Serrano:

Sí.
Gràcies, president.

Només alguns aclariments.
Anem a vore, l'estratègia RIS3 és una estratègia global en innovació.
No és evidentment ni de patrimoni, ni de l'Ivace ni cap organisme de l'administració de La Generalitat.

Evidentment l'estratègia territorial, que és va a dissenyar per a la Comunitat Valenciana, haurà estar emmarcada baix del paraigües d'esta estratègia.

Crec que vosté oblida que ahir es va aprovar per unanimitat per esta cambra l'esmena 1.
199, en què s'incrementava en 2 milions d'euros per aconseguir eixos 5 milions demandats per la xarxa d'instituts tecnològics.
També per unanimitat.

I també crec que oblida que l'esmena de Podem, en número de registre 1.
200, incrementava 500.
000 per a equipaments d'infraestructures de.
.
.
I tot això consensuat amb el govern del Botànic, perquè, bé, sabem que des de l'oposició és molt fàcil fer esmenes perquè siguen rebutjades.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Almería.

A continuació, per a conèixer la posició del Grup Ciudadanos sobre l'esmena a la totalitat, presentada pel Grup Parlamentari Popular, té la paraula el senyor Woodward.

Sí, quan vosté vullga.

El senyor Woodward Poch:

Mire, desde nuestro grupo, Ciudadanos, consideramos clave la innovación para reformar y mejorar el modelo productivo de la Comunidad Valenciana, pero realmente la creación de esta nueva agencia, tal y como se ha planteado, para nosotros no es la solución.

Apoyaremos la enmienda presentada por el Partido Popular y defendida por la diputada María Bernal; pero, dado que nuestro grupo ha presentado también una enmienda a la totalidad, pues pasaremos a detallar nuestros motivos en mi próxima intervención.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Woodward.

Seguidament donarem pas a conéixer la fixació de posición del Grup Parlamentari Compromís.

Li donem la paraula a la il·lustre diputada Teresa García, perquè fixe posició sobre l'esmena a la totalitat del Grup Parlamentari Popular.

La senyora García Muñoz:

Intervindré ràpidament en aquesta fixació contrària a l'esmena a la totalitat del Partit Popular fent una menció al que significa presentar una esmena a la totalitat.

Una esmena a la totalitat significa un rebuig frontal a la proposta de llei que avui se tracta i un rebuig frontal a la proposta de llei que hui se tracta quan porta un any consensuant-se, quan porta el recolzament dels agents de la societat civil que la fonamenten i quan arriba a este parlament maura per la seua tramitació, presentar-la significa que és contradictori a una voluntat de consens per arribar a la seua aprovació.

Els arguments que ha esgrimit el Partit Popular per a rebutjar-la, tractant-se d'una llei que implica el consens de tota la societat valenciana, que ha d'implicar també el consens de tots els grups parlamentaris i que es tracta d'una eina de vertebració, de la innovació per reforçar el nostre sector productiu, que, per tant, ha de tindre una visió estratègica i que ha de tindre una visió a molt més llarg termini, són excuses que traven el camí per a precisament arribar a eixe consens.

És per això el nostre rebuig a eixa esmena.
També argumentarem després per què és necessària aquesta llei i per què és necessari recolzar-la quan debatem amb Ciutadans la seua proposta.

Però recordar-los als senyors parlamentaris que aquesta llei no ve per voluntat del pacte del botànic, sinó que és una necessitat que hem de resoldre dintre del nostre sistema productiu, que és una necessitat que ens han traslladat els sectors econòmics implicats i que, per tant, la nostra obligació com a parlamentaris és donar-los resposta a través de l'administració pública.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Teresa García.

Senyories, efectivament, hi ha una altra esmena a la totalitat.

Sí, senyora Bernal, té vosté.
.
.

La senyora Bernal Talavera:

Tan solo es para aclarar dos cosas a las que se ha referido la señora diputada.

No es contradictorio que nosotros hagamos una enmienda a la totalidad porque actualmente la ley no nos gusta y nos gustaría que volviera al Consell para que entonces…, los que han hecho la ley y todo ese consenso que ustedes dicen, pues también fuera un consenso de los grupos parlamentarios.
Por eso también nosotros hemos hecho enmiendas parciales, para también poder trabajar en ese debate y poder trabajar en ese consenso.

Yo, sinceramente, es que ustedes dicen que está muy consensuada, pero a mí no me dicen esto todos los agentes de la innovación.
Entonces, pues oye, me alegro si es así, pero realmente a mí no me llega eso y a mí también me piden que, bueno, que haga esas modificaciones que no ven acertadas.

Y, por último, yo entiendo que ustedes pues tienen ahora un papelón.
Porque, claro, esa agencia ustedes realmente lo único que pueden hacer es quitarle sus competencias en materia de innovación.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Moltes gràcies, il·lustre diputada.

Sí, senyora, demane vosté la paraula.
Sí, té vosté la paraula, senyora García.

La senyora García Muñoz:

Per aclarir a la senyora Bernal.

Senyora Bernal, no es tracta de cap conflicte de competències, no hi ha cap conflicte de competències entre la conselleria de sectors productius i en la proposta d'aquesta agència valenciana.

I sí que es tracta d'una proposta consensuada perquè té les aportacions de tot el sistema valencià de la innovació, dels agents socials, dels agents empresarials, etcètera.

Es tracta.
.
.
No hem d'utilitzar aquest parlament per a, diguem, trobar excuses que facen a la nostra societat que no avance, i la posició pot arribar a ancorar-los a eixe punt.

Per tant, els demane, per favor, que treballem conjuntament per aconseguir el consens en aquesta llei, que és possible, perquè al final estem responent a una necessitat de la societat.
I que no intenten buscar problemes on no n'hi han ni focalitzar, diguem, disputes polítiques on n'hi han, perquè al final ací no es tracta de quines competències té l'Ivace, o quin pressupost té l'Ivace o quin pressupost té l'agència valenciana de la innovació.
Ací es tracta de detectar la innovació, poder potenciar-la i vertebrar-la dintre del nostre sistema productiu.

Per tant, crec que eixe objectiu supera qualsevol, diguem, sospita o qualsevol recel que se tinga al respecte d'esta.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Moltes gràcies, il·lustre diputada.

Esmena a la totalitat presentada pel Grup Parlamentari Ciudadanos (RE número 42.
933, BOC número 138)

El senyor president:

Senyories, continuem el debat.
Ara sobre la base de l'esmena a la totalitat que planteja, com ja ens ha anunciat, el Grup Ciudadanos.

I a tal efecte, l'esmena la totalitat del Grup Ciudadanos serà presentada pel senyor Antonio Woodward.

Les votacions de les esmenes les farem separades en finalitzar este debat.

Senyor Woodward, quan vosté vullga.

El senyor Woodward Poch:

Gracias.
Buenos días, de nuevo.

Como ya había comentado en primera intervención, para nuestro grupo, Ciudadanos, la innovación es clave para reformar y mejorar el modelo productivo de la Comunidad Valenciana, pero sobre todo es clave la coordinación de todos los agentes del sistema valenciano de la innovación.

Miren, aunque parezca mentira, por la enmienda a la totalidad que hemos presentado, estamos de acuerdo con el espíritu y los fines del proyecto, también en la exposición de motivos de la ley.

Pero la creación de esta nueva agencia tal y como se ha planteado no es la solución.
Miren, aun a fecha de hoy, por mucho que hayan aquí debatido la enmienda del Partido Popular, no nos han podido convencer que la agencia valenciana de la innovación no va a suponer nuevas duplicidades y solapamientos de competencias, que es lo que más nos inquieta a nuestro grupo.

Miren, entendemos que tal como se plantea la agencia valenciana de la innovación en el proyecto, el Consell demuestra una vez más que antepone sus luchas de poder entre los partidos que lo sustentan y las negativas de ambos a ceder sus competencias.

Sí o sí ustedes querían crear esta agencia, pero no sabían cómo acoplarla, cómo encajarla o cómo instrumentarla.
Bueno, eso sí, instrumentarla sí, ya que, otra vez más, incumplen un mandato, pero esta vez es el de un decreto, como es el 146/2015, por el que se crea el Consell Valencià d'Innovació, ya que dos de sus cometidos eran: elaborar el proyecto de creación de una agencia valenciana de innovación, pero sobre todo, era elaborar un informe de la situación del sistema valenciano de innovación y que debería ser la base para la creación y la configuración de la ley de la agencia valenciana de innovación.

Ya se lo dijimos al señor García Reche, al cual tenemos en gran estima por su gran labor y su empeño en el área de la mejora de la innovación de la Comunidad Valenciana, pero no puede ser que se elabore antes el anteproyecto de la ley de la creación de la agencia valenciana de innovación que el informe de la situación del sistema valenciano de innovación, que debía ser la base para la creación de esta agencia.

¿Qué debemos pensar desde nuestro grupo?
¿Saben cuál fue en comisión la respuesta del señor García Reche a esta contradicción?
Â«Esto tiene una fácil explicación, pero una difícil justificación.
Â» Y yo les digo: miren, el rodillo del botànic vuelve a actuar.

Miren, vamos con las conclusiones del informe que debían ser la base de la creación de la agencia valenciana de innovación.
En su página 78, Â«el reto fundamental consiste en conectar el sistema científico, tecnológico y financiero con el tejido productivoÂ».

Y si nos vamos a la página 79 del informe, nos dice que Â«una agencia de innovación que diseñe y coordine el conjunto de la estrategia de innovación de la Comunidad Valenciana puede ser la respuesta para afrontar las deficiencias señaladas, en la medida que esta asuma un rol transversal diferenciado y propio que lo aleje de duplicidades con el resto de organismos de La GeneralitatÂ».
Y le vuelvo a leer dos puntos que venían aquí: Â«Puede ser y alejarlo de duplicidades.
Â»

Y sin que sirva de precedente, me posiciono con las palabras del conseller Climent, cuando decía que Â«la agencia debe ser un ente estrictamente coordinador de toda la innovación, o que La Generalitat tiene suficientes entes que se están dedicando a la innovación o, por último, lo importante es que la agencia valenciana de innovación coordine y organice; debe ser un ente coordinador y nada másÂ».

Ayer conocíamos la triste noticia que el sector juguetero alicantino de nuestra Comunidad Valenciana, según las cifras del anuario de la Asociación Nacional de Fabricantes de Juguetes, pese a ser pionero en inversión y en innovación, había perdido la hegemonía en el mercado del juguete frente a Cataluña.

En una visita reciente de mi síndico a distintas empresas de este sector, que finalizó en el Instituto Tecnológico del Juguete, Aiju, en Ibi, nos llevamos una palabra, una idea: coordinación.
Pero yo también añadiría apoyo de las instituciones y cumplir con los compromisos.
¿Saben a lo que me refiero?
Ayudas para el sector juguetero en los presupuestos del 2016, 1.
450.
000 euros.
Las publicadas a fecha de hoy son solamente 400.
000 euros.
No todo es innovar.

A continuación, continuo con los informes del CES, del Consell Jurídic Consultiu y de la dirección de presupuestos.
El informe del CES sugiere que el diseñe de la estrategia de innovación de la Comunidad Valenciana debe tener en cuenta la RIS3, la estrategia de investigación e inteligencia para la investigación e innovación de la Comunidad Valenciana.

El informe de la Dirección General de Presupuesto informa favorablemente, sí, pero si se cumplen dos condiciones: que en el momento de implementar al agencia y de su desarrollo será ineludible enmarcar los costes contemplados en la memoria económica que acompañe el anteproyecto a lo dispuesto en la Ley orgánica 2/2012.
Y en cuanto a los gastos de personal, el incremento de los mismos, derivado de la puesta en marcha de la agencia valenciana de innovación, deberá ser compensado con bajas equivalentes en otras asignaciones presupuestarias para gastos de personal.

Y el informe del consell jurídic deja clara una cuestión, y es el ámbito organizativo autonómico.
En su página 10: Â«El presidente asignó a la Conselleria de Economía Sostenible, Sectores Productivos, Comercio y Trabajo las competencias de investigación e innovación tecnológica, entre otras, y se le asignan las atribuciones a la Dirección General de Industria y Energía en materia de investigación industrial, innovación, parques tecnológicos y la coordinación de la red de institutos tecnológicos.
Â»

¿Por qué no se han atrevido a traspasar todas las competencias de innovación a la futura agencia valenciana de innovación?
Si lo que queremos es una transversalidad total con la adscripción de esta agencia a la presidencia, ¿por qué se continúa dotando a la conselleria de economía sostenible de sus competencias y atribuciones en I+D+I?
De ahí, parte de nuestros reparos.

Opinamos que tenemos un sistema valenciano de innovación maduro y, además, de un tema de falta de coordinación de los agentes implicados.
Entendemos que lo ocurrido en la Comunidad Valenciana en los últimos años no es más que una falta de recursos, de recursos económicos y dejadez por parte de gobiernos anteriores del PP en la I+D+I.

¿Me pueden indicar qué ocurriría con la agencia valenciana de innovación cuando esté supuestamente a pleno rendimiento con un presupuesto de 150 millones de euros y no reciba los fondos de La Generalitat?

Por último, no vamos aquí a tratar el tema de la composición del consejo de dirección, que es el máximo órgano colegiado del gobierno de la agencia valencia de innovación y que a nuestro parecer, hace que la mayoría de sus miembros puedan cesar debido a un cambio político, con el consiguiente bloqueo que pueda conllevar, aunque se quiera remarcar la independencia, profesionalidad y desvincularlo del nexo político.
O el tema del contrato de gestión.
O el tema de la capacidad de gestionar fondos para aplicar sus políticas de innovación.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Woodward.

Per a exercir el torn en contra a esta esmena a la totalitat, té la paraula la il·lustre diputada Teresa García, en nom del Grup Parlamentari Compromís.

La senyora García Muñoz:

Moltes gràcies, senyor president.

La innovació ha ocupat i ocupa cada vegada més un lloc clau en l'estratègia de la Unió Europea per a generar creixement i ocupació.

La iniciativa de la Unió Europea establix que en el 2020 un 3% del PIB se dedique a recerca i desenvolupament.
Un 1%, d'eixe 3%, estaria finançat públicament i l'altre 2% amb inversió privada.
Això significaria a nivell de la Unió Europea 3,7 milions de llocs de treball i augmentar el mateix PIB de la UE en prop de 800.
000 milions d'euros.
Quan Europa marca aquest camí, nosaltres no podem mirar cap a una altra banda.

Després d'anys negres per a la recerca i el desenvolupament i per als seus professionals, aquest Consell s'ha proposat invertir les polítiques d'innovació creant un clima de recerca i producció científica per a atraure inversions i empreses innovadores, per a tindre incentius perquè les mateixes empreses innoven i per a tindre un marc jurídic i un finançament estable que tinga la coordinació necessària perquè tots els actors, per part de l'administració pública, estiguen reforçats.

L'objectiu està clar.
Crec que en aquest hemicicle no dubtarem respecte de la base.
La inversió en recerca, desenvolupament i innovació és el futur del nostre teixit empresarial i d'aconseguir un creixement intel·ligent, sostenible, integrador i amb ocupació de qualitat.

Però els antecedents en què ens situem no ens posen en un punt de partida propici.
La inversió, per exemple, en ciència, s'ha reduït el 25% a nivell de l'estat, segons dades de Comissions Obreres.
La despesa real en ciència en estos moments està en un 0,23%, una davallada que ens situa en uns nivells semblants als de l'any 1983.

En un estat on la innovació en temps de crisi s'elimina és un estat que no està preparat per a afrontar el futur.
I el sistema valencià de la innovació no escapa tampoc d'aquesta situació de retrocés que estem intentant superar.

El sistema valencià de la innovació està principalment sustentat per actors públics, mentres que les aportacions de les empreses privades no arriben al 41%.
En la Unió Europea arriben al 60.
I en Euskadi, per exemple, arriben al 70.

Igualment, el sector públic de la innovació es troba finançat en la seua major part per les aportacions de la universitat, deixant la resta d'operadors públics de la innovació, tant els estatals com els de La Generalitat, els quals estan distribuïts en diferents conselleries, fundacions, organismes, l'articulació, la vertebració dels quals és necessària per tal de poder, digam, tindre una estratègia respecte la innovació potent i que done resultats.
Un total de 700 agents de la innovació als quals és necessari coordinar i, sobretot, dotar-los d'una visió, d'una estratègia per tal de millorar la productivitat del sistema productiu valencià.

Hem de ser conscients que la innovació és la via principal per a la millora de la productivitat, perquè abaratir el treball no és la solució, és la font de tots els problemes i és la causa de la devaluació social que estem patint.
Una major productivitat és la base d'una major qualitat en l'ocupació, d'un major valor en la producció, d'una major renda per càpita i d'uns majors ingressos públics que permeten una major despesa pública i privada en la innovació, que permeta de nou millorar la productivitat per a tindre un sistema continu de competència en valor i en qualitat i abandonar la competència en preu, cosa que sempre n'hi haurà algú o algun país en pitjors condicions que les nostres que puga fer-ho.

La innovació és una de les bases per combatre la desigualtat social i, per tant, afavorir la integració.
I és una manera també d'assegurar la sostenibilitat, tal com ens està indicant Europa.

Estem parlant, per tant, d'un ens de coordinació transversalment que s'ocupe d'una de les principals vies de desenvolupament del País Valencià.

Per tant, estem parlant de dos escales distintes.
No estem parlant què fa l'Ivace o què deixa de fer, sinó que estem parlant de quina visió estratègica i quina visió global, a través de la innovació, li donem al nostre sector productiu.

Igualment, hem de ser conscients que el sistema productiu valencià no destaca en sectors intensius en innovació, com pot ser el sector farmacèutic, l'aeronàutic, l'electrònic, les telecomunicacions, etcètera, que les nostres empreses són menudes i que no tenen múscul suficient per a generar la innovació necessària i retindre el talent.

La nostra economia ha segut massa dependent de la construcció.
I actualment, els sectors tradicionals, amb una estructura petita, dispersos, i tal i com estan configurats, fa que el nostre sistema productiu tinga certs handicaps a l'hora d'accedir a la innovació.

És absolutament necessari, per tant, un organisme de les característiques que se proposa avui que tinga l'AVI, per tal de coordinar i d'organitzar no només el nostre sistema valencià d'innovació ja de per si dispers, sinó també per organitzar i coordinar el nostre sistema productius ja de per si dispers.

I és impensable una agència valenciana de la innovació sense tindre el suport de l'Ivace.
Així com l'Ivace, per ell mateix no pot realitzar la necessària prospectiva i la visió global que ha de tindre l'AVI.

Per tant, l'argument de duplicitat que estan vostés argumentant queda superat amb aquest plantejament que esperem que entenguem el sí de per què naix aquesta agència.

La fabricació avançada, el sector agroalimentari, els nous materials o la indústria cultural com a base d'un nou model econòmic del turisme necessiten d'instruments i d'incentius incipients per al seu desenvolupament des de la perspectiva de la transparència i l'accés públic a ells.

Per això, l'Ivace i l'AVI necessàriament han d'anar de la mà per transmetre a la resta del sistema allò que vaja treballant-se i també perquè l'Ivace detecte allò que el sistema de treballa i puga destacar allò que pot ser transversalment, digam, recolzable des dels sectors públic.

L'AVI va a tindre una estructura que va a permetre, tant a nivell executiu com a nivell consultiu, la participació de tots els agents implicats.
I va a tindre també l'agilitat suficient per a poder respondre als reptes d'orientar la innovació, que és del que estem parlant avui.

Els països més avançats estan triant aquesta forma d'organització per a articular el seu canal d'innovació: Suècia, Dinamarca, Euskadi amb certs matisos.
I així com als anys huitanta la Comunitat Valenciana va a apostar pels instituts tecnològics i l'Impiva en un moment de forta desregulació i de notables reptes econòmics, avui, per tal de sostindre i espentar el sector productiu valencià, hem d'apostar per aquestes noves fórmules.

És més, afegim, la mateixa administració pública no pot parlar de fomentar la innovació quan a diu d'avui, per exemple, les convocatòries de les comissions en aquest òrgan es fan…, es signen a mà.
És tot un símptoma que genera una necessitat imperiosa de desenvolupar la innovació dintre del mateix sistema intern de gestió de l'administració pública.

En 2018, i segons els últims canvis introduïts en la reforma de la llei del procediment administratiu, ja no va a poder existir paper dintre de l'administració pública.
La Generalitat, els ajuntaments i l'estat enfronten un repte que de segur va a canviar la seua configuració i estructura.
I la compra pública d'innovació forma part d'aquest repte.
I és altra de les vies inexplorades per a fomentar esta necessària innovació dintre de la mateixa administració pública.

Hospitals intel·ligents, col·legis sostenibles o altres necessitats que puguen sorgir-ne al si de l'administració o de qualsevol sector de la societat ha de ser detectat, ha de ser desenvolupat i ha de comptar amb el subsegüent trasllat a la resta d'agents econòmics, no només per la pròpia necessitat a cobrir, sinó també perquè, a través de l'administració pública, podem ser un motor de generació de la innovació notable que no pot quedar-se al darrere d'allò que estiga fent-se al sector privat o als diversos sectors econòmics.

És, per tant, que ha d'existir un ampli consens al respecte del desenvolupament d'aquesta agència.
Però entenem també aquesta agència com una nova eina de desenvolupament, una nova idea pot trobar en un primer moment certa resistència al canvi, traduït, per exemple, en les esmenes a la totalitat que vostés estan fent avui.
Poden tendre certs dubtes puntuals al respecte del que va a significar esta agència.
Però per això no hem de deixar tampoc d'innovar en la nostra governança i l'AVI és el primer instrument per a fer-ho.

Aquest parlament no pot ser un fre per a una eina necessària per a la nostra qualitat de vida, perquè va a perdurar en el temps i va a quedar-se ací.
Perquè així esperem que se puguen véncer tots els recels que puguen haver-hi en un principi i que quan votem aquesta llei puguem reflectir el consens necessari per a desenvolupar-la, perquè no estem parlant d'un organisme baladí, estem parlant del que va regir la innovació i, per tant, la millora de la nostra qualitat de vida dintre del sector productiu valencià.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora García.

Senyor Woodward, per a rèplica a la diputada Teresa García.

El senyor Woodward Poch:

Miren, ¿les parece normal que en un foro del Incliva, Instituto de Investigación Sanitaria, sobre innovación sanitaria, de fecha 24 de noviembre, se presente al profesor Andrés García Reche como presidente de la agencia valenciana de innovación?
Le vuelvo a decir lo que le he dicho antes en mi intervención inicial.
Sí o sí esta agencia debía crearse a cualquier precio.

Cuando hablamos de duplicidades, le voy a explicar por qué también y no lo que me ha contestado usted.
Al igual que los informes que se han venido emitiendo en 2015 y en 2016, en relación a la situación del sistema valenciano de innovación desde que está este gobierno del botànic, los anteriores, mejor dicho, el anterior del PP, también presentaba sus informes, aunque parece que no les prestaba la más mínima atención.
Tengo aquí un informe del sistema valenciano de innovación en el siglo XXI.
Efectivamente, la agencia valenciana es un instrumento nuevo, nuevo que va a abordar un problema nuevo, según parece.

Mire, ya le decía en mi primera intervención que entendíamos que el sistema valenciano de innovación en la Comunidad Valenciana era un sistema maduro.
Pero, incluso siendo una de las autonomías que menos invierte en I+D+I por habitante, se encuentra en el grupo de las regiones líderes.
Tengo aquí un recorte de periódico de diciembre de 2015.

Según el informe publicado por la Fundación de las Cajas de Ahorro, Funcas, la Comunidad Valenciana, a pesar de ser una de las autonomías con un menor gasto en I+D+I por habitante, cuenta con uno de los sistemas de innovación más eficientes de España.

Me gustaría saber por qué el informe de situación que ha presentado el Consell Valencià de Innovación para crear la agencia valenciana de innovación -y les vuelvo a recordar que ha sido posterior a la elaboración al proyecto- no hace mención alguna a la agenda estratégica para contribuir a la transformación del modelo productivo valenciano desde la investigación y la innovación, es decir la estrategia RIS3 Comunidad Valenciana.
O aún mejor, ¿qué ocurre con la Comisión delegada del Consell para la ciencia, la tecnología y la innovación?
Me remito al Decreto 55/2013.
¿Saben las funciones de esta comisión?
Les voy a leer unas cuantas.

Â«Corresponde a la Comisión delegada del Consell para la ciencia, la tecnología y la innovación el ejercicio de las siguientes funciones: orientación y coordinación de las políticas de ciencia, tecnología e innovación de las distintas consellerias competentes en coherencia con las políticas nacional y europea; el estudio y análisis de los ejes básicos a incorporar en la propia estrategia de ciencia, tecnología e innovación de La Generalitat, a propuesta de cada conselleria; evaluación, seguimiento y control de las líneas y actuaciones en materia de ciencia, tecnología e innovación en base a sistemas de indicadores; resolver por delegación del Consell los siguientes asuntos…Â» Y no sigo.

Miren, ¿saben lo que dijo el señor García Reche, también a otra pregunta nuestra, cuando presentaba la agencia valenciana de innovación?
Palabras textuales: Â«¿Para qué vamos a hacer una cosa si ya existe otra?
Â» Y con esto creo que sobran mis palabras y no hace falta que me extienda más.
Confirmar el motivo del por qué vamos a presentar esta enmienda a la totalidad.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Woodward.

Senyora García, té vosté la paraula.

La senyora García Muñoz:

Senyor Woodward, el president de l'agència valenciana de la innovació no va a ser el senyor García Reche.
El president de l'agència valenciana de la innovació va a ser el president de La Generalitat, perquè és un òrgan adscrit a presidència.
I la vicepresidència de l'agència valenciana serà triada per dos terços en este parlament i també ho serà per mèrit i per capacitat.
Per tant, podem assegurar-se amb la llei que anem a tramitar que evidentment el consens i la unanimitat al respecte d'eixa vicepresidència està assegurat amb esta.

Sí que és cert que tenim un sistema de la innovació àgil…, mentida, tenim un sistema de la innovació madur, perquè fa vint anys desenvolupàrem els instituts tecnològics i desenvoluparem l'Impiva, però és cert que també tenim un sistema valencià de la innovació dispers.
Per tant, eixe sistema de la innovació està fent molt bones coses de manera molt puntual en molts sectors dispersos.
També és cert que tenim un sector productiu dispers.

Per tant, el que ens calen són eines per a poder coordinar-nos i per a poder tindre agilitat.
Perquè davant d'una resposta global, com la que hem de respondre actualment, davant els canvis del model econòmic que exigeix la globalitat, no va a ser millor qui més gran siga, va a ser millor qui més àgil i eficient siga.
I per a això és necessari la coordinació que realitzarà un òrgan con l'AVI i la resposta i el treball en conjunt que ha de fer amb l'Ivace, perquè l'Ivace és el que arribarà al sector productiu, al petit i mitjà sector productiu valencià.

Aquesta llei és una oportunitat, és una oportunitat de fer les coses de manera diferent i és una oportunitat també d'organitzar-nos, d'organitzar la nostra governança de manera distinta per a poder respondre ràpidament a reptes que van a vindre dintre de la nostra economia i dintre dels nostres sectors productius.

Podem entendre els recels que puguen haver-hi en un primer moment donat, però després, quan se veja l'acció de la mateixa AVI, quan se veja que són dos escales diferents i quan se veja que dóna realment resposta als reptes que té també l'administració pública quant a innovació, perquè nosaltres som els qui estem al final de la cadena.
.
.
L'administració pública en estos moments no està responent d'una manera innovadora als reptes que té com administració.

Per tant, quan vegen eixes respostes i quan es vegen eixes accions entenc que les seues reticències desapareixeran, perquè el que ens cal és també dotar-nos a nosaltres mateixos o dotar, com a parlamentaris…, a nosaltres ens cal dotar un Consell i un poder executiu que puga respondre ràpidament a les exigències que li vinguen de fora sense perdre el control públic d'este, perquè no se perd i està garantit dintre de la mateixa llei, però també que puga tindre l'agilitat necessària i que no siga un entrebanc per al nostre sistema productiu.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora García.

A continuació escoltarem els grups…

Ara vosté, senyor Woodward, pot replicar a la resta de grups parlamentaris que fixen posició sobre la seua esmena a la totalitat.

En primer lloc, el Grup Podemos-Podem, el senyor Almería per a fixar posició sobre l'esmena a la totalitat del Grup Ciudadanos.
Pot fer-ho separadament, conjuntament… La senyora Bernal ho ha fet separadament.

Senyor Almería, quan vosté vullga.

El senyor Almería Serrano:

Moltes gràcies, president.

Membres del Consell.

Senyories.

Vaja de bestreta la nostra més absoluta consideració i respecte per les opinions de tots els grups parlamentaris d'aquesta cambra, encara que pensem que per realitzar una esmena a la totalitat d'un projecte de llei l'argumentació utilitzada en aquest cas queda un poc confusa i absolutament sorprenent a la llum dels diferents suports i consideracions que té aquest tema des dels més variats sectors, com passarem ara a descriure.

Utilitzant el símil de les parts contractants tenim, per una banda, el Grup Parlamentari Ciutadans en el seu propi nom, que presenta una esmena a la totalitat, i cite textualment, sol·licita la devolució al Consell del projecte de llei de La Generalitat pel qual es crea l'agència valenciana de la innovació, al no compartir la necessitat de la creació d'una nova agència per a solucionar les manques del sistema valencià d'innovació.

En resum, senyories, amb estes paraules vostés pensen que no és necessària aquesta nova agència, encara que aquest no ha sigut el seu missatge en la intervenció del diputat que ha defensat l'esmena.

Tenim, d'altra banda, les disposicions, acords i reflexions i manifestacions dels següents òrgans, agents i institucions.
En primer lloc, el Consell de la Unió Europea que, en el punt 14 del seu dictamen sobre el programa d'estabilitat 2015 a Espanya, advoca perquè es porten a terme reformes estructurals que incloguen entre altres el foment de la innovació en general i a l'entorn empresarial en particular, el que necessita coordinació sota el mantell de les directrius, òbviament, de l'estratègia global d'innovació RIS, que ja s'aplicarà i es tindrà en compte quan es dissenye l'estratègia òbviament.

Addicionalment, el programa marc de recerca i innovació de la Unió Europea, Horitzó 2020, integra la cadena de valor des de la generació del coneixement fins a les activitats més prop del mercat, a l'objecte de promoure el lideratge industrial i reforçar l'excel·lència de la seua part científica per al període 2014/2020, la qual cosa també implica la necessitat de coordinació.

A la Comunitat Valenciana, l'alt consell consultiu de l'R+D+I de la presidència de La Generalitat va reclamant de forma insistent durant molts anys i des de 1999, i també recentment aquest mateix any 2016, la creació d'una institució de coordinació i suport al sistema valencià d'innovació i assenyala, recalca, com un dels problemes estructurals la feble relació entre els agents del sistema.
El mateix òrgan va donar el vistiplau per unanimitat a aquest avantprojecte de llei en la seu sessió plenària de 4 de maig de 2016.

Hem de considerar que l'aprovació per part del Consell del Decret 146/2015, pel que es crea el Consell Valencià de la Innovació, va donar un impuls definitiu a l'elaboració d'este avantprojecte que hui debatem.
I també al seu dictamen sobre l'avantprojecte, el Comité Econòmic i Social de la Comunitat Valenciana va valorar positivament l'esforç negociador dut a terme en la redacció d'este document de llei, destacant l'ampli consens que hi ha entre els agents intervinents en l'elaboració del mateix, suggerint que també i repetidament que el disseny de l'estratègia d'innovació s'hauria de contemplar en el marc de la RIS3.

I ja, per arrodonir, els articles 19.
1 i 52.
2 del nostre Estatut d'autonomia de la Comunitat Valenciana, que estableixen que La Generalitat, en l'exercici de les seues competències, impulsarà un model de desenvolupament equitatiu, territorialment equilibrat i sostenible, basat en la incorporació de processos d'innovació.
Açò sembla la definició d'una visió estratègica ¿no?

Continuem.
Diu també l'Estatut que fomentarà el sistema valencià de ciència, tecnologia i empresa, promovent l'articulació i cooperació entre els diferents agents públics i privats.
Açò sembla una activitat de coordinació, no?

I, repetim, si fins ara pensen que hi havien òrgans o entitats per a la definició de polítiques generals d'innovació i la coordinació del sistema valencià d'innovació, podem concloure que no han estat eficaços en la seua tasca.

Finalment, l'Estatut contempla també que tot açò s'ha de regular mitjançant una llei de les Corts Valencianes.
Quina consideració tenen vostés sobre l'Estatut d'autonomia?

Senyories, en aquesta terra fenícia on prevalen els individualismes i l'assoliment de consensos polítics és una tasca més esforçada que els treballs d'Hèrcules, feia temps que no sorgia un tema amb tan alt grau d'acord sobre ell.

Des del Grup Parlamentari Podem pensem que l'agència valenciana d'innovació proposada en aquest projecte de llei i amb les dotacions pressupostàries necessàries per a realitzar la seua labor, pot ser l'instrument decisiu per aconseguir aquest propòsit.
I, òbviament, no podem recolzar la seua esmena a la totalitat.

Moltes gràcies, senyories.
Bon Nadal.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Almería.

Senyor Woodward, ara li replica a la seua intervenció i, per tant, li donem la paraula senyor Woodward.

El senyor Woodward Poch:

Sí.

Bueno, quería comentar que el tema de la enmienda…, la he dejado clara.
Las duplicidades están, existen y continuarán.
Vuelvo a decir que nadie me dice ni me ha podido convencer de lo contrario.
He puesto de ejemplo a la Comisión delegada del Consell para la ciencia, la tecnología y la innovación, que aquí nadie ha hablado de esto, y sigue vigente esta comisión desde que está el Decreto 55/2013.

Luego, vuelvo a decirle, y no he sido yo, señora Teresa, quien ha dicho lo del presidente, sino que es el anuncio de un foro de ustedes que presentaba…, que intervenía el profesor Andrés García Reche.
Está claro que el presidente será el presidente de La Generalitat y el vicepresidente el que toque.

Y, luego, lo único que vuelvo a decirle es que la Comisión delegada del Consell para la ciencia, la tecnología y la innovación está desarrollando o debería desarrollar todos estos temas de la agencia valenciana de la innovación.

De lo que nosotros nos quejamos es de que no han querido agrupar todo en esto, en la agencia valenciana de la innovación, y seguiremos teniendo duplicidades.

Muchas gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Woodward.

Senyor Almería.

El senyor Almería Serrano:

Sí, gràcies, president.

Només un aclariment.
I torne a repetir el que he dit en la meua anterior intervenció.
Una duplicitat es dóna quan n'hi han dues tasques que fan el mateix.
Si hi ha algun òrgan que no fa la seua tasca, no poden existir duplicitats.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Almería.

A continuació, per a conéixer la posició del Grup Parlamentari Socialista, té la paraula la il·lustre diputada Noelia Hernández, sobre l'esmena a la totalitat presentada pel grup.
.
.
, i l'explicació que ha fet el Grup Ciudadanos.

La senyora Hernández Sánchez:

Muchas gracias, señor president.

Bueno, valga mi primera…, la introducción a esta intervención para decir que, obviamente, vamos a rechazar la enmienda a la totalidad a la ley porque creo que la motivación principal que hace Ciudadanos, dentro de la enmienda a la totalidad, es decir que existen duplicidades y que se van a solapar competencias.

Tal y como ha dicho el señor Almería, para que existan duplicidades, tienen que haber organismos que hacen las mismas cosas al mismo tiempo.

Y, además, yo creo que es que estamos dándole vueltas a algo y no nos termina de quedar claro que la única competencia que tiene la agencia valenciana de la innovación es el diseño y la coordinación de la estrategia de innovación.
Por lo tanto, no va a entrar en las competencias que tienen consellerias, no va a entrar en las competencias que tiene Ivace, no va a entrar en las competencias de las universidades, no va a entrar en las competencias de los centros de investigación… Simplemente es una herramienta…, bueno, simplemente no, o sea, ya hace mucho, algo que no se había hecho hasta ahora.
Es una herramienta de promoción de la innovación.
(Veus)

Se trata de pasar de una…

Por favor, señor presidente, podría…

El senyor president:

Sí, té vosté raó.

Senyories, si han de fer algun tipus de conversació, important segurament, (se sent una veu que diu: Â«En la cafetería.
Â») seria convenient que la feren fora de l'hemicicle o, com a mínim, en…, (veus) o, com a mínim, amb molt de respecte per a l'oradora que està en l'ús de la paraula, a la qual li donem la paraula i demanem disculpes.

La senyora Hernández Sánchez:

Muchas gracias, señor president.

Como decía, siguiendo el hilo de mi intervención, se trata de pasar de una posición pasiva, que es la que estamos teniendo hasta ahora, en la que no hay una estrategia de coordinación y de diseño, dejamos en manos de empresas o agentes individuales la coordinación o la evolución de esta transferencia de conocimiento, y lo que conseguimos ahora es intentar invertir en mejoras del clima competitivo, el famoso cambio de modelo productivo y la apuesta por la innovación.

Además, lo que va a haber dentro de la agencia valenciana de la innovación son programas de apoyo, pero programas de apoyo que se van a ofrecer a aquellos que se quieran acoger a estos programas.
Es decir, no se va a imponer, no se van a quitar competencias, no es una lucha de poderes dentro del Consell… Creo que ya ha quedado suficientemente claro.

Por otro lado, si usted dice que el sistema de innovación funciona tan bien, ¿por qué todos los informes…?
Usted ha dicho que estaba entre los mejores de España.
¿Por qué todos los informes internacionales nos dicen lo contrario?
¿Por qué los ingresos de las universidades de I+D provienen solo un 5% de las empresas?
No existe esta transferencia de publicaciones científicas y patentes.

En la Comunidad Valenciana, en España, necesitamos 290 publicaciones científicas para conseguir una patente; mientras que en Alemania se necesitan solo 29.
¿Por qué?
Porque sí que existe esta coordinación y esta colaboración entre generadores de innovación y empresas.

Por otro lado, usted está dudando todo el tiempo de que este proyecto sea serio, que es innecesario.
Pero yo me pregunto, después de un año, ¿cómo no se han dado cuenta que este proyecto no es serio el alto consejo de la I+D, los rectores universitarios, las patronales, los sindicatos y todos los centros de investigación que están apoyando este proyecto, que apoyan y que demandan esta agencia valenciana de la innovación, y no solo eso, sino que creen en este trabajo porque han realizado una labor, durante más de un año, para proponer lo que ellos harían, que es esta agencia valenciana de la innovación?

Por último -porque ya veo que me queda poco tiempo-, yo entiendo que siempre hay resistencia al cambio cuando se producen soluciones innovadoras, pero espero que ustedes se unan a esta visión progresista que supone y que propone una alternativa que, hasta este momento, no existe y no ha funcionado, y que estamos convencidos de que va a conseguir influir en el cambio de modelo productivo, influir en la vida de todos los valencianos y conseguir realmente apostar por la innovación y que la innovación sea algo real, que fluya entre nuestra sociedad.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Moltes gràcies, il·lustre diputada.

Senyor Woodward, per a rèplica a la senyora Hernández, té vosté la paraula.

El senyor Woorward Poch:

Sí, vamos a ver, yo creo que muchas de las afirmaciones que ha dicho no eran de mi boca.

Por ejemplo, Â«el sistema valenciano de innovaciones es uno de los más eficientesÂ» es un informe de Funcas, no mío.

Luego, le vuelvo a decir, palabras del señor García Reche.
Justificar la agencia valenciana de innovación.
Esto tiene una fácil explicación, pero una difícil justificación.
Yo solo le he traído aquí los motivos; y uno de los motivos es que la obligación para crear la agencia valenciana de innovación era tener un informe.
El informe se ha hecho posterior a tener el anteproyecto.
Yo le estoy diciendo las cosas claras, no otra cosa.

Y, luego, no me ha dicho nada de lo que he hecho en mi réplica sobre la comisión delegada del Consell para la ciencia.
Les he dicho que las funciones que aparecen o la mayoría de las funciones que aparecen en la agencia valenciana de la innovación se recogen cuando se creó esta comisión, que nadie la ha eliminado ni aparece que se elimine en el proyecto.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Woodward.

La senyora Hernández Sánchez:

En primer…

El senyor president:

Té vosté la paraula.

La senyora Hernández Sánchez:

En primer lugar, como le he dicho antes, usted está hablando del informe Funcas, pero tenemos el informe de la fundación Cotec, el informe de la Unión Europea, un montón de informes internacionales de organismos que trabajan específicamente en innovación que dicen todo lo contrario: que el sistema valenciano de innovación no funciona y que, como he dicho antes, funciona y se mantiene gracias a iniciativas privadas y no gracias al apoyo público.

Por otro lado, hemos hablado antes de la estrategia RIS3 que, como ya ha recordado otro diputado, no es una estrategia solo del Ivace, es una estrategia global de especialización en innovación y desarrollo científico, que estaba dando vueltas por Europa desde 2014, porque no nos la aprobaban, y se ha apoyado recientemente este año, precisamente porque se ha introducido la herramienta de coordinación, que es lo que nos están demandando desde Europa.
Y esta es la herramienta que va a hacer la agencia valenciana de la innovación.

Respecto a las duplicidades, la comisión delegada no está haciendo el trabajo que tenía que hacer y que está encomendado en este decreto de 2013.
Por lo tanto, no existen duplicidades, porque ahora mismo no hay un organismo ni una comisión ni nada que esté haciendo coordinación y diseño de política de innovación.
Entonces, ¿de qué duplicidad estamos hablando?
No hay un gasto duplicado.

Por otro lado, respecto al informe, yo creo que en la comparecencia del señor García Reche en la comisión de industria explicó -y creo que es bastante comprensible- que los medios con los que se cuenta dentro del germen del…, bueno, el personal que ha desarrollado el informe, son muy limitados; que el informe, el contenido del informe estaba desarrollado porque, durante más de un año, han estado trabajando; que lo que se había tardado era en plasmar por escrito toda la información que se tenía.
Pero, ¿cómo no se va a tener la información para desarrollar el anteproyecto de ley, si está reflejado en el anteproyecto de ley y se ha trabajado durante un año y medio?

Y ya se lo he dicho antes y vuelvo a repetir, si este proyecto es tan innecesario y no va en consonancia, y no va en consonancia con lo que requieren los agentes de la innovación, ¿cómo no se han dado cuenta, durante un año, todos estos agentes de que nos estamos equivocando?

Esto no es solo una apuesta política de un partido.
Esto es una apuesta de toda la sociedad; es una apuesta de todo el sistema valenciano de la innovación.
Por lo tanto, como ya le he dicho, como ya he reclamado antes al Partido Popular, por favor, consensuen, vengan, vengan a esta iniciativa y comprendan lo que va a significar para la sociedad valenciana.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Moltes gràcies, il·lustre diputada.

Ja, per a conéixer la posició del Grup Parlamentari Popular sobre l'esmena a la totalitat del Grup Parlamentari Ciudadanos, té la paraula la il·lustre diputada María Bernal.

La senyora Bernal Talavera:

Buenas tardes.

Nosotros apoyaremos la enmienda a la totalidad de Ciudadanos.
Tanto en comisión como en…, en la comisión de participación ciudadana hemos ido los dos un poco en este sentido.
Vemos duplicidades también en la agencia.

Y yo quería puntualizar una cosa, que me da pena que no esté la vicepresidenta, porque es justamente de igualdad.
Ya mostramos nuestra preocupación en la comisión de participación ciudadana, pero es increíble que el conseller de hacienda diga que uno de los planteamientos principales de la agencia es la igualdad de género y que, dentro del Consell Valencià de la Innovació solo haya tres mujeres de veintitrés miembros.
(Aplaudiments) Pero es que hay grupos de trabajo, hay grupos de trabajo en los que ni siquiera hay ninguna mujer.
Y no me vale la explicación que se dijo en comisión, en la que nos dijeron que es que cada conselleria manda a uno y que nunca se sabe si es mujer u hombre.

Creo que esto…, tenemos que hacer algo, que hay un decreto para hacer estas cosas y que espero que, si se crea la agencia, porque aquí vamos a estar para hacer consenso y para intentar que se lleve adelante, esperemos que existan y que haya paridad en la agencia.

Muchas gracias.

Y feliz Navidad y feliz año.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Molt bé.

Mos sumem a això de bon Nadal i feliç any nou.

I ara.
.
.
(Veus) Ah!
, senyor Woodward, no ha sigut contradit en les seues argumentacions, (veus) però li anem a donar la paraula, (rient) sobretot per l'ambient nadalenc que tenim en l'hemicicle.
(El vicepresident segon, amb el micròfon desconnectat, diu: Â«Porque es Navidad, exacto.
Â»)

Vinga, té vosté la paraula, senyor Woodward.

El senyor Woodward Poch:

Nada, yo solo agradecer al Grupo Popular y a su portavoz, en este caso, en la materia, María, el apoyo a nuestra enmienda.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Woodward.

Senyories, realitzat el debat sobre les dos esmenes a la totalitat al projecte de llei sobre la creació de l'agència de la innovació, anem a votar.
Anem a votar de forma separada.

En primer lloc, votarem l'esmena registre d'entrada 42.
959, del Grup Parlamentari Popular.
Senyories, comença la votació.
Senyories, l'esmena ha estat rebutjada amb 50 vots contraris, no; 41 vots afirmatius.
Queda rebutjada l'esmena.

Seguidament, anem a votar l'esmena del Grup Parlamentari Ciudadanos, registre d'entrada 42.
933.
Senyories, comença la votació.
Senyories, l'esmena ha estat rebutjada per 50 vots contraris, no; 40 vots favorables; i 1 abstenció.
Queda rebutjada l'esmena, senyories.

Projecte de llei, de La Generalitat, de pesca marítima i aqüicultura de la Comunitat Valenciana.
Debat de totalitat (RE número 27.
880, BOC número 91)

El senyor president:

Senyories, passem, seguidament, al següent punt de l'ordre del dia -ens en queden dos-: debat de totalitat del projecte de llei de La Generalitat de pesca marítima i aqüicultura de la Comunitat Valenciana.

Per a la presentació del projecte de llei, pel Consell, prendrà la paraula l'honorable consellera d'Agricultura, Medi Ambient, Canvi Climàtic i Desenvolupament Rural, l'honorable consellera Elena Cebrián.
Per un temps màxim de quinze minuts.
Quan vosté vullga.

La senyora consellera d'Agricultura, Medi Ambient, Canvi Climàtic i Desenvolupament Rural:

Gràcies, president.

Vicepresidenta.
President, consellers, senyories, bon dia.

La Comunitat Valenciana està oberta al Mediterrani.
El mar és un dels elements determinants de la nostra economia, de la nostra cultura i de les nostres tradicions.
I el sector pesquer és un sector econòmic important, tant en termes quantitatius com qualitatius.

En efecte, genera aproximadament 4.
400 llocs de treball, que són més de 4.
000 famílies.
I les captures desembarcades als ports de la comunitat anualment arriben a un valor aproximat d'uns 100 milions d'euros.
El Mediterrani ens prové de polp, lluç, sorell, aladroc, clòtxines, sardines, entre altres espècies.
Des de Vinaròs a Torrevella, la nostra costa està salpicada de ports al voltant dels quals s'organitza l'activitat pesquera.

No podem oblidar l'aqüicultura, una activitat productiva amb molt de potencial, que està present a les nostres aigües i de la qual la Comunitat Valenciana és líder de producció a l'estat espanyol.
Com tot sector econòmic, i especialment si està relacionat amb l'ús de recursos naturals, cal una regulació normativa en l'àmbit de les nostres competències.

En esta línia, la nostra prioritat és la conservació dels recursos pesquers, per ésser la garantia del futur del sector, a més de part del nostre patrimoni natural.
Un ús sostenible del litoral i dels seus recursos, una flota pesquera ben dimensionada.
Unes arts de pesca regulades.
La definició de mesures adequades per a la conservació de les espècies.

Unes condicions sanitàries i de comercialització dels productes pesquers.
L'establiment d'un marc legal per a les organitzacions pesqueres.
Tots aquests aspectes requerixen estar regulats per tal d'assegurar una activitat pesquera i aqüícola sostenible, productiva i competitiva.

L'actual Llei 9/1998, de pesca marítima de la Comunitat Valenciana, requeria una revisió amb profunditat, a més d'una actualització per a ser la norma de referència màxima en les matèries objecte de competència de la Comunitat Valenciana.

D'altra banda, la Llei 2/1994, de la Generalitat valenciana, sobre defensa dels recursos pesquers, on es regula el règim sancionador, necessitava també una revisió, per actualitzar supòsits i aspectes procedimentals essencials.

La política pesquera ve emmarcada directament per la política comuna de pesca de la Unió Europea.
La nova política pesquera, reflectida al Reglament 1.
380/2013, i l'organització comuna del mercat de productes de la pesca, recollida al Reglament 1.
379/2013, fan també necessària la publicació d'una nova llei de pesca marítima i d'aqüicultura de la Comunitat Valenciana.

En resum, era prioritari refondre en un text únic les esmentades lleis, per tal d'articular un únic instrument, àgil i funcional per al sector pesquer.
Urgix al mateix temps reduir la càrrega normativa, per comptar amb un marc regulador, estable i clar.

D'altra banda, el Consell té com a prioritat fonamental el canvi de model productiu, la transició ecològica de l'economia cap a la sostenibilitat i el respecte de la natura.
També i sobretot en este sector, perquè la seua supervivència depén del bon estat del mar i de les pesqueries.
Si no cuidem els recursos pesquers i el medi marí que els sustenta, no tindrem pesca.
I sense pesca, no hi ha pescadors.

Esta llei s'ha redactat per a protegir i conservar els recursos marins, aquàtics i organitzar una explotació racional i responsable, en condicions econòmiques i socials apropiades per al sector.
La llei té en compte les repercussions de la pesca en l'ecosistema marí i pren en consideració tant les necessitats dels productors com dels consumidors.

Però, abans d'explicar els principals continguts de la llei, voldria fer un agraïment a les entitats que han estat consultades en l'elaboració d'esta llei.
Federacions provincials de confraries de pescadors de Castelló, València i Alacant.
Interfederativa de Confraries de la Comunitat Valenciana.
Federació de Pesca de la Comunitat Valenciana.
Associació de Pesca Recreativa Responsable de la Comunitat Valenciana.
Associació Valenciana d'Empreses Piscícoles.
Agrupació de Clotxiners del Port de València i Sagunt i Associació Espanyola de Cadenes de Supermercats.

També és necessari el gran treball fet pels tècnics de la conselleria, i en particular pel director general d'Agricultura, Ramaderia i Pesca, i el subdirector de Pesca i el seu equip.
Bon treball i moltes gràcies a tots ells.

I gràcies, sobretot, als homes i dones de la mar que amb el seu esforç, vocació i devoció pel nostre Mediterrani han mantingut viva l'activitat pesquera, els seus oficis i les seues tradicions, i que defensen una pesca sostenible com a garantia de present i de futur per al sector.

Esta llei s'encarrega de l'ordenació del sector pesquer.
Inclou totes les qüestions molt variades que envolten el procés econòmic de l'activitat pesquera, des de l'extracció fins a la comercialització dels productes.
També regula les organitzacions de productors i agents econòmics afectats, com també la pesca de recreació.

Així mateix, contempla la diversificació de l'activitat pesquera, també com a recerca de noves fórmules de negoci complementàries.
En concret, es fomenta el desenvolupament d'activitats, com el turisme pesquer o turisme aqüícola, per tal de revitalitzar les zones costeres i rurals on tenen lloc estes activitats.

Per entendre correctament l'abast d'aquesta llei, és fonamental tenir en compte la delimitació competencial, tant en la matèria com en el territori.
Permeteu-me que incidixca en la qüestió competencial.

Segons la distribució de competències de la Constitució i de l'Estatut d'autonomia, són competència de la Generalitat valenciana la pesca marítima, inclosa la de recreació, en aigües interiors del litoral de la Comunitat Valenciana.
El marisqueig en tot el litoral marítim de la Comunitat Valenciana.
I l'aqüicultura igualment en tot el territori de la Comunitat Valenciana i el seu litoral.

Per tant, les aigües interiors del litoral marítim de la Comunitat Valenciana són el límit territorial de les competències autonòmiques en matèria de pesca extractiva.
La nostra missió és regular l'activitat pesquera i aqüícola, de manera que aquesta s'adapte a les particularitats del nostre litoral.

Aleshores, sempre dins de les aigües interiors, s'establix el règim de modalitats de pesca admeses.
Es proposen possibles canvis temporals de modalitat.
Es definixen arts prohibides.
I es preveuen ordenacions específiques, dirigides a protegir els recursos pesquers.

S'ha volgut en tot moment integrar les modalitats de pesca de les aigües exteriors, regulades per l'estat, i les aigües interiors, de manera que s'admet que les embarcacions amb base en un port de la Comunitat Valenciana, que tinguen llicència de pesca per a aigües exteriors del nostre litoral marítim puguen pescar també en les aigües interiors, sempre dins d'una mateixa modalitat de pesca.

Això sí, es deixa oberta la possibilitat d'establir autoritzacions especials per a determinades zones o modalitats.
La pesca recreativa, activitat molt lligada al turisme, es regula de manera que el seu exercici respecte en tot cas les mesures protectores dels recursos marins.

Com a novetat respecte a la legislació anterior, la llei establix el marc normatiu bàsic per a l'extracció i cultiu d'algues i sargassos.
El marisqueig -també es regula en esta llei- es una modalitat molt peculiar de pesca, que implica la captura de marisc d'una forma artesanal, també molt arrelada al nostre territori.
La llei tracta el marisqueig com una activitat professional, de tal manera que es requerix llicència administrativa per a poder exercir-la.

Com he dit al començament, l'aqüicultura és una activitat molt significada al nostre territori, líder a l'estat espanyol i amb expectatives de creiximent.
Els recursos marítims són reduïts, i mitjançant l'aqüicultura és possible atendre la demanda dels consumidors de productes de la pesca.

Les instal·lacions aqüícoles, terrestres i marítimes han de ser autoritzades prèviament, per tal d'assegurar que es desenvolupen adequadament en relació al medi ambient, normes de seguretat alimentària i altres.
La llei contempla estes qüestions i al mateix temps facilita les tramitacions administratives per tal de donar impuls a aquesta activitat.

Vull insistir en la importància de la sostenibilitat de l'activitat pesquera.
Amb aquest objectiu, la llei potencia la figura de les zones protegides d'interés pesquer.
Estes zones es declararan administrativament mitjançant decret del Consell.
I els esculls artificials, per a ser autoritzats, requeriran declaració de la conselleria.

Les zones protegides són, en resum, reserves marines d'interés pesquer, per les peculiaritats pròpies de les zones i per la present necessitat de regeneració dels recursos pesquers.
La llei, per tant, inclou noves mesures per a la protecció i conservació dels recursos pesquers, com també la possibilitat de realitzar repoblacions marines i ordenar plans de gestió de la pesca.

Una vegada regulats els aspectes relacionats amb l'extracció i la producció, seguim amb la cadena alimentària.
Toca parlar de la comercialització.
En concret, la llei regula la comercialització, des del desembarcament fins la primera venda.
Aspectes tan fonamentals com la traçabilitat i els controls sanitaris queden regulats.

Però, per al desenvolupament de l'activitat pesquera, es requerixen professionals i també embarcacions, i ambdós també estan sotmesos en la normativa.
Pel que fa a les embarcacions, modernització i reestructuració de la flota, la llei, dins del marc estatal, incorpora les condicions de construcció i gestió dels barcos.

També hi ha lloc per la promoció de la formació professional dels pescadors i per a la certificació de la professionalitat per a l'exercici de l'activitat pesquera.
Sense cap dubte, les confraries de pescadors són un element vertebrador del sector, que aglutina els professionals i que han sabut adaptar-se a l'evolució de l'activitat pesquera.

La llei, de nou baix el marc legislatiu bàsic estatal, complementa la normativa referida a les confraries.
En concret, són els mateixos professionals de la pesca els habilitats per a constituir les confraries, que col·laboraran amb l'administració en la promoció del sector.

La llei, a més, atorga autonomia organitzativa i funcional a les confraries.
D'aquesta manera, sempre que es complixquen uns mínims de representativitat als òrgans rectors, es poden organitzar com consideren més adient.
Les actuals confraries, molt arrelades, queden reconegudes.
A més, hauran de complir les condicions descrites en la llei per a aquestes associacions.

Addicionalment, apareix la nova figura de les organitzacions de productes pesquers i de l'aqüicultura, derivada de la normativa comunitària, i el Consell Assessor de Pesca, figures que en un futur es desenvoluparan reglamentàriament.

Finalment, la llei recull el règim administratiu sancionador en matèria de pesca marítima, marisqueig i aqüicultura, aplicat a tota la cadena, des de la pesca fins a la comercialització de producte.

Amb este apartat, acabe els punts que inclou la llei de pesca marítima i aqüicultura de la Comunitat Valenciana.

Quant al finançament, ajudes i subvencions a tercers, estan previstos als pressupostos aprovats ahir, dins del marc reglamentari per l'aplicació del fons europeu marítim i pesquer de la Unió Europea.

Com he començat dient, el sector pesquer és un sector econòmic, prioritari per al Consell per la seua importància, tant quantitativa com qualitativa.
I per aquest motiu, necessita una regulació que abaste les seues necessitats.
Una regulació àgil, efectiva i sense burocràcia innecessària.

Una legislació que oferixca al consumidor informació i transparència sobre el producte.
Una legislació que done seguretat als professionals que treballen al sector.
I una legislació respectuosa amb el medi ambient, que respecte els recursos marins i els ecosistemes, i que assegure la seua pervivència.

Moltes gràcies i feliç solstici d'hivern.
(Aplaudiments)

(Ocupa la presidència la vicepresidenta primera, senyora Carmen Martínez Ramírez)

La senyora vicepresidenta primera:

Gràcies, senyora consellera.

Per a fixar la posició de cada grup, té la paraula en primer lloc el Grup Parlamentari Podemos-Podem.
La seua diputada senyora Beatriu Gascó.

La senyora Gascó Verdier:

Bon dia.
Moltes gràcies, presidenta.

Bon dia, senyories.

Bon dia, consellera i consellers.

Com bé argumenta l'exposició de motius de la llei i tan bé ens ha explicat la consellera Cebrián, des de la llei de pesca marítima del 1998 i la llei sobre defensa dels recursos pesquers del 1994, en què varen ser aprovades eixes lleis, aquest ecosistema, la mar, ha viscut profunds canvis principalment pel reconeixement per part de la comunitat científica que és un ecosistema que precisa molta més cura de què li hem donat fins ara.
De fet, el marc legislatiu internacional ha tractat de donar resposta a estes evidències posant en valor eixe espai que, fins ara, estem tractant com a femer i com a proveïdor d'uns recursos que semblen no tindre límit.
Però sí, la mar és un espai finit i els seus recursos també ho són.

El 96% dels estocs de la Unió Europea estan sobreexplotats, amb nivells de pesca fins a tres vegades superiors als nivells sostenibles.
Malgrat les advertències dels científics, Espanya continua consumint molt més peix del que li correspon i així, segons l'informe anual de New Economics Foundation, enguany va esgotar els seus recursos propis de peix el passat 10 de maig, inclòs el peix obtingut amb aqüicultura, data a partir de la qual depenem dels peixos d'altres països.

Aquesta proposta de llei ens ha semblat positiva i necessària.
Tracta de donar resposta a la demanda d'actualitzar la llei i adaptar-la a les normatives nacionals i europees que fomenten una pesca sostenible i una recuperació dels recursos pesquers.
Però creiem que, a banda de dotar-se del marc legislatiu necessari i com bé ens ha assenyalat Greenpeace en les esmenes que ens va presentar, el govern de La Generalitat ha d'assegurar que la gestió dels recursos pesquers de la Comunitat Valenciana tinga en compte, a l'hora de regular l'esforç pesquer, les actuals dades sobre la situació de la població de peixos del Mediterrani.

I, per a fer-ho, el govern hauria d'enfortir molt les seus capacitats de formar els pescadors d'una part i de vigilar que es complix eixa normativa de l'altra.
En este sentit hem presentat una sèrie d'esmenes a la llei que posen l'accent en fer prevaldre el principi de precaució ecosistèmica en la presa de decisions i en la gestió.
En particular, hi ha activitats que cal controlar molt més, com són l'aqüicultura i la pesca recreativa.

Senyories, l'aqüicultura, encara que inicialment semblava una aposta positiva per a produir proteïna animal, la realitat ens està demostrant que aquesta activitat pot comportar molts problemes.
D'una part, la massificació dels peixos en gàbies facilita la propagació de malalties infeccioses.
D'altra part, el sector piscícola també s'ha vist afectat per escàndols sobre seguretat alimentària, com el salmó a Noruega, per exemple.

Quant a l'impacte ambiental, l'aqüicultura pot degradar greument el medi ambient i alterar la biodiversitat dels ecosistemes on s'assenta, tant per l'alliberament d'efluents amb alt contingut en matèria orgànica, patògens de peixos i substàncies tòxiques i l'alliberament involuntari d'individus al medi natural.

L'enfortiment de les capacitats del Consell de què parlàvem per a dur, efectivament, el control hauria d'assegurar també que es respecta tant la potència real permesa per a les embarcacions, com les arts de pesca.
Perquè si la superen significa que estan fent una despesa de gasoil tan gran que precisa de pescar moltíssimes tones de peix per poder recuperar eixa inversió.

Ens trobem, doncs, amb una conseqüència negativa doble per al medi ambient.
El consum del gasoil, un recurs energètic limitat, i d'una enorme quantitat de peixos molts dels quals es tiren després per la borda.
Una pràctica que ens porta a eixa sobreexplotació dels recursos pesquers de què parlàvem des del principi.
Cal ajudar els pescadors a trobar alternatives a esta situació completament boja des del nostre punt de vista i que puguen seguir vivint dignament del seu treball.

Des de Podem defensem la pesca artesanal de baix impacte, la que s'ha fet tota la vida.
Perquè és l'única modalitat que de veres respecta els cicles de la vida i no participa en la sobreexplotació d'un recurs que -com hem dit al principi- sembla no tindre fi.
Sols ens adonarem del seu valor quan ja no pugam menjar peix.

Moltes gràcies als pescadors, a les pescadores i a les organitzacions que ens representen per haver-nos ajudat a arribar a estes conclusions.

Gràcies.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera:

Gràcies, senyora Gascó.

Pel Grup Parlamentari Ciudadanos, la senyora diputada Rosa García.

La senyora García González:

Muchas gracias.

Buenos días.
En la Comunidad Valenciana tenemos, no ya la suerte de que las tres provincias tengan litoral.
Además es que tenemos las mejores playas con el mejor clima que hay en toda España, lo que nos convierte en una referencia turística.
Pero si hablamos de mar, no solamente de turismo vive el valenciano.
Por eso no podemos olvidar nuestra pesca y acuicultura, que son el medio de vida para nuestros pescadores.

El pescado sigue siendo uno de los productos alimenticios más comercializados del mundo.
Es, por tanto, destacable el enorme potencial que tiene el mar de contribuir de forma destacada a la seguridad alimentaria y a la nutrición de la población.
La pesca en el litoral de la Comunidad Valenciana se ha practicado siempre, a lo largo de nuestra comunidad son muchos los pueblos de tradición marinera.
Ellos viven de la pesca generación tras generación.

Valencia, por ejemplo, cuenta con el emblemático barrio de El Cabañal, un barrio cuya actividad pesquera nació a la sombra de las murallas del Grau, donde se llevaba a cabo la pesca dels bous que, en tantas ocasiones ha reflejado en sus pinturas Sorolla.
En la provincia de Alicante la pesca tiene una larga tradición, pues tiene una situación geográfica perfecta para la pesca.
Está en un canal entre Valencia y Baleares, que es un paso obligado para los grandes depredadores.
Y si hablamos de Castellón, provincia que también destaca por su tradición pesquera, podríamos destacar Peñíscola como un ejemplo que ha sabido conjugar el turismo y la pesca, donde ambas se conjugan para convertirse en la primera de la Comunidad Valenciana en ofrecer este tipo de experiencias para las familias.

Por lo tanto, este es un sector fundamental para nuestra economía.
Sin embargo, nuestra costa es pobre en peces y más en los últimos años debido al maltrato sufrido por sus fondos marinos.
Esto ha provocado que el problema principal de la pesca sea que no hay pesca.
He coincidido con la señora Gascó en recoger información para este posicionamiento y así es que me voy a saltar todos los datos que usted ya nos ha dado acerca de New Economics Foundation, porque habíamos coincidido y también los tenía.

Pero bueno, coincido en este sentido en decir que nuestros mares están sobreexplotados y que, en un mar donde se ha alcanzado un punto crítico y donde es previsible que la tendencia siga aún declive, si no se toman las medidas correctas.

Por todo ello, la presentación de esta ley supone un paso más de protección de las especies y, por tanto, de la actividad pesquera de nuestra comunidad, supone la armonización con la normativa europea en esta materia.
Una ley que debe dar el marco legal que permita que experiencias turísticas, como la que había nombrado de Peñíscola, se puedan extrapolar y compartirse en toda la comunidad.
Para fomentar un turismo marinero y que se cree una sinergia entre los dos sectores.

La consellera ha indicado además que la ley se ha consensuado con expertos, cosa que celebramos.
No vamos a quejarnos por eso, pensamos que es lo que se debe hacer.
Así que desde nuestro grupo parlamentario hemos presentado una serie de enmiendas, entre las que se incluyen tanto de modificación como de adición y de supresión, con el deseo y la seguridad de que vienen a enriquecer a nuestro entender esta ley.

Debemos potenciar el sector, debemos potenciar que nuevas generaciones accedan a este sector.
Pero también que personas de cualquier edad -y en esto haremos hincapié en una de las enmiendas- que se encuentren desempleadas -de cualquier edad, decimos- sean beneficiarias de las acciones que se adopten desde conselleria.

Por otro lado, medidas como las de vigilancia e inspección de los empresarios de hostelería, puesto que tenemos conocimiento que algunos, afortunadamente, no todos, están comprando a pescadores que pescan al margen de la legalidad y esto perjudica profundamente al sector, como bien sabrá la consellera.

También hemos introducido una enmienda para que los decomisos de capturas ilegales sean entregados a ONG, entidades benéficas y otras instituciones públicas y privadas que realicen de manera puntual este tipo de servicio.
Todo ello para impulsar este sector tan fundamental para nuestra economía.
Así que, a la espera de que podamos debatir las enmiendas una a una, agradecerle el trabajo y desearles feliz Navidad a todas sus señorías.

Gracias.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera:

Muchas gracias, señora García.

Per part del Grup Parlamentari Compromís, té la paraula el seu diputat el senyor Josep Nadal.

El senyor Nadal Sendra:

Moltes gràcies, senyora presidenta.

Fins ara es venien aplicant una sèrie de normes dels anys noranta que posteriorment han anat posant l'èmfasi sobretot en la pesca en aigües continentals i en la pesca recreativa.
Per primera vegada s'ha fixat el punt d'interés en la pesca marítima, professional, moderna, la qual cosa també dóna una idea de la valentia de la conselleria del govern del botànic i, també, evidentment, de la direcció general de pesca.
És evident que este tema no donarà vots per a guanyar ni perdre les eleccions a ningú però nosaltres, com a govern i com a legisladors, estem ací per a afavorir i per a potenciar els nostres sectors productius i, per tant, donem la enhorabona a la conselleria per haver presentat este avantprojecte.

Un avantprojecte que ara, començant el procés, hem vist que és una llei que nosaltres creguem que es pot millorar en alguns aspectes, per això hem presentat dèsset esmenes per a intentar millorar aquesta llei i intentar pactar.
Veig, a més que, en la fase de participació ciutadana i en les dos intervencions que han hagut fins ara, que l'actitud de tots els grups és bastant positiva i bastant constructiva i, per tant, crec que podem fer una bona faena.

Nosaltres pensem que es pot millorar i hem presentat una sèrie d'esmenes que, sobretot, afavorixen la pesca artesanal, la pesca més xicoteta, de les embarcacions més menudes, que és també la pesca més selectiva i més sostenible en un mar cada volta més esgotat.
Pensem que cal millorar, a més, el règim sancionador proposat en aquesta llei per intentar fer les sancions més proporcionals, adients i progressives, segons el tamany de les embarcacions i de les empreses que ixen a afaenar.
I, per tal que a tots els treballadores del mar els afecte de forma proporcional aquestes sancions.

Pensem, a més, que cal millorar en els temes de participació de tots els sectors implicats en la pesca per a decidir sobre l'ordenació de la seua activitat.
La veritat és que plantejar aquesta nova llei és una iniciativa valenta però, sobretot, és una iniciativa necessària.
És un sector històricament oblidat, però molt important per als nostres pobles.

Els he dit que hem presentat dèsset esmenes i les nostres esmenes van en la direcció de millorar la participació, modificar el règim sancionador -com he dit- i fer-lo més equitatiu, ajudar la pesca artesanal, sobretot, de la competència deslleial que tenen d'altres tipus de pesca, que ja van vindre en el procés de participació ciutadana.
Van vindre dos pescadors -em sembla que eren de Benicarló- i la veritat és que van fer una exposició molt raonada i molt interessant de quines són les dificultats que tenen per a poder guanyar-se el pa amb dignitat.

Volem, a més, millorar la selectivitat de la pesca, parlar d'arts, etcètera.
Volem dificultar la pesca il·legal, volem parlar de tot el procés comercial del peix, parlar, per exemple, d'etiquetatge -també és molt important-, de normes europees, volem parlar també d'aqüicultura sostenible.
La veritat és que és un sector que quan es van fer les lleis als anys noranta no era tan important com ara mateix.
Com ha dit la consellera, som la primer potència espanyola pel que fa a l'aqüicultura i volem que siga cada volta més sostenible i allunyar els perills -que dia la companya de Podemos- que planen sobre este sector.

Pense que tenim una bona feina per endavant i pense que pot ser molt interessant i molt productiu per a tots, ¿eh?
, que n'hi haja un debat obert i constructiu al voltant d'esta llei de pesca.

Senyories, sempre s'ha dit que el peix més gran es menja al més menut.
Anem a intentar que amb aquesta llei, almenys en el sector de la pesca, es puga invertir aquesta tendència.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

(Ocupa la presidència el president, senyor Enric Morera Català)

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Nadal.

Per a fixar posició en nom del Grup Socialista, té la paraula la il·lustre diputada Sabina Escrig.

La senyora Escrig Monzó:

Moltes gràcies, president.

Vicepresidenta.

Conseller.

Consellera.

Senyories, no podem estar més d'acord que el sector pesquer necessitava una nova llei de pesca i aqüicultura.

Cal recordar que des de la llei de 1994, de la Generalitat valenciana, sobre la defensa dels recursos pesquers i la llei de pesca marítima de 1999, han sigut molts els canvis que ha sofrit el sector pesquer tant per la legislació estatal i europea com la de la mateixa activitat de la que no podem oblidar que ha sigut -i és-, dintre de les dificultats econòmiques i socials dels últims anys, un pla bàsic i econòmic al País Valencià.

Per això era tan important una nova llei que contemplés tots els canvis produïts durant aquests últims díhuit anys, regular tot allò que permet la competència autonòmica i unificar en una sola llei la regulació autonòmica en matèria de pesca marítima i defensa dels recursos pesquers.

I si parlem de la importància de l'aqüicultura, aquest projecte de llei aporta una regulació adequada a la realitat d'aquesta en el país valencià, no sols a la marítima sinó incloent a les instal·lacions situades en terra ferma o, ¿com no?
, la regulació de l'extracció d'algues.

També ens pareix important l'ampliació de l'autoregulació de les confraries, ja som més que majors d'edat, o la inclusió de la figura de les organitzacions de productors pesquers i de l'aqüicultura, figura predominant en l'àmbit de la Unió Europea amb la finalitat de garantir l'exercici racional de la pesca i la millora de les condicions de venda dels seus productes o, ¿com no?
, que el projecte de llei done la possibilitat de desenvolupar un instrument assessor i de consulta en matèria pesquera i d'aqüicultura per al Consell i la seva administració; és a dir, més participació, sempre més democràcia participativa.

Per al Grup Parlamentari Socialista era necessari elaborar aquest projecte de llei per a donar-li al sector pesquer i d'aqüicultura garanties plenes per a poder desenvolupar la seva activitat, així com la importància de la sostenibilitat tant del medi com de la mateixa activitat pesquera.
La llei ha de contribuir a la protecció, respecte, cura i millora de la biodiversitat i del medi natural perquè les generacions futures gaudeixen d'ell.

La diversificació econòmica del sector, noves fórmules de negoci diferents a les tradicionals com la pesca turisme, és una nova via per al dinamisme turístic i econòmic del nostre litoral valencià.
El turisme pesquer i aqüícola ha de contribuir a la diversificació i revitalització de les zones costaneres i rurals promovent la difusió, valoració i l'aprovació dels diferents oficis i maneres de viure, així com el patrimoni i la cultura pesquera, una cultura amb arrels i que ens identifica com a poble.

Des del Grup Parlamentari Socialista esperem que siga una llei de consens i que tinga el recolzament unànime de tots els grups, que en la tramitació de la llei i el debat de les esmenes presentades per tots els grups parlamentaris apleguem a acords que milloren molt més la llei però, sobretot, senyories, milloren al nostre sector pesquer.

Marjaran de casa acompanyats de la nit, sense saber què els guardarà la mar, què podran pescar i què podran vendre, i tornaran amb la pell arrossegada pel sol i la sal, pescadors i pescadores amb la sang salada i la mar al cor.
Per ells i per elles i per les seves famílies hem de continuar treballant per a millorar la seva qualitat de vida.

Senyories, espere i desitge un bon treball en la seva tramitació per a aconseguir una llei digna, eficient, resolutiva i, en definitiva, que defense i recolze el sector pesquer, l'aqüicultura, la biodiversitat, la sostenibilitat i la cura i protecció del medi ambient.

I amb el permís del president, per a acabar m'agradaria desitjar-los unes bones festes i que no obliden mai de perseguir la utopia i de tindre somnis perquè el somnis canvien i milloren la vida de les persones.

Moltes bones festes i desitge que l'any nou ens regale a totes i a tots molts somnis.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Moltes gràcies, il·lustre diputada.

No sols amb el permís sinó que subscrivim totalment les seues darreres paraules.

A continuació, per a fixar posició sobre la presentació al projecte de llei, té la paraula l'il·lustre diputat José Ramón Calpe.

El senyor Calpe Saera:

Moltes gràcies, senyor president.

Senyora vicepresidenta.

Senyora consellera.

Senyor conseller.

Senyores i senyors.

Vullc, en primer lloc, sumar-me a les paraules de reconeixement que la consellera i tots els grups han fet al sector de la pesca i més en estos dies en què ells, com pocs altres sectors, han patit els temporals.

Precisament en vespres no ja sols del solstici d'hivern sinó dels Nadals, de les festes d'Any Nou, que són uns dies en què ells volen faenar, i probablement és la millor època de l'any per a intentar traure uns bons preus i s'han vist privats de la possibilitat de fer-ho.
Crec que eixe reconeixement doncs també l'hem de fer palés ací.

Ens felicitem que haja vingut un text legal, inclús felicitaria la consellera perquè crec que ha sigut el primer projecte de llei que el Consell va enviar a esta cambra si traiem la llei la mesures i la llei de pressupostos de l'any passat, o el segon, no sé.
Però, certament, no és un Consell amb gran iniciativa legislativa, però, en fi.

I inclús este mateix projecte, cal dir-ho, senyora consellera, vosté ha fet molts reconeixements a les entitats que han col·laborat, a l'equip de la seua conselleria, podria fer-li'l al senyor Ciscar i al seu equip, perquè fixe's fins a quin punt este projecte de llei ve elaborat per ells i és hereu del que ells es van deixar que en la documentació que se'ns facilita als parlamentaris l'informe de l'advocacia és d'octubre de 2014, o el dictamen del Consell Econòmic Social de maig de 2015.
(Aplaudiments)

Jo vullguera que no fórem tan adamites; ni este projecte és una revolució sobre la llei de 1998, és cert que era necessari per a unificar dos normes distintes, per a incloure coses que no estaven prèviament regulades però, ¡en fi!
, jo crec que hem de tindre un cert concepte de la mesura.

El projecte ens agradada, li ho dic sincerament, per això no hem presentat una esmena de totalitat i jo tampoc sé, senyor president de Les Corts, si no caldria revisar este mecanisme del reglament que fa un debat que està molt bé perquè el Consell ens explique el projecte però que, en realitat, no anem a resoldre res.
Altres cambres no tenen este debat si no es presenten les esmenes.

En qualsevol cas, nosaltres sí hem presentat esmenes parcials que, certament, no van a alterar el que és en general el text de la llei però que creem que poden aportar coses i que tenen unes línies bàsiques com afinar una miqueta més algunes recomanacions del Consell Jurídic Consultiu o de les al·legacions que han fet dels confraries de pescadors; garantir que la llei no ho va a impedir, certament, però no està de més que aparega expressament, garantir la seua participació en determinats expedients administratius com els de la declaració de zones protegides d'interés pesquer o la instal·lació d'encunys; clarificar una miqueta el règim jurídic de les confraries dels seus òrgans, de l'aprovació dels seus estatuts; alguna cosa que s'ha dit per altres grups també sobre el règim sancionador per a tractar de combatre l'intrusisme -per dir-ho amb certa elegància- que n'hi ha i que patixen els que som professionals de la pesca.

I, sobretot, també -com han manifestat tots els grups- espere que tingam una bona col·laboració entre tots, i li demane a la consellera -que segur que ho farà així, que també els equips tècnics de la conselleria que han elaborat este projecte que estan treballant en ell, col·laboren amb mosatros perquè de veritat crec que estem davant d'un projecte que entre tots podem traure, fer-ho molt bé i que eixe seria un homenatge a un sector que és fonamental per a uns valencians que tenim tants quilòmetres de costa i que jo no sé si tenim tanta cultura marinera com la nostra geografia o el nostre territori exigiria.

No puc dir-ho tan poèticament (rient) com ho ha dit la senyora Escrig, però sóc d'un poble que té confraria, que té sector pesquer i que, per tant, sent l'estima per eixe sector.

Molt bon Nadal a tots i espere que els nostres pescadors puguen també ajudar-nos perquè estes fetes les gaudim una miqueta més.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Calpe.

Ens sumem també a eixos bons desitjos nadalencs i des de Les Corts estem oberts a innovar en la tècnica legislativa, amb el concurs de tots els grups per a millorar el reglament que articula els nostres debats.

Finalitzat el debat, passarem al següent punt de l'ordre del dia…, en este punt no n'hi ha votació perquè no n'hi ha esmena a la totalitat.

Proposició de llei de finançament just de les entitats locals de la Comunitat Valenciana, presentada pel Grup Parlamentari Popular (RE número 38.
021, BOC número 127).
Criteri del Consell (RE número 43.
004, BOC número 138)

El senyor president:

Passarem al punt últim, cinqué, del nostre període de sessions que és la presa en consideració de la Proposició de llei de finançament just en les entitats locals de la Comunitat Valenciana, que presenta el Grup Parlamentari Popular.

Llegirem, en primer lloc, el criteri del Consell per part del secretari de la mesa, el senyor Emilio Argüeso, llegirà el dictamen del Consell.

Senyor Argüeso té vosté la paraula.

El senyor secretari primer:

Â«El Consell, en la reunión celebrada el 9 de diciembre de 2016, acordó manifestar a Les Corts su criterio contrario a la toma en consideración de la proposición de ley de financiación justa de las entidades locales de la Comunidad Valenciana, presentada por el Grupo Parlamentario Popular, registro de entrada 38.
021, lo que comunicó a estas Corts mediante escrito con número de registro de entrada 43.
004, Boletín Oficial de Les Corts, número 138, de 19 de diciembre de 2016.
Â»

Si sus señorías no tienen inconveniente, pasaríamos al debate de la iniciativa.

El senyor president:

Doncs com no veig que n'hi haja inconvenient, passem al torn a favor de la iniciativa parlamentària.

I, en este cas, per a la seua defensa, la síndica del Grup Popular, senyora Isabel Bonig.

Té la paraula.

La senyora Bonig Trigueros:

Gracias, señor presidente.

Con la venia del señor presidente.

Señora vicepresidenta.

Consellers.

Diputados.

El refranero español popular, que es fuente de sabiduría práctica, podríamos afirmar que cada uno de los damnificados -que ya existen grupos damnificados- de las políticas del Consell tienen un refrán, ¿eh?
Y a los ayuntamientos, que son uno de esos grupos damnificados por el Consell, le podríamos aplicar el refrán de Â«no me quieras tanto, quiéreme mejorÂ» (aplaudiments), pero quizás sería Â«no me quieras tanto y deja de asfixiarmeÂ».

Porque, sí, señorías, hoy presentamos esta toma en consideración, esta proposición de ley sobre justa financiación porque es absolutamente necesario garantizar de una vez por todas una justa financiación para la administración que es más cercana a los ciudadanos y que presta grandes servicios.

Miren ustedes, la Constitución española, esa que algunos quieren cargársela, otros reformarla sin saber muy bien hacia dónde vamos, cumple 38 años desde su aprobación y consagra la autonomía, la local y la suficiencia económica -que nunca se habla- de las entidades locales, concretamente en sus artículos, así también como en el Estatuto de autonomía valenciano.

No obstante, la participación en tributos de las comunidades autónomas por parte de los ayuntamientos viene prevista, es un precepto constitucional en el artículo 142, pero es verdad que ésta que tenía que ser una de las principales fuentes de ingresos de los ayuntamientos nunca se ha desarrollado.

Conscientes de esta situación, el Grupo Parlamentario Popular presenta esta ley, esta ley que no pretende dividir ni ir contra nadie sino una ley que se basa, fundamentalmente, en tres pilares: uno, que consideramos que el gobierno del Titanic no puede seguir, ¿eh?
, endosando, delegando competencias a los ayuntamientos y asfixiándolos; en segundo lugar, porque entendemos que hay que dar un marco jurídico estable para la financiación de los ayuntamientos que -insisto- es la primera administración la que da la cara todos los días en los buenos y en los malos momentos; y en tercer lugar, porque hay que acabar con el clientelismo político en las subvenciones, en las inversiones (veus), sí, sí, el clientelismo.

Ustedes venían a cambiarlo todo y son un puñetero desastre pero, en fin, hacen lo mismo (aplaudiments), lo mismo de lo que se quejaban, pero es la realidad, es la realidad.

Miren, respecto a la cuestión que ustedes asfixian a los ayuntamientos, ustedes, la izquierda, que son tan municipalistas, que quieren, los del Partido Socialista, defensores de la descentralización y del estado federal, los que sin verbalizar lo han hecho suyo todos, ustedes, el lema de Â«Espanya ens robaÂ», Â«Madrid ens robaÂ», como los catalanes, pues, mire usted, se dedican, no se dan cuenta que cuando delegan competencias en los ayuntamientos sin financiación ustedes no están siendo municipalistas, no abogan por una segunda descentralización y no mejoran la autonomía local, ustedes asfixian a los ayuntamientos.
(Aplaudiments)

Y, mire, ejemplo, Xarxa Llibres, 30 millones, les sobran 15 millones porque ha sido un programa nefasto donde el 50% de las familias no ha podido intervenir y que además ha ocasionado un dinero extra a los ayuntamientos.

No pueden ustedes denegarles competencias en materia de Infodona o en materia de dependencia sin dotarles de financiación.
Y saben ustedes, porque por mucho que ustedes lloren y que digan, todo el día se pasan diciendo que no hay dinero, eh, y que no pueden darle dinero a los ayuntamientos porque ustedes no tienen dinero; la verdad es que usted tiene más dinero de lo que tenía el gobierno del Partido Popular, gracias a las políticas del Partido Popular en Madrid que hacen que este año, (aplaudiments) el año que viene, tengan 2.
000 millones de euros más casi sin cambiar el modelo de financiación.

Pero, miren ustedes, en el programa 125.
10, de administración local, de Presidencia, está dotado casi con 6 millones, 5.
850.
000 euros.
En su capítulo IV, para transferencias corrientes a los ayuntamientos, saben ustedes cuál es el grado de ejecución a 31 de octubre de 2016 -me hubiese gustado que hubiese estado el presidente Puig porque él ha sido alcalde, pero está la vicepresidenta, se lo digo a ella-.
Cero, cero.
Es decir, no solamente no le dan dinero, sino los 6 millones que tiene en el capítulo IV, de transferencias, les dan cero euros.
(Aplaudiments)

En segundo lugar, está es una ley necesaria para el reparto de fondos -tranquilidad, bueno, da igual, a mí me da igual- (rialles) para reparto de fondos públicos, para reparto de fondos públicos, porque si tuviésemos…

El senyor president:

Senyories, demane silenci i respecte per a l'oradora que està en l'ús de la paraula.

La senyora Bonig Trigueros:

Sí, gloc, gloc, gloc en el 2019 ustedes.
(Rialles i aplaudiments)

Sí, sí, gloc, gloc, gloc, gloc.
190.
000 votos menos en un año.
¡Fantástico!
Sigan así, como Napoleón.
Si tu enemigo se equivoca, no le digas en qué se equivoca, no vaya a ser que cambie y te gane.
Así que continúen, continúen.

Si hay un reparto justo con unos criterios justos evitaríamos que se diesen 140.
000 euros a Carns de Morella, porque el presidente formaba parte de esa entidad.
75.
000 euros al condenado Baltasar Garzón y expulsado de la judicatura por cometer el mayor delito de un juez: prevaricación.
800.
000 euros -que no me parecen mal- al CDT de Morella, que me parece fantástico, con 3 millones.
¿Pero por qué no Peñíscola que es un referente turístico en la comunidad?
¿Por qué no el interior de Alicante, cuya provincia la economía turística representa el 60%?
¿Por qué no?

Y mire usted, se acabaría también la anarquía, ¿verdad, señor Climent?
, a la hora de dar subvenciones a los polígonos industriales, que usted debe 2.
650.
000 euros a los polígonos de Morella y Cinctorres, perfecto, le aplaudo.
Pero que le dé el mismo dinero a todos los polígonos industriales de la Vega Baja, eso es política y mucha demagogia, señor Climent, no necesidad.
(Aplaudiments)

Hay unos criterios en la ley fijos, estándar: la población, las fluctuaciones estivales de la población en las zonas turísticas y estivales.
Y hay unos criterios que no están en el fondo de cohesión.
Y así se trata de garantizar los servicios básicos homogéneos y de calidad todos los valencianos.

Y en tercer lugar, presentamos esta proposición de ley porque blinda, sería una forma de blindar la financiación estable a los ayuntamientos.
Mire, ojalá estuviese la vicepresidenta.
En un estado de derecho los derechos se plasman en leyes, no inventándose millones ficticios, porque si los 542 municipios de la Comunitat Valenciana hubiesen sido tan irresponsables, como todos ustedes, hubiesen hecho unos presupuestos ficticis, con ingresos ficticis, y con gastos comprometidos, y hubiesen dicho, que lo pague Valencia, que lo pague Puig y Oltra.
Eso es lo que hacen ustedes.
Pero los ayuntamientos son mucho más responsables, no se inventan derechos, no generan falsas expectativas que después tienen que…, sí, sí, cli, cli, cli, retallar, retallades.

Y eso es lo que plasma esta ley.
Esta ley garantiza que los ayuntamientos cuenten con una seguridad jurídica.
Miren, nosotros proponemos que se participe, que se fije el porcentaje en el 12% de los tributos cedidos y propios de la Generalitat valenciana, de la comunidad autónoma, como los ayuntamientos siempre reciben la participación en los tributos generales del estado.
Pero ésta no es una propuesta, nosotros no somos perfectos.
Ustedes sí, nosotros somos muy imperfectos, mucho, lo asumimos.
Todos los días nos levantamos y cometemos errores, pero estamos dispuestos a reconocerlo y a rectificar.
Y sobre todo una cosa, a trabajar mucho, a eso no nos ganan.
(Aplaudiments) Verborrea, mucha.
Demagogia, toda.
Pero trabajo y seriedad, poco.
Por estamos dispuestos a consensuarla.
Alguien tiene que presentar un proyecto, ya que ustedes no lo hacen, presentamos un proyecto que sea útil, de verdad, útil.
Sí, ríase, señora Álvaro, ríase.
Realmente útil.

Y esto está.
Estamos abiertos.
Yo se lo dije al señor Puig.
Estaba dispuesta a que la hiciese suya, porque no puede abordarse el problema de la financiación autonómica sin abordar el que nunca ha sido resuelto problema de la financiación de la administración local.
Y si queremos hacer un nuevo marco jurídico, de verdad, serio y responsable, si queremos empezar a cambiar las cosas, esta ley es necesaria.

Por eso hoy otras autonomías, como la andaluza, que no es sospechosa de ser de centroderecha y ser del Partido Popular, la tiene, la tiene.
Por eso nosotros presentamos esta ley que le dejamos sobre la mesa y que esperamos la colaboración de todos los partidos por el bien de los 5 millones de valencianos, desde Vinaroz hasta Pilar de la Horadada.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Bonig.

Per a exercir el torn en contra a la proposició de llei, té la paraula la il·lustre diputada Concha Andrés, en nom del Grup Socialista.

Quan vosté vullga.

La senyora Andrés Sanchis:

Gràcies, president.

Señora Bonig, yo no salgo de mi asombro.
¿Cómo es posible que venga hoy usted aquí como la Robin Hood del municipalismo (aplaudiments) después de veinte años de burla?
No sé si esta propuesta, que más bien podríamos calificarla como cual manzana en la cabeza, que usted nos presenta hoy para hablar de financiación justa.
¿Usted viene a hablarnos de financiación justa a los ayuntamientos?

Mire, hace poco vi una entrevista que le hicieron en la que usted pedía perdón por la corrupción del Partido Popular.
Yo creo que hoy también debería de pedir perdón a los ayuntamientos por los veinte años de ignorancia a los que los han sometido.
(Aplaudiments)

¿Cómo puede usted hablar de financiación justa cuando aparecían titulares de este tipo?
: Â«La Generalitat valenciana tardará veinte años en pagar la deuda de los ayuntamientosÂ», año 2013.
Â«Les deben más de mil millones a los ayuntamientos valencianosÂ».
Â«Nos han convertido en su bancoÂ».
Destruyeron Bankia y destruyeron el Banco de Valencia y dijeron Â«pues ahora, de paganos los ayuntamientosÂ».
Les obligaron a entrar en el plan de pago a proveedores, y solicitar créditos y además a pagar los intereses.

¿Y mientras tanto usted que hacía?
Callar.
¿Usted qué hacía?
Reconocer culpablemente, como hoy está reconociendo, que ustedes habían metido en un buen sarao a los ayuntamientos.
Y además no tenían ninguna garantía de poder resolverlo.

¿Qué pensaba cuando los alcaldes y ediles del Partido Popular, del Partido Popular de Ibi se encerraban en sus ayuntamientos para exigir que pagaran, porque ustedes estaban consiguiendo la asfixia, señora Bonig, no solamente de los ayuntamientos, sino también de las entidades que se ocupaban de los mayores y de los discapacitados?
¿Qué pensaba de todo esto?
¿Qué pensaba además cuando la exalcaldesa de Ibi decía: el Consell va a ser demandado por vía judicial porque nos adeudan, después de tres años, 1.
200.
000 euros y no podemos pagar las deudas del palacio de justicia?
¿Qué pensaba de todo esto?

¿Entonces no se acordaba usted de los pobres ayuntamientos y de cuánto sufrían?
Quizás porque ha sido poco tiempo alcaldesa.
Los que hemos estado más tiempo, por ejemplo el presidente Puig, aunque usted le quiera dar el mérito, lleva reclamando el fondo de cooperación de forma cansina desde el año 1999.
(Aplaudiments) Pero hoy, hoy, los ayuntamientos podrán decir que finalmente este Consell ha puesto 40 millones de euros en los presupuestos de La Generalitat.
40 millones de euros.

¿Y sabe qué más le quiero decir?
Que no puedo entender en qué parte se ha perdido usted de la memoria histórica, de esta historia interminable del fondo de cooperación.

Año 1995, el señor Zaplana en su discurso de investidura: Â«Voy a apoyar el pacto local y el fondo de cooperación municipal de la Comunidad Valenciana.
Â» Y se le olvidó, se le olvidó.

Año 1996.
Resolución de las Cortes.
La 99.
Apoyamos el pacto local y el fondo de cooperación por unanimidad.

La asamblea, la séptima, de la Federación Valenciana de Municipios y Provincias, año 1999.
Presidente, Serafín Castellano: hoy hemos dado un paso gigante, histórico.
Hizo una declaración solemne.
Vamos a hacer el pacto por el municipalismo.
Además os vamos a reconocer el fondo.
Además queremos cambiar la alteración de la comisión mixta.
Y además que La Generalitat asuma proporcionalmente los costes de todos los servicios delegados en los ayuntamientos.
Año 1999.

Y mientras tanto, callados, parados.
Ya sabemos para empezar un viaje de mil millas hay que empezar con un primer paso.
Pero es que ustedes se han quedado en la esquina, no se movieron de la esquina.
Y ahora viene usted aquí a decirnos lo que tiene que hacer La Generalitat, lo que tiene que hacer el Consell.

Sigo.
Año 2004, décima asamblea, presidida por el señor Fernando Giner, de su partido.
Dio la bienvenida Alberto Fabra, que en aquel momento estaba de teniente alcalde de Castellón, y además teníamos como portavoz del Partido Popular al señor Joaquín Ripoll.
Nuestro portavoz, que era el señor Signes, reclamó que se instara al Consell a través de una moción para que se exigiera el cumplimiento del pacto local.
¿Sabe que lo que hicieron ustedes?
Negarle la palabra.
Negarle el debate.
Que no se pudiera hacer esa reivindicación histórica que llevaban haciendo los ayuntamientos.
Y habían pasado de nueve años desde esa grata intención del señor Zaplana, de su presidente.

¿Sabe lo que le digo, señora Bonig?
Veinte años.
Cuatro presidentes del Partido Popular.
Ocho consellers.
Y cero euros para el fondo de cooperación.
(Aplaudiments) Dieciséis meses de gobierno del botànic y 40 millones.
Más aparte el día 29 se aprobará el presupuesto de la diputación de Valencia, gobernada por un equipo en consonancia con el botànic, 20 millones más para los ayuntamientos.
Le agradezco al señor presidente de la diputación de Castellón que también haya sido sensible y haya hecho una pequeña…, un pequeño esfuerzo por intentar poner esos cinco millones y pico de euros que van a contribuir a todos los municipios de la provincia de Castellón.

Ahora bien, ¿qué pasa con su compañero, el señor presidente de la diputación de Alicante?
Que se está resistiendo con armas y bagaje, perjudicando a 141 municipios de la provincia de Alicante, que no van a recibir la parte que les corresponde de ese fondo.
Tendrá que ir usted e imponerse como lideresa y presidenta del Partido Popular para que este titular Â«un lastre millonario para los pueblos, la negativa de la diputación de Alicante a adherirse al fondo de cooperación perjudicará a todos los ayuntamientos menores de 5.
000 habitantes que se quedan sin ingresar 50.
000 euros, además de Alicante, de Elche, 400.
000 de Benidorm y OrihuelaÂ».
Hágalo, sus alcaldes se lo agradecerán.
Tírele usted de las orejas.
Dígale que se ha acabado ya con las distribuciones de dinero público de forma caciquil, caciquil, hasta incluso ilegal y desde luego inmoral.

Dígale que, según los criterios de esta propuesta en euros que usted tiene aquí, debe de haber una distribución incondicionada de ese fondo en el que se tenga en cuenta el criterio del territorio y de la población.
Pues que nos explique el señor presidente de la diputación cómo es posible que se dé asimismo, a dedo, como les gusta hacerlo a ustedes, 1.
700.
000 euros con 21.
000 habitantes y 27 kilómetros cuadrados de territorio, (aplaudiments) cuando a otro ayuntamiento cercano, el de Xàbia, con 27.
000 habitantes y 69.
000 kilómetros cuadrados de territorio le tocan 300.
000.
¿Esa es la propuesta que hace usted de distribución de los fondos transparentes?

No, señora Bonig.
Usted, además de síndica de este partido, síndica de este grupo parlamentario, es también la presidenta del Partido Popular.

Quiero seguir diciéndole todo este relato.
Mire, llegó el Estatuto de autonomía con su artículo 64.
3, y entonces dijo, Â«hay que potenciar la autonomía de los ayuntamientos sobre la base del principio de subsidiariedadÂ».
Y se tiene que crear una ley del fondo de cooperación municipal, a través de Madrid y de estas Cortes.
Que se creó, como ustedes van lentos, muy lentos, con mucha paciencia, con mucha paciencia.
Pero, bueno, en el 2010 llegó la ley.
¿Y ahora a ustedes alguien le ha dicho que haya una ley que aprobaba el fondo?
¿Se lo han informado, señora Bonig?
Jurídicamente cómo puede defender que venga aquí a defender una nueva ley de creación del fondo si ya está.
Si lo único que queda en este momento es regularlo.
Lo único que queda en este momento, señora Bonig… Esa ley está regulada.
Sí, señora Bonig, en el artículo 201.
Búsquelo usted.
Título 11, capítulo II, artículo 201.
Se crea el fondo.
¿Para qué?
Para que se financien servicios, infraestructuras y equipamientos básicos de los municipios, con un carácter incondicional, porque es una fuente de financiación no aceptada.
Así lo determina el Estatuto, así lo han acordado los propios acuerdos de la Federación Valenciana de Municipios y Provincias donde están los ayuntamientos, que es a los que hay que escuchar.
No lo que le digan solamente a usted al oído, a los ayuntamientos, que son los que tienen que asumir la responsabilidad de dar esos servicios básicos que necesitan los ciudadanos.
¿Y sabe usted todo lo que ha hecho con todo esto?
Nada.
Han estado parados.
Hasta la comisión mixta que faltaba crear, se ha creado en febrero de 2016 con un gobierno del botànic, a mucho que usted le pese.

Y por último quisiera decirle, mire, veinte años, señora Bonig, apréndaselo, por favor.
Desde 1995 hasta el 2015.
Veinte años gobernando.
Y ustedes simplemente dieron un par de pasos.
¿Sabe qué?
Ahora dice usted que gloc, gloc, gloc, gloc.
¡No, hombre, no!
Gloc, gloc, gloc, no.
Ayer por la tarde, cuando se votaron los presupuestos de este ayuntamiento, los ayuntamientos, los alcaldes, las alcaldesas y los concejales, que son los que están ahí, al pie del cañón, atendiendo a los ciudadanos, empezarían a decir, Â«oé, oé, oéÂ» por el gol que había metido el Consell.
40 millones (aplaudiments) en los presupuestos para cubrir sus necesidades.
¿Vale?
El gol que ha metido el Consell.
Un gol que estaban esperando después de veinte años de partido.
Estaban esperando veinte años de partido.
¿Pero qué me dice usted, señora Ortiz?
¿No tiene bastante con todo lo que he dicho?
Escuche, no solamente oiga, escuche.
Aprenda un poco de municipalismo, que parece ser que usted no ha tocado todavía terreno.

Yo he sido alcaldesa y sé muy bien de lo que estoy hablando (remors) y de lo que ustedes, y de lo que ustedes hicieron.

Gracias, señor presidente.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Moltes gràcies.

Senyories.

La senyora Bonig Trigueros:

Pasado, pasado, pasado, por si en esta comunidad ustedes no hubiesen gobernado durante doce años, durante doce años.
Y dejaron esta comunidad que tuvo que venir el Partido Popular para ponerla en el (inintel·ligible) .
.
.
y cambiarle el color.
(Veus i aplaudiments) ¡Sí señores!

Vamos a ver, dice usted Â«fondo de cooperaciónÂ».
Es que no se ha leído la ley.
Y la ley no habla de fondo de cooperación, habla de participación en tributos de la Comunidad Valenciana.
142 de la Constitución.
Esa que se quieren cargar.

Igual, igual que sí que participan los ayuntamientos en tributos del estado.
Mire usted lo que decía su líder, ese que lleva más de treinta años subido a coche oficial, yo estaba en la escuela cuando estaba el señor Zaplana, pero él lleva treinta y tres años en el coche oficial, treinta y tres, y casi todos ustedes.

Mire lo que decía en Levante, 17 de abril de 2010.
Â«Proponemos crear que el 2,5% del presupuesto autonómico se destine al fondo de cooperación y nunca menos 300 millones de euros.
Â» ¿Sabe usted que dijo después en Torrevieja?
En ese retiro que hemos pagado todos.
Que el fondo de cooperación serían 80 millones.
Después aprobamos una resolución aquí entre todos los grupos, la veu d'un poble, la soberanía, que decíamos que 150 millones.
Y llegan ustedes en el presupuesto de tapadillo 40 millones de euros.
¿Nos podemos fiar de ustedes?
(Aplaudiments) ¿Son ustedes, son ustedes creíbles?
¡Pero, qué me cuentan!

La diputación, mire usted, señora Concha, señora…, no lo sé, señora Concha, perdone, señora Andrés, señora Andrés, Concha Andrés, perdón, perdón.
Mire usted, claro que la ley de régimen económico, de la ley de bases de la Comunidad Valenciana se aprobó en el 2010 y por primera vez hay un título de fondo de cooperación, y se desarrolla ese fondo de cooperación.
¿Sabe usted quién aprobó esa ley?
Compromís, con el voto favorable del Partido Popular.
Se abstuvo Izquierda Unida.
¿Y sabe usted quién voto en contra?
El Partido Socialista.
¿Sabe usted quién fue el ponente?
El señor Ximo Puig, el señor Ximo Puig.
(Aplaudiments) A ver si lo aprendemos.

Mire usted, habla usted de masacrar a los ayuntamientos.
Le recuerdo en el 2008 y el 2009 gobernaba su gran otro líder, eh, el señor Zapatero, que dijo que no había crisis económica, que era una desaceleración, e hizo unos presupuestos sin tener en cuenta esa contención de la economía.
Y llegaron las liquidaciones del 2010 y el 2011, y las comunidades autónomas y los ayuntamientos tuvimos que devolver su mala gestión, (aplaudiments) su ruina en diferido.
Y fue el Partido Popular el que, en lugar de cinco años, otorgó diez años.
¿Quién ha salvado a los ayuntamientos que hoy encadenan cinco años consecutivos de superávit?
Los fondos de plan de pago a proveedores y más de 3.
000 millones de euros que el Gobierno de España ha dado a los ayuntamientos valencianos.
(Aplaudiments) Paguen, paguen, señora Andrés.

Mire usted, la diputación de Alicante licita el doble de obras que la de Castellón y Valencia juntas.
Y anuncia un programa de 75 millones para el año que viene.
Y vamos a ver las inversiones de la diputación de Alicante, que quiere participar, claro que quiere participar, pero que quieren diálogo y consenso, ese que ustedes predican mucho, pero no hacen, ustedes son de Â«rodilloÂ», la izquierda es Â«rodilloÂ», sectario, profundamente sectario.
(Aplaudiments)

Mire usted, en Alcoy la diputación invertirá o ha invertido este año casi cuatro millones de euros.
Con ese fondo suyo, ¿sabe usted qué reciben?
360.
00 euros.
¿De qué habla, señora Andrés?

Orihuela, Orihuela, con la importancia, ha recibido de la diputación 5.
100.
000 euros.
Con su fondo, ¿sabe usted qué recibirán?
432.
000 euros, para una calle y poco más.

Mire usted, en Denia.
PSOE y Compromís, 3.
900.
000 euros de la diputación de Alicante.
¿Sabe usted qué recibirá del fondo de cooperación suyo?
379.
000 euros.

Esas son realidades.
Bien, eso es lo que hay.
Si ustedes no quieren ni dar la espalda a los ayuntamientos nos parece perfecto, mal, pero perfecto, está en su decisión.
Nosotros estamos aquí aportando una la ley, que no es el fondo de cooperación, es una financiación justa para que no tengamos que gritar y decir que València ens roba.
Espero que no tengamos que decirlo, porque realmente con la delegación de competencias están ustedes sin economía, asfixiando a los ayuntamientos.

La voluntad del Partido Popular está ahí.
Queremos vertebrar y cohesionar.
Si ustedes no lo aceptan, pasarán el rodillo como siempre y en el 2019, cuando el Partido Popular vuelva a gobernar esta comunidad, será la primera ley que aprobaremos.
Vayan tomando nota.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Bonig.

Senyories, anem a continuar el debat amb la rèplica de la senyora Andrés.
Des de l'escó?

La senyora Andrés Sanchis:

Bé, va, vaig a anar ahí, senyor president.

El senyor president:

Té vosté la paraula.

La senyora Andrés Sanchis:

Gràcies, senyor president.

Senyor president, moltes gràcies.

Señora Isabel Plácida Bonig, (rialles) templanza, haga honor a su nombre, templanza.

Mire, el señor president votó en contra de la Ley 8/2010, de regulación del régimen local en la Comunidad Valenciana, porque era coste cero.
Y lo explicó, porque quería que se dotara ese fondo, ese fondo que ustedes siempre se han negado a dotar.

No hace falta que me dé clases.
Yo ya sé que estamos hablando de una participación en los tributos de la Generalitat valenciana, pero que junto con los propios y de acuerdo con lo que establece el Estatuto de autonomía, porque es que no se debe de olvidar que hay un Estatuto de autonomía, jurídicamente debe de ser así.
Esos tributos, junto con los otros, vienen a reforzar el principio de suficiencia financiera de las entidades locales, de acuerdo con el artículo 142 y de acuerdo con esa ley que ustedes aprobaron, aunque fuera con el voto en contra del Partido Socialista, precisamente porque no había dotación.

Quiero decirle que esos 40 millones no están de tapadillo.
Quiero decirle también que esos 40 millones están en el presupuesto, a la vista de todos, a lo mejor usted no los quiere ver.
Los que nos faltan, porque están de tapadillo, son los 13,5 millones que le toca poner al presidente de la diputación de Alicante y que no hay manera.
Erre que erre porque quiere seguir (aplaudiments) dándoselos él a sus amigos, a los ayuntamientos amigos, señora Bonig, como ha hecho siempre.

¿Usted se acuerda de lo que hacía el señor Rus?
Programa de campos gespa Rus, 20 millones de euros.
El que quiera campo, bien, y el que no, a tragárselo.

Programa de les bombetes, 30 milions d'euros, tot el món a canviar bombetes per ahí.
Â«És que les faroles no me servixenÂ», Â«és queÂ»… Va, te fastidies i te quedes sense bombetes.
I després hi ha alcaldes que tenen bombetes en el magatzem per a donar i vendre.
Ahí estaven tots els capritxos que se donaven.
Aixina se repartien els diners.

Ara no.
Ara se van a repartir els 40 milions en el fons del Consell que se va aprovar ahir, més en els pressupostos de la diputació.
I el que no vullga, que s'apanye i que done explicacions als seus ajuntaments pel que els va a perjudicar.

Una altra de les qüestions que li volia dir també, senyora Bonig.
Vosté sap que s'ha de garantir l'autonomia municipal.
Per què eixa voluntat de regular?
Per què dir: el 15% se destinarà a las diputaciones?
A las diputaciones, ¿eso qué es?
¿Que tiene usted algún tipo de añoranza y de influencia russelliana?
¿De esa ley que jamás se debería haber aprobado?
Porque todos los alcaldes y alcaldesas se declararon insumisos.
Una ley que lo único que quería hacer es privar de esa autonomía local a los ayuntamientos y del principio de descentralización, que todo el mundo apoyamos; que lo que era, era, de verdad, era una carga en profundidad ideológica y conservadora, que pretendía la rentabilidad económica frente a la rentabilidad social, esos servicios que ustedes se querían cargar.

Además querían otra cosa.
Concentrar las grandes contratas, los grandes negocios en las diputaciones.
Todos los municipios de menos de 20.
000 tenían que traspasar la gestión de sus servicios a las diputaciones.
¿Para qué, señora Bonig?
Nos hubiéramos encontrado con lo que pasó con la UDEF, pero en vez de contar mil, dos mil, tres mil, hubieran contado diez mil, veinte mil y treinta mil (aplaudiments) para mayor gloria del Partido Popular y mayor vergüenza de todos los valencianos y todas las valencianas.

Mire, señora Bonig, para que no intente usted darle ningún mérito.
Los méritos el presidente Puig ya los tiene, por haber reconocido este fondo y además porque dice Â«se podía haber llevado él el mérito si hubiera aprobado esta leyÂ».
¿Qué ley?
Esto no es una ley, no.
No, de verdad que no.
Esto es una rabieta cuando usted se enteró que se iba a hacer el fondo de cooperación municipal y que el director general estaba ya explicando por ahí en qué iba a consistir este fondo.

Pues mire, cuando los alcaldes se encerraron, esos alcaldes que yo le he dicho de Castellón, y usted no estaba, eh, usted no iba.
Algunos del PP decían que estaban a favor, y tampoco fue.
Cuando se encerraban el señor Puig enseguida, he visto sus declaraciones, y fue a apoyar a esos alcaldes que se encerraron porque ustedes no les pagaban, por las deudas que les tenían asfixiados.
¿Y sabe lo que decía?
Â«Es lamentable que en el día de hoy, en el que hay alcaldes encerrados porque no reciben la financiación que les corresponde, que están pidiendo préstamos, que están pagando intereses, hayamos descubierto que en el Partido Popular se repartían sobre con dinero negro.
Â» (Aplaudiments) ¡Eso es lo lamentable!
De eso tiene que dar usted explicaciones, de esas cosas son de las que tiene que dar explicaciones.

Y finalmente, si me permite, señor president, quisiera acabar con algo un poco más tranquilo.
Mire, el otro día leí, hay un programa de Acnur, que se llama Â«Semillas como solucionesÂ».
Biney es una mujer refugiada que estaba contando su experiencia y decía: Â«Nos dan terreno, semillas y herramientas para cultivarlo.
Yo estoy a cargo de la cosecha y decido qué hacer con mis ingresos.
Soy independiente, y me permite cuidar de mi familia, y además esto beneficia a toda la población local.
Â» Pues eso es lo que nosotros estamos pidiendo para los alcaldes: autonomía, confianza, medios, semillas y herramientas, para que puedan hacer lo que deben hacer, asumir su responsabilidad y cuidar de una gran familia, que es la de los valencianos y las valencianas, a los que ustedes no les han cuidado en veinte años.

Salut i bon Nadal.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Andrés.

Senyories, continuem coneixent la fixació de posició de la resta de grups parlamentaris que no han intervingut.

En primer lloc, el Grup Podemos-Podem, la il·lustre diputada Cristina Cabedo, tindrà la paraula per a fixar la posició en nom del seu grup.

Els recorde que en acabar el ple tenim mesa i posteriorment Junta de Síndics.

Senyora Cabedo.

La senyora Cabedo Laborda:

Bec aigua perquè és.
.
.
, és directe a la senyora Bonig i m'impressione més.

El senyor president:

Senyora Cabedo, quan vosté estiga en condicions.

La senyora Cabedo Laborda:

Sí.

El senyor president:

Té la paraula.

La senyora Cabedo Laborda:

Bon dia.

Avui venim ací a tractar la llei que el Partit Popular ha presentat baix el nom de Â«finançament justÂ».
Finançament just.

Sembla que el Partit Popular està profundament sensible amb la justícia.
Supose que aquesta sensibilitat ve cap a la justícia local per la situació que tenen les senyories del Partit Popular en l'Ajuntament de València, on, efectivament, es podria catalogar, com a mínim, de trames de finançament injust les qüestions que els seus col·legues tenen allí.

Però, bé, començaré fent el mateix que la senyora Bonig ha fet en el seu…, en la seua intervenció, que prèviament a començar a parlar sobre la llei, ha anat fent un repàs de tota la situació.
I veuré, en primer lloc, quines són les solucions del Partit Popular per a millorar el finançament local que ha estat donant a terme a nivell estatal.

La solució del Partit Popular a nivell estatal ha sigut ja la famosa llei Montoro, que, com vostés saben ja, ha castrat la capacitació de la recaptació tributària, ha multiplicat l'externalització i privatització dels serveis públics municipals, ha mercantilitzat l'atorgament de llicències i ha forçat l'acomiadament de centenars de milers d'empleats.

Però continuem amb el repàs.
A nivell supramunicipal -vosté, senyora Bonig, que ha estat parlant de clientelismo-, a nivell supramunicipal, la diputació de Castelló, encapçalada pel Partit Popular, també ens pot donar grans exemples de finançament just, com, per exemple, és ocultar 128.
000 euros en todoterrenos para cargos del consorcio de bomberos.
El consorcio de bomberos, que es el último reducto de enchufismo fabrista que acoge a 34 alcaldes o candidatos (aplaudiments) del Partido Popular.

També tenim com a exemple el president de la diputació d'Alacant, del Partit Popular, que s'ha donat a ell mateix la subvenció…, la major subvenció nominativa de la corporació alacantina.
El mateix president que, efectivament, com ja s'ha estat parlant, ara no dóna suport al fons autonòmic de cooperació municipal.

I entrem a la seua solució a nivell autonòmic, que és haver presentat aquesta llei que desenvolupa aquest fons i, al mateix temps, per tant, desenvolupa la Llei 8/2010, de règim local de la Comunitat Valenciana.
Vaig a donar-li dos raons per les quals Podemos no va a donar suport a la seua llei, una de fons i una altra de forma.

Començaré per la raó de forma.
Senyora Andrés, no només és que mai s'han donat diners a aquest fons, sinó que a més el Partit Popular quan va crear la Llei 8/2010, de règim local, concretament, el conseller de solidaritat i ciutadania, el senyor Rafael Blasco, va ficar un article, que és l'article 201, on es deia que només el Consell seria qui desenvoluparia el fons autonòmic de cooperació municipal.

Crec que a estes altures vostés tindrien d'haver assumit ja la realitat que no han guanyat les eleccions, que no són majoria i que no són el Consell.
I, per tant, vostés no poden desenvolupar el fons autonòmic de cooperació municipal.

Si nosaltes ara, efectivament, no formem part del govern, però si nosaltres ara aprovem aquesta llei, passarà com la llei Montoro, que és un nyap, és un sinsentit, és un gloc, gloc, gloc, i els tribunals (aplaudiments i rialles) han tingut que derogar 27 dels 43 apartats.
Per tant, no volem caure en el mateix.

I la segona raó, la raó de fons.
Vostés, en el seu contingut de la llei, diuen que tenen de n'hi haure fons de caràcter no condicional i fons de caràcter incondicional.
És un còpia i pega del decret que en el seu moment el senyor Rafael Blasco va voler dur a terme per a desenvolupar el fons autonòmic de cooperació municipal.

I ja aleshores, fa sis anys, la Federació Espanyola de Municipis i Províncies, en la seua anomenada declaració d'Elx, els va dir que necessàriament els fons havien de ser incondicionals.
Pareix ser, senyor Bonig, que sis anys després, vostés encara es pareixen bastant al PP del senyor Blasco.

Gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Cabedo.

Continuem amb la fixació de posició.
Seguidament, per part del Grup Parlamentari Ciudadanos, il·lustre diputat Emigdio Tormo prendrà la paraula per a fixar posició en nom del seu grup.

Senyor Tormo.

El senyor Tormo Moratalla:

Gracias, señor presidente.
Muy amable.

Yo, doña Isabel, no bebo porque me impresione especialmente sino porque tengo sed.
(Pausa)

Señora vicepresidenta, como máxima responsable del Consell… Líbreme Dios a mí de catalogar a nadie de puñetero, ni de puñetero desastre, como tampoco me río de nadie, o al menos lo intento, cuando expresa sus argumentos, por muy peregrinos que me puedan parecer.

Decía la señora Bonig, en la presentación de la proposición de ley, que la Constitución española -esa que algunos partidos aquí presentes quieren abrir el melón de su remodelación, de su cambio, de su modificación-, que en su artículo 140 garantiza la autonomía de los municipios.

Pero esa garantía no es diferente a otras que consagra la Constitución, como el derecho a una vivienda digna, el derecho a un trabajo digno, el derecho a múltiples cosas que no son más que declaraciones de intenciones, pero cuando no está dotado de dinero, cuando no está dotado de financiación, un derecho no es más que eso, una bonita declaración de intenciones.

En el artículo 142, también lo ha mencionado la señora Bonig, dice la Constitución que las haciendas locales dependerán de los…, obtendrá los medios suficientes para el ejercicio de sus funciones, de los ingresos propios, de los tributos del estado, de la participación del estado y de las comunidades autónomas.

El problema es que los ayuntamientos hacen todo lo que les compete y muchísimo más.
Asumen competencias que no tendrían por qué, en materia incluso de educación y, sobre todo, sociales.
Es que arreglan -en episodios dramáticos como los que han ocurrido los últimos días-, arreglan los caminos hasta que las diputaciones correspondientes, o la conselleria correspondiente, les otorgan los fondos necesarios para poder funcionar y que la gente pueda circular por sus pedanías.

A nosotros se nos llena la boca constantemente con la segunda descentralización.
Decía el presidente Puig no hace mucho que cuando salía a la calle otra generación mayor que la mía pidiendo democracia, pidiendo autonomía, pidiendo el Estatuto, consiguieron lo que querían, consiguieron ese Estatuto de autonomía, pero se quedaron ahí.
La segunda descentralización, aquella que otorga la financiación necesaria para que los ayuntamientos ejerzan las funciones que les compete legalmente y aún más, eso no ha llegado.

A nosotros la ley que nos propone…, la proposición de ley que nos propone el Partido Popular no nos gusta del todo.
Hay cosas que sí que nos gustan, y así se le ha trasladado a la señora Bonig.
Hay cosas que nosotros cambiaríamos.
Y nos gustaría que los partidos que sustentan al gobierno lo aceptaran para poder cambiarla, para poder decir qué es lo que no les gusta, para poder aportar, con su mayoría en esta cámara, las iniciativas suficientes para que podamos cambiar lo que a nosotros no nos gusta.

Yo sí le diría una cosa, señora Bonig.
El tema de la diputación de Alicante es sangrante.
Y yo ahí asumo mi parte de responsabilidad.
Yo ahí lo dije públicamente que nosotros en la diputación de Alicante nos equivocamos.
Y creemos que ese error que nosotros cometimos en un principio al elegir a la persona inadecuada se puede solucionar, con un poquito de buena voluntad.

Pero no es menos cierto que la diputación de Alicante no aporta ni un duro a ese fondo necesario, que sí aporta una diputación que ustedes gobiernan, como es la de Castellón.
Es algo que no entendemos demasiado.

Pero es que, además, hay ayuntamientos de la provincia de Alicante, donde presentan mociones, pidiendo que ese fondo se nutra solo de fondos de la Generalitat valenciana, del gobierno autonómico.
¡Hombre!
, yo creo que si ponen ustedes un poco de su parte, si presionan al presidente de la diputación, que yo creo que es una persona perfectamente razonable, pueden aportar a ese fondo los fondos, valga la redundancia, necesarios para que esto empiece a andar, para que los señores de los partidos que sustentan al gobierno, acepten no esta ley, sino una ley mejorada, pero sí al menos el estudio de todas aquellas modificaciones que harían falta para que podamos financiar mejor a los ayuntamientos.

Decía al principio de este mañana la diputada de su grupo: Â«Tenemos talento.
Â» El talento verdadero es el de los ayuntamientos, que son las únicas administraciones que tienen superávit cuando todas las demás tienen deudas y deudas y déficit acumulado año tras año.

Muchísimas gracias, señor presidente.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Tormo.

Senyora Bonig, té vosté la…

La senyora Bonig Trigueros:

Simplemente para agradecer al señor Emigdio Tormo y al Grupo Ciudadanos su intervención y que por lo menos haya un voto de confianza a este proyecto de ley, que esperemos que salga adelante y que entre todos podamos mejorar.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Bonig.

Ja per a finalitzar el debat, el senyor Jordi Juan fixarà posició en torn de la proposició de llei del Grup Parlamentari Popular.

El senyor Juan i Huguet:

Moltes gràcies, president.

Efectivament, i com s'ha dit, estem tractant un tema molt important, el tema del municipalisme.

Sense dubte, els ajuntaments són la primera trinxera política, és la primera administració a la qual acudix un ciutadà quan té un problema.
I com bé ha dit el senyor Tormo, acaben assumint competències que no els són pròpies.

Per tant, açò du un problema que s'ha de solucionar, perquè encara que eixes competències no siguen pròpies, on van les persones a parlar és amb l'alcalde.
No entenen si l'ambulatori té un problema, això és qüestió de la conselleria, van a parlar amb l'alcalde.
Si després del temporal, la població s'ha quedat sense arena, no van a parlar de la mar que són coses de l'estat, van a parlar amb l'alcalde.
Per tant, com dic, no és un tema baladí.

Tanmateix, nosaltres anem a votar en contra d'esta proposició de llei que presenta el Partit Popular.
I anem a votar en contra per dos motius.
El primer motiu és perquè no tenen la legitimitat política per a presentar-la.
La legal no la discutisc.
Parle de la legitimitat política.
(Protestes i veus) I després, després…, si em permeten, m'explique.
(Veus) I després, i després, molt important, la proposta de llei que presenten no respecta l'autonomia local, de la que tant ens hem omplit la boca.

I ¿per què no tenen la legitimitat política a presentar-la?
Parlen de finançament de les entitats locals.
Anem a vore.
Si ens hem de fiar de vostés en temes de finançament veient el que han fet amb el finançament pel País Valencià, anem aviats.

Però és que és més, vostés són del partit de Montoro, el senyor que ha imposat la llei de racionalització i sostenibilitat a les administracions locals, a les quals les ha tallat les competències.
Són del partit de Montoro, eixe senyor que no permet als ajuntaments, que, com estem dient, tenen superàvit, destinar eixos diners a fer inversions i a millorar els serveis en els seus municipis.
Volen que destinen eixos diners a pagar als bancs.

I, per tant, ¿com el Partit Popular, el partit del senyor Montoro, s'atrevix a vindre a estes Corts a parlar de municipalisme i el seu finançament?
I després, ¿asfixiar als ajuntaments?
Però, ¡per favor!
, si quan vostés estaven en el govern de La Generalitat no pagaven ni un duro de les subvencions que donaven (aplaudiments) als ajuntaments i els ajuntaments eren el seu banc.

Jo els podria posar exemples d'ajuntaments de 15 milions d'euros de pressupost, als quals vostés arribaven a deure 1,5 milions d'euros.
Estaven finançant-se a costa dels ajuntaments.
I els dic una cosa: al 2019 vorem què passa.
Però, de moment, 2015 i 16, com diu el senyor Subías, a l'oposició, al racó de pensar.
(Rialles)

I és que, com deia, vostés no creuen en l'autonomia local.
S'ha posat l'exemple de la diputació d'Alacant, i no vaig a entrar en més detall.
Dir-los que Compromís no passarà de nou pels besamans dels alcaldes als presidents de les diputacions.
(Aplaudiments) No anem a passar per ahí.

I en esta llei, i en esta llei, el que vostés proposen de nou és centralitzar els recursos, i tornen, en els articles 8 i 10, a parlar de repartiments del 15%, del 30%, del 70%.
De nou, la tutela de La Generalitat.
¿Que els ajuntaments no són majors d'edats?
Jo crec que sí.
I de fet, ahí estan el números.
Són les administracions que millor estan tancant els seus comptes.

I ahí és quan entren en la seua contradicció, perquè en el preàmbul de la llei que proposen invoquen la Constitució espanyola, invoquen l'Estatut, parlen de l'autonomia financera, parlen que les administracions locals han d'administrar els seus afers, però després, en el que han escrit, entren totalment en una contradicció, i per això esta llei que han presentat no té sentit.

Però, ja ho ha dit la senyora Andrés, del Partit Socialista, en 2006 inclouen el fons en l'Estatut, en l'any 2010 en la llei de bases de règim local de la Comunitat Valenciana; això sí, sense ningun tipus de consignació pressupostària.

I, en definitiva, a vostés, senyories del Partit Popular, saben el que els dol?
Saben el que els molesta?
Saben per què han presentat esta llei?
Perquè els sap mal que este Consell haja impulsat el fons de cooperació municipal.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Senyor Jordi Juan.

El senyor Juan i Huguet:

Acabe, senyor president.

Animem el Consell que seguisca treballant en eixa línia, tenen el nostre suport.
Però acabe amb una proposta en positiu.
Per a nosaltres la solució definitiva és el repartiment dels 3/3 en la qual les transferències en participació (inintel·ligible) .
.
.
de l'estat hauria de ser del 33%, quan ara els municipis és del 12%.
Aixina que sí, és cert, Madrid ens roba.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Jordi Juan.

La senyora Bonig Trigueros:

Acabamos de saber la verdadera razón por la cual hacen de la oposición su única actuación y hoja de ruta.
Efectivamente necesitan un enemigo y ese enemigo es Madrid, porque son incapaces después de veinte años haber conseguido el poder de dirigir, de gestionar, de ilusionar y de administrar esta gran tierra, que es la Comunidad Valenciana.
(Aplaudiments) No saben, no quieren y no pueden.

Mire, señor Jordi Juan, hombre lo de la legitimidad legal y democrática yo no se lo voy a consentir, no se lo voy a consentir.
Toda la legitimidad legal y toda la legitimidad democrática al partido más votado de esta comunidad.
(Aplaudiments) ¿Le recuerdo las últimas elecciones?
Porque quien perdió 190.
000 votos fueron ustedes y quien subió 260.
000 fue el Partido Popular, con errores, sí, pero orgullosos de todo lo que hemos hecho.
(Aplaudiments) Ya está bien de difamar, ya está bien de arrogarse una legitimidad.
Todos contamos y en esta cámara representamos al pueblo valenciano como lo representan ustedes.
Quizás en Venezuela y en Cuba no.
Quizás en Venezuela y Cuba no.
Pero yo quiero que este país, mi país que es España, mi nación y mi comunidad, que es la valenciana, esté situada con los países democráticos no en Venezuela.

¿Y saben ustedes qué?
Los adversarios políticos también tenemos el derecho a ser escuchados, no nos nieguen ese derecho.
En eso consiste la democracia, señor Jordi Juan.
(Aplaudiments)

Mire usted, dicen que no había fondo de cooperación.
En 2006-2007, 10,4 millones y en 2009, 27 millones de euros.
Mire usted, de 2004 a 2011, plan de revitalización de las comarcas del interior, 333 municipios afectados de los 542 y más de 7.
000 millones y de 2004 a 2015 todos han invertido más de 2.
800 millones de euros en plan de inversiones productivas y en plan de mejora de municipios, por cierto impulsados por el Partido Popular y que han transformado la fisonomía de esta tierra a la que se acogieron también ayuntamientos del PSPV y Compromís, eran pocos, pero también se acogieron.

Miren ustedes, la diputación de Alicante no se opone al fondo de cooperación.
La diputación de Alicante lo que pide son criterios proporcionales y criterios justos y que se negocie, no que se imponga como Xarxa Llibres que luego tienen que pedirle a los ayuntamientos que devuelvan 15 millones.
(Aplaudiments) Por eso, como hay necesidad y ustedes quieren que la gente lo reciba, apoyarán la PNL y la moción que ha presentado el Grupo Popular para que esos 15 millones vayan destinados a un fondo de emergencias en materia educativa.
Eso es, señora vicepresidenta, rescatar a les persones i mirar-les als ulls.
Esa es la realidad.

Me sorprende…, la diputación de Castellón en su fondo de cooperación de obras y servicios, es que es lo mismo, obras y servicios.
Y luego lo ha puesto ahí.
Insisto que le he dado los datos de inversión de la diputación de Alicante, me sorprende que cuando hablan ustedes siempre de pasado y hablan de corrupción del Partido Popular, hablan de Castellón y hablan de Alicante, pero no dicen nada de Divalterra, no les he escuchado hablar de Divalterra, la nueva empresa pública que iba a acabar con todas las mangarrufes que vostés diuen del Partido Popular.
(Aplaudiments) Año y medio, año y medio y hay que disolverla.
Van ustedes por el mejor camino del mundo.

Mire, esta ley no es un fondo de cooperación, esta ley hace realidad un precepto constitucional y crea un marco jurídico estable para que los ayuntamientos reciban dinero estable, señorías, un marco jurídico estable, con unos criterios estables, proporcionales, que garantice los servicios públicos de calidad a todos los valencianos, vivan donde vivan.

Hablan de discriminación.
Mire, no me quiero meter, porque además yo soy de la provincia de Castellón.
Pero para 2017 Castellón ciudad recibirá 17 euros por habitante de inversión, 17 euros, la capital y Morella recibirá 2.
020 euros.
Si eso no es demagogia y eso no es clientelismo político que baje Dios y lo vea.
(Aplaudiments)

Felices fiestas y que pasen ustedes una feliz Navidad y que Dios les bendiga.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Bonig.

Senyor Jordi Juan, té vosté la paraula i amb les seues paraules clourem este període de sessions, perquè ja no hi haurà més temps de rèplica.

El senyor Juan i Huguet:

Seré molt breu.

Mire, senyora Bonig, jo no sóc una persona de buscar-me enemics, ni de buscar-los ni de trobar-los.
Però quan vosté diu allò de Madrid, jo òbviament no em referisc a Madrid com a ciutat, ni a Madrid com a comunitat autònoma dels quals no tinc absolutament res en contra.
Amb els qui sí que tinc moltíssimes coses en contra és amb el senyor Montoro i amb les polítiques que fa el govern, el Partit Popular, que asfixien els ajuntaments i són unes polítiques que van totalment en consonància a les que practicaven vostés quan estaven en el govern.

Vull matisar-li que jo en ningun moment he posat damunt la taula la seua legitimitat legal per a presentar la proposta.
Jo no he posat damunt la taula la seua legitimitat legal, per descomptat, són un grup parlamentari i en el seu dret està el presentar propostes.
Jo he posat damunt la taula i crec que no tenen la legitimitat política i no la tenen perquè en vint anys no han fet res (remors) i, per tant, les seues propostes no són creïbles.
(Aplaudiments) Les seues propostes no són creïbles.

El senyor president:

Senyories, demane silenci i respecte per a tots els oradors.
Els podrà agradar més o menys el que diga qualsevol orador, però demane silenci i respecte, com els he exigit en altres casos, sempre, sempre i en totes les ocasions.

Senyor Jordi Juan, continue vosté.

El senyor Juan i Huguet:

Moltes gràcies, president.

Ha invocat de nou, senyora Bonig, les eleccions, resultats electorals, fa sumes i restes.
Però li recorde una cosa, senyora Bonig, en les eleccions de Madrid no es va presentar vosté, en eixe eleccions no es va presentar vosté.
(Aplaudiments) I ara, en un exercici que ens recorda allò de Â«Buscando a WallyÂ», diuen que sí que hi havia fons municipals.
Si hi havien es repartien conforme els donava la gana, emulant açò que el que reparte se lleva la mejor parte: diputació d'Alacant.
(Aplaudiments)

No vaig a insistir més del que hem dit.
És una llei que no respecta l'autonomia local.
És una llei que entra en contradicció en si mateix en diversos articles.
De fet, l'article 13 no apareix, no sé si s'ha passat del 12 al 14, no sé si serà com és el 13 i això dóna mala sort… (Rialles)

En qualsevol cas, i si em permeten acabar la meua intervenció igual que tots, desitjant-los unes bones festes i un bon any.
I, ja que estem parlant de municipalisme i sóc alcalde de Tavernes de la Valldigna, convidar-los a totes i a tots al Festivern (aplaudiments) sabent que a la senyora Bonig ja ens ha dit que no li agrada Ovidi Montllor, ni Raimon, no actuen allí, no actuen, actuen grups en valencià, actuen grups en castellà, en italià, en alemany, aixina que estan tots convidats i que ho passen molt bé.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Jordi Juan.

Senyories, finalitzat el debat, i amb esta invitació que intentarem aprofitar els qui vullguen voluntàriament, anem a passar a la votació.

Senyories, anem a votar la presa en consideració de la Proposició de llei de finançament just per a les entitats locals.
I serà l'ultima votació d'este període de sessions.
Senyories, comença la votació.
(Remors) Senyories, queda rebutjada la presa en consideració de la proposició no de llei per 50 vots en contra, 38 vots favorables.

Senyories, em sume a tots els desitjos que s'han formulat per part dels oradors que tinguem un bon Nadal, que carreguem les piles, que passem estos dies amb felicitat i amb harmonia amb les persones que volem i que ens tornem a trobar prompte en l'hemicicle i en les diferents comissions.
Han fet vostés un bon treball.
(Aplaudiments)

És closa la sessió.

Ens reunirem la mesa ara i a les dos la Junta de Síndics.
(Remors) A les dos menys quart estiguen vostés i vagen parlant fins que puga incorporar-se la mesa.

(S'alça la sessió a les 13 hores i 32 minuts)