Governaci%C3%B3%787683.10.20%20macro.html





Comissió de Governació i Administració Local realitzada el dia 20 d'octubre de 2015.
Comença la reunió a les 16 hores i 33 minuts.
Presideix el diputat senyor Luis Santamaría Ruiz.
Reunió número 2/i II.

(La primera intervenció del president no s'ha gravat)

(La secretària passa llista per tal de comprovar si hi ha quòrum)

El senyor president:

Muy bien.
Agradecer la presencia de todos los presentes.
Como saben ustedes, quedaban pendientes el punto tercero en adelante de la anterior reunión de la Comisión de Gobernación y Administración Local.

El primer punto correspondía a la comparecencia de José María Ángel, director general de la agencia valenciana de emergencias.
Ahí tenéis… eso.

Compareixença del director general de l'Agència Valenciana de Seguretat i Resposta a les Emergències, senyor José María Ángel Batalla, per a informar sobre el pla d'actuació i treball al davant d'este centre directiu, sol·licitada pel Grup Parlamentari Popular (RE número 732)

El senyor director general de l'Agència Valenciana de Seguretat i Resposta a les Emergències:

Si és vosté -bona vesprada-, si és vosté, senyor president, tan amable li ordena a la cambra que puguen distribuir als portaveus un…

El senyor president:

Nos quedamos aquí, ¿no?
(Rialles)

El senyor director general de l'Agència Valenciana de Seguretat i Resposta a les Emergències:

Sí, sí, ¡per favor!
El que parte y reparte… (Veus i pausa)

Amb el permís del senyor president.

Senyories, bona vesprada a cada un de vostés.

Tinc de traslladar-los que és una vertadera satisfacció comparéixer en esta Comissió de Governació i Administració Local.
Sóc conscient que vostés representen els ciutadans, entre vostés està dipositada la sobirania popular.

I, per tant, aquells que en algun moment determinat de la nostra vida també hem segut parlamentaris i hem estat a les Corts Generals, i en este cas, en el meu, representant esta cambra al Senat durant prou anys, o dos legislatures, tinc de traslladar-los la satisfacció que me produïx comparéixer davant vostés.
El títol d'administració local, si em permeten, encara me subjuga més, pel recorregut al davant d'un ajuntament.

Dir-los que si, a més, tinc en compte que el president d'esta comissió fins fa un poc temps ha dirigit les responsabilitats, algunes de les responsabilitats que jo tinc, això m'obliga a ser capaç de ser més precís, més concís i, si cap, més transparent.

Dita esta presentació, dir-los que he vullgut utilitzar una sèrie de transparències per a intentar fer-ho més dinàmic i per a intentar buscar de vostés la comprensió del que no a soles va a implicar el concepte de la gènesi de l'agència, el perquè necessitem una agència, el perquè el meu govern pensa que necessitem una agència, el que siga un instrument, una eina que ens done respostes, si cap, millors a les respostes que estem obligats a donar, les estatutàries, i davant els nostres ciutadans, sinó per a poder visualitzar el concepte i el moment en què ens trobem ara.

A vore si jo m'aclarisc amb estes noves tecnologies, que no pensen que jo també lluite… El primer que deuríem parlar és d'un terme terminològic.
Al llarg de la meua vida, quasi tots els meus treballs, tant professionals com en algun moment acadèmics, han segut sempre començant en els termes terminològics.
Ens van a descobrir…, la terminologia no enganya, i ens diu cap on tenim d'anar.

Per tant, estem parlant d'agència.
¿Què vol dir agència?
¿Què ens diuen els diccionaris, el diccionari de la reial acadèmia o el diccionari de la llengua valenciana, l'oficial, per suposat?
Començarem, senyories, amb la definició de què vol dir agència.

Segons el RAE, el diccionari de l'acadèmia de la llengua espanyola, una agència és una organització administrativa especialitzada a la qual es confia la gestió d'un servei.
I el diccionari de l'Acadèmia Valenciana de la Llengua, el nostre diccionari, diu que una agència és una Â«empresa dedicada a prestar un servici determinat o gestionar els assumptes dels seus clientsÂ».
Això és el que vol dir el concepte terminològic d'agència.

Si ens n'anem a la paraula agència d'emergències, la paraula emergència ve del llatí emergens, i diu que…, el diccionari també torna a dir que una emergència és un Â«succés o accident que sobrevéÂ», que no esperem.
Eixa és una emergència, una circumstància que no esperem.
O bé una situació de perill o desastre que requerix una acció immediata.
No l'esperem l'acció, no sabem quan pot passar, tenim de tindre-la prevista i tenim d'actuar de la forma més ràpida i més eficaç i eficient.

L'acció el que vol dir és que hem d'intervindre per a solucionar o disminuir els danys causats en eixa cosa que no teníem prevista que podia passar.
Quan dic Â«tindre-la previstaÂ», dic en la temporalitat, no en la causa, que això sí que té de tindre-ho prevista qualsevol administració.
Estam parlant de cuando va a pasar.

Abans de començar i continuar parlant, m'agradaria que començàrem a parlar de l'escenari actual en el que vivim, en l'escenari que està vivint en estos moments la humanitat.
I, per tant, l'escenari que estem vivint ens va a plantejar els nous reptes de futur que tenim d'abordar, l'escenari que ens trobem i en què s'emmarca, per tant, la creació, la gènesi d'esta agència.
El marc en què ens situem ara ens té de condicionar donat…, intentaré explicar-li-ho, el perquè, justificar en este nou paradigma en el que anem a viure i anem a necessitar una resposta -la humanitat va necessitar, però estem parlant dels ciutadans valencians i de l'administració valenciana-, una resposta, si cap, més eficient, pel nou paradigma que anem a viure.

Ens trobem… Este nou paradigma ens dóna nous reptes quant a la gestió d'emergències, tant en allò que es referix a la resposta davant d'elles, tant la resposta meditada, professional i ajustada que tenim de tindre, com fa -i ahí li posaré èmfasi també- a la prevenció i a la nostra preparació per a fer front a elles.
Són tres conceptes que tenim de barrejar: un, com anem a donar-li respostes; una, l'acció preventiva que tenim de tindre i la nostra preparació per a… -és a dir, fent-ho ràpidament-, com actuar, com preveure l'actuació i com preparar les nostres capacitats.
Estes coses són les que tenim de tindre en…, molt clares.

Recorden que hui estem celebrant l'aniversari de la pantanada de Tous.
I a pesar que haja fet molts anys, trenta i escaig d'anys -jo era un incipient funcionari de l'administració pública en l'any eixe, acabava de guanyar les meues oposicions en la diputació-, i recorde com es va mobilitzar aquell temps.
Poca preparació per a la resposta d'emergències, quasi nul·la preparació per a la resposta d'emergències i fins i tot va haver-hi una acció preventiva.
Però este és l'ADN que no devem de perdre de vista.

Estem, doncs, en un escenari del canvi climàtic.
El canvi climàtic.
Està és una paraula que està hui en voga de totes les administracions de tot el món, però que ens va a indicar en este canvi de paradigma que jo els anunciava abans -després els passaré una cosa.
Eixe nou paradigma a què ens referim és l'escenari del canvi climàtic.

Tal i com constata el Panell Intergovernamental sobre el Canvi Climàtic, l'organisme que depén de l'ONU, el canvi climàtic és, sens dubte, el major dels reptes del segle XXI que té la humanitat i serà un problema molt greu als països vorers de la mediterrània.

Totes les dades apunten que la regió mediterrània, els estius seran cada vegada més secs, més càlids i ventosos, la qual cosa va a suposar una major quantitat d'incendis, més virulents; major risc de generació, per tant, de grans incendis forestals.
El canvi climàtic ens apropa a un canvi de paradigma, però a més a més, a una sèrie.
.
.
d'una problemàtica complexa a la mediterrània.

A més a més, es preveu un augment durant tot l'any del risc de pluges torrencials, les d'este matí.
Portem…, li dia a algunes de les seues senyories parlant ahí fora, fent avant la lettre, en què els traslladava que hi han comarques de la nostra comunitat que porten quasi un mes amb pluges torrencials.
Fonamentalment, les zones del sud de la província de València, o el que seria la Safor, i el nord de la província d'Alacant, concretament la Marina Alta i fins i tot la Marina Baixa.
No vaig a passar-los les estadístiques d'este matí, però en alguns dels pobles hem passat de 50 litres per metre quadrat este matí, en alguns dels seus pobles.
Estem en un canvi de paradigma i estem amb pluges torrencials al llarg de tot l'any.
Com a conseqüència d'estes pluges, anem a tindre erosió, anem a tindre avingudes i inundacions.
I està en joc, per tant, més que mai, la protecció dels béns i la seguretat dels nostres valencians, dels nostres ciutadans de la comunitat.

Escenari del canvi climàtic.
Tenen vostés ahí en la seua pantalla, voran, en la fotocòpia que els he passat, dos estadístiques: una que és la de les precipitacions i una altra que és la de les temperatures.
En la que implica…, mirant a la pantalla a mà esquerra, o mirant vostés la seua fotocòpia a mà esquerra, voran vostés que el canvi climàtic, la mateixa Agència Estatal de Meteorologia, Aemet, ha fet prediccions per a la Comunitat Valenciana.

Respecte a les precipitacions, els models apunten a una disminució d'elles, la qual cosa unida a l'augment de la torrencialitat, deixa un panorama absolutament complicat.
Miren vostés la línia mitjana, que és que travessa, i miren vostés les diferències que es produïxen quant a les precipitacions.
Això ho podem… El que podríem dir és que a la nostra Comunitat Valenciana -aquelles coses que molts de vostés les hauran escoltat als seus majors- plou poc, però quan plou, plou molt.
És a dir, anem a tindre més sequera, però quan mos caiga aigua, l'anem a tindre amb una fortalesa i virulència tremenda.

I aleshores, després, més tard, els ensenyaré les conseqüències i el perquè de la influència de les temperatures.
Voran vostés les temperatures que vénen per ací, l'augment de les temperatures en la línia roja.
I això ens fa que esta alçada de les temperatures donen un alt risc d'incendi i faran més perillosos els incendis de la nostra comunitat.

La següent transparència que vullc traslladar-los és que el canvi climàtic és ja una realitat.
Miren les tres fotografies que tenen vostés a la seua…, a la diapositiva.
Per posar uns exemples.
Este mateix estiu s'han produït incendis a Europa i fortes pluges.
Recorden les pluges a Cannes, ara fa uns dies, 17 morts i inundacions d'infraestructures bàsiques al sud-oest de França.
I incendis molt virulents al centre d'Europa.

Però si ens anem a l'altra diapositiva, que és la de Califòrnia d'este estiu, observaran vostés en les taques roges com se produïxen incendis molt virulents a Califòrnia, però tots a la mateixa hora.
Esta és una foto d'un dia feta pel satèl·lit i, com voran vostés, els grans incendis són simultanis: milers d'hectàrees de bosc cremades, vivendes i altres béns materials destruïts i, el que és el pitjor, vides humanes perdudes.
Tot açò és el que es va produir a Califòrnia.

Els parlamentaris, els seus homòlegs a Estats Units, concretament els del Senat, aquest estiu, al mes de juny, han fet una comissió extraordinària, una comissió extraordinària perquè diuen: Â«Si somos el país más poderoso del mundo, si tenemos las mejores infraestructuras, si tenemos -diuen ells- los mejores técnicos…, ¿què passa que se mos seguix cremant la muntanya?
¿En què hem fracassat?
¿Quin ha segut.
.
.
, que en els últims cinquanta anys no hem pogut lluitar contra esta xacra que patim en el.
.
.
en el això?
Â»

Els nord-americans han creat una comissió -este estiu anava un reportatge en algun dels suplements dominicals, segur que algú de vostés la va llegir- i les respostes i els interrogants són absolutament preocupants, és a dir, s'ha obert una comissió.
.
.
, ¿què passa?
, no soles a la mediterrània, als estats.
.
.

La següent diapositiva que van a tindre.
.
.
, comencem ja, vist el panorama, vist el canvi climàtic que n'hi ha al món, vista la nova situació que estem tenint, hem vist les característiques singulars que tindrà la nostra comunitat, tant de climatologia, tant de vents, tant de risc.
.
.
, de major risc, bases per a creació de l'agència.

Com els he dit, hem vist l'escenari del canvi climàtic, que ens obliga a la creació d'un instrument que siga àgil, transparent, transversal i amb capacitat de coordinació tant en mitjans, en persones, com en territoris.
Repetim, coordinar.
.
.
, una millor coordinació tant de mitjans, de persones, com de territoris.

La diapositiva que tenen ahí, l'únic que hem fet és transferir el ROF publicat este setembre en l'àmbit competencial que té en estos moments l'agència i que va -no vaig a posar a (inintel·ligible) .
.
.
- des de la direcció de gestió de polítiques de La Generalitat en matèria de seguretat pública, la protecció ciutadana, la direcció de gestions relacionades en la formació al voltant de l'Ivaspe, l'R+D+I en matèria de seguretat i emergències, la direcció de la unitat del Cos Nacional de Policia, encara que esta vostés saben que té una legislació singular i específica en la seua creació i no podria estar depenent de l'agència, sinó, en tot cas, del càrrec que dirigira l'agència, perquè normativament no és possible.
Però després els explicaré també que ja la policia de La Generalitat, la unitat adscrita, ja col·labora en plans d'emergències i està en norma normativa, en rang normatiu en les nostres disposicions.

Algunes d'estes competències que els he posat ací davant, que vostés estan llegint, són també víctimes de la.
.
.
, seran també pròpies de la pròpia reflexió de l'agència, concretament perquè podrien ser competència d'altres àmbits departamentals del govern de La Generalitat.
No vaig a entrar en esta.

Per tant, partim del ROF, partim de l'àmbit competencial i.
.
.
sí que m'agradaria ara posar.
.
.
, en la justificació i en els objectius.
Justificació i objectius.
Ha quedat ben clar que estem davant d'un canvi, que ens trobem amb nous reptes i què és el que tenim per davant.
Però el que.
.
.
, a més, és l'abordatge de la seguretat ciutadana, presentar una.
.
.
, presenta a més.
.
.
, ens presenta una complexitat intrínseca, com és la coexistència i la col·laboració de molts actors que han d'intervindre.

Si seguixen vostés la seqüència de l'agència.
.
.
, -perdó- de la transparència, és més necessari que mai trobar una solució organitzativa que supere els problemes de coordinació associats a les matèries de seguretat i emergència.
No entraré en allò que nosaltres volem hui pujar i per què justifiquem açò.
Bé, si després en les preguntes m'ho volen fer, sense dubte, per favor.
I, sobretot, el marc organització que proposem ha d'estar regit pels principis d'austeritat, d'eficàcia i eficiència; s'han d'optimitzar els recursos i, per tant, existix la necessitat de reestructurar tant els mitjans, com el personal implicat.

Senyories, el concepte clau ací és coordinació baix una mateixa entitat.
Coordinació baix una mateixa entitat.
L'exemple podria ser el bon treball que feren tots els nostres operatius, tant de La Generalitat, com de l'Ajuntament de València, en el foc d'este estiu a la devesa.
Una optimíssima coordinació -jo diria que excel·lent, però una optimíssima coordinació- que va fer que el treball entre dues administracions.
.
.
, -que l'Ajuntament de València, com saben vostés, té el seu pla d'actuació.
.
.
, estàvem parlant en parc natural que està subdirigit per l'Ajuntament de València- ràpidament, amb una optimíssima coordinació, aconseguírem donar una resposta eficaç, eficient en pocs minuts, en un màxim de risc que tenia este incendi per estar als voltants de vivendes en les quals moltíssima gent pernocta al llarg de tot l'any.

La següent transparència, també dins del marc de justificació i els objectius, ve a traslladar-los que els objectius fins de l'agència transcendixen dels límits organitzatius d'una única institució, per la qual cosa s'ha d'orientar a: unificar les directrius estratègiques; dos, fixar un marc normatiu d'actuació comú; desplegar un catàleg de serveis i activitats comuns -la panòplia de les nostres capacitats, quines són les capacitats que va a tindre l'agència per a donar resposta al conjunt de problemàtiques que anem a tindre en la nostra comunitat-; utilitzar criteris semblants de gestió i comptar amb espais de participació i deliberació -estes són les línies grogues o taronja que tenen vostés en el centre-; potenciar la transparència en la gestió, i respectant sempre l'autonomia de les entitats implicades.
Quan estic parlant, si vostés pensen que estic parlant dels consorcis, encerten.
Però tenim moltes vegades protocols distints, en àmbits distints i en competències distintes i el que hem de procurar amb estes respostes, que els consorcis, les grans ciutats i el conjunt d'actors que intervenen en l'emergència pugam tindre la major concreció en els protocols que tenim per a l'hora d'actuar.

Com a base de desenvolupar estos fins, comptem amb una llei, una llei potent, que és la llei de l'any 2010, que és la de protecció civil i la gestió d'emergències, i és l'esperit de la qual el principi de cooperació.
.
.
-té esta llei- de cooperació, de coordinació i solidaritat territorial, assistència recíproca i mutu auxili -això és del preàmbul del text que tenim.

Però com esta llei té carències, no carències en el text que van dir, sinó perquè no es van desenvolupar una sèrie de reglaments, per tant, quan un text jurídic no s'ha desenvolupat, tenim una eina per a poder desenvolupar, com les seues senyories saben.
I este és el punt important, desenvolupar el text legislatiu al voltant dels reglaments que ens possibiliten desenvolupar este text, concretats en una entitat única i comú per a tota la Comunitat Valenciana.

Continuem amb la justificació i objectius.
Es fa necessària, per tant, la constitució d'una entitat recognoscible, no només a nivell intern i orgànic dins de La Generalitat, sinó també per la ciutadania i els agents socials.
No soles com a un instrument per al govern, per a La Generalitat, per al concepte del que és la Generalitat valenciana, sinó per a tots els seus ciutadans i per a tots els col·lectius que.
.
.
, per a tota la societat valenciana, com a responsable esta institució -l'agència- de la seguretat i la gestió d'emergències al nostre territori i que puga donar una resposta, com diu el text, integral, estratègica i coordinada, que és un poc el que els he comentat al principi.

En la següent transparència també continuem en el vessant de justificació i objectius.
També són objectius de l'agència incorporar els millors professionals; els millors professionals que estan desenvolupant, bé des d'un pla marc teòric o bé dels que estan treballant en altres comunitats que puguen incorporar-se a esta reflexió que ens poden traslladar; servir un lloc com encontre d'experts del món de les emergències, que servisquen un lloc de reflexió i de trobada del món acadèmic, d'organismes i institucions; afavorir l'intercanvi de coneixements i experiències -allò que es diu ara la transferència del coneixement-.
És necessari que en els temes d'emergències, seguretat i màxim risc la transferència del coneixement -el saber acumulat- puga formar part del nostre ADN.

Tenim uns grandíssims professionals -com vostés saben, alguns d'ells han col·laborat amb vostés- en l'àrea de l'emergència i la seguretat, i és necessari que tota esta gent, el seu coneixement al llarg d'estos anys d'haver treballat en les emergències valencianes, puguen desenvolupar tot el seu tarannà i tot el seu coneixement en esta funció.

I que la formació, la formació.
.
.
tinga un eix central, que és l'Ivaspe.
Que l'Ivaspe siga el gran centre de formació o, si vostés m'apuren, que continue sent eixe gran centre de formació que ha de ser al voltant de l'acció acadèmica, dels bons professionals i que tots els que desenvolupen la seua tasca en el quefer diari passen per este lloc de formació tan rellevant i de referència quasi estatal.

Finalitats.
Hem parlat de justificacions i ara anem a vore quina és la finalitat de l'agència.
La finalitat, per tant, és coordinar totes les administracions i entitats públiques o privades amb la responsabilitat en el camp de la seguretat i les emergències a la Comunitat Valenciana.
Pareix que és una obvietat, però és el fi instrumental el qual hem de seguir desenvolupant.

L'experiència en la gestió de la protecció civil i d'emergències, (inintel·ligible) .
.
.
una de les funcions essencials de l'agència siga la consolidació d'un sistema integrat de gestió d'emergències.

Miren vostés, no sols els protocols, no sols les ferramentes o eines; devem consolidar, fins i tot, un model únic informàtic, devem tindre que les respostes en cada territori siguen les mateixes, devem intentar que les comunicacions siguen les mateixes.
S'ha avançat molt, però encara queda molt per avançar.
Hem fet un recorregut en els últims anys espectacular per a intentar que tothom estiga baix un mateix paraigua, però encara ens queda algun territori per continuar.
.
.
continuar caminant perquè al final estigam tots d'una forma integrada, en l'ampli concepte que diu la paraula integrada.

La següent transparència és.
.
.
, continuem en el món de la finalitat.
¿Quina finalitat té la nostra agència?
Estic acabant amb esta intervenció.
La finalitat que té l'agència -si ho veuen vostés en grans titulars en color groc- és que l'agència ha de buscar prioritàriament la major eficiència en la gestió dels seus recursos i la protecció de les persones i els béns del medi ambient.
A aquest efecte, tots els agents implicats en la protecció civil i en la gestió d'emergències baix el refugi de l'agència podran dotar-se d'un model organitzatiu -insistisc en açò, d'un model organitzatiu-, que permeta una major coordinació i control en la presa de decisions i en la gestió dels recursos; major quotes de participació i coresponsabilitat per part de totes les administracions i agents implicats, i la promoció d'una cultura de prevenció i autoprotecció en tota la societat valenciana.

Són aspectes importants: les majors dosis d'únic model organitzatiu, millorar els aspectes d'eficàcia i eficiència i tindre a la societat valenciana.
.
.
, que la tinga com a referència per a donar resposta a les seues necessitats.
Tot això, en un entorn organitzatiu que siga molt flexible, que permeta la coordinació àgil i ràpida de tots els recursos utilitzats -les nostres ferramentes que tenim, actuals-, sempre mantenint la filosofia de millorar les nostres capacitats per a preparar-nos -els parlava jo abans del reptes que tenim per a preparar-nos-, per a protegir-nos i recuperar-nos dels perills i donar resposta, i fonamentalment mitigar en allò possible les seues conseqüències.

Este és un poc el panorama del perquè el govern vol crear l'agència.
Al final, l'agència és un instrument que figura en moltes comunitats de l'estat espanyol.
Si volen, els podria explicar com funcionen en algunes comunitats, amb eficiència, amb eficàcia.
Alguns partits polítics que se presentaren en les darreres eleccions, tant autonòmiques…, ho porten en el seu desenvolupament, la qual cosa implica que esta analítica de resposta al món de l'emergència i la seguretat és compartida també per altres comunitats autònomes.

L'agència és un instrument de treball que opera a molts països d'Europa, a moltes regions d'Europa, a moltes zones de treball d'Alemanya.
L'agència figura també en alguns països del nord de…, d'algunes regions del nord d'Europa, la qual cosa indica que (inintel·ligible) … en bona trajectòria davant les emergències.
Tothom, totes les organitzacions, molts països han arribat a la conclusió que l'agència és una bona eina de treball.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Bé.
Moltes gràcies, secretari autonòmic.
A més de pel contingut, també per la brevetat, que jo crec que facilita encara més…, ompli una miqueta més el debat.

Si no m'enganye, té la paraula la representant del Grup Parlamentari Popular per un temps de huit minuts.

La senyora Marcos Puig:

Es a petición del Grupo Popular.

El senyor president:

Bé.
Té la paraula.

La senyora Marcos Puig:

Muchas gracias, señor presidente.

En primer lugar, agradecer al señor secretario autonómico su comparecencia aquí a petición de mi grupo parlamentario, del Grupo Parlamentario Popular.
Y la verdad es que es de agradecer que venga usted a dar algún tipo de explicación, porque, claro, según el ROF, las competencias en emergencias y todas esas competencias que hemos visto en sus diapositivas, recaen en manos del señor Puig.
Parece ser que el señor Puig se ha buscado un ángel de la guarda -nunca mejor dicho- para que se coma todos los marrones y que venga aquí a dar la cara.

Porque el señor Puig, y lo ha explicado usted con una claridad meridiana, tiene las competencias de interior, gestión y dirección de la unidad del Cuerpo Nacional de Policía adscrita, seguridad pública, protección ciudadana, espectáculos, establecimientos públicos, actividades recreativas, policía local, personal de servicios esenciales, protección civil, participación en los consorcios de bomberos…, en fin, muchísimas competencias.
Y estas materias tan importantes, como la seguridad de los valencianos, están en manos de una agencia que ustedes anunciaron, que anunció el señor Puig a bombo y platillo, de la que no sabemos nada, señor Ángel.

Usted ha explicado aquí la motivación de por qué todas estas competencias tienen que estar en una agencia, pero no nos ha explicado absolutamente nada de la agencia.
Y por eso quiero que en su segunda intervención, seguro que usted me va a poder aclarar muchísimas de las dudas de mi grupo parlamentario.

El señor Puig aquí no ha venido a explicar absolutamente nada.
Fíjese, han pasado 106 días desde que anunció esta agencia.
Vino a comparecer aquí en las Cortes Valencianas después de 110 días como presidente y tampoco dijo absolutamente nada sobre la seguridad de los valencianos, sobre cuál es su planificación en las emergencias.
En fin, se podía decir que esta comunidad está huérfana de información sobre cuál es el modelo de seguridad de la Comunidad Valenciana hasta hoy, que ha venido usted a explicarnos una serie de objetivos y de finalidades, que ya le tengo que decir, y vaya por delante, que el Grupo Parlamentario Popular está de acuerdo con todas y cada una de ellas.

Pero nos parece una irresponsabilidad por parte del president de La Generalitat que no haya dicho absolutamente nada hasta hoy, que ha dicho usted, como decía, un poquito.
Han venido aquí a comparecer todos los consellers, a explicar su gestión, menos el señor presidente de la Generalitat valenciana.
Mandó a la señora consellera, la señora Bravo -que, por cierto, curioso, que mandó aquí al Pleno de las Cortes a dar una serie de explicaciones pequeñitas, estuvo creo que dos minutos hablando de seguridad y emergencias-, a la consellera que no quiso esas competencias.
No sé si usted sabe cuál es el motivo de por qué no quiso la señora Bravo estas competencias.

Bueno, pues el Grupo Parlamentario Popular pensó: Â«Menos mal que el señor Puig dijo que era una prioridad para él las emergencias y que por eso eran dependientes de Presidencia.
Â» ¿Son una prioridad en realidad?
O ¿es que con tanto lío, señor secretario autonómico, de competencias de unos y de otros, de pactos de botánicos, de cambios de cromos, de pactos de sillones, ustedes en realidad no tienen un modelo claro?
Y no digo usted, digo el señor president de La Generalitat, sobre el que es máximo responsable de la seguridad y las emergencias de esta comunidad.

Señor secretario autonómico, mucho me temo que le han encomendado a usted la labor de gestionar las emergencias y la extinción de incendios y no le han dado la competencia de la prevención.
Mire, tenga cuidado a ver si le van a cargar a usted el muerto si pasa algo y resulta que las medicinas y el diagnóstico se lo han encargado a otra persona.

¿Usted sabe por qué la señora Bravo no quiso las competencias de seguridad y emergencia?
Quizá a lo mejor solamente lo sepa el señor Puig, pero como él no viene a contárnoslo, a lo mejor le ha encargado a usted que venga para decírnoslo.

Mire, me sorprende mucho que no le hayan dado a usted la competencia en prevención.
Porque le voy a citar a la ilustre diputada del Partido Socialista, la señora Barceló Chico, el día 14 de septiembre de 2011 aquí en la cámara.
Dijo: Â«El Grupo Socialista celebró que en esta nueva legislatura, la conselleria que usted preside -se dirigía al conseller de gobernación, que sí venía a la cámara a dar explicaciones-, asumiera por primera vez las competencias de prevención.
Lo celebramos porque esto significa mejorar ostensiblemente la coordinación que es tan necesaria, la coordinación para prevenir junto con los medios para poder atajar los incendios.
Â» Señora Ángela Barceló.
Y ahora resulta que ustedes separan las competencias de prevención y de extinción.
Per cierto, ¿saben ustedes que al separar las competencias están incumpliendo la ley?
Usted ha hecho referencia a la ley de emergencia, y la ley de emergencias dice que las competencias de prevención y de extinción deberían estar ahí.

¿Cómo se están repartiendo el presupuesto?
¿Y el personal?
Mire, es que me parece un poco lío todo esto.
Y de verdad que quiero que usted…, y estoy convencida de que usted me va a sacar de todas las dudas.
Porque todo este lío, este cajón de sastre, este sí pero no, competencias aquí, competencias allá, es un poco preocupante a la hora de hablar de emergencias.

Nos preocupa la descoordinación y la incertidumbre.
Y prueba también de la descoordinación y de la incertidumbre es la página web, porque yo estoy muy atenta a lo que todos ustedes hacen.
Y la verdad, consultando la página web, sí que es verdad que la Agencia Valenciana de Seguridad y Respuesta a Emergencias, que todavía no existe, está pendiente del área de Presidencia, pero todos los contenidos son de hace seis meses.
Esa es una demostración de que ustedes, por lo visto, no han cambiado absolutamente nada o no han hecho absolutamente nada.

Quiero que sepa, señor secretario autonómico, que el Partido Popular no va a utilizar la desgracia para sacar tajada política, como sí que han hecho otros grupos parlamentarios cuando aquí gobernaba el Partido Popular.
Porque sabemos que gobernar es tomar decisiones y no aprovecharse de las desgracias.
Lo que sí vamos a exigir es responsabilidad, coordinación y transparencia.

Y hablando de transparencia, vayamos al meollo de la cuestión, a la agencia valenciana de emergencias.
Señor José María Ángel, es usted el director general de una agencia fantasma.
El señor Puig la anunció, pero no sabemos cuál es su naturaleza jurídica, si se va a crear por ley, si se va a crear por decreto, cuánto personal, ¿son todos funcionarios?
En fin, oiga, es que ustedes son especialistas en anunciar a los medios cosas y luego no hacen absolutamente nada.
Es que no está ni en la página web.
Es que yo sí que he consultado la agencia valenciana de Navarra, donde dice qué es, cómo se rige, cuáles son sus estatutos, cómo se creó.
Y la agencia valenciana no está.
Podíamos decir…, esto es kafkiano, pero es que podíamos afirmar que las emergencias y la seguridad y la policía de esta comunidad están en manos de un ente fantasma que depende de un presidente invisible para la cámara, de representación de todos los valencianos.
Porque esto es lo que está ocurriendo aquí.
Y de ahí que yo, esta humilde diputada, le pidiera a usted explicaciones.
Porque yo sé que usted sí que es conocedor de esta materia -¡claro que sí!
, no me cabe ninguna duda-, por su trayectoria política y por su experiencia en gestión.
No me cabe la menor duda.
Y sé que me va a sacar de todas estas dudas, señor Ángel.

Mire, creo que le han mandado a apagar todos los fuegos, señor Ángel, y, sinceramente, aquí no vemos al verdadero responsable.
Vemos que en el organigrama cuelga usted del señor Puig, por debajo de usted ni a un lado hay nadie.
Con lo cual, esto es de máxima preocupación.

Usted, como le decía al principio de mi intervención, creo que ha sido un ángel caído del cielo para el señor Puig, y tenga cuidado a ver si le van a responsabilizar a usted de cosas para luego no tener que asumir las responsabilidades de cada uno.

Me gustaría también que hablara de la planificación, de los planes de emergencia, cómo están, si hemos avanzado algo en estos 110 días; la seguridad en el ámbito rural; cómo está el tema de la reglamentación de espectáculos públicos, si es usted también competente en este tema -parece ser que sí.
En fin, una serie de dudas que nos surgen.

Y sobre todo, también me surge otra gran duda de cara ya a los presupuestos que veremos a final de diciembre.
¿Víctimas del terrorismo también es competencia suya o de la agencia, o del señor Puig?
¿Van a recortar las ayudas a las víctimas del terrorismo?
¿Van a ampliarlas?
Lo digo porque en enmiendas su grupo parlamentario, el Grupo Parlamentario Socialista en los presupuestos anteriores sí que pedían que se recortara en este tema.

No me queda más tiempo, y espero que de verdad… (S'interromp la gravació)

El senyor president:

¿Ha terminado, diputada?

La senyora Marcos Puig:

Sí.
Gracias, señor presidente.
(S'interromp la gravació)

El senyor president:

Ya lo he apagado yo.

La senyora Marcos Puig:

Gracias, señor presidente.
(S'escolta una veu que diu: Â«El presidente nunca se equivoca.
Â»)

El senyor president:

Mil disculpas por ser yo la causa de este misterio.
(Rialles)

Diputada Marcos, gracias.

Tiene la palabra por un tiempo de cuatro minutos… A ver si logro…, me temo que no les ha tocado el presidente más listo de todas las comisiones.
Menos mal que los servicios de la cámara funcionan adecuadamente.

Señor Marí.

El senyor Marí Malonda:

Buenas tardes.

Señor José María Ángel, primero felicitarle por el nombramiento, que nos crea serias dudas que ahora comentaremos.
También acompañar un poco sobre el…, sobre lo que ha comentado la compañera del Partido Popular, Verónica, la preocupación de que hasta hoy, por parte de Ciudadanos, no hemos oído hablar de emergencias -lo que era la cartera de gobernación, ¿verdad?
-, en esta santa casa.
Y, por lo tanto, es, en primer lugar, aparte de felicitarlo, es una alegría, porque llevamos muchísimo tiempo… El señor Puig parece ser que es el responsable de emergencias y por aquí lo hemos visto poco.

Dicho esto, le decía que nos creaba serias dudas, ya que parte, por lo menos, de lo que hemos entendido, de las competencias de la agencia que usted va a dirigir, o que va a asumir, coinciden -o así lo entendemos- con la secretaría…, con las que tiene la Secretaría Autonómica de Justicia, Administración Pública, Reformas Democráticas y Libertades públicas.

Mire, la secretaría autonómica tiene competencias en materia de emergencias, protección civil, gestión de la unidad del cuerpo nacional de policía adscrito a la Comunidad Valenciana, entre otras, según la propia conselleria, hasta la fecha.
Y la Agencia de Seguridad y Respuesta a las Emergencias, que usted va a asumir, o que asume ya, también asume esas funciones en materia de seguridad pública, protección ciudadana, coordinación y formación de policías locales, personal de servicios esenciales y complementarios de intervención frente a emergencias, protección civil, extinción de incendios, entre otras.
En relación con la unidad adscrita, la dirección y gestión derivadas de la Ley 2/86, que usted bien conoce, de 13 marzo, de fuerzas y cuerpos de seguridad.

Mire, todo ello nos lleva a preguntarnos para qué se crea una agencia dependiente de Presidencia con competencias que ya asume o asumía otro cargo dependiente de la conselleria.
Es decir, además, al director de la agencia, si no me equivoco, se le otorga el rango de secretario autonómico, por lo tanto, con lo cual nos hayamos, entendemos, frente a dos departamentos con competencias duplicadas dependientes de consellerias, pero con el mismo rango.
Me gustaría saber…, que definiera un poquito mejor cuál es el fin de todo esto.
Es decir, esta duplicidad o todo esto….
, crear la agencia ahora teniendo….
, por otra parte, la conselleria de Presidencia.
No terminamos de entenderlo y de encajarlo.
Es decir, nos gustaría que pusiese aún más luz sobre estas dudas.

Sobre la unidad adscrita, que ha pasado bastante de soslayo y nosotros tenemos bastante interés con el tema de la unidad adscrita, querríamos que nos dijese, que nos informase cuál va a ser la prioridad en lo relativo a la prestación habitual de sus servicios, si van a hacer lo que estaban haciendo hasta la fecha o va a poner en marcha un plan o respuesta en núcleos donde se carece -porque ya lo verán más adelante que incidiremos mucho en esto también-, se carece de fuerzas y cuerpos de seguridad del estado, sobre todo en poblaciones de interior.
Estos días conocíamos datos sobre la zona de Alcoy.
Si va a utilizarla, porque de hecho ya nosotros lo entendemos como una unidad integral, como una policía casi integral.

¿Y cómo va a llevarse a cabo también la coordinación de esta unidad adscrita con las demás fuerzas y cuerpos de seguridad?

Sobre las policías locales, aunque estos próximos días sé que hablaremos bastante de policías locales, cómo se van a coordinar con el resto de fuerzas y cuerpos de seguridad también, de forma específica.

En relación a protección civil, qué planes de emergencia, que lo ha preguntado también la compañera, qué planes de emergencia hay actualmente en los municipios, es decir, cuántos municipios poseen el plan de emergencia y cuáles no lo poseen.

Sobre el Consejo de Seguridad Nuclear, también me gustaría saber cuáles son los planes y las actuaciones previstas.
Es decir, sabe usted que tenemos ahí al lado Cofrentes, muy cerquita, y le iremos también preguntando frecuentemente sobre esto, sobre la situación de la central nuclear.

Me gustaría también que nos dijese hoy mismo, si lo sabe y nos lo puede comentar, cuál es el presupuesto total de la agencia y cuánta gente trabaja para dicha agencia, es decir, cuál es el personal que trabaja para dicha agencia.

Para terminar, seguiré en el siguiente turno de réplica.
Nos preocupa, como le digo, para que quede claro, la existencia de una duplicidad de funciones, dado que ello llevaría pues entendemos duplicidad de gasto y una peor gestión.

Luego, más adelante, en la siguiente intervención le comentaré unos datos que me quedan para saber y que me pudiese contrastar porque aún no he terminado de entenderlo.

Muchas gracias.

El senyor president:

Muy bien.
Muchas gracias, diputado Marí.

Tiene la palabra el síndic del Grupo Parlamentario Podemos, don Antonio.

El senyor Montiel Márquez:

Buenas tardes.

Felicitarle por el nombramiento también.
Bienvenido.

Y nosotros queríamos también hacer incidencia, no podía ser menos, a la cuestión de la posible incoherencia que hubiera con la secretaría autonómica, dependiente de la conselleria de justicia, pero también incluso con el posible punto de fricción que puede existir con la conselleria de agricultura, que también tiene una dirección general de Prevención de Incendios Forestales.

Entonces, aquí también se habla de concienciación ciudadana, divulgación, investigación y desarrollo de los métodos de prevención, restauración hidrológico-forestal, protección de suelo, lucha contra erosión.
Es decir, que también estamos dentro del ámbito del nuevo escenario de cambio climático y, por tanto, de una serie de problemáticas a las que yo creo que hay que establecer como mínimo, además de aclarar posibles disfunciones, establecer mecanismos claros de coordinación para hacer más operativos los recursos disponibles.

Pero luego, además, nos preocupa grandemente también cuál es el proyecto político de este gobierno en relación con la acción de los distintos cuerpos que intervienen en estas problemáticas.
Y, por tanto, nos preocupa mucho, hablando en concreto de prevención y también de extinción de incendios, nos preocupa el problema que hay de la disfunción generada por los consorcios.
Creemos que hay cuerpos, demasiados cuerpos operando sobre problemáticas comunes, cuerpos que además tienen un estatuto jurídico disperso, en el que nos encontramos, por ejemplo, en este momento no solo los consorcios provinciales que tienen una regulación como mínimo… y sobre todo una operativa como mínimo dudosa, después de los años de gobierno del Partido Popular en las diputaciones.
Hoy es el día que todavía se puede entrar en la página web del consorcio de Valencia y el saluda del presidente lo firma Alfonso Rus, el consorcio de Valencia, hoy.

Pero es que, además, encontramos que Imelsa es responsable de brigadas forestales.
Imelsa que se va a hacer famoso por el prefijo caso, el caso Imelsa, ¿eh?
, que ya es un caso que va caminando también a poner de manifiesto políticas corruptas por parte de responsables políticos.

Entonces, nos parece que hay además condiciones laborales muy diferentes, hay mucha precariedad, falta de una formación adecuada, de una estabilidad de los profesionales.
Por tanto, nos parece que es muy importante caminar hacia la progresiva, la coordinación exhaustiva y la progresiva supresión de los consorcios y caminar hacia un cuerpo unificado de bomberos de la Comunidad Valenciana.

Nos parece también tremendo que no se esté produciendo, no estén funcionando los mecanismos de coordinación previstos en la ley de bomberos de 2011.
Y nos parece, en materia de seguridad pública, y ha descendido la policía local, que también habría que ajustar los cuerpos de la policía local a las nuevas realidades territoriales.
Nos parece que mantener 540 cuerpos de policía local en esta comunidad es un sinsentido.
Nos parece que hay dispersión de efectivos.
Nos parece que no prima la profesionalización, sino la dependencia excesiva de los alcaldes y concejales de seguridad ciudadana respectivos.

Nos parece necesario, como decía, ajustar la regulación y la operativa de los cuerpos a las nuevas realidades territoriales, en el caso de las áreas metropolitanas no tiene ningún sentido el esfuerzo que hacen los pequeños ayuntamientos y medianos en formar policías locales que luego acaban yendo a grandes ciudades donde tienen más posibilidades de promoción, y de retribución y de especialización también.
Nos parece, por tanto, que hay que también unificar los sistemas de acceso, de promoción y de formación.

Y, por último, nos parece muy importante además de la idea de que la policía local se defina claramente sus funciones.
Somos partidarios de una revisión en profundidad de la ley de 1999, y vamos a apoyar la creación de la comisión de estudio que han planteado los compañeros de Compromís en ese sentido.
Luego tendremos ocasión de (inintel·ligible) …

Moltes gràcies.

El senyor president:

Muy bien.
Gracias, señor Montiel.

Vamos, un segundo… Tiene la palabra el diputado del Grupo Parlamentario Compromís, por un tiempo de cuatro minutos.

El senyor García Latorre:

Gràcies, senyor president.

Bé, també donar l'enhorabona al senyor José María Ángel pel seu nomenament.

I bé, en principi, la creació de l'agència nosaltres creiem que és un bon instrument per a començar a treballar, per a poder començar a coordinar tot el que són les emergències i la seguretat ací, al País València.
Crec que és una eina que cal definir, jo crec que això ha quedat palés, que ha quedat definit de com se va a acabar d'estructurar tot el que és l'Agència, d'on va a dependre i d'on va a tindre les seues competències estructurades.

Però, a més a més, entenem que en este cas el tema de l'emergència és un tema que ací, al País Valencià, ens preocupa i molt, sobretot perquè, com ve s'ha explicat al principi, hi ha grans fenòmens en este cas que són adients, com puga ser els grans desastres que es produïxen també per aigua, com per vent, com foc, fins i tot algunes per pedra, on en tot això hem de tindre una coordinació i sobretot una prevenció a l'hora de poder tirar-ho endavant.

Hi ha prioritats, i nosaltres entenem que eixes prioritats cal començar a establir-les.
Vostés ja saben que hui ja s'anava a començar a definir alguna d'eixes prioritats en el tema d'emergències, sobretot en el tema de com s'anava a planificar eixa coordinació de tots eixos cossos i, en este cas, persones que treballen en el que és la prevenció i l'extinció d'incendis.

Tenim el cas, com se dia abans, del tema d'Imelsa, està Tragsa, està VAERSA, hi ha consorcis provincials, també tenim cossos a nivell local, que tot això d'una manera o altra sí que tenen que, per part del que són els professionals i els agents socials, s'està demanant d'una manera molt clara, sobretot molt nítida, el que s'haja d'anar a la unificació, i sobretot que hi haja un cos únic que puga refondre tot este personal, perquè hi hagen unes mateixes directrius, un mateix, en este cas, plantejament a l'hora d'accés, de formació, de selecció i poder tirar-ho endavant.

El tema que l'agència ha de ser un instrument transversal, nosaltres estem totalment d'acord.
L'agència ha de prioritzar i en este cas ha de definir tot el que són les funcions i actuacions que per part de cadascuna de les coses que en este cas s'han parlat, del tema de bombers, de l'112, el tema de la policia local, el tema de la policia de La Generalitat, en este cas el tema de la formació.
Per a nosaltres és un tema molt important el tema de la formació a través de l'Ivaspe, on té creades dos escoles: l'escola de formació de policies i l'escola de formació de bombers.

I després també hi ha un tema molt important, que és el tema de la qualificació formativa.
Ací tenim nosaltres també, i en això compartirem la mateixa idea, que ha de donar-se un pas més qualitatiu, en el tema que la universitat també forme part de la formació, en este cas, dels professionals.

I en eixe sentit nosaltres entenem que el tema de la seguretat cal revisar-la.
Després de setze anys de tindre una llei de coordinació de policies locals, és de veres, s'ha proposat una comissió, que eixa demà parlarem en el plenari, però sí que és de veres que hi ha una sèrie de necessitats d'adaptar-les a la nova realitat, als nous temps que estem vivint.
I, per tant, eixa modificació o eixa nova normativa, en què eixes estructures orgàniques i funcionals del que és la policia local han de donar un abast homogeni en tot el que és el territori del País Valencià, des del poble més menut a la ciutat més gran, en la qual tots, tant els professionals, com en este cas els municipis, com els usuaris de la seguretat, doncs tinguem la mateixa accessibilitat.
I sobretot era un tema que nosaltres també plantejàvem.

I ací nosaltres un tema que també entenem és que cal començar ja a definir quin és el sistema de seguretat públic valencià que volem.
Jo crec que és una de les coses i un repte que en esta legislatura haurem de plantejar-se.
De fet, és de veres que fa molts anys que no se parla del que és seguretat en el que són les Corts Valencianes, però que haurem de començar a plantejar-se quin sistema de seguretat públic valencià volem per al nostre territori.
I sobretot perquè tenim ací diversos cossos de seguretat de l'estat i que no són de l'estat funcionant en un mateix territori, i això s'haurà d'una manera o altra harmonitzar-ho i també coordinar-ho.
I sobretot perquè tenim una competència directa per part de La Generalitat en dos cossos concretament, que són els policies locals i la policia de La Generalitat, la qual haurem també d'abordar d'una manera o altra com podem fins i tot homogeneïtzar i articular que estos dos cossos tinguen una major coordinació i sobretot un major servei de cara a la ciutadania.

I en eixe sentit, nosaltres esperem que comparega moltes voltes i podrem anar parlant de tots temes en un futur.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor diputat.

Per a concloure este torn de paraula, té la paraula la diputada Ana Barceló, del Grup Parlamentari Socialista.

La senyora Barceló Chico:

Gracias, presidente.

Bienvenido, director general, a esta comisión.
Y sentimos que en la anterior pues por el tiempo no pudiera comparecer.

Bienvenido y además felicitamos dos cosas.
Una, que el presidente de La Generalitat le haya encomendado esta responsabilidad, que seguro que va a desarrollar con éxito.
Y, en segundo lugar, que igual que nos ha informado que hay un cambio de paradigma en lo que está pasando actualmente, en todo lo que significa el cambio climático y el cambio de todas las condiciones que nos obliga a cambiar también nuestro paradigma, respecto de cómo gestionamos esto, nos haya presentado la agencia de emergencias, la Agencia de Seguridad y Respuesta a Emergencias.

Yo creo que hemos dado un salto con este concepto cualitativo.
Nos hemos ido a un concepto global de la seguridad.
Es cierto que en los últimos años se han desarrollado aspectos legislativos que no contábamos en esta comunidad, como la ley de protección civil, la ley de emergencias, la ley de bomberos.
Pero nos encontrábamos con dos situaciones: una, que el Partido Popular nunca terminó de creerse ni de cumplir la propia normativa que generaba, y por tanto no hubo un desarrollo reglamentario que nos permitiera resolver muchos de los problemas que tenemos actualmente; y, por otro lado, además de no desarrollarlo, es verdad que lo que nos encontramos era con un desarrollo legislativo más o menos amplio, pero sin una coordinación para lograr una mayor eficacia y eficiencia.

A mí me ha gustado escucharle estos dos términos en su comparecencia: eficacia y eficiencia.
Porque la eficacia y la eficiencia solamente se obtienen si hay una buena coordinación y hay una buena respuesta.
Y es verdad, lo han dicho ya quienes me han precedido en el uso de la palabra, que tenemos muchos recursos humanos, pero no tenemos una buena coordinación.
Tenemos recursos materiales, pero tampoco tenemos una buena coordinación y eficiencia en todas las competencias que ha desarrollado usted que le afectan a la agencia de seguridad.
Por tanto, lograr eficacia y ser más eficientes nos permite dar una rápida respuesta y minimizar los efectos de cualquier siniestro o cualquier eventualidad.

Y yo estoy segura que usted lo que nos ha expuesto ahora, en estos momentos, es simplemente el esbozo de lo que es la agencia.
Estoy segura que en su segunda intervención nos explicará mejor cuál es ese modelo o como se va a concretar ese modelo de coordinación.

Y comparto, evidentemente, como no podía ser de otra manera, la necesidad de llevar esa coordinación para una mayor eficacia al cuerpo de bomberos, como conseguir una mayor eficacia y eficiencia en lo que son nuestros cuerpos de seguridad, como en todo lo que se refiere a la coordinación desde el Centro de Emergencias 112.

Pero, para concluir, y en eso me gustaría por alusiones, por lo que ha dicho la señora Marco y también de algún modo contesto al señor Montiel, cuando ha dicho la señora Marco que yo aplaudí en su momento, en 2012, que se uniera la prevención a la extinción de incendios, fue así, y no me retracto.
Pero fue así y nunca pensé que, al final, lo que se ocultaba detrás era un pulso político entre el señor Castellano y la señora Bonig.
Porque, en realidad, no hubo una transferencia de las competencias de prevención a la extinción, sino un descabezamiento de la prevención, llevándose los técnicos a la extinción y dejando a los agentes medioambientales a la prevención, a medio ambiente.
Eso es lo que hubo, un descabezamiento.

Y, por tanto, entendemos que no va a haber yo creo que ningún conflicto, en cuanto a la prevención, entre el área de medio ambiente y la agencia, puesto que los dos tienen el mismo reto, uno desde la prevención y otro desde la extinción: el cuidar que haya una pedagogía en la sociedad sobre las medidas y las actuaciones, la formación que tiene que tener cualquier ciudadano cuando hace uso de nuestros bosques y de nuestros montes.

Y, en cualquier caso, estoy segura de que habrá una coordinación entre medio ambiente y entre los servicios y entre la Agencia de Seguridad y Respuesta a las Emergencias.

Gracias.

El senyor president:

Muy bien.

Muchas gracias, diputada.

Pues, tiene el turno de palabra el señor secretario autonómico, sin límite de tiempo, para contestar a los ponentes de los grupos.

El senyor director general de l'Agència Valenciana de Seguretat i Resposta a les Emergències:

Bé, doncs, moltíssimes gràcies.

He d'agrair-los a cada u de vostés les seues paraules.

I jo no puc oblidar que jo no sóc parlamentari.
Per tant, no puc entrar en ninguna matisació linguae sobre les seues aportacions.
Forme part de l'executiu.
I, per tant, ací, la meua compareixença, que va ser a petició del Grup Popular, era: Â«¿Vamos a tener una agencia?
Â».
Era un poc la reflexió del que jo he vingut ací.

Vivim en una temporalitat distinta fins la gènesi de l'agència i la creació.
Que no ho dubten, passarà per esta cambra.
I no ho dubten, van a estar vostés convidats a formar part d'eixa reflexió.

D'alguna cosa me'n vaig content: cada un dels intervinents, a pesar que no fóra la definició o el debat sobre la gènesi de l'agència, han traslladat una sèrie de vessants i de problemàtiques que mos preocupen en l'ampli concepte de l'emergència i de la seguretat pública.
Vol dir que als grups d'esta cambra els preocupa i els ocupa traslladar estes reflexions per a tindre un model més àgil, més eficaç i més eficient a l'hora de donar les respostes.

Està clar que tothom, en cada una de les seues matisacions, no han traslladat la seua oposició doctrinal al model d'agència, sinó les seues aportacions han sigut: ens preocupa, des del vessant de la policia local a les transferències de l'emergència.
.
.

Vol dir, cada un de vostés, en un altre debat a què vostés m'haveren convidat a participar, en els aspectes de la formació, dels plans d'emergència o algun dels seus vessants, cada u de vostés podria jo haver vingut a la singularitat de les seues aportacions a parlar molt de temps sobre estes aportacions.
Els preocupa.

Per tant, me'n vaig a anar.
.
.
Estic content de saber que tinc uns interlocutors que comprenen, efectivament, la problemàtica de (inintel·ligible) .
.
.

I quan el govern, i el senyor Puig -i comence, un poc, en les contestacions-, va traslladar la necessitat de tindre l'agència, no era ninguna ocurrència.
Jo podria traslladar-li una panòplia d'ocurrències que hem tingut en algun temps.
Però no, era la capacitat d'interioritzar cada una de les seues reflexions per a donar una resposta, si cap, més àgil i fer-la al voltant d'un model de resposta que es dirà Â«agènciaÂ».
Perquè, en aquests moments, les competències.
.
.
No n'hi han dos secretaries autonòmiques en un mateixa comesa.
Les competències que estaven continuen estant en la meua persona.
I estic amb l'encomanda del president de traslladar-los a vostés la reflexió d'una agència.

Estem en un, si me permeten vostés, en una acció atemporal en què hem de traslladar-los el temps.

Crida una reflexió, com entenia aquesta pregunta, me la podrien vostés fer.
Vaig a recórrer a un clàssic, que és Antonio Machado.
És un clàssic de la poesia, però ve a dir una.
.
.
: ¿Cómo vamos a crear la agencia -ell ho deia per una altra cosa?
Pues con.
.
.
, despacito, con buena letra y que hacer las cosas bien importa más que hacerlas, hacerlas bien.

Dotar un instrument que dure en el temps i en la temporalitat perquè els valencians tinguen de referència aquesta agència.
I ho anem a fer com la normativa vigent.
I ho anem a fer aplicant la legislació que tenim.

Miren vostés, si no tinguérem algunes de les lleis que tenim els valencians -com la d'emergències o la de bombers o la de la resposta-, no podríem estar parlant de l'agència.
Estaríem reflexionant en tindre una arquitectura legislativa per a donar-li estes respostes.

Estem un pas endavant, precisament.
Ja he anunciat algunes de.
.
.
, no mancances, sinó de faltes que hem de fer per a desenvolupar.
Els reglaments d'alguns dels textos legislatius que, per falta de temps o per falta de consens, perquè l'executiu ha de buscar el consens per a poder aplicar les seues polítiques, pel que fóra.
.
.

Jo no vinc ací amb espill retrovisor per a traslladar-los algunes coses de falta de velocitat, vinc a parlar de futur.
I el futur passa per donar resposta a algunes de les seues qüestions.
En l'ambient de la formació: bàsic que l'Ivace ocupe eixe lloc de referència -els he posat abans una transparència-, és necessari que l'Ivace forme bé els nostres policies locals del segle XXI i forme bé els nostres professionals, tant els bombers forestals com els bombers dels consorcis.

Jo crec que els consorcis no funcionen mal, però poden funcionar millor.
Jo crec que els consorcis tenen una mirada distinta en cada un dels seus territoris, per això hem parlat que han de tindre una mateixa mirada.

És deveres que són -i ho voran després en la pròxima intervenció meua sobre el balanç-.
.
.
, que les singularitats territorials atmosfèriques i de capacitat de resposta són un poc distintes, però no molt distintes.
I això és el que ha de fer l'agència: homogeneïtzar, homologar els protocols, que cada consorci tinga una mateixa resposta a un mateix problema.

Estan dotats d'uns grans professionals, grandíssims professionals, ho han demostrat en l'històric, en la resposta dels incendis que hem patit i de les emergències en la Comunitat Valenciana, respostes eficients, eficaces.

Els consorcis jo crec que poden funcionar millor en la definició de les seues competències territorials.
En l'històric, hem tingut algun xicotet mal de cap.
Però no ha de ser la frontera provincial un límit per a no poder actuar en els consorcis.

Clar que podem millorar els consorcis.
I hi ha bona predisposició, per part dels consorcis, de sumar-se a estes reflexions.
Ja he parlat amb els tres diputats, amb els responsables tant d'Alacant, València i Castelló, i hem trobat una excel·lent predisposició per a sumar.
I jo crec que este és el camí que hem de fer.

Jo no sé si a la senyora Bravo li varen traslladar, senyora Marco, la resposta de portar.
.
.
No ho sé.
A mi li puc assegurar que no me consta.
Jo crec que va ser una decisió, una reflexió del president per intentar donar-li una major capacitat a una cosa tan important com la seguretat i l'emergència al voltant d'una agència.
I jo crec que això denota les preocupacions que té el president en un aspecte tan sensible com és la seguretat i l'emergència.

El president és el president de totes les competències de La Generalitat, també.
No és singular que estiga sota la seua direcció directa o estiguera dependent ara d'una conselleria o jo tinguera rang de.
.
.
No.
L'important és que açò és per a donar-li respostes eficients.
I no hi ha ninguna picabaralla en ninguna altra conselleria, en els aspectes de prevenció.

Les seues senyories hauran vist el ROF de les competències de presidència.
I, sobre el tema que alguna de les seues intervencions, tant la senyora Marco com el portaveu de Ciutadans, que els preocupava, en el tema de la prevenció d'incendis, els trasllade aquelles que en el ROF figuren, que figura l'epígraf de la prevenció.
I els vaig a dir coses que estem fent, des de les nostres responsabilitats.

Estem delimitant els punts estratègics de la gestió del combustible, amb objectius de millora d'estratègia d'extinció.
S'estan fent analítiques.
Estem definint les prioritats d'actuacions en prevenció de la iniciació del foc, en funció de les investigacions causades.

Hui tenim una resposta dels tres grans incendis que es varen produir este estiu: al de la Vall d'Ebo, al de Sogorb i al de Montán.
I les analítiques i les respostes les han fet en l'àmbit competencial que jo tinc.

Això no vol dir que estem treballant en un reino de taifas o contra.
.
.
, o siga un mercadeig de.
.
.
No, no.
I els puc assegurar a les seues senyories que estiguen tranquils, que això no està passant.
Hi ha una magnífica col·laboració en funció de sumar, d'una mirada complementària.

Jo no sé si es va fer al pacte del botànic.
Li puc assegurar que l'última vegada que vaig anar al botànic va ser un exemplar.
.
.
, en el meu fill, que mos interessava molt perquè havia aparegut en un llibre de la meua comarca.
Però no tinc consciència.
.
.
Sé que hi ha una responsabilitat política i que jo l'he traslladat.

Però, mire, estem treballant en diferents aspectes, com la interfície dins del sector agrari, que està arribant a les urbanitzacions.
Estos treballs s'estan fent des de la nostra conselleria o, millor dit, continuem els mateixos treballs que es varen deixar a punt d'acabar.

Els plans d'emergència.
Continuem treballant per a donar resposta a molts municipis que són demandants dels plans d'emergència.
Hi ha un treball seriós i rigorós que es va fer en molts municipis en els últims anys i volem complementar-ho en altres municipis.
No sé si directament nosaltres o buscant col·laboració, donat que volem la col·laboració institucional en les diputacions.
.
.
No, no.
.
.
Però anem a donar estes respostes.

Dels plans d'emergència volem donar un salt qualitatiu al pla dels incendis.
Ens preocupa, des del punt de vista teòric, donar un salt endavant per a donar esta resposta, que entenem que serà una resposta més qualificada per a poder delimitar cada municipi dels nostres quin risc pot tindre en el seu futur.
No podíem estar parlant d'un canvi de paradigma si no arribàrem a l'analítica de dir-los, als més dels cinc-cents municipis de la nostra Comunitat Valenciana, quins són els riscs que poden tindre en el seu futur, perquè estiguen preparats, perquè facen prevencions i, fonamentalment, perquè formen els seus ciutadans.

Deia el portaveu de Podemos, parlava.
.
.
, i jo crec que en una encertada reflexió: la formació i la conscienciació sobre els nostres ciutadans, des de la transparència.
És bàsic, és bàsic perquè, si els nostres ciutadans, des d'Albal a l'Eliana o als municipis que estiguen, no tenen consciència del seu risc que poden tindre en potència, els governs municipals no estaran qualificats per a donar-li eixa resposta.
Treballar en la prevenció; treballar en la formació, des de xicotets, des de les escoles, des de donar resposta en una cosa que en el nostre territori hem abandonat, la formació; traslladar als ciutadans la seua necessitat i complicitat per a donar resposta a les emergències.

Hem avançat molt en els últims anys, molt.
Queda molt de terreny.
Si no ens posàrem grans reptes, no avançaríem.
Continuem treballant per promoure actuacions de prevenció en la zona interurbana forestal.

Per a nosaltres és un tema absolutament preocupant per al futur.
Hi ha un abandonament del treball rural en molts dels nostres municipis de la nostra comunitat i això és un altíssim factor de risc, com moltes de les seues senyories.
.
.
Efectivament.
I, aleshores, això hem de treballar-ho conjuntament amb els governs locals.
S'han fet moltes coses, s'han fet analítiques i devem continuar treballant.

Per què.
.
.
?
, algun dels interrogants que les seues senyories tenien, quant a la unitat adscrita.
Bé, la unitat adscrita té les competències que té, al voltant del seu paraigües legislatiu que té.
I no val allò de todas las competencias que tiene la Generalidad.
.
.
¡Hombre!
, esto, pues, queda muy bien dicho, pero no es así.

Tenim al voltant de cinc-cents agents que treballen per a nosaltres.
S'han especialitzat en els últims anys en aspectes que li preocupen a la societat valenciana, que són el tema de menors, el tema de violència de gènere, el tema del joc.
.
.
Aspectes que, en un moment determinat, en la gènesi de la unitat adscrita.
.
.
Jo la porte en la meua memòria, perquè la seua presentació es va fer a l'Eliana, quan el meu ajuntament va cedir les instal·lacions que hui té el 112.

I funciona d'una forma eficaç la policia.
.
.
, la unitat adscrita; a més, en uns funcionaris especialitzats, miren els treballs que s'han fet en els darrers mesos en els temes del patrimoni i miren els treballs que se faran els pròxims dies i en el futur.
Perquè estem davant d'una unitat molt qualificada.

Jo no sé si per a participar, senyoria, sobre delictes en algunes zones urbanes; jo no sé si per a tractar.
.
.
Si vosté me pregunta, sincerament li diré que jo crec que eixe no és l'encomanda que té la nostra unitat adscrita.

La nostra unitat adscrita tampoc, a pesar que molts ciutadans.
.
.
, vosté és expert en la material, és professional, per tant, no vaig a discutir en açò, però molts ciutadans pensen que és qui vigila els nostres dirigents polítics i pensen que sols tenen la custòdia dels edificis.
Estan en un error.
Segurament hem contribuït cada u de nosaltres que tinguen esta imatge.
Hem de reforçar-la, perquè estan fent treballs molt seriosos per a millorar.
Poden assumir-ne uns altres?
Si la vocació del legislador i la vocació de l'executiu -el legislatiu en menor mesura, però al voltant d'algunes accions també es poden fer- és que poden augmentar el nivell competencial en alguna de les coses que ja tenim, estem disposats a fer-ho.

De moment, hem reforçat els temes socials, ens preocupen.
La col·laboració en la indústria subterrània, en el treball que no té condicions d'absoluta precarietat.
S'han fet uns treballs a Elx en els últims dies, s'han fet treballs en altres polígons industrials, amb una eficiència tremenda.
En els temes del joc, tenim una coordinació tremenda en la direcció general competent.
Teníem les competències, com alguna de les seues senyories sap, compartides amb alguns funcionaris del Cos Nacional de Policia, i des de fa uns mesos, des de fa uns dies, o dins d'unes hores, tindrem l'assumpció completa, completa en el tema del joc.
Això implica un aspecte fonamental per a la imatge de la nostra comunitat, en un aspecte important, com és el joc, que tenim competències plenes.

Jo puc assegurar-los que estem davant d'un cos de policia prestigiat, i que sí que necessitaria donar-li una transcendència al treball que fan.
Jo crec que podem estar molt orgullosos.
Obvie les obvietats, que col·labora en les policies locals dels municipis, que col·labora en les festes dels nostres municipis, que participa en els bous al carrer, en el conjunt d'activitats.
Exemple, la tempesta que va caure a Borriana, en un megaconcert en el qual va caure una pluja i en què la nostra policia, en coordinació en el Consorci Provincial de Bombers de Castelló va tindre una actuació exemplar per a portar mil jóvens d'un lloc a altre, cosa que no està en el seu aspecte competencial.

La policia autonòmica ja forma part d'alguns dels plans d'emergències, perquè les seues senyories ho tinguen clar.
Forma part del pla territorial d'emergències de la Comunitat Valenciana, del pla especial enfront del risc d'incendis, del pla especial de mercaderies perilloses, del pla especial enfront del risc sísmic, del pla especial d'inundacions, del pla especial radiològic, del pla d'emergències exteriors de l'aeroport.
Ho dic perquè com algunes senyories m'havien dit que no sabien què feia la policia autonòmica, he volgut posar accent en este tema.
L'únic dubte que els he traslladat és que no podria formar part del pla d'emergències, com algunes de les seues senyories saben, per la seua naturalesa, la seua gènesi i la seua construcció de la policia en la unitat adscrita, però sí del responsable podria formar.

Estic mirant les anotacions.
Del tema de Cofrentes, les competències saben vostés que són estatals, saben vostés que tenim algun conveni de col·laboració, saben vostés que La Generalitat col·labora en els plans d'evacuació, en els temes de carreteres, la xarxa de carreteres, els punts d'accés, etcètera.
I es fan determinades accions al llarg de l'any per a comprovar que estos protocols funcionen.
Faig un parèntesi: tenim el 5, 6 i 7 de novembre la prestigiosa carrera, cursa, a Xest.
Aquest matí hi ha hagut una junta local de seguretat.
Però la setmana passada les competències que tenim al voltant de l'àrea d'emergències vàrem comprovar si el protocol d'emergències d'evacuació del circuit funcionava.

Perquè hi han hagut una sèrie de modificacions, com alguna de les seues senyories coneix, en el pla d'accessos, hi ha hagut una millora en el pla d'accessos, i s'ha comprovat si eixe pla d'emergències funciona per a donar respostes davant més de cent mil persones que van a estar al voltant.
És a dir, els plans es comproven, es traslladen, es fan com el paper tornassol, sí i funcionen.
No tenim unes dobles competències.
L'agència serà un organisme de nova creació, que crearem, que passarà per ací, que tindrem un debat parlamentari, que vostés podran fer totes les aportacions que entenguen oportunes, i les competències que tenim no hi ha duplicitat de competències.
No n'hi ha duplicitat de competències.

Podem millorar en la coordinació?
, es preguntava alguna de les seues senyories.
Sempre podem millorar en la coordinació.
Sempre podem millorar la coordinació.
Per això, la necessitat d'una emergència d'homologar els protocols.
És bàsic que tots els protocols estiguen treballant amb vora cent vint agències, per a donar respostes, que col·laboren en les respostes de seguretat i emergències de la Generalitat valenciana.
Som una de les comunitats autònomes que més convenis subscrits té amb agències que anirien des de les Â«fuerzas y cuerpos de seguridad del estadoÂ», fins a la Creu Roja, per a passar per altres institucions que col·laboren en el pla d'emergències.
Tenim una de les respostes més qualificades que hi han a l'estat espanyol.

Després comprovaran, en la meua següent intervenció, la quantitat d'incendis que hem tingut este estiu i la quantitat de respostes ràpides que hem tingut.
Estiguen segures, senyories, que tenim una bona feina de treball, però que té capacitat encara de millorar al voltant de l'agència.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor secretari autonòmic.

Té per quatre minuts el torn de paraula la diputada senyora Marcos.

La senyora Marcos Puig:

Gracias, señor presidente.

Muchísimas gracias, señor secretario autonómico, por intentar despejar mis dudas, pero ya le adelanto que no me ha despejado casi ninguna.
Los objetivos y la finalidad que compartimos, como la eficiencia y la eficacia en la gestión de las emergencias, yo creo que es mutuo, o sea eso no nos cabe a nadie ninguna duda.
Que tenemos unos magníficos profesionales, pues habrá usted escuchado a esta diputada decirlo en todas las intervenciones y creo que gracias a ellos tenemos esa magnífica eficacia y eficiencia en la gestión.
Yo creo que la clave está en generar esa atmósfera de la confianza en esos profesionales, para que puedan realizar bien su tarea.
Y creo que eso es el objetivo de la supuesta agencia que ustedes van a crear.
Pero, si además ustedes ya están trabajando en todas estas cosas, ¿qué sentido tiene la agencia, si todavía no está creada?

Y, señor secretario autonómico, dice: Â«Vamos a prever las actuaciones, porque así tendremos mejor respuesta.
Â» ¿Cómo las van a prever, si no tienen ustedes competencia?
Y, cuando yo hablo del vaivén de sillones y del desficaci en la transferencia de competencias aquí, competencias allí, es porque ustedes modificaron en el diario oficial de La Generalitat.
Y la señora Bravo tenía en un principio unas competencias que al día siguiente o dos días después desaparecieron.
Y por eso me pregunto por qué, por qué, si la agencia no era una cosa improvisada, sino que formaba parte de un programa electoral, ¿por qué todavía no sabemos cuál es la naturaleza jurídica de esa agencia?
¿Por qué todavía no sabemos la naturaleza jurídica?

Porque, señor secretario autonómico, usted sabrá que, en función de cuál sea esa naturaleza jurídica, habrá una obligatoriedad en la fiscalización y en la transparencia de esa agencia u otra.
Se pueden hacer las cosas de muchas maneras, y ustedes son, o dicen ser, el gobierno de la transparencia, el gobierno de la transparencia que en la página web, donde se supone que está la agencia fantasma, que digo yo, porque todavía no sabemos cuál es su naturaleza jurídica, siguen estando los mismos contenidos de hace seis meses.
Sigue existiendo una Dirección General de Seguridad, sigue existiendo una Dirección General de Prevención y Extinción de Incendios.
Sigue existiendo una Secretaría Autonómica de Gobernación.

Es que en realidad usted es el secretario autonómico de Gobernación, señor Ángel, y usted lo sabe.
O es usted el conseller de gobernación.
Lo que pasa es que había que aparentar que no iban a haber tantos altos cargos como en el gobierno anterior, cosa que también es mentira, y ha hecho usted ese cambalache y estas cosas que estamos ahora encontrándonos aquí, y ROF para arriba y ROF para abajo.

Y miren, cómo… Señora Barceló, perdón, vaya papelón ha hecho usted, porque claro, usted tiene que reconocer que la finalidad era que la prevención y la extinción de incendios estuvieran exactamente en la misma conselleria.
Y esas fueran sus palabras y mire, y ahora no me hable usted de descabezamientos o no sé qué, porque lo que está claro es la pelea que tiene el gobierno actual por las competencias.
Y no lo digo yo, si es que lo dice el diario oficial de la Generalitat valenciana.
Si es que ustedes se empeñan en no reconocerlo, pero esto es así.

Y sigo, sigo, señorías.
La demostración de que ustedes no han cambiado y que todo sigue funcionando porque tenemos unos magníficos profesionales y porque ha habido una prevención, claro que sí.
La señora Barceló siempre decía: Â«Los incendios se apagan en invierno.
Â» Claro que sí.
Y esa ha sido la política del Partido Popular: apagar los incendios en invierno.
Y ahí hemos demostrado que ha funcionado bien.
Y mire, su página web, como decía, es la demostración de que solo hay cambios de cromos y de competencias, y de que existe una agencia fantasma, una agencia fantasma de un presidente nada transparente que no ha venido a la cámara a contarnos qué es lo que quiere hacer con esa agencia, cuál es su naturaleza jurídica, cuál es su personal, cuánto va a costar a todos los valencianos y exactamente cuáles son los objetivos y su planificación.

Porque, señoras y señores diputados, creo que los valencianos se merecen saber qué pretende esa agencia hacer con la seguridad de ellos mismos.

Nada más y muchas gracias.

El senyor president:

Muchas gracias, señora diputada.

Tiene la palabra el diputado señor Marí, por espacio de cuatro minutos.

El senyor Marí Malonda:

Bien, ciertamente después de oírlo, señor Ángel, sigo teniendo bastantes dudas, porque depende qué cosa no sé a quién dirigirme, si dirigirme al president, si dirigirme a usted, si dirigirme al secretario autonómico de justicia.
Bien, dejemos a ver cómo avanza la agencia.
Pero yo creo que aquí hay un Â«merequetengueÂ» competencial tremendo, e insisto, veremos cómo avanza.
Porque entiendo que la secretaria autonómica no va a dejar de tener competencia en materia de emergencia y protección civil, o sí, o automáticamente ya desde la creación de la agencia sí que va a dejar de tener estas competencias.

Sobre lo da la unidad adscrita, que sí que me interesa y me interesa muchísimo, yo le he preguntado cuál iba a ser la prioridad en la prestación habitual de los servicios.
Usted ha hecho, como buen torero, meterse en un burladero, y aún no me ha contestado.
Sabemos que tiene competencias ahora en juego, que tiene competencias y en menores, que tiene competencia en medio ambiente, que tiene competencia, y ahí también le voy a dar mucho la razón, de que la gente tiene la visión de que únicamente se dedican a proteger los edificios y a los políticos, dependientes o pertenecientes a La Generalitat.
Y preguntaba: Â«¿No pueden hacer algo más?
Â».
Pues mire, le digo, mire, si es que los miembros de la unidad adscrita son policías nacionales.
Tienen la misma formación.
Es decir, son policías nacionales.
Si pueden hacer algo más, pues mire, el artículo 38.
2 de la 2/1986 sí que se lo permite.

Yo, aun así, le invitaría a que hiciese una reflexión.
En materia de seguridad pública hay lo que se llaman las medidas preventivas, cuando uno ve un vehículo oficial con miembros uniformados dentro, ya le garantizo yo que los cacos, los que son malos, lo que crea en ellos es un halo de desconfianza en el delincuente.
Es decir, no se preguntan si van de rojo, verde, azul o de marrón.
Es decir, lo que están viendo es a la policía patrullar.

Otra cosa que no me ha contestado es en relación a protección civil, qué planes habían actualmente en los distintos municipios.

Y sobre el Consejo de Seguridad Nuclear, que no es un tema baladí, cuáles eran los planes de actuaciones previstas y qué es lo que teníamos hasta la fecha.

Y, para terminar, dos cuestiones más.
Mire, la agencia anunció en julio: Â«La Agencia de Seguridad y Respuesta ante las Emergencias depende transitoriamente de la Presidencia de La Generalitat hasta que se pueda convertir en una verdadera agencia.
Â» Estamos en octubre y sigue figurando como dependiente de Presidencia.
¿Va a dejar de depender de Presidencia?
Es decir, yo planteo la misma duda que la compañera del Partido Popular.
¿Cómo va a quedar?
Yo aún no lo tengo… Perdóneme, que voy a diésel, pero no lo termino de tener claro.

Y la última cuestión es con respecto al Ivaspe, que creo que coincidimos casi todos en la relación, y ahí creo que también con usted, en la relevancia que tiene que tener el Ivaspe y que no sea lo que ha sido hasta la fecha.
Mire, hasta la fecha, ya le puedo decir yo que los profesores… Si quiere hablamos de los profesores, de los mandos de la policía local que estando de servicio han ido a dar clase, y otras mil tropelías.
Si usted se va a dedicar a crear un modelo referente en formación, en materia formativa, con módulos que sean realmente eficientes, que el profesional se sienta realmente realizado, que cuando salga uno del Ivaspe sepa que está preparado para hacer la labor que le han encomendado los ciudadanos.

Eso para nosotros también me gustaría que nos lo dejase meridianamente claro.
Con quién va a contar, si los profesores van a ser profesores universitarios, si van a venir también de las fuerzas y cuerpos de seguridad, incluso de seguridad privada.
O sea, qué va a hacer con el Ivaspe, porque entendemos que debe de ser, sin duda alguna, una prioridad para este gobierno.

Nada más, muchísimas gracias.

El senyor president:

Muchísimas gracias, señor Marí.

Tiene la palabra el señor Montiel.

El senyor Montiel Márquez:

Muchas gracias.

Yo le auguro una legislatura muy, muy activa, pero no tanto por la atención solo de la prevención de emergencias y la gestión de todas las competencias que se le han atribuido, que creo que son muchas, sino porque además tiene usted que desarrollar leyes de la época del Partido Popular que no tuvieron ningún desarrollo reglamentario, desde la Ley 13/2010, de Protección Civil, a la Ley 7/2011, de Servicios de Prevención y la de extinción de incendios, pero es que, además, tiene usted que hacer leyes nuevas, la propia ley de creación de la agencia que dirige, que dirige in pectore, ¿eh?
, porque la agencia no ha tomado cuerpo.

Pero yo es que creo que -como veníamos hablando- el tema de la escuela de formación, del Ivaspe, yo creo que necesitaría de una ley.
Si queremos realmente un instituto, una escuela de formación, un centro de formación que sea referencia -como decía el compañero Marí-, la verdad es que necesitaríamos una ley.

Lo digo porque, efectivamente, los tiempos del clientelismo a la hora de selección de profesores, a la hora de incluso diseño curricular de los cursos, etcétera, tienen que acabar.
Hay que unificar el sistema de selección, homologar el sistema de selección de los profesionales, hay que establecer un itinerario formativo, también homogéneo y coherente, que esté a la altura de las demandas de una sociedad moderna, que además ha incorporado también nuevos riesgos y, luego, también, porque creo que, además, este centro de formación, ya puestos, debería de incorporar también y resolver otros problemas básicos de la formación de los empleados públicos, en general, de la Comunidad Valenciana.

Y, por tanto, yo pienso en una gran escuela de formación, que no hace falta que lo haga todo, que puede conveniar con la universidad y que puede establecer fórmulas de colaboración, que no hace falta crear una estructura pesada pero sí que sea una estructura única y que incorpore tanto a los profesionales de los sistemas y servicios de seguridad como en materia de extinción de incendios, protección civil, etcétera, pero también la del resto de los empleados públicos.

Yo creo que, además, hay cosas que aunque la agencia no exista, hay pasos que se podrían estar ya dando.
Nosotros formulamos una pregunta escrita el 31 de agosto precisamente para ver cuál era el calendario de convocatoria (algú tus) de la comisión de coordinación, prevista en la Ley del 2011, que no ha tenido respuesta.
Y también planteábamos cuáles eran las intenciones en relación a la homogeneización de los medios técnicos de los distintos cuerpos de bomberos, si había voluntad de profundizar en los mecanismos de coordinación funcional y operativa de estos cuerpos.

Es decir, yo creo, me imagino que a lo mejor en algunos temas los hará usted en la segunda comparecencia, pero yo creo que hay una oportunidad grande y me parece que lo que hay son unos medios pequeños.
Yo creo que se está siendo más ambicioso en la atribución de competencias que en la adscripción de medios reales para abordar toda esa tarea en esta legislatura.

Y me preocupa mucho -ya le digo- que tenga que enfrentar, por una parte, el vacío reglamentario que tienen algunas leyes de la época, de la legislatura anterior del Partido Popular, hacer leyes nuevas pero, además, me preocupa mucho que esto se haga, por una cuestión meramente operativa, que se haga sin tener en cuenta a los profesionales del sector.

Me parece muy importante que se convoque a los profesionales del sector, a las organizaciones sindicales representativas y que se cuente con ellas en el diseño del nuevo modelo.

Muchas gracias.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Montiel.

Tiene la palabra el diputado del Grupo Compromís.

El senyor García Latorre:

Moltes gràcies.

Bé, jo crec que s'ha donat contestació a una sèrie de les preguntes que li han fet i li hem formulat anteriorment.
Sí que és de veres que el protocol d'actuació és una de les coses primordials per a l'hora de tindre una bona operativitat i, sobretot, una bona coordinació.

Eixos protocols d'actuació -crec- han de començar a revisar-se, alguns d'ells, perquè alguns d'ells necessiten alguna actualització sobretot als nous temps que estem vivint i, sobretot, també perquè en estos protocols i els plans d'emergència d'alguns municipis doncs s'ha de comptar amb la col·laboració directa dels mateixos municipis per a la seua elaboració.

Alguns d'ells, i sobretot perquè vivim en un país en el que tenim de tot, i sobretot quan tenim pluges torrencials -com es parlava abans-, tot el tema de sistema de rius, barrancs, rambles i tot açò és un tema que en alguns municipis preocupa molt quan n'hi ha alguna sèrie d'emergència i molts d'ells estan preparats perquè és de veres que n'hi ha hagut una gran conscienciació a nivell municipal, sobretot en els últims temps, que els alcaldes i els regidors, en este cas de protecció civil, doncs la veritat s'han preocupat molt.

Un altre aspecte del que no hem parlat hui però també és primordial és el tema dels voluntaris, de la voluntarietat de protecció civil.
(Soroll de papers) Crec que és un dels cossos, un grup en el que caldria intentar també incidir molt des de l'agència perquè eixa resposta immediata que es puga donar en qualsevol cas doncs, bé, en este cas el tema del voluntariat -crec- és una dotació molt important.

I, després, bé, jo vaig a incidir en el tema de la formació, en este cas del que són els cossos de seguretat, igual que el cos de bombers.
Crec que estem tots d'acord, ara sí que n'hi ha molt de treball per fer per endavant a nivell legislatiu.

Però sí que és de veres que n'hi ha un altre aspecte molt important i és el tema que, hui per hui, podem estar parlant que tenim al voltant d'unes dotze mil persones treballant en matèria de seguretat a nivell de País Valencià, entre policia autonòmica i policia local, la qual cosa sí que és de veres que possiblement per mitjans humans no falta però sí que és de veres que eixa coordinació, sobretot perquè tenim característiques singulars en el que és la nostra comunitat, en la que tenim èpoques estacionals en les que n'hi ha algunes zones del nostre país que estan molt poblades i requerixen d'una actuació en este cas més condensada ahí, de seguretat, i en altres zones possiblement menys, i després n'hi ha altres èpoques de l'any que canvia a l'inrevés.

Això són coses que, possiblement, la llei actual que tenim no dóna la suficientment cobertura, pense que els agents es podrien distribuir d'una altra manera a nivell del que és la distribució territorial i competencial.

I, en eixe sentit -crec-, n'hi ha moltes coses per a avançar, que en el debat anirem encetant en esta cambra, doncs jo crec que podrem anar abordant.

I en este cas, l'agència -crec- és un element clau perquè tot açò, tant a nivell d'emergències en este cas i com en el tema de seguretat pugam anar unificant i coordinant tots els aspectes perquè tota eixa reglamentació que falta per fer, més la nova que pugam anar incorporant al que és el cos legislatiu, puguem anant incardinar-la dins de l'agència i puguem dur-la endavant en els pròxims mesos.

Gràcies.

El senyor president:

Molt bé.

Moltes gràcies, diputat.

Té la paraula ja per a concloure este torn la diputada…

La senyora Barceló Chico:

Gracias, presidente.

Pues, muy brevemente.

Simplemente para decirle que, efectivamente, tal vez lo importante y el reto que tiene fundamental esta agencia de seguridad y de emergencias es precisamente todo el desarrollo normativo que está pendiente, la nueva legislación que hay que desarrollar, y ese es un reto que igual de difícil es de apasionante porque lo importante y el salto cualitativo que hemos dado es ese concepto global.

Yo creo que todos coincidimos, no he visto que hayan diferencias en que necesitamos conseguir mayor eficacia, mayor eficiencia y, por tanto, también tener unos recursos mucho mejor aprovechados.
En eso coincidimos todos, y yo creo que coincidimos también en la formación, en los cuerpos de bomberos.

En definitiva, que tiene que haber una mayor coordinación, que tenemos que ser mucho más solventes a la hora de administrar todos esos recursos públicos con los que contamos.

Y para eso pues, efectivamente, tenemos una tarea ingente desde el ejecutivo y también desde el legislativo, desde estas Cortes, para impulsar esa agencia de seguridad, ¿no?

Pero yo creo que el reto es fundamental, es un reto importantísimo, y creo que si en eso estamos de acuerdo todos estoy segura que con el buen trabajo desde las Cortes y desde el ejecutivo podremos llevar a buen puerto y a tener unos servicios de emergencia y de respuesta pues mucho más eficaces y que, al final, los ciudadanos de esta comunidad se sientan seguros que es lo que quieren; no les importa tanto quién les va a prestar ese servicio, si es el bombero de Alicante, o el bombero de Valencia, o si es la policía autonómica, o es la policía local de este otro pueblo, lo que quieren es sentirse seguros y que haya una respuesta rápida y eficaz cuando se presenta un problema que requiere la intervención de la agencia.

Así es que, yo creo que estamos todos llamados a trabajar por conseguir una comunidad mucho más segura.

Gracias.

El senyor president:

Muchas gracias, diputada.

Tiene la palabra por un tiempo de cuatro minutos…

El senyor director general de l'Agència Valenciana de Seguretat i Resposta a les Emergències:

Breument, però li posaré èmfasi en dos o tres coses que han dit vostés.

Jo no tinc la sensació, senyora Marcos, de veres, que jo estiga en un lloc, en un tema de baralles competencials.
Almenys, ¡jo no m'he enterat!
O siga, jo li puc assegurar que jo no he rebut cap instrucció i les meues relacions amb la conselleria de medi ambient són unes relaciones exquisides, on n'hi ha havut un diàleg permanent, estem en un diàleg permanent.

El pressupost que a vosté li preocupa va ser un pressupost al voltant del pressupost que teníem l'any passat dins de les competències que tenia -el que vosté ha definit- la secretaria autonòmica, i el que el company de Ciutadans planteja en el sentit que són les competències que té una secretaria autonòmica.

No les té cap secretaria autonòmica, senyor Marí, li ho assegure, les competències les tinc jo, i menys el sotssecretari, el secretari autonòmic de justícia.
Li ho puc assegurar.
Vaja-se'n vosté al ROF de Presidència del mes de setembre i vorà les competències que tinc jo; el senyor secretari no en té cap, bé, té les que té, té les que té, que no forma part ni del ROF de Presidència, forma part de les competències que té en justícia.
No estem en una picabaralla, li ho puc assegurar.
Que dins del seu model que vosté té o té el seu partit li havera agradat, bé, doncs és possible que això siga una pretensió que vosté té.

La construcció de l'agència va a passar per ací, i va a tindre norma legislativa, i van vostés a participar-hi, els convidaré a esta reflexió, estiguen segurs.
Jo podria haver vingut ací per a convéncer-los a vostés de la necessitat de l'agència, haver basat part de la meua intervenció en parlar de mancances; de mancances que subjectivament jo poguera haver analitzat, o per a adornar el meu discurs per a justificar la necessitat de l'agència, i no he fet cap, he parlat de millorar.
Perquè jo sé que cada u de vostés volen donar respostes millors, si es poden, i passa per alguna de les intervencions que dia el senyor García, els protocols.

Jo no vaig a dir que els protocols siguen deficitaris però sí que dic que poden millorar, perquè els protocols dels grans consorcis tenen unes xicotetes matisacions linguae, o molt linguae, i tot això és un gran recorregut que podem donar per a buscar l'eficiència, no és una qüestió sols de terminologia, eficacia, eficiencia, que se nos adorna ahora, no, no, no, és la capacitat de donar eixes respostes.

I li puc assegurar que tot això ho va a contemplar, que podria haver passat com funcionen altres agències; passaren d'un nivell teòric a un nivell polític, a un nivell de debat, i a un nivell d'execució en el recorregut legislatiu, que és el que va a passar ací.

Hem trobat la necessitat de l'agència, l'hem justificada doctrinalment i, ara, va a vindre quina és la naturalesa jurídica que necessitem.

Coincidisc amb vostés, amb tots -i m'alegra d'escoltar-lo-, en la necessitat d'una major formació.

Miren, jo porte fets més de quatre mil quilòmetres este estiu, des de Vinaròs fins a Pilar de la Horadada, contactant amb infraestructures, amb persones i amb agents que treballen en l'emergència i en la seguretat.
Molts de vostés ho saben, he parlat amb tothom, amb els treballadors, amb els responsables, amb les institucions, amb els sindicats, no he deixat de parlar perquè -crec- el meu govern, la instrucció que tinc del meu govern i del meu president és: escolta a tothom.
I entendran vostés que el dia té el que té i les possibilitats que tenim són.

Però, només que vostés pensen que he parlat amb els tres representants dels treballadors de cada consorci; només que pensen vostés que he parlat amb cada representant dels bombers de les grans ciutats, València, Castelló i Alacant; només que pensen que he parlat amb els representants dels treballadors de Tragsa i de VAERSA (algú tus), encara tinc temps per a fer més coses.

I clar que hem impulsat els elements que la normativa actual de la llei de 1999 ens permet, gabinet, i estem a l'espera que la federació valenciana ens done representants -perquè els sindicats ja els tenen- per a formar i donar compte a les respostes del canvi normatiu que vosté anuncia, que és el canvi de la llei de 1999.

Pareix ser que n'hi ha consens en esta cambra en la necessitat de canviar el text jurídic; pareix ser que n'hi ha consens amb els sindicats que n'hi ha necessitat d'eixe canvi; pareix ser que n'hi ha entre els professionals de les policies locals de la comunitat autònoma, ja s'ha reunit dues vegades el gabinet tècnic i, com a conseqüència d'eixes reunions, hem parlat, hem teoritzat, hem arribat a la conclusió que la llei és necessària que es canvie, s'han generat ja grups de treball entre els professionals, s'ha parlat i reflexionat sobre la necessitat de modificar la uniformitat, que li puc assegurar a les seues senyories que tots parlen d'eixa necessitat, i li puc assegurar que escoltant la votació que es va produir la darrera setmana en esta seu parlamentària sobre les necessitats de la modificació de la llei -acabe, senyor president, bé, simplement un apunt al tema de la formació i acabe de seguida, perquè sí que volia contestar-li al senyor Montiel sobre el tema de formació, perquè sé que ell és professor i li ocupa això.

Les dos votacions que vostés tingueren la setmana passada: una, en el tema del cupo provinent de l'exèrcit i, una altra, sobre l'aplicació de la normativa en dictamen europeu i d'algun tribunal espanyol sobre llevar-li la dada a l'entrada en la policia local.
I este debat ja s'ha produït a la comissió, senyor Montiel, i que sàpia que estan funcionant.

Hem convocat, per primera vegada, en la taula, a sindicats i a representants dels consorcis, ahir, per a parlar del desenvolupament de la llei de bombers.
Ahir es va produir eixa reunió amb els representants.
I la reflexió és que sí que tenim un camí llarg.
No soles pel desenvolupament de la creació jurídica i legislativa de l'agència, no soles per allò que vosté m'anuncia com un camí llarg i, de vegades, tortuós sobre els canvis normatius en la legislació de les emergències; sinó per aspectes molt importants, que serà en l'aspecte de la formació, i ahí sí que vaig a fer un accent.

He tingut reunions, tant amb el rector de la Universitat de València i contactes amb la universitat de l'UJI de Castelló, com la d'Alacant, per a nodrir-se amb convenis del professorat valuós que n'hi ha a l'acadèmia.
Entenem que el nostre centre de formació de l'Ivaspe ha de nodrir-se de.
.
.
de professors singulars, però que vagen amb eixa reflexió que vosté fea sobre quines.
.
.
, les assignatures que ha de tindre el policia del segle XXI.

Hem parlat fins i tot amb Adela Cortina en el concepte de l'ètica.
Hem parlat amb el rector del politècnic perquè treballs de l'emergència puguen treballar amb el nou concepte del bomber.
Tots estos convenis, que jo no tinc competències per a signar-los -els tranquil·litze a les seues senyories per les competències que tinc-, però seran signats pel govern de La Generalitat, perquè coincidisc amb vosté.
.
.
, amb vostés: l'Ivaspe ha de convertir-se en un centre de formació per a l'emergència i la seguretat.
Hi han altres centres de formació a la Generalitat valenciana, que altres funcionaris poden passar a desenvolupar la necessitat sempre.
Hem de canviar l'article.
.
.
, és una suggerència, jo no sóc com vostés, però que a mi me preocupa, i és: ha d'haver-hi una formació permanent en el policia local, permanent, no soles d'unes quaranta hores -que el senyor García coneix perfectament-, perquè ha de ser d'Â«obligado cumplimientoÂ» la formació permanent, com vosté dia.
Les realitats dels nostres pobles i ciutats està canviant a la nostra comunitat.

Gràcies.

El senyor president:

Gràcies, secretari autonòmic.

Jo també espere que en eixes conversacions a la Universitat de València també els convença per a quan n'hi hasca algun problema d'ordre públic dins del campus universitari, també puga entrar la policia nacional com en qualsevol part del territori nacional.
Aprofite per a deixar-ho ahí.
(Rialles)

Si vostés no tenen cap problema, descansaríem cinc minuts perquè puga veure aigua el secretari autonòmic.
.
.
(Veus)

La senyora Marcos Puig:

Perdone, señor presidente.

Yo quería, por una cuestión de orden, si podíamos alterar el orden del día de la comisión después de la comparecencia del secretario autonómico, el punto número…, la última…, el último pronunciamiento…

El senyor president:

Pasar el 7 en lugar…, después del 4.

La senyora Marcos Puig:

Sí, como es del Grupo Ciudadanos, si no tienen ningún problema… (Algú diu: Â«No está mi compañero, pero lo hago yo.
Â»)

El senyor president:

¿Vale?
¿De acuerdo?

La senyora Marcos Puig:

Gracias.

El senyor president:

Se acuerda, pues, el cambio del punto del orden del día.

La senyora Marcos Puig:

Gracias.

El senyor president:

Cinco minutos para lo que cada uno estime…, precís.

(Se suspén la reunió durant uns minuts)

El senyor president:

(Inoïble) … a los miembros de la comisión que, salvo que haya alguna objeción, pues pararíamos la sesión al terminar ese punto del orden del día, porque algún diputado tiene que ausentarse, y quedarían los puntos que están contemplados como 5, 6 y 7, pues los incorporaríamos a la siguiente reunión de la Comisión de Gobernación y Administración Local, si no hay inconveniente ninguno.

Pues entonces le cedemos la palabra al secretario autonómico, por segunda vez en esta tarde.

Compareixença del director general de l'Agència Valenciana de Seguretat i Resposta a les Emergències, senyor José María Ángel Batalla, per a explicar el primer balanç de la campanya d'incendis 2015, sol·licitada a petició pròpia (RE número 2.
161)

El senyor director general de l'Agència Valenciana de Seguretat i Resposta a les Emergències:

Bona vesprada.

Espere que vaja el… que no faça soroll, perquè abans entre el president de la comissió i jo hem muntat ací un soroll electrònic.
.
.

Dir-los que esta vegada.
.
.
a proposta va ser de la senyora Marcos la que em va convidar perquè participarem en la reflexió de la gènesi de l'agència, i esta vegada ha sigut a proposta nostra, que estic convençut que és també la seua, per tal de fer un xicotet balanç, un xicotet recorregut sobre com ha funcionat tot el curs en el tema de la campanya forestal.

Està considerada una campanya anual on el risc d'incendis forestal està present en major o menor mesura i en tots els mesos dels anys.
Una de les claus que els vull traslladar és que el risc que ens han dit està tot l'any.

Recorden vostés que li he posat molt d'èmfasi en la intervenció anterior al canvi de paradigma com a conseqüència del canvi climàtic.
I este canvi climàtic, este canvi de paradigma mos va a portar als factors de risc que anem a tindre un factor de risc altíssim en el tema dels incendis durant tot l'any.

Els he dit abans que no podia ser contradictori, que m'agrada sempre parlar de circumstàncies terminològiques.
He dit que vinc a parlar del balanç.
.
.
Bé, si em permeten, vinc a parlar del que les seues senyories vullguen.
Però vinc a parlar de balanç.

Per tant, concretem què vol dir balanç.
Tornem a anar al diccionari normatiu de l'Acadèmia Valenciana on diu que balanç Â«és la comparació de fets favorables i desfavorablesÂ».
Pareix que siga una redundància, però convé que ho tinguem clar.
I el diccionari de la Real Acadèmia Espanyola, del castellà, diu que és l'estudi comparatiu de les circumstàncies d'una situació o dels factors que intervenen en un procés per a intentar preveure la seua solució.
Balanç, analitzar el per què de cada cosa i preveure les seues respostes, les qüestions etimològiques.

Entrem ara a definir, una vegada hem definit les qüestions etimològiques, anem a fer un balanç d'estadística dels incendis forestals que ens permetrà conéixer i comparar la situació dels incendis a la nostra Comunitat Valenciana.

I anem a començar, vostés mirant a la seua mà esquerra, tenen dos diapositives.
En una tenim l'anàlisi que va des de l'1 de desembre al 30 de setembre de 2015.
Gràfica de l'esquerra, el número total, el nombre total d'incendis enfront de la mitjana, la mitjana és la línia roja, línia vermella, i estem per baix de la mitjana dels últims deu anys.

I la gràfica de la dreta és el nombre d'incendis per província que hem tingut enguany.
La de València és la de més incendis registrats, però és també la que més superfície forestal té com veuran després, perquè farem una anàlisi més endavant de les tres províncies, quines singulars tenen sobre el total d'incendis, quina és la magnitud forestal que afecta a cada província i quines són les conseqüències de cada incendi, que moltes vegades tornaran a tindre una anàlisi prou exquisida: 47% València, 25% la província d'Alacant i 27% del nombre de Castelló.

La següent transparència, la següent diapositiva, són uns plànols en verd que vostés tenen, que parla de la província de Castelló, de la província de València i la província d'Alacant.
Baix tenen el nombre d'incendis de cada província.
I respecte al total, el tant per cent respecte al total i el tant per cent de la superfície forestal.

En esta diapositiva tenim tres mapes amb la superfície forestal per cada província.
I vénen els percentatges que jo els he dit.

Com vostés poden comprovar, la província de Castelló, la primera diapositiva a mà esquerra, el primer plànol a mà esquerra, és el percentatge d'incendis este any que ha estat per baix del seu percentatge de superfície forestal respecte al total de la comunitat.
Miren vostés que estem parlant del 27% pel 33%.
A la província de València el percentatge ha estat el mateix, el 47-47.
I a la d'Alacant el percentatge d'incendis ha sigut més alt.

Es pot dir, per tant, que la província en què s'han produït més incendis per hectàrea forestal enguany, enguany, és la província d'Alacant.

Segurament, com vostés després comprovaran, se tracta d'un incendi que tinguérem a la Vall d'Ebo, amb unes singulars característiques, en un dia singular.
I el que analitzaran puntualment el perquè d'eixe incendi.

Hem vist la massa forestal per províncies.
I ara, la pròxima diapositiva parla també de la superfície forestal afectada a la Comunitat Valenciana, en el número d'hectàrees, 2.
365; i la mitjana en els últims anys, 8.
699.
Veuen vostés la diapositiva de l'esquerra.
En el 2015 la superfície afectada està per baix de la mitjana.
I a més a més quasi tota la superfície afectada es deu als incendis, a tres incendis: un, a la província d'Alacant, i dos a la província de Castelló.
Vall d'Ebo, Montán i Sogorb.

Això sí, senyories, cal considerar que la mitjana de la superfície està molt condicionada pel que va ocórrer a l'any 2012.
Saben vostés que va ser un any virulent per a la Comunitat Valenciana, un any molt condicionat, molt complicat, amb una situació meteorològica molt adversa, com van anar vostés comprovant.

Queden en este també subratllat que els faig climatologia sempre molt adversa.
Esta va a ser la constant en totes les meues intervencions, el factor de la climatologia adversa.

El 75% de la superfície correspon a la d'Alacant, ha sigut principalment, com els dia, l'incendi d'Ebo.
Descomptant la superfície afectada per estos tres incendis de Sogorb, de la Vall d'Ebo i de Montán, que són els més importants, tenim un total de 295 incendis, 295 incendis que ens han cremat 194 hectàrees, el que correspon a un valor mitjà de 0,66 hectàrees/incendi.
Podíem dir que si multipliquem els 295 ens donaria un multiplicador, una operació matemàtica al voltant de 6 hectàrees per incendi.

Per tant, podíem dir que detectem ràpidament, i per alguna reflexió que alguna de les seues senyories estava fent abans, detectem ràpidament, apaguem ràpidament.
295 incendis.
Tres van ser més virulents que la resta.
I les nostres, la nostra, l'eficàcia va ser altíssima.

Un sol incendi en les pitjors condicions pot ser el més destructiu.
Podem donar una resposta eficient i eficaç, però un sol incendi podria canviar-nos tota l'estadística.

Tal com passa amb la pluja, a la Comunitat Valenciana ja els he dit en l'anterior intervenció meua, plou poc, però quan plou, plou una barbaritat.
Cal fer polítiques que ens previnguen d'estes situacions i que ens preparen per al que pot ocórrer.

La següent transparència parla del resum general de l'estadística d'incendis forestal fins al 30 per mesos.
Miren vostés la que està en les gràfiques en verd i la que està en blau, però ja que tenim els incendis per mesos enfront de la mitjana dels últims deu anys, la mitjana la tenen vostés en color roig; i la superfície, nombre d'incendis i superfície, la mitjana és la línia també vermella o roja.
Gràfica de l'esquerra el nombre d'incendis per mesos.
Gràfica de la dreta, superfície afectada per mesos.
Com és natural, es produïxen més incendis als mesos d'estiu, ¿eh?
, als mesos d'estiu.
Però és important destacar que també tenim incendis a l'hivern.
El risc està repartit, com els deia i vull repetir moltes vegades, estem en un factor durant tot l'any.
Vegen vostés la superfície afectada del mes de febrer, en el color blau, és superior a la d'altres mesos i fins i tot superior a algun mes estival.

Observem també el nombre d'incendis que efectivament en la columna de l'esquerra (inintel·ligible) .
.
.
puja en estiu, però a la massa vagen vostés a la columna blava i observaran el mes de febrer.

És per això que hem anomenat este balanç com el primer balanç de l'any, ja que la nostra campanya no acabarà a l'estiu, sinó que durarà en els pròxims mesos, fins a desembre; seria contradictori amb el que els vull dir, farem segurament un altre balanç a principi d'any, tornaré a demanar, bé, quan les seues senyories vullguen tornarem a vindre.

La següent transparència ens parla del resum en general d'incendis forestals fins al 30 per les causes.
Esta és una diapositiva que m'agradaria que vostés li prestaren molta atenció.
Per l'acerbo popular, quins són els motius dels incendis, allò que es diu en el quefer diari.
I si veuen vostés la columna de l'esquerra observaran que la columna de l'esquerra és el nombre d'incendis per cada causa, la columna de l'esquerra, causa i el percentatge, i la columna de la dreta és la superfície afectada per cada circumstància.

Destaquem en primer lloc la gran quantitat d'incendis que s'han produït enguany per la caiguda de llamps.
Voran vostés que el gran incendi que hem tingut enguany, que ha sigut en la Vall d'Ebo, este va ser per una causa, per una negligència.
Però en canvi el de Montán va ser per un llamp.
Miren vostés que el 37% dels incendis que tenim a la nostra comunitat són provocats pels llamps.
I li puc assegurar que contra el llamp no podíem fer res, eh?
, no existix ningun invent encara per a.
.
.
ja voran una gràfica els milers de llamps que en un dia poden caure, he dit milers de llamps que en un dia poden caure.

El segon tema és la intencionalitat.
El 30% de les intencionalitats.
Era intencionat, el nombre és elevat, però la superfície enguany ha sigut un percentatge molt baix, un 3,7.
Fixe's vosté que estem parlant d'un 30% en les causes, però la superfície afectada ha sigut d'un 3,7.

Important també és destacar la superfície afectada per negligències.
Enguany la massa forestal és molt gran, perquè els he dit que ja el gran incendi va ser el de la Vall d'Ebo i voran vostés que enguany la negligència ocupa el 77% de la massa forestal.

El foc forma part de l'ecosistema i de l'activitat social i econòmica.
Cal donar solucions integrals als problemes que la societat ens demanda perquè són problemes d'emergències, problemes de gestió agrària, algunes de les seues senyories han posat l'accent en el tema de les preocupacions que havia de tindre l'agència en el tema de la interfaz (inintel·ligible) .
.
.
I açò necessitem entrar en una capacitat pedagògica i didàctica molt gran sobre el tema de la gestió agrària en el banc de les bones pràctiques, problemes mediambientals i problemes socials, perquè tenim en compte que hi ha una economia que sobreviu d'això i hem de traslladar-li de pedagogia de com utilitzar; hi ha una economia real, un problema social que hem d'abordar i que no podem estigmatitzar.

Per una altra banda, aquesta situació d'incendis s'agreujarà segons les previsions del canvi climàtic.
Totes les grans agències del món, les que depenen de l'ONU i dels qui analitzen el futur del canvi climàtic diuen un gran canvi climàtic molt dur i factor d'incendis cada vegada més gran, fonamentalment a la Mediterrània.

La pròxima.
.
.
, vull passar a l'anàlisi meteorològica anual.
L'anàlisi meteorològica, les previsions del comportament de la meteorologia, la meteorologia és aquella ciència que ens estudia la dinàmica dels processos atmosfèrics.
Hui estem dotats, la Generalitat valenciana, de grans agències, de grans infraestructures, de grans analítiques per a poder preveure cap a on va a influir, com va a evolucionar el canvi climàtic.
La meteorologia és una de les claus per a explicar el comportament dels incendis.
És a dir, en una meteorologia adversa un incendi molt complex.
I ara explicarem què és una meteorologia adversa.

La pròxima transparència, hem decidit per què hem de posar èmfasi en el tema de la meteorologia és tot el tema de la classificació climàtica mensual en els conceptes que vostés tenen a la mà esquerra, a la mà dreta perdó, que va d'extremadament humit a extremadament sec.
I en la banda de la dreta des de càlid a extremadament fred.
Voran vostés l'evolució tant en el tema d'enguany, posen vostés l'accent en el mes de juny i en els punts que tenen ahí que assenyalen un poc l'evolució que tenim.

Per una banda tenim una temperatura on es pot veure com, excepte el mes de febrer, que és en groc, en un punt blau d'alt, tots els mesos han estat qualificats de càlids a extremadament càlids; tots els mesos han estat, si vostés ho miren, de càlids a extremadament càlids.

Per altra banda tenim la precipitació.
Es pot observar com els dos primers mesos de l'any van ser molts secs.
Miren vostés el tema de gener i febrer en groc, van ser molt secs.
I per al mes de març i el mes estival han estat classificats d'humits i extremadament humits en alguns dels mesos.
Això ha tingut sense dubte.
.
.
ens ha ajudat molt a que la campanya d'incendis no haja estat molt severa.

I eixe concepte d'alguns mesos ha sigut.
.
.
no hem de dir.
.
.
un concepte que diu qué suerte hemos tenido que no hemos tenido incendios.
Esto es como un estigma.
No, no, no, hem de dir qué mala suerte tenemos cuando hace mucho calor.
Hauria de ser l'altre canvi d'anàlisi que deuríem fer.
Ho dic perquè moltes vegades caem en la temptació.

La pròxima filmació és sobre la Vall d'Ebo.
14 de maig d'enguany.
Miren vostés com hauria de tindre el comportament en la banda de la mà esquerra, com deuria d'haver-se comportat eixe dia.
Això haguera sigut la previsió d'un dia del mes de maig, el 14 de maig.
La temperatura que haguera sigut la normal i la que es va produir, la següent, en roig, és la que es va produir.
Miren vostés el mes de maig, les previsions haurien d'haver tingut, la que està a la mà esquerra, i la que vam tindre amb el seu comportament.

Si miren vostés el plànol que hi ha d'alt observaran que eixe mateix dia va vindre del nord d'Àfrica i entrant per Portugal tota una massa d'aire calent, una grandíssima massa d'aire calent que va condicionar moltíssim.
Era una massa d'aire procedent del Sàhara i que va condicionar eixes altíssimes temperatures màximes, superant registres històrics, que es varen produir en un dels incendis en esta campanya.
Les altres dos fotografies són una fotografia de la Vall d'Ebo i una altra de Sogorb.
Èmfasi amb el que vull dir-los en el comportament i l'evolució del clima, factor determinant.

La següent projecció és el canvi meteorològic, la situació del nostre estiu.
Com ens comportem a l'estiu.
A la gràfica podem veure com la temperatura durant el mes de juliol ha estat per damunt de la mitjana.
Tot això és l'evolució del mes de juliol, la tenen vostés ahí, està en una gràfica per damunt.
El dia 7 de juliol, si vostés veuen, es pot comprovar com va ser el més calorós de l'estiu, el dia de l'incendi de Montán.
El dia 7 de juliol va ser el més calorós de l'estiu i va ser el dia que es va produir -miren vostés en blau, en un cercle en blau si veuen- comprovaran com és el dia de més incendis.
Recordem, senyories, que este incendi es va produir, com els he dit abans per un llamp.
El 40% dels incendis nostres s'han produït enguany per temes de llamps.

Anem a analitzar la precipitació, la precipitació.
Tenen vostés ahí una línia central que marca el que és la normalitat en el centre.
I les precipitacions són una altra part destacable en el comportament dels incendis, perquè afecten la humitat del combustible i, per tant, la seua disponibilitat davant del foc.
El present any hidrològic comença l'1 d'octubre de 2014 i acaba el 30 de setembre de 2015.

Si analitzem la projecció que vostés tenen es pot dir que ha estat normal des d'un punt de vista de pluviometria, la mitjana és la línia verda.
Venim d'una sequera acumulada i amb pluges caigudes al llarg de l'any i s'han recuperat alguns valors normals.
Miren els primers anys dels anys noranta, ahí al principi, i l'any 2009.
Miren vostés els principis dels anys noranta i l'any 2009.

La següent projecció.
Quant ha plogut enguany?
Quina és la quantitat d'aigua que ens ha plogut enguany?
La primera gràfica, la que tenen vostés a mà esquerra, representa la precipitació acumulada al llarg de l'any hidrològic.
En l'1 tenen vostés el mes de març, el 90% de la precipitació de tota la primavera; el 2 és el mes de juny; el 3 el mes de juliol i agots i el 4 el mes de setembre.
Destaca i vull posar l'accent en el tema del 90%, com els he dit abans en el mes de març, i les precipitacions que es van produir en l'estiu que es va poder qualificar el tema d'un estiu un poc més humit.

Hem vist com plou i ara anem a analitzar on plou dins de la nostra comunitat, on plou més i on plou menys.
Veuen vostés en les dos diapositives, una és la precipitació acumulada i a la banda més a la dreta el percentatge de precipitació respecte al normal.
La distribució de les pluges al llarg del territori ha estat desigual, acumulant major precipitació en Castelló i en l'interior del nord de València.
Miren vostés el color i ho comprovaran.

En contraposició quasi tota la província d'Alacant ha enregistrat pluges per baix d'allò normal, conferint major risc d'incendis.
Este és un aspecte que hem de tindre molt en compte, perquè també afecta la quantitat de la massa forestal.
És a dir, en una província on plou molt o ha plogut més el factor de risc i per tant la quantitat de massa forestal cremada és menor.
Menys pluges a Alacant, més incendis en més hectàrees de zones cremades, com va passar.

La següent projecció és un aspecte que jo sé.
.
.
la causa més gran, que és la dels llamps.
Miren vostés a mà esquerra, en color rosa, la quantitat de descàrregues procedents per llamps al mes de juny, al mes de juny.
Zona del nord de la província de València i part de la de Castelló.
Mire que tots els puntets eixos són llamps.

Pel que fa a les tronades ja els he comentat que al llarg de tota la campanya hi han hagut molt fenòmens tempestuosos i amb això tenim un factor de risc tremend.
Els llamps causen de manera més o menys aleatòria i moltes voltes cauen d'una manera més aleatòria i ho fan en llocs inaccessibles, molt complicats d'actuar els nostres agents i els nostres actors en l'emergència.

El de Montán, un llamp que va caure a Montán amb una situació orogràfica complicadíssima, molt complicada, d'una regeneració boscosa que no havia estat, diem, en les òptimes condicions per a estar cuidada i per evitar un factor de risc tremend van cremar al voltant de quatre-centes hectàrees aproximadament.
És una de les analítiques que en la prevenció d'incendis hem fet nosaltres i que va ser per una causa d'un llamp.
I podem dir que tinguérem sort.
La climatologia.
.
.
no bufava el vent, teníem unes taxes òptimes.
I, a pesar que estiguérem, per culpa de l'orografia el que en un dia podia haver-se extingit, per culpa de l'orografia i del lloc inaccessible tardaren dos dies els nostres efectius en resoldre este incendi, per cert, d'una forma eficaç.

La següent projecció és l'altre factor importantíssim per al comportament dels incendis: el vent.
Quan bufa el vent.
Tenen vostés el tema de la projecció del mes de febrer.
I el mes de febrer d'on bufava el vent?
De ponent.
Ahí veuen vostés que està mirant cap a ponent en la projecció.
Això és un dels condicionants importants respecte als incendis forestals.

Els primers mesos de tot l'any tinguérem un comportament dins dels vents que augmentaren el risc dels nostres incendis.
La resta de l'any hem tingut vents principalment de llevant, que saben vostés que és quan ve de la mar cap a dintre i aleshores es produïx una major humitat a les masses forestals.

Els incendis, com el de la Vall d'Ebo, han sigut.
.
.
Els recorde que és l'incendi que abans hem analitzat amb més profunditat, era un dia de màxim risc, han vist vostés les diferències que hi havia, a més del vent.
El vent bufava de ponent, com este.
És un component tremend.

La pròxima transparència que els pose és l'escenari del canvi climàtic.
Senyories, cap on anem?
Miren les dos projeccions que vostés tenen a l'abast.
A la meua dreta, mirant a la seua esquerra, els models de predicció que ens fan els organismes de predicció espanyols, ens diuen, Aemet, per a la comunitat Valenciana ens donen una reducció en precipitacions i un augment de les temperatures.
En els pròxims anys plourà menys i tindrem una alçada en les temperatures.
Recorden que són dos dels factors que els he dit a les seues senyories, a més del vent, que van a influir en el comportament dels nostres incendis i, per tant, en la nostra capacitat de donar resposta.
No s'obliden que hem tingut vora tres-cents incendis i en 296 actuàrem d'una forma eficaç i eficient i en 3, pels comportaments del vent, per l'orografia i per la climatologia, no poguérem.

Per tant, menys pluges, més calor, ens anuncien que podem tindre incendis més complexos.
Casuística i altres comportaments que estan passant a la resta del món.
Això fa que hàgem d'analitzar vostés i el govern una anàlisi seriosa i rigorosa sobre una política efectiva de la gestió forestal.
Hi ha d'haver una vertadera política de gestió forestal de prevenció.
Algunes de les seues senyories ho ha comentat abans.
I eixa és una política que ens donarà certes possibilitats d'un millor comportament, no és la solució definitiva, però ens donarà una capacitat per a donar millor respostes.
Vent, pluges, sequera i millor anàlisi sobre la capacitat dels nostres boscos.

La pròxima és dels incendis que hem tingut enguany.
Però abans seria convenient posar en comú alguns conceptes relatius a com funciona el foc.
Els he parlat del triangle.
Sap que l'humà hem convertit el triangle moltes vegades en moltes coses, en molts símbols al voltant, el triangle de la disponibilitat del combustible.
D'alt, el combustible forestal, la massa; a l'esquerra tenim la meteorologia i el foc, la ignició.
Són els tres vessants que van a .
.
.
este triangle, com esta figura geomètrica amb tres vèrtex que se limiten a descriure com se va a comportar el foc.

Primer vèrtex, la meteorologia.
Com ja hem vist i me cansat de traslladar-los a vostés i no em cansaré de tornar a dir-ho, com ja hem vit és una part fonamental en l'evolució dels incendis sobretot en este vèrtex ahí no podem actuar, en el tema de la meteorologia no tenim una capacitat d'actuació.

El segon vèrtex és el combustible forestal.
Sobre este vèrtex sí que podem, i ja els ho he dit abans, no soles sí que podem sinó que devem actuar amb una bona política de gestió forestal i d'infraestructures de prevenció augmentarem les nostres possibilitats de lluitar contra els incendis.
I el tercer vèrtex és el foc, la ignició.
Podem actuar sobre les causes que ens generen els incendis, podem actuar en les causes, incidint sobre la conscienciació ciutadana, l'educació i les bones pràctiques.
Recorden vostés les causes dels incendis, algunes són per una mala praxis dels nostres.
.
.
, que utilitzen la zona agrícola.
Hi ha d'haver una verdadera conscienciació ciutadana pedagògica que diga com podem utilitzar la muntanya.
No és possible que encara diguen: Â«Pero, ¿cómo se le ha ocurrido hacer esta cosa?
Â».
Hem de reforçar totes les activitats pedagògiques, i això passa per una educació seriosa, des de menut, en el gran patrimoni que tenim forestal i que hem de respectar-lo davant de les bones pràctiques.

La pròxima transparència, que és la gestió del combustible.
El 57% del territori de la Comunitat Valenciana està qualificat com a forestal, el 57% està qualificat com a forestal.
I és, a més.
.
.
, està en creixement, perquè algú de vostés, en les seues intervencions, li ha posat l'accent perquè l'agència s'ocupara de la interfície entre l'abandonament, l'èxode de la zona rural i el creixement d'alguns dels nostres pobles, esta interconnexió que es produïx.

Es calcula que l'increment de terreny forestal -ho tenen vostés ahí escrit- en la Comunitat Valenciana és d'unes tres mil tres-centes hectàrees a l'any.
Cada any creix, hi ha una comunió entre.
.
.
, de tres mil tres-centes hectàrees per l'abandonament de terrenys agrícoles, per l'abandonament de terrenys agrícoles.
I és un tema absolutament perillosíssim.
Molts dels incendis estan causats per negligències i per alguna d'estes circumstàncies.

Cada volta el terreny forestal està més prop de les zones urbanes -torne a dir-ho-.
Augmenta el risc, per tant, per a la població i convertint els incendis en una verdadera emergència, en una verdadera emergència.

Cal fomentar una bona política de gestió territorial -ho comentava abans amb alguna de les seues senyories- que mantinga els nostres boscos en bones condicions, però que, a més a més, siga capaç de mantenir l'activitat agrícola, aspecte fonamental que no podem oblidar.

La següent transparència és la nostra capacitat d'extinció, la nostra capacitat d'extinció.
Com ens movem, enfront d'estos riscos.

Altre concepte important és la.
.
.
Els incendis forestals tenen diverses fases al llarg de la seua propagació, que poden estar dins o fora de la capacitat d'extinció de l'operatiu.
Hi han incendis que, ja des de l'inici, costa molt la seua capacitat de resposta quan es tinguen unes condicions adverses i la massa forestal estiga en unes condicions en precari.
El triangle, no s'obliden del triangle.
I tenim exemples d'incendis, no sols a la nostra comunitat, que han passat per estes condicions adverses, sinó de comunitat al voltant de la nostra comunitat.
L'incendi d'este estiu d'Aragó, unes condicions climatològiques tremendes, deu mil hectàrees en quaranta-huit hores, deu mil hectàrees en quaranta-huit hores a Aragó.

Estes fases les determinen els paràmetres com: la velocitat de la propagació, la longitud de la flama.
Són aspectes que els tècnics avaluen per a donar la resposta.
Quan un incendi no forma part.
.
.
, està fora de la capacitat d'extinció, les analítiques diuen -i algunes de les seues senyories coneixen molt bé- anar a lluitar on se pot i oblidar la seua gran part que està fora de control en eixe moment, i anar a actuar a la part que els nostres mitjans poden actuar.

Estes coses moltes vegades són poc comprensibles per a la ciutadania, però algunes de les seues senyories coneixen perfectament a què me vull referir.
Hem d'atacar la zona que és més vulnerable en l'incendi.
És com si tinguérem un pla estratègic per a poder actuar, on la zona és més vulnerable.
I la gestió del combustible forestal, per a això necessitem també infraestructures adequades per a poder actuar en un moment determinat.

La següent transparència que tenen vostés és un concepte de definicions.
L'incendi forestal, perquè és un argot professional, un nomenclàtor professional, del qual algú de vostés ja coneix, però alguns deuen anar familiaritzant-se, que és incendi forestal estabilitzat.
Què vol dir?
L'incendi forestal és el que, sense aplegar a estar controlat, evoluciona dins d'unes línies de control establertes segons les seues previsions i tasques d'extinció contundents al seu control.
L'incendi forestal controlat és aquell que s'ha aconseguit aïllar, aturar el seu avanç i propagació, dins de les línies de control.
I l'incendi forestal extingit és quan la situació posterior a l'incendi controlat.
.
.
, en la qual ja no existixen materials d'ignició o dins del perímetre de l'incendi no es preveu que puga tornar a reiniciar-se.
Un argot professional, un nomenclàtor que vostés convé que entenguen i m'he permés traslladar-los-el.

El gran incendi, la Vall d'Ebo.
Convindria que posàrem un accent especial perquè vostés entengueren un poc el comportament.
La causa: una negligència agrícola, ho hem dit.
Detecció: la detecció de l'incendi va estar a càrrec de l'observatori forestal d'Almiserat, que forma part del col·lectiu de professionals del Pla de vigilància preventiva contra els incendis forestals.
Superfície afectada: 1.
715 hectàrees de terreny forestal, repartides entre els municipis de Pego, la Vall d'Ebo, la Vall de la Gallinera, l'Atzúbia o Orba.
Claus, motius: doncs, una onada de calor, que vostés saben -que els ho dit abans- que venia del Sàhara, va ser un dels dies de més calor que vàrem tindre i la temperatura va ser molt propícia per a la propagació del foc.
I d'ahí tenen vostés.
.
.
, ahí baix, el perímetre que va ser afectat, en roig.
Unes elevades velocitats, que va propagar aproximadament un quilòmetre l'hora la causa del vent; un 40% de graus de temperatura; i una taxa d'humitat baixíssima.

Esta reafirmació ve per a dir-los el que els estic dient des de fa.
.
.
, l'inici, les causes dels incendis.

La segona transparència -vaig a fer-ho molt ràpid; sé que alguns han de tornar als seues municipis i van de viatge-.
.
.
Va afectar, i açò és el factor risc que els he dit en algun moment determinat, va afectar a zones urbanes.
Varen afectar a urbanitzacions i al risc poblacional.
Es varen produir evacuacions, en un treball seriós i rigorós que es va produir, però es varen produir.

El següent incendi és el de Sogorb.
També una negligència agrícola.
La detecció de l'incendi va estar a càrrec d'un agent mediambiental.
I varen ser afectades un total de 38 hectàrees de terreny forestal, repartides entre els municipis de Sogorb -quasi tota- i de Gàtova.
Sogorb és Castelló, la província de Castelló, i Gàtova de la província de València.

La següent diapositiva és l'evolució que vàrem tindre.
Doncs, també el mateix.
Uns dies previs a l'incendi vàrem tindre altíssimes temperatures.
Miren vostés l'evolució.
Va eixir pel barranc, on ja teníem una pista forestal, una pista forestal que és la que està en roig.
Varen ser fonamentals.

Vull que tinguen accent.
.
.
a esta línia roja o vermella, el tema de la pista forestal.
Va ser clau per al control del seu incendi.
Recordaran vostés que he parlat molt bé abans de la utilització del bosc i de la necessitat d'utilitzar eines perquè els nostres professionals puguen accedir a lluitar contra els incendis.

Esta és una prova que ensenyarà a les seues senyories la necessitat que és el tema d'algunes pistes, que són fonamentals.

L'incendi es va iniciar a una zona de cultius, pròxima al barranc, en un grandíssim pendent -la línia blanca que puja en una fletxeta cap amunt-.
I l'accés al terreny forestal és un dels pilars.
L'accés al terreny és bàsic i necessari.
Recorden el que els he dit abans de l'incendi de Montán.

L'incendi de Montán, que li he posat, veiem les causes estes -senyor president, vaig a anar a la carrera, no se preocupe-.
.
.
Es va iniciar amb un llamp que havia caigut allí.
Es va detectar ja al voltant de mitja vesprada.
Va ser per una cridada que es produir al 112.
Van ser afectades 418 hectàrees de terreny.
Va durar al voltant de quatre dies.
I vàrem tindre la col·laboració de l'UME, una molt bona col·laboració, un gran treball que va fer el consorci de bombers, que va fer la gent del Magrama, vàrem tindre la col·laboració del ministeri, ens va deixar mitjans aeris.
.
.

Jo vull posar-li una nota que vostés saben.
Estem a l'estiu.
Era uns dies del primer.
.
.
, el dia 7 de juliol.
Una bonança de temperatura.
Però, durant un dia, vàrem tindre problemes perquè evacuaren els nostres.
.
.
, per a poder utilitzar les nostres infraestructures aèries per la boira que n'hi havia a Enguera i a Setaigües.
Juliol, estiu; juliol, altes temperatures; i teníem una forta boira que va impedir.
.
.
, durant dos o tres hores, els nostres mitjans aeris no pogueren actuar.

I l'orografia.
Miren vostés que estan al cim d'una xicoteta elevació, tot això, tant el color més vermell com l'altre.
Miren vostés l'evolució que es va produint, si miren vostés a la pantalla, l'evolució de la pantalla, l'evolució de la pantalla fins la zona afectada que es va produir.

La següent és altres emergències gestionades que hem fet -estic acabant, vaig a anar a la carrera-.
Hem produït la gestió del telèfon, des de (inintel·ligible) .
.
.
fins al 6 d'octubre.
Hem atés al voltant de dos milions i mig, un poc més, de cridades al 112; la qual cosa suposa nou mil cridades diàries.

Les actuacions passen des d'actuacions que hem fet al tema de Borriana, com els vaig dir abans en el tema de l'arenal sud.
Miren vostés quan hagueren de desallotjar els nostres tècnics al càmping de Borriana, ple de gent molt jove que havia anat a escoltar un magnífic espectacle musical.
.
.

Hem estat atenent les.
.
.
, i alguna de les seues senyories me consta que ha fet algunes preguntes parlamentàries i algun es va preocupar de quina era l'actuació del govern sobre les pluges al Racó d'Ademús.
Saben vostés que vàrem tindre una actuació, que hi ha hagut un decret per a mantindre.
.
.
, hem tingut un contacte en tots els alcaldes, personalment he estat visitant els alcaldes.
I ahí tenen vostés.
.
.
Esta és la porta de l'ambulatori.
Esta és la porta de l'ambulatori d'Ademús, de la capital.

Hem estat donant respostes també, els 7 i 8 de setembre, a les pluges que es varen produir tant a la Marina Alta, a la Marina Baixa i a la Safor.

I hem tingut una moltíssima.
.
.
I he de donar les gràcies a tots els agents que han vingut col·laborant al voltant de les emergències, no sols les policies locals, no sols la Guàrdia Civil, no sols la unitat adscrita, no sols la policia, no sols els consorcis, no sols els bombers forestals de Tragsa, de VAERSA, de tots els qui operen.
.
.
, perquè denotem que estem davant d'uns grans professionals i que, a més a més, treballen.

Com algunes de les seues senyories saben, dins del meu àmbit competencial, doncs, també tenim els àmbits dels festejos de bous al carrer i donar-li resposta a la.
.
.
, resposta d'alguns espectacles que es produïxen als nostres pobles i ciutats al període estival, que saben vostés que és el 80% de les nostres festes patronals.
I hem tingut una verdadera col·laboració en totes les policies locals per a donar-los resposta.

Moltíssimes gràcies a tots vostés.

El senyor president:

Molt bé.

Doncs, té la paraula.
.
.
, començant per la diputada representant del Grup Parlamentari Popular, que tindrà quatre minuts, de menor.
.
.
(Veus) Perdón.
(Veus)

Según nos dice el letrado, los criterios.
.
.
(Una diputada, amb el micròfon desconnectat, diu: Â«Según el reglamento, como es a petición del secretario autonómico, tendremos todos los grupos parlamentarios cuatro minutos, de menor a mayor.
Â»)

Es que yo no entiendo el criterio que se ha marcado desde los servicios jurídicos, en el que.
.
.
(El lletrat, amb el micròfon desconnectat, diu: Â«Es una resolución de presidencia del año 1995, que establece que los grupos que apoyan al gobierno intervienen en último término.
Entonces, de menor a mayor: Ciudadanos, Grupo Popular; y, después, Podemos, Compromís y Grupo Socialista.
No me he inventado nada.
Â») No, no, no, no.
Lo digo porque yo.
.
.
, en la otra comisión no fue así, la verdad es que no fue así.
Entonces, es porque nos.
.
.
(Veus)

El senyor Marí Malonda:

Gracias, señor president.

Enhorabuena por la exposición, cristalina, esto sí que es dar datos.
Y, por lo tanto, le doy la enhorabuena.
La exposición ha sido brillante; extensa, porque estamos de acuerdo que lo requiere.

Y mire, en primer lugar, creo que lo comentaba -no sé si me equivoco- antes el compañero de Podemos, Antonio Montiel, (inintel·ligible) …, y en relación con unas declaraciones de la vicepresidenta del Consell, Mónica Oltra, según las cuales decía que Â«la prevención de incendios no estará en esta agencia, ya que esta atiende las emergencias y la prevención no lo es.
Y por ello, dentro de la conselleria de agricultura y medio ambiente se ha nombrado a otra persona para dirigir la prevención de incendios forestales.
Â»

Me gustaría expresar que, bueno, para nosotros la prevención es un elemento estrechamente vinculado a la respuesta a las emergencias, y ambas gestiones deben estar fuertemente relacionadas.
Ha hecho usted -repito-, una…, una exhaustiva…, un exhaustivo análisis de la situación, de lo que hemos tenido, 300 incendios, dos mil trescientas sesenta y pico hectáreas afectadas.
Nos ha comentado también de forma también bastante pormenorizada el estudios de los distintos factores que ayudan a…, o que le van a ayudar a prevenir y a atajar de una forma más óptima los incendios forestales.

Y, mire, sí que nos gustaría saber, en el tema de…, vamos con lo nuestro de nuevo, con el tema de la unidad adscrita, el cuerpo nacional de policía, si lo utilizan, están utilizando la unidad adscrita para un incendio.
Es decir, qué cometidos tiene la unidad adscrita de forma específica en los incendios forestales.

Y añado también la agencia en la que usted trabaja.
Entiendo que está coordinada con la conselleria de agricultura y medio ambiente, y más concretamente con la directora de prevención de incendios forestales.
Entiendo que es así.
Pero, bueno, me gustaría que lo dejase…, lo matizase y lo dejase claro.

Y, bueno, sobra decir que para nosotros el primer eslabón de la política de incendios debe ser la prevención.
Usted también lo ha comentado.
Vamos a estar muy de acuerdo en eso.
Y le pediríamos -sé seguro que lo va a estar, para usted es una prioridad-…, el cuidar al personal en prevención, como el de extinción de incendios forestales.

Mire, de la presentación, tengo una duda.
Dentro de las propuestas de actuación de su área, dice: Â«Estudi sobre la substitució de les actuals categories de les brigades d'emergència per a la categoria professional de bomber forestal, en virtut de la nova classificació nacional d'ocupació aprovada pel Reial Decret 1591/2010, de 26 de noviembre, en la que se incluye esta categoría.
Â» Es decir, en qué consiste… Simplemente preguntarle en qué va a consistir ese estudio, si está avanzado, si tienen la valoración general y tal.

Y repetirle y reiterarle que en el tema de la prevención, como no puede ser de otra manera, ahí nos va a tener indudablemente a su lado.

Muchas gracias.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Marí.

Contestamos, si les parece, a todos de golpe.
(Veus)

Tiene entonces la palabra la diputada del Grupo Popular, señora Marcos.

La senyora Marcos Puig:

Gracias, señor presidente.

Pues, ¿cómo no?
, agradecer su comparecencia hoy aquí.
Es costumbre en estas Cortes que los consellers de gobernación vinieran al finalizar cada campaña estival a hacer el balance que usted nos ha hecho.
Y la verdad es que le agradecemos que usted tenga esa misma predisposición, la predisposición que no tiene el presidente de La Generalitat sobre el cual recaen estas competencias.

Y la verdad es que le he dicho en mi anterior intervención que desde el Grupo Parlamentario Popular nunca íbamos a utilizar ni los incendios, ni ningún desastre natural, ni ningún accidente para sacar tajada política, como sí lo han hecho en otras ocasiones otros grupos parlamentarios de esta cámara.

Pero sí que le vamos a exigir, como le he dicho anteriormente, responsabilidad, coordinación y transparencia.
Y, bueno, usted ha hecho un ejercicio de responsabilidad hoy aquí y ha venido aquí a dar la cara por el señor presidente de La Generalitat, que no la ha dado todavía.

Usted ha hecho un ejercicio de transparencia, porque además ha contestado también a las preguntas escritas que le ha hecho mi grupo parlamentario con respecto a los incendios de este verano.
Y además lo ha hecho usted de una manera exhaustiva.

Y el tema de la coordinación, permítame que también le vea su predisposición, pero no veo yo muy clara esa coordinación.
Y además, estoy con la señora Barceló, no veo muy clara esa coordinación, cuando la prevención y la extinción no están en manos de la misma persona.

En este caso, yo, señor secretario autonómico, de verdad que le pido al señor presidente de La Generalitat que a usted también le dé las competencias en prevención, porque no me quedará ninguna duda de que seguramente va a haber mucha más coordinación y seguramente lo va a hacer estupendamente bien.

Ha hablado usted de la eficacia de los incendios de este verano, puesto que son incendios de seis hectáreas por incendio, la media.
Con lo cual, tenemos una eficacia bastante alta.
Esto significa que tenemos unos magníficos profesionales y que los medios han estado ahí.

Y ha hablado también usted de las causas.
A nosotros nos han preocupado siempre, fundamentalmente, las negligencias, que son una causa importante, y los incendios intencionados.
En este caso, las negligencias agrícolas han sido, desgraciadamente, las protagonistas de los incendios este verano.
Con lo cual, yo creo que siempre tendrá el apoyo del Grupo Parlamentario Popular para aumentar las prohibiciones y las restricciones para evitar los incendios forestales.

Coincido con usted en el tema de la suerte.
Usted ha dicho: Â«Es que hay gente que a lo mejor está tentada de decir que se han quemado pocas hectáreas este verano porque ha tenido suerte.
Â» Yo coincido con usted.
La que no sé si coincide es la diputada socialista, porque en campañas anteriores, cuando ha habido poca, poca superficie afectada, decía que era suerte, que este gobierno había tenido suerte.
Y sin embargo, cuando, desgraciadamente, tuvimos incendios fuera de capacidad de extinción, que usted lo ha explicado perfectamente, que son los incendios con una temperatura muy alta, con una baja humedad y con un viento de más de 30 kilómetros por hora, cuando teníamos ese tipo de incendios y nos fuimos a masa afectada, resulta que es que el gobierno era un desastre.
Yo coincido con usted en el tema de la suerte, señor José María Ángel.

También tendrá usted de lado el Grupo Parlamentario Popular en hacer una buena política de prevención.
Por eso, yo quiero que la política de prevención esté como dice la ley -es que lo dice la ley- que esté en prevención y extinción en la misma cartera.

Porque, claro, hay que gestionar para que no haya polvorines.
Usted lo ha dicho con un lenguaje muy técnico, pero yo lo digo con un lenguaje muy coloquial.
Hay que gestionar que no existan ni los campos abandonados ni los bosques sucios, porque al final son polvorines.

Por lo tanto, señor secretario autonómico, encontrará siempre a este grupo parlamentario cuando usted haga este ejercicio de transparencia, de coordinación y de responsabilidad.
Y sobre todo tenga usted en cuenta que para nosotros coordinación es prevención y extinción.
Y vuelvo a estar con la diputada del Partido Socialista para decirle que los incendios se apagan en invierno.

Nada más y muchas gracias.

El senyor president:

Muchas gracias, señora diputada del Grupo Parlamentario Popular.

Tiene la palabra el síndic del Grupo Parlamentario Podemos, don Antonio Montiel.

El senyor Montiel Márquez:

Moltes gràcies.

Bona vesprada una altra vegada.

Agradezco…, ha sido una exposición muy exhaustiva, una parte, evidentemente, nos la terminaremos de leer en casa.
Pero yo quería destacar varias cosas.

A mí me preocupa -de nuevo, vuelvo a la situación de los medios humanos y de los medios materiales-… a mí me preocupa la situación de las brigadas forestales.
Creo que son profesionales que usted mismo ha dicho que han dado un excelente resultado en sus actuaciones, pero me preocupa cuál su situación: precariedad en el empleo, medios escasos, ausencia de protocolos -percibo yo-, ausencia de protocolos homogéneos y bajas retribuciones.

Entonces, me parece que tenemos una deuda con las brigadas forestales, porque estamos utilizando recursos humanos.
Los incendios necesitan básicamente de recursos humanos, planificación, medios, estrategia, protocolos, pero básicamente de recursos humanos.
Esa gente se juega la vida y esa gente está mal tratada, mal retribuida y en condiciones de precariedad.
Y conflictos en torno a la situación de estos profesionales hemos tenido varios en esta legislatura y me temo que si no hay una política decidida por parte de La Generalitat, seguiremos teniendo.
Por tanto, lo primero reivindicar a los profesionales.

En segundo lugar, lamentar que la ley, el plan de acción territorial forestal, el Patfor, que se aprobó en el 2013, carece de desarrollo.
De nuevo, ahí hay una gran tarea.
Y además una tarea que me preocupa, porque implica la intervención de diversos departamentos de nuevo.
De nuevo, la conselleria de agricultura, también la de territorio, porque los planes de acción territorial requieren también la intervención de la conselleria competente en materia de territorio y no podemos desligar las actuaciones que tienen que ver con la prevención de incendios también con los protocolos de actuaciones de restauración ambiental post incendio, etcétera.
Su departamento, necesariamente, tendrá que intervenir en el control y extinción el incendio, pero tendrá que suministrar datos e información de gran importancia, importancia estratégica, para hacer después políticas de repoblación forestal, de contención de la erosión, etcétera, etcétera.
Y, por tanto, de nuevo echo en falta instrumentos estables de coordinación, o sea, órganos de enlace o de coordinación que tengan una continuidad en el tiempo.

Y luego quería elevar algo que yo creo que solo será un lamento -me temo que no tenemos muchas más competencias aquí-, y ha sido la desgraciada reforma del 2015 de la ley de montes.
La ley que entró en vigor el 21 de octubre de 2015, que amplía el plazo…, levanta, levanta la prohibición de reclasificación de suelos antes de los treinta años.
Y que además, lo lamento especialmente porque el precedente fue una actuación de la señora Bonig en esta comunidad siendo consellera, cuando intentó con la ley de acompañamiento de los presupuestos generales de La Generalitat, en el 2012, dar cobertura legal a esa ampliación, que finalmente ha asumido el gobierno del señor Rajoy.

Por tanto, me precopa eso y me preocupa también la ampliación del plazo de quince a veinticinco años para los planes de gestión subsiguientes a la actuación tras un suelo que haya soportado un incendio.
Una parte de esa legislación corresponde su desarrollo y la adopción de medidas a la comunidad autónoma, porque las excepciones requieren de una ley autonómica y de medidas compensatorias.

Me gustaría saber cuál su posición en torno a esa excepcionalidad que ha abierto la ley del 2015 y si el gobierno se ha planteado en algún momento hacer renuncia expresa al uso de esa excepcionalidad.

Gracias.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Montiel.

Tiene la palabra el señor Ponce en nombre del Grupo Parlamentario Compromís.

El senyor Ponce Guardiola:

Gracias, señor presidente.

Bien.
Señor Ángel, gracias por la información, por la documentación aportada, que es muy didáctica y es muy visual.
No nos ha abrumado con cantidad de cifras que al final no decían nada.
Lo digo porque es a lo que estábamos acostumbrados.

Y, bueno, yo creo que tengo que hacer hincapié en cuál es la situación de partida, porque usted ha gestionado un verano ya cuando tenía…, estaba ya todo hecho, digamos, a todos los niveles.
O todo faltaba por hacer.
Y es algo que va a haber que, de alguna forma, abordar durante los próximos meses y años.

Usted se ha encontrado con un plan frente al riesgo de incendios forestales del año 1998, sin desarrollar.
Recordemos que al principio de la anterior legislatura había solo un plan aprobado.
Al final había unos cuantos planes de demarcación aprobados, ninguno de ellos desarrollado.

Usted se ha encontrado sin planes de prevención de incendios forestales en la mayor parte de los municipios forestales.
Y en muchos espacios naturales se han elaborado, pero tampoco se han desarrollado.
Y cuando se han desarrollado, únicamente han ido a la elaboración de cortafuegos y olvidarse del resto de actuaciones, entre ellas, la mejora de acceso, en la que estamos de acuerdo, si después siempre hay una regulación, en la que creo que también estamos de acuerdo y, sobre todo, todas las medidas para evitar esa gran cantidad de incendios intencionados o negligentes.
Es donde hay que incidir, porque sobre la meteorología, como usted bien ha dicho, no podemos hacer nada.

Usted se ha encontrado sin prácticamente ningún plan de autoprotección en las zonas urbanizadas colindantes con los montes, o sea, en la famosa interfaz urbano-forestal, sin planes de autoprotección y sin ningún tipo de actuación también.
Y los anteriores consellers sufrieron precisamente porque los incendios abordaban siempre…, avanzaban hacia zonas donde había más o menos número de viviendas y, por tanto, había que defender las viviendas y el fuego avanzaba por el terreno forestal.

Usted bien ha dicho un dato que es muy significativo, ese 27% de terrenos forestales que están junto a terrenos agrícolas y que todos los años crecen 3.
300 hectáreas el terreno forestal que se le quita de alguna forma, digamos, al terreno agrícola.
O sea, son terrenos agrícolas que estaban colindando a los terrenos forestales y que de pronto son terrenos forestales.
Usted se ha encontrado con esa situación.
Esta ha sido la media de crecimiento de los terrenos agrícolas junto a los montes, y sin ningún tipo de actuación al respecto.

En cualquiera de estos casos, estamos hablando de prevención de incendios.
Y sí que es verdad que su agencia tendrá pocas competencias en esos aspectos que este gobierno ha considerado fundamentales.
Y por eso ha considerado imprescindible crear una dirección general aparte, como existió tradicionalmente.
O sea, porque fue una cuestión de los gobiernos del Partido Popular (veus) el hecho de -vale, gracias-…, el hecho de sacar de medio ambiente el tema de la prevención de incendios forestales de donde nunca debió de salir.

Y usted se ha encontrado con unidades de vigilancia forestal que trabajan ocho meses al año nada más, cuando bien se ha demostrado que el segundo mes en el que más incendios había era en febrero y el primero en mayo, y con un voluntariado ambiental que -según datos del anterior gobierno- era el 75% de los efectivos de vigilancia que también estaba abandonado.

Lo mismo que los agentes medioambientales sin medios -como usted bien sabe-, brigadas forestales -como bien se ha mencionado- absolutamente despreciadas y con una situación muy precaria, ¿eh?

Y sí que es verdad, con polvorines en las montañas porque durante los últimos veinte años de los cuatrocientos sesenta y un montes de utilidad pública no se ordenó ninguno prácticamente por el anterior gobierno, los que se ordenaron fueron los que se regalaron en subastas irregulares que, afortunadamente, dejaron de existir.

Y, por acabar, ha heredado también una falta de coordinación que puso de manifiesto el informe de los expertos que se elaboró en el año 2013, después de los incendios del 2012, en el que se detectaron del orden del sesenta, setenta deficiencias importantes, muchas de ellas relacionadas con la coordinación.

Y a ese nivel sí que me gustaría, si tiene algo de información de aquellos aspectos concretos, si pudiera explicar alguno.

Bien, en la segunda actuación, su intervención, hablaré un poquito más.

Muchas gracias.

Gracias, presidente.

El senyor president:

Señora Barceló.

La senyora Barceló Chico:

Gracias, presidente.

Gracias al secretario autonómico por esta explicación tan detallada.

A mí me gustaría empezar mi intervención diciéndole que desde este grupo siempre hemos actuado con responsabilidad a la hora de exigir al gobierno, y en este caso al anterior titular de la conselleria de gobernación, y de comprender los datos que se nos facilitaban.

Lo que sí que es cierto y lo que nosotros siempre hemos echado en falta es precisamente muchas de las cosas que ha descrito el portavoz de Compromís, es decir, la escasa colaboración con los municipios, la escasa coordinación, y eso se pone de relieve en varias cosas que voy a mencionar.

Mire, es cierto que seguramente no podemos atajar la dimensión de los incendios, pero sí que es cierto que la respuesta rápida contribuye a que ese incendio no tenga dimensiones que no pueden ser controlables.

Mire, precisamente, una de las cosas que nos preocupa de la información que ha facilitado es el porcentaje de superficie afectada por negligencias, el 77%.
No es la primera vez que lo hemos comentado, lo hemos dicho siempre porque nos preocupa objetivamente que el 77% de la masa forestal que se ha quemado, esa superficie corresponda a negligencias, y esas negligencias significa que van a tener que estrecharse las relaciones de coordinación y de colaboración con los ayuntamientos.

Como decía el portavoz de Compromís, nos hemos encontrado que en estos momentos en la Comunidad Valenciana solamente de los quinientos noventa municipios que tiene la comunidad, probablemente, solamente unos ciento cincuenta cuenten con planes de prevención de incendios.
Por tanto, es necesario volver a esa política de insistir con las entidades locales de la necesidad de contar con los planes.

¿Por qué lo decimos?
Porque cuando entramos a valorar y a examinar los incendios del 2012 nos encontramos que la inmensa mayoría de los municipios que se vieron afectados en Cortes de Pallás y Andilla precisamente no tenían planes de prevención de incendios.
Pero, también, además de que tengan que contar con planes de prevención que, por cierto, es una política que abandonó el anterior gobierno al dejar de subvencionar a los ayuntamientos, sobre todo a los más pequeños que no tienen medios técnicos para elaborar esos planes, pues haya una actitud de colaboración, en este caso de la agencia con esos municipios, para poder contribuir a que esos planes de prevención de incendios se desarrollen y existan en todos los municipios.

Además de esa colaboración, no solamente en contar con planes de prevención, sino también en la problemática de la interfaz urbano-forestal, que también hemos ido observando y hemos tenido sustos importantes, como hace dos veranos con las urbanizaciones de Calicanto, todas las urbanizaciones de Torrent, precisamente porque no tenemos ni contamos con una normativa específica sobre la interfaz urbano-forestal.

Y, luego, también, quería decir que a efectos de las negligencias, la necesidad de estrechar ese control por parte de los ayuntamientos cuando las negligencias se deben a trabajos realizados en las interfaz, que son trabajos que se realizan en la mayoría de las ocasiones, trabajos que se realizan en viviendas que están en contacto con masa forestal y que no se tienen todas las precauciones que deben de tener y que los ayuntamientos, además, cuando conceden licencias deben de observar para evitar que se puedan producir los incendios que, precisamente, el de Cortes de Pallás se produjo por una negligencia de ese tipo, de estar trabajando con maquinaria, ¿eh?
, que produjo la chispa.

Por tanto, entendemos y -creo- coincidimos con lo que ha dicho el secretario autonómico, en la necesidad de insistir en la pedagogía, e insistir en la necesidad de esa autoprotección y la necesidad de que cuidemos nuestros montes y nuestros bosques.

Y, sobre todo, también, intentar esa coordinación, que yo creo que es uno de los principios que usted ha explicado al inicio de su intervención, esa colaboración estrecha con la conselleria, efectivamente, de medio ambiente, que -vuelvo a repetir- no es que nosotros estuviéramos a favor de que fuera la prevención a la extinción sino que valoramos positivamente, si es que había intencionalidad de que funcionara.
Lo que se demostró al cabo de cuatro, cinco meses, no hizo falta que pasara más tiempo, que transcurriera más tiempo, es que, efectivamente, no había ninguna voluntad de que funcionara la prevención ligada a la extinción sino otros intereses que no vienen al caso.

Gracias.

El senyor president:

Muy bien.

De acuerdo.

Tiene la palabra el señor secretario autonómico sin límite de tiempo.

El senyor director general de l'Agència Valenciana de Seguretat i Resposta a les Emergències:

Muchísimas gracias.

Señora Marcos, señor Marín, señor Montiel, señor Ponce y señora Barceló, muchísimas gracias por participar de esta reflexión que yo creo que, al final, sus aportaciones son todas para mejorar.

Sí que actuó la unidad adscrita, y la unidad adscrita lo que utiliza, cuando están ubicados nuestros operativos alrededor de un incendio en un caso de extremada, aquello que pasa… a tener que llegar a instalar un PMA, un puesto de mando avanzado, pues nuestra policía participa no solo en el auxilio y en la participación sino en cualquier ayuda -que le enumeraba yo antes, en la intervención anterior-, que participa en el tema, en el amplio concepto de emergencia.

Nuestra unidad adscrita forma ya parte de determinados planes y bien coordinada con su ubicación en el organigrama de actuación, participa en los riesgos de incendios forestales -como ya le he explicado antes-, en el corte de carreteras ayudando, si hiciera falta, a los competentes, que en este caso es la Guardia Civil, como no podía ser de otra forma, auxiliando a nuestros responsables allí por si tuviéramos que evacuar.
Tienen su cometido protocolizado.
Y yo lo he podido compartir con ellos, el dolor de cabeza de Montán, donde hubo una actuación -como les decía- extraordinaria.

La coordinación.
Pues tiene usted razón, la coordinación es básica; es básica no solo para la lucha contra el incendio, para dar una respuesta eficaz y eficiente en un momento determinado, sino para la suma de voluntades en el futuro.
Somos capaces de mejorar, la sociedad está reflexionando.
El cambio climático, el cambio de paradigma, una climatología adversa nos hace que las capacidades -esta jerga que usted y yo conocemos muy bien-, este aumento de nuestras capacidades pueda dotarse a esta tipología de nuevas respuestas, muy puntuales, muy angustiosas, pero que van a demostrar coordinación.
La coordinación es básica.

Estén tranquilas sus señorías -me lo han repetido, me lo han preguntado algunos de ustedes-, la coordinación con la conselleria de medio ambiente es extraordinaria.
Cuando mi -posesivo- vicepresidenta trasladó esta reflexión -no quiero decir Â«la vicepresidentaÂ», he dicho Â«mi vicepresidentaÂ»-, trasladó esta reflexión fue una reflexión en el sentido de a qué le quería poner acento el gobierno en los temas que entendía por prevención de incendios.

¿Esto quiero decir que desde mis competencias y las que tendrá de la agencia va a huir o va a hacer un vacío competencial sobre los conceptos que tiene prevención de incendios?
Estén tranquilos sus señorías, no.

Participamos de una analítica en la prevención de incendios de los tres parámetros del triángulo que yo les decía antes: temperatura, masa forestal y capacidades que tenemos.
Esto se hace desde las competencias que tengo ahora y se hace desde la analítica, y son parámetros que van a servir -recuerden que les he hablado de la ciencia, de la meteorología-.
Esto es una competencia que tenemos nosotros.

Tiene competencia la agencia también sobre el terreno, determinados actores y agentes que visualizan y que comprueban la acción preventiva para mejorar nuestras respuestas.

La verdad es que el gobierno ha querido darle una actuación para algunos de los déficits que ustedes han encontrado, que se han encontrado en nuestros bosques y en nuestras masas forestales en la comunidad; pero esto va a requerir de un impulso político que va a tener este gobierno extenso y que, al final, esta coordinación, porque estamos hablando del gobierno, no de la agencia o de las competencias que tenga yo, estamos hablando de qué competencias va a tener el gobierno de La Generalitat.

Y, entre esas, estén tranquilas sus señorías que no sería yo contradictorio en las necesidades que tiene la agencia o que tengo yo ahora, si fueran parámetros o son parámetros necesarios para el diagnóstico, para dar respuestas mejores.
No permitiría o le trasladaría al presidente y al gobierno el déficit que podíamos tener nosotros desde la agencia.

No es una circunstancia que se haya planteado, tenemos un diálogo fluido y transparente y lleno de…, hemos entendido que esta es la mejor forma.
Si ustedes entienden que a lo mejor antes, desde mis competencias, las competencias que tenía el anterior -a las que usted denominaba- venían en relación, para buscar ayudas europeas, pues es posible que esta singular circunstancia pueda pasar directamente a la directora general de prevención, pero es una circunstancia más que nada simbólica y que puede tener el contenido, esto y la posibilidad de que los agentes forestales puedan tener un nuevo trabajo y cometido, pero las relaciones son fluidas.
Les vuelvo a poner el acento en la transparencia y coordinación -que me decía la señora Marcos-.
Esto es una circunstancia que vamos a trasponer.

Usted hablaba de unir prevención y extinción, señora Marcos, estese tranquila, vamos a estar trabajando con el tema de la prevención, se lo puedo asegurar desde las competencias que tengo.

El señor Montiel le ha puesto mucho acento a una reflexión que me ha gustado mucho oírsela, que es el tema de la evolución etimológica de brigada a bombero forestal.
He tenido conversaciones -como usted- en situaciones en las que están algunos de los actores que están trabajando en la extinción en circunstancias en precario, con malos salarios y hemos escuchado aquello del juramento hipocrático: escuchar, atender, comprender y actuar.
Es lo que estamos haciendo.

Y, efectivamente, le trasladé algunas reflexiones de sus señorías que creía que esta cámara -y me consta que algunas de sus señorías tiene prevista alguna acción parlamentaria-, para que ustedes pulsen con sus técnicas parlamentarias y sus reglamentos este debate que se está produciendo.

Y me ha gustado mucho escuchárselo porque esta será una de las primeras respuestas, es una competencial estatal -como usted sabe-, es el nomenclátor, la clasificación de los puestos de trabajo, que voy a omitir por la premura de tiempo cuál es el RDI y el número de clasificación porque usted se lo conoce perfectamente, pero esto será un síntoma de que este gobierno, y con las mayorías y arquitecturas parlamentarias que pueden ser las que sean, la aritmética parlamentaria, pueden coincidir en nuestra reflexión, será una nueva forma de dar una respuesta a un problema que tiene más de ochocientos actores que están trabajando con una profesionalidad y muchas veces en precario.

No es un debate que se ha producido solo en esta comunidad autónoma, no solo ha atendido este gobierno, se ha producido en Andalucía, se está produciendo en Extremadura, al final tiene que ser una acción estatal la que vaya al catálogo del ministerio de trabajo y defina.
Pero es bueno que entiendan estos actores -vuelvo a repetir que me ha gustado escuchárselo- que aquí, en esta cámara, y el ejecutivo y el legislativo entiende y comprende su problemática.

Las soluciones serán complejas porque no solamente es un tema económico.
No es un tema solo de formación.
Es un tema complejo y complicado.
Estamos hablando de la segunda ocupación, segundos destinos, posibilidad…, es un tema, pero que debemos de abordar.
Ustedes son conscientes…, y usted, que es un hombre del derecho, con formación jurídica, sabe que vamos a necesitar un largo recorrido para darle respuesta a algunas demandas.
Usted sabe que desde la génesis de una ley hasta su aprobación definitiva pueden pasar meses o años, pero este es un trabajo que debemos de abordar, porque los desarrollos, usted lo ha expuesto muy bien en su anterior intervención, los desarrollos tienen que tener…, las leyes están para que duren muchos años.
Los reglamentos están para que tengan capacidad para dar respuesta en el presente y en el futuro.
Esta es la vocación que tiene la agencia: desarrollar todas estas lagunas.
Cuando lagunas no son déficits en arquitectura jurídica, estoy hablando de lagunas que estamos hablando de profesionales, de las formativas, de las de denominación.
No es un simple pasar de brigada forestal a bombero forestal.
Hay detrás todo un nuevo concepto de la respuesta que estos profesionales tienen que dar.

Claro que me preocupan los planes municipales.
Vamos a montar jornadas para darles respuesta a los déficits que tienen nuestros alcaldes y alcaldesas en la Comunidad Valenciana para conocer cuál es su situación.
Los que tienen plan, porque lo tienen y hay que actualizarlo; entre otras cosas, cuando digo actualizar no digo que esté mal hecho.
Digo que hay que actualizarlo porque en el nomenclátor de las actuaciones figuran los responsables de las policías locales, los alcaldes; algunos de ellos ya no están.
Por lo tanto, con esta excusa vamos a montar por comarcas unas reuniones pedagógicas, señora Barceló, con el fin de que puedan conocer in situ cuáles son sus capacidades de respuesta ante sus peligros que puedan tener.

Este es un plan, vamos a desarrollar y a ampliar en estos próximos años las posibilidades de los planes de emergencias y ampliarlos a los temas de los incendios.
Nos parece fundamental que hagamos una panoplia de las respuestas que tenemos que darles.
Y este es un instrumento que nuestros más de quinientos municipios en la Comunidad Valenciana, desde el más pequeñito al más grande, deben de tener.
Es verdad que los ayuntamientos, en un momento determinado, gozaron de una respuesta, de una ayuda, de un auxilio económico tan necesario en nuestros ayuntamientos para poder, como decía la señora Barceló…, el desarrollo de estos planes.
Pero debemos de colaborar para participar de este instrumento, que es un instrumento potente para dar estas respuestas.
Voy terminando.

El señor Ponce hablaba de la comisión de expertos.
Efectivamente, es un documento que les haremos llegar.
Voy a darles…, porque es un instrumento el de la comisión de expertos muy potente, donde nos puede marcar parámetros de conducta, a través de la agencia, y nos marcaba un documento que dejó el anterior gobierno y que es un documento potentísimo de trabajo que nos tiene que marcar el futuro de algunos comportamientos de la agencia y de las respuestas que tiene que dar la administración.
No hay verdades absolutas.
Creo que las verdades del barquero desaparecieron.
Pero es verdad que nos va a marcar algunas líneas metodológicas para poder trabajar.
Usted hablaba de sesenta o setenta puntos, o algunas líneas de trabajo.
Algunas ya las están poniendo en marcha.
Algunas las hemos recogido, que estaban poniéndose en marcha y queda muchísimo por poder desarrollar.
Y esto lo que quiere poner…, las competencias.

En cuanto al comentario que hacía la señora Barceló -y ahora ya sí que termino, presidente- sobre la tipología en los incendios, no podemos olvidar que estos dos incendios, estos dos incendios fueron causados, que son el 77%, han sido porque han sido dos incendios, tanto el de la Vall d'Ebo, como el de Segorbe, por negligencias y su extensión ha sido el 70% de la masa forestal en este año.
Pero es verdad, no haremos bastante por poner actividades pedagógicas, porque, como alguno de ustedes ha expuesto, la comunicación entre la interfaz…, entre el bosque y la interfaz urbana es cada día más grande; el éxodo y el abandono de viejas prácticas agrícolas nos hace que tengamos malas praxis.

Me gustaría pasarles un detalle, que les haré llegar, de la cantidad de incendios resueltos que se han provocado alrededor de este éxodo de abandono de las zonas agrícolas.
Se lo pasaré ese dato, porque lo tenemos, y que nuestros técnicos se lo harán llegar a ustedes por correo para que lo tengan.

Muchísimas gracias, presidente.

El senyor president:

Con permiso, porque tiene…, antes de dejarle marchar, secretario, la portavoz del Grupo Parlamentario Popular quería hacer un turno de réplica de dos minutos.

La senyora Marcos Puig:

Gracias, señor presidente.

Señor secretario autonómico, volverle a agradecer su comparecencia hoy aquí, pero sí que hay algunas cuestiones que no me han quedado claras y sí que me gustaría…, si usted me las pudiera responder en su último turno.

Como usted ha dicho en que prevención y extinción están ustedes muy coordinados y demás, aunque usted no tenga la competencia en prevención, mi pregunta es: ¿van a seguir ustedes con la política del anterior gobierno, como hicimos desde el Partido Popular, de adelantar la prohibición de las quemas?
¿Van a aumentar también los días y periodos en los que decretan nivel 3 de preemergencia por incendio?
Lo digo porque como usted ha dicho que las negligencias era una de las causas fundamentales.

¿Van ustedes a realizar un plan de vigilancia, como ya está establecido también por el anterior gobierno, un plan de vigilancia aérea de los días de preemergencia 2 y 3?
Lo digo porque, a juzgar de intervenciones anteriores, parece que aquí esto…, no haya pasado nada y parece ser que usted sí que ha tenido mucha suerte este verano, porque como aquí no se había hecho absolutamente nada, ni había ninguna política de prevención, pues, vamos, vamos… clama al cielo alguna que otra intervención, porque parece que no ha habido planes de prevención de incendios forestales de la red de espacios naturales de la Comunidad Valenciana, ni planes de prevención de incendios forestales sectoriales aprobados en demarcaciones como Altea, Polinyà del Xúquer, Chelva, Játiva, Alcoy, Sant Mateu, Requena, Segorbe, Crevillente, etcétera, etcétera.
Quiero decir, a juzgar por algunas intervenciones, parece ser que todo esto no se había hecho.
Y mi pregunta es si usted va a seguir con la política de prevención que se había establecido con respecto a lo que le he dicho anteriormente, la prohibición de las quemas y aumentar los días de periodos de preemergencia y demás.

Y una última pregunta, si usted me la pudiera aclarar, es la previsión que tienen ustedes de cuántos efectivos podrían intervenir en la próxima campaña del año 2016.
Lo digo porque como tenemos los presupuestos a la vuelta de la esquina, todo esto me imagino que ustedes ya lo tendrán bien estipulado.

Gracias.

El senyor president:

Espere, porque como hay otros turnos de palabra que han solicitado el señor Ponce y el señor Marí -no sé si el señor Montiel y la señora Barceló quieren intervenir- pues, en principio, correspondería -ahora ya sí que estoy confuso con el turno de palabra- al señor Ponce o al señor… al señor Marí.
(Rialles) Con tanta resolución general de la mesa…

El senyor Marí Malonda:

No, simplemente para agradecerle la aclaración de las preguntas que le hemos hecho, incidiendo que no estamos de acuerdo en la creación de la agencia por lo que decimos, en nuestro partido abogamos por no crear más agencias, instituciones o empresas públicas.

No nos ha quedado claro aún…, por lo menos yo no lo he oído, decirnos en cuánto…, cuántas personas componen finalmente la agencia.
Creo que no lo ha comentado.
Pero bueno, aun con esas, desearle, de verdad, la mayor de las suertes, porque la suerte, su suerte, será la suerte de todos los valencianos en materia de incendio y ahí ya, lo que le decía, inequívocamente nos va a tener apoyándolo y poniendo todo lo que necesite a su favor.

Muchas gracias.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Marí, por este tono laudatorio.

Le damos el turno de palabra al señor Ponce.

El senyor Ponce Guardiola:

Gracias, señor presidente.

Yo, también, acabar deseándole mucha suerte en esta gran empresa que tiene.
Destacar el aspecto de la creación de la agencia implica la coordinación entre todos los medios de extinción y de actuación frente a emergencias, que es algo que este gobierno quería hacer hincapié.
La creación de esa dirección, parte de prevención de incendios, hace hincapié en esa gran cantidad de aspectos que hay que contemplar, que han sido absolutamente abandonados por el Partido Popular, y queda grabado y no hace falta que lo repita.

El problema está en que la ruina a la que nos ha llevado el anterior gobierno no va a poder permitir resolver, en la medida de lo necesario, el incrementar los medios que se han reducido durante todo este tiempo, el poder contratar las medidas de vigilancia y las brigadas como deben, equiparlas como deben, el tiempo que se debe, incluido el invierno.
(Veus) Estoy hablando con el señor Marí, que era el que tenía algunas dudas y yo se lo estoy explicando amablemente.

Bueno, a lo mejor sí tiene el dato de los 200 depósitos de extinción de incendios que faltaban al final de la anterior legislatura, si tienen previsión de -alguno de ellos- construir, como medida que sí que es realmente de extinción de incendios y no de prevención.
Había del orden de setecientos.
Me consta que algunos de ellos no estaban útiles.
No sé si tendrá también ese dato.
Bueno, si pudiera ilustrarnos en ese sentido.
Y sí que hay que hacer mucho hincapié en que tanto en la recalificación de terrenos quemados a la que se ha aludido, como el permitir la extracción de madera quemada, como se ha permitido en el anterior gobierno, es un aliciente para aumentar el número de fuegos intencionados.
No hay que ser muy inteligente para entender que si alguien saca un beneficio de un incendio, pues le interesará que ese incendio se lleve hacia delante.

Dos aspectos técnicos muy raros, pero que a lo mejor nos puede ilustrar.
Lo digo porque…, en continuación de anteriores legislaturas.
La posibilidad de actuar en niebla ya sé que es compleja, pero quizás la posibilidad de actuar de noche es algo que pueda estar en estudio.
Por su parte, si tiene alguna información se lo agradecería.

Nada más y muchas gracias, señor presidente.

El senyor president:

Si el señor secretario autonómico me hace caso a mí, jamás en la vida dejará actuar por la noche en un incendio a nadie.
Pero será responsabilidad de él y a él le pediremos responsabilidades en ese sentido.

Tiene la palabra el secretario autonómico.

El senyor director general de l'Agència Valenciana de Seguretat i Resposta a les Emergències:

Muchísimas gracias, una vez más, por sus intervenciones.

Trasladarles algunas pequeñas reflexiones, algunas aportaciones que me hacía la señora Marco con el tema fundamentalmente de la coordinación y la continuidad.
Y si quiere lo digo públicamente, no tengo ningún problema en la continuidad de determinadas medidas que garantizan un buen uso agrícola, y que estamos hablando de las quemas de la paja del arroz; estamos hablando de que se ha producido hace poco; estamos hablando de determinadas prácticas agrícolas que se producen.

Tenemos una excelente coordinación con la secretaría autonómica de agricultura, parte competente en este tema, y hemos tenido, tanto con su director general, como con el secretario autonómico, un par de reuniones, porque algunas de sus cuestiones, alguna de sus señorías me consta que estaba preocupada por la quema que se produjo en determinados momentos hace algunos tiempos.
El tema, como ustedes saben, ha estado absolutamente -les puedo asegurar- controlado; cuando digo controlado es lo que implica la palabra controlado; tenían permisos, se sabía cuándo se podía hacer, lo que ocurre es que muchas veces ustedes saben que este (inintel·ligible) … generan alarma, generan molestias, y esto no podemos olvidar, como antes decía el señor Ponce, que hay una actividad económica, social que tenemos que mantener…, el tema agrícola.

Con esto, no quiere decir que cada uno pueda hacer manga por hombro; no, hay un protocolo que se establece.
Por lo tanto, si estas políticas que usted me preguntaba están bien tomadas con los temas de temporalidad, cuándo se inicia la campaña, con los días… Estamos en estos momentos en una reflexión precisamente con los técnicos si podemos hacer una campaña pedagógica y fijamos los días, cuándo se tiene que poner.
Porque, efectivamente, esto ayuda a alguna de las cosas que decía la señora Barceló, y es a la concienciación por parte de todos los actores, todos los ayuntamientos y una parte de la economía valenciana que está sumergida en el tema de la agricultura…, importantísimo, que no podemos negar y que necesita de una tutela especial.

No voy a convencerlo ahora de la bonanza de la agencia.
Tiempo tendré para intentar convencerlo, señor Marí, con esa predisposición que usted siempre tiene a escucharnos, o a escucharme en este caso.
Está contrastada la bonanza.
Yo ya le digo, si esto supusiera una dupli…, (algú diu: Â«Duplicidad.
Â») competencias, o recursos económicos, o capacidades, yo estaría en contra.
No lo dude su señoría.
Lo que estamos…, que sea más operativa.
Hay experiencias en el estado español que funcionan bien.
Hay programas…, partidos políticos que se acaban de presentar en sus programas electorales para la creación de la agencia.
Hay reflexiones en los próximos partidos políticos que se presentan en el estado español que llevan la mejora de los instrumentos de la emergencia y de la seguridad.
Los he leído.
He formado parte de algún debate en el estado sobre esto.
Quiero decirle, el tema es el ambiente competencial, como decían sus señorías; la capacidad jurídica y legislativa, que decía la señora Marco y, como está imbricado en las respuestas de la emergencia.
Y si estas respuestas salen, valdrá.
Y si estas respuestas no se le dan, pues no valdrá.
No vamos a aumentar los aspectos de las personas, porque lo que vamos a basar, como decía el señor Ponce, es en la coordinación.

No quiero terminar sin contestarle al señor Montiel, porque ha hablado de una ley de la que mi grupo estuvo en contra en el Senado, de la que yo participé en ese debate y de la que nosotros trasladamos allí.
Me conocerán a mí, que yo no suelo andar para generar polémicas por ninguna parte de mi vida.
A mis cincuenta y nueve años ya no lo he hecho, no lo pienso hacer.
Pero sí que es verdad que es una ley compleja y complicada y que puede trasladarnos alguna problemática, es una competencia de la conselleria de agricultura y que me consta que…, bueno, Conselleria de Medio Ambiente y Agricultura -perdón-, que están preocupados y ocupados por esta respuesta que podrá hacer este gobierno.
Pueden haber algunas iniciativas parlamentarias, que trasladaremos estas reflexiones que usted hacía, porque de verdad es una ley muy… para estar muy preocupados.
Es un instrumento en el cual yo creo que ha habido… hubo poca, demasiada rapidez a la hora de este texto jurídico y legislativo que se hizo un poco a la carrera, inclusive, si me permite sin generar polémicas, señor presidente, ni el grupo mayoritario que sustentaba aritméticamente la mayoría parlamentaria había un total consenso.
Lo hubo en la acción aritmética, como no podía ser de otra forma, pero se generarán debates mediáticos, mediáticos, de profesionales, de responsables sobre el tema (inintel·ligible) … Pero la ley de bosques es una ley que, como usted sabe, desde el siglo XIX en algún momento los textos no habían cambiado, era la misma ley del siglo XIX.
Y en los últimos años hemos cambiado en exceso ese texto jurídico, y yo diría que en perjuicio de algunos derechos importantes en el patrimonio medioambiental.

El senyor president:

Bueno, darle las gracias al secretario autonómico.

Y yo, a título personal y por haber pasado por donde he pasado en los últimos cuatro años, simplemente quería agradecerle el tono constructivo de su intervención y desde luego me queda la absoluta certeza que cualquier persona que pasa por la sección de las emergencias hace todo lo posible porque la gente no sufra un nuevo incendio, sea cual sea el signo político.
Y algunos habremos tenido más aciertos, menos errores, pero no le quepa duda que hemos trabajado muchísimo y muy duro, como ahora el señor secretario autonómico, para el bien de todos los valencianos.

El senyor director general de l'Agència Valenciana de Seguretat i Resposta a les Emergències:

Muchas gracias.

(S'alça la reunió a les 20 hores i 6 minuts)