Untitled Document

<!--
body {
color:black;
}
.text4 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
font-weight:bold;
text-decoration:none;
color:black;
}
.text3 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
text-decoration:none;
color:black;
}
.text1 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
font-weight:bold;
font-style:italic;
text-decoration:underline;
color:black;
}
.text2 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
font-style:italic;
text-decoration:none;
color:black;
}
.para1 {
text-align:justify;
}
.para2 {
}
-->



Comissió d'Agricultura, Ramaderia i Pesca
realitzada el dia 12 de març de 2009.
Comença la
reunió a les 13 hores.
Presideix el diputat senyor Josep Maria
Pañella Alcàcer.
Reunió número 9/I.

Elecció de la secretaria de la
comissió

El senyor president:

Senyories, anem a començar la comissió.

La senyora secretària accidental vora si hi ha
quòrum per començar-la.

(La senyora secretària passa llista per tal de
comprovar si hi ha quòrum)

La senyora secretària:

Sí, president, hi ha quòrum.

El senyor president:

Comencem.

El senyor president:

Senyories, en primer lloc, hem tingut coneixement de
la dimissió de la secretària de la comissió, Gema Amor
Pérez.
I, per tant, es proposa, d'acord amb el que disposa
l'article 66.
2 del Reglament de les Corts Valencianes,
l'alteració de l'ordre del dia amb la inclusió
del punt següent, que seria l'elecció del secretari o
secretària de la comissió.

No hi ha res a dir.
Per tant, iniciem.
.
.
(Veus) Disposen vostés de
les paperetes, i segons les instruccions, podran escriure un sol nom en la
papereta, resultant elegit per ocupar la secretaria aquella persona que
obtinga el major nombre de vots.

La senyora secretària cridarà un a un a
tots els diputats i diputades.

(La senyora secretària crida els diputats i les
diputades per tal que depositen el vot en l'urna)

(El senyor president fa l'escrutini)

Són 8 amb el nom d'Antonio Lorenzo i 7 en
blanc.
Per tant, queda proclamat secretari de la mesa el senyor Antonio
Lorenzo.
(Aplaudiments.
Pausa)

Abans de començar, sí que citarem que hi
ha una alteració de l'ordre del dia en el sentit que vam
convocar per a començar avui ja la sessió i avançar,
però que els punts 2, 3 i 4, que són per a contestar i
compareixences de la consellera, es faran.
.
.
seguirem la sessió el
dia 26 a les deu del matí.

Ho dic ja perquè avui ajornarem, després
del punt 5 i 6, ajornarem la sessió, i tot el que fa
referència a la compareixença de la consellera serà,
com he dit, el dia 26, (veus) 26 a les deu del matí.

Proposició no de llei sobre la petició al
Govern d'Espanya d'ajudes a favor del sector agrari i ramader,
presentada pel Grup Parlamentari Popular (RE número 29.
620, BOC
número 128)

El senyor president:

Per tant, comencem ara amb el punt número 5:
Proposició no de llei sobre la petició al Govern
d'Espanya d'ajudes a favor del sector agrari i ramader,
presentada pel Grup Parlamentari Popular.

El senyor Giner Giner:

Moltes gràcies, senyor president.

Gràcies, senyor president.

El senyor president:

Té vosté la paraula.

El senyor Giner Giner:

El meu grup parlamentari, el Grup Parlamentari
Popular, presenta esta proposició no de llei en què planteja
una sèrie de mesures que estimem que serien molt convenients per a
poder donar resposta a les necessitats que s'han produït en els
sectors tant agrícola como ramader i inclús pesquer.

En tot cas, de tots és coneguda la
situació general de dificultats, de crisi, crisi econòmica,
que d'una manera molt especial es ceba en sectors que tradicionalment han tingut problemes, com
és el cas del sector agrícola.

Plantegem, per tant, una sèrie de mesures en
favor del sector agrícola i ramader plantejades directament al
govern de la nació, perquè entenem que en tots el casos, de
totes les mesures que s'arrepleguen en esta proposició, en el
que és la proposta de resolució, són mesures factibles
-en alguns casos, mesures que en altres ocasions ja s'han
produït en situacions de dificultat similar-, i que vénen
a donar resposta a les reivindicacions del sector agrari.

Per ficar tan sols alguns exemples, tots saben, ses
senyories saben que el preu del gasoil en l'últim any ha
experimentat un augment superior al 40%.
Si, per exemple, en març de
2007 es pagaven 0,62 euros, ara està al voltant d'un euro.
Això ha tingut com a conseqüència l'increment
també dels preus dels fertilitzants, dels plàstics, dels
envasaments, d'una sèrie de matèries que es necessiten
per a desenrotllar l'activitat agrària.

Per tant, mosatros, en eixe sentit, plantegem unes
mesures que creem que són perfectament assumibles.
I, en particular,
unes mesures que afecten els imposts indirectes, com és el cas de
l'impost especial sobre hidrocarburs o és el cas de
l'impost sobre les vendes detallistes.
O inclús un dels
plantejaments que fem en esta proposició no de llei és reduir
el tipus d'impost de l'IVA i passar-lo al 7%.
Abans dia que
alguns mesures s'havien produït en altres èpoques,
és el cas de l'IVA, que ja en el seu moment va tindre un
tractament específic per al sector agrari.

Estos tres imposts a què acabe de fer
referència representen el 25% del preu final del gasoil agrari.
En
realitat, això significa que de cada 1.
000 euros de cost del gasoil,
84 serien d'imposts especials i al voltant de quasi 140 euros en
l'IVA.

Existix, per tant, ahí la possibilitat
d'un marge per a poder-se reduir.
La legislació europea permet
la reducció d'eixos imposts especials.
I, per tant, no hi
hauria impediment de tipus legal, cortapisa, des del punt de vista de la normativa europea, per a poder
adoptar una mesura com esta, que, indubtablement, tindria un impacte
més que positiu en el camp.

És un exemple de les distintes mesures que
plantegem.
Com altres deduccions que afectarien a la millora de
l'economia dels nostres llauradors.

Per no fer-me massa extens en la meua
intervenció, sí que m'agradaria recalcar que hi ha un
problema que es va a produir en breu i que també va a tindre un
impacte important en el que és l'economia dels llauradors.
I
estic referint-me en este cas en concret al que són les tarifes
elèctriques.
Saben ses senyories que s'intenta eliminar-les a
partir de l'1 de juliol de 2008, eliminar el que era la
reducció del cost de la factura elèctrica en els moments de
vall, per la nit o en dies festius, cosa que significa un abaratiment
substancial en el que era el cost de l'aigua per als llauradors.

Evidentment, això al llarg dels últims
anys va provocar eixa possibilitat d'abaratir el cost de la factura
elèctrica, que, en molts casos, en moltíssims casos, que
estic segur tots coneixen, es feren infraestructures encaminades a poder
emmagatzemar eixa aigua, a poder facilitar la possibilitat
d'aprofitar eixes hores en les quals la factura elèctrica era
molt més barata.

Per tant, en eixe sentit, mosatros també
plantegem una moratòria, un temps, un període transitori que
poguera amortir l'impacte que de colp va a tindre
l'aplicació d'esta mesura.

I exactament igual plantegem algunes mesures que van
encaminades al sector ramader.
Creem que són més que
raonables, que són assumibles i que seria molt important que es
poguera produir un acord de tots els grups polítics, de tots els
grups parlamentaris, de cara que el sector agrari veiera que des dels
distints grups parlamentaris en les Corts Valencianes es plantegen mesures
reals, mesures factibles, que vénen a donar resposta a la
situació de crisi que està afectant en termes generals i molt
particularment al camp.

Amb l'esperança que puguen ser recolzades
per tots, senyor president, no res i moltes gràcies.

(Ocupa la presidència el vicepresident, senyor
Eduardo Ovejero Adelantado)

El senyor vicepresident:

Muchas gracias, señor Giner.

Para fijar posición, por parte del Grupo
Compromís, tiene la palabra el señor Pañella.

El senyor Pañella Alcàcer:

Moltes gràcies, senyor president.

Mire, la meua postura, afortunadament, estarà
condicionada pel partit en el qual jo milite i el grup a qui represente,
que és el del Bloc i Compromís.
I això farà que
vaja a recolzar-li la moció.

Perquè si fóra del Partit Popular, no
recolzaria esta moció, i no la recolzaria perquè la postura
del Partit Popular, sempre que presentem els altres grups qüestions
que són positives, però que no procedixen del seu grup,
és aquella de dir que no, amb excuses com dir «ja ho
fem», encara que no es faça, o altres.
La qual cosa no
eliminarà la capacitat de ser crítics amb el que
vostés diuen, que no en les mesures, cap ni una.
Les anem a
compartir i, per tant, vaig a recolzar la seua proposta.
Però
sí eixe raonament global pel qual saben diferenciar, però
molt, molt bé vostés allò que és
competència del govern de la nació, del Govern
d'Espanya, el govern de l'estat, per anar i reclamar-ho tot,
deslligant-lo absolutament de totes aquelles que són les seues
responsabilitat com a partit que dóna recolzament al govern, com a
partit que governa en la Generalitat valenciana.

I en totes este mesures, lògicament, no
n'hi ha cap.
.
.
Vosté dirigixen, a través d'una
política, diria, hàbil -política en el sentit de
política de partit hàbil-, totes les qüestions
negatives que puguen tindre al govern de l'estat.
I, per tant, els
demanen totes i cada una de les solucions que vénen
d'allí, amb les quals estic d'acord, i per això
al final ja els he dit que votaré a favor.
Comence per ahí.

Però, indubtablement, a mi m'agradaria
que la seua responsabilitat arribara a fer el mateix amb aquelles coses que
sí que tenim competències dins del govern valencià,
que no parlaren només del que són els impostos que
vénen a nivell d'estat, sinó que parlaren
d'aquelles mesures concretes que des de La Generalitat se poden
aplicar per la millora del camp valencià.
Algunes consten en els
seus mateixos programes, però no consten amb les dotacions
pressupostàries necessàries i, per tant, se convertixen en un
fracàs, sobretot les mesures estructurals del camp valencià,
que han donat com a resultat el fracàs totalment de la
política destinada a la millora del que és l'estructura
del camp valencià, l'estructura de la propietat del camp
valencià.

Cap d'eixos programes han donat resultat, i no
perquè foren negatius, sinó perquè porten la
inconsistència de dir allò que no estan disposats a fer, de
parlar dels canvis estructurals del camp, de canvi de l'estructura de
la propietat a través d'associacions, a través de
diversos sistemes.
.
.
Si miràrem els programes de tots els anys,
voríem quantes vegades s'ha parlat en programes diversos
d'ells, i vorem com no se n'ha realitzat cap, perquè
després pressupostàriament eixos programes no s'han
plasmat allí.
I eixe és el punt dèbil del govern
valencià.

En agricultura, en ramaderia i en pesca, resulta que
cada any dediquem un pressupost menor, encara que després vullguen
vostés adornar-lo amb totes les figures que vullguen, adjectius que
se li apliquen al pressupost i totes les coses per a intentar demostrar
que, més que mai; més no, menys que mai, és el que
estem aportant.

I és un sector amb una gran crisi.
Per
desgràcia, a este sector no li podem parlar de la crisi actual,
perquè este sector no l'ha notada la crisi actual.
No
l'ha notada, perquè ja porta anys rere anys amb crisi i, per
tant, que ara entre la resta en crisi.
.
.
de l'afecció,
precisament, a este no és tan gran.
Estan en crisi, i estan en crisi
sense una atenció determinada, entre altres coses, des de La
Generalitat no se té en compte.

Per tant, tampoc vullc allargar-me, perquè el
resum de la meua intervenció, el resum de la meua intenció de
deixar patent la voluntat del meu grup és el que he dit.
I el resum
en dues frases: una primera, anem a donar recolzament a les mesures
perquè ens pareixen positives, com tantes altres que també
eren positives i, segona, critiquem la postura del govern i la postura del
Partit Popular que només fan que demanar, demanar al govern de
l'estat sense aportar allò que li correspon, les solucions que
els correspon des de l'àmbit de competències que ells
tenen.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Pañella.

Por parte del Grupo Parlamentario Socialista, la
señora Crespo tiene la palabra.

La senyora Crespo Domínguez:

Moltes gràcies,
senyor president.

Senyories, jo entenc perfectament que el senyor Costa
tinga el cap en altres menesters en tot el que està passant-li.
Però, la veritat, mai haguera pensat que, amb el desplegament de
tècnics que té al seu abast, passara d'ells i es
limitara a presentar una proposició no de llei contra el Govern
d'Espanya, per a no variar, utilitzant el corta
y pega, sense molestar-se en comprovar dades que
algú li va passar.
Això és denigrant, una falta de
respecte al sector agrícola i es mereix.
.
.
que es mereix ser tractat
amb dignitat.

Dit açò, ja li anuncie que el meu grup
votarà en contra, a menys que el Partit Popular reconega que la
proposició no de llei que ha presentat està plena de
falsedats, de falta de rigor en el que demana al Govern d'Espanya.
Malgrat que puga estar d'acord amb alguna de les coses, però
el popurri que presenten no el puc votar a favor.

Vaig a explicar les motivacions del vot en contra del
meu grup.
Vostés demanen que de forma urgent s'aproven unes
mesures que en gran part ja estan aprovades i estan aplicant-se, tant en la
ramaderia com en els agricultors, perquè el Govern d'Espanya
sí que té sensibilitat i compromís amb el sector
ramader, pesquer i agrícola, i ha plasmat en llei mesures concretes
que són efectives també per a l'any passat.
(Remors)

Anem als errors, senyors del PP.
Actualment el preu
del gasoil B -gasoil d'ús agrícola i
també, per què no dir-ho, per a maquinària de
construcció que no circula per carretera- no val un euro
-com acaba de dir vosté- el litre, sinó que.
.
.
mire, vaig a donar-li un ventall de preus de nord a sud de la Comunitat
Valenciana: província de València, Alginet, el més
barat, 0,455 euros el litre; el més car, Puçol, 0,695
euros/litre.
Província de Castelló, Vall d'Alba, 0,53
euros/litre, el més barat; Xilxes, 0,69 euros/litre.
I
província d'Alacant, Oriola, 0,589 euros/litre, el més
barat, i Jacarilla, 0,669 euros/litre.

Clar, jo puc entendre que com el senyor Costa
està acostumat que li ho regalen tot, doncs ha posat un euro per
això del què més dóna 29 com 30, com diguem
nosaltres els valencians.
Doncs sí que dóna, senyors del PP.
Els homes i dones del camp valencià es mereixen una atenció
especial en aquests moments de crisi i no afirmacions simplistes com les
que vostés fan en la seua proposició no de llei.

El Ministeri d'Economia ha publicat en el BOE de
29 de novembre de 2008 l'Ordre 3.
413/2008, de 26 de novembre, per la
qual es desenvolupen per a l'any 2009 el mètode
d'estimació objectiva de l'IRPF i el règim
especial simplificat de l'IVA.
Aquesta ordre és fruit de les
negociacions que s'han portat a cap per la taula de la fiscalitat, en
les quals ha participat el ministeri, el MARM, i les organitzacions
agràries UPA i COAG, així com per adaptar els índexs
de rendiment net a la realitat econòmica dels sectors segons el
Ministeri d'Economia i, per tant, d'aquestes dos organitzacions
agràries.

¿Quines són les activitats incloses en
el mètode d'estimació objectiva i en el règim
especial simplificat?
En el sector agrari s'inclouen dins
d'aquestes activitats la ramaderia independent, per exemple,
l'apicultura, i els serveis de criança, guarda i engreix de la
ramaderia, per exemple, l'avicultura i tota la ramaderia integrada.

Activitats incloses en el mètode
d'estimació objectiva referent al sector agrari, en aquest
moment, en aquest sistema, s'inclouen les següents activitats:
agrícola o ramadera susceptible d'estar inclosa en el
règim especial de l'agricultura, ramaderia i pesca, de
l'IVA; forestal, comerç al detall de fruites, verdures i
hortalisses i resta de comerç al detall relacionat amb la
producció ramadera.

Tanmateix, i és important el disposat
anteriorment, no serà aplicable el mètode
d'estimació objectiva de l'IRPF i el règim
especial simplificat d'IVA (so per
interferència d'un mòbil) a
les activitats o sectors que superen les següents magnituds: magnitud
aplicable al conjunt d'activitat amb 450.
000 euros de volum
d'ingressos anual, cosa molt poc usual en els nostres llauradors i
ramaders, o la magnitud en funció del volum d'ingressos,
300.
000 euros per any, per a les següents activitats, ramaderia
independent i servei de cria, engreix i guarda, cosa que també, per
desgràcia, afecta molt pocs agricultors i ramaders.

Referent al mètode d'estimació
objectiva, també s'han de computar, a banda de les operacions
realitzades pel contribuent, les que desenvolupa el cònjuge,
descendents, ascendents; així com les entitats
d'atribució que generen renda en les quals participa qualsevol
dels anteriorment citats i que tal vegada concorrien en les següents
circumstàncies: una, que estigueren.
.
.
activitats desenvolupades
siguen idèntiques o similars, això vol dir que estan
classificades dins del mateix epígraf de l'IAE, o que
existisca una direcció comuna en les activitats compartint mitjans
humans i materials.

En aquesta disposició addicional
s'establix que per a l'aplicació dels mòduls
podrà reduir-se, primer cas, rendiment net previ, en un 35% del preu
d'adquisició del gasoil, en un 15% del preu
d'adquisició de fertilitzants o l'adquisició de
plàstic i en el cas de rendiment net per a l'any 2007, un 3%
de les activitats que s'hagueren desenvolupat i un 2% per les
activitats iniciades en el 2008.
La mateixa ordre repetix el mateix esquema
per a l'any 2009, un 35% de deducció del preu
d'adquisició de gasoil agrícola, un 15% del preu
d'adquisició de fertilitzants, i en cas de rendiment net, un
2%.

I si mirem la comparativa esta amb els mòduls
per sectors vegem que tots van a la baixa, el que significa menys
càrrega fiscal per al sector agrícola i ramader.
(So per interferència d'un mòbil)

En el punt cinqué de la proposició no de
llei parla sobre el desacoblament total del boví, oví i
caprí.
I ahí vostés també saben que no hi ha
unitat en el sector, perquè la majoria dels productors volen
mantindre un acoblament del 50% en els tres sectors.
A més, en
aquest moment estan marxa les negociacions del (inintel·ligible)
.
.
.
de la PAC on es posarà fi en el 2013
al desacoblament per a tots els sectors i on s'establiran uns
períodes de referència per a cobrar les ajudes.
Per tant,
deixem, tant mosatros com vostés, que siga el sector qui decidisca.

Quan vostés parlen d'augmentar
l'oferta de matèries primeres per a l'alimentació
animal, ara, la Conselleria d'Agricultura no augmenta l'oferta
de cítrics per a l'alimentació animal, al·legant
que actualment i amb l'OCM de fruites i hortalisses sols es pot
dedicar l'alimentació animal que oferixen les organitzacions
de fruites i hortalisses, i enguany han segut 11.
000 tones.
Per tant, podem
també qualificar de fracàs la política del PP que ara
fa dos anys encetara en el que és l'oferta de cítrics
per al sector ramader.

D'altra banda, vostés no poden oblidar-se
que les competències en agricultura, perquè així ho va
recordar l'honorable consellera en l'última
compareixença, citant l'Estatut d'autonomia,
concretament el títol IV, article 49, que diu que La Generalitat
té la competència exclusiva en agricultura, reforma i
desenvolupament rural, agrari i ramaderia.
Per aquestes raons no poden,
senyors del PP, demanar al Govern d'Espanya que faja allò que
és competència i obligació de vostés i que no
estan assumint.

Per acabar, i parlant de les farines de carn, malgrat
que puga ser positiu per al sector, ha d'existir un consens i donar
moltes explicacions als consumidors després del que ha passat amb
les vaques boges.
¿O és que ja no se'n recorden,
senyors del PP?
, la setmana passada va morir una dona en Galícia a
conseqüència d'esta malaltia.

Llegint la seua proposició no de llei no veig
cap mesura concreta proposada per vostés per a solucionar els
problemes reals que patix el sector ramader, i trobe injustificat que no
fagen referència a les zones desafavorides i d'alta muntanya,
on ahí sí que s'han d'aplicar mesures urgents,
donar solucions a la greu crisi que estan patint, i fins ara, per
desgràcia, sols arriben ajudes del govern central i molt poc del
Consell.
¿No serà perquè vostés consideren
políticament més rendible malgastar les ajudes de Ruralter en
altres sectors en lloc d'aplicar polítiques clares
d'ajuda a millorar la qualitat de vida d'eixes zones
d'interior on viuen gran part de ramaders valencians?

Quant al manifest del 22 de novembre de 2007 firmat
per (inintel·ligible) .
.
.
i el MAPA, és un calc de mesures similar on
s'exigia al Consell de la Generalitat valenciana el compliment de
propostes, i que, desgraciadament, a data de hui ni una sola de les
propostes fetes per les organitzacions agràries han tingut eco en la
conselleria.
Menys paripés, per tant, i mes dedicació, senyors del PP, donant
solucions per a un sector que mai podrà eixir de la crisi amb les
polítiques nefastes en matèria d'agricultura que tenim
ací a la Comunitat Valenciana.

Res més i moltes gràcies.

El senyor president:

Muchas gracias, señora Crespo.

Para réplica tiene la palabra, por el Grupo
Parlamentario Popular, el señor Giner.

El senyor Giner Giner:

Moltes gràcies, senyor president.

Mire, senyora diputada, amb tots els respectes, jo
desvincule perfectament entre vosté com a persona, que em pareix una
excel·lent persona, i la pandecta que li han donat perquè la llija ací amb
tot el contingut que té, que en molts sentits és ofensiu i
totalment reprovable.
Però vullc dir-li, en principi i
d'eixida, que jo desvincule perfectament la seua persona, a la qual
jo valore i considere que és una persona més que respectable,
del que a vosté li han donat perquè llegira.

Dit això, em pareix molt desafortunat
l'inici de la seua intervenció fent referència al
senyor Costa.
Em pareix, com a mínim, de mal gust; ho deixaré
ahí i no vullc qualificar-ho d'una altra manera.
Però
bé, si a vosté li amollen això perquè ho diga,
vosté ve ací, ho amolla i punt.

Ara, que diga a continuació en la seua
intervenció que açò és una PNL, una
proposició no de llei, que va contra el Govern d'Espanya.
Escolte, (so per interferència d'un
mòbil) esta proposició no de
llei no va contra ningú.
Va a favor dels llauradors.
No va contra el
Govern d'Espanya.
Va a favor dels llauradors.
Ara, si vosté
entén que el reivindicar una cosa que entenem que és justa,
possible, viable, inclús necessària, és anar contra el
Govern d'Espanya.
És que ni tan sols és una
crítica al Govern d'Espanya, es una petició, en molts
sentits, de moltes coses que en altres situacions i en altres moments
s'han aplicat.
I estem visquent una situació
d'excepcionalitat per la crisi econòmica que fa convenient
plantejar estes qüestions.

Igual que aprofite per a agrair-li al senyor
Pañella, com a representant de Compromís, el seu vot
favorable, que jo crec que l'únic que ha fet és un
exercici de valencianitat, de recolzament al sector, que jo li reconec i
agraïsc, que ell tinga també la necessitat de vestir eixe
recolzament com una espècie d'autojustificació al seu
grup o de cara a la seua clientela política.
Doncs,
¡allà vosté!
Però el que sí que
està clar és que en el fons vosté manté un
recolzament que jo agraïsc des de la coherència, amb el
recolzament al sector agrari.

Ha afirmat la senyora diputada que la nostra
proposició no de llei està infestada de falsedats.
Escolte,
diga'm per favor, ¡diga'm, per favor!
, quines són
les falsedats que conté esta proposició no de llei.
¡Quines són les falsedats!
Fa referència que jo havia
afirmat que era un euro.
No.
Si llig bé el Diari de Sessions, jo he dit que el
gasoil es pagava al voltant d'un euro, que no és el mateix que
un euro, al voltant d'un euro.

I, clar, quan ja no té arguments, quan
generalitza d'eixa manera diguent que està infestada de
falsedats, que és un atac al govern, bé, doncs després
s'entén el que vosté incórrega en un nou error
conceptual gravíssim, molt greu, quan afirma, diu:
«L'agricultura és competència exclusiva de La
Generalitat.
» Escolte, el que es plasma en esta proposició no
de llei, i si jo estic equivocat la invite que m'ho rebata, el que
mosatros com a grup parlamentari plantegem en el contingut, és
absolutament, al cent per cent, competència estatal.
A qui vol
vosté que li ho plantegem?
Això no és
competència de La Generalitat.
És competència estatal.
I per eixe motiu li ho hem plantejant dirigit al govern central, sense que
això signifique ningun atac, ningun insult, sinó la
reivindicació per a un sector d'una sèrie de
qüestions que entenem que són imprescindibles, que són
necessàries.

Parla vosté, se referix als ramaders, que la
setmana passada va morir una dona a Galícia.
Escolte!
Si
també tinguérem la culpa perquè eixes
competències, suposadament exclusives que tenim ací, en
agricultura, que es morira pel tema de les vaques boges una dona a
Galícia.
.
.
Per l'amor de Déu!
Això
què ha de vore?
Què hem de vore nosaltres ací, a la
Comunitat Valenciana?
Absolutament res a vore.

Tan sols acabe fent-li un recordatori del que
vostés van a votar en contra.
Vostés van votar en contra de
mesures -i això és el que haurien d'explicar-los
vostés al sector agrari i ramader-, de mesures que són
necessàries, que estan demanades pels sectors, que són
imprescindibles.

Vostés van a votar en contra d'amortir la
pujada del gasoil agrícola, per molt que li hagen passat a
vostés les dades que ha llegit.

Vostés van a votar en contra que puga fer-se un
paquet de mesures fiscals que beneficien -i nosaltres hem sigut molt
responsables, les hem plantejades dins dels marges que són
admissibles-, que beneficien eixe sector.

Vostés van a votar en contra  de la
revisió dels mòduls agraris per a ajustar la rendibilitat
real dels cultius.

Vostés van a votar en contra d'eixa
moratòria.
Mire si han sigut prudents!
D'eixa moratòria
en l'aplicació de l'eliminació de les tarifes
elèctriques bonificades que existien fins fa ben poquet.

El senyor president:

Señor Giner, vaya acabando.

El senyor Giner Giner:

De tot això, i d'algunes coses més
que no tinc temps de recordar-li, van a votar en contra.
I això
és el que vostés s'haurien de fer vore, això.

Moltes gràcies, senyor president.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Giner.

Por el Grupo Compromís, tiene la palabra el
señor Pañella por cinco minutos, para réplica.

El senyor Pañella Alcàcer:

Gràcies, senyor president.
(Remors)

El senyor Giner ha parlat de la necessitat
d'autojustificació i tal.
.
.
Mire, indubtablement, no
és autojustificació, sinó que és un intent de
ser coherent en allò que de manera continuada he dit tant des del
plenari com des de les comissions.

El que veig ací és el reflex clar de la
situació: la falta d'acord entre uns i altres.
Marcar sempre
per necessitat una posició oposada els du, després, a una
paràlisi i una no possible consecució d'objectius per
cap costat.

Jo pense que -i ho he dit molt clar-
és una crítica, no als punts d'acord, sí al
plantejament global que vostés fan.
I la veritat és que el
que veig ací, doncs, em reafirme en els punts crítics que he
dit.
Per què?
Perquè la responsabilitat a dos nivells o a
tres nivells -si entrem en el nivell europeu també- de
la situació del camp valencià, cal dir-la.
No vaig a parlar
de governs, vaig a parlar d'administracions, perquè quan parle
de governs dirà que parle d'un color determinat, però
vaig a parlar d'administracions.
La part que els correspon a La
Generalitat -jo ho he dit-, efectivament, sobre la
política general, sobre citricultura -que discutírem fa
pocs dies- és una falta de consecució
d'objectius, una paràlisi total, no una paràlisi, una
reversió al passat pitjor.

En altre tipus de mesures marc, com l'estructura
de la propietat, com negar-se al pagament de la retirada de cítrics
de l'arbre, o l'altre que s'ha proposat de la (inintel·ligible) .
.
.
,
és el no establir el contracte tipus, com voler fugir del doble
etiquetatge per la traçabilitat, no només de l'espai,
sinó també la traçabilitat en preu dels productes, com
anar a la política pesquera.
.
.
Vosté m'ha demostrat hui
també que el gasoil sí.
I, precisament, he de recordar-li que
en altre moment m'ha dit que les taxes dels ports també volia
retirar-les però només retiraven les taxes que corresponien
als ports de l'estat.
Les dels ports de La Generalitat, en aquell
moment que deien vostés això, estaven augmentant-les.
Clar,
això és el nivell de responsabilitat de La Generalitat al
qual no fem cap referència.

Estic d'acord que hi ha responsabilitat a altres
nivells, a nivell de l'estat, sobretot les derivades
d'allò que és la negociació de la
política agrària comunitària.
Recordem que
l'apartat de citricultura, en la negociació amb Europa,
enfront d'altres nacions, com Itàlia, a Espanya eixim malt
parats.
Però, és que, després, també, en la
distribució de recursos dins de l'estat, doncs,
lògicament, Andalusia ix molt més ben parada que eixim els
valencians.

Avui també cal plantejar-se ací
-ja que estem en el debat del tema-, avui se demana el pas
lliure sense contingents dels cítrics marroquins a través de
la península, en entrada lliure a Europa.
Jo, als companys del PSOE,
els pose ja en guàrdia respecte a això.
Supose que la
posició serà negativa.
Per tant, tenim responsabilitats a
alts nivells.

I l'única crítica que faig, que no
és autojustificació, és una crítica jo pense
que sensata i basada en allò que tenim, en el sentit de dir: estem
sempre obviant les nostres responsabilitats passant-les a la resta.
Jo
estic d'acord amb estes i estic d'acord amb les altres.
(El senyor Giner Giner parla sense micròfon)

No.
He dit tota una primera part que, com vosté
estava parlant, una vegada més, en la primera part, que es feia
referència a les competències de La Generalitat, vosté
estava parlant, no sé si voluntàriament o
involuntàriament, però pareix ser que, una vegada més,
no les ha sentides.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Pañella.

Ahora sí, por el Grupo Parlamentario
Socialista, la señora Crespo tiene la palabra.

La senyora Crespo Domínguez:

Moltes gràcies, senyor president.

Si jo anomene el senyor Costa és perquè
és el que firma esta proposició no de llei.
Aleshores, alguna
responsabilitat ha de tindre.

Després, la situació de crisi.
Jo pense
que açò no és el producte d'un moment,
sinó d'anys i anys de polítiques que no han donat cap
resultat positiu en el sector agrari.
I això, doncs ahí ho
tenim.

Referent al que són les competències, jo
li he de tornar a recordar que les competències en agricultura
són una cosa que té de forma exclusiva la Generalitat
valenciana, i en ramaderia també.
Ho especifica l'article 49.

Per tant, jo crec que ací hem de fer front a
unes dificultats que està el sector en estos moments patint i que
qui té la responsabilitat en primer lloc són vostés.
I
després, si coses a nivell d'estat s'han de reajustar,
doncs, perfectament, perfectament m'afegiré a les propostes
que vostés facen en eixe sentit.

Jo no sé si vosté m'ha prestat
atenció quan li he mostrat esta taula en la qual està
especificat de forma clara que tots els percentatges van a la baixa per a
l'any 2009.
I açò són mesures fiscals, senyor
Giner.
Per tant, no diga que el Govern d'Espanya s'oblida
totalment dels agricultors valencians i que no se'ls presta cap
atenció perquè, si no, mesures com estes, que estan aprovades
per llei, no estarien publicades en estos moments.
Jo poc més vaig a
dir-li.

Referent al preu del gasoil, doncs, vosté sap
que en estos moments els preus que jo he dit són els que són.
No és ni un euro, com especifica en la seua proposició de
llei, i, per tant, són coses que ahí estan i que es poden
comprovar.

Jo no vaig a dir-li res més.

El senyor president:

Bé, procedim a la votació de la
proposició no de llei presentada.
Vots a favor?
Vots en contra?
6.
No hi ha abstencions.
Per tant, s'aprova la proposició no de
llei.

Proposició no de llei sobre el pagament
anticipat de la pensió de jubilació de l'activitat
agrària, presentada pel Grup Parlamentari Socialista (RE
número 29.
643, BOC número 128)

El senyor president:

El següent punt, la Proposició no de llei
sobre el pagament anticipat de la pensió de jubilació de
l'activitat agrària, presentada pel Grup Parlamentari
Socialista.

El senyor Lozano i Pastor:

Gràcies, senyor president.

Bon dia a tots.

Senyories, un dels problemes estructurals del camp
valencià és, tal vegada, l'envelliment de la
població agrària.
No hem d'oblidar que els majors de 55
anys han passat del 46%, de 1999, al 51,8, segons les dades disponibles que
daten de 2003.

Els jubilats que continuen com a titulars
d'explotacions passen de la mateixa forma, del 33,58, en 1999, al
37,65, quatre anys després, la qual cosa, la xifra ens diu que cada
vegada més n'hi ha menys gent que s'incorpora i que cada
vegada més n'hi ha més gent que s'ha de quedar
per a poder mantindre el que és la producció agrària
que existix a la Comunitat Valenciana.

Amb l'objectiu d'ajudar a fer un canvi en
l'estructura de la població agrària, des de principi
dels anys noranta, quan va entrar en vigor a Espanya el reglament de
desenvolupament rural, preveia unes ajudes a tots els majors de 55 anys que
volgueren deixar la seua activitat amb la condició que havien de
cedir les seus explotacions als seus fills o a altres llauradors, amb la
finalitat de rejovenir i engrandir les explotacions agràries i
ramaderes per a tindre unes explotacions molt més competitives en
termes de mercat.

Tant és el convenciment del problema que tenen
tots els partits, o que tenien, i que seguim -jo pense que amb
voluntat- tenint tots els partits polítics de la Comunitat
Valenciana, que pràcticament tots portàvem en els nostres
programes la possibilitat inclús de complementar eixa ajuda de
caràcter europeu amb ajudes pròpies de la nostra comunitat.

D'esta manera, el Partit Popular anuncià
com un punt estrela del seu programa electoral -aleshores era
conseller el senyor Cotino-, que si tornava a governar el Partit
Popular, com així ha ocorregut, els llauradors que estigueren
dispostos a cedir o arrendar la seua activitat agrària a un
descendent o a una explotació o cultiu (inintel·ligible) .
.
.
i desitjaren retirar-se anticipadament, complint
els 55 anys, tindrien una ajuda de 18.
000 euros a l'any.
Dir que no
sols ho portava el Partit Popular, sinó que, inclús,
també al nostre programa díem que se complementària
eixa ajuda.

La promesa, jo crec que se va fer, la férem
tots.
Recordar-ho amb una proposició no de llei del Partit
Socialista, s'ha recordat.
El que lamentablement i, a hores
d'ara, i esperem que en el futur s'acabe aprovant, la veritat
és que a hores d'ara -dic- encara no s'ha
complit eixa promesa electoral.

Senyories, al llarg d'estos anys, els pocs
llauradors que s'han acollit al cessament anticipat han estat cobrant
directament mentres érem Objectiu 1 del FEOGA garantia, quan
perdérem esta condició per sobrepassar el 75% de la renda
mitjana de la Unió Europea, el pagament mensual de les percepcions
per cessament anticipat ho fa el FEADE, a través del govern central,
govern central-Conselleria d'Agricultura, és quan els arriba
als llauradors que han demanat el cessament anticipat.

Esta nova forma de pagament va comportar, com
així ho denunciaren les organitzacions agràries a finals de
2007, un retardament en les percepcions inclús d'alguns mesos.
Les organitzacions denunciaven que este retardament en el pagament era molt
greu perquè el cessament anticipat era vital per a mantenir
l'activitat agrària en el camp valencià, amb la
incorporació de joves que substituïxen els majors.

Esta mesura, la renovació generacional,
té la seua efectivitat supeditada en gran mesura a la bona
gestió de l'administració competent en matèria
de les tramitacions de les ajudes i, sobretot, del pagament de la
corresponent indemnització mensual.

Jo crec que seria bo vore com ho han resolt altres
comunitats autònomes que han tret o han condicionat la conselleria
competent en la matèria creant un fons fix en els pressupostos
regionals que assegure que el pagament se farà religiosament, mes a
mes, com si de la Seguretat Social se tractara, ja que al deixar la seua
explotació agrària o ramadera no tenen una altra fons
d'ingressos.

Per tota esta sèrie de raons és pel que
demanem -jo crec que podem recolzar-ho- esta iniciativa que diu:
«Les Corts Valencianes insten el Consell a establir un sistema de
gestió del pagament de la pensió o de jubilació
anticipada en l'activitat agrària, de manera que es
garantisca, en qualsevol cas, que els beneficiaris van a disposar de la
indemnització mensual que els corresponga, amb el pagament efectiu
d'aquesta mes a mes, sense que es produïsquen interrupcions
temporals que perjudiquen els interessos dels llauradors i els impedisca el
desenvolupament quotidià del seu projecte de vida.
»

Per les raons que acabe d'esmentar, és
pel que demane l'aprovació d'esta proposició no
de llei.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Gràcies, senyor
Lozano.

Per part del Partit Popular, senyor Parra.

El senyor Parra Sisternes:

Gràcies, senyor president.

Senyories.

Senyor Lozano, el meu grup, el Grup Parlamentari
Popular, per suposat està en part tan preocupat com vosté
d'eixa situació, perquè sí que és de
veres que el compromís de l'abandonament d'eixa
activitat agrària, d'estos beneficiaris que fa que renuncien a
eixos ingressos derivats de l'activitat en què cessen, les
administracions públiques a canvi es van vore implicades en este
cas, adquiriren eixa obligació de fer efectiu el pagament amb
regularitat i amb seguretat d'eixes indemnitzacions
econòmiques que els corresponien.

Sí que és de veres que la normativa
reguladora comunitària en este cas no parla de pagaments mensuals.
No obstant, la gestió de la Conselleria d'Agricultura i Pesca
en este cas s'adapta a eixa freqüència, que és el
que està fent fins ara.

A més a més, les citades indemnitzacions
que vostés, conforme vosté ha dit que van garantides
percentualment per fons FEDER, per fondos de l'administració
de l'estat i de La Generalitat, estan establides en el Programa de
desenrotllament rural de la Comunitat Valenciana 2007-2013.

I la conselleria el que fa és, a més
d'estar preocupada per això, és sensible en eixa
situació i responsable de la gestió de la dita ajuda,
compartir eixa preocupació, com he dit abans, i eixe interés
manifest pel seu grup parlamentari.

De fet, conforme ha dit vosté abans, en el
2007, durant tot el 2007 va haver d'avançar pagaments per
valor de quasi tres milions d'euros, 2.
979.
000 euros exactament.
I
fins mitjans de 2008, que és quan els fons comunitaris i nacionals,
aprovats pel programa, se va aprovar al juliol de 2008, també va
haver d'avançar 1.
168.
000 a eixes quantitats.

Per tant, la nostra postura és preocupant i
sensible també en la seua proposta.
Però el sistema de
pagament actual, i llevat que hi haja algun error, fins ara ha sigut
mensual.
No vol dir això que en algun cas puntual i fins a la millor
a 2008, a mitjans de 2008 s'haja produït algun cas puntual de
demora o de falta de pagament.
Però també s'ha de
puntualitzar perquè està, està supeditat a una
sèrie de finançaments compartits.
Aleshores en estar
compartit no depén sols de la conselleria.
Aleshores el meu grup
està clar que la preocupació eixa la compartix, però,
bé, si el sistema de pagament mensual s'està complint,
en este cas no cap dubte i no cap que la seua proposta vaja endavant.

El senyor president:

Senyor Lozano, té la paraula.

El senyor Lozano i Pastor:

Sí, gràcies, senyor president.

Jo en ningun moment he volgut ni transmetre ni tant
sols he dit que vostés no estiguen preocupats, ni tant sols que
vostés en el 2008 no ho hagen fet bé, perquè és
veritat i vull que quede constància que en 2008 la conselleria ha
sigut religiosa en el pagament d'eixos mesos.

Però també és veritat, i
és en l'únic que jo crec que no estic d'acord amb
vostés, que en el 2007 en dos ocasions arribaren a estar els
llauradors tres mesos sense cobrar.

Sap vosté el que és dependre, o almenys
ho intuïm, tenim la sort que ací almenys el sou mos ve mensual,
però sap vosté el que significa no tindre una xicoteta
aportació cada mes, com és en el cas dels llauradors.

Per tant, el que també estic dient que per
això no és una proposició ni tan sols en termes
econòmics ni per al 2008, el que passa és que sí que
s'ha d'agarrar un compromís d'alguna forma per a
intentar en els pressupostos de 2010 que es puga solucionar.
I és
que això ha ocorregut, si ara no ocorre, magnífic, i per tant
hi ha tranquil·litat.
Però intentem vore com per a 2010 eixa
partida se pot garantir de la forma que ho han fet altres comunitats
autònomes.
Pense que és una petició molt més
que raonable, és una petició que a més les
organitzacions agràries estan molt preocupades i que crec
sincerament que li pot convindre al Partit Popular i a la Conselleria
d'Agricultura, perquè si els diners estan, els diners van
arribar i l'únic que s'està demanant és un
sistema de gestió que garantisca i done tranquil·litat a qui
està demanant-ho, doncs me sembla que la proposició, a
més d'oportuna, a més està feta en molt de temps
i a més donaria tranquil·litat a tot el sector o almenys al
sector que en este moment està acollint-se al cessament anticipat.

Si ho fem aixina estarem ajudant que funcione millor
l'administració i funcione millor el sector.
I si no ho fem
aixina, doncs la veritat és que no se pot entendre.
.
.
Home!
jo
podria entendre que vostés en un moment determinat
s'abstingueren per les circumstàncies polítiques que se
poden estar donant de dir «mosatros som els qui proposem i
vostés són els qui accepten».

Però el que sí que no
s'entén és que una proposició que jo considere light i a més molt
raonable, doncs no s'entenga aixina per part de vostés.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Señor Parra, té la paraula.

El senyor Parra Sisternes:

Gràcies, senyor president.

Si estem parlant pràcticament del mateix,
senyor Lozano.
Està clar que la conselleria sí.
.
.
Estem d'acord.
En
principi el que sí que vull garantir és que estem parlant el
mateix idioma perquè en el carnet d'identitat de mon pare
ficava «agricultor» també.
(El
diputat senyor Lozano diu:«Ja és important.
») I a ma mare, la pobra, li queden 400 euros de
pensió.
O siga, que estem parlant el mateix idioma, i sé la
preocupació del sector, i venim de terres on l'agricultura
està molt implantada i estem patint, com ha dit el senyor
Pañella abans, encara que hi ha crisi per a tots, en
l'agricultura també es nota, ara un poquet més encara.

Però l'esforç que fa la
conselleria és.
.
.
Jo no he dit mai tampoc, en contra del que
vosté ha plantejat, simplement he recalcat un poc
l'esforç que fa la conselleria, inclús en el 2007, que
vosté ha dit que no, sí que és de veres que en el 2007
hi pot haver hagut algun retard.
Últimament no n'hi ha hagut
cap, tres mesos, els que siguen, però inclús en el 2007 va
avançar la conselleria 2.
979.
000 euros.

Jo el que vull és que vosté també
faça una reflexió, perquè l'aportació
econòmica es cofinançada, i no és culpa tot de la
conselleria.
Mosatros estem oberts a sentar-mos i debatre un sistema de
pagament i proposar a la conselleria, en este cas, i després al
Consell, a La Generalitat, un sistema de pagament que garantisca.
Fins ara
la conselleria està garantint-ho perquè està pagant-ho
mensualment.
Però sempre, insistisc, recalcant sempre que ve
cofinançat amb fons de l'estat i fons FEDER.
I la conselleria
en els moments crítics que ha hagut, que ja ho sé que
vosté no m'ha criticat que la conselleria no ha avançat
i no ha aportat, però que està sensible en eixa
situació i ho ha demostrat pagant.
I mostra voluntat de mes a mes
pagar.

Què s'ha de fer?
Fer garantir que siga
com la seguretat social, que mes a mes se paga i (inintel·ligible) .
.
.
Estem
oberts a sentar-mos.
Jo no vull dir que mosatros votem en contra ara no vol
dir que no estem oberts a sentar-mos i parlar d'este tema, debatre i
traure un projecte conjunt que proposem a la conselleria, i aleshores si ho
aprovem tots, doncs ens felicitem tots.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Anem a procedir a la
votació.
Vots a favor de la proposició no de llei presentada?
Vots en contra?
Per tant, es rebutja la proposició no de llei.

Bé, els recorde que se suspén la
sessió fins al proper dia 26, a les 10:00 hores.
Els demane que
siguen puntuals, perquè com que hi ha comissions després,
també a les 12:00, perquè poguera estar acabada i tots
pogueren anar.
I estem convocats ja, eh?

(Se suspén la reunió a les 13 hores i 55
minuts)