R\_29\_3\_Economia\_20181106%20macro.html





Comissió d'Economia, Pressupostos i Hisenda realitzada el dia 6 de novembre de 2010.
Comença la reunió a les 10 hores i 4 minuts.
Presideix el diputat senyor Jorge Bellver Casaña.
Reunió número 29/i III.

El senyor president:

Tornem a reprendre les compareixences dels consellers en la comissió per a presentar el seu projecte de pressupostos.
I, en este cas, ho fem amb el conseller de Transparència, Responsabilitat Social, Participació i Cooperació.

Vostés ja coneixen.
.
.
, i vosté crec que també, senyor conseller, la dinàmica.
Parla vint-i-cinc minuts el conseller.
Després tenen els grups parlamentaris huit minuts per a plantejar els seus dubtes.
Hi haurà una contestació, per part del conseller, de quinze minuts.
Tornen les rèpliques; aquells grups parlamentaris que ho sol·liciten tindran cinc minuts de rèplica i finalitza el conseller amb els cinc minuts últims.

Per tant, conseller, quan vullga, té vosté la paraula.

Compareixença del Conselleria de Transparència, Responsabilitat Social, Participació i Cooperació, senyor Manuel Alcaraz Ramos, per a informar sobre el Projecte de llei de pressupostos de La Generalitat per a l'exercici 2019 pel que fa a la seua conselleria

El senyor conseller de Transparència, Responsabilitat Social, Participació i Cooperació:

Moltes gràcies, senyor president.

Bon dia, senyories.

Un año más estoy aquí para explicar la sección 22 del Proyecto de presupuestos de La Generalitat valenciana para el año 2019.
Sección que, como no ignoran, corresponde a la Conselleria de Transparencia, Responsabilidad Social, Participación y Cooperación.

Como ustedes habrán podido observar, el proyecto estipula un incremento de un 30,4% de esta sección con relación al presente ejercicio.
Lógicamente estoy satisfecho.
Soy consciente de que se trata de uno de los mayores incrementos entre las dotaciones asignadas a los diferentes departamentos de La Generalitat, incremento porcentual, lógicamente.
Aunque para ver su dimensión real debe ponerse en relación con números absolutos y el tamaño total de nuestro presupuesto.

Sea como sea, este aumento de la cobertura presupuestaria del departamento de transparencia responde claramente a una decisión estratégica del gobierno valenciano: proyectar a la próxima legislatura las políticas que estamos desarrollando.
Unas políticas que gravitan en torno a la transparencia, a la responsabilidad social, la participación y la cooperación al desarrollo y que no tienen vuelta atrás.
El gobierno del botànic no concibe una administración de La Generalitat avanzada sin políticas fuertes en esos ámbitos.
Insistiré, a lo largo de mi intervención.
Si en una primera comparecencia podía existir, del primer presupuesto, o incluso el día de mi toma de posesión, podían existir dudas sobre los propósitos últimos de la conselleria, y algunos no dudaron en enunciar propósitos que ni estaban en nuestra cabeza ni se han verificado a lo largo de estos años, ahora sí que podemos comenzar este camino de despedida de la legislatura indicando que en las diversas partes de las que se compone esta conselleria se han puesto las bases, se han establecido las bases de nuevas políticas públicas o se han recuperado políticas perdidas, como es el caso de cooperación.

Así pues, nuestra conselleria dispone, para 2019, de un total de 51,9 millones de euros, es decir, 12 millones más que el año actual.
Con esta dotación tenemos previsto trabajar con los siguientes objetivos.

En primer lugar, queremos dar un salto en las políticas de integridad incidiendo en la mejora de su calidad.
Es decir, vamos a priorizar la eficacia, a consolidar el derecho a la transparencia, poner en marcha una política de protección de datos homologable a los de otros lugares, de acuerdo con los estándares exigidos por la legislación europea, y a perfeccionar la gestión del sistema de incompatibilidades de los altos cargos de La Generalitat.

En segundo lugar, queremos afianzar la recuperación de la cooperación valenciana, lo cual significa no solo restituir del todo su prestigio sino también fomentar un nuevo modelo de cooperación descentralizada basado en el diálogo político y social.

En tercer lugar, continuar avanzando en la implementación de los objetivos de desarrollo sostenible.

En cuarto lugar, desplegar la ley de la inspección general de servicios aprobada en esta cámara hace solo unas semanas y poner en funcionamiento las herramientas tecnológicas que hemos elaborado para fortalecer la prevención de las malas prácticas administrativas.

En quinto lugar, avanzar en la integración de la responsabilidad social en la gestión pública y articular alianzas socialmente responsables en el territorio, aprovechando el impulso de la ley de fomento de la responsabilidad social aprobada el pasado mes de julio.

En sexto lugar, fomentar una cultura participativa de la ciudadanía que favorezca el interés por la esfera pública.

Y, en séptimo lugar, proseguir con las acciones de fomento de nuestro autogobierno y, de manera especial, reforzar el apoyo de La Generalitat al Tribunal de las Aguas.

Estos grandes objetivos han determinado el diseño de este proyecto de presupuesto, cuyas características más relevantes son las siguientes: un incremento muy significativo de los recursos dedicados a subvencionar los proyectos de cooperación al desarrollo que llevan a cabo las ONGD, con nuevas líneas y modalidades.
Un aumento del dinero asignado para las transferencias corrientes y de capital del que dispondrán las asociaciones y organizaciones de la sociedad civil, las entidades locales o las universidades, para desarrollar sus proyectos en los diversos ámbitos.
Así es cómo vamos ampliando el espacio de corresponsabilidad en la gestión de los recursos públicos en materias tan particulares en este sentido como las que gestiona nuestra conselleria.

O la creación de dos nuevos programas presupuestarios: uno para la delegación de protección de datos y, otro, para la Oficina de Control de Conflicto de Intereses.
Aseguramos, así, la protección presupuestaria de estos órganos que gozan de autonomía funcional como ya hicimos con el consejo de transparencia.

Así pues, en 2019, nuestra conselleria dispondrá de ocho programas presupuestarios: los seis habituales a lo largo de esta legislatura más estos dos nuevos, los que afectan a protección de datos y a Oficina de Control de Conflicto de Intereses.
Todos estos programas absorben el incremento crediticio indicado anteriormente, 30,4%, de la siguiente manera.

El programa 134.
10, cooperación internacional al desarrollo, dispondrá de 32,6 millones de euros, lo que representa cerca del 63% del presupuesto de esta conselleria.
Muchas veces he gastado la broma de que esta conselleria, en realidad, debería llamarse Â«cooperación y de transparenciaÂ» porque el 63% de los fondos destinados es importante, y si no recuerdo mal, nunca ha bajado del 51% lo dedicado a cooperación.

Esta cifra supone el 0,15 del presupuesto total de La Generalitat, 10 millones más que en 2018; un incremento que sumado al de los presupuestos de los tres ejercicios anteriores ofrece un dato contundente: hemos pasado de menos de cuatro millones en 2015 a los más de treinta y dos de este proyecto de presupuesto.
Se han multiplicado por ocho los recursos dedicados a cooperación internacional.
Y también al desarrollo, aunque aquí hay otras partidas, incluso en otras consellerias pero, digamos, de desarrollo y coordinación de políticas de ODS.

El programa 112.
90, transparencia en la actividad pública y participación ciudadana, dotado con 3,7 millones, experimenta un aumento del 3,6%.
Hay que recordar que los años anteriores se había incrementado significativamente hasta el punto de que hemos doblado ya el presupuesto que había en 2015.
Por lo tanto, parece que una cierta moderación sería más acorde con la realidad.

Debe tenerse en cuenta, también, que hasta ahora este programa incluía la dotación de la Oficina de Control de Conflicto de Intereses, creada, como ustedes recordarán, por la ley de incompatibilidades.
Esta oficina pasa a tener ahora un programa independiente, el 126.
40, asegurando la autonomía de este órgano creado por la citada ley.
Y este nuevo programa tendrá una dotación de cerca de cuatrocientos mil euros, con un ligero incremento respecto al año actual.

El otro programa vinculado a la Dirección General de Transparencia y Participación es el 112.
80, Consejo de Transparencia, Acceso a la Información Pública y Buen Gobierno.
El programa incluye la dotación del consejo y de su oficina de apoyo, que este año contará con 420.
000 euros, que comprende la cobertura de los cambios que se deriven del anteproyecto de ley de gobierno abierto que esperamos que en fechas muy próximas se convierta en proyecto de ley y se envíe a esta cámara.

El programa 111.
80, responsabilidad social y fomento del autogobierno, se incrementa en 180.
000 euros, un 12,5% más que ahora.
Y eso nos va a servir para aprovechar las oportunidades que ofrece la nueva ley de fomento de la responsabilidad social.

El programa 121.
10, atención al ciudadano, calidad e inspección de servicios, se mantiene en su dotación global de 6,4 millones, aunque con cambio entre capítulos que permitirán llevar a cabo más actuaciones.

Por otra parte, el nuevo programa 126.
50, delegación de protección de datos de La Generalitat, garantizará la autonomía de este órgano creado de acuerdo con el reglamento de la Unión Europea sobre protección de datos.
Contará con una dotación de 790.
000 euros.

Por último, el programa 121.
80, dirección y servicios generales, aumenta un millón de euros respecto del año actual, ejercicio en el que prácticamente se mantuvo congelado.

El total de la conselleria desglosado por capítulos económicos es el siguiente: los gastos de personal, capítulo I, tendrán una dotación de 14 millones.
Aumenta poco más de un millón respecto al año actual debido al incremento natural de este tipo de gastos, trienios, carrera profesional, etcétera, y a la cobertura de las nuevas necesidades, especialmente en la delegación de protección de datos.

La compra de bienes y gastos de funcionamiento, capítulo II, asciende a 2,9 millones.
Según hemos ido consolidando la conselleria vamos reduciendo el peso de este capítulo sobre el total, que ahora se queda en un 5,5%.

Las transferencias corrientes, capítulo IV, ascienden a 28,8 millones, y las transferencias de capital, capítulo VII, a 4,8 millones.
En total, 33,6 millones de euros, un 42% más que el año actual.
En otras palabras, las subvenciones supondrán el 64,7% del presupuesto de la conselleria, cuando el 2016 eran el 49%.

Por lo tanto, consolidamos la tendencia a reducir el peso porcentual del personal y los gastos corrientes y a incrementar el de subvenciones.

Por último, el capítulo de inversiones reales, capítulo VI, se incrementa respecto al año actual, y suma 1,3 millones, fundamentalmente debido a reformas en el edificio de la conselleria y en algún otro edificio de la red de edificios Prop.

Pasemos ahora a analizar con más detalle cada programa.

Programa cooperación internacional al desarrollo.
En la cooperación al desarrollo con este presupuesto hemos dado un gran salto cuantitativo pero también cualitativo.
El botànic reafirma el compromiso con la solidaridad aun sintiendo siempre que es insuficiente todo lo que hacemos dado, digamos, la gravedad de situaciones que desgraciadamente nos rodean en todo el mundo.
Pero hemos conseguido rescatar el viejo honor perdido de esta política pública de cooperación y situarlo como una prioridad irrenunciable.

Los 32,6 millones de euros del programa suponen que la Comunidad Valenciana destinará a la cooperación 6,62 euros por habitante, cuando en 2015 eran 0,78.
Por lo tanto, las cifras, en este caso, hablan por sí solas.
Esto implica que el 0,15 del presupuesto de La Generalitat va a la cooperación internacional.
No se ha podido llegar al 0,2% y estamos muy lejos todavía del 0,7%.
Por eso no estamos contentos.

Nuestra intención es continuar aumentando el porcentaje cada año, como lo hemos estado haciendo los últimos tres y así lo hará el botànic si vuelve a obtener la confianza de la ciudadanía.
Pero reconozcamos que un incremento porcentual como este en un presupuesto expansivo como el que hemos presentado, no visualiza la importancia real de la cifra absoluta, pero son 10 millones más.

Además, el cambio en este programa presupuestario no se circunscribe solo a los números.
La estructura del programa responde a los instrumentos estratégicos y al cuarto plan director aprobado el año pasado.
Es decir, no solamente, digamos, se incrementa sino que se ha ido poniendo orden en, digamos, en el conjunto de políticas de cooperación.

Son estas unas líneas directrices consensuadas con el sector, fundamentalmente en el Consejo de la Cooperación Valenciana, aunque no solo.
Y, de ellas, se rinde cuentas periódicamente en esta cámara y en esos órganos de participación.

Los 10 millones de incremento presupuestario se destinan directamente a subvenciones, que entre los dos capítulos principales suponen la práctica totalidad del programa, un 94%.
Todo ese crédito presupuestario se distribuye en cinco bloques de actuación: proyectos de cooperación, acciones de sensibilización, ayuda humanitaria, acciones de investigación y formación, y coordinación con los agentes de cooperación.

El primer bloque, el de proyectos de cooperación, absorbe la mayor parte del incremento: siete de los diez millones, que se destinan a cofinanciar proyectos con las organizaciones no gubernamentales de desarrollo, a ejecutar en países y poblaciones estructuralmente empobrecidas.
 Eso supone que hemos pasado de los 14 millones de 2018 a 21 millones en 2019, un incremento del 50%.

Este gran incremento permitirá financiar muchos más proyectos y proyectos de más alcance en la convocatoria de las ayudas de 2019.
Además, dentro de esta convocatoria se incluirá una nueva modalidad: la cooperación técnica.
Esta modalidad implica la asistencia de las ONGD dirigidas a la formación y a la cualificación de recursos humanos en el país socio para favorecer así su desarrollo endógeno y no perpetuar la dependencia.

El segundo bloque son acciones de sensibilización.
Se mantiene la dotación de 3 millones para la convocatoria de subvenciones dirigidas a actividades de sensibilización y educación de la ciudadanía global.

Además de esta, quiero destacar que se duplica la dotación de la línea de subvenciones de sensibilización relacionada con la protección de personas perseguidas en su país por la defensa de derechos humanos, que pasa a ser de 250.
000 euros.

Junto a estas dos, en este bloque se crea una línea de 30.
000 euros, para dar cobertura a un convenio específico con la Organización de Estados Iberoamericanos para promover el papel de la educación y la cultura en la defensa de la paz y los derechos humanos en este (inintel·ligible) .
.
.
del mundo.

El tercer bloque es el de ayuda humanitaria.
Hay que entender, nos referimos a ayuda humanitaria esencialmente de emergencia.
Toda ayuda de cooperación es humanitaria, pero se refiere este bloque a aquellas situaciones normalmente sobrevenidas por un desastre natural o por una situación bélica, normalmente.

Hemos duplicado el presupuesto, que desgraciadamente hemos visto estos años que era muy escaso.
Acabamos de aprobar ayudas para Palestina y para Indonesia.
Hemos, como digo, duplicado este presupuesto, que pasa de 2,5 a 5,3 millones de euros.

Entre las líneas de subvenciones de este bloque destacan, en primer lugar, las líneas de subvenciones a ONGD para financiar proyectos para la prevención de desastres y conflictos humanos y la defensa de derechos humanos.

Entre los capítulos IV y VII, pasamos de 1 millón este año a 2,9 millones de euros para la convocatoria de 2019 -casi el triple.

En segundo lugar, la línea para acciones institucionales de ayuda humanitaria, de 1,3 millones, se dedica a.
.
.
-son ayudas en este caso de carácter nominativo, a diferencia de todas las anteriores prácticamente- a financiar convenios normalmente con ONG estratégicas que, por su potencia, son las únicas con capacidad de intervenir en algunos conflictos internacionales.
Por ejemplo, Cruz Roja, Farmamundi, Unicef, ACNUR, UNRWA o la Federación de Asociaciones de Solidaridad con el Pueblo Saharaui.

En tener lugar, la línea para colaborar con la AECID, o sea, la Agencia Española de Cooperación Internacional para el Desarrollo, es una línea en la que participamos prácticamente todas las comunidades autónomas, estableciéndose un fondo, digamos, español, un fondo humanitario de ayuda para emergencias.

Se acaba de aprobar en Santiago de Compostela las prioridades para este año y hemos participado lógicamente.
Esta línea se mantiene en los 50.
000 euros.

En cuarto lugar, la línea para atender emergencias por fenómenos naturales o catástrofes humanitarias a través del CAE, que es el organismo que inmediatamente reacciona ante el desastre.
Es un modelo puro, al que antes me refería, que pasa de 150.
000 euros hasta quedarse en 500.
000.

Finalmente, junto a estas líneas, quiero destacar la creación de una nueva línea en este bloque, una línea dirigida a la prevención y mitigación de la violencia sexual y de género en mujeres y población infantil en los territorios del Sahel.

Las formas de violencia extrema que padecen las mujeres y las niñas en esta zona aconsejan un plan de acción específico, en el que ya estamos trabajando, en el que colaboraremos con la conselleria de igualdad.
Porque también es una forma de contribuir a poner de relevancia que el fenómeno de la violencia contra las mujeres es un fenómeno de alcance mundial.

La línea está dotada con medio millón de euros y es de concurrencia competitiva y las subvenciones se convocarán conjuntamente con la convocatoria de acción humanitaria.

El cuarto bloque es el de formación e investigación, al que se dedican 962.
000 euros.
Algunas de estas subvenciones se dedican a becas de formación y cooperación al desarrollo, que aumenta, y las otras dos son ayudas a universidades públicas valencianas para la organización de diversas actividades.

Se mantiene así 650.
000 euros la dotación de convenios para investigación y formación, y se crea una línea específica de 200.
000 para avanzar a la creación de una cátedra interuniversitaria centrada en la investigación sobre los retos del desarrollo sostenible y la agenda 2030.

Por último, en un quinto bloque se incluyen las fundaciones a la Coordinadora Valenciana de ONGD y al Fons Valencià per a la Solidaritat, los dos principales, digamos, instrumentos de participación, directamente de ONG y sociedad civil o bien de los ayuntamientos.
Se destina un montante de 270.
000 euros para los convenios con estas entidades.

Estos son los números y las actuaciones del programa de cooperación al desarrollo, un programa que cumple en general con los porcentajes que establece el plan director en cada una de las modalidades.
Naturalmente todas las actuaciones estarán en el plan anual que conocerá.
.
.
, en su momento debatirá el Consejo Valenciano de Cooperación al Desarrollo.

En cuanto al programa transparencia en la actividad pública y participación, dispondrá de 3,7 millones que nos permitirá culminar algunas actuaciones.
Por ejemplo, la elaboración del plan bienal de transparencia y el de fomento del asociacionismo.
O actuaciones como poner en marcha el servicio de asesoramiento y formación de asociaciones, o como potenciar el uso y mejorar la calidad del portal de datos abiertos de La Generalitat y del nuevo portal de participación que presentaremos de manera inminente.

No se les oculta a sus señorías que en este tipo de materias, aunque contamos con la ayuda inestimable -inestimable en el sentido estricto; si no, no lo podríamos hacer- de la Dirección General de Tecnologías de la Información y la Comunicación hay que.
.
.
estar innovando continuamente, hay en su caso que realizar determinados contratos, etcétera, y se incluyen unas partidas para prever esa posibilidad.
 

Igualmente se continúa con la formación del personal empleado en materia de transparencia e integridad, y con la difusión de la campaña por el asociacionismo que, por cierto, se presentará pasado mañana.

En cuanto a subvenciones se mantiene el importe del ejercicio anterior.
Hay que tener en cuenta que en los años anteriores ya se había hecho un enorme esfuerzo, pasando de los 700.
000 euros de 2015 a los 2 millones de ahora.

Esta cantidad que he enunciado se distribuye en tres bloques: subvenciones a ayuntamientos y mancomunidades en proyectos para transparencia y participación en ayuntamientos.
Y, en este sentido, después de duplicar el año pasado las ayudas con ayudas específicas a ayuntamientos pequeños, este año se mantiene una ayuda total de 800.
000 euros.

Las dos líneas se vuelven a unificar porque hemos podido apreciar que de esta manera, digamos, el trabajo es más dinámico y más eficaz.
Hay ayuntamientos grandes que presentaban propuestas muy interesantes que servían a una gran cantidad de población que, sin embargo, no se podían subvencionar.

El segundo bloque es el de las subvenciones dirigidas a entidades ciudadanas y la promoción del asociacionismo.
Para entidades ciudadanas se incrementa en 575.
000 euros.
También se incrementa ligeramente ayudas a centros de valencianos en el exterior, los Cevex, con un total de 250.
000 euros.
Y las ayudas a casas regionales y federaciones de otras comunidades en nuestra comunidad se mantienen en 130.
000 euros.

El tercer y último bloque es el de formación e investigación en materia de transparencia y participación.
Son los convenios con universidades públicas por 225.
000 euros.

Los siguientes programas son, como antes he enunciado, el programa de la oficina de control de conflicto de intereses, dotado con casi 400.
000 euros, que en su práctica totalidad corresponde a personal, que estamos poniendo en marcha esa oficina, o el programa del consejo de transparencia, acceso a la información pública y buen gobierno.

Este programa cuenta en estos presupuestos con una dotación inicial de 420.
000 euros, 265.
000 euros más que en el presente ejercicio, para cumplir las necesidades explicitadas por el propio consejo de transparencia.
Pero también ese incremento, repito, se produce porque en los próximos días llegará a esta cámara la ley de gobierno abierto, que diseña otro modelo de consejo de transparencia y se prevé.
.
.
, y también, digamos, de trabajo con las diversas consellerias, y se prevé un incremento.

En cuanto al programa de atención al ciudadano, calidad e inspección de servicios, tiene una dotación 6,4 millones, prácticamente igual.

Se reduce el capítulo de inversiones, debido a que el sistema de alertas, digamos.
.
.
, parte del sistema de alertas ya se ha desarrollado.
O, al menos, en los gastos principales.

Aumentan los gastos de personal para crear nuevos puestos de inspección de servicios y adaptar su estructura a lo previsto en la nueva ley.
La inspección cuenta ya con 15 empleados y empleadas públicas; en el 2015, recordemos, eran solo tres.

Entre las actuaciones previstas está la actualización de reformas en la oficina Prop de Orihuela, la mejora de la guía Prop electrónica y trabajos para la futura creación de un nuevo canal de atención a la ciudadanía, las oficinas Prop virtuales.

Junto a ello se potenciarán las autoevaluaciones y evaluaciones de calidad; se elaborará el mapa de riesgo de irregularidades y malas prácticas en la administración, prevista en la ley que acaban sus señorías de aprobar y, como saben, a lo largo del ejercicio se pondrá en funcionamiento el sistema de alertas rápidas.

En cuanto a la delegación de protección de datos, son 790.
000 euros, también para poner en marcha realización de auditorías, para verificar el cumplimiento de la normativa, acciones de formación e investigación sobre privacidad y protección de datos por parte de universidades.

En este tema hay una cierta complicación.
Se está desarrollando globalmente en toda España todo el sistema de protección de datos.
Ya existía lógicamente desde hace muchos años, pero la entrada en vigor del Reglamento de la Unión Europea está obligando a realizar determinados cambios a los que tenemos que ir adaptándonos y acoplándonos, y en ocasiones eso nos obliga a hacer algunas previsiones que no sabemos exactamente, en el tiempo, en el personal, etcétera, las que finalmente resultarán.

El programa de responsabilidad social y fomento del autogobierno pretende incentivar la investigación y sensibilización ante esta cuestión, desarrollando la ley de fomento de la responsabilidad social.

El incremento de la línea de ayudas duplica el importe del ejercicio actual, y se queda en 270.
000 euros.
Lógico, porque, digamos, ahora ya está plena, vigente la ley.
En este caso, las subvenciones que antes la anterior línea -mucho más reducida- se dirigía solo a entidades privadas, se abren también a entidades locales.

Se incrementa los fondos destinados a la Cátedra de Responsabilidad Social de la Universidad de Alicante.

En materia de fomento del autogobierno se mantienen subvenciones a ayuntamientos y mancomunidades y universidades, a la Cátedra de Derecho Foral de la Universidad de Valencia.

Se prevé un convenio nuevo con la Asociación de Juristas Valencianos para colaborar en la sensibilización sobre nuestro derecho civil y se incrementa la subvención al Tribunal de las Aguas en unos veinticinco mil euros, porque, como sus señorías saben, es el décimo aniversario de su declaración como patrimonio inmaterial de la humanidad por la Unesco y, coincidiendo con ello, el tribunal será anfitrión de la III Conferencia internacional de la red mundial de museos del agua.

Finalmente, el programa dirección y servicios generales está dotado con 5,9 millones de euros.
Se prevé financiar actuaciones dirigidas a mejorar procedimientos de gestión y a fomentar la implantación del expediente electrónico.
Una obligación, como ustedes saben, marcada por leyes estatales.
  

En este programa destaca el crédito consignado al capítulo de inversiones, un millón de euros, que se va a gastar en la reforma del edificio de la Cigüeña, cuyas obras para mi desgracia, porque habrá ruido, comenzarán en breve.

En cualquier caso, con este incremento, el peso de este programa sobre el total de la conselleria se ha ido reduciendo progresivamente año tras año.

Estas son, a grandes rasgos, las líneas maestras del proyecto de presupuestos.
Se trata de un proyecto para acabar la legislatura y en disposición de que quien llegue pueda iniciar la legislatura, una vez consolidadas las políticas de integridad, responsabilidad social, participación y recuperado el camino de la cooperación valenciana.

No me estoy refiriendo a haber consolidado estructuras organizativas -que también-, sino a haber institucionalizado la relación de la sociedad civil con esas políticas públicas, a haber integrado conocimientos específicos en la formación de empleados públicos, a haber normalizado un desarrollo normativo novedoso y a haber regularizado las prácticas administrativas en una dirección más acorde con las demandas de nuestra ciudadanía.

Muchas gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, conseller.

Per a començar el torn d'intervencions dels grups parlamentaris tindrà la paraula, per un màxim de huit minuts, l'il·lustre diputat senyor Toni Subiela, del Grup Parlamentari Ciudadanos.

El senyor Subiela Chico:

Gracias, presidente.

Buenos días, conseller.

Conseller de la conselleria de cooperación, porque de transparencia, desde luego, en este Consell poca hay, señor conseller.

No creo que nos sorprende cuando le digo que nuestro grupo siempre ha defendido que esta conselleria nos parecía ineficaz, que nos parecía una muestra clara de lo que son duplicidades de competencias, un despilfarro de recursos -aunque pocos, pero despilfarro de recursos- y lo que le cuesta a los valencianos este mestizaje del que ustedes hacen gala.

Y no es que estemos en contra Ciudadanos de la transparencia y de la lucha contra la corrupción, por supuesto que no.
Creo que ni siquiera ustedes son capaces de poner en duda eso, sino simplemente pensamos que este no es el camino, que el camino de la transparencia y de la lucha contra la corrupción no es simplemente crear una conselleria, ponerle un nombre grandilocuente y luego no dotarla de recursos.

De hecho, señor conseller, por transparencia.
.
.
por transparencia no hay ni siquiera entre usted, entre los socios del botànic.
.
.
, dice: Â«El PSPV pide, y no recibe, la justificación de 18 subvenciones concedidas por economíaÂ».
Me imagino que en su conselleria alguien ya estará investigando qué pasa con esta falta de transparencia entre los socios del gobierno.

Por el peso de su conselleria en números brutos, como usted ha dicho antes, en números absolutos, a usted le hubieran tocado no creo que más de tres minutos para defender este presupuesto.
Eso da una imagen de la realidad de la apuesta por la transparencia de este Consell.

Y nos llama especialmente la atención cuando hacemos un vistazo a grosso modo del presupuesto que baja.
.
.
, aunque sea un poquito, baja el presupuesto para transparencia en actividad pública y en la participación ciudadana.

Y, aunque sea poquito, llama la atención.
¿Por qué?
Porque, mire, porque si algo es necesario mejorar para que cambien la actitud de la ciudadanía con la política, es que aumente la transparencia en la actividad pública y que mejore la participación ciudadana, que mejore el acceso de los ciudadanos a los datos de la actividad pública.
Y en eso, mire, señor conseller, ustedes bajan el presupuesto, aunque sea poquito, 300.
000 euros, pero es significativo, es significativo porque es lo que da una idea de lo que realmente ustedes quieren hacer con esta conselleria.

Mire, la subsecretaria tiene como principal línea de actuación el control del gasto, adecuación y eficiencia de los procedimientos.
Pues mire, tiene faena, ya tiene faena con esta conselleria.

La oficina de control de conflicto de intereses tiene un listado tan amplio de líneas de actuación que el señor conseller con 398.
000 euros ya le digo yo que es imposible que pueda llegar a algo.

Es un nuevo ejemplo del compromiso real de esta conselleria con la transparencia y la lucha contra la corrupción, un nuevo órgano, un órgano de reciente creación, pero que sin recursos será un órgano estéril, un órgano populista y un órgano que despilfarrará dinero público valenciano, porque su único objetivo no será el que pone en su título, sino simplemente sacar un titular, no un título, sino un titular.

Transparencia en la administración pública y participación ciudadana.
Vuelvo a incidir en ella.
Solamente hay que ver las problemáticas sobre las que actúan, que ustedes ponen en sus presupuestos, para incidir en lo que he dicho al principio de mi intervención, mire, mantener y gestionar el portal de transparencia de La Generalitat valenciana.
¿Ustedes creen que ya es suficiente con el esfuerzo presupuestario que se está haciendo y las condiciones que tiene el portal de transparencia?
Pues yo creo que no, señor conseller.

Consolidación de la cultura de la transparencia y participación de las administraciones públicas.
Lo mismo que le digo antes, ustedes creen que el esfuerzo presupuestario que se ha hecho este año es suficiente y ustedes bajan el presupuesto.

Promover una nueva cultura de confianza en la ciudadanía en el personal empleado público y de todos ellos con los gobernantes.
Eso ya es la mejor, señor conseller, porque si usted cree que no hace falta un esfuerzo presupuestario en mejorar la confianza de la ciudadanía en los empleados públicos y en los gobernantes, pues apaga y vámonos.

El Consell de Transparencia, que ustedes este año suben un 170% su presupuesto, porque al final son 265.
000 euros.
Un consell que estaba en unas condiciones que ni siquiera podían hacer sus funciones, es más, uno de los miembros del Consell, precisamente el que representaba al partido al que usted pertenece, dimitió por frustración, por no poder hacer lo que se le había encomendado.
Así es.
Pero es que ni siquiera se han preocupado de reponerla, señor conseller.
Por lo tanto, está claro que el incremento, ese incremento tan llamativo de un 170%, es claramente insuficiente y desde luego ridículo.
Es el compromiso de esta conselleria con este órgano que desde luego parece que les moleste.

Responsabilidad social y fomento del autogobierno.
Mire, aquí hay un objetivo básico que a mí me llama mucho la atención.
Dice: Â«divulgar y promover los valores, historia e instituciones propias de la Comunidad ValencianaÂ».
No se olvide de pasarse luego por el despacho del señor Morera, porque parece que hace falta un repaso en esta institución sobre lo que es la historia de esta comunidad.

Y acabo con cooperación, señor conseller.
10 millones más de presupuesto.
Aplaudimos este incremento, no hay nada que criticar aquí.
Ojalá se pudiera destinar más a la solidaridad internacional.
Creo que muchas veces nos olvidamos de valorar lo que disfrutamos aquí y damos por hecho que se disfruta en todos los sitios, y por desgracia eso no es así, la libertad, la igualdad, la protección de la infancia, las oportunidades de desarrollo.
Desde luego no es así en todos los sitios.
Cualquier día normal, cualquier día en muchos países fuera de aquí entrañan muchas más dificultades de lo que nos podemos encontrar cualquiera de los que estamos aquí presentes en toda nuestra vida.

Acabo mi intervención deseándole suerte en la gestión de los fondos de cooperación, que acierte usted en el destino de estos fondos de cooperación, que no sean estos fondos ni ficticios ni mágicos, porque desde luego sería lamentable, y que encuentre usted esos milagros del señor Soler para que los 20 millones que vamos a dedicar o que ustedes van a dedicar a transparencia y lucha contra la corrupción no sean 20 millones perdidos.

Muchas gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Subiela.

I ara, per part del Grup Parlamentari Podemos-Podem, hi haurà una intervenció compartida, que començarà la il·lustre diputada Fabiola Meco, per un temps màxim de vuit minuts.

La senyora Meco Tébar:

Moltes gràcies, president.

Muchas gracias, señor conseller, por comparecer en esta comisión un año más para explicarnos las líneas de su conselleria.

A nadie creo que se le escapa que hemos avanzado en esta legislatura en dotarnos de las herramientas legales importantes, pero también de las instituciones, como la Agencia Antifraude, necesarias y útiles para prevenir el fraude y la corrupción.

Hablamos de lo que podemos definir una cultura de la integridad, de la ejemplaridad, que lógicamente requiere de tiempo, que tienen que permear las instituciones, los cargos que habitan en ellas, pero también las empresas que colaboran con la administración, y por supuesto, y sin lugar a dudas, de la ciudadanía.

Creo que es una -y empiezo así la intervención, por lo que luego iré diciendo-, creo que es necesario que estemos vigilantes, pero también creo que es necesaria una cooperación leal con los órganos encargados de trabajar por dignificar las instituciones con la finalidad exclusiva de que la ciudadanía gane en credibilidad y gane en gobernantes ejemplares.

En definitiva, señor conseller, sumar todos los esfuerzos, vengan de donde vengan, para no restar, sumar para no restar.

Descendiendo al análisis presupuestario de su conselleria, me gustaría destacar algunas cuestiones.
Una que no le es imputable a usted, pero no sé exactamente por qué se produce, o sí, pero se echa de menos.
Y es que las inversiones previstas en inmuebles pues hubiera sido deseable un mayor ejercicio de concreción, de qué edificios estamos hablando.
Usted ahora hacía referencia, ¿no?
, en su intervención a alguno, hablaba de Orihuela, en fin, de la conselleria, y de otros edificios del PROP, pero ciertamente hubiera sido ejercicio de transparencia poder haber ofrecido en un anexo el detalle de qué reformas se van a operar, en qué edificios, porque con esa finalidad pues quienes estamos deseosos de saber dónde van los recursos, a qué se aplican y sobre todo controlar la ejecución presupuestaria, aporta luz y es de agradecer.

En el ámbito de la transparencia en la actividad pública y la participación ciudadana, yo no sé ciertamente cómo ha quedado la inversión que se realizó en los ayuntamientos, para que los ayuntamientos de un determinado nivel, usted compareció, nos hizo un PowerPoint en el que nos explicó la importancia que tenía la inversión, y coincido en esa línea de prioridades, de que los ayuntamientos pudieran trabajar en el ámbito de la transparencia, la actividad pública y la participación ciudadana, no sé dónde ha quedado eso.
Lo que sí sé es que hoy hay pintada una línea de concurrencia competitiva para que las entidades locales se presenten si quieren para trabajar en el fomento de la participación ciudadana y la transparencia.

No sé si es que ya es algo conseguido y que ahora el que quiera tiene una línea, pero no sé si no hay, bueno, dejar ahí a la libre voluntad a los ayuntamientos sin estarles profundizando en líneas que se abrieron en un pasado.

Seguimos viendo líneas nominativas que aparecen en su conselleria.
No es la primera vez que se lo decimos.
Hay numerosas que tienen que ver en materia de derecho civil foral, pero sobre todo a mí me gustaría poner el acento en la importancia que tiene la defensa del autogobierno valenciano, que no está solo en el derecho civil foral, es decir, es una de las líneas de las que poder predicar el autogobierno valenciano, pero por descontado que ni siquiera la exclusiva.
Y no sé si los esfuerzos, y le pregunto, si los esfuerzos en la defensa del autogobierno valenciano van únicamente ahí o debían de estar aplicados también a otros menesteres.

Luego, es un clásico en este tipo de intervenciones -y termino ya, para darle la palabra a mi compañero David Torres- el Consell de Transparencia.
Usted sabe que esa es una de las instituciones con las que hay que trabajar lealmente también.
Y sabe que aquí siempre lamentamos dos cuestiones: una, que dependa de su conselleria, no porque sea la de su conselleria, sino porque consideramos que debiera ser un órgano independiente, no solo independiente funcionalmente, y esa es una tarea que quedará para la próxima legislatura, haya o no una Conselleria de Transparencia; y la otra, es que tenemos un Consell de Transparencia falto de personal, y no lo dice esta diputada, lo dicen ellos mismos, que han ido, efectivamente, como decía el compañero anteriormente, han ido peleando por tener recursos para poder atender con dignidad expedientes que van incrementándose, aunque es verdad que el conocimiento que tiene la ciudadanía del Consell de Transparencia, que tiene que velar por sus intereses, no es tanto como para que la ciudadanía amplíe el número de demandas, pero van ampliándose progresivamente, y creo que ya rozan casi los 200 expedientes.

En estos momentos necesitan un letrado más, no gente de gestión, necesitan letrados porque resuelven conflictos jurídicos, como usted bien sabe.
Y mi grupo parlamentario trabajará para ver de qué manera se puede reordenar el presupuesto para que ese letrado esté pintado en los presupuestos, porque sin pintar no lo luce igual.

Gracias.

El senyor president:

Continua la intervenció del Grup Parlamentari Podemos-Podem amb l'il·lustre diputat David Torres.

El senyor Torres García:

Gràcies, president.

Gràcies, senyor conseller.

Jo voldria transmetre-li la satisfacció que tenim també per l'augment tan important que aquest any tenim en cooperació, que no vol dir que no haja anat augmentant la resta d'anys, però considerem que necessitava eixe impuls, que sí, que aquest any ha tingut.

És cert que és el 0,15% del pressupost consolidat, però tenim un servei del deute de 5.
700 milions d'euros que distorsiona qualsevol percentatge.
I si anem al no consolidat estaríem per damunt un poquet del 0,2, que crec que és el compromís que vam assumir i que és el compromís que es mereixen els valencians.
És cert que teníem una bossa importantíssima quan al que paga cada valencià pel deute, però arribar a 6,62 euros per valencià i valenciana en solidaritat, crec que és un missatge importantíssim, que deguem transmetre a aquesta societat que no ha deixat mai de ser solidària.

És cert que pensem que, a pesar d'aquest augment, nosaltres veiem un techo en estos moments per a poder continuar en augments, i considerem que s'hauria de millorar en qüestions com ampliar ferramentes i ampliar les modalitats de cooperació.
Nosaltres sempre hem defensat el model d'agència, pensen que arribats el volum pressupost que teníem, que ja ha comentat la professionalització i obrir-se a altres models perquè eixe moment puga continuar creixent exponencialment en els diferents anys.

I poc més li podria dir.
Sí que dir-li també que estem satisfets que eixa línia que ficaren l'any passat per a defensors i defensores dels drets humans, que s'ha vist duplicada, pensem que és una línia importantíssima.
I també creguem que subsanem un error que cometérem tots l'any passat, i dic tots perquè podíem haver-lo subsanat a través del tràmit d'esmenes, que és ficar de nou la línia per a la Federació d'associacions de solidaritat en el poble sarahaui.
Crec que és importantíssim que recolzem aquesta federació, que recolzem la tasca que està fent per defensar els drets humans del poble sarahaui.
I l'any passat llevàrem aquesta línia, i crec que era importantíssima que la recuperarem.

Res més.
Agrair-li que hagen fet l'esforç i que hagem pogut arribar a aquest acord pressupostari perquè la solidaritat tinga un paper rellevant en aquests pressupostos de 2019.

Gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Torres.

I ara, per a continuar el torn d'intervencions, en este cas per part del Grup Parlamentari Popular, té la paraula l'il·lustre diputat Víctor Soler, per un temps màxim de vuit minuts.

El senyor Soler Beneyto:

Moltes gràcies, president.

Y muy buenos días, señor conseller, y gracias por la exposición pormenorizada de unos presupuestos en los que su conselleria, a priori, parece de las más beneficiadas.
Pero ya conoce aquella máxima de que los números son muy sufridos, y en este caso más aún.
Y lo digo por unos presupuestos hinchados con 2.
600 millones de euros de ingresos ficticios, que también van a tener relación con su conselleria, como más adelante vamos a tener la oportunidad de ver.

Y valga también esta introducción para verbalizar una cuestión de criterio fundamental, que es la que inspira la necesidad de esta conselleria, que usted ya conoce, porque nuestro grupo parlamentario ha reiterado esta cuestión en multitud de debates.
Y es que nosotros siempre hemos sido totalmente contrarios a la creación de esta conselleria, y no, quiero subrayarlo, no por menospreciar las competencias que desarrolla.
Todo lo contrario, nos parecen cuestiones fundamentales que deben ser transversales para todas las consellerias y que deben guiar la acción política de todas y cada una de ellas.

Pero sí que creemos que la creación de una nueva estructura político-administrativa, con todo el coste económico y organizativo que ello supone, siempre nos inclina a pensar que su voluntad no era la de la transparencia, sino lo que ha pasado al final, que es la crítica partidista y la oposición retroactiva a gobiernos anteriores.

Amén de volver a insistir en el maremágnum de organismos, de agencias, de consejos, de chiringuitos, etcétera, que no hacen sino diluir las acciones y las responsabilidades en detrimento de ese objetivo común, que es el de la transparencia y el de la responsabilidad social en el ejercicio público.
Porque al final, señor conseller, lo único que ha pasado es que la única transparencia ha sido la de su conselleria, que ha sido completamente transparente en estos años.

Mire, nos encontramos con los presupuestos más expansivos de la historia de La Generalitat, más de 22.
000 millones de euros.
Aún así, de esos 22.
096 millones de euros, su conselleria recibe tan solo 51 millones de euros, lo que en términos porcentuales representa poco más del 0,20% del total.
La pregunta -insisto- es si hace falta una conselleria para el 0,20% del total del presupuesto.

Y a pesar de ese incremento, su conselleria sigue siendo menos importante -y fíjese- que, por ejemplo, la televisión pública, que recibe más presupuesto que usted.
Se ve que para su gobierno lo de adoctrinar con recursos públicos es más importante que la transparencia.
Usted, 51 millones de euros; À Punt, 55.

Y analizando de forma pormenorizada algunos programas, yo quiero destacar uno que es paradigma de cómo entienden ustedes la transparencia, que es siempre aplicada a los demás y no a su propio gobierno.

Mire, este grupo lleva toda la legislatura exigiendo una dotación digna al consell de transparencia, no solo nosotros, sino que los propios miembros del consell lo han reiterado en diversas ocasiones.
Resultado por su parte: caso omiso.
Y parece que en este último presupuesto, por fin, han escuchado esas reivindicaciones.
Eso sí, hemos perdido toda la legislatura en poder dotarlo dignamente.

Sin ir más lejos, ustedes mismos, el resto de grupos, hace tan solo un año rechazaron una enmienda que presentó este grupo parlamentario para que el consell de transparencia tuviera un presupuesto digno.
Entonces decían que no hacía falta más dinero, que con eso se apañaban.
Una vez más, nos vuelven a dar la razón.

Pero lo curioso, cuando no lo lamentable del caso, es que sea en este último año de legislatura cuando incrementan el presupuesto del consell, cuando curiosamente ya no da tiempo a que se pueda cumplir íntegramente la ley de transparencia y que puedan fiscalizar la acción de su gobierno, que para eso está el consell de transparencia, para que fiscalice, entre otras cosas, la acción de su gobierno.

Y ustedes, con los presupuestos, han ahogado durante toda la legislatura al consell de transparencia para que no pudiera ejercer esa labor de contrapeso al gobierno y ahora que ya no da tiempo, en el último minuto, lo dotan de presupuesto para limpiar su conciencia.
Lo dicho, un ejemplo claro de cómo actúa políticamente este gobierno en materia de transparencia, exigible para todos, menos para ustedes, señor conseller.

Y pocas alegrías más nos deparan unos presupuestos que, en general, están realizados más en clave electoral que en beneficio de todos los valencianos.
Es cierto que hay partidas, y nos alegramos por ello, que se incrementan, como la de cooperación al desarrollo.

Pero no todas las de su conselleria han corrido la misma suerte.
Por ejemplo, a pesar de recibir un incremento del 30% del total de su conselleria, la única partida que baja es la de atención al ciudadano, que a nosotros nos parece esencial, porque, en definitiva, es la puerta de acceso del ciudadano a su conselleria y a la transparencia en nuestra comunidad.

Y vamos ahora a lo nuclear del asunto o, al menos, a lo que nosotros nos parece importante.
Su presupuesto ha crecido un 30%, sí, de acuerdo.
Tiene usted más dinero.
Pero le vuelvo a hacer la misma pregunta que le hice el año pasado, señor conseller: ¿Más dinero para qué, más dinero para qué?

Porque usted es incapaz de gestionar y ejecutar el dinero que le dieron en el año 2018, y no es una opinión personal, sino que es una realidad tozuda como los hechos.
Fíjese, la ejecución del presupuesto global de La Generalitat, a 30 de septiembre del 2018, es del 68,8%.
¿Sabe cuál es el de su conselleria?
Se lo digo yo.
El 24%, solo 9,6 millones de euros.
No ha ejecutado usted ni diez millones de euros en lo que va de año, señor conseller.
Solo 9,6 millones de euros.
Es usted el último de la fila, señor conseller, vuelve a ser el último de la fila, lejos, lejísimos de la media de sus compañeros.
Un 24% de un 0,20%, que es lo que su conselleria representa en total.
Es, ciertamente, muy poco.

Pero si es que analizamos y escrutamos los distintos programas al detalle de su conselleria, lo cierto es que es para echarse a temblar.
Mire, del presupuesto del 2018, en transparencia y participación ciudadana, tenía usted un presupuesto de 3,9 millones de euros, ha ejecutado un 30%, un total de 1,1 millones de euros.

En cooperación internacional, que sí, que el año pasado ya subió, que este año vuelve a subir, pero al final el titular no es lo que importa, lo que importa es la gestión y la ejecución real.
En cooperación internacional lleva usted ejecutado este año solo un 9%.
Tenía un presupuesto de 22,6 millones de euros y solo ha ejecutado un 9%, que representa 2 millones de euros, solo 2 millones de euros.

Transferencias corrientes, que es uno de los programas más importantes que tiene su conselleria, porque, en definitiva, es trasladar los recursos de la conselleria a las asociaciones, a los colectivos y a las universidades, pues de 20,6 millones presupuestados, solo ha ejecutado el 6,2%, 1,2 millones de euros.
¿Qué piensan las entidades de ese bajo nivel de ejecución?

O la ejecución del presupuesto en inversión real y en transferencias de capital -¡ojo al dato!
-, usted tenía presupuestado un total de 3.
753.
000 euros, de los cuales solo se han comprometido poco más de 33.
000 euros y han pagado, han pagado solo 11.
000 euros.
Es que es un cero, señor conseller, es un rosco a su gestión y a su nivel de ejecución presupuestaria y, además, en abono de lo comprometido, porque no solo es ejecutar, luego está pagar.

Desde luego, a nosotros nos parecen datos absolutamente lamentables en su nivel de ejecución.
Por tanto, señor conseller, ¿más dinero para qué?
, si es incapaz de gestionar y ejecutar el que ya tiene.

Y para ir concluyendo, ya sabemos que su conselleria es la más modesta en cuanto a presupuesto, ahora también sabemos que es la más modesta en cuanto a ejecución del presupuesto, pero también está implicada en esa gran mentira que supone tener unos presupuestos donde se inventan, donde se pintan 2.
600 millones de euros de ingresos ficticios.

Mi pregunta es, señor conseller, ¿qué pasará cuando no llegue a ese dinero que corresponde a su conselleria, en este caso, 6 millones de euros?
¿Dónde piensa recortar?
¿En el consell de transparencia, en transparencia, en cooperación, en participación ciudadana?
Porque ¿tiene claro que tiene 6 millones de euros de su presupuesto que son ficticios, que son mentira, son ingresos que no van a llegar nunca?
O ¿eso el conseller Soler no se lo ha dicho?
En todo caso, se lo digo yo para que lo tenga en cuenta.

Por cierto, 6 millones de euros, que es casi lo mismo que lo que usted ha pagado, pagado, ya ni siquiera ejecutado, a fecha 30 de septiembre del 2018.

Por tanto, señor Alcaraz, tenemos unos presupuestos compuestos de ficción, 6 millones de euros de ficción, y unos presupuestos compuestos de ineficacia, 30 millones de euros en el presupuesto de 2018 o 76% de ineficacia.

La buena noticia también es que son sus últimos presupuestos.

Muchas gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Soler.

I ara per part del Grup Parlamentari Compromís, i per un temps màxim de huit minuts, la il·lustre diputada Marian Campello té la paraula.

La senyora Campello Moreno:

Gràcies, president.

Abans de començar, m'agradaria dir, bé, que el poble d'Elx hui estem de dol, ha faltat una persona molt important de la cultura il·licitana, com és Ángel Alfosea, amb quaranta nou anys d'edat.
I és una persona que ha fet molt per la nostra cultura, pel patrimoni cultural.
I els que hem compartit amb ell coses tan personals com deu anys de feina, estem hui afectats, i no sols els que hem estat directament amb ell, sinó tot el poble il·licità.
Vaja per davant les meues condolences als seus amics, a la seua família i a la família del Gran Teatre a què tinc el gust de pertànyer.

Bé.
Jo crec que quan parlem dels pressupostos, hem de tindre clar del que estem parlant, sobretot dels pressupostos actuals.
Si parlem dels pressupostos, digam, des de 2016 al 2018, estem parlant que -com ja  sabem tots, vosté ho sap millor que puga saber-ho jo- hem tingut d'estar escombrant les ruïnes en què se'ns deixà la Generalitat valenciana.
Ja no dir reconstruir en un solar, sinó estar escombrant el solar de les ruïnes en les quals se'ns va deixar.

Al final, sobretot en el 2016…, del 2016 al 2018 s'ha tingut de prioritzar moltíssim, prioritzar moltíssim les qüestions més bàsiques i més d'emergència social.
I això ha sigut molt visible.
Se continua fent en el 2019.
Però jo crec que ara en el 2019 ja tenim uns pressupostos que podríem dir que són més botànic, són més cent per cent botànic, que no es donen les línies d'allò que se vol desenvolupar una vegada ja hem pogut escombrar les ruïnes a partir de 2019.

I d'alguna manera, jo crec que estos pressupostos representen l'última espenta que necessita ja l'Acord del Botànic per a anar començant la següent legislatura i finalitzar esta.

Quan un…, jo sé…, imagine que quan una pensa en l'estat del benestar, en el que ha intentat reconstruir este govern, sempre pensa en sanitat, pensa en educació, pensa en política social, en vivenda, en atur… És normal, no?
Però són partides que són prioritàries per a este govern, lògicament.

Però, clar, quan parlem d'escombrar i de reconstruir, jo crec que la seua conselleria, senyor Alcaraz, és completament prioritària, encara que alguns els pese, però és que per a poder escombrar i reconstruir, hem de tindre uns valors clars, uns valors clars que fins ara, en governs anteriors, no s'han tingut.
Jo crec que d'això podem estar tots d'acord, ningú pot obviar-ho.
I com no s'han tingut, s'ha de deixar negre sobre blanc.
Per això és tan importantíssima la seua conselleria.

Com anem a reconstruir un govern, i una Generalitat i unes institucions sense transparència, sense participació, sense cooperació, sense bon govern?
Algú m'ho pot explicar com se pot fer això?
Perquè jo, és clar, no ho entenc.

I si parlem de tindre compromís sobre eixes qüestions, no hi ha més compromís que plasmar-ho en uns pressupostos.
Parlem que… Ens dia vosté que la seua conselleria augmenta un 30,4% el seu pressupost.
Jo crec que…, bé, diria que eren 52 milions al final.
.
.
del total del pressupost.
Això jo crec que són… és una xifra molt bona i que ja ens diu com anem a anar consolidant això que parlaven.

Una de les grans apostes, per a mi crec que és molt important, és l'aposta per la inspecció.
S'augmenta el pressupost per a la plantilla en 1,2 milions d'euros.
Sabem que som una de les comunitats autònomes amb menys funcionaris d'Espanya, crec que la menor.
Això vol dir que tenim un govern que treballa amb molta precarietat i què millor que poder invertir en inspecció.

Parlava vosté de dotar econòmicament la llei de responsabilitat social i que s'incrementa en un 23% el seu programa.
Crec que és molt encertat.

Les ajudes a associacions i entitats locals per al foment de la responsabilitat social continuen, se mantenen i inclús crec que tenen algun augment.
Parlem de 800.
000 euros a ajuntaments i 575.
000 euros per a les associacions.
Jo crec que això és molt important, perquè continuem treballant en la descentralització de La Generalitat, de la institució i fent més fortes les institucions més pròximes a la ciutadania.

I com no podia ser d'una altra manera, si la seua conselleria parlem que és el marc del govern, el marc de la reconstrucció de com se'ns havia quedat La Generalitat és molt evident que invertir en cooperació és molt bàsic.

Per un costat, per tot allò que havia passat abans i la necessitat de reconstruir l'autoestima i la confiança dels valencians i valencianes i de la resta del món cap a nosaltres, com per a plasmar que els valencians i les valencianes som solidàries.
I si els valencians i valencianes som solidàries ha de quedar al nostre pressupost.
Així que, com no podia ser d'una altra manera, li done l'enhorabona per eixos… per l'increment de 10 milions d'euros, del 63% d'increment a cooperació.

Parlem que al 2015 es dedicaven 0,78 euros per habitant i ara ja estem en 6,62 euros per habitant en cooperació internacional, el 0,15% de tot el pressupost de La Generalitat.
Aleshores, jo crec que és una dada molt important i que hem de posar molt en valor.

Si diguérem d'alguna manera sí a l'Aquarius perquè som un poble solidari, hem de dir sí a ajudar a les persones que ho necessiten en els seus llocs de naixement, o els seus llocs on estan.
No n'hi ha una altra manera de fer-ho que no siga eixa.
Hem d'actuar davant l'emergència humanitària que tenim al nostre voltant.
I a més, emergència humanitària que tenim al nostre voltant i la gran problemàtica que suposa la migració i les condicions en què ve eixa migració, sobretot quan parlem dels drames humans que patixen eixos… bé, els xiquets i les xiquetes, els menors, i també els majors i les dones.

Què interessant i què bona dada saber que després de conéixer moltes històries de vida de dones en el Sahel, este govern haja decidit invertir 500.
000 euros per a la prevenció i la mitigació de la violència sexual en eixes terres.
Jo crec que és una dada i una posada en valor molt bona.

Estem parlant que al final estem invertint en cooperació deu vegades més que ho va fer l'últim govern del Partit Popular.
Això és molt important.

I sobretot s'està invertint de bona manera, s'està invertint en allò que cal, i s'ho estan quedant les persones que més ho necessiten, els més pobres del món.
I no ens estem enriquint de mala manera, com passava en altres ocasions.

Senyor Alcaraz, jo volia comentar-li també una cosa ràpida respecte al tema dels diners ficticis.
No són diners ficticis, són diners que ens deuen, i que ens deu el govern d'Espanya.
I jo crec que el govern valencià mai, siga qui siga qui estiga en el govern d'Espanya, siga qui siga qui estiga en el govern valencià, ha de renunciar a demanar allò que ens deuen.

Ens han de pagar el que ens deuen, i això ha de quedar en un paper, i quin paper més important que siguen els pressupostos de La Generalitat.
Per tant, des d'aquí jo li done l'enhorabona al seu govern, a la seua conselleria per estos pressupostos, al pacte del Botànic.
I sobretot per això, per reclamar allò que se'ns deu.

Perquè precisament, si estem parlant de reconstruir l'autoestima del poble valencià, no hi ha una altra millor manera que reclamar allò que se'ns deu per ser igual que la resta.

Gràcies.

(Ocupa la presidència la vicepresidenta senyora María Sabina Escrig Monzó)

La senyora vicepresidenta:

Moltes gràcies, diputada.

I ara, per part del Grup Parlamentari Socialista, senyora Tirado, té vosté huit minuts.

La senyora Tirado Museros:

Sí, gràcies, senyora presidenta.

Senyories.

Senyor conseller.

Els pressupostos de La Generalitat per a 2019 consoliden el canvi iniciat en 2015.
Blinden i reforcen l'estat del benestar i obrin el camí pel qual s'ha de transitar per garantir el nostre projecte de futur.
En el seu conjunt, tenen un marcat caire social.

De fet, consoliden la política social del Consell, els drets socials dels valencians i valencianes, perquè cap persona siga exclosa per raons de sexe, edat, procedència o renda.

Són uns pressupostos que representen el que ha estat sempre el nostre objectiu des que vam arribar al govern de La Generalitat i que es va materialitzar en l'acord del Botànic, i és posar-nos al servei dels ciutadans i ciutadanes valencians i valencianes.

Uns pressupostos fruit de l'acord i del consens i de la convicció compartida que han de servir per millorar la vida dels ciutadans de la nostra terra.

Els pressupostos de la seua conselleria, que incrementen notablement, també contribuïxen al desenvolupament de les accions socials d'este govern, ja que inclouen com la cooperació internacional entre d'altres, unes polítiques que nosaltres sempre hem emmarcat en l'àmbit social, igual que ho són les polítiques educatives, sanitàries o de benestar social.

Però són el tronc en definitiva vertebrador de les polítiques d'integritat d'este Consell.
Mire, volem, nosaltres volem que la Comunitat Valenciana siga un exemple de solidaritat i humanitat.

Per això, aquests pressupostos també són el reflex de la valentia, del lideratge i la humanitat que necessita la Unió Europea, per tal d'afrontar les crisis migratòries, tal com vam demostrar amb l'arribada de l'Aquarius a València, i els programes d'acollida destinats a les persones refugiades que es van posar en marxa.

Per tant, la nostra contribució a l'acció humanitària també s'amplia amb la incorporació de nous programes que resulten prioritaris i innovadors en aquestos pressupostos, i que més endavant comentaré.

Miren, més de la meitat del seu pressupost es destina al desenvolupament d'estes polítiques.
En concret, cal ressaltar que de cada deu euros de la conselleria de transparència, sis euros es destinen a polítiques de cooperació internacional al desenvolupament.

És més, per al proper exercici, es veuen incrementades en un 44% respecte a 2008, el que suposa multiplicar i ampliar les diferents partides destinades a la solidaritat valenciana fins a situar-la en 2019 al capdavant dels diferents programes que es desenvolupen en el seu departament.

I consolidant així el seu increment any rere any, que ha estat una mitjana del 40% al llarg de tots els seus exercicis pressupostaris.
De manera que podem afirmar que la situació de la cooperació valenciana s'ha revertit amb un esforç pressupostari d'increment sostingut, que ha permés traure-la del forat negre de descrèdit al qual estava sotmesa amb els governs del Partit Popular.

Senyor Alcaraz, com a mi sempre m'agrada recordar i remarcar, la transparència, la participació, el bon govern, són intangibles que s'han de respectar i posar en valor.
Però sobretot, i el que és més important, és que hem aconseguit plasmar-los en una nova realitat a la nostra comunitat, que la separa diametralment del passat més recent i que suposa un trencament clar amb els governs precedents.

Perquè ara sí hi ha moltes portes i moltes ferramentes d'accés a la transparència per part dels ciutadans.
Eixos conceptes, encara que vosté escolte veus incrèdules i malastrugues poc argumentades, poc a poc s'han anat transformant no sols en voluntat política, que també, sinó en tangibles i en realitats concretes.

I s'han desenvolupat a través de diferents lleis aprovades al llarg d'estos últims tres anys, com la llei d'incompatibilitats de càrrecs públics, la llei de creació de l'agència antifrau, la llei Satán, la llei de cooperació i desenvolupament sostenible, o d'altres que aprovarem al llarg dels propers mesos que resten per finalitzar esta legislatura.

Unes normes i unes polítiques que es consoliden novament amb l'esforç pressupostari que encetarem l'any vinent i que aprofundixen i enfortixen la regeneració democràtica i la recuperació de les institucions per posar-les al servei dels ciutadans.

Senyor conseller, si 2016 va servir per assentar les bases de l'acció política d'esta conselleria, emmarcada en la promoció de la cooperació al desenvolupament, en la prevenció i persecució de la corrupció i promoció de l'ètica pública, la participació ciutadana real, en lloc de clientelisme, o la responsabilitat social, 2019 servirà evidentment per consolidar els nostres objectius i marcar el camí que hem d'emprendre en el futur més pròxim.

Mire, si analitzem els diferents programes que conformen aquesta conselleria i que vosté ha detallat de manera profusa al llarg de tots els exercicis pressupostaris en el seu conjunt, és fàcil detectar un denominador comú.

I és precisament l'increment de les diferents línies, sobretot aquelles referides a subvencions i ajudes que posen de manifest la voluntat d'esta conselleria i d'este Consell d'interconnexió amb la societat civil, atorgant-li una major participació i capacitat d'interlocució en l'administració.

Si analitzem els programes de manera individual, també m'agradaria destacar algunes qüestions innovadores que s'incorporen en el proper exercici.

I és que respecte del programa de transparència i participació, a més de tot l'esforç econòmic que ha suposat l'aplicació de la llei de transparència, manteniment de webs, del portal, la creació del Consell de Transparència, valorem positivament el notable increment en els últims tres anys de les línies d'ajudes a entitats locals i ciutadanes per activitats en matèria de transparència i participació, i que consoliden l'aposta d'este govern per a aquest tipus d'accions.

Mire, el repte que suposa la posada en marxa de la llei de foment de responsabilitat social, recentment aprovada, també es fa palés en la intensificació de la sensibilització i el foment de les bones pràctiques que suposaran un increment, como vosté dia, de les ajudes per actuacions de responsabilitat social, per a associacions i entitats locals, amb un import que duplica el d'enguany i que a més inclou per primera vegada les entitats locals.

Hem de mostrar la nostra satisfacció, tanmateix, per la creació de dos programes pressupostaris nous, com vosté ha anunciat, com són el de la delegació de protecció de dades, que permetrà desenvolupar una política de gestió integral de les dades i també de privacitat.

I el programa referit a l'oficina de control de conflictes d'interessos, creada amb l'aprovació de la llei d'incompatibilitats de càrrecs públics no electes que comentava adés.

I per últim i no per això menys important, vull detindre'm en el programa de cooperació internacional.

Mire, sent plenament conscient del que ha patit el món de la cooperació en la nostra comunitat per culpa de la corrupció sostinguda del Partit Popular, sent plenament conscient de l'esforç no sols econòmic sinó també polític que ha suposat restaurar la ferida que ens ha sagnat durant massa anys, hem de reconéixer que la voluntat política d'anar incrementant estes partides, encara que mai ens parega suficient, durant els tres exercicis pressupostaris, ha suposat passar dels 3,8 milions que es destinaven en 2015 a 32,6 milions que es destinaran en 2019.

Cal destacar també la creació d'una nova línia específica per a la prevenció i mitigació de la violència sexual i de gènere en dones i població infantil de (inintel·ligible) .
.
.
per a abordar la situació que ens van testimoniar les dones i xiquetes que viatjaven en l'Aquarius.

I sobretot vull animar-los a seguir treballant en l'elaboració d'eixe pla específic que, com vosté ha explicat, estan engegant per a pal·liar eixa situació de violència extrema contra les dones d'aquesta població.

En definitiva, jo crec que es consolida un model de cooperació més participatiu, que recupera el paper central del consell valencià de cooperació, de les ONG i també dels grups polítics.
I tot allò en el marc d'una nova llei de cooperació més moderna, que incorpora, i en això som pioners en aquesta comunitat, el desenvolupament de nous reptes, com l'Agenda 2030.

Senyor conseller, estem en millor disposició que en 2015 per a continuar emprant polítiques que milloren la vida de les persones, no sols la dels d'ací, sinó també la dels països del sud.

Res més i moltes gràcies.

La senyora vicepresidenta:

Moltes gràcies, diputada.

Conseller, tiene usted ahora para contestar quince minutos.

El senyor conseller de Transparència, Responsabilitat Social, Participació i Cooperació:

Quince minutos.
Muy bien, muchas gracias a los grupos que sustentan al gobierno por sus intervenciones.
Haré alguna breve reflexión a la diputada Meco, a la que agradezco el tono y las aportaciones, e incluso (rient) defendería que su actividad como artista pictórica fructificara.
Sería el primero en que pudiera pintar algún dinero más para mi conselleria.
No tendría ninguna dificultad.

Algunas preguntas concretas.
Básicamente los inmuebles, inmuebles o cambios en la gestión, o sea no se trata de construir nuevas cosas, sino de adaptar.
Está por un lado la conselleria, efectivamente es la conselleria ahora mismo, con el día este de lluvias tuvimos problemas, etcétera, pues son edificios con unos ciertos años, pues hay que arreglar algunas cosas.
Tampoco demasiadas, fundamentalmente fachada.

Hay que recordar que durante esta legislatura se han abierto cuatro nuevas oficinas mixtas, de aquellas que se hacen en colaboración con el ayuntamiento, en Alcoi, Dénia, Llíria y Morella, que en concreto esta empieza a funcionar este noviembre.
Con ello, llegamos a veintisiete: nueve en Alicante, siete en Castelló, once en Valencia.

Se han creado quince puestos más de personal… Bueno, no voy a entrar en esos detalles.

La previsión es que el futuro de las oficinas PROP va ligado a la administración electrónica, y acometer esas transformaciones es lo importante.
Seguramente el modelo de seguir abriendo edificios PROP desligados de otro tipo de instalaciones públicas ya no tenga mucho sentido.
Seguramente vamos a otro tipo de oficinas PROP.

En abril de 2019 está prevista la apertura en el Centre Administratiu 9 d'Octubre de una oficina PROP unificada.
En este caso, que centralice la atención presencial de ciudadanía, digamos, acudiendo a un único punto, en vez de tener.
.
.
Para servir de registro para todas las consellerias, etcétera.

Esta nueva oficina, junto con las que se están mejorando o se pueda intentar abrir, porque en algunos casos dependen de negociaciones con ayuntamientos, etcétera, en Valencia, Castellón, Alicante y Elche, sería la referencia del nuevo modelo PROP, como oficina de asistencia en manera de registro.

Es decir, hay un problema real.
Cuando haya la administración electrónica, va a ir mucha gente que no va a saber durante meses cómo se hacen los papeles.
Cómo se hacen los papeles… Cómo se utiliza la máquina.
Esto hay que solucionarlo, esto es la gran obsesión que tenemos.

Se refuerza a corto plazo la oficina de Elche, que ha pasado por momentos de penuria, fundamentalmente de personal, por diversas circunstancias, coincidencias, enfermedades, etcétera.
Y avanzamos en la creación de una oficina PROP virtual, digamos, que mejore aquellos procedimientos telemáticos de servicio a la ciudadanía.

En cuanto a apoyo a ayuntamientos, vamos a ver.
El apoyo esencialmente a los ayuntamientos consiste en que los ayuntamientos dispongan de un portal de transparencia en condiciones.
Tenemos un problema básico: la ley que regula eso es la ley de transparencia del estado.
Es decir, nuestra capacidad de intervención es limitada.
Es limitada.

Y no podemos obligar a un ayuntamiento a que tenga un portal de transparencia, llegado a ese punto.
O sería muy dudoso.
O acabar en los tribunales persiguiendo ayuntamientos porque no tienen portal de transparencia, cuando el control de eso depende básicamente del consejo de transparencia del estado, que por cierto lleva un año…

Es un consejo (inintel·ligible) … Desgraciadamente, falleció la titular y no se ha cambiado.
Nos encontramos con una situación muy complicada.
Hemos hablado con el consejo de transparencia del estado.
Entre otras cosas, ¿saben por qué?
Porque yo no tengo un ministro con quien hablar, porque no hay ministro de transparencia.

La situación de aquí es igual en toda España, más o menos.
Es igual en toda España.
¿Qué hemos intentado vía diputaciones?
Como ustedes saben, tampoco podemos obligar a las diputaciones a que puedan funcionar como nos podría gustar en una serie de materias.
Y hemos firmado convenios con la de Valencia y con la de Castellón.
Con Alicante, no ha sido posible.

Por cierto, con la de Castellón, especialmente contentos de todos los trabajos que desarrollamos.
¿Qué hemos tratado de hacer?
Hemos tratado de apoyar a los ayuntamientos, de mantener reuniones, etcétera, y de formar personal.
Esa es la línea que queremos hacer.

¿Qué línea queremos hacer?
Bueno, pues que esa subvención a la que usted aludía pueda dedicarse en su caso a diversos modelos del portal de transparencia.
Porque no existe un único portal de transparencia.
Cada ayuntamiento es autónomo para diseñarlo.
Y sí que percibimos que poco a poco se van haciendo.

Esta misma semana estuve en Riba-roja, en la presentación de un viso presupuestario y de otros elementos, etcétera.
Poco a poco esa conciencia está subiendo.

Las líneas nominativas de Derecho Foral que yo diría que son la Cátedra de Derecho Foral, la Asociación de Juristas Valencianos, la Real Academia de Cultura Valenciana y que yo recuerde ahora no hay ninguna más.
Aparte… La defensa de autogobierno es una tarea común de toda La Generalitat.

Bueno, pasando a las intervenciones de los portavoces del Partido Popular y de Ciudadanos.
Yo les diría, miren ustedes, después de cuatro años al punto que hemos llegado se define con unos versos: Â«Ni contigo ni sin mi tienen sus males remedios.
Â» Porque en las mismas intervenciones piden que crezcamos y que desaparezcamos.
Lo cual es algo que repugna a la biología y a la lógica parlamentaria.
Este es el punto en el que estamos.

Vamos a ver, señor Subiela, usted utiliza como argumento de prueba que ha bajado el programa de transparencia.
Solo que hay un pequeño problema es que ha subido.
Mire los numeritos que son muy sufridos.
Y ha subido el 3,6%.
Y eso que se ha separado el dinero que antes estaba integrado a la Oficina de Conflicto de Intereses.
Este es un primer problema que tenemos.
(Veus) Es decir, que no cuadran los números, claro.
Así no cuadran.

De todas maneras, sus intervenciones, las intervenciones… (Veus) Las intervenciones de su grupo parlamentario suelen dudar, cambiar de opiniones y a lo largo de la legislatura han defendido cosas y su contrario.
Entonces, ahí tenemos un problema de verdad para mantener -digamos- un cierto rigor.

Vamos a ver, la Oficina de Conflicto de Intereses, usted no me diga: Â«Es que tiene trabajo…Â» Mire, esto de la transparencia, de la integridad, es una cuestión jurídica.
Esto no es un  tribunal de equidad, no es un señor que hemos sentado ahí en un trono y que va mirando a ver quién se porta bien y se porta mal.

Funciona según una ley que usted votó, que esta cámara ha votado y funciona según unas reglas y se está haciendo escrupulosamente, poner orden en una materia en la que no había legislación valenciana.
A ver si nos entendemos, que hay que partir de cero.
Que no es fácil ni reclutar personal, ni formarlo, ni ponerlo en marcha.

¿El portal?
Usted plantea… Pero es que, perdone usted, a mí me pasa lo mismo, soy un negado para la informática, pero me temo que no sabe cómo funciona.
Es decir, si yo tengo más dinero, ¿qué hago?
A mí me dan ahora diez mil euros más, ¿y qué hago con esos diez mis euros?
Ahora, si me dan diez millones sí que sé que hacer, pero con diez mil euros más no sé qué hacer.

Porque no es un problema de que estemos todos los días metiendo un cacharrito nuevo al programa.
Es decir, lo importante es que millones de valencianos lo consultan.
Este es el dato y se lo podemos aportar.

Consejo de transparencia.
Aquí lógicamente me debería detener también respondiendo al Partido Popular.
Hombre, me alegro de que el Partido Popular defienda al consejo de transparencia.
En la última conferencia de Fórum Europa su presidenta, Isabel Bonig, dijo que si gobernaban suprimirían todos los chiringuitos e incluyó explícitamente el consejo de transparencia.
Pues bueno, es un ahorro, sería un ahorro sustancial.

Segunda idea, ya sé que da igual.
Si yo volviera a estar sentado aquí el año que viene volverían a decir lo mismo.
El consejo de transparencia no lo diseñó el Botànic, lo diseñó el Partido Popular.
Es una ley del Partido Popular que dijo que no podían cobrar, que no podían cobrar ni indemnizaciones, que estaba limitado en su número y no previo ninguna posibilidad de (inintel·ligible) … personal.

Todo eso es lo que hemos tenido que ir haciendo y no es fácil.
Y no es fácil.
Porque ustedes saben, entre otras cosas, las dificultades para crear personal especializado cuando además se nos pide desde el propio consejo de transparencia -y es razonable- que sean…, digamos, que no sea todo personal de mi conselleria, para marcar su independencia.

La ley creó un consejo con autonomía funcional, pero adscrito a una conselleria.
Podría haber sido la mía.
Ustedes no quieren que exista, bueno, hubiera sido otra, pero hubiera sido adscrito a una conselleria.
Y la ley les atribuye una larga lista de funciones, pero sin dedicación exclusiva ni retribución a sus miembros.
Es lo que hemos ido cambiando.

Pero dejemos clara una cosa, entre las funciones del consejo de transparencia no está la de controlar al gobierno.
¿Lo pueden entender que no está controlar al gobierno, sino fundamentalmente defender derechos y que incidentalmente eso puede significar una crítica a este gobierno, a un ayuntamiento o a una universidad?
Pero no controlar al gobierno.

¿Saben quién tiene que controlar al gobierno?
Ustedes, los miembros de esta cámara, básicamente de la oposición.
Y gracias al diseño del Botànic ustedes me están controlando a mí, no sé a quién controlan en otras comunidades autónomas que no existe ese cargo político.

Mejor dicho, en Murcia que gobierna el Partido Popular sí que existe consejería de transparencia con la que mantenemos una excelente relación.
Y hemos firmado un convenio nada más crearse.
Existen en otras comunidades autónomas como Cataluña.
Antes que saquen los tanques les diré no tenemos ningún convenio firmado.
También existe en Baleares.
(Veus)

Bien.
Pero insisto, ¿cómo controlan si no está en el gobierno?
(Veus) Hemos tratado de paliar algunas diferencias.
Se creó un servicio administrativo específico, se creó porque no existía.
Oficina de apoyo al consejo, cuenta con cuatro funcionarios, dos de ellos técnicos jurídicos y una asesora jurídica incorporada desde abogacía de La Generalitat, digamos desde transparencia, para que no dependiera de nuestra conselleria.

Se creó un programa presupuestario específico.
El presupuesto del capítulo de gastos corrientes para este año es de cien mil euros.
Se incluyen los gastos de funcionamiento del consejo.
Se incluye también el capítulo de personal la dotación para dar cobertura a los cambios, que implicaría la entrada en vigor de la ley de gobierno abierto que sí que transforma radicalmente el modelo de transparencia del consejo de transparencia.

Y eso si no metiéramos este dinero, ustedes nos dirían: Â«Oh, viene sin memoria económica.
Â» Vendrá con memoria económica lo que hemos previsto.

El presupuesto de este año era de 150.
000 euros aquello que tiene que disponer el propio consejo en función de su autonomía, la que ustedes piden, para su gasto.
La ejecución a día de hoy es de 11%, la previsión es que a final de año no llegue al 30%.
Teniendo en cuenta que los ejercicios anteriores la cifra de ejecución siempre ha sido inferior, se ha previsto su reducción a esa cantidad.

El resto, hasta 55.
000 euros está incluido el contrato a mayores de viajes, publicidad de la conselleria, es decir, gastos de la conselleria.
 Porque si lo metemos en nuestro contrato mayor de viajes, los viajes que hacen los miembros del consejo de transparencia, La Generalitat se ahorra dinero y hay más transparencia.
Todos estos pequeños detalles conviene saberlos.

Pese a todo, el consejo de transparencia funciona con una actividad destacable.
Ha resuelto 244 reclamaciones y emitido 23 informes.
Y es cierto que va con retraso y vuelvo a decir, si muchas de sus críticas son razonables.
Solo que no ha dado tiempo a poner las cosas en marcha y eso es lo que repercute en el escaso nivel de gasto dentro de las propias previsiones que hizo el consejo de transparencia.

Bien.
En cuanto a la ejecución del presupuesto.
En prensa se han publicado 26,41%.
Solo tienen en cuenta los gastos que…, cuando se propone ya hacienda que ordenen el pago.
Bien.
Lo que sale en el portal de transparencia a día de hoy aparece… Perdón, el portal de transparencia es verdad que la ejecución está a 30 de septiembre.
Se hacer a mes vencido, por lo tanto, estamos esperando que aparezcan los datos del mes pasado.
Se publican entre el 10 y el 15 siguiente.

Nuestra previsión al cierre del ejercicio del 2018 es que habrá ejecutado por encima del 90%.
En el 2016 la conselleria acabó el ejercicio con el 87% ejecutado.
En el 2017 con un 90%.
Y da igual, me dijeron lo mismo que me han dicho hoy, porque miran datos antiguos y no tienen en cuenta un pequeño detalle.

El 60% de nuestro presupuesto son ayudas y subvenciones que no se incluyen hasta que están ejecutadas y justificadas.
(Veus) Con lo cual compro los datos que me han estado…, porque voy a superar el nivel de ejecución de años anteriores.
Muchas gracias por los datos.

Dinero ficticio.
Mire usted, de esto se va a hablar mucho y yo… De hecho, se va a hablar mucho.
¿Saben ustedes cuál era el dinero ficticio?
El que Blasco metió para cooperación.
(Veus) ¿Sabe qué era el dinero ficticio?
El que desapareció en la… (Veus) ¿El qué?
(Veus) Hombre… (Veus)

La senyora vicepresidenta:

Señor Subiela, tiene usted toda la razón, de verdad, le doy la razón.
Los coros, en todos los sentidos, es verdad.
No interrumpan y no digan nada.

El senyor conseller de Transparència, Responsabilitat Social, Participació i Cooperació:

Ni coros ni danzas.

Entonces, digamos, me parece muy bien que ustedes usen ese argumento.
Pero tendrán que aguantar entonces que yo vuelva a agradecerles que mi conselleria exista gracias al dinero ficticio que ustedes despilfarraron.

Muchas gracias.

La senyora vicepresidenta:

Muchas gracias, conseller.

Y ahora para el turno de réplica, muy bien, por el Grupo Parlamentario Ciudadanos, señor Subiela tiene usted cuatro minutos.
Cinco minutos, perdón.
¿Qué estaba pensando yo?

El senyor Subiela Chico:

No se preocupe, señora presidenta.

Muchas gracias.

Mire, señor conseller, cuando no se tienen argumentos para defender lo indefendible pues uno se va por los cerros de Úbeda, se llega a faltar el respeto y se pierde la educación.
Si a usted le parece repugnante -lo ha dicho usted- mi intervención, tiene una opción y es dimitir y cesar como conseller.
Y así no tiene que venir a aguantar las repugnantes intervenciones de los partidos de la oposición.

No, lo ha dicho usted.

El senyor conseller de Transparència, Responsabilitat Social, Participació i Cooperació:

No, no lo he dicho.

El senyor Subiela Chico:

Pues repase el audio, no se preocupe, se lo pasaremos.

Mire, igual luego usted me puede corregir, pero el programa 112.
90 el año pasado tenía 3.
916.
000, este año tiene 3.
693.
000.
Creo que eso es bajar el presupuesto, pero bueno, igual es que no sé leer los números.
Yo era más de letras que de números, pero bueno.

Mire, es un problema bajar en el compromiso si ya es bajo, bajarlo todavía más en transparencia, en la acción administrativa de la administración porque, simplemente, es la mejor prevención que hay.
Ahora bien, si ustedes no quieren prevenir, ese ya es otro problema.

Compromiso de ustedes de verdad con la lucha contra la corrupción y con la transparencia.
Mire, el compromiso se ve claro cuando en el momento en que la Agencia Antifraude tiene que buscarse un alquiler y hay edificios vacíos y sin previsión de uso en manos del Consell.
Y ni siquiera son capaces de ponerse de acuerdo las consellerias para cederle el uso a la Agencia Antifraude.
Ese es el compromiso real de ustedes, del Botànic, con la lucha anticorrupción.

O con la transparencia.
El test de transparencia que usted pasa a las consellerias y que suspendieron todas, incluida la suya.
¿Ya lo han superado, señor conseller?
¿Son mínimamente transparentes, señor conseller?
En la defensa del autogobierno, tiene razón la señora… Meco, la señora Meco.
(Rialles) Disculpe usted.

Sí que hacen mucho hincapié en defender y en reclamar el derecho civil valenciano.
Pero ustedes muchas veces han dicho sin financiación no hay autogobierno, señor conseller.
¿Dónde reclaman aquello que se nos debe?
¿Ya no se acuerdan de reclamar aquello que se nos debe, señor conseller?
(Veus) Eso ya no hay parte, ya no es parte del autogobierno.
Están correctamente financiados.
Nosotros creemos que sí, señor conseller.

Y mire, simplemente acabo con una frase.
Mire, dignificar las instituciones, aplicar políticas de honradez, aplicar política de integridad como se ha dicho aquí no es simplemente cambiar a los de Taula por los de Crespo Gomar.
No, señor conseller.

Muchas gracias.

La senyora vicepresidenta:

Muchas gracias, diputado.

Y ahora, por parte del Grup Parlamentari Podemos-Podem, tiene cinco minutos compartidos con el señor Torres.

La senyora Meco Tébar:

Sí, es una compartida.

Yo, únicamente responderle al tema del consejo de transparencia, porque efectivamente está anclado a una ley de transparencia.
Pero, como sabemos, es una ley de transparencia que es una ley muy mejorable y hoy no podemos estar saltándonos una ley con otras leyes.
Es decir, si esta ley no sirve, o si esta ley no es suficiente, habrá que hacer el esfuerzo por derogar esta ley en todo aquello que no corresponda.

Quiero decir, que hoy tenemos una ley muy mejorable, hoy tenemos una ley que dedica un artículo a la participación ciudadana, nos hemos quedado también sin una ley de participación ciudadana que era también una promesa, era uno de los objetivos de este Consell, que quedará para el futuro gobierno, el que venga, pero lo cierto es que el consejo de transparencia está ahí, el consejo de transparencia se creó, pero yo soy de las que piensan que los órganos hay que crearlos y creérselos, las dos cosas, crearlos y creérselos (algú tus), y creérselos es, el trabajo leal es dotarlo de medios, es necesariamente trabajar con ellos para que la cultura de la ejemplaridad, de la integridad permee todo el horizonte de la Comunitat Valenciana.

El senyor Torres García:

Gràcies.

Per compartir, havia tingut poquet temps abans, i sí que m'agradaria fer algunes apreciacions sobre el tema de la cooperació, que és evident que és important l'augment de fons però sabem que els anys electorals són complicats, sobretot en la gestió i sobretot en una conselleria en la que la direcció general de cooperació pràcticament, quasi la totalitat són subvencions.
Per tant, jo li demanaria que feren l'esforç de traure les convocatòries al més aviat possible i, a ser possible, abans de les eleccions.

I és cert que, bé, ha sigut complicat, era un sector que estava molt minvat, sobretot pels últims anys en polítiques de cooperació del Partit Popular i pels casos de corrupció, que sé que s'ha fet molt per recuperar la dignitat de la cooperació valenciana però el sector encara continua minvat, i creguem que no sols és important augmentar els fons per a les subvencions sinó que s'ha de fer un esforç major per recuperar -digam- la professionalització i l'estructura d'un sector tenint en compte que la política de cooperació de la Generalitat Valenciana es basa en subvencions.

I al final, estes entitats, si el que volem és millorar la qualitat, l'eficàcia i l'eficiència, i els impactes de la cooperació valenciana, doncs hem de tindre molt en compte el que és el reforç d'aquest sector, un sector que és cert que té un gran voluntariat, que s'ha de reconéixer la base social de les entitats però hem d'entendre que és un sector professionalitzat i que necessita de salaris dignes i de mecanismes adequats en les subvencions perquè puguen cobrir el total de sòls que requerix un projecte de cooperació.

No sé si ja donarà temps en el que queda de legislatura, crec que ja l'ordre de subvencions seria impossible canviar-la però és important que tingam en compte que és una de les qüestions fonamentals si el que volem és tindre una cooperació que no sols augmente en recursos sinó que augmente també en qualitat, eficàcia, eficiència, i en els impactes que anem fent.

I és el moment ja de començar a plantejar noves modalitats, convenis per concurrència competitiva, projectes plurianuals, i pensar en el model d'agència en el que sempre insistiré, que també permetria fer una cooperació bilateral del que és la Generalitat valenciana que considere que també és important, en consonància i treballant conjuntament amb el sector de les ONG.

I res més, agrair-li i mostrar la nostra satisfacció, de nou, per l'augment en cooperació aquest any.

Moltes gràcies.

La senyora vicepresidenta:

Moltes gràcies, diputat.

I, ara, per part del Grup Parlamentari Popular, senyor Soler, té vosté 5 minuts.

El senyor Soler Beneyto:

Gràcies, presidenta.

Bien, empiezo mi réplica, señor conseller, pues hablando de la existencia de la conselleria porque usted decía que queremos que crezcan y que desaparezcan.
Nosotros sí que queremos que desaparezca la conselleria porque entendemos que con un presupuesto del 0,20% estamos gastando más en estructura político-administrativa que en verdaderamente las políticas de transparencia, y sí que quiero que crezcan las políticas de transparencia.
Yo creo que usted lo entiendo lo que pasa es que siempre reitera ese argumento.

Son muy importantes las funciones que podrían estar perfectamente desempeñadas en otras consellerias u en otros ministerios, porque el propio Gobierno de España tiene 17 ministerios y no tiene ningún ministerio de transparencia.
Y entiendo, o al menos me gustaría que lo dijera así, si cree que el Gobierno de España no es un gobierno transparente, podríamos criticarlo y podríamos ponerlo en juicio de valor.

Y ¿por qué queremos ahorrar ese dinero?
Porque son 600.
000 euros lo que nos cuesta la conselleria de transparencia en materia de personal, de altos cargos y de asesores.
Su conselleria tiene seis altos cargos y cuatro asesores para un 0,20% del presupuesto total de La Generalitat, son el mismo personal que tienen otras consellerias como justicia o sanidad que son consellerias con un presupuesto mucho más holgado.
 ¿Entiende por qué queremos que desaparezca su conselleria?

Además, usted insiste en la necesidad y en la reiteración de algunos argumentos respecto a por qué nació esta conselleria.
Pues, mire, su conselleria nació no fruto de una necesidad de transparencia sino fruto del famoso mestizaje; ustedes tenían que colocar a los de Compromís y a los del Partido Socialista en igualdad de condiciones y repartirse par a par las totalidad de las consellerias, por eso nació su conselleria, y usted lo sabe yo creo que incluso mejor yo.

Pero es que además de todo ello, entiendo que -como usted reitera en multitud de ocasiones- esta conselleria dice que es fruto de la mala gestión del Partido Popular, pues entiendo también que con ese mismo argumento el año que viene ya no habrá conselleria de transparencia porque para usted no ha habido una mala gestión en esa materia.
Pero le digo más.

Si de verdad para usted es tan importante y para su gobierno la conselleria de transparencia, lo que no entiendo es cómo ha tenido la secretaría autonómica de su conselleria vacante durante medio año, porque si tan importantes son las funciones que desempeña su conselleria pues yo entiendo que no podrían haber estado más de un día con esa secretaría autonómica vacante.
Eso desde luego que usted no nos lo explica.

Mire, habla usted de millones de visitas al portal de transparencia, ¡oiga!
, son 250.
000 durante este año, lo digo porque si al final maneja todos los datos con esa alegría y con esa soltura pasa lo que pasa con la cuestión de la ejecución del presupuesto.

Habla de la liquidación del presupuesto a presupuesto cerrado en el año 2017.
Vamos a ver esos datos, la liquidación del presupuesto en el año 2017.
¿Sabe cuál es la ejecución del presupuesto a presupuesto cerrado en materia de inversión real de su conselleria?
El 8,7%.
Son cifras ridículas, quiera o no quiera, y usted tiene que asumir que son cifras absolutamente ridículas.

Mire, ¿sabe usted en qué se ha ejecutado el presupuesto, porque hay cuestiones en las que sí que se han puesto manos a la obra para trabajar y desarrollar el presupuesto?
Pues, por ejemplo, comprando o haciendo 400 unidades de la carpeta del alto cargo que nos han costado a todos los valencianos 12.
000 euros, que a lo mejor no es una cuantía enorme pero sí que es muy significativo de lo que ustedes están preocupados, ¿no?
, en hacer la carpeta del alto cargo para que todos los altos cargos puedan lucir con orgullo esa carpeta.

También, se ha gastado usted el dinero y ha ejecutado el dinero en un supercongreso de 120.
000 euros para traer a los valencianos por el mundo, incluyendo desplazamientos, alojamientos, comida.
¡Ahí sí que ejecutamos un presupuesto!
¿Dónde ejecutamos presupuesto también?
Pues comprando cuadros de Antonio Miró, ¿cómo no?
, hay que comprar cuadros de Antonio Miró porque, si no, en definitiva, no sé, la conselleria a lo mejor no tiene prestancia o no tiene la relevancia cultural que a usted le gustaría, ahí sí que ejecutamos presupuesto.

Pero es que usted y sus propios miembros de partido, los que están gobernando en las instituciones locales, en los ayuntamientos, no se creen sus propias políticas.
¿Cuántos ayuntamientos se han adherido voluntariamente al código de buen gobierno que usted impulsó?
Se lo digo yo, 16 ayuntamientos de los 542 municipios que hay en la Comunidad Valenciana, 16 ayuntamientos.
¡Si es que no se lo cree ni los suyos!
¡Si es que sus políticas no las comparten ni siquiera los suyos!
Por cierto, tendría que ver la cantidad de ayuntamientos gobernados por Partido Socialista y Compromís que incumplen sistemáticamente la ley de transparencia.

Y finalizo con el consell de transparencia, que sí es cierto (soroll de papers) que es fruto de una ley que impulsó el Partido Popular durante la pasada legislatura; también es cierto que llevamos casi cuatro años de una legislatura en la que ustedes no han hecho nada para mejorar ese organismo que se ha puesto en funcionamiento, en funcionamiento real durante esta legislatura, que ha tenido críticas, sugerencias y opiniones por parte de sus miembros para que se haga algo y para que se dote de presupuesto, y ustedes no han hecho nada hasta el último momento.

Y le reitero los argumentos que he realizado al principio de mi exposición: fíjese si no han hecho nada que hasta la consellera, la consejera que su partido, Compromís, propuso para formar parte del órgano, ha tenido que dimitir entre otras cuestiones porque dice, textual: Â«Tras dos años y medio de funcionamiento del consell de transparencia los medios con los que el mismo cuenta siguen siendo a todas luces insuficiente.
Â» Su propia consejera, la de su propio partido.

Esa es su valoración y esa es su evaluación de su legislatura, señor conseller.

La senyora vicepresidenta:

Muchas gracias, diputado.

Y, ahora, conseller, tiene usted 5 minutos… ¡Ay!
, perdón, perdón.

La senyora Campello Moreno:

Jo seré molt curteta.

La senyora vicepresidenta:

No, no, perdón.

Por parte del Grupo Parlamentario Compromís, la señora Campello, tiene usted 5 minutos, perdón.

La senyora Campello Moreno:

Gràcies, presidenta.

I gràcies, conseller, pels aclariments que ha pogut anar fent a cada u dels diputats i diputades que li plantejaven dubtes i preguntes.

Mire, jo sentia alguna cosa de roscos o unes coses així, i jo crec que somia rotllos o roscos qui té fam.
I això és el que passa.

I vosté jo crec que pot quedar molt satisfet de la feina que estan fent, encara que jo imagine que sempre és pot millorar alguna cosa, ¿no?
, sempre es diu, Â«pues esto podría ser mejorÂ», ¡home!
, sempre, sempre, sempre n'hi ha alguna cosa que pots fer millor, això està claríssim; però, sens dubte, de les coses que han estat parlant, bé, el canvi (rient) i el recanvi naturalment no han sigut.

Miren, li estaven a vosté acusant i diguent una sèrie de coses de les persones que es posen en un lloc, en l'altre, es parlava que si hemos cambiado los de Taula por los de Crespo Gomar, doncs això s'ho han de pensar molt, molt els que diuen eixes coses perquè a vore si és que los de Taula estan substituint-los los de Brugal.
Ahí sí que tindríem un problema gran.

I això és el que necessitem anar tapant, i això és el que fa la seua conselleria, anar evitant que eixes persones o eixos personajes acaben en l'administració valenciana xuplant del pot dels valencians i les valencianes, i xuplant del pot d'aquells que més ho necessiten.

Es parlava també de legislatura perduda; perduda ¿per a qui?
, ¿per a eixos personajes?
Perquè perduda per a les persones que més han patit en este món i amb les quals volíem ser nosaltres solidaris, eixes, sens dubte, no l'han tingut perduda, ni les famílies que s'han beneficiat dels menjadors, ni de Xarxa llibres, ni de totes les qüestions que ja s'havien conegut en altres compareixences.

Així que, des del nostre grup parlamentari, enhorabona, senyor conseller, per l'exposició que ha fet hui i pels pressupostos que ha aconseguit.

La senyora vicepresidenta:

Ara, sí, moltíssimes gràcies, diputada.

Conseller, tiene usted 5 minutos para contestar.

El senyor conseller de Transparència, Responsabilitat Social, Participació i Cooperació:

Vamos a ver, señor Subiela, francamente me parece que no me caracterizo por hacer intervenciones insultantes.
Yo diría que solo usted ha escuchado la palabra repugnante, pero, si yo la he dicho, con mucho gusto pido que se retire del acta porque no es mi estilo y porque no me ha parecido repugnante, entre otras cosas, es decir (rient) me parece errónea pero no repugnante.

Vamos a ver, a estas alturas, en este momento es complicado ir respondiendo a todo, ¿eh?

Vamos a ver, señora Meco, esa ley que usted pide es la ley que este mes aprobará el Consell y que esperamos que este mismo mes -falta el trámite del Consell Jurídic Consultiu- llegue a esta cámara, que es la ley de gobierno abierto, es decir, le hemos cambiado el nombre porque es más omnicomprensiva, entre otras cosas, entre otras cosas porque introduce títulos muy potentes en materia de participación, porque en la crítica coincide.
Pero una ley de ese tipo no se podía derogar creando un vacío en el que hubiera sido de aplicación la ley del estado que está pensada para otro ámbito, y nos hubiéramos encontrado con muchísimos problemas.
Hemos tenido que ir -digamos así- parcheando vía reglamentariamente, etcétera, en un período complejo.

Lo del portal, ¿a ustedes les parecen poco 200.
000 visitas este año?
O sea, no, no, sí, yo se lo digo: 1.
165.
706 visitas desde que entró en funcionamiento, 3.
872.
254 páginas visitadas.
Le puedo facilitar la información del Google, no sé cómo se llama que es donde (rient), Analytics -supongo-, que es digamos el, que es el… (veus), yo creo que es el del acceso libre, ¿eh?
, yo reconozco que… Bien.

Vamos a ver, dice usted, Â«dice que el Gobierno de España no es democráticoÂ», no seré yo quién lo diga, en absolutamente, es un gobierno democrático pero transparente; pero que yo preferiría que tuviera un ministerio que en sus competencias claras y en su título estuviera la palabra transparencia, integridad, es decir, yo no voy a entrar en eso, se lo digo y lo afirmo con toda tranquilidad, evidentemente.
Y no tardará mucho en pedirlo el Grupo Popular y, si no, al tiempo, ¡claro!
Es decir, esta es una realidad, es un realidad y, si no, Ciudadanos, ¿eh?
¡Bueno!
, Ciudadanos (rient) espero que hoy mismo pase la nota a Madrid o a Barcelona para que rápidamente pidan la creación.

Sobre la inversión, mire, ya no le voy a contestar más datos, es decir, porque consulten lo que dijeron el año pasado, lo que les contestamos y el resultado final.

La carpeta del alto cargo, lo que se ha comprado son muchas para tener, lo que yo no quiero es que a ningún conseller, aunque sea de su partido, dentro de 8 años le pase lo que me pasó a mí.
¿Saben quién me dio a mí la carpeta de alto cargo cuando llegué?
El conseller de sanidad que es el único que aguantó allí.
¿Sabe lo que había en la carpeta?
¿Sabe lo que había en la carpeta?
¡Nada!
Yo no recibí ni un papel, ¡nada!
Ese era el legado del Partido Popular.

Eso es transparencia, ¿eh?
, desde luego, porque había una carpeta que ponía Â«Generalitat valencianaÂ», de cartulina -muy barato, eso sí- y no había nada.

¡Hombre!
, y decir…, criticarnos porque hemos organizado después de un puñado de años en que el último gobierno del Partido Popular los abandonó, a los centros de valencianos en el extranjero, ¿criticarnos porque hemos hecho un congreso?
¿Ustedes saben en la época dorada del Partido Popular que se hacían esos congresos anual o bianualmente, saben dónde?
En América, en América, se desplazaba la conselleria respectiva, en América.

¿Sabe usted el congreso que se hizo aquí en Valencia qué partida había entre otras?
Ofrendas a la Mare de Déu dels Desemparats.
Y se incluían misas y actos de este tipo.

Mire usted, lleven cuidado.
Mire, de verdad, más allá de apelaciones genéricas porque es inevitable hacerlas, desgraciadamente, contra lo que ustedes han dicho desde el primer día, mi conselleria, retrospectivamente no ha perseguido a nadie del Partido Popular.
Miren ustedes los informes, en todo caso, de la inspección de servicios, a este gobierno, que es a mí lo que me interesa.
Pero, ¡hombre!
, sean un poquito más cuidadosos.
No se empeñen en que tengamos que seguir sacando la gran corrupción y esas pequeñas miserias de la época de Blasco.
No se empeñen, no se empeñen.

Entonces, yo diría que, bueno, que evidentemente tenemos, tenemos discrepancias… (Se sent una veu que diu: Â«¡Los coros, los coros!
Â») ¡A ver, el coro!
(Rialles) (Se sent una veu que diu: Â«¡Los coros, los coros!
¡Los ángeles!
Â») Es que los han prohibido, ¿eh?
Entonces, digamos, (remors) es opinable, es opinable… No seré yo quien ha amenazado.
(Un diputat, amb el micròfon desconnectat, diu: Â«No, hombre, no.
Â») Vamos a ver, señora Catalá, por favor, aquí… Sí, pero ha habido una intervención que usted no ha escuchado, y yo estoy respondiendo.
No es una amenaza.
(La senyora Catalá, amb el micròfon desconnectat, diu: Â«Una cosa no quita la otra, ¿eh?
Â») No, pero, ¿que yo he amenazado?
, mire, la verdad… Hombre, es que veta un debate que ignora los términos de ese debate…

Entonces, vamos a ver, a mí me parece que es opinable la existencia o no existencia.
Eso es evidente.
¡Claro que es opinable!
Lo que pasa es que si no se pone en un marco histórico determinado y con una serie de funciones, yo sigo diciendo lo mismo.
Porque la existencia de una conselleria, llámese de transparencia, de integridad, de buen gobierno o como ustedes quieran, ¿eh?
, será necesaria porque es lo que garantiza el mayor nivel de control parlamentario.
Esta es la gran contradicción que tienen.

Y yo entiendo que estos argumentos en este momento a usted no le convenzan; como no le van a convencer los de otras consellerias.
Por lo tanto, yo me voy con el espíritu muy tranquilo.
Y vuelvo a agradecer sus intervenciones.

(Ocupa la presidència el president senyor Jorge Bellver Casaña)

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor conseller.

Doncs, anem a suspendre durant cinc minuts per a despedir el conseller de transparència.
.
.
(remors i rialles) i rebre la vicepresidenta.

El senyor conseller de Transparència, Responsabilitat Social, Participació i Cooperació:

¿Me deja un segundo?

Por si acaso fuera mi última comparecencia en un debate de presupuestos, agradezco la atención prestada; agradezco, sobre todo, las críticas, porque son las que hacen reflexionar y dan gracia a este juego.
Y, en todo caso, espero que al próximo que haya le sigan tratando con la misma energía que a mí.
Faltaría más.
(Rient)

(Se suspén la reunió durant uns minuts)

Compareixença de la vicepresidenta i consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives, senyora Mònica Oltra Jarque, per a informar sobre el Projecte de llei de pressupostos de La Generalitat per a l'exercici 2019 pel que fa a la seua conselleria

El senyor president:

.
.
.
en este cas en la compareixença de la vicepresidenta del Consell i consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives, per a explicar el seu projecte de pressupost.

Com saben tots vostés, senyora consellera també, vint-i-cinc minuts d'intervenció.
Posteriorment, n'hi haurà una intervenció de cinc minuts per part del diputat no adscrit; intervencions de huit minuts per cada un dels grups parlamentaris.
Contesta vosté a les qüestions plantejades en les intervencions durant quinze minuts.
I, posteriorment, n'hi ha una possibilitat de rèplica -aquells que ho demanen-, en este cas de tres minuts per al diputat no adscrit i cinc minuts per als grups parlamentaris que ho sol·liciten.
I, finalment, tancarà vosté la compareixença en una intervenció de cinc minuts.

Per tant, si estem tots ja disposats, senyora consellera, quan vosté vullga, té la paraula.

La senyora vicepresidenta i consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives:

Moltíssimes gràcies, senyor president.

Senyories.

Ara fa tres anys i dos dies vaig comparéixer per primera volta en esta comissió per donar compte dels pressupostos de la vicepresidència i Conselleria d'Igualtat i Polítiques Inclusives.

En aquella ocasió, presentàvem els primers pressupostos del govern del botànic, uns comptes destinats a rescatar persones i restaurar drets, després d'anys de polítiques de retallades i abandonaments, que van situar la Comunitat Valenciana a la cua de tots els indicadors de polítiques de serveis socials.

Ara presentem els quarts pressupostos.
Durant estos anys, el Consell ha fet un esforç per situar la Comunitat Valenciana i el seu sistema de serveis i protecció social en el lloc que li correspon i al servei de les persones.
Per això, cada any hem augmentat els recursos i hem donat resposta a les necessitats de més gent.

Enguany, estos pressupostos culminen un cicle i n'enceten un altre.
Són els primers pressupostos de la transformació.
Consoliden el canvi en profunditat que, durant esta legislatura, s'ha dut a terme en els àmbits de la igualtat, la protecció a la infància, l'atenció a les persones en situació de dependència, les persones majors o la lluita contra la pobresa i l'exclusió social i, també, assenten les bases d'una transformació del sistema.

No només des del punt de vista pressupostari, sinó també normatiu, ja que durant estos anys esta cambra i el govern han aprovat un conjunt normatiu que configura un canvi radical de model.

A més, quan estes Corts aproven la llei d'infància i adolescència, la llei de serveis socials inclusius i la llei LGTBI, haurem dotat de marc normatiu la quarta pota de l'estat de benestar a la Comunitat Valenciana i haurem configurat un nou codi social valencià.

Però, a més, este pressupost és ja fruit de l'acord de les tres forces polítiques que constituïxen el pacte del botànic, ja que ha sigut prèviament consensuat i és essencialment conseqüència de l'acord i la negociació.

Respon també a la necessitat de seguir augmentant el pressupost en polítiques d'igualtat, de serveis socials, de protecció social i d'inclusió fins a igualar la inversió mitjana del conjunt de les comunitats autònomes, així com atendre les necessitats del personal, suficient per dur a terme estes polítiques.

La conseqüència de tot això és un projecte de pressupost de 1.
528 milions d'euros, un 27,92% més que el pressupost inicial de 2018, i un 83% acumulat des de 2015 -pràcticament, senyories, el doble-, un esforç sense precedents.

Este increment és possible per la gran aposta del Consell per les polítiques socials, però també perquè augmentem els ingressos.

Els augmentem, per una banda, perquè en 2017 vam iniciar una reforma tributària en el nostre àmbit competencial per a invertir la injustícia que suposava un sistema fiscal regressiu, on les persones que més tenien pagaven menys i que les que menys tenien pagaven més.
El món al revés, senyories.

Redistribuir la riquesa és garantir la justícia social i, de pas, la manera més ètica i democràtica d'obtindre més ingressos per invertir en major i millor protecció social.

Però també perquè, a banda de les transferències corrents, hem incorporat les obligacions legals de l'administració general de l'estat pel que fa al finançament de la dependència i, també, els compromisos derivats del pacte d'estat contra la violència de gènere, els programes operatius del Fons Social Europeu i el 0,7% de l'IRPF, a banda d'altres qüestions de menor quantia.

No m'entretindré en un repàs detallat dels comptes, perquè vostés ja els coneixen.
El pressupost és un instrument econòmic per garantir les polítiques públiques que es volen impulsar.
Però sobretot és una oportunitat d'organitzar les prioritats i definir les polítiques que volem, i d'això anem a parlar.

Este és un pressupost de transformació al servei de les persones.
La presentació que faré, senyories, no serà la tradicional, sinó que seguirà el pla valencià d'inclusió i cohesió social, el pla VICS.

Este pla és un element de vertebració i coordinació de les polítiques socials per garantir la igualtat d'oportunitats de totes les persones i el suport a les famílies, i es basa en tres eixos: rescatar persones, cohesió social i equitat territorial.

El primer eix del pla VICS tracta sobre la igualtat d'oportunitats i suport a les famílies a través de l'ocupació, les rendes mínimes i l'accés als serveis públics.

En eixe sentit, destaquem el programa T'acompanyem, destinat a orientar en els itineraris d'inserció sociolaboral.
Es tracta d'un dels programes operatius del Fons Social Europeu iniciats en 2016 després d'estar bloquejat durant anys per part de l'antic govern.
Li dediquem per a 2019, 11 milions d'euros i, com a novetat, incorporem 4 milions per a persones amb diversitat funcional o trastorn mental.

L'impacte d'este programa parla per ell mateix.
En 2017 van trobar treball 902 persones: dones gitanes, persones sense llar, població exreclusa, dones víctimes de tracta.
Persones, senyories, amb grans dificultats per a incorporar-se al mercat laboral.
Poden fer-se càrrec.

Però, a més, este programa ha generat 179 llocs de treball directes per a dur-lo a terme.
Ara, amb l'increment de 2019, es contractaran 132 professionals a través de 66 entitats que atendran un total de 6.
000 persones.

El foment de la inclusió social, com el que acabe de descriure, també ha de treballar contra la feminització de l'empobriment i l'escletxa salarial.
Per això obrim una nova línia per al foment de la igualtat i inserció laboral i dupliquem la partida de lluita contra l'exclusió social de dones fins a un total d'1,2 milions d'euros.

Es tracta, senyories, de xicotets canvis, que milloren la vida de molta gent i que cohesionen la societat.
Però la gran transformació que estem duent a terme en matèria d'inclusió i contra l'empobriment és la renda valenciana d'inclusió.

Senyories, amb esta renda impulsem un canvi radical.
Ens situa en l'avantguarda de l'estat en protecció social.
Recordem que en 2015 érem la penúltima comunitat en taxa de cobertura.

Però abans de l'entrada en vigor d'esta norma -de la renda valenciana d'inclusió- ens vam posar al dia en l'antiga renda garantida de ciutadania, passant d'una execució que no arribava als 30 milions en 2015, dels quals el 85% van ser pagats de juny a setembre -és a dir, ja amb el govern del botànic-, a una execució en 2017 de quasi 60 milions, un 141% del pressupost.

Enguany hem acabat de gestionar l'antiga renda i hem aprovat el reglament de la nova en un temps rècord.
Per això, per a l'any vinent la renda valenciana d'inclusió s'incrementarà fins als 100 milions d'euros.

El pròxim abril, a més, entrarà en vigor la modalitat de complement per a les prestacions socials, una mesura amb gran perspectiva de gènere.
Parlem, per exemple, de complementar pensions de viudetat o pensions no contributives, que sabem que en la seua gran majoria les prestacionistes són dones.

També cal recordar, com la resta de drets subjectius, es tracta d'un crèdit ampliable, modalitat que vam incorporar en els primers pressupostos botànics i a la qual hem anat sumant supòsits.

Recordem també, senyories, que la llei es referencia al salari mínim interprofessional.
Això significa que, si s'augmenta este indicador de referència, les quanties arribarien automàticament, per exemple, fins als 1.
080 euros en el cas d'una família de quatre persones.

A més, per millorar els itineraris d'inclusió que acompanyen la prestació -i açò és molt important en la llei-, hem reforçat els equips dels ajuntaments amb 62 persones tècniques superiors en integració social, amb una dotació d'1,3 milions d'euros.

Per garantir la inclusió i l'autonomia personal a les polítiques d'ocupació i les prestacions socials cal afegir l'accés universal als serveis públics.
Es tracta d'un pas necessari per a la configuració d'un sistema valencià públic de serveis socials com el que volem dur a terme.

Això es reflectix en la millora de la dotació pressupostària per a qui ha de prestar este servei, els municipis, que passen de 24,9 milions d'euros en 2015 a 69,7 milions  en 2019.
Tripliquem, senyories, pràcticament el pressupost inicial de la legislatura.

Això impacta directament en una millora en l'atenció a les persones, donat que la ràtio ha passat de 12.
743 persones per professional en 2015 subvencionat per La Generalitat a 2.
721 en 2019.
I no són números, senyories.
Són persones.

Esta reducció de la ràtio significa que millora el temps i la qualitat de l'atenció professional i, a més, augmentem el finançament per al personal d'estos equips i creem una nova figura de personal de coordinació.

Paral·lelament per enfortir i prestigiar el sistema públic de servei social, a les vint persones que exercixen la tasca inspectora se sumaran en 2019 catorze més en previsió d'allò que recull la llei de serveis socials inclusius quan Les Corts l'aproven.

Com han pogut vore, senyories, durant esta legislatura hem reorientat les polítiques del Consell posant en el centre a les persones i, també, hem reforçat la porta d'entrada als serveis socials, multiplicant els recursos econòmics i personal dedicat en les entitats locals, reforçant equips i promovent la intervenció.

Però també hem iniciat una altra gran transformació, un canvi de paradigma en la manera de relacionar-nos amb les entitats privades no lucratives que presten un servei bàsic en l'atenció a les persones.
M'estic referint al concert social, una reivindicació històrica que enguany hem començat a posar en marxa en l'àmbit de la diversitat funcional.
Per a 2019 l'estendrem a infància i adolescència, violència masclista i persones majors.

I, finalment, per completar la transformació del model, en 2020 s'estendrà també als centres i entitats que treballen amb l'exclusió social i les persones migrants.

Amb el concert social garantim l'estabilitat en el finançament i millorem també la qualitat dels serveis prestats.
A més, permet una relació una relació més sana i objectiva amb les entitats, allunyada de pràctiques clientelars com succeïa anteriorment.

El concert social és una poderosa ferramenta que encara conviu amb les antigues.
Per això l'any que ve, junt amb les subvencions, els contractes i altres instruments, ens permetrà donar cobertura a múltiples necessitats i poder atendre cada any a més persones.

Esta combinació, senyories, tindrà un reflex en la vida de molta gent.
La cobertura global en atenció diürna, ambulatòria i residencial haurà millorat molt a finals de l'any que ve.

Posaré uns exemples que ens il·lustraran sobre quina era la realitat en 2015 i quina serà l'any pròxim si s'aprova este projecte de llei.
 

En l'àmbit de la diversitat funcional passarem de 7.
936 persones ateses en 2015 a 11.
097 l'any pròxim, 3.
161 places noves.
Les persones majors ateses en 2015 eren 10.
422, en 2019 seran 13.
712, 3.
290 persones més.
I en l'àmbit de la infància, senyories, passarem de 2.
608 a 3.
244, augmentem 636 places.

I pel que fa a l'atenció a dones víctimes de violència de gènere, passem de 98 a 154, incrementem 56.
En total, senyories, en 2015 ens vam trobar amb 21.
064 places en termes globals i en 2019 n'hi haurà 28.
207, un 33,9% més, 7.
143 noves persones ateses.

Per poder dur a terme este objectiu destinem un total 537,4 milions d'euros en el pressupost, desglossat de la següent manera: 83,7 milions destinats a infància, per a persones majors n'hi haurà 302,8 milions d'euros, a l'àmbit de la diversitat funcional dediquem 139,7 milions i a dones víctimes de violència de gènere incorporem 11,2 milions.
Coincidiran amb mi, senyories, que es tracta de diners molt ben invertits.

Em referiré ara al segon eix del pla VICS, que tracta de la gestió de l'àmbit relacional i comunitari amb una mirada inclusiva de reconeixement de la diversitat, foment dels bons tractes, convivència i de solidaritat intergeneracional.

Voldria començar este apartat fent referència a la llei de promoció de l'autonomia personal i atenció a les persones en situació de dependència.
És important recordar la primera part del nom de llei, promoció de l'autonomia personal.

Les persones volem dur a terme els nostres projectes de vida, de manera autònoma i per això l'administració, que ha de facilitar la vida de la gent, ha de posar els mitjans necessaris a les persones que tenen dificultats per a fer-ho elles soles.
Per això, a l'any 2019 generalitzarem el servei d'ajuda a domicili per a persones en situació de dependència.

Este servei es posà en funcionament en 2017 en cinc municipis que varen servir de pilotatge.
En 2018 es va ampliar a 40.
I, ara, donem el pas definitiu incorporant este servei a tots els municipis o mancomunitats a la Comunitat Valenciana i un increment de 2,5 milions d'euros, destinant un total de 4,2 milions, més que el doble que enguany.

Els recorde, senyories, que este servei, a més, és compatible amb recursos com les vivendes tutelades, centres ocupacionals o de dia o el servei de teleassistència.

Una vegada aconseguides les necessitats bàsiques de les persones majors a través de programes, com els d'ajuda a domicili o les situacions de dependència, que me referiré després, posem ara la mirada en reforçar els drets propis d'esta etapa, la convivència, la soledat, una vida saludable, la prevenció de discriminacions que poden patir a causa de l'edat.
Per això tripliquem la inversió dels centres especialitzats d'atenció a persones majors des de 2015, passant de 872.
000 euros a 2,4 milions en 2019.
Amb este augment pretenem dignificar estos centres, reforcem els equips, augmentem les activitats i millorem les instal·lacions, tot per a convertir-los en espais actius i participatius on la gent gran siga protagonista de la seua pròpia vida.

Molta d'esta gent major i moltes persones amb diversitat funcional es troben en una situació de dependència.
No cal que els recorde, senyories, quin era el maltractament que aquestes persones eren sotmeses per l'antic govern o quina era la llarga llista d'espera a què se'ls sometia fins que arribara la resolució.

En estos tres anys i mig este panorama ha canviat.
En este moment ningú dubta, com mostren les xifres i ha sigut reconegut per tots els observatoris imparcials, que esta ha sigut la legislatura de l'atenció a les persones en situació de dependència.
En realitat, senyories, en estos anys hem fet una cosa tan revolucionària com començar a complir la llei, una llei que de manera flagrant s'havia incomplit.

Este compliment ha implicat que des de juliol de 2015 s'hagen incorporat 54.
870 noves persones al sistema de dependència, 54.
870 noves persones.
Per atendre estes prestacions i les noves que arribaran, destinarem en l'exercici 2019 un total de 358,3 milions d'euros, 110,7 més que enguany.

A més, les modificacions normatives que vam dur a terme han fet que la progressió en la incorporació augmente de manera molt significativa.
Per exemple, durant tot 2015 van ser 6.
525 persones les que es van incorporar al sistema, mentre que de gener a setembre de 2018, d'enguany, ja n'han sigut 17.
871.
En nou mesos, senyories, quasi el triple que en tot l'any 2015.

Gestionem més, gestionem millor.
Tripliquem les persones ateses i, per tant, com que ara l'administració respon i la societat ho sap, també s'incrementen les sol·licituds, que en algun moment fins i tot s'han triplicat respecte d'altres èpoques.

Però és que a més el temps mitjà d'espera d'una sol·licitud en 2015 era de quatre anys i sis mesos, el temps mitjà.
Este equip va resoldre expedients de 2007 en 2015, senyories, vuit anys d'espera.
Este temps s'ha reduït moltíssim, i fins i tot ja hi ha més de mil sol·licituds que s'han resolt en el termini legal de sis mesos que marca la llei.
Estem començant a complir la llei.

També hem pressupostat 23.
000 milions d'euros per a seguir retornant els copagaments injustos que l'antic govern va imposar a les persones usuàries dels centres diürns o residencials.

Com han vist, l'atenció a les persones en situació de dependència és fonamental en la societat de persones que cuiden a persones.
En esta sociedad de los cuidados les famílies també tenen un paper protagonista i també en este àmbit hem reparat injustícies.
Per exemple, amb les famílies que fan de la solidaritat una aposta vital, les famílies acollidores, que ara tinguen el reconeixement que mereixen, les prestacions econòmiques per al sosteniment de la criança s'incrementen fins a un 13% respecte a 2018, però és que des de 2015 l'augment mitjà acumulat ha sigut d'un 230%.
Traduint-ho a la vida quotidiana de les famílies acollidores, això vol dir que en 2019 una família educadora rebrà 450 euros mensuals, el doble que en 2015 i el triple en el cas de les famílies extenses.
Però a més, si es tracta d'una família monoparental, la prestació mensual s'elevarà a 540 euros.

Com veuen, senyories, apostem clarament per la criança en l'entorn familiar i duem a terme accions de suport a les famílies, a totes les famílies.
Per exemple, recolzant el personal que tramita els títols de família nombrosa o família monoparental.
Així, s'ha passat de 1.
515 títols de famílies monoparentals en 2015, als 9.
320 actuals; i en el cas de les famílies nombroses, l'increment ha sigut del 15%.

En este col·lectiu, a més, s'han introduït modificacions normatives i de personal que han agilitat processos, reduït burocràcia i facilitat gestions.
En definitiva, s'ha millorat la vida quotidiana d'estes famílies que han de vore en l'administració un aliat i no un entrebanc.
I per això seguirem amb estes polítiques.

Una altra línia d'actuació que estem fomentat, senyories, és l'ajuda a l'emancipació i vida independent dels i les joves extutelades de La Generalitat.
Perquè no és possible que l'administració ens desentenguem d'una persona que ha sigut tutelada nostra i que en fer 18 anys l'abandonem a la seua sort.
Si ningú tiraria de casa el seu fill o la seua filla en complir 18 anys, l'administració tampoc ho podem fer amb els nostres fills i filles.
Per això impulsem plans de transició a la vida independent, amb vivendes d'emancipació i mesures de suport econòmic o educatiu, amb una dotació de 3 milions d'euros.
Vull recordar que en 2015 hi havia una ordre de subvencions de 214.
000 euros.
En quatre anys hem multiplicat per 14 la inversió.

No solament invertim en polítiques de protecció, sinó que també cuidem polítiques preventives per a la infància i l'adolescència.
Per això seguim apostant per l'oci educatiu com a garantia d'igualtat d'oportunitats i desenvolupem el Pla de finançament concertat amb els municipis i mancomunitats.
Este pla porta aparellada la contractació de 96 professionals i preveu una inversió de 3,3 milions d'euros, culminarà en 2023 amb la contractació de 542 professionals i una inversió de 16,8 milions d'euros per a dur a terme polítiques de prevenció, promoció de drets i participació juvenil.
En esta mateixa línia cal destacar l'obertura d'equips específics d'intervenció  a la infància i adolescència, el que abans eren el Seafis, en dèsset barris inclusius i un increment de 3,2 milions d'euros fins arribar a 7,3, el triple que en 2015.
Pretenem que estos equips puguen treballar de forma universal en la prevenció, el foment dels bons tractes i la gestió de les emocions.

I també augmentem el pressupost de l'Institut Valencià de la Joventut, que, tal i com havia compromés amb el Consell Valencià de la Joventut, supera el millor pressupost de la seua història, el de 2009.
Aquell anys comptava amb 18,7 milions i per a 2019 el pressupost arriba als 21,5 milions.

Senyories, l'any 2018 ha sigut l'any de les dones, l'any que el feminisme ha fet visible en tot el planeta la seua lluita per la igualtat, per això el Consell també fa de la igualtat de gènere una aposta política prioritària que té reflexe en el pressupost.

Destinarem 5,3 milions d'euros a la Xarxa Valenciana de Igualtat.
L'antic servei privatitzat Infodona en 2015 disposava d'1,2 milions d'euros i 32 punts d'atenció.
Amb esta nova xarxa pública en 2019 arribarem a 101 entitats locals i generarem 185 llocs de treball entre agents d'igualtat i persones tècniques superiors en promoció d'igualtat de gènere.

I, senyories, mentre aconseguim una societat feminista basada en la igualtat, la llibertat i la cultura de la no violència, les administracions públiques hem d'incrementar els mitjans per atendre les víctimes de violència masclista.

Per això, enguany la dotació per complir les mesures del Pacte valencià contra la violència de gènere i masclista, en les línies de centres, serveis, programes i ajudes directes a dones víctimes és de 19,1 milions, quasi el triple que en 2015, que era 17,6 milions.
Al llarg d'esta legislatura hem ampliat els equips dels centres Dona 24 hores amb 32 noves professionals, entre elles 6 psicòlogues infantils per atendre els fills i les filles com a víctimes directes de la violència masclista.

També hem trasllat i dignificat els espais de València i Dénia, del qual hem ampliat també l'horari d'atenció, i hem obert un nou centre a Torrevieja.

En el pressupost de 2019 està línia inclou l'obertura d'un nou centre a Elx, complint així el compromís d'arribar a totes les ciutats de més de cent mil habitants, i altre nou centre a Vinaròs per cobrir el nord de la comunitat.

A més incorporem la posada en marxa del servei ambulatori d'atenció a dones per a zones d'interior, amb una dotació de 3,8 milions d'euros.

Senyories, l'any passat ens vam convertir en l'única comunitat autònoma que equiparava la indemnització autonòmica a dones assassinades per violència de gènere amb les víctimes del terrorisme, passant de 6.
000 a 75.
000 euros, una reivindicació històrica del moviment feminista.

Enguany donarem un pas més.
D'una banda ampliem també el dret quan les persones assassinades són les filles, o fills o familiars directes; d'altra banda ampliem este dret quan una conseqüència de l'agressió masclista, en qualsevol dels casos anteriors no és la mort, sinó una incapacitat permanent absoluta o una gran invalidesa.
En el primer cas la indemnització serà de 54.
000 euros.
Si es tracta d'una gran invalidesa serà de 150.
000 euros.
Per això també seria tan important que la Llei d'acompanyament siga recolzada per vostés.

A més esta indemnització també la percebrà qualsevol persona que fent front a una agressió masclista, en defensa d'una dona, resulta assassinada o incapacitada de manera permanent o en situació de gran invalidesa.
La igualtat, senyories, també passa per la diversitat.

Per acabar amb este apartat, vull destacar per la seua qualitat les ajudes de programes d'entitats LGTBI, amb una dotació de 200.
000 euros, 800.
000 a entitats del poble gitano, 250.
000 a les que treballen en la prevenció dels delictes d'odi i 300.
000 euros per a les entitats de reconeixement de la diversitat familiar.

En 2019 obrirem per primera vegada el concert social als serveis, entre d'altres, el primer servei d'atenció a les persones LGTBI a Castelló, València i Alacant, amb una inversió de 500.
000 euros que permetrà desplegar tant la llei trans com la d'igualtat LGTBI.

El tercer i últim eix del pla VICS és la entitat territorial i l'espai públic per garantir la vertebració del territori amb una mirada inclusiva, assumint que la nostra és una realitat plural.

Després de tres anys atenent l'emergència social, ha arribat ara el moment de dignificar instal·lacions, invertir en construccions i millora de centres i planificar necessitats en base a criteris objectius, després de quasi vint anys sense construcció d'equipaments públics en serveis socials.
Per això impulsarem tres ordres: una per a persones majors, una altra per a diversitat funcional, i una tercera per a la millora de centres polivalents, amb un import total de 12 milions d'euros.
A més pressupostem amb 7 milions l'inici de la reforma de les residències de Carlet i Elda i també l'inici de la construcció dels centres de Sant Mateu i Llíria, entre d'altres.

D'altra banda, l'increment de places de què hem parlat en el primer eix del pla VICS comporta la posada en funcionament de nous centres a Carcaixent, Sueca, Atzeneta i Paterna, entre d'altres.
Però, a més, amb el pressupost de 2019 augmentarem un 73% la inversió a entitats locals, ajuntaments i mancomunitats, passant de 17 milions d'euros en 2015 a més de 29.

Esta dotació preveu, per exemple, el nou centre de salut mental de Carcaixent o els de diversitat funcional de Sueca o Paterna, que, entre d'altres, s'han incorporat al pressupost que presentem.

Millorar les instal·lacions, actualitzar els equipaments, dignificar els espais, humanitzar-los, cuidar l'entorn on prestem els serveis, senyories, és també una manera de prestigiar els serveis socials.
Apostar ara, en esta nova etapa, per les inversions en construcció, reforma, millora, instal·lacions, equipaments, és dignificar els serveis socials i trencar l'estigma de certs recursos de segona o als quals s'acudix amb vergonya o d'amagat en casos de necessitat.

Els serveis socials, senyories, són la quarta pota de l'estat de benestar i volem que la gent entre per la porta amb la cara ben alta.
Per això estos pressupostos marquen l'inici de la transformació d'estos serveis i són també uns pressupostos per la seua universalització i normalització.

Demane el seu suport a este projecte, senyories, per caminar cap a la transformació de la Comunitat Valenciana, cap a una societat més igualitària, mes cohesionada, més justa i més inclusiva.

La forta inversió en polítiques socials que presentem no solament és imprescindible en termes ètics, d'equitat o de justícia social, també és rendible econòmicament.
Per exemple, per cada euro invertit en la prestació de Renda Valenciana d'Inclusió retornen a les arques públiques 1,12 de manera directa o indirecta.
Dient-ho d'una altra manera, guanyem tots els cèntims per euro invertit.

Però a més activem l'economia i fomentem el consum, ja que estos nous diners no estan destinats a l'estalvi, sinó a les despeses quotidianes.
I a més, com a conseqüència de l'anterior, també es genera ocupació.
.
.

El senyor president:

Senyora vicepresidenta.

La senyora vicepresidenta i consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives:

.
.
.
-acabe enseguida-, de la mateixa manera que també es genera ocupació en tots els sectors vinculats al foment de l'autonomia de la persona, al sistema d'atenció a la dependència, que constituïxen una enorme font de generació de riquesa.

L'activitat econòmica vinculada a este àmbit, al conjunt dels serveis socials, té un gran futur.
De fet és ja un gran present.
Són moltes les empreses vinculades a esta societat de cuidar-nos, és molta la investigació i la tecnologia aplicada a este sector i són molt variats els llocs de treball que es generen, molts d'ells de manera directa, com els 5.
909 llocs de treball nous que ja he quantificat al llarg de la presentació.
Però hi ha molts altres, moltíssims, indirectes, vinculats a l'atenció de les persones, la criança, la innovació, la recerca de producció.
I molts d'estos llocs de treball a més són de dones.

Posem en valor, com a conseqüència d'esta transformació, un treball ocult, menyspreat tradicionalment, com és el treball reproductiu vinculat a l'àmbit familiar i considerat com a menor, però que és un treball imprescindible i que sustenta els fonaments de la nostra societat, perquè són el sustent de la vida i, si m'apuren, són consubstancials a la nostra pròpia essència com éssers humans.

Per totes estes raons, senyories, demane que amb el seu vot afirmatiu a este projecte de llei contribuïsquen a fer de la Comunitat Valenciana una societat millor.

Moltíssimes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, vicepresidenta.

Anem a començar el torn d'intervencions dels grups parlamentaris.
Ho farem en la intervenció del diputat No Adscrit, il·lustre senyor Alberto García, per un temps màxim de cinc minuts.

El senyor García Salvador:

Gràcies, president.

Benvinguda, senyora vicepresidenta.

Bé, primer volia felicitar l'alcaldessa de Sant Mateu per eixe nou centro residencial que està ahí plasmat, en pressupostos, i com va dir aquell, y que yo lo vea.

Senyora Oltra, jo crec que vosté és conscient de la desconfiança que genera en alguns sectors els seus comptes.
Estem parlant d'incorporar al pressupost unes grans quantitats, sense cap dubte, necessàries, però sobre la base d'acords en cap cas concretats ni garantits.

El que està passant en el govern central a Madrid segurament mos va a repercutir.
Ja se parla d'una pròrroga de pressupostos.
En definitiva, tot allò que vosté poguera tindre pactat, o que deu tindre escrit perquè això està ací incorporat, amb el senyor Sánchez a la millor això no veu la llum.
I la veritat és que això molt seriós no resulta.

De tot el que estem parlant, el que sí que queda clar és que la nostra comunitat ha de fer front als 500 milions d'euros de deute.
Tenim de pagar 3,2 milions d'euros que va eixir en el DOGV ara en octubre, de sentències del Tribunal Superior de Justícia de la Comunitat Valenciana, que tindrà de fer front la seua conselleria.

Està clar… Bé, no està clar el dèficit si serà 0,3 o 0,1.
Si eixe 0,2 són 200 i escaig milions que anirien a política social, en paraules del senyor Soler, serà una realitat sí o no.

En fi, són molts els núvols que tenim ara oberts, eh?
Jo, la veritat és que no sóc tan optimista com vosté.

Dic que el que no queda tan clar és que este govern estiga en condicions de poder aportar eixos 180 milions de l'Imserso a prestació econòmica en dependència, perquè vosté me dirà si n'hi ha un acord o no.
Si n'hi ha un acord escrit, vosté m'ho farà vore.

Si n'hi ha, efectivament, un augment del nivell mínim de prestacions.
A mi això no me consta.

Si tornarem a posar en marxa al nivell acordat, que se va suspendre en l'any 2012.
Primer, s'hauria de reunir el consell territorial, i se diu que això se farà en diversos anys.
Tampoc està clar.

Perilla, perilla i no poc, el concert de persones amb discapacitat.
Estem parlant de 110 milions d'euros, però 59,3 els va a aportar La Generalitat i 59,3 l'estat.
Vull dir, dels tres concerts a què vosté ha fet referència, jo entenc, al meu modest entendre, que este corre perill.

I mentrestant, el que sí que és cert que tenim de fer front a la responsabilitat patrimonial, en cinc supòsits.
Anem a fer el primer, que es pagar les minoracions a les persones vives.
Queden les persones difuntes, el tema de copagaments, la gent que tenia reconeguda la dependència, però no tenia PIA… O siga, queda una labor ingent que en cap cas és d'ofici, com s'atribuïx a vegades la conselleria.
És més bé a instàncies de les plataformes, que són les que van moure la qüestió a partir de la sentència de juny del 2016.
I de fet, jo estic convençut que moltes de les sol·licituds que s'han fet posteriors al setembre de l'any 2017 no se van a cobrar.
Vosté m'ho podrà ratificar.

Tenim encara revisions de grau, potser 3.
000, 4.
000 persones, que estan rebent les ajudes que no els pertoca, ni els serveis que no els pertoca.
N'hi ha una evolució en la malaltia.
I eixa persona que es va fer una avaluació de grau fa tres anys, quatre anys, que està esperant, a la millor ara necessita una altra cosa.

Sí que volia que m'explicara eixe augment en el capítol I, de dependència i discapacitat.
Jo no sóc capaç d'entendre què significa apujar un 9,4% o un 8,9.
Jo vull dir que vosté…, quines expectatives té vosté com a responsable.
Què suposa això, una agilització dels tràmits en dependència, en discapacitat?

Mire, n'hi ha sol·licituds de discapacitat de 13 d'octubre de 2017, estem parlant de tretze mesos.
Persones que estan sol·licitant una PNC, uns beneficis fiscals o un tècnic laboral, quan les persones en discapacitat vosté sap perfectament que són persones que tenen molt difícil accés al mercat laboral.
Eixa és una realitat que tenim mosatros en la nostra comunitat.

Igualment, volia saber, en els indicadors, se pretén per a l'any 2019 que el nivell de sol·licitud valorades sobre les presentades en discapacitat siga del 80%, el 80% per a l'any 2019.
I voldria saber en quin percentatge estem ara.
Jo entenc que deu ser un percentatge peculiar.

Res se diu de la figura de l'assistent personal.
Jo entenc que seria… valdria la pena fer més esforços en no invertir tant a la millor en centres residencials o vivendes tutelades, que també, però si de veritat volem eixa autonomia personal i que visca en el seu entorn, doncs hem de bolcar en la qüestió de l'assistent personal.

Tampoc me consta haver vist res dels equips d'atenció social comunitaris en temes de malaltia mental.
Eixe espai sociosanitari tan anunciat, tan publicitat, però que en cap cas se veu en els pressupostos.

Igualment, en els objectius i indicadors en temes de discapacitat se parla del servei d'intèrprets.
S'augmentarà la llengua de signes, perfecte, a persones sordes.
A mi m'haguera agradat vore, per exemple, també les qüestions de posar en marxa el que és la lectura fàcil, pictogrames, per a eixes persones en discapacitat, o una discapacitat intel·lectual, perquè puguen ser enteses pel treballador social o que elles pogueren entendre què és el que els està dient el treballador social.
Res es diu sobre això.

En atenció primerenca, bé, la malifeta que va fer en el seu decret o ordre la senyora Montón en l'any 2016, allò va ser lamentable.
No sé això com anem a revertir-ho ara.
La qüestió és que sí que en indicadors se parla d'una xifra de quaranta, jo no sé…, imagino que se van a ampliar les places o van a construir nous edificis.
En qualsevol cas, sí que en juny de 2018 n'hi havia 800 menors en llista d'espera de l'atenció primerenca.
800 menors.

El senyor president:

Senyor García.
.
.

El senyor García Salvador:

Estic acabant.

El senyor president:

… vaja acabant.
(Veus) Té vosté.
.
.

El senyor García Salvador:

Puc parlar de… Me centraré en això, el tema d'atenció primerenca.
D'eixos zero a sis mesos, que és fonamental, resulta que porten un retard de dos mesos.

Bé, parlaria dels PEI, parlaria de… Vosté parla del tema d'emancipació.
Les famílies… jo conec mares en xiquets de divuit anys extutelats i el que me diuen és que no n'hi ha res per a ells.
Si vostés van a plantejar per a l'any 2019 una sèrie de coses, però de moment, no n'hi ha res.

I d'inclusió social, acabaria per parlar de sense sostre.
Sense sostre, tampoc he vist res de res.

I ja tindrem ocasió d'anar parlant.

Gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor García.

Ara per part del Grup Parlamentari Ciudadanos, té la paraula l'il·lustre diputat Antonio Woodward per un temps màxim de huit minuts.

El senyor Woodward Poch:

Sí.
Muy buenos días, señora vicepresidenta.

Muchas gracias, por la exposición que ha hecho.

Pero, mire, aumentar un presupuesto sabiendo que no va a poder ejecutarlo no es, para mí, estar satisfecho ni lanzar campanas al vuelo.

El presupuesto, como usted bien dice, no ha dado… ha dado muchas cifras, pero su conselleria pasa de 1.
196 millones del 2018 a 1.
528 millones, incrementa 331 millones de euros, un 27,7%.

Estos presupuestos, todas sus partidas incrementan considerablemente en los programas, avances en todo, tanto lo que depende de la secretaria de igualdad como la de servicios sociales.
Si sumamos las partidas de tasas, transferencias de la seguridad social del Imserso y fondos europeos, que el mago Soler ha fabricado para la partida de ingresos de la que se nutre su conselleria, nos encontramos con una cruda realidad de unos compromisos en su presupuesto de gastos que no va a poder cumplir.

Yo entiendo que puede estar satisfecha con lo que nos ha presentado hoy y con su presupuesto, pero estaría mucho más si este presupuesto se pudiera llevar a cabo o se pudiera ejecutar.
Y, en otras palabras, quiero que no me lo tome a mal, pero déjeme que ponga en duda esta ejecución de su presupuesto.

Mire, estos tres años de presupuestos completos se han producido avances, como usted bien dice.
Sí que es verdad que era un desastre lo que teníamos, pero los incumplimientos por parte del Consell con los valencianos no se han terminado de solucionar.
El Consell sigue incumpliendo compromisos en la parte social con los valencianos.

Este presupuesto del 2019, pese a reflejar la problemática de un sistema de financiación caduco, está claro que vamos a seguir teniendo un sistema de financiación, más allá del 2020, contrario a los intereses de los valencianos.

Están creando unas expectativas en su área que pone en tela de juicio todo lo que han denunciado al gobierno del Partido Popular en la Comunidad Valenciana y de un Gobierno de España insolidario e incumplidor con sus compromisos, como, por ejemplo, como usted bien ha señalado, con la ley de dependencia.

Ha cambiado el color del Gobierno de España, y de las promesas iniciales de arreglarlo todo y de acabar con la marginación y la recesión de la cuentas de los últimos años, en poco meses todo lo que se iba a llevar a cabo en el 2018 y 2019 se ha esfumado.
Y es un presagio que lo tuvimos aquí el Nueve de Octubre con el presidente Sánchez, que se fue como llegó, sin ningún compromiso claro y real con los valencianos.

Incumplimiento de la ley de dependencia, ni ayudas por el pacto de estado por la violencia de género, ni compromisos claros por la problemática de la migración, las inversiones, la AP-7, pero sobre todo el enterrar un nuevo sistema de financiación para las comunidades autónomas.

Sí que es verdad que enterramos el sistema de financiación para esas comunidades autónomas y sí que se mantienen y se incrementan las desigualdades territoriales en la nación de España, no solo con el discurso del Gobierno de España del PSOE, sino también con los pasos que está dando desde que está al frente del gobierno.

Mire, como le decía, su presupuesto ha aumentado en 331 millones de euros, pero todo viene respaldado con unos ingresos que le voy a detallar, y me gustaría si me los puede certificar.
Mire, la tasa de servicios de atención social, la I30113, presupuestan un total de 72 millones de ingresos frente a los 29 que presupuestaron en el 2018.

Los fondos de trabajo y servicios sociales, la I40108, presupuestan 32 millones de euros frente a los 18 del 2018.

Las transferencias del Imserso, la I42001, presupuestan unos ingresos de 419 millones de euros, frente a los 116 de los fondos del 2018.

I, por último, fondos europeos, 6,8 millones de euros, frente a los 4,5 millones de euros del 2018.

Es decir, han presupuestado unos ingresos para el 2019 de 530 millones de euros, frente a los 168 millones de euros a recibir entre tasas, fondos del estado y fondos europeos.
La diferencia, 362 millones de euros más en el 2019 que en el 2018.

¿Qué quiero decirle con esto?
Ha basado un incremento de su presupuesto en el 2019 en unas cifras que nadie le ha asegurado va a recibir, sino todo lo contrario.
Es más, su presupuesto para 2019, si no llegan los dineros que le he detallado, va a disminuir en un 2,5% con respecto al 2018.
Es decir, no aumentará un 27,7%, sino disminuirá un 2,5%.

Nosotros, Ciudadanos no queremos heredar un presupuesto lleno de futuros incumplimientos, promesas que no se pueden cumplir, ya que no queremos mentir a los valencianos.
Usted ha hablado de 54.
000 nuevas personas que han entrado en el servicio de dependencia, pero sí que es verdad que, a fecha de hoy, hay 22.
000 personas pendientes de recibir esa dependencia.

No queremos quejarnos a partir de junio del 2019 de la herencia recibida, como lo siguen haciendo ustedes, del gobierno heredado del Partido Popular.
¿Cuándo le va a decir al dependiente valenciano que lo que ha prometido aquí no lo va a poder cumplir?
Las listas de espera, usted sabe que han subido por cuarto mes consecutivo, y la cifra, como le he dicho, son 22.
655 personas a la espera de recibir una ayuda.

¿Qué va a pasar con la renta valenciana de inclusión?
Es verdad que se han presupuestado 100 millones de euros.
¿Cómo va a poder ejecutar la nueva ley de servicios sociales que previsiblemente, como usted ha dicho, se aprobará antes de finalizar el 2018?

O, por ejemplo, la ley de infancia y adolescencia con el incremento que ha puesto en el presupuesto.

Piensa su grupo, después de lo que hemos oído, o después de la propuesta que tenemos ya de la ley de acompañamiento, en lo que refiere a la reversión de los centros de atención a mayores dependientes, enmendarla con lo que usted pedía.

Los avances de igualdad, bueno, son avances que usted en el programa 323.
10, habla de un incremento de un 46,8%, un aumento que es muy llamativo, pero a 30 de septiembre, los datos que tenemos en los presupuestos no llega al 60%.

Me gustaría saber si ha presupuestado, creo que sí, los ingresos del pacto de violencia de género a nivel nacional, pero no sé si estos van a poderse llevar.

Lo que le decía de la renta valenciana de inclusión, tengo una respuesta de su conselleria, en octubre de este mismo año, que van a presupuestarla en 120 millones de euros.
Hoy el presupuesto refleja los 100 millones de euros, bajan 20 millones de euros.
Sí que es verdad que también ha indicado que si sube el salario mínimo interprofesional a los 900 euros, habrá una revisión de esta partida.
Pero sí que lo que aparece en estos momentos de 100 millones es distinto a lo que me contestó hará no llega ni a veinte días.

La dependencia, yo las cifras que tengo, y los indicadores del 2016, 2017, 2018 y 2019, pues dejan bastante que desear a lo que en teoría se va a planificar o se va a proyectar a los que se está consiguiendo.

Me voy a centrar -no me queda mucho tiempo, solo una cosita- en la gestión de personas mayores.
Hay un tema que me preocupa.
En la memoria de actuaciones del 2018, uno de los objetivos era cubrir el cien por cien de las plazas de funcionarios en las residencias públicas de personas mayores.
Me gustaría saber si esto se ha producido, por qué ha desaparecido este indicador en el memoria.

Y, bueno, ya, la siguiente… en la réplica, terminaré de decir mi discurso.

Gracias.

El senyor president:

Molt bé.
Moltes gràcies, senyor Woodward.

I ara, per part del Grup Parlamentari Popular i per un temps màxim de huit minuts té la paraula la il·lustre diputada María José Catalá.

La senyora Catalá Verdet:

Moltes gràcies, senyora vicepresidenta.

En primer lloc, gràcies per vindre a comparéixer a explicar-nos els comptes i l'esforç que ha fet vosté i el seu equip en fer-ho de forma més gràfica.

El problema és que, no vaig a dir res nou, a estes altures del debat sobre pressupostos vosté entendrà i haurà assumit que tant els mitjans de comunicació com els grups, imagine que de l'oposició, no sé si els del govern, posem en qüestió la credibilitat d'este pressupost i el nivell de compliment d'este pressupost.

Ustedes han presupuestado 1.
325 millones de euros ficticios, después harán un plan de ajuste y los quitarán del presupuesto.
Han incorporado 255 millones de concesiones sanitarias, 644 desplazados y 300 millones para la dependencia.

Dice, señora vicepresidenta, que del año 2015 a 2019 el Consell ha duplicado la inversión en servicios sociales en la Comunidad Valenciana.
Pero la verdad, si le soy sincera, es que lo que es verdad que se ha duplicado, lo que sí se ha duplicado son los ingresos que no se cumplen, los ficticios, que se les suele llamar.

Y lo que ustedes no han dejado de subir desde el año 2015 sí que han sido los impuestos, esto sí que.
.
.
Incluso usted creo que lo ha puesto en su presentación.
El problema es que nos encontramos con un presupuesto sumamente importante, y entonces hacer cábalas presupuestarias en general es una irresponsabilidad.

Pero cuando se generan expectativas sobre personas vulnerables en la comunidad, eso no es una irresponsabilidad, eso pasa al nivel de crueldad, si me lo permite.

Porque claro, al final, el mismo día de la presentación de estos presupuestos a ustedes les han hecho una enmienda a la totalidad.
Al señor Pedro Sánchez, la señora Calvo le hizo una enmienda a la totalidad y dijo: Â«No se va a cambiar el modelo de financiaciónÂ».
Casi nos han hecho el trabajo a nosotros.
Como ya les han hecho a ustedes una enmienda a la totalidad, no hace falta que se lo haga el Partido Popular.

Pero es que además, presupuestar y pintar cifras parece fácil.
Yo leía este fin de semana el presupuesto y decía, claro, al final yo me reía sola.
Aquí, ¿qué había?
¿Treinta?
Cincuenta.
Aquí, ¿qué había?
¿Cincuenta?
Sesenta.
Aquí, ¿qué habíamos puesto?
¿Cien?
Pues ciento quince.
¿Y aquí, treinta?
Cuarenta y cinco.
Vamos a subirle quince.

Entonces, ese es su presupuesto.
Es un presupuesto viva la virgen, ¿no?
, yo le llamaría así.
Veinte, treinta, cuarenta, cincuenta, eso es todo así en su presupuesto.

Pero claro, el problema es que luego hay que ejecutarlo, y la ejecución, ¿qué dice?
Porque a este presupuesto acompañan dos documentos muy interesantes.
Uno, el documento de ingresos.
Y otro, el estado de ejecución presupuestaria del año 2018.
Esto lo acompañan ustedes.

Entonces, durante tres años de legislatura, se han quedado por ejecutar casi 3.
000 millones de euros, de los cuales 1.
022 corresponden a igualdad, educación y sanidad.
Del año 2018, a cierre de mes de septiembre, a 30 de septiembre del 2018, a tres meses de acabar el año faltan por ejecutar 6.
400 millones de presupuesto.

Mucho milagro tiene que hacer el señor Soler.
Milagro, no.
Tiene que hacer magia, no, no sé lo que tiene que hacer el señor Soler en tres meses.

Concretamente, vamos a su conselleria, donde ustedes.
.
.
Me imagino que usted me dirá que va a obrar el milagro en tres meses, pero a mí me parece difícil.
Mire, en los tres años de legislatura, usted ha dejado por ejecutar 211 millones de euros, de los cuales 46 corresponden a dependencia.

Solo se ha pagado el 47,3% del presupuesto, más de dieciséis puntos por debajo de la media.
De los más de 1.
237 millones de presupuesto, todavía están pendientes de pagar 652 millones.

En cuanto a los programas, el programa de gestión de centros de personas mayores tiene 118 millones de euros pendientes por ejecutar.
De diversidad funcional, 97 y de dependencia 88.
Por el grado de ejecución, destacan a la baja los programas de inclusión social, con un 37,2%, igualdad de género, con un 41,2% e infancia y adolescencia, con un 52,1%.

Y en inversiones ya, en centros de mayores, yo me alegro mucho que la señora Besalduch se alegre por su.
.
.
Pero claro, si al final la ejecución es la del 2018, un 14,2%, a 30 de septiembre, en construcción de centros de mayores, pues es complicado que esto, señor García, vea la luz el centro de Sant Mateu, y la señora Besalduch se vaya contenta de aquí.

Mire, en dos años la subida de su presupuesto supone un crecimiento presupuestario que es igual más menos a lo que cuestan lo que nosotros llamamos sus chiringuitos, que son 457 millones.
Son diez chiringuitos, cuatro más que en 2018.
Ustedes no dejan de crecer en esto.

Pero es que además es muy curioso, y es que fíjese: a todo esto hay que incorporar lo que nos cuesta a los valencianos asesorarla a usted, que es un coste muy importante.
Mire, se lo voy a decir.
600.
000 euros asesorarla a usted, al año, con doce asesores.

O sea, los valencianos invierten más de medio millón de euros para asesorarle a usted, aparte de la retribución suya y de sus altos cargos.
Es una cifra importante.

En materia de dependencia, mire.
Aquí, ¿qué quiere que le diga?
Usted ha dejado a cero la aportación de La Generalitat no condicionada.
Todos los años había una aportación de La Generalitat no condicionada, porque evidentemente La Generalitat cubría la inversión del estado, podía llegar o no.
Pero en cualquier caso, La Generalitat estaba allí.

Este año ustedes lo han dejado a cero.
Y no solo pasa en esto, pasa en muchas otras partidas.
Aportación no condicionada, cero.
Ustedes lo fían todo a lo que llegue del Imserso, lo fían todo a lo que llegue del estado.

Creo que le habrán puesto alguna velita ustedes a algún santo para que no se aprueben los presupuestos, porque de aprobarse los presupuestos de La Generalitat del señor Pedro Sánchez, desde luego esto para ustedes sería una absoluta catástrofe.
Porque todo esto no constaría.

Miren, otras cuestiones que me gustaría que.
.
.
Habla usted de los copagos injustos, pero fíjese, este año el copago en las residencias de mayores y dependientes no solo se aplica, sino que se sube.
2019, 78 millones.
2018, 69, 2017, 65.
2016, 62.
Usted no ha dejado de subir el copago.

Y eso que dice que ustedes han venido aquí a quitar los copagos injustos.
Pues no lo veo, señora Oltra, no lo veo.

Y hay una cuestión que me gustaría que me contara.
Hay muchas cuestiones del detalle, y no sé si me dará tiempo.
Hay cuestiones que son curiosas, me imagino que luego lo podremos ver en enmiendas.
En el tema de igualdad de género, usted dice: Â«No, es que hemos doblado la red valenciana de agentes de igualdadÂ».

Ya, ya, pero de los 5,3 millones de euros, ustedes dicen que 1,9 viene de trabajos y servicios sociales, cuando en 2018 los 2,6 todo era de La Generalitat con aportación no condicionada.
O sea, ustedes eso de la aportación no condicionada este año lo han dejado absolutamente a cero.

En inclusión social, baja la línea de ayudas para elaborar planes de inclusión en municipios.
Han desparecido unos itinerarios integrados de inserción sociolaboral.
Me ha imaginado que lo ha incorporado usted a otra partida, porque lo ha explicado.
Desaparecen los convenios con entidades locales para la integración de personas migrantes.

En cuanto a la infancia y la adolescencia, le diré que me sigue llamando la atención que, como hizo el año pasado, ya ha dejado de desglosar la inversión en centros de menores.
Ya lo hizo el año pasado, ya no hay desglose en inversión en centros de menores.
Creo que sería interesante incorporarlo.

Ya he hablado del incremento de las tasas, lo he dicho en general, pero se ve tanto en diversidad funcional, que se suben, con la cuestión del copago.
Eso sí que me gustaría que me lo explicara.
Por qué sigue subiendo las tasas y sigue diciendo usted que ha quitado el copago.
Como la cuestión de mayores.

Y finalmente, señora Oltra, si al incremento de las tasas y del copago se le suma una financiación de (inintel·ligible) … presupuestarias que no verán la luz, porque los ingresos del estado no llegarán.
.
.
El grado de ejecución presupuestaria del 30 de septiembre del 2018 es el que es.
Y seamos realistas, es el que es.
Ustedes ejecutan prácticamente el 50% de su presupuesto.

Pero si a eso le sumamos la cuenta 409, que es lo que más me ha llamado la atención y que me gustaría que me explicara, ya pongo en duda aquello de que ustedes gestionan mucho mejor.
Porque, fíjese, a 30 de septiembre del año 2018, usted tiene una cuenta 409 de 37,9 millones de euros.

¿Sabe a cuánto estaba la cuenta 409 a 31 de julio de 2015?
A 7,8.
Usted tenía 7,8, se encontró 7,8, y ahora tiene 37,9.
¿Me podría explicar, por favor, ese incremento de 30 millones de euros en la cuenta 409, mal llamada facturas en los cajones?

Muchas gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Catalá.

I ara, per part del Grup Parlamentari Podemos-Podem, per un temps màxim de huit minuts, té la paraula la il·lustre diputada Cristina Cabedo.

La senyora Cabedo Laborda:

Gràcies, senyor president.

Bon dia i benvinguda, senyora Oltra.

Iniciaré jo la intervenció per part de Podem, després continuarà la senyora Meco, perquè, com sap, porta els temes de menors i d'infància.

Jo començaré amb un punt fonamental per a Podem, que és la lluita contra la violència masclista, i me centraré en dos punts.
El primer és el pacte valencià contra la violència de gènere i masclista.

La seua conselleria l'any passat va complir, va ficar en el pressupost 12 milions.
Enguany inclús els augmenta a 19, i sobretot va fer una qüestió que era per a nosaltres la prioritària, que era desglossar eixos 12 milions on anaven.

La veritat és que la resta de conselleries en eixe sentit no van afinar molt, i és una qüestió que ens va preocupar molt, tant com per a dirigir-nos a elles i o bé no ens van donar informació, o bé ens copiaven i ens pegaven els apartats del pacte valencià contra la violència de gènere i masclista.

Això ha sigut fonamental perquè nosaltres en este acord que hem signat amb el Consell, un dels eixos siga establir i identificar les partides del pacte valencià contra la violència masclista i de gènere als pressupostos de cada conselleria, garantint la transparència i la transversalitat d'aquest.

Entenc que vosté ací ve a comparéixer per a explicar-nos les partides de la conselleria d'igualtat, però la seua conselleria té la condició de vicepresidència, per a nosaltres fonamental perquè vosté garantixca la transversalitat d'este pacte i de les polítiques d'igualtat en totes i cada una de les conselleries.

I per això, jo li demane que ens explique com aquest projecte que ens presenta justament acompleix aquesta mesura clau per a nosaltres signar el pacte d'establir i identificar de forma transversal en totes i cada una de les conselleries el pacte valencià.

Per altra banda, des dels inicis de legislatura per a nosaltres una de les propostes també fonamentals ha sigut emfatitzar en el problema d'habitatge de les dones supervivents de violència masclista.

I per això, en este acord que hem signat no només hem aconseguit que s'establixca l'accés de les dones a l'habitatge, que era una qüestió que ja venia en els altres pressupostos, sinó indicar que eixe accés ha de ser prioritari.
I s'ha reservat almenys un 10% del parc públic per a les dones supervivents de violència masclista.

Això va a tindre un impacte directe en la conselleria d'habitatge, però també me pareix interessant que en la seua conselleria, per primera vegada de forma molt explícita, n'hi ha una partida pressupostària destinada al manteniment de vivendes per a dones.

Jo li voldria preguntar si vosté ens podria explicar si eixes vivendes són per a vivendes tutelades, perquè són les que normalment gestiona la seua conselleria, o si són vivendes que s'afegiran a eixe parc públic de vivendes.

Entre altres coses, perquè si són per a vivendes tutelades, entenem que també hauran de destinar professionals que duguen a terme eixa tutorització, per dir-ho d'alguna manera.

Bé, tinc altres preguntes, però vaig a deixar-ho ací, per a donar-li temps a la senyora Meco, i en la rèplica li'n faré altres.

Gràcies.

El senyor president:

Molt bé.

Doncs, continua la intervenció del Grup Parlamentari Podemos, la senyora Fabiola Meco.

La senyora Meco Tébar:

Gràcies, president.

Gràcies, Cristina.

Buenos días, consellera, gracias por explicarnos las líneas presupuestarias.
Dicen que es usted una de las mimadas este año en los presupuestos.

Tiene mucho bienestar en su conselleria que conseguir, especialmente de las personas más vulnerables, menores, mayores, dependientes, quienes sufren desigualdad, odio o violencia, especialmente violencia machista.

Y combatir para erradicar la pobreza y la exclusión, que tan presente está aún en nuestro territorio.
Ardua tarea esa, la que usted tiene por delante.

Yo me alegraré, se lo digo de corazón, si esos números que hoy nos sitúa este presupuesto están y llegan.
Pero me alegraré sobre todo de que la gestión de esos fondos sea la mejor posible para que esos intereses de toda esta gente vulnerable estén bien cubiertos.

Si a usted le va bien en la gestión, les irá bien a muchos valencianos y valencianas que tan olvidados han estado en políticas de Partido Popular y en los negocios del Partido Popular, porque negocio hicieron con los más vulnerables, y espero que paguen por ello en los tribunales.

Mi intervención va a estar basada única y exclusivamente en la infancia y en la adolescencia, y a este respecto me gustaría analizar tres focos.
Una son los centros de menores, y la pregunta obligada es: ¿cuándo van a estar las ratios aprobadas en el nuevo modelo finalmente, efectivamente en los centros, porque aún no han llegado, en todos los centros?

La segunda es: ¿cuándo van a estar todos los puestos cubiertos en los centros, no solo de menores, también de mayores, y cuándo van a cubrirse todas las bajas?
¿Qué se va a hacer también con las bajas en las direcciones territoriales?
¿Cómo vamos a atender todo eso con este presupuesto?

Otra de las cuestiones que se ha visto que mi grupo ha tenido interés en señalar desde que llegamos a Les Corts -yo recuerdo mis primeras intervenciones y lo ponía de relieve- es la desprivatización de los centros de menores.
Queríamos y seguimos queriendo que la titularidad y la gestión de los centros que acogen a menores sean íntegramente públicas.

Pero no solo, señora consellera, queremos algo más, queremos que sean públicos y eficientes.
Estos ojos, señora consellera, han visto mucho en estos cuatro años y por eso le digo, gestión pública, sin lugar a dudas, pero eficiente, sumamente eficiente.

Porque tenemos pocos recursos y hemos de gestionarlo impecablemente por esos niños, niñas y adolescentes que queremos que no bajen los brazos porque vamos a ser capaces de decirle que van a encontrar pronto un futuro y una protección que nunca nadie debió negarles.

Y para hacer realidad esa ley de infancia y adolescencia que tenemos por delante, también hace falta revertir a lo público esos centros de menores.
Especialmente la de aquellos en los que menores cumplen medidas judiciales, que los hacen peor condición que a los adultos que están en centros públicos.
Por eso, señora Oltra, hemos considerado oportuno que esa partida presupuestaria esté recogida en el capítulo I.

La mejor gestión de los centros -usted lo sabe bien, usted lo ha dicho en su intervención- requiere planificación, también motivación, también formación, recursos materiales y humanos y buenas instalaciones.
Y en ese sentido, en el ejercicio aproximado de reformas que se efectúa en la FP6, lamentamos que no se haya hecho un ejercicio más concreto.

Se habla de red de centros de provincias de Alicante, Castellón y Valencia, pero no alcanzamos a conocer dónde se van a producir, en qué centros concretos se van a implementar las reformas, cuál es la magnitud de las reformas.
Seguramente usted lo sepa, porque lo ha pintado en el presupuesto.
Yo le agradecería sinceramente tener esos datos en la mano porque es un mejor ejercicio para controlar presupuestariamente.

Otro capítulo es el que tiene que ver con las familias.
Yo le felicito porque hoy la gestión de los PEI y de los gastos extraordinarios es mejor que nunca, señora consellera.
Hoy, hoy.
Hace seis meses no podría haber dicho lo mismo, pero hoy lo es.
Y en ese sentido creo que hay que seguir porque, cuando las cosas se hacen bien, hay que seguir profundizándolas.
Y no se lo digo con mi voz, que se lo digo, sino se lo digo en nombre de las familias que lo dicen.

Pero le traslado preocupaciones de las familias que yo también tengo cuando leo su presupuesto, que tienen que ver con la formación que van a recibir esas familias que está pintada también en esa ley de infancia y adolescencia.
Se preguntan -y yo me pregunto también- quién les va a ofrecer la formación y en qué condiciones.
No es la primera vez que lamentamos la privatización de muchas tareas que tienen que ver con la infancia y adolescencia.
Pero no podemos seguir externalizando.

Y en este sentido -voy acabando, bueno, no voy acabando, pero me quedaré con cosas que decirle- hay una línea presupuestaria en la FP7 que es un melange que yo no acabo de entender que dice: Â«Fomento de programas de prevención, en especial de abusos sexuales y fomento del acogimiento familiar, así como la formación continua de familias acogedoras y adoptivas.
Â»

Sabe usted, porque lo sabe, de la importancia de las campañas de sensibilización para fomentar el acogimiento y la adopción.
Sabe usted de la importancia de la formación de las familias.
¿Por qué seguir externalizando cuestiones tan importantes?
¿Por qué no lo hace la administración velando exclusivamente por la calidad?
¿Por qué mezclarlo con el tema de abusos sexuales a menores, cuando no siempre las familias tienen acogida o adopción de menores que sufren abusos sexuales?
Abusos sexuales que están presentes y que son otra realidad dramática e importante que atender.

Yo me alegro de ver a los MENA en su presupuesto.
Sé que es una línea estatal, pero me alegro de ver pintado en un presupuesto, porque es un buen inicio para gente absolutamente abandonada, en este caso menores extranjeros no acompañados.
Y por eso le doy las gracias, señora Oltra.
Le doy las gracias porque hoy hay pintado un presupuesto que este Consell ha defendido también en Madrid, cosa que no hicieron quienes tuvieron que hacerlo en su día.
Porque negar la realidad no contribuye a mejorarla.

Y seguiré luego con los menores en conflicto en la ley que tengo también cosas que decirle.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Meco.

Sí, senyora Catalá.

La senyora Catalá Verdet:

Senyor president, gràcies.

Per una qüestió d'ordre m'agradaria sol·licitar la paraula en virtut de l'article 69 del Reglament per honor del grup, donat que la meua companya ha dit expressament que: Â«El Partido Popular hizo negocio con los más vulnerables y espero que lo paguen en los tribunales.
Â»

El senyor president:

Molt bé.

Doncs, senyora Catalá, té vosté un minut i mig per a.
.
.

La senyora Catalá Verdet:

Gràcies.
(Veus)

Bueno, yo, a mí me gustaría que… Yo creo que este momento es lo suficientemente importante, señora Meco, como para que usted centre su atención en unos presupuestos que, por razones yo siempre digo que escapan a mi rígida comprensión del derecho parlamentario, ustedes han podido negociar antes que el resto de los grupos parlamentarios.
Siendo que ustedes no están en el gobierno.

Pero más allá de esto, le diré que creo que para defender esos presupuestos o para hacer unos juegos florales con la señora vicepresidenta, me parece del todo innecesario que usted haga una referencia al Partido Popular.

Y me parece del todo innecesario que usted haga una referencia y que, además, puede resultar ofensiva con los miembros del Partido Popular que nos encontramos en esta sala y con los que usted comparte, día a día, muchísimo tiempo y que entiendo que nos considera personas normales con las que debate, con las que negocia, con las que consensua y con las que, evidentemente, lleva adelante el trabajo parlamentario lo más digno posible que pretendemos entre todos los responsables públicos que estamos aquí.

Aquí nos podemos sentir muy ofendidos por esas palabras.
Yo no voy a justificar la actitud de personas que son injustificables, pero lo que le voy a pedir, por favor, es que igual como yo no hago una valoración de su persona, de su trabajo, incluso de su partido por determinadas actitudes de Podemos-Podem o de Podemos a nivel nacional, no la haga usted con las personas que conformamos este grupo ni con el Partido Popular a nivel general.

E insisto, para usted realizar juegos florales es innecesario que usted haga una alusión expresa al Partido Popular.
Puede usted hacerle la rosca a la señora Oltra sin mentar al Partido Popular, señora Meco.

El senyor president:

Sí, senyora Meco, per a què demana vosté la paraula?

La senyora Meco Tébar:

Para decirle a la señora Catalá que yo lamento mucho que ella se haya sentido aludida por una…

El senyor president:

Bien, pero… Ya lo está diciendo, entonces.

La senyora Meco Tébar:

No, estoy simplemente diciéndole que yo lamento mucho que la señora Catalá se haya ofendido por unas afirmaciones que tienen que ver con un partido y con una realidad judicial que está ahí.
Yo lo lamento mucho y retiro todo lo que le haya podido ofender.

Respecto a los ejercicios florales o no, estoy en mi libre derecho, lo marca el Reglamento, de poder intervenir como corresponda a la libertad que tiene mi grupo…

El senyor president:

Molt bé, doncs…

La senyora Meco Tébar:

…y esta diputada.
Espero que a usted no le moleste que hayamos podido tener incidencia presupuestaria.

El senyor president:

Senyora Meco, doncs, queda arreplegada la disculpa i la seua consideració.

Si els pareix, senyories, continuem amb les intervencions.
En este cas ho farem amb la intervenció del Grup Parlamentari Compromís, en boca de la il·lustre diputada senyora Mònica Álvaro per un temps màxim de huit minuts.

La senyora Álvaro Cerezo:

Gràcies, senyor president.

I gràcies també, senyora vicepresidenta, per esta explicació tan didàctica.
Però mire, jo este cap de setmana, mentre preparava els pressupostos, me'ls llegia atentament, també tenia certa impaciència per saber què dirien els grups de l'oposició davant d'estos pressupostos.

Perquè davant d'un pressupost que puja un 30% per a les polítiques socials, per a les polítiques per a les persones, els diputats i diputades que estan en una comissió on vetlem pel benestar de les persones, què podien dir?
Què podien dir?
Quina pega se li pot traure a un pressupost que puja quasi un 30% per a polítiques socials.
Doncs, ja ho ha sentit vosté, s'han transformat en analistes de macroeconomia, en demanar coses que li havien d'explicar al senyor Soler que vindrà ara després.
Que es queden i li pregunten al senyor Soler.

O, escolte, també pareixen adivinos del Teletienda de medianoche.
Perquè és que, bo, és que jo me n'he sentit de totes.
Senyora Besalduch.
.
.
Se n'ha anat.
(Rialles) Jo estic segura que podrem anar amb la senyora Besalduch, que Sant Mateu tindrà residència i que la resta de la comarca també.

Perquè miren, amb els mitjans que tenim, amb l'infrafinançament que tenim, este pressupost és molt millor del que es podia fer i cal reconèixer que és una bona notícia per als valencians i valencianes.
Alegrem-nos, alegrem-nos senyories, alegrem-nos.
Amb este pressupost el camí cap al dret subjectiu ja no és un camí, és una autopista sense peatges.
¡Que ja hem pagat prou peatges en els vint anys del Partit Popular!

Si ens n'anem al capítol de violència contra les dones, passem de 250.
000 a 600.
000 euros per al fons d'emergència, 200.
000 més per al manteniment dels habitatges tutelats dels ajuntaments.
¡Atenció!
Passem de 2,6 milions a 5,3 per a la xarxa d'agents d'igualtat.
És a dir, 73 municipis i 4 mancomunitats passem a 75 municipis i 25 mancomunitats.

I no cal que ens diga, no cal que ens recorde com d'important és arribar a les mancomunitats, als pobles més xicotets on les dones tenen moltes menys possibilitats de ser ateses de manera immediata.
I vist això, a vore qui és el guapo o la guapa que enguany torna a l'esmena de queremos que vuelva Infodona.
No, hija no.
Enguany eixa esmena, ja em permetrà vosté que li diga que no l'anem a aprovar.

Inclusió social.
Mire, a les nostres comarques, a les del nord i a la resta del País Valencià, entitats com Cocemfe estan fent coses molt grans.
Molt grans en els programes d'interés social a càrrec de l'IRPF, programes que recordem que ja gestionàrem amb èxit als pressuposts anteriors.
Mentre que algunes de les autonomies es perdien i jo no vull assenyalar quines autonomies, però faça-s'ho mirar.

I enguany segur que podem seguir creixent, atés que passem de 12,15 milions a 14,24 milions.
Un 17% més.
I això és una bona notícia per a les entitats socials.
(Remors) I senyories, això no és qüestionable, senyories.
Com també que la renda valenciana d'inclusió passa de 88 a 100 milions d'euros.
(Remors) I òbviament, òbviament, per suposat, suficient perquè entren en funcionament les primeres rendes complementàries.
Cosa que alguns grups polítics auguraven que no anava a passar en la vida.

Els mateixos grups que, per cert, los adivinos del Teletienda deien que no passaríem mai del pressupost del 2016.
I a més, miren, si el pressupost fora insuficient per a la renda valenciana d'inclusió, donaria exactament igual.
Perquè ara, ara, això de la renda valenciana és un dret.
Però un dret, dret de veritat.

No com abans, que había renta hasta que había presupuesto.
Se acababa el presupuesto, se acababa la renta.
No senyores, això ja no passa.
I jo ja sé que això vosté ja ho sap, però és que a mi m'encanta repetir-ho, què vol que li faça?

Infància i adolescència.
Les xifres estan ahí, quasi vint-i-cinc milions per a personal, 82 llocs més de treball que potser.
.
.
, no espere que.
.
.
Igual també són per a assessorar-la a vosté, perquè he escoltat hui.
.
.
Quasi tres milions més per a equipament i reforma dels centres.
I multipliquem per set els punts de trobada familiars.
Això és una animalada multiplicar per set, una animalada de les bones, senyora Oltra.

I a tot això cal sumar les ajudes a les famílies acollidores, la formació constant per a adoptants i per a famílies acollidores, millores substancials per als extutelats, la seua emancipació, etcètera, etcètera.
(Remors)

En igualtat per la diversitat, això que sempre a alguns se'ls oblida.
Les transferències corrents augmenten un 124,13%, que es diu prompte, eh?
, 124,13%.
(Remors) I contempla la línia d'escoles de família, programes de promoció de les famílies, nous usos dels temps, coresponsabilitat, un 33% més per a la igualtat del col·lectiu LGTBI, etcètera, etcètera, etcètera.

Mesures que en gran manera vindran a incrementar i a implementar la nova llei de LGTBI que esperem aprovar en estes Corts.
En joventut seguim amb les polítiques centrades en el municipi, perquè de joventut no parlen mai, mai de la vida, mai he sentit als grups que fan oposició parlar de joventut.
Doncs mire, seguim amb polítiques centrades per al municipi, per això creem una nova línia amb un import de més de dos milions d'euros.

Seguim augmentant recursos per al foment de l'associacionisme i de les entitats juvenils.
Per al Consell Valencià de la Joventut que ha duplicat el seu pressupost en els últims 4 anys.
¡Duplicat!
I sobretot destaquem el programa Jove Oportunitat que enguany duplica el seu pressupost, passant de 55 a 75 municipis.
Alè, jas!

I finalment, arribem als serveis socials generals.
Si parlem de diversitat funcional, a més de les novetats que vosté ja ha descrit, és notable també el creixement de l'IVAS per a salut mental, senyor Alberto García.
O l'increment de places en centres d'atenció social a persones amb diversitat funcional.
La nova línia de finançament a entitats locals per a programes a serveis socials per a atendre a persones amb diversitat funcional, per a entitats locals.

I el capítol VII d'esta secció passa de 4,2 milions d'euros a 12,58 milions.
En fi, un pas de gegant en la batalla per la inclusió.
Molt, molt, molt lluny de les baralles parlamentàries que tenim en estes Corts quan arriben els pressupostos.

Perquè tota l'aportació d'algun grup polític ací present en matèria de diversitat l'any passat fou una esmena, literal: Â«Aseos para minusválidos -literal- en la piscina municipal de Alborache.
Â» Això ho he vist jo, senyora Oltra, això ho he vist jo en esta comissió.

Quasi un 39% més per als CEAM, manteniment dels programes de Â«Major a casa,Â» Â«Menjar a casa,Â» termalisme, increment del cost de plaça residencial de 53 a 60 euros amb la substancial millora del servei que això implica.
1.
500 places de residència, a les quals cal sumar les de les entitats locals.
5 milions d'euros per a reformes en centres residencials.

I en resum, la consolidació d'un nou model residencial que res té a veure amb l'anterior modelo Cotino il·legal.
Il·legal perquè el va declarar el TSJ i així ho va declarar.
I il·legal perquè ara sabem com se les gastaven els Cotino quan Villarejo els avisava que ací els anaven a investigar per Brugal.

I dependència, mire, jo ahí ja m'he marejat.
Jo en xifres tan grans em marege.
Així que me'n vaig als objectius principals que descriu el seu pressupost.
Resoldre tots els procediments de dependència i abonar la retroactivitat als dependents.
No es pot ser més clar i això.
.
.

(Ocupa la presidència la vicepresidenta senyora María Sabina Escrig Monzó)

La senyora vicepresidenta:

Un segonet, un segonet diputada.
És que estic sentint molt de murmuri, molt de murmuri i al final molesta.
Per favor, si tenen alguna cosa que parlar fora.
Moltes gràcies.

Continue.

La senyora Álvaro Cerezo:

Aprofite per a beure aigua.
(Rialles)

Resoldre tots els procediments de dependència i abonar les (inintel·ligible) … als dependents.
No es pot ser més clar.
Això és actuar amb valentia i compromís, i vosté sap, senyora Oltra, allò que jo li deia que actuar amb valentia, amb compromís és el millor que li puc li dir d'un pressupost.

I, per últim, en definitiva, amb este pressupost es defén simplement que els serveis socials són la quarta pota de l'estat de benestar amb l'educació, la sanitat i les pensions.
Sense eixa quarta pota la cadira tombaria i les persones cauen, i no anem a deixar a ningú més que caiga, és més, hem de recuperar, volem recuperar als que havien caigut durant la gestió anterior.

I per això necessitem d'estos pressupostos: renda d'inclusió; igualtat en la diversitat; xarxa d'agents d'igualtat; nou model residencial; punts de trobada familiars; equips d'intervenció en la infància, en l'adolescència; valoracions; municipalisme; finançament dels equips base; inclusió social, sociolaboral, etcètera, etcètera, etcètera.

Van deixar caure a massa gent en els darrers anys, senyoria, aquells que mai van creure que es podia tindre una quarta pota.

M'agrada, ens agraden a Compromís estos pressupostos de la transformació, així que moltes gràcies i endavant.

La senyora vicepresidenta:

Moltes gràcies, diputada.

I, ara, per part del Grup Parlamentari Socialista, té la paraula la senyora Andrés per 8 minuts.

La senyora Andrés Sanchis:

Moltes gràcies, senyora presidenta.

I moltes gràcies, senyora vicepresidenta, per presentar estos pressupostos de la dignitat de les persones i dels valencians i de les valencianes de la Comunitat Valenciana.

Yo creo que llegamos en unos momentos en los que vimos que en unos cuantos años, sobre todo a partir del año 2012, el estado de bienestar social, especialmente aquí en la Comunidad Valenciana, había tocado fondo, y gracias al esfuerzo reconocido y merecido del gobierno del botànic el estado del bienestar en la Comunidad Valenciana ha remontado a pasos agigantados.

Hoy, podemos decir que somos una de las comunidades pioneras en el reconocimiento de ciertos derechos, somos también pioneras en implantar las prestaciones que estaban olvidadas durante muchos años para las personas que verdaderamente lo necesitaban, y luego, también, es de reconocer que el crecimiento económico que se ha producido en la conselleria para políticas sociales en estos cuatro años manifiesta claramente cuál es la voluntad del botànic.
Sin lugar a dudas, se apuesta por las políticas sociales, se apuesta por la igualdad y por la oportunidad de las personas a tener una vida mejor.

Yo creo que eso, en dos años, que el presupuesto de una conselleria haya crecido un 40% alcanzando los 1.
500 millones de euros es una realidad.

Y, además, dejamos también ya de ver tan próximo esos titulares que veíamos en la prensa: Â«El País Vasco y la Comunidad Valenciana, lo mejor y lo peor de los servicios sociales.
Â» Hoy, la Comunidad Valenciana ya no tiene ese título, ya estamos acercándonos a los mejores en servicios sociales, y sobre todo hemos atravesado ya con estos presupuestos la barrera de los 300 euros por habitante, que era algo que esperábamos.
Estamos lejos todavía de otras comunidades autónomas pero ahí ya estamos, en un puesto que merecen los ciudadanos y las ciudadanas que están en una situación de vulnerabilidad en esta comunidad.

Yo creo que estamos demostrando que este gobierno apuesta por los servicios públicos, apuesta por la municipalización, por acercar esos recursos a las personas, y porque entendemos que esa forma de gestionar los servicios sociales es una manera de ganar en eficiencia, y de ganar en calidad, y se ha demostrado porque en la tramitación del nuevo modelo por ejemplo de la Ley de la dependencia que tantas críticas recibió, ¿se acuerda cuándo se tenía que pasar de los 17 a los doscientos y pico que están ahora valorando?
, se ha demostrado que en realidad sí que funciona esa nueva forma de gestionar los servicios sociales y que las personas están recibiendo esas prestaciones antes con ese acortamiento de las listas de espera y también de los plazos de tramitación.

Desde el Grupo Socialista entendemos que todavía queda por hacer, todavía falta seguir invirtiendo en recursos y en profesionalización para que esos expedientes se tramiten cuanto antes, sobre todo teniendo en cuenta que la prestación se recibe desde el momento en que se hace la solicitud, o sea que no es una cuestión de dinero porque la dotación económica está.

Hay que seguir trabajando en esa vía y hacer los esfuerzos necesarios para que las personas que necesiten una atención de la dependencia la consigan cuanto antes.

Hemos vencido ya esa resistencia con las mejores comunidades autónomas, nos acercamos ya al impacto territorial, también pensamos que con la nueva política de la conselleria se conseguirá el objetivo de acercar las zonas rurales al nivel de prestaciones sociales que necesitan y que a lo mejor sí que se consiguen en las poblaciones que tienen más habitantes.

Yo quisiera remarcar algunos de los objetivos muy importantes que vemos en los presupuestos, no solamente esas cifras que ya hemos dicho que están ahí sino uno de los objetivos principales, por ejemplo en el programa 313.
10, que vemos que es el de la prevención, la atención y la intervención social tan descuidada en los últimos años por parte de los equipos sociales porque se habían convertido en meros tramitadores administrativos de expedientes.

Esa intervención y esa prevención son las que nos garantizan que después haya otro tipo de recursos que con el tiempo no sean tan necesarios, como por ejemplo esa prevención, esa intervención es tan necesaria en la infancia y en la adolescencia -como  ha comentado la señora Meco.

Quisiera, también, mostrar la satisfacción del Grupo Socialista porque con estos presupuestos vamos a consolidar el servicio de ayuda a domicilio municipal, un servicio público tan descuidado en la Comunidad Valenciana; estábamos en una tasa de implantación del 0,16%, los últimos de toda España.
Y eso nos va a facilitar que las personas puedan permanecer durante más tiempo acompañadas de su familia y en su entorno y poder garantizar que vamos avanzando, modernizando la atención para lo que es la autonomía personal, que puedan permanecer el mayor tiempo posible en su casa.
Nuestra satisfacción porque pensamos que ese objetivo y el apoyo a ese programa es fundamental.

También, quisiéramos destacar en el tema de la dependencia ese impulso, de nuevo, de más de un 44% de incremento con la nueva dotación de plazas tal y como ha explicado la señora vicepresidenta, sin descuidar el tema de la salud mental y de las personas con diversidad funcional; pero también tenemos que tener en cuenta que hay nuevos recursos que se son necesarios para modernizar el sistema residencial, tal y como hemos visto -y ahora que está aquí la alcaldesa de Sant Mateu- en el proyecto que nos ha enseñado y que será una puesta en marcha de lo que entendemos que tiene que ser la atención residencial en la Comunidad Valenciana, sin duda un ejemplo del que copiarán la mayoría de las comunidades autónomas y me atrevo a decir que hasta incluso otros países.

Con respecto a la renta valenciana de inclusión, señora vicepresidenta, alcanzar la cifra de los 100 millones de euros pensamos que pone de manifiesto cuál es la voluntad del botànic, en la que creo que hay coincidencia por parte de todos los grupos, también creo que se podrían sumar el Partido Popular o Ciudadanos.
Con una tasa de pobreza en el año 2015 -cuando se llegó- del 30% evidentemente había que buscar una herramienta, un instrumento para garantizar la inserción social y para garantizar que las personas que estaban en una situación de mayor desprotección puedan tener esos mínimos recursos para poder salir adelante.

Por lo tanto, bien hecho también por la conselleria, bien hecho por usted, vicepresidenta, el luchar de forma decidida por la pobreza y que este año también se incorporen aquellas personas mayores con pensiones muy bajas que sabemos que es algo que se tenía que bajar.
¡Ojalá!
dentro de poco exista suficiente mayoría parlamentario en el estado para que esta prestación pueda ser acogida por el estado, a través del ingreso mínimo vital o de cualquier otro tipo de prestación que pueda ser consensuada por todos los grupos políticos.

Creemos, también, que es muy importante que se haya incorporado equipos específicos de intervención en la infancia y adolescencia, así pasamos ya al programa 313.
30, pasando de 4 millones a 7 millones, es decir, estamos otra vez incidiendo en lo que es la prevención, en atajar el problema de raíz, para nosotros fundamental, más allá de que esa nueva línea de los 59 millones de euros dirigidas a entidades sin ánimo de lucro para la gestión de atención social de infancia y adolescencia es imprescindible teniendo en cuenta el incremento de la problemática que se está produciendo, especialmente por la acogida que se está realizando en la Comunidad Valenciana de personas, de personitas que necesitan también que nos ocupemos de ellas.
(Soroll de papers)

En cuanto a otros programas, quisiera destacar también el importante incremento del 46% en igualdad de género.
Fundamental consolidar esa red valenciana de agentes de igualdad y la incorporación también de las promotoras de igualdad.
A buen seguro, conseguir que esa brecha que existe entre hombres y mujeres a todos los niveles es una tarea importantísima a la que nos tenemos que dedicar todos, todas las administraciones, desde La Generalitat hasta los ayuntamientos.

Es muy importante también el incremento que se ha producido en la acción concertada de los centros de exclusión social y violencia de género que pasan a 6.
600.
000 euros, es una cuantía importantísima, y las nuevas líneas para el fomento de la inserción laboral de mujeres, 615.
000, pero también los 7 millones para inserción sociolaboral de todas aquellas personas que reciban la renta valenciana de inclusión.

En definitiva, señora vicepresidenta, y por no traspasar demasiado el tiempo, quiero felicitarla por estos presupuestos porque entendemos que atacan todas aquellas cuestiones que estaban pendientes de resolver y dan una nueva mirada a lo que serán los servicios sociales del futuro de la comunidad.

Esperamos la ley de servicios sociales con mucho interés, pensamos que va a ser una nueva ley que va a sentar les bases para esta comunidad y para la política social.

Gracias.

(Ocupa la presidència el president senyor Jorge Bellver Casaña)

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Andrés.

I, ara, per a contestar a les qüestions plantejades pels grups parlamentaris, senyora vicepresidenta té vosté 15 minuts.

La senyora vicepresidenta i consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives:

Gràcies, senyor president.

Moltíssimes gràcies a les seues senyories per les seues intervencions, especialment, òbviament, als tres grups parlamentaris que recolzen al govern i també estos pressupostos, que és molt valuosa esta capacitat de diàleg i que hem donat exemple -crec- a altres territoris de com la pluralitat fa créixer el canvi polític i ens encamina a la transformació de la legislatura botànica que ve.

Gràcies especialment també a la senyora Álvaro i a la senyora Andrés pel seu suport explícit a les línies pressupostàries, i també a la senyora Meco i a la senyora Cabedo que sí que han plantejat algunes qüestions en les que ara entraré.

Començaré, per tant, pel senyor García, a les qüestions que es plantegen, ¿no?
Vosté apuntava, senyor García, el tema de, bé, què va a passar si els ingressos no entren, que és una cosa que també s'ha plantejat en altres intervencions.
Però, a rengló seguit, vosté ha dit una frase en la que em quede que és, Â«són previsions sens dubte necessàries, i servicis sens dubte necessarisÂ», vosté ha dit eixa frase.

I em pareix molt important perquè és el que estem intentant des de la Conselleria d'Igualtat i Polítiques Inclusives, des del govern del botànic, que la gent entenga que la protecció social, que els drets socials són tan importants com dur a un xiquet o a una xiqueta a l'escola, o com que una persona puga anar a un hospital i ser hospitalitzada, i per tant com són drets al nostre entendre inalienables s'han de complir.

Que tenim una bretxa entre les previsions i els ingressos contantes y sonantes, això ho sap tot el món, portem tres anys posant 1.
325 milions en el pressupost que tots sabem que és una reivindicació d'un sistema de finançament que ens està maltractant.
¡I ho sabem tots!
No hem enganyat a ningú.
El problema sap quan era, quan es ficaven 600 milions de venta de patrimonio ¡sabent que era mentira!
, però es posava; no sé quants milions per entrada d'un impost als caixers que sabia que no anava a aprovar-se perquè el Tribunal Constitucional ho tenia pendent de recurs i no n'hi havia competències en esta comunitat per a eixe impost.
Així era com es feien els pressupostos abans.
¿Existia eixa bretxa?
¡Clar que existia!
Mentre esta comunitat estiga infrafinançada eixa bretxa va a existir.

Però, ¿de què estem parlant?
Del que vosté deia, sens dubte necessari, i com és necessari està en el pressupost perquè els drets (colpejant la trona) són previs, els drets són previs, i el pressupost ha d'adaptar-se per a garantir eixos drets, que és una cosa que la dreta en este país no ha entés mai.
¿Quantes voltes hem sentit eixa frase de Â«usted tendrá dependencia si hay disponibilidad presupuestariaÂ»?
O, com deia la senyora Álvaro, Â«s'ha acabat el pressupost, no n'hi ha renta garantida de ciutadaniaÂ»; Â«¡ah!
, que vosté no pot menjar, ¡ai!
, però el pressupost s'ha acabat.
Â» No, és a l'inrevés, no diu la llei que n'hi ha dret a l'atenció a la dependència, doncs ja està, el dret està per damunt.

¿Per què hem assumit durant tants anys que els drets socials depenen que algú els pose en els pressupostos?
Doncs no, els drets socials estan ahí, igual que el dret a l'educació i el dret a la sanitat.

Vosté plantejava la qüestió de l'assistent personal, i jo li ho agraïsc molt perquè sap vosté que nosaltres també volem que eixa figura es promocione, i de fet ja tenim amb el Cermi pactat el que és la instrucció als serveis socials municipals perquè es promocione eixa figura; de fet, va ser en el Decret 62/2017 en el que nosaltres establirem que no feia falta estar treballant o estudiant per a tindre un assistent personal, però la gent no ho demana i ara hem de fer un esforç de promoció.

Vosté també plantejava el tema dels centres de valoració de la discapacitat, i té vosté raó, tenim ahí un embús important, ¿val?
No obstant, estem treballant, en què?
Que hi haja una homologació automàtica al 33% de les previsions de l'INSS.
Quan l'INSS diu, Â«aquí n'hi ha una discapacitatÂ», automàticament que això se traduïsca sense necessitat de fer la valoració; això mos alleugeraria molts expedients, com passa en altres comunitats autònomes.
O, per exemple, estem… Davant de la dificultat que tenim per a cobrir les places de personal sanitari, de metges i metgesses, el que estem és intentant que els centres de salut facen eixa faena de valoració per a agilitzar els expedients del que és la valoració de la discapacitat.

Quant al que vosté pregunta sobre l'augment en el capítol I, és precisament per a reforçar eixos centres de valoració de la discapacitat, els sis equips que ja està demanant el personal i que s'està incorporant, eixos sis equips de reforç en València, Alacant i Castelló i, també, òbviament, n'hi ha un reforç en el que és la gestió de dependència però, sobretot, este capítol I ha de vore amb les places que estem reforçant en els centres, en residències, etcètera, per a millorar les ràtios.
A això se deu eixe increment.

Les pensions no contributives sap vosté que a partir del 23 d'abril de l'any que ve entra en vigor la segona fase de la Llei de renda valenciana d'inclusió, que és la complementària de prestacions, fins al màxim legal que ens permet la llei perquè el Govern d'Espanya no lleve eixa pensió no contributiva, i això entrarà en vigor el 23 d'abril.

I en el tema de l'atenció primerenca, dir-li que des de 2015 fins ara hem augmentat 1.
000 places, 1.
000 places en atenció primerenca, en tres anys i mig.

I quant als joves extutelats de La Generalitat, sàpiga vosté que tenen accés prioritari a la renda valenciana d'inclusió, encara que visquen en família.
I això la llei ho preveu, val?

Senyor Woodward, les mateixes consideracions que li he fet al senyor García quant al que són els ingressos.
En tot cas, jo entenc que vosté també entén que estos són drets necessaris de garantir perquè a mi me sobta que…, clar, vostés plantegen, Â«no tindrà vosté prou ingressosÂ», i després diu, Â«però encara li falta fer açòÂ».
I, aleshores, bé, centrem-mos en el que mos falta per fer.
I té vosté raó, clar que queda molt per fer!

En un moment donat de la seua intervenció ha dit, Â«vaig a glossar-li els incompliments de la part social que vostés tenenÂ».
No me'ls ha glossat més enllà… (Remors) Ah, els ingressos, val, se referia vosté al que ve dels pressupostos generals o del sistema de finançament.
Bé, doncs, si no arriben, haurem de fer que arriben.
Haurem de fer que arriben perquè… Però és com tot, vull dir, i per a pagar l'escola?
Mos plantejaríem traure els xiquets de l'escola?
Per què mos plantegem tindre els dependents en un llista i no atendre'ls?
(Remors) No, no, no, no dic que vosté ho haja dit.
Ho dic com a imaginari col·lectiu, sap?
Perquè a vegades els imaginaris neocon, els imaginaris neoliberals el que estan plantejant és això.
Doncs no n'hi ha dret si no n'hi ha diners.
Doncs, no, s'han de buscar els diners.

No és de veres que hàgem pujat els impostos a ningú, eh?
Bé, sí, a cinquanta mil persones en la Comunitat Valenciana.
 (Remors) No, però això anava per una altra intervenció.
Vaig aprofitant.
.
.
Com he parlat de dogma neoliberal i neocon me n'he anat a l'altra part de la taula.
(Un diputat parla amb el micròfon desconnectat) No, no, no, no li estava atribuint.
.
.
, anava ara a dir que era una de les qüestions que han eixit en el debat, òbviament en la part més a la dreta de vosté, o no sé, o.
.
.
, xe, depén d'on se mire, depén d'on se mire.

Vorà, hem pujat els impostos a cinquanta mil persones que són les més riques de la Comunitat Valenciana; hem baixat els impostos a un milió i mig de persones que són les que menys possibilitats tenen en la Comunitat Valenciana.
Per tant, imaginen vostés, hem baixat els impostos a 1.
450.
000 persones, que no està malament.
El que passa és que sí que els els hem pujat a aquells que poden pagar més, no?

Gràcies per reconéixer els avanços que s'han fet en política social.
Vosté ha anomenat que la llista d'espera està pujant un poquet en dependència.
Jo li explique: ho vaig dir i ho he dit ací alguna volta.
Quan jo vaig explicar allò del tap i el got d'aigua, no?
, que se buida i se va…, fins que pugam tirar del tot el tap, jo vaig advertir que en un moment les llistes pujarien, que és el que està passant ara.
Estan pujant cent, cent i tants al mes.
Per què?
Perquè l'entrada del sistema que ja funciona d'eixes més de cinc-centes persones ja preparades per a valorar i que estan valorant en els municipis, el que fa és que el sistema des de baix ja estiga funcionant més ràpid.
I, ara, el que estem fent és reforçar la part final, i això també té la previsió en el pressupost, perquè els PIA, que és la part final del procés, vagen anant més ràpid.
Perquè el que és la valoració, ja el sistema està funcionant.

Per tant, encara poden haver-hi alguns mesos en què puge mínimament eixa llista d'espera, clar, en un temps mitjà d'espera que no té res a vore amb abans.
Per això, quan vosté parlava de xifres de dependència, fixe's que la dependència en els anys… Li vaig a fer el recorregut històric… 2014, la dependència eren 132 milions executats, a desembre de 2014; desembre de 2016…, i açò li val també a vosté, senyora Catalá, pel tema de les execucions que vosté parlava.
En l'any 2016, 258,8 milions, desembre.
Desembre de 2017, 245,8 milions.
I vosté dirà, Â«és menys que en el 2016Â».
Sí, perquè en el 2016 pagàrem tota la retroactivitat que estos senyors havien deixat pendent fins a 2019.
O siga, ací n'hi havia persones que havien estat sis anys, set anys, podrint-se en una llista d'espera; quan entraven en el sistema els dien, Â«i ara, lo que te debo…Â», perquè vosté sap que si passen els sis mesos s'ha de pagar des del dia de la sol·licitud, perquè s'incorre en responsabilitat patrimonial, Â«ahora te vas a esperar cuatro años más o cinc fins que te pagueÂ».
I el 31 de març de 2016, el govern del botànic, pagà tot el deute de retroactivitat pendent.
Això explica per què en desembre de 2016 n'hi ha més execució que en el 2017.

I ara, desembre de 2017, 245 milions; octubre del 2018, 231 milions, i ja hem demanat ampliació perquè és crèdit ampliable.

Per què, a més, ara, podem atendre més gent amb menys diners?
Pel mateix que li estic diguent.
Perquè com no paguem tanta retroactivitat perquè el temps mitjà d'espera ara està en un any i un poquet, quan estava en quatre anys i mig, tota eixa retroactivitat ens permet atendre més persones.
Què estem fent ara?
Atendre més persones amb menys diners, encara que la partida ha d'anar pujant, perquè al ritme que estem introduint les persones en el sistema, eixa partida és sostinguda, i donat l'envelliment poblacional, etcètera, ha d'estar sostinguda en el temps.

En tot cas, estes són les xifres d'execució.
I si en volen altres d'execució que també han parlat d'execució, miren, en infància, que se deia l'execució: desembre de 2014, 94 milions; desembre de 2017, 108.

Inclusió social: desembre de 2004, inclusió social…, sí, sí, no, li estic parlant a tot el món, no només li estic parlant a vosté, no patisca, no patisca.
Execucions, desembre de 2014, inclusió social, any terrible de crisi, 9 milions d'euros, govern del Partit Popular.
Inclusió social, desembre de 2017, 86 milions d'euros.
Estes són les diferències.
Mosatros, clar que executem més que vostés, i millor.
I me referisc ara a vostés, els senyors del Partit Popular.

Jo no pense ací com el meu grup.
El meu grup, l'opinió l'expressa perfectament la senyora Álvaro.
Jo estic ací en representació del govern i, en tot cas, crec que he respost més o menys… Ah, i quant a la pregunta parlamentària, si vosté veu l'inici de la resposta, el que diu és, Â«les previsions inicials d'esta conselleria és pressupostar 120 milionsÂ».
Eixes eren les previsions inicials.
Expectatives, vosté ha parlat d'expectatives, i realitat fan que, al final, el projecte té 100 milions perquè hem de… (Remors) Sí, però el 31 d'octubre…

El senyor president:

Senyories, per favor.
.
.

La senyora vicepresidenta i consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives:

.
.
.
el 31 d'octubre, doncs.
.
.
En qualsevol cas, vosté sap que és un crèdit ampliable; si passem els 100 milions, s'ampliarà el crèdit.

Quant a.
.
.
Senyora Catalá, ja he contestat algunes coses d'execució, del tema dels ingressos.
La veritat és que.
.
.
Sí, el que li he contestat també al senyor Woodward i al senyor García quant als ingressos que vosté plantejava, no?
, dels desplaçats, concessions, els 1.
325.
Jo ja he explicat el concepte d'açò.
Jo crec que ja queda respost.

En tot cas, és vosté molt previsible, no?
, perquè ha fet la mateixa intervenció que l'any passat.
Jo, la veritat és que la seguisc sobreestimant, ho preferisc, preferisc sobreestimar-la perquè vosté ha fet fins i tot.
.
.
Bé, me tira en cara fins i tot el salari.
Bé, jo cobre per treballar, no?
, com tot el món més o menys cobra per treballar.

Que vosté parle de crueltat sí que a mi me sembla.
.
.
Vostés?
!
Vostés, que les plataformes de dependència li van dirigir una nota a vosté diguent que per l'amor de Déu feren el favor de callar-se per a sempre en el tema de dependència?
Que el PP havia fet un dany grandíssim en dependència i els van dir, Â«callen, callen para siempreÂ»!
Que vosté parle ací de crueltat o de qüestions fictícies quan se referix a la vida de la gent!
Vosté sap el que són eixes 54.
000 persones?
Vostés tenien 46.
000 persones podrint-se en la llista d'espera.
En la llista d'espera que se coneixia, més tot el que mos trobàrem en els calaixos!
Això sí que mos ho trobàrem en els calaixos!
Expedients sencers, caixes senceres que no estaven comptabilitzades en eixos 46.
000, perquè deixaren vostés prou pitjor de 46.
000 persones.
Ara eixes 54.
000 persones estan dintre del sistema, més del que vostés deixaren!
Això és fictici, senyora Catalá?
No és fictici.
Això no és fictici, això és la vida de la gent real!
La mísera vida a la qual vostés els condemnaren i que ara la tenen un poquet millor!
No és fictici, senyora Catalá, és la vida de la gent.

Quan vosté me parla de la 409, la 409, sap vosté el que és?
Bàsicament sentències, sentències, del seu govern, perquè vostés es dedicaven a fer negocis amb la gent més vulnerable i ara bé el tribunal i diu, Â«señora vicepresidenta, pague los desaguisados del Partido PopularÂ».
I, això, fins que s'aprova passa a la 409.
Per què 30 milions?
Perquè han deixat vostés un desastre?
!
I les sentències dels copagaments injustos confiscatoris que vostés aprovaren en el seu dia, ara mos toca pagar-los a mosatros.
I està molt bé.
Si està molt bé que reparem el dany que vostés varen fer!
Per això la legislatura que ve serà molt més bonica!
Perquè ja n'hi haurà molt menys del dany que vostés feren.
Però gran part d'esta legislatura l'hem dedicat a reparar el dany tremend que vostés feren.
I això és una de les explicacions de la 409, precisament eixa, les sentències que hem de pagar perquè condemnen la labor de govern del qual vosté formava part, d'eixe govern que vosté formava part.

I no me vull deixar la senyora Meco perquè me pareixeria injust deixar-mos les intervencions precisament més constructives.
Un minutet.
En tot cas, com n'hi ha un segon torn, el que me deixe.
.
.
Senyora Meco, vosté sap que jo coincidisc amb vosté en el tema que en l'àmbit d'infància els centres deurien ser públics.
De fet, la llei d'infància consagra, que no està pintat, eh?
, està escrit i calculat, consagra que el sistema, sobretot el socioeducatiu, de xiquets i xiquetes en conflicte amb la llei, siguen públics.
A mi me pareix fonamental, és per on hem de començar.

Però sí que és cert que jo espere que en eixe pacte que n'hi ha hagut també de cara als pressupostos generals de l'estat i que segur que.
.
.
, que també inclou modificacions normatives que mos lleven eixa llosa de la llei d'estabilitat i de les taxes de reposició, eixe dogma neoliberal de no poder contractar, no poder gastar capítol I, veritat?
, que és el que mos paralitza no haver avançat més en les desprivatitzacions, senyora Meco.
I jo coincidisc amb vosté completament i el meu equip també.

En tot cas, dir-li que la llei d'infància planteja els centres socioeducatius i, en el 2019 ja està previst també en este pressupost que el que són les valoracions d'adopcions se facen per equips públics.
Això ja està contemplat.
Formació, etcètera, doncs anirà un poquet més tard.

De les qüestions aixina més.
.
.
, jo crec que més concretes que m'ha plantejat.
En tot cas, després tenim un altre torn.

Moltíssimes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora vicepresidenta.

Per a rèplica?
Doncs, senyor Alberto García, per un temps màxim de tres minuts, té vosté la paraula.

El senyor García Salvador:

Gràcies, president.

Bé, jo entenc que no cabia altra consideració que vosté entenguera que a mi tot açò em preocupe.
La meua humil trajectòria ha segut de preocupació total.
Jo sóc de les persones que solc acudir a la torre 3 de tant en tant a preguntar, i me consta en el capítol I, m'alegro que això siga aixina i espero que això se trasllade de veritat, en vore com poques persones han d'atendre retroactivitat, com quatre, cinc treballadors han d'atendre els serveis dels municipis que van plantejant algunes qüestions.
.
.
Bé, això, espero que eixe capítol I siga així i que això se trasllade en eixe desembós ja que fa falta en el tema del certificat de discapacitat que, ja dic, estem parlant de tretze mesos, és una barbaritat i que, bé, el tema de dependència puga ja fer-se en el termini que pertoca.

En el tema dels menors vosté me diu.
.
.
, en el tema d'atenció primerenca m'està plantejant que, bé, que des de l'any 2015 han fet 1.
500 places, 1.
000 places, perdó.
Però jo li plantejo què anem a fer amb eixos 800 xiquets que estan en llista d'espera i que tots sabem que de zero a sis mesos és fonamental el treball amb ells que tenen una discapacitat de visió.
I és el que em preocupa.

I entenc que, bé, és sensat, (inintel·ligible) .
.
.
que jo li puga parlar d'envelliment actiu i n'hi ha un pla ahí que tampoc jo no veig enlloc i no sé quan això podrà ser efectiu, o que li puga plantejar també què passa en els interessos que han hagut de pagar les entitats en el tema del concert de discapacitat, que van haver d'acudir a l'IVF i que jo crec que no seria just que estes persones, per uns incompliments de l'administració, hagueren de pagar els interessos, perquè no estan en disposició de pagar interessos i això per a ells és una càrrega.

I res més.
I simplement dir que lamento molt que la pròxima legislatura serà tan bonica.
.
.
xe, perquè no estarem per a vore-ho, però bé, espero que disfruteu.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor García.

Ara, per part del Grup Parlamentari Ciudadanos, senyor Woodward, per un temps màxim de cinc minuts té la paraula.

El senyor Woodward Poch:

Muchas gracias.

Muchas gracias, vicepresidenta, por la contestación.

Primero de todo, me gustaría decirles a mis compañeras de la bancada aquí a la derecha -aunque no es mi derecha- que, antes de emitir juicios de mi partido en el sentido de la renta valenciana por ejemplo, que se acuerden que nosotros aprobamos la renta valenciana.
(Veus) Sí, sí, las dos.

Entonces, no es que nosotros estemos en contra y creo que la vicepresidenta sabe el apoyo que tiene en nuestras partidas.

Yo solo he tenido.
.
.
, le he expuesto cifras objetivas, no he querido ir más allá.
Yo no he preparado los presupuestos.
Son ustedes los que han hecho sus presupuestos.

Por ejemplo, en el tema de dependencia, vuelvo a sacarlo, yo no soy el que ha puesto aquí 179 millones que van a venir del Gobierno de España.
Han sido ustedes.

Han incrementado la partida 358 millones.
Si yo no la pongo en duda, pero el problema es que unos presupuestos que está usted diciendo que va a recibir un dinero.
.
.
Si estuvieran garantizados, ojalá.
(Inintel·ligible) .
.
.
habrá que buscarlos.
Pues habrá que buscarlos.
El señor.
.
.
, como ya le he dicho, el mago Soler, pues tendremos que ver de dónde los saca.
Pero esta necesidad estaba también el año anterior y no lo reflejaron.

Y yo lo único que le he reflejado es que habían presupuestado 162 millones a recibir del Gobierno de España y este año presupuestan 430, y el año pasado también los necesitaban.

Indicadores.
En los indicadores de dependencia aparece en el 2017 incorporaciones de 15.
000 nuevos dependientes, con un gasto de 240.
000, que lo ha ajustado ya a la realidad; en el 2018 son 10.
000, 247, y en el 2019 nos vamos a 358.
000 con 11.
000 incorporaciones, y todos sabemos que es imposible esas incorporaciones.
Pero ahí un mix de dinero del año pasado a este que no sé cómo se refleja.
Sí que se refleja por la cantidad de dependientes aun en la lista de espera.

Yo no le hubiera dicho nada si eran 100 dependientes por mes.
Pero en los últimos cuatro meses: el primer mes, en junio, fueron 250 más en la lista de espera y en julio, 200.
Perfecto.
Pero en agosto fueron 1.
600 y en septiembre, 1.
300 de más en la lista de espera de dependencia.

Luego, el tema de plazas de funcionarios, cubrir el 100% en los centros o residencias, me gustaría que me lo explicara y ya le digo que no es esto arte de magia para poder cubrir unos presupuestos.
Yo no les he preparado, sino yo estoy sacando datos objetivos, muy que le pese a compañera Mónica de Compromís, son lo que ustedes han reflejado en el presupuesto.
Yo no los he reflejado.

Y luego, por último, me gustaría.
.
.
, me ha gustado lo del tema de nuevas incorporaciones.
.
.
-bueno, aun me quedan dos minutos- nuevas incorporaciones de edificaciones de nuevos centros.
A mí me gustaría que me dijera cuál es su solución-, la de su conselleria -no la suya, obviamente, si ocurre un problema menor, como el del centro de día de la Xara en Denia, con 40 usuarios, que tenía que estar en marcha el 1 de enero y, a fecha de hoy, sigue sin estar en marcha.
¿Qué ocurriría con las siguientes, digamos, inversiones que tiene que hacer con los nuevos centros?

Porque realmente.
.
.
la respuesta de que es un lote de mobiliario el que no se ha podido ejecutar.
.
.
Que sea un lote de mobiliario que no pueda estar el centro en marcha, pues imagínese un centro de 40 usuarios, con todo lo que en teoría ha anunciado hoy, si esos problemas menores van a hacer que no tengamos centros en marcha.
Y no es una cuestión esta de presupuesto, porque está ya para poderlo utilizar.

Luego, sí que es verdad que me gustaría.
.
.
solo volverle a decir que no es una cuestión de no creerme yo sus presupuestos o no.
Es lo que viene reflejado junto con esos presupuestos para poderlos conseguir.

Y sí que es verdad que si han estado tres años intentando recuperar, digamos, esa reputación de la Comunidad Valenciana de las instituciones, pues con todos los respetos, estos presupuestos inviables a todas por todas.
.
.
Ojalá el señor Sánchez nos hubiera dicho: Â«Aquí los tienen, los 2.
000 millones que les he prometido.
Haré todo lo humanamente posibleÂ».
Pero usted no me puede decir: Â«Es que un derecho social se tiene que cumplirÂ».
Claro que se tiene que cumplir, pero si no tenemos el dinero, ¿a quién se lo va a quitar?
¿A otro?
Pues el señor Soler esta tarde que nos diga: Â«No se preocupe que de los servicios sociales no vamos a tocar nada y les vamos a tener.
.
.
, o les vamos a dar todo el presupuesto que tieneÂ», que 1.
500 millones.
.
.
bienvenidos sean.
Claro, pero el problema es que hay que poderlos pagar, con todos los respetos.

Gracias.

El senyor president:

Molt bé, senyor Woodward.

Continuem la intervenció.
En este cas, la senyora.
.
.
(Veus) No, no, no.
.
.
(Veus) Sí, clar.
Anem a suspendre la comissió un minut i la reprendrem de seguida.
 

(Es suspén la reunió durant uns minuts)

El senyor president:

Senyories, reprenem la sessió i ho fem amb la rèplica per part del Grup Parlamentari Podemos-Podem i que començarà la senyora Fabiola Meco, per un temps màxim de cinc minuts.

La senyora Meco Tébar:

Moltes gràcies, president.

Señora consellera, usted sabe, como sé yo, como sabe cualquiera, que cualquier ejercicio intelectual que se precie requiere comparar.
Es un ejercicio absolutamente indispensable.

Si no comparamos, ¿cómo vamos a saber que estamos infrafinanciados y cuánto lo estamos?
Si no comparamos, ¿cómo hacemos para saber quién promete -como ciudadanía le hablo- y quién cumple cuando tiene la oportunidad, es decir, cuando gobierna?

Si no comparamos, ¿cómo sabemos de dónde se viene y adónde se va?
¿Cuál es el modelo?
Si el modelo es el negocio o el modelo es la apuesta por los servicios públicos, de calidad y dignos.
 

Si no comparamos, ¿cómo vamos a saber si somos hoy vagón, o no, de cola en servicios sociales?

Yo estoy segura que a usted le preocupa que se compare.
Pero sobre todo lo que estoy segura que no le preocupa es que se le aplauda cuando entra a esta cámara porque sí o que le espere el coche oficial para ir (inintel·ligible) .
.
.
o que no le falten los bombones cuando usted se sienta a comer.
Estoy segura de que a usted no le preocupa eso.

Estoy segura de que a usted le preocupa, como le preocupa a la ciudadanía, que aquí en esta cámara haya diputados y diputadas rigurosos, rigurosas, con el pasado y con el presente.
Y, sobre todo, rigurosos con el futuro, con el que estamos entre todos y todas construyendo.

Porque comparar es absolutamente necesario y absolutamente vital.
Yo, por lo menos, cuando me siento a afrontar cualquier cuestión legislativa, presupuestaria o la que sea, comparo.
Es un ejercicio muy recomendable, que para quien no lo haga le recomiendo, porque se aprende, y tanto.
Y sobre todo se sabe los errores que no se han de repetir.

Yo estoy segura que usted quiere también diputados y diputadas que, de manera rigurosa, se sienten delante de usted y le apunten vías, le expresen dudas legítimas o, incluso, le reprueben cuestiones que a lo mejor no se han hecho bien y se podían haber hecho mejor.

Yo quisiera.
.
.
, después de este ejercicio comparativo, me gustaría que usted tuviera también en cuenta a los menores en conflicto con la ley, que me responda a lo de las ratios de los centros -se lo pido-: ¿cuándo van a estar de verdad implementadas?
Y, ¿a qué se va a aplicar ese presupuesto también?

Y me gustaría también saber.
.
.
Perdón, que se me ha olvidado una cosa que creo que es importante apuntar.
¿Por qué hay que comparar?
Porque cuando se habla también de ingresos y se pone el dedo en esa llaga de los ingresos, se olvida también que hay determinados partidos, en este caso como el Partido Popular y Ciudadanos, que tienen una tecla que pulsar que puede estar dándole ingresos a esta comunitat también, y eso también es importante compararlo para saber dónde se está.

Le digo que me gustaría que los menores en conflicto con la ley, usted de verdad lo tomara en serio, porque la prevención está ahí, con esos menores también hay que trabajar en los centros, con formación específica para profesionales y no solo en las instalaciones que sean públicas, en la gestión que sea pública, que también.

Yo no voy a perderme la próxima legislatura, porque yo apoyaré el cambio desde la calle.
Porque desde la calle también se impulsan los cambios que desde el gobierno se implementan.
Así que espero encontrarme ahí con el señor García y con tanta otra gente.

Muchas gracias.

El senyor president:

senyora Cabedo, per a continuar la intervenció del Grup Parlamentari Podemos-Podem.

La senyora Cabedo Laborda:

Simplement volia fer-li unes preguntes molt concretes a la senyora Oltra.

La primera és perquè per a nosaltres, en el nostre acord pressupostari de Podem amb el Consell, ha sigut fonamental ficar més diners per a poder tramitar els expedients de dependència.
Aleshores, jo li voldria preguntar: ¿vosté creu que amb este increment de 2,5 milions serà suficient perquè vostés puguen tramitar amb normalitat?
¿O inclús s'hauran de ficar més esforços en els pròxims pressupostos?
, especialment tenint en compte que vosté ha indicat que la ciutadania comença a confiar en les institucions i, per tant, han triplicat les sol·licituds.
¿Ho veu suficient per a una tramitació normal?
¿O encara haurem de ficar més esforços?

I la segona pregunta és sobre la finalització dels contractes de centres de gestió privada.
Me referisc als centres de dia per a majors, a les residències, als centres específics de malalts mentals i als centres de rehabilitació i d'inserció sociolaboral, concretament a aquells als quals se'ls acabe la concessió per a estar gestionats de forma privada.
Si vosté ens podria dir si eixos, als que se'ls acabe la concessió per a gestionar-los de forma privada, si van a estar tots integrats en una gestió pública amb diferents fórmules, però si podem afirmar això , quin tant per cent, per tant, serien dels que tenim.
I sobretot si començaran a fer-lo a principis d'any, és a dir, si ja en el 2019 podem dir que canviem a eixe model que teníem anteriorment.

Gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Cabedo.

Per part del Grup Parlamentari Popular, per un temps màxim de cinc minuts, senyora Catalá.

La senyora Catalá Verdet:

Gràcies, senyor president.

Bueno, voy a hacer un ejercicio de esos intelectuales, de comparar, al que me ha inspirado la señora Meco.
¿Vale?
Claro, voy a comparar.
Es decir, yo, es evidente, la señora Oltra dice Â«es que su intervención es previsibleÂ».
¡Claro que es previsible, señora Oltra!
Si es que, claro, se contraponen dos modelos absolutamente diferentes.
Y eso usted lo dice, lo digo yo, usted tiene sus razones y yo tengo las mías.
Es decir, yo he sido miembro de un gobierno que prefería presupuestar pues lo que razonablemente entendía que podía ingresar a presupuestar 1.
500 millones de euros de más, y en total 2.
200 millones de euros que, por justo que sea, que no se lo voy a reprochar, no se lo voy a contradecir, hay muy pocas probabilidades de que lleguen.
Y el problema de que haya muy pocas probabilidades de que lleguen es las expectativas que frustramos.
¿De acuerdo?
Porque derechos hay, pero algo muy importante, y es si existe el derecho, pero no hay mecanismo de pago, no hay soporte financiero de esos derechos, qué hacemos con las personas, señora Oltra, qué hacemos.
Esa es la pregunta que yo le hago.

Porque, claro, usted me ha hablado de una cuestión clara.
Y yo le digo por qué está el presupuesto a 30 de septiembre en infancia al 52,14% ejecutado solo.
Por qué el de inclusión al 37,18.
Por qué el de igualdad al 41,23.
Por qué.
Pues por lo que yo le digo, porque resulta que no tienen ustedes los ingresos suficientes que avalan ese incremento presupuestario que ustedes hacen.
Y es un ejercicio de ilusionismo político, ilusionismo económico que lleva expectativas que se ven frustradas por parte de los ciudadanos.

Y mire, voy a seguir comparando.
¿Vale?
Sigo comparando.
Porque evidentemente, claro, aquí usted viene, pero todo el mundo tenemos un pasado.
Yo he sido consellera, pero usted ha sido oposición, y ese es el problema, que usted se subía a la tribuna diciendo que nosaltres érem els voltors que estàvem esperant que la gent morira per donar-li la dependència, y resulta que a usted se le mueren también dependientes sin recibir la dependencia.
Y es un problema también ser la misma persona que decía que se obraba el milagro cuando se revaloraba a las personas a la baja en la dependencia y usted también lo hace.

Resulta que es un problema venir aquí a intentar vender un presupuesto de 2.
222 millones de euros cuando se es la misma persona que en el año 2015, la misma persona, interpuso la denuncia por prevaricación ante el juzgado de lo civil y de lo penal del Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana por inflar ingresos.
Y es usted la misma persona que hoy viene a decir que esos 2.
222 millones de euros, que es hinchar ingresos, se tienen que poner.

El problema, señora Oltra, es su pasado, es lo que usted ha dicho en esta santa casa.
Por eso yo soy previsible.
¡Claro que soy previsible!
Pero si sabe lo que le voy a decir, que es lo que usted decía en el año 2015, y ese es el problema.

Y voy a seguir.
Porque claro ustedes entran ya en barrena cuando empiezan a hablar de ejemplos del año 2015 -estoy escuchando a la señora, bueno, una compañera hablar de una movida de eBay de un euro que ya, en fin, en tertulias a la radio, que ya me da vueltas la cabeza escuchando la fake news de esta señora-.
Pero es que además usted viene aquí y dice: no, es que ustedes ponían impuestos sobre depósitos bancarios.
Claro, y usted también, usted este año, ustedes han puesto quince millones de euros en impuestos sobre depósitos bancarios también.
¡Fíjese!

Y, mire, le voy a poner datos de ejecución.
En el año 2015 nosotros pusimos 28,9.
¿Sabe cuántos se recaudaron?
41.
Pero le voy a decir más.
Usted dice: es que ustedes ponían ingresos y luego no se cumplían.
¿Sí?
Mire, le voy a contar.
En el año 2015 pusimos 17,1 millones de euros en ingresos.
¿Sabe cuánto se recaudaron?
19,2.
Y esa es la realidad del año 2015, porque ese era un presupuesto hecho de forma real, que usted denunció porque hinchaba ingresos.
¡Fíjese!
La realidad.

Pero éste sí que hincha ingresos, señora Oltra, éste sí que incrementa los ingresos de forma absolutamente desproporcionada y no avalada con nada, sin base legal, sin ninguna base legal, ninguna.
Es que no hay base legal para esto.
Usted sabrá, ¿vale?
Esa es la comparación que yo hago.

Sigo comparando.
Claro, aquí han venido ustedes al renacer y resulta que se encontraron un índice de pobreza del 30%, y resulta que hace un mes nos aparece un índice de pobreza severa del 30%, del 31%, que somos la segunda comunidad por la cola en índice de pobreza severa.
¿No lo leyó usted?
¿No lo leyó usted como yo?
¡Claro!
Claro que lo leyó como yo.

Resulta que usted dice que con este ingreso de 300 millones de euros a la dependencia que no llegarán va a poder incorporar al sistema 24.
000 personas.
Pero es que la verdad es que tiene 14.
969 personas pendientes de valorar y 10.
505 personas con derecho a prestación que no cobran.
¿Son esas 24.
000 personas las que usted pretende incorporar al sistema de la dependencia, con los 300 millones que no van a llegar?
Pero si es que es inviable, señora Oltra, es inviable.

Además, mire, usted dice: no, la 409.
Son sentencias.
¿Me lo puede desglosar?
¿Me lo puede desglosar?
¿Me puede decir de la 409, de los 37 millones, qué son sentencias y qué es lo demás?
Desglósemelo, desglósemelo, vale.
Y de paso me dice usted, me justifica el incremento de personal del Ivass.
¿Ha dimitido hoy alguien por la RPT del Ivass?
¿Ha dimitido algún funcionario más por esa RPT que usted pretende llevar adelante?
¿Y qué pasará si esa RPT resulta que no sale adelante porque no es legal?
Claro, qué va a pasar, señora Oltra.
Porque aquí es muy bonito hacer cosas.
Y usted dice: usted es previsible.
Que ahora no soy previsible.
Porque sabe la diferencia de la comparación ésta que hace la señora Meco, que yo intento ser seria y que yo puedo soñar muchas cosas, y usted seguro que las sueña, vale, pero me siento responsable de lo que la gente piensa de este parlamento y de los políticos valencianos.
Si usted hace este ejercicio de ilusionismo político y económico resulta que generará expectativas que no van a ser frustradas.

E insisto, señora Oltra, claro que soy previsible.
Su problema, señora Oltra, es su pasado, señora Oltra.
Ese es su problema.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Catalá.

Per part del Grup Parlamentari Compromís, senyora Álvaro, té vosté la paraula per un temps màxim de (inoïble) .
.
.

La senyora Álvaro Cerezo:

Gràcies, senyora vicepresidenta.

Com m'agrada això que, si no vénen els ingressos, farem que vinguen.
Com m'agrada això!
Ja sap vosté que ahí pot comptar amb mi.
No, no cal que diga que pot comptar amb mi, diga data i hora que em tindrà a mi i a tot el Grup Parlamentari Compromís.

Perquè és que no s'ha fet una altra cosa durant esta legislatura que gestionar i reivindicar.
I, per sort, pel treball i per mèrit i capacitat amb molt més èxit que qualsevol altre govern valencià anterior.

Estarà, ja ho ha vist, senyora consellera, ja ho ha vist, no hi ha pegues al pressupost, pues nos vamos a los ingresos.
I si tampoc hi ha raó per a justificar els ingressos, ens anem als jutjats, mon anem als jutjats, com ja anunciava el Grup Parlamentari Popular, perquè intentarem guanyar en els jutjats el que no vam guanyar a les urnes.
Ja ha vist vosté quin és eixe procediment.

Però jo he demanat esta rèplica per a fer-li a vosté una pregunta, senyora presidenta.
Vosté ha esmentat com se quadrava anteriorment el pressupost de La Generalitat, i voldria saber si en la seua memòria, memòria i passat, del que vosté pot estar ben orgullosa, Compromís ho estem, senyora vicepresidenta, si s'enrecorda d'una pla d'optimització del patrimoni.
S'enrecorda?
Doncs, per als que no estaven en l'anterior legislatura, jo els avance que el Pla d'optimització del patrimoni consistia, nada más y nada menos, que en la venda i subhasta dels immobles de La Generalitat.
El senyor Bellver també s'enrecordarà.
Ho venien tot, senyora consellera, tot, li venien Valeriola, venien la Cigonya, venien el Servef, i fins i tot recorde que venien el Palau de La Generalitat.

I volia fer-li memòria, senyora Oltra, d'una notícia que no és de El mundo today, ja li agradaria a la senyora Catalá, ja li agradaria, sinó de El País, i com no poden veure-ho tots ho llegiré: Â«Se vende Generalitat Valenciana por un euro, en buen estado, urge venderÂ».
El portal de subastas eBay publicó un anuncio de un usuario que se hace llamar Alberto Fabra: Â«Nos quedan cuatro días en el cargo, ya hemos empezado a subastarlo todoÂ».
I després també tenim una altra notícia, esta del Levante, també El mundo today, que li agrada a la senyora Catalá, la senyora Catalá jo crec que en premsa no està molt ficada, jo crec que la senyora Catalá desconfia prou.
.
.

El senyor president:

Jo el que crec, senyora, vaig a parar el temps.
.
.

La senyora Álvaro Cerezo:

Jo estic en una pregunta.

El senyor president:

Li he parat el temps.
El que crec és que si, vamos, anem a entrar en una fase d'apertura de rèpliques.
.
.

La senyora Álvaro Cerezo:

No, no, si estic fent una pregunta.
Estic fent una pregunta.

El senyor president:

Jo simplement ho avise, jo no tinc ningun inconvenient en que esta comissió de prolongue tot el que vostés entenguen.
Pero, vaja, vull que ho tinguen en compte.

La senyora Álvaro Cerezo:

Aleshores, Â«Fabra cuadra las cuentas con mil millones extras sin el aval de MontoroÂ».
I aleshores, senyora Oltra, jo li pregunte: quin pressupost considera vosté més just.
Aquell que aposta per reivindicar la dependència, que és d'ell, que ens deu en dependència?
O aquell que subhasta el patrimoni de tots els valencians i les valencianes i el deixava en porreta?

Per sort, també ens deia l'usuari Alberto Fabra en la notícia de El País: Â«Nos quedan cuatro días en el cargoÂ».
I afortunadament, segons Bonig, tardaran almenys vuit anys més en governar.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Molt bé.
Moltes gràcies.

Sí, senyora Catalá.

La senyora Catalá Verdet:

Por alusiones.
(Remors)

El senyor president:

Vamos a ver (veus) …

La senyora Álvaro Cerezo:

No t'ha dit (inintel·ligible), no t'ha dit res, María José.
No podem anar aixina per la vida.

El senyor president:

Sí, senyora Catalá, per a què demana la paraula.

La senyora Catalá Verdet:

Per al·lusions.

El senyor president:

Per al·lusions.
Pues és que, és que, clar, però si és que este és el problema.
Y lo he anunciado el viernes, lo anuncié ayer y lo he dicho hoy.

La senyora Álvaro Cerezo:

Senyor Bellver, això passa en totes les comissions?

El senyor president:

Clar, sí, clar que passa en les comissions.

La senyora Álvaro Cerezo:

Com ha de passar en totes les comissions?

El senyor president:

Passa en les comissions i quan un grup parlamentari demana poder fer una intervenció per al·lusions, pues jo li l'he de concedir i vosté podrà replicar o contrareplicar.
Però és que açò és aixina i ho saben.
I a pesar de saber-ho, pues vostés no ho volen fer, pues estan en el seu dret, que per això està arreplegat en el Reglament.

Sí, senyora Catalá, per un temps màxim d'un minut i mig, té vosté la paraula.

La senyora Catalá Verdet:

Gràcies, senyor president.

Mire, señora Álvaro, yo, claro, és a dir, si vosté intenta justificar la venda d'immobles.
Evidentment que se venien immobles.
Vostés s'han trobat a una ciutat administrativa, el 9 d'Octubre, val?
, que ha concentrat gran part de la infraestructura administrativa de la Generalitat valenciana i que comportava que alguns edificis evidentment eixiren a la venda, i eixe any 2015.
No sé si vosté s'enrecorda o no?
Val?

Segon punt.
Que El País se faça eco d'una notícia.
.
.
Bé, d'este tema no li vaig a contestar, perquè jo crec que.
.
.

La senyora Álvaro Cerezo:

Aleshores per a què demana al·lusions, María José?

La senyora Catalá Verdet:

No li vaig a contestar.

La senyora Álvaro Cerezo:

Amb tot el respecte del món, senyor president, per què esta senyora està demanant al·lusions, té un minut i mig, que se centre en eixes al·lusions, i jo li podré contestar o no.
En principi no li tinc per què contestar.
(El senyor Navarro Caballero diu: Â«Depende de lo que quiera.
Â»)

La senyora Álvaro Cerezo:

Depende lo que quiera no, Caballero, depende de lo que quiera no, que ha tenido un minuto por alusiones!
O es que esto no va a así, esto no va así.

Jo estic escurant el meu dret i estic preguntant-li al senyor president on estan (veus) les al·lusions perquè.
.
.
(Veus) 

Sigamos y cada uno que haga lo que quiera!
Igual que el Partit Popular.
Sí, home.
.
.

El senyor president:

Senyora Catalá, quan mos deixen, acabarà vosté en la seua intervenció per al·lusions.
(Remors) Val?

La senyora Catalá Verdet:

Gràcies.
Gràcies, senyor president.

Insistisc, no vaig a entrar en la fake news que ha intentat justificar la senyora Álvaro, perquè eixia en una notícia de El País, val?
, no vaig a entrar.
Jo l'únic que li demane, per favor, és que deixe de fer-ho, perquè jo l'aprecie molt i cada volta que diu això és que fa un poquet el ridícul, eh.
Val.

A partir d'ahí, val, senyora Álvaro, vosté ha dit: el gobierno de la señora Catalá y del Partido Popular, que puso mil millones de presupuesto.
Si és que vostés han posat 2.
200, senyora Álvaro!
I vostés l'any 2015, en mil milions d'euros anaren al TSJ per la via penal i per la via civil perquè hi havia ingressos que no anaven a arribar, que no estaven justificats.
Què pensarà vosté ara dels 2.
200 milions d'euros que han col·locat vostés en este pressupost.
Què hauria de fer el Partit Popular?
Què ha de fer el Partit Popular seguint l'estela de Compromís?
I vosté critica el que feia el Partit Popular.

És que eixe és el problema, senyora Álvaro, que Compromís és uno en el gobierno y otro en la oposición.
I això és incoherent.
.
.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Catalá.
(Veus)

La senyora Álvaro Cerezo:

Jo encara estic buscant, encara estic buscant on estan les al·lusions.
Per la qual cosa pregue una disculpa de la presidència, perquè jo no he fet cap al·lusió, i li accepte les disculpes, senyor president, i després, escolte, no vaig a tolerar que se diga fake news al que a algunes persones no els agrade.
.
.

El senyor president:

Senyora Álvaro, deixe parlar!
(Remors) Deixe parlar, senyora Álvaro.
I, per favor, si volen anem a intentar acabar.

Jo no li vaig a demanar disculpes per una petició d'al·lusions, que la presidència entén que ha hagut al·lusions, jo no vaig a demanar disculpes de les paraules de la senyora Catalá.
El que jo sí entenc és que la senyora Català ha utilitzat arguments en contra dels seus, i que vosté podria demanar la rèplica.

La senyora Álvaro Cerezo:

Que li la demane.

El senyor president:

Pues ja està, entonces, però deixe que la presidència exercisca la seua presidència, que la mesa faça la seua llavor i vostés intenten fer la seua també el millor que puguen.
Però.
.
.
(La senyora Cabedo Laborda diu: Â«Senyor president, no se pot allargar més, eh.
Â»)

La senyora Álvaro Cerezo:

No, no, no, si seré molt ràpida.

El senyor president:

Que no se pot allargar més.
(Veus i rialles)

Bé.
Vosté demane la rèplica i, segurament, si és per no sé què, no se li concedirà per part d'esta presidència.
(Veus i rialles)

Senyora Álvaro, per un  temps d'un minut i mig té la paraula.

La senyora Álvaro Cerezo:

A vore.
(Veus) L'estima que jo li tinc a la senyora Catalá, i ella també ho sap, és manifest.
Jo només tinc bones paraules per a la senyora Catalá.
Per això em sap mal quan interpreta coses que no són.
 

A vore.
Jo a la senyora Catalá l'estime molt i me sap mal que interprete coses que no són, sobretot quan parla que jo l'he al·ludida a ella.
Bé.
Jo crec que he escoltat tots i hem vist que no hi havia cap al·lusió.
I vosté ho sap, senyor president.

Simplement, recordar-li que les notícies estan ahí, és una notícia de El País, és una notícia de Levante.
Senyora Catalá, tindria de tindre vosté una miqueta més de respecte per la nostra premsa.
I simplement recordar-li que això, que Compromís som i serem els mateixos.
I estem molt orgullosos de la nostra herència rebuda del grup parlamentari, que se va deixar la pell combatent les polítiques de vostés.

Moltíssimes gràcies.

El senyor president:

Molt bé.
Moltes gràcies.

Senyora Andrés, per un temps màxim de cinc minuts té vosté la paraula.

La senyora Andrés Sanchis:

Gracias.

Yo, señora vicepresidenta, insistiendo un poco en el tema de infancia i adolescencia, se ve que hay un incremento, un 200%, en el capítulo IV, que precisamente va a parar al mantenimiento de todos los… de ese concierto que se va a hacer, concierto social, para el sostenimiento de los centros a infancia y adolescencia.

Entonces, me gustaría saber si podríamos tener una evolución de cuáles eran los ratios de personal que había en los centros de menores en el año 2015 y cuáles son los ratios de personal que hay en este momento y hacia dónde vamos, porque hay veces que aumentar la plantilla de personal es importante uy necesario, pero a lo mejor no es lo más adecuado y no es lo que soluciona el problema.

Yo creo que con un incremento… con una partida presupuestaria, como he visto en los presupuestos, que de 22 millones pasa a 59 millones, pues aparte de generarse nuevas plazas, sí que está contemplado ese incremento de personal.

Pero, en cualquier caso, y desde el Grupo Socialista, señora vicepresidenta, en muchas ocasiones no es una cuestión solamente de incrementar la ratio de personal, sino también confiar en la profesionalidad de las personas que están atendiendo o educando a los niños y niñas y adolescentes en los centros de menores.

Me gustaría saber si tiene datos y, si no, si se nos pueden facilitar.

Luego, he escuchado también algo de…, que me preocupa.
Dice que la pobreza severa en la Comunidad Valenciana está en más del 32%.
Yo creo que…, sí que vi un estudio, pero se refería a datos del 2016.
Con lo cual, el impacto de las acciones del botànic serán muy limitadas.

Me gustaría saber también, y dado que vamos a tener una comisión específica de estudio de la pobreza, si esa información por parte de la conselleria a día de hoy se sabe.

Y, en cualquier caso, también si se sabe cuál va a ser el impacto de la renta valenciana de inclusión sobre la pobreza o las personas en situación de pobreza que hay en nuestra comunidad.

Y respecto a la ejecución presupuestaria, usted ha dado aquí unas cifras de ejecución presupuestaria que sobrepasan el cien por cien en muchos casos del presupuesto, sobre todo teniendo en cuenta que muchas de esas partidas han sido ampliables para la consolidación de algunos de los derechos reconocidos por el govern del botànic.

Me gustaría saber también si en algún momento podemos tener esa información para contrastar determinadas opiniones de otros grupos, que pueden seguir insistiendo en que la ejecución presupuestaria es baja, y a mí no me cuadra con la información que yo manejo.

Y con respecto a los ingresos presupuestados procedentes del estado, me parece recordar que sí que hay un compromiso explícito en incrementar, como mínimo, la aportación por la dependencia.
Todos tenemos claro que va a depender de la aprobación de unos presupuestos, de los presupuestos del estado, y yo pienso también con la buena voluntad de los diputados de cualquier partido que están en Madrid velando por los intereses de la Comunidad Valenciana y luchando por esos 179 millones que podrían llegar para financiar la dependencia, pues, nada, van a poner también su granito de arena para que la comunidad, la conselleria, la vicepresidencia pueda tener ese dinero, esos 179 millones de euros que vendrían muy bien para poder atender a todas nuestras personas dependientes.

Y sería también una forma de reconocer el esfuerzo que se ha hecho durante estos años, que solos, prácticamente solos, a pesar de que aparecía algún delegado del gobierno por  diciendo: Â«Es que no cuentan por aquí que hay 100 millones de eurosÂ», que siempre pedíamos explicaciones de dónde se lo sacaba, pero nunca nos lo explicaba.
Pero, bien, solos, absolutamente solos hemos hecho frente a más de 256 millones de euros para pagar la dependencia en esta comunidad.

Entonces, bienvenido sea también el pasado, si nos ha llevado a este presente.
Algo bien se haría en el pasado para que en este momento tengamos la presidencia de La Generalitat i la vicepresidencia de La Generalitat, ocupada por el Partido Socialista y por Compromís.

Por lo tanto, me sumo a las felicitaciones de mi compañera Mònica Álvaro, de todos los compañeros y compañeras que estuvieron en este parlamento haciendo una oposición muy digna y certera, porque en este momento tenemos el gobierno para satisfacción de muchos valencianos y valencianas y esperemos que continúe así en el futuro.

El senyor president:

Molt bé.
Molts gràcies, senyora Andrés.

Ara sí, per a finalitzar esta compareixença, senyora vicepresident, i per un temps màxim de cinc minuts té la paraula.

La senyora vicepresidenta i consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives:

Gràcies, senyor president.

Gràcies a tots i totes per les seus intervencions.

Senyor García, com ja sap, jo me caracteritze per la sinceritat.
No són tretze mesos, són quinze.
Estem pitjor del que vosté diu.
Vull dir, que en mi van a tindre sempre les dades que toquen, i per això estem reforçant en eixos sis equips el tema de la valoració i en les mesures que li he dit abans, però perquè veja que…

En el tema dels centres d'atenció primerenca, en este moment no n'hi han 800, n'hi han 493 i se preveu la creació de places 411 per a 2019.
 

I, en tot cas, també dir-li que sanitat està començant a tornar a intervindre sobre els xiquets i xiquetes que necessiten atenció primerenca, de la que siga, ja siga TEA, ja siga… qualsevol altra afecció.
Per tant, en el cas de TEA, sanitat mamprén ja el tractament de 150 d'estos xiquets, no ja, immediat.

El tema d'envelliment actiu, jo ho he dit en la meua primera intervenció.
Tota la part… Per això a mi m'agrada dir que la legislatura que ve és ja la cent per cent botànica, amb menys empastres heretats.
I, per tant, ja podem… És a dir, quan ja tens a la persona en una residència o quan ja tens a la persona en un recurs d'atenció a la seua situació, aleshores ja podem començar a crear què volem que passe dintre d'una residència o què volem que passe en una persona major que sent la soledat.

Crec que si vosté ha estat…, he parlat de la soledat, la convivència, la discriminació per edat, que també se dóna, com fem que siguen protagonistes de la seua vida, com formem part a través d'un procés participatiu de les decisions convivencial que se prenen en un centre, etcètera, etcètera, etcètera.
I això està tot previst.

En el tema del concert i les despeses financeres de l'IVF, bé, li tinc de dir que açò no té res a vore amb el que passava en el passat, quan se tardava un any en pagar i se tenia d'acudir als préstecs privats i les entitats s'arruïnaven en estes qüestions.
Però sí que estem estudiant uns costos de transició.

Senyor Woodward, jo vullc agrair-li el seu recolzament a la llei de renda valenciana d'inclusió i el seu grup.
És molt important, perquè és la ferramenta de la lluita contra l'empobriment més important que tenim.
Això té a vore també amb les dades AROPE que s'han publicat i que la senyora Andrés i la senyora Catalá han fet referència a elles.

Senyora Catalá, però carència material severa un 30%.
Per l'amor de Déu!
, no diga estes coses, perquè són una barbaritat.
Mire, carència material severa en esta comunitat estem en un 7,5%, segons  l'últim informe, un punt menys que l'any anterior.

En baixa intensitat laboral, en este moment estem 13,6%, set punts menys que l'informe anterior.
I és de veres que el risc d'exclusió puja cinc punts, però això té una explicació, i és que la renda mitjana de la Comunitat Valenciana ha apujat nou punts per damunt de la mitjana.

Per tant, el que ara té 7.
500 euros està en risc d'exclusió social, que no ho estava fa un any perquè la renda era més baixa, perquè vosté sap que l'AROPE, supose que ho sap, se referència als ingressos mitjans.
Val?

Aleshores, no diga barbaritats, perquè pobresa severa un 30%, açò no és Burkina Faso.
Aleshores, anem a vore, ha de ser vosté un poquet més rigorosa quan planteja les seues qüestions.

Una altra qüestió.
Torne al senyor Woodward, perquè vosté ha fet una pregunta molt interessant.
I vosté diu: Â«Y ¿si no vienen los ingresos?
Usted pone en los presupuestos los ingresos que van a venir.
Â» No.
Mosatros hem posat en els pressupostos els ingressos que tienen que venir (veus), que tienen que venir, que están en una ley, que están en la memoria económica y que además se ha anunciado en un pacto firmado por dos grandes partidos de nivel nacional que la dependencia el estado se va a hacer cargo, la administración general del estado, de ese 50% que diu la llei.

Diu: Â«¿Con qué base lo dice usted?
Â» ¿Con qué base?
La llei.
Que només s'ha de complir la llei d'estabilitat?
La llei de dependència no cal complir-la?
(Veus) Deixe'm ara a mi acabar, senyor Woodward, per favor.
Â«Y ¿qué va hacer si no llegan?
Â» ¿Y qué vamos a hacer si no llegan?
Bé, vostés votaran perquè apleguen, espere, en Madrid, en el congrés.

Però, en tot cas, què anem a fer?
Traguem els xiquets del cole?
(Veus) Clar, però jo li pregunte.
És que me pareix la pregunta… és la pregunta, és la pregunta d'esta compareixença, és la pregunta.
Doncs què farem?
Doncs el que estem fent, garantir els drets (veus) i seguir reivindicant els diners justos, i si…

Mire, sap vosté la diferència?
Que una cosa sense endeutar-se perquè un xiquet vaja al col·lege, perquè una persona tinga… (veus) Deixe'm ara acabar a mi, per favor, que jo no li he interromput.
Per l'amor de Déu!
Que és molt simpàtic este diàleg, però si no, no podem filar un…

Mire, n'hi han dos maneres d'endeutar-se: una, perquè els xiquets vagen al col·lege, perquè les persones majors tinguen dependència, perquè una persona se puga hospitalitzar.
Dos, Gürtel, Brugal, Emarsa.
.
.
Eixa és una altra manera d'endeutar-se.
Que açò és deute perquè els xiquets vagen al col·legi?
Doncs mire, ja ho pagarem, però no anem a deixar de portar als xiquets al col·legi, ni a les persones dependents les anem a deixar en el camí, com feren altres governs.

Vaig més ràpida.
Senyora Meco, les ràtios estan ja vinculades al concert en infància.
Val?
Quan entre el concert, entraran les noves ràtios.
Havien entrat ja en els contractes el que estava per contracte nou, però en el concert han entrant en les noves ràtios.
I això val també per a la pregunta que fea la senyora Andrés.

I, senyora Catalá, algunes coses ja li he contestat.
Vosté parla d'expectatives, nosaltres parlem de drets.
Aleshores, són qüestions diferents.
I la mateix qüestió que li acabe de dir al senyor Woodward val també per a vosté.

Per què l'execució està més endarrerida i l'últim trimestre…?
No és que se fa un miracle, senyora Catalá.
També hauria de vosté saber que la nostra conselleria té sobretot molt de pressupost en transferències corrents i en subvencions.
I eixes se van pagant conforme avança l'any i els trimestres.
I en l'últim trimestre se paga la part més gran.
No és un miracle, senyora Catalá, és una qüestió d'estudiar-se els pressupostos i saber el que passa en les conselleries.

I mire, vosté ha dit que jo vaig dur els pressupost del 2015 al TSJ.
Efectivament, i ho vaig explicar i -alguns periodistes que probablement se'n recorden- vaig explicar per què.
Jo vaig dir: miren, n'hi havia un informe de l'Airef demolidor, eh?
, que en este cas no existix… Però, en qualsevol cas, jo vaig dir: saben per què porte jo açò als tribunal?
Perquè algun periodista més espavilat me preguntà: Â«Però açò té algun recorregut, vosté que és jurista?
Â» Jo vaig dir: no, açò no té ningun recorregut, però assentarà un precedent.

Per a què vaig fer açò?
La veritat, i sincerament, per a estropejar-li la festa a la senyora Bonig, ara que vol anar al tribunal.
Ja n'hi ha un precedent, que és el que vam presentar nosaltres, perquè ja sabíem que vostés vindrien en això.
I aleshores, per a estropejar-li la festa a la senyora Bonig, vam dur això i el tribunal va dir que això no tenia recorregut legal, cosa que ja sabíem, i aixina ho vam explicar als mitjans de comunicació.
I a vostés ara ja eixe camí està tancat, perquè dien: el que ara deixen fer, segurament després ja no deixaran fer-ho.
I aixina ja, almenys, el precedent judicial està.
Aixina és i pot vosté recórrer a l'hemeroteca.

I, en qualsevol cas, senyora Catalá, mire, jo no sé si me dedique a somiar.
Potser.
El que, és clar, no me dedique és a fer el que feen vostés, que era produir malsons a la població.
Somiem?
És possible.
Però no produïm els malsons que produïren vostés.
Millorem la vida de la gent.
Eixa és la gran diferència.
Són dos models, té vosté tota la raó: el model de la insolidaritat, del saqueig, de la corrupció i el model de la protecció, de les polítiques social i de la dignitat.

Moltíssimes gràcies, senyories.

El senyor president:

Molt bé.

Senyories, suspenem la sessió fins esta vesprada a les quatre i mitja, amb la compareixença del conseller d'hisenda.

(Se suspén la reunió a les 14 hores i 37 minuts)

(Es reprén la reunió a les 16 hores i 33 minuts)

Compareixença del conseller d'Hisenda i Mdel Econòmic, senyor Vicent Soler i Marco, per a informar sobre el Projecte de llei de pressupostos de La Generalitat per a l'exercici 2019 pel que fa a la seua conselleria

El senyor president:

(Inoïble) .
.
.
la comissió.
I en este cas ho farem amb la compareixença del conseller d'hisenda i pressupostos, i model econòmic.

Com tots vostés saben, la compareixença són vint-i-cinc minuts per part del conseller.
Posteriorment n'hi haurà una intervenció de cinc minuts del diputat no adscrit, una intervenció dels grups parlamentaris per huit minuts.
Contestarà el senyor conseller a totes estes qüestions durant quinze minuts i, finalment, per a aquells grups parlamentaris que ho sol·liciten n'hi haurà una rèplica de cinc minuts, de tres minuts per al cas del diputat no adscrit, i finalitza la compareixença el conseller amb cinc minuts.

Per tant, senyories, si estem tots ja dispostos.
.
.

Senyor conseller, quan vosté vullga, té la paraula.

El conseller d'Hisenda i Model Econòmic:

Moltes gràcies, senyor president.

Senyores diputades, senyors diputats.

Comparec davant d'esta comissió de Les Corts per a exposar el Projecte de pressupostos per a 2019 per a la Presidència de La Generalitat i la Conselleria d'Hisenda i Model Econòmic.

Pel que fa a la Presidència de La Generalitat, he de dir-los que comptarà amb una dotació de 354 milions i que és una xifra que suposa un increment del 14% respecte del pressupost anterior.

El major increment es produïx en la Direcció General d'Administració Local, que augmenta fins a 66,7 milions el seu pressupost.
Per què?
La Generalitat dóna un pas més en el seu suport als ajuntaments dins la vocació municipalista del Consell.
Per tant, en estos pressupostos es consolida el fons de cooperació municipal, que per tercer any consecutiu millorarà el finançament de tots els municipis de la Comunitat Valenciana, amb 40 milions d'euros.
A més, es consoliden les partides de la lluita contra el despoblament amb una dotació de tres milions perquè els municipis amb risc de pèrdua de població facen accions que eviten este fenomen.

Dins de l'estratègia de suport als ajuntaments, en els pressupostos de 2019 també s'incorporarà el pla d'ajuda als municipis en situació d'emergència financera.

Igualment, es reflectix la posada en marxa d'un fons de fons financers per a proveir de crèdit els municipis en condicions avantatjoses, amb 2,5 milions.

A més, en la Direcció General d'Administració Local s'incorporarà un nou fons de suport a municipis turístics que estarà dotat amb 2 milions d'euros.

Igualment, es crea una nova línia de suport a la xarxa valenciana de ciutats per a la innovació, dotada amb 300.
000 euros.

També es manté el programa iniciat en el 2018 per a subvencionar la recuperació de patrimoni dels pobles vinculats a la millora de l'oferta turística que compta amb una dotació de 10 milions i un cofinançament addicional de fons europeus.

L'altre impuls important en els pressupostos de Presidència està en l'Agència Valenciana de Seguretat i Resposta a les Emergències.
El pressupost augmenta un 10% fins als 119 milions d'euros.
Els objectius que s'assoliran són: el reforç de la capacitat d'actuació del servei de bombers de forestals com a unitat d'actuació integral enfront del nou escenari, demanda de la societat de resposta davant les emergències de caràcter logístic, operatives, laborals, etcètera; la consolidació del 112 del futur i el model d'integració multiagència mantenint la seua capacitat tecnològica capdavantera a nivell europeu.

I pel que fa al pressupost de Turisme Comunitat Valenciana este increment és en 8,97.
Entre les millores s'incorporarà la dotació pressupostària necessària per a incrementar el personal que garantixca l'aplicació de la nova llei de turisme.

També es destinaran 12,8 milions d'euros a la millora de les infraestructures turístiques.
En l'apartat de turisme també es dota amb 12 milions d'euros la societat dependent Aerocas amb l'objectiu que assumisca la gestió directa de l'aeroport de Castelló, així com la potenciació del recinte amb nous destinacions.

Això és el que jo podria subratllar pel que fa a la Presidència.

Pel que fa a la conselleria d'Hisenda i Model Econòmic, en l'any proper, el pressupost assenyala que podrem comptar amb 332 milions d'euros, la qual cosa suposa un increment del 10%.
Això significa també l'aposta que se centra en algunes coses estratègiques.

En primer lloc, en la consolidació del banc públic valencià, volent convertir l'IVF en una eina al servei de l'economia empresarial i a creació d'ocupació.

També insistim en mantindre l'atenció per tal d'aconseguir avançar en la transformació del nou model econòmic.

En tercer lloc, l'assentament de les bases de l'estructura de la futura agència tributària valenciana, amb l'increment del personal i els mitjans informàtics i tecnològics; la modernització de l'administració, l'aposta per les noves tecnologies en educació i l'impuls de la societat digital i la consolidació de la posada en marxa del districte digital a Alacant.

Eixes eren les línies estratègiques i ara passe a exposar les línies del pressupost de la conselleria d'hisenda que, com saben vostés, està estructurada en una sotssecretaria, una secretaria autonómica d'hisenda, una secretaria autonòmica de model econòmic i finançament, la intervenció general, Institut Valencià de Finances, Institut Valencià d'Administració Tributària, l'IVAT, l'agència tributària valenciana, als quals cal afegir la Societat Projectes Temàtics de la Comunitat Valenciana com a societat mercantil dependent de la conselleria.

A continuació, exposaré a les seues senyories les provisions.
.
.
, les previsions del projecte de llei per a cada una d'aquestes línies.

Pel que fa a la sotssecretaria, que és de govern intern, òrgan coordinador de la conselleria, compta amb el programa 611.
10, direcció i serveis generals, dotat amb 8,15 milions.

Cal dir que de la sotssecretaria, és una secretaria singular d'una conselleria com la d'hisenda, depén la central de compres que, mitjançant la contractació centralitzada de subministraments i serveis fent servir acords marcs i contractes centralitzats, permet racionalitzar la compra pública i aconseguir estalvis en les contractacions.

Els nous acords marc en els quals s'està treballant són: un acord marc per al subministrament d'energia elèctrica en els punts de consum de l'administració de La Generalitat, el seu sector públic instrumental i entitats adherides, que es troba en fase d'adjudicació.

Es tracta del tercer acord marc que realitza la central de compres.
La centralització de la contractació de subministrament d'energia elèctrica amb els acords marcs ja tramitats ha suposat la celebració aproximadament de 175 licitacions en els quatre anys de vigència.
I això ha permés simplificar els tràmits necessaris de cada entitat per a la contractació i adjudicació dels seus propis subministraments.

Durant estos quatre anys s'ha aconseguit una reducció aproximada del 5,3% en el conjunt de les contractacions realitzades, i s'ha arribat en alguns casos a superar el 9% d'estalvi en alguna licitació concreta, i que es quantifiquen en aproximadament 14,4 milions d'estalvi, d'euros, des de la primera centralització, i que amb aquesta es preveu que augmente en el futur.
El valor estimat d'este acord és de 133 milions.

Hi ha un altre acord de subministrament de paper i material d'oficina informàtic no inventariable a l'administració de La Generalitat, el seu sector públic instrumental i entitats adherides.
Este segon acord d'este subministrament també es troba en fase d'adjudicació.
En este acord es pretén la racionalització de la compra de subministrament de paper i material d'oficina afavorint la participació de les xicotetes i mitjanes empreses valencianes.

Quant a la despesa, l'acord marc ha permés, quant a paper, s'ha estabilitzat el consum en aproximadament 1.
200.
000 euros anuals dels quals aproximadament el 60% és paper reciclat.
A més, tot el paper que consumix La Generalitat complix amb els requisits mediambientals rigorosos, procedent de bosc certificat i sense utilització de clor en la seua fabricació.

Quant a material d'oficina s'ha passat d'una despesa d'1.
500.
000 euros en l'anterior acord marc, despesa de l'any 2014, a 650.
000 euros anuals segons es deduïx de l'execució dels dos últims anys, 2016-2017.

Tercer acord marc per a la contractació de serveis de neteja de l'administració de La Generalitat, el seu sector públic instrumental i entitats adherides.
Este és un primer acord.
Un primer acord de neteja de la central de compres, actualment, també, en fase de licitació.

Les característiques d'este acord marc són no limitar el nombre d'empreses que poden resultar adjudicatàries i afavorir, per tant, la participació de les pimes, de les xicotetes i mitjanes empreses; establiment de criteris socials i mediambientals referits al foment de la integració social de persones desafavorides o en situació de risc d'exclusió social; plans d'igualtat de gènere, que s'apliquen en l'execució del contracte en general la igualtat entre dones i hòmens, la conciliació de la vida laboral, personal i familiar; la millora de les condicions laborals i salarials, l'estabilitat en l'ocupació i la formació i la protecció de la salut i la seguretat en el treball.

Es valora la utilització de productes i maquinària utilitzats en la prestació del servei de neteja que afavorisquen la reducció significativa de l'impacte en el medi ambient i en la salut de les persones.
El pressupost estimat anual serà de 20 milions d'euros.

Un altre acord marc per a la contractació de serveis de vigilància i seguretat d'edificis de l'administració de La Generalitat del seu sector públic instrumental i de les entitats adherides, és un segon acord marc de la central de compres i també està en fase de licitació.

Respecte a les novetats, s'establixen criteris socials per a la valoració de les ofertes per a posar en valor la formació dels vigilants de seguretat.
Així mateix, es valoren aspectes mediambientals com la major eficiència energètica dels vehicles utilitzats en el servei, així com criteris ecològics en la uniformitat.

Així mateix, s'establixen criteris socials en les condicions especials d'execució exigibles a les empreses prestadores.
S'establix l'obligació d'assegurar que el salari a percebre pels treballadors és el fixat en el conveni col·lectiu estatal de les empreses de seguretat per al període 2017-2018.

Secretaria Autonòmica d'Hisenda.
De la Secretaria Autonòmia d'Hisenda depenen els programes pressupostaris adscrits a la Direcció General de Pressupostos, la Direcció General de Tributs i Joc, la Direcció General de Tecnologia de la Informació i les Comunicacions.
Així mateix, queda sota la dependència directa de la Secretària Autonòmica d'Hisenda la unitat administrativa denominada Subdirecció General de Tresoreria.

Ara passe a detallar els programes que li corresponen.
En la Direcció General de Tributs i Joc compta amb el programa pressupostari 613.
10, tributs de La Generalitat, amb una dotació pressupostària de 7,2 milions d'euros.
Esta dotació va destinada a l'execució de les competències en matèria d'ingressos tributaris i altres matèries d'índole fiscal, inclòs el joc, en tot allò que no es troben atribuïdes a l'Institut Valencià d'Administració Tributària, a l'IVAT.

I els objectius bàsics del programa són: el disseny i execució d'una política normativa en matèria tributària coherent amb la realitat socioeconòmica i amb la política social i econòmica general del Consell; la fixació dels criteris i interpretació de les normes; la millora del control de l'execució dels ingressos pels tributs i preus públic i de l'aplicació de beneficis fiscals en els tributs propis i cedits.
I l'elaboració de previsió d'ingressos tributaris i seguiment de la seua execució.

També es fan a càrrec d'este programa les tasques relacionades amb la regulació del joc a la Comunitat Valenciana, desenvolupant funcions de control i d'inspecció, incloent-hi la gestió de registre de les persones físiques i jurídiques autoritzades per a l'organització i explotació dels jocs i dels locals autoritzats per a desenvolupar esta activitat, així com de fabricants, importadors, comercials i distribuïdors del material de joc.

Per la seua banda, l'Institut Valencià d'Administració Tributària, l'agència tributària valenciana, compta amb el programa pressupostari 613.
30, amb una dotació pressupostària de 51,5 milions d'euros, la qual cosa suposa un increment de 5,64 respecte a l'any anterior.

Ara, en el 2019, farem efectiu l'increment de personal i mitjans tècnics perquè l'agència tributària valenciana -així volem que siga- funcione amb equips de treball especialitzats i potenciar la lluita contra el frau.
D'esta manera es millora la prestació de serveis com assumir el cobrament en executiva de deutes tributaris que fins ara es remetien a l'agència estatal, amb un estalvi de 3,5 milions, estalvi de 3,5 milions.
.
.
Volia que feren seguiment dels estalvis que fan una millor gestió.
Ampliació de la cita prèvia a l'impost de transmissions patrimonials i a la transmissió de vehicles que faciliten la relació del ciutadà amb l'administració; nous sistemes de presentació telemàtica i pagament pels terminis TPV en punts d'atenció.
En resum, els dos programes que corresponen als dos objectius bàsics que són la millora en l'eficiència de la gestió tributària per a maximitzar la recaptació i la lluita contra el frau, pilar irrenunciable del Consell de La Generalitat.

El programa 612.
20, tresor de La Generalitat, té un pressupost previst d'1,88 milions d'euros per a la consecució de l'optimització de la gestió i organització de la planificació de cobraments i pagaments a curt i mitjà termini, amb estimacions d'ingressos; el seguiment i control de totes les operacions i saldos amb eficàcia, i la introducció de la supervisió i el control de la tresoreria en les entitats del sector públic valencià.

Els programes pressupostaris adscrits a la Direcció General de Pressupostos són el programa 612.
50, pressupostos de La Generalitat i administració de nòmines; el programa 612.
90, tutela financera a entitats locals, i compten amb una dotació pressupostària respectivament de 4 milions i de 385.
000 euros.

El primer d'ells, el programa pressupostos de La Generalitat i administració de nòmines, dirigix les seues actuacions a assegurar una òptima gestió dels recursos i ocupacions públiques de La Generalitat, tant en el control de la despesa pública com en els ingressos.

Entre les seues principals línies d'actuació es troba l'elaboració de la documentació que integra el projecte de llei de pressupostos de La Generalitat, així com l'elaboració i gestió d'incidències de les nòmines i les obligacions de previsió social i l'elaboració del marc pressupostari plurianual.

Per la seua banda, el programa tutela financera i entitats locals permet desenvolupar les funcions d'anàlisi, valoració i, si escau, aprovació dels plans econòmics financers remesos per les entitats locals, així com la resta de competències atribuïdes a La Generalitat en matèria de tutela financera de les entitats locals.

Per la seua banda, la Direcció General de Tecnologies de la Informació i les Comunicacions assumix les competències de modernització de l'administració, seguretat de la informació, planificació, coordinació, autorització i control de les tecnologies de la informació, les telecomunicacions i comunicacions corporatives i la teleadministració de La Generalitat.

Assumix també les competències de promoure, coordinar i gestionar les actuacions per a garantir el dret d'accés de les valencianes i valencians als serveis suportats en estes tecnologies.

Per a executar este conjunt de competències, la direcció general disposa de tres programes.

El primer, el 121.
60, sistemes d'informació, amb una dotació pressupostària de 122 milions, té l'objectiu fonamental d'aconseguir una administració eficient de cara a les demandes de la societat, oferint serveis i sistemes informàtics de qualitat, moderns i fàcils d'utilitzar; a més de garantir la ciberseguretat i la integritat dels sistemes protegint al màxim la informació i els sistemes que la suporten.

Els principals projectes a destacar d'esta línia pressupostària són: DESIG II, serveis de desenvolupament i evolució del sistema d'informació; CESSTIC i contractes derivats, serveis de comunicació corporativa incloent telefonia fixa, mòbil, internet per la gestió integrada dels serveis i subministrament de comunicacions d'ús horitzontal per a La Generalitat; nou sistema d'informació econòmic financer, el NEFIS, 8 milions en l'any 2019, per a la implantació i desenvolupament d'un sistema d'informació economicofinancer en l'administració de La Generalitat i els seus organismes autònoms.

Canvi de model de gestió dels sistemes d'informació en l'àmbit d'hisenda, DESIGHA II; servei de suport a l'usuari i atenció al lloc de treball amb un centre d'atenció als usuaris, el CAUTIC per a tots els usuaris TIC de La Generalitat; suport de la plataforma de formació online de La Generalitat donant suport a diversos camps virtuals; suport i millora de les infraestructures específiques de justícia, amb un cost de més de 7 milions d'euros; nou sistema de gestió processal per a la Comunitat Valenciana millorant el sistema vigent, el Cicerone; sistema d'enregistrament de vistes judicials amb renovació de les infraestructures i bases de dades, justament amb la prestació del servei de suport a l'usuari i tècnic; assegurança de la qualitat i millora continua; gestió de la seguretat per a proporcionar mecanismes i processos per al control de la seguretat en els sistemes d'informació i infraestructures de La Generalitat, i garantint el compliment de la legislació vigent de la protecció de dades -el tema de la ciberseguretat és cada dia més decisiu.

Renovació també del parc informàtic a l'administració de justícia, del Consell i el Servef; renovació de les infraestructures de xarxes de comunicació en els edificis públics; implantació i millora de xarxes Wifi en centres sanitaris i educatius públics.

El programa 121.
70, telecomunicacions i societat digital, amb una dotació pressupostària de 18,8 milions d'euros, té com a objectius el desplegament de les xarxes d'accés ultraràpid a la banda ampla; l'impuls a l'economia digital i els continguts digitals, i el servei de comunicacions mòbils d'emergència i seguretat, la xarxa coneguda com xarxa Comdes.

D'este programa pressupostaria destaquen els següents projectes: serveis de manteniment preventiu i correctiu, servei de suport a l'explotació i subministrament d'equipament per la renovació tecnològica i ampliació de la xarxa Comdes -la xarxa pública de comunicacions mòbils digitals d'emergències i seguretat de La Generalitat, molt important en moment de crisi, crisi humanitària, crisi d'efectes naturals, fenòmens naturals, incendis, etcètera-; ajudes a operadors per l'extensió de la cobertura de banda ampla.

I el programa 421.
90, innovació tecnològica educativa, amb una dotació pressupostària de 32,9 milions d'euros, té l'objectiu bàsic d'integrar les tecnologies de la informació en l'educació i l'ús en l'àmbit educatiu i familiar.

Per a aconseguir este objectiu compta, entre altres, amb les actuacions estratègiques següents: implantació del centre educatiu intel·ligent amb la finalitat d'integrar les TIC en la totalitat dels espais existents dins d'un centre educatiu; suport i assistència informàtica per a centres educatius;  sistema d'informació per a la gestió de centres educatius, el ITACA; la implantació i manteniment i adaptació de l'eina de programació lliure LliureX en els centres; plataforma tecnològica i portal educatiu Mestre a casa; suport a docents i famílies en l'ús de les TIC en el procés formatiu.

D'este programa pressupostari destaquen els següents projectes: la renovació del parc informàtic dels centres educatius, dotant-los d'equips actualitzats que permeten la seua utilització tant en les pròpies aules com per a fer realitat el projecte de competències digitals a la ciutadania, i el DESIG II Educa per al manteniment i suport de les aplicacions informàtiques de la Conselleria d'Educació, Investigació, Cultura i Esport.
 

Com es pot comprovar, el pressupost de la Direcció General de les TIC és un pressupost transversal que dota a tots els departaments del Consell d'eines digitals per a la millora i eficiència i la proximitat amb la ciutadania.

De l'altra secretaria autonòmica, del model econòmic i finançament, depenen els programes pressupostaris adscrits a la Direcció General del Sector Públic, Model Econòmic i Patrimoni, i la Direcció General de Fons Europeus.
Així mateix, queda sota la direcció de la directa dependència de la secretaria autonòmica la Subdirecció General de Finançament Autonòmic i Política Financera.
 

La Direcció General del Sector Públic, Model Econòmic i Patrimoni té els següents programes: el 612,30, patrimoni de La Generalitat; 612.
70, Ciutat Administrativa 9 d'Octubre; 612.
80, centre logístic, arxiu i parc mòbil de La Generalitat; 615, sector públic empresarial.

Passe a detallar els programes.
El primer, el de patrimoni de La Generalitat, amb una dotació de 24,2 milions d'euros, s'ocupa de la protecció conservació i aprofitament òptim dels recursos patrimonials de La Generalitat, atenent la dotació d'edificis administratius a les diferents conselleries, la racionalització de la política de lloguers i l'alienació o cerca d'utilització alternativa de béns patrimonials no necessaris per al funcionament de La Generalitat.

El programa també s'encarrega de la formació, conservació, actualització, custòdia i valoració de l'inventari general de béns i drets de La Generalitat perquè servisca de suport per a una correcta gestió patrimonial.

En este sentit, cal ressaltar que en este semestre, en compliment dels objectius que s'ha donat ací mateix el govern del botànic, el seminari de Biar, La Generalitat comptarà amb l'inventari de béns immobles de La Generalitat que possibilitarà una vertadera política real de gestió d'inventari, possibilitat de venda d'immobles que no siguen útils i comprar aquells que necessiten gràcies al suport digital que tindrà.

Per la seua banda, el programa 612.
70, Ciutat Administrativa 9 d'Octubre, amb una dotació de 5,2 milions d'euros, continua aprofundint en la reducció de despeses corrents i de funcionament en la coordinació dels serveis ubicats en CA9O.
Amb el pressupost d'enguany s'ha pogut fer gestions per a poder iniciar l'obra principal de preparació dels espais destinats al futur Prop.

El programa 612.
80, centre logístic, arxiu i parc mòbil de La Generalitat, compta amb 3,8 milions d'euros i és per al control, manteniment i gestió del parc mòbil del Consell i la seua administració, i garantir el correcte funcionament del centre logístic i arxiu de La Generalitat.

El programa 615, model econòmic i actuacions del sector públic, té una dotació de 13,3 milions d'euros i té encomanat l'impuls i el desenvolupament del canvi cap a un model econòmic basat en el coneixement, la innovació i l'obertura exterior, articulat sobre el principi de sostenibilitat ambiental, productiva i social en el marc de les bases i elements orientadors per a la transformació aprovats per l'Acord del Consell del 15 d'abril de 2016 i el seu pla d'acció per a la transformació del model econòmic de la Comunitat Valenciana de 2017.

Com a conseqüència d'açò, l'emissió d'este programa pressupostari és, a més, l'establiment i la gestió de línies d'ajuda, iniciatives, mesures i incentius afavoridors d'este procés transformador, mitjançant qualsevol instrument jurídic establit en dret.

En esta línia cal destacar la concessió d'ajudes prevista per a determinats projectes d'inversió empresarial que, pel seu caràcter transversal, ajuden a consolidar simultàniament el teixit productiu valencià, la creació d'ocupació, la sostenibilitat mediambiental i el foment de la recerca i el desenvolupament en el marc del pla d'acció per la transformació del model econòmic 2027, que està desenvolupant el Consell a través de la línia estratègica d'incentius a la inversió per a impulsar el canvi de model econòmic de la Comunitat Valenciana.

La Direcció General de Fons Europeus executa les competències en matèria, òbviament, de control i coordinació d'ajudes públiques a la Comunitat Valenciana, promoció del desenvolupament en el marc de les polítiques regionals de la Unió Europea, la coordinació en l'àmbit de La Generalitat de la gestió de fons europeus, verificació i control i seguiment de la participació de La Generalitat en projectes europeus.

Per a dur endavant estes tasques, compta amb el programa 612.
10, projectes i fons europeus, per la qual cosa es preveu un pressupost de 13,1 milions d'euros.

Es dota la línia d'incentius autonòmics amb un milió d'euros amb l'objectiu de traure una ordre d'incentius.

Es dota la línia de finançament per a projectes i fons europeus amb 3 milions d'euros, l'ordre dels quals ja es troba publicada i la primera convocatòria ja està tramitant-se.

L'objectiu d'esta ordre és el de recolzar projectes aprovats per la Comissió Europea a través d'un finançament addicional a la part no cofinançada per a cada programa.
Els programes rectors objecte d'esta ordre és determinaran en cada convocatòria.

I, per últim, ressaltar que inclou una dotació de 300.
000 euros per a contractar una plataforma de suport a la captació de fons i a la participació en projectes europeus competitius per part de la ciutadania valenciana.

També tenim 16 milions d'euros per al programa d'intervenció general, el 612.
40, que ha d'elaborar el compte general de La Generalitat i, en eixe sentit, hem augmentat el capítol I.

En l'Institut Valencià de Finances, el programa 631, actuacions sobre el sector financer, facilitar el finançament requerit per La Generalitat i el sector públic, millorar l'eficiència i la supervisió, gestionar la cartera d'actius, augmentar l'eficiència, estendre l'adquisició del servei de confiança de l'IVF, establir mecanismes que faciliten l'accés a la Comunitat Valenciana en diferents instruments financers.

I el pressupost de l'IVF augmenta en un 81,7% fins al 75 milions.
Este increment no suposa desembossament pressupostari, sinó que és resultat d'una operació financera interna de reestructuració de deute de curt a llarg termini que li permetrà ampliar la capacitat de concedir préstecs a les empreses dins de l'estratègia del banc públic valencià de llançament de noves línies.

I en eixe sentit, cal posar en valor el desplegament del fons de fons, (inintel·ligible) .
.
.
12 milions per a finançar, mitjançant microcrèdits, projectes de persones desocupades, especialment d'aquelles amb més dificultat; llançament de la nova imatge de l'IVF i posada en marxa del departament comercial de l'institut.

I tot i que vaig a tota velocitat.
.
.
si me permet el senyor president, només dir dos paraules sobre la Societat de Projectes Temàtics de la Comunitat Valenciana, que crec que és molt important.

El pressupost de l'SPT augmenta en un 37%, fins a quasi abastir 30 milions, per a consolidar la posada en marxa del districte digital de la Comunitat Valenciana que contempla un nou pla d'incentiu i que s'ubicarà entre Alacant i Elx.

Amb això, senyories, concloc la l'exposició del projecte de pressupostos de La Generalitat per a 2019 pel que fa a la Conselleria d'Hisenda i Model Econòmic per a culminar el compliment dels objectius de l'actual govern de l'esperit del botànic que l'inspira i que li dóna suport a la cambra.

Uns objectius que consisteixen en superar els llasts del passat, resituant les persones com a eix principal de l'acció de govern, treballant per la regeneració democràtica, lluitant contra la corrupció, assolint un nou marc.
.
.
model productiu, modernitzant i simplificant l'administració i fent passos reals endavant per tindre un finançament autonòmic més just perquè la Generalitat valenciana puga fer front als compromisos adquirits, no sols els financers, sinó també els adquirits amb els nostres ciutadans per l'estat espanyol quant a prestar-los una sèrie de serveis bàsics que correspon fer a La Generalitat com a administració competent.

Senyories, malgrat tot, malgrat la velocitat, espere haver sabut exposar-los amb encert les línies mestres del pressupost de la conselleria per a 2019 i no voldria acabar sense donar les gràcies a les persones, als treballadors i treballadores de la conselleria que tinc l'honor d'encapçalar, però especialment als treballadors i treballadores de la Direcció General de Pressupostos per l'esforç per a la realització dels pressupostos d'enguany de La Generalitat.

Quede a la seua disposició per a quants aclariments em sol·liciten.
Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor conseller.

I comencem el torn d'intervencions dels senyors diputats, en este cas ho farem en la intervenció del diputat no adscrit, l'il·lustre senyor David de Miguel, per un temps màxim de cinc minuts.

El senyor De Miguel Martínez:

Gracias, presidente.

Conseller, buenas tardes.

Agradecerle su presencia y agradecer también su trabajo y el de todo el personal de su conselleria.

Agradecerle también ese optimismo que trasmite con estos presupuestos, vistos en general, quiero decir, no solo de su conselleria.
Yo ya le adelanto que no comparto ese optimismo con estas cuentas.

Pero bueno, no quiero entrar a valorar en el conjunto del presupuesto, porque tendremos ya ocasión de hacerlo en el futuro en el pleno de totalidad y me voy a centrar en las secciones, la 5 y 6, que usted hoy nos ha presentado y sí que me gustaría que me concretara algunas cosas, a pesar de que usted lo ha intentado explicar muy bien, pero sí que me surgen algunas dudas.

En cuanto a los ingresos que afecta a su conselleria, porque en la previsión de ingresos por actos jurídicos documentados a mí me gustaría preguntarle si ese incremento que ustedes recogen de recaudación por actos jurídicos recoge el posible impacto que tenga la sentencia del supremo a este respecto.
Y si no lo recoge.
.
.
-porque incrementan un 53% la previsión de ingresos- si no lo han recogido, pues si tienen algún plan, más allá de lo que ha dicho el ministerio, que se hará algo para poder contrarrestar esta merma de ingresos, que no creo que nos viniera nada bien en estos momentos a la administración valenciana.

También me gustaría preguntarle, porque creo.
.
.
, ha nombrado una partida de 5 millones, ya hablando de su conselleria, en la secretaría de modelo económico, incentivos para impulsar el cambio de modelo económico.
Pero, sin embargo, veo que respecto del año pasado ha desaparecido una que había de 10 millones de subvención de presupuestos financieros, que se daba al IVF también para la reforma del modelo económico.
A ver si me, no sé, es decir, no sé si estos 10 millones han ido por otra parte al IVF o si directamente es una reducción del 50% en los recursos para cambiar el modelo económico.

Otro tema que también me preocupa, y sé que soy muy cansino con este tema, pero del sector público instrumental este año es verdad que usted ha estado paulatinamente reduciendo el peso que tenía el sector público en el total de los presupuestos, pero éste año, sin embargo, se vuelve a incrementar en 270 millones.
Entonces, a mí me gustaría preguntarle si esto es algo coyuntural o, si bien, si es algo puntual por lo que sea.
Este año si bien entramos ya en una nueva, no nueva, una vieja dinámica de sobredimensionar el sector público.
No sé si esa, yo entiendo que esa no es la idea que usted tiene de racionalizarlo, pero me gustaría que me lo confirmara.

Respecto del IVAT, del Instituto Valenciano de Administración Tributaria, usted sabe que yo comparto con usted las ideas básicas y lo que es descentralización en la gestión tributaria, el objetivo y (inintel·ligible) … de conseguir una verdadera Agencia Tributaria Valenciana.
Por eso me sorprende que, siendo éste como es un objetivo claro y prioritario para usted, pues los fondos que destinan al IVAT se incrementan, pero el incremento ha sido menor que el del ejercicio 2018 respecto de 2017.

También usted ha confirmado que los dos objetivos irrenunciables son la lucha contra el fraude fiscal y la mejora en la eficiencia.
Y para ello consta que se va a incrementar el personal.
Pero, aun así, y se incrementan también los recursos para mejorar la eficiencia a través de las tecnologías, sin embargo, en los indicadores de los objetivos aparecen los mismos que el año pasado.
Por eso me gustaría que me lo explicara.
Cómo es posible que si se incrementa el personal y se incrementan los recursos tecnológicos, los indicadores de comprobaciones, liquidaciones y presentaciones serán los mismos exactamente que el año pasado.

Y el poco tiempo que me queda.
Pues dos cuestiones respecto del presupuesto de Presidencia.
He oído a un compañero suyo de partido, ha dicho que son, ya no son los más sociales de la historia, son los más municipalistas, y es cierto, ¿no?
, esta lluvia de millones que está habiendo en general en todo el presupuesto pues aquí se plasma, en la plantilla de Presidencia.

Sí que me gustaría hacer una puntualización.
Respecto de las ayudas de los 3 millones que hay que se repiten respecto del año pasado a municipios con riesgo de despoblación.
Me gustaría saber si se han ejecutado ya los 3 millones de este año, si ya se han dado estas subvenciones.
Y también me gustaría que me concretara si van a establecer algún tipo de mecanismo para comprobar que estos fondos se destinan, efectivamente, a mejorar la prestación de unos servicios públicos que contribuyan a luchar contra la despoblación, es decir, que no se lo gasten en verbenas, por decirlo de alguna manera.

También veo que se incluyen este año 2 millones para municipios turísticos, me gustaría saber si ya está establecido ya, está claro el criterio que deben reunir para ser beneficiarios de estos fondos.

Y en relación con esta partida, pues también comentaré que me parece un poco inexplicable, en cuanto a subvenciones directas de turismo, pues, no sé, el poco sentido que le veo a que se destinen muchos recursos a zonas que están sobradamente promocionadas, conocidas y reconocidas, y sin embargo, pues, y ya no hablo de las subvenciones directas a municipios concretos, que no entiendo realmente, no entiendo por qué se les da subvención directa.
Pero no entiendo qué criterios ha seguido para gestionar estos recursos, cuando se trata de -y acabo ya, presidente-, cuando se trata de mejorar el turismo, compatibilizar pues el turismo de interior, el turismo de costa, los distintos sectores, diversificarlos, tanto en el criterio como dentro del criterio general que se ha seguido este año para la distribución de las subvenciones directas.

Gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor De Miguel.

Per part del Grup Parlamentari Ciudadanos, i per un temps màxim de vuit minuts, té la paraula l'il·lustre diputat senyor Woodward.

El senyor Woodward Poch:

Sí.
Muchas gracias, señor Soler.

Gracias por la exposición que ha ido a mil por hora, pero como hemos estudiado los presupuestos, también es de agradecer porque cuestan de explicar.

Mire, desde mi grupo esperábamos, ilusos nosotros, que este presupuesto no fuera el último del botànic en el Consell fuese lo más realista y riguroso posible.
Mientras estaba preparando la comparecencia suya me vino a la cabeza el relato de las negaciones de Pedro en el Evangelio de San Lucas, que después de tres años negando la evidencia de unos presupuestos irreales, ficticios e imprudentes, denunciada por Ciudadanos, han sido en estos últimos presupuestos de la legislatura que estamos debatiendo donde han conseguido un gran logro, y ese logro es la unanimidad en la sociedad valenciana sobre estos presupuestos.
Y le voy a leer:

Â«El Consell infla con 2.
500 millones de ingresos un presupuesto preelectoralÂ».
Las Provincias.

Â«PSPV, Compromís y Podemos disparan el gasto en 1.
500 millones para encargar el año electoralÂ».
El Confidencial.

Â«La Generalitat presenta los presupuestos de 2019 con el doble de ingresos ficticios y el gasto disparado al 10%Â».
El Mundo.

Â«Presupuesto especulativosÂ».
La Vanguardia.

Â«Pressupostos o un poc d'enginyeria comptableÂ».
Esto de Valencia Plaza.

Â«Un presupuesto ficticioÂ».
También Valencia Plaza.

Y así puedo seguir.
Â«Cuentas reivindicativas y ficticias de La Generalitat valencianaÂ», de El País.

O hace dos días, incluso la patronal considera inalcanzables los ingresos previstos por La Generalitat en 2019.
El crecimiento de los presupuestos triplica el del resto de las autonomías.

Mire, le pedíamos eficacia y eficiencia en las cuentas, prudencia que solamente hemos visto en la aceptación en los presupuestos que nos presenta del -0,1% del déficit autorizado, pero que lo ha suplido con cifras que se parecen más al cuento de la lechera que a otra cosa.

Pedíamos que fueran creíbles, pero sobre todo esperábamos que pudieran contribuir a la creación y mejora de empleo para los valencianos, como así reza en el acuerdo firmado de ustedes con Podemos.

Ya apuntábamos en nuestra primera valoración que estos presupuestos eran ficticios, y ya se acordará de mi célebre frase del rey Puig, la reina maga Oltra y el paje Estañ, creyendo que los valencianos no se merecen unos buenos presupuestos y lo único que van a traerles es carbón para estas navidades.

Mire, a 31 de diciembre de 2014, el año antes de entrar ustedes, la deuda de la Comunidad Valenciana ascendía a 37.
422 millones de euros.
A 30 de junio de 2018, cuatro años después, esta deuda ya supera los 46.
322 millones de euros.
Y nos queda aún todo el año por terminar.

Mire, en otras palabras, le puedo decir que mi sobrino Juan, y espero que nazca mañana, en la canastilla de recién nacido, esa típica que sale o que entregan en el hospital con el jaboncito, los pañales, la colonia de Nenuco, tendrá una carta que ponga: Â«Bienvenido a tu tierra, la Comunidad Valenciana, tots a una veu, tu deuda es de 9.
338 eurosÂ».

Mire, señor conseller, no queremos heredar un presupuesto lleno de futuros incumplimientos, promesas que no se pueden cumplir.
No queremos que se mienta a los valencianos.
No queremos quejarnos a partir de junio de 2019, ya se lo he dicho a la vicepresidenta esta mañana, de la herencia recibida, como lo siguen haciendo ustedes a día de hoy.
No queremos que el gobierno central, se lo dije en el anterior pleno, nos intervenga por los más que probables incumplimientos en los pagos.
No queremos que el nuevo contrato social, el que nos vendió el president Puig, esté basado en una subida de impuestos.

El año pasado ya le pusimos en tela de juicio los 1.
325 millones que afectan tan negativamente, incumpliendo con los compromisos de gastos y con los pagos, al igual que incorporaba las liquidaciones de las concesiones sanitarias e incrementos injustificados en los impuestos de transmisiones patrimoniales y actos jurídicos en 200 millones de euros.
Creo que se acuerda.
Este año creo que aún han ido más lejos para poder cuadrar un presupuesto que se nos antoja más inalcanzable, al que algunos expertos en economía ya califican como los presupuestos de yupi.

Ha aumentado el presupuesto en más de 2.
000 millones de euros, 2.
500 millones dicen algunos, teniendo que incorporar más partidas de ingresos que saben perfectamente no se van a materializar.
Cómo van a pagarlo, si en este año 2018, entre las entregas a cuenta y la liquidación del 2016 ingresamos 10.
267 millones de euros, según los documentos que tienen estos presupuestos, los ingresos para este 2019 entre las entregas a cuenta y la liquidación del 2018 serán de 10.
631 millones de euros, según detallan los presupuestos.
Quiere decir que estamos hablando de 400 millones de euros escasamente más que el año pasado, con una cifra mucho mayor de gasto y veremos cómo se cumplirán.

Mire, ya nos ha confirmado que no vamos a tener un nuevo modelo de financiación autonómica hasta el año 2020, justo después de firmar ustedes el acuerdo con Podemos.
Nos han confirmado que no se va a cubrir el 50% de la dependencia, y lo tienen completamente presupuestado, como lo hemos visto esta mañana.
Las liquidaciones sanitarias de los desplazados en la comunidad están en limbo en estos momentos.
Las liquidaciones por las concesiones sanitarias no están aprobadas.
Quieren pagar la reversión del Hospital Marina Salud sin presupuestar.

Éstas son, como le digo, algunas de las incertidumbres de los ingresos o con qué cumplir los ingresos.

Queremos saber cómo va a resolver realmente al final las listas de espera de la dependencia.
Y le recuerdo, también se lo he dicho esta mañana a la vicepresidenta, llevamos cuatro meses consecutivos incrementándolo, ya llevamos 22.
000 dependientes en lista de espera.

El plan de choque para acabar con las listas de espera en los hospitales.
Pregúnteselo a los médicos.

Cómo va a eliminar los barracones que aún existen, por mucha publicidad que están dando.

Cómo van a construir más colegios.
Cómo se va a aplicar la Renta Valenciana de Inclusión.
Cómo va a facilitar la creación de empleo de calidad y no precario temporal, además de haber reducido el presupuesto del Servef para este año.
Cómo se va a aplicar la Ley de Servicios Sociales.

Yo ya le digo que con estos presupuestos no creíbles entiendo que va a ser imposible cumplir con los objetivos que están marcados en el presupuesto.

Por favor, no engañemos a los valencianos prometiéndoles que sus necesidades, los servicios que se les van a ofrecer, sus inquietudes se van a ver satisfechas porque sabe usted que no es verdad, que es una gran mentira.

No prometan en vano.
Es mejor ser realista y no prometer lo que sabes que no pueden cumplir.

Y mire, y no me diga al final que la solución de todo esto va a ser que el autoricen el -0,3% del déficit, -0,1.

Y le voy a dejar dos preguntas.

Si no fuese año electoral, hubiese sido más prudente a la hora de confeccionar los presupuestos.

Y me pregunto, si se hubiese atrevido a anunciar este mismo presupuesto, si no hubiese sido otra vez año electoral.

Muchas gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Woodward.

Per part del Grup Parlamentari Podemos-Podem, l'il·lustre diputat David Torres, per un temps màxim de vuit minuts.

El senyor Torres García:

Gràcies, president.

Bona vesprada, conseller.

A mi també m'agradaria parlar del projecte de pressupostos en termes generals, no sols de les dos conselleries que vosté ha vingut a presentar-nos.
I m'agradaria parlar primer per felicitar-nos per aquest gran acord que fan que aquests pressupostos expansius siguen uns pressupostos justos, dignes i que s'aproximen i ens situen en la senda i en el camí que iniciarem en 2015 per recuperar-nos de la lletania i de l'oblit de les persones en les polítiques que havien patit els anys anteriors.

El felicitem i reconeixem la valentia en aquest projecte de llei de pressupostos per al 2019 perquè, com sabem, el context continua no sent el millor company d'aquesta comunitat.
Continuem, cinc anys després, sense una reforma del sistema de finançament autonòmic que reconega les deficiències de l'anterior model, deficiències reconegudes ja per tots, que ens porten a un infrafinançament generalitzat en totes les comunitats, però sagnant en la Comunitat Valenciana.
Una situació que inclús la ministra d'Hisenda reconeix i que ens porta a reprovar les paraules de la vicepresidenta del Govern de l'Estat tancant les portes a una reforma del sistema de finançament autonòmic en aquesta legislatura, a pesar que ha de començar ja a iniciar-se el debat polític.

Però a més m'agradaria destacar que des del primer dia de legislatura el nostre grup parlamentari i el nostre partit ha tingut una qüestió clara, que ha sigut recuperar els drets socials dels valencians i de les valencianes, i que equiparar-nos a la mitjana espanyola en despesa, en educació, sanitat, dependència, vivenda, en serveis públics fonamentals bàsicament, suposaria, no sols marcar unes noves prioritats, sinó reivindicar i ser lleials amb un compromís de canvi.

Ja en eixe cas nosaltres hem pressionat, però hem sigut lleials també i hem aportat estabilitat en uns pressupostos que aportàvem 1.
325 milions de reivindicació per l'infrafinançament.
1.
325 milions que, com sap, i sempre jo m'he expressat en aquesta mateixa comissió tots els anys, ens pareixen més que insuficients i que nosaltres defensàvem que eixa quantitat hauria de ser més valenta i que s'aproximara al 2.
400 milions, que era la quantitat que indica la comissió d'experts com a total de l'infrafinançament que patim més o menys cada any.

Però enguany mantenim aquesta reivindicació, però anem més enllà, amb uns pressupostos expansius, que no ens cansarem de repetir-ho i que la gent ho identifique com els millor pressupostos de la Generalitat valenciana en la seua història, que recuperen algunes de les prioritats que havien tingut de créixer menys en detriment de les polítiques socials.
I així en aquests pressupostos algunes d'eixes prioritats, com són els sectors productius, tenen també un reconegut creixement.

I aquest any, que he anat seguit totes les compareixences i intervencions i que m'encantaria ressaltar els avanços en totes les conselleries, que jo pensava que ho haguera fet vosté també, però que s'ha cenyit molt al que era el seu paper en les dos conselleries.
M'agradaria ressaltar eixos avanços, però em cenyiré després també a eixes dos conselleries.

Però sí que m'agradaria deixar clar que en totes estes compareixences que he vist, no he trobat per cap dels partits de l'oposició uns arguments clars i de pes per a criticar aquests comptes, llevant d'una clara intenció que els valencians i les valencianes per a alguns partits, i és més que curiós, siguen considerades espanyols de segona o inclús de tercera.
Però nosaltres pensem que es mereixen ser-ho de primera.

I per això hem donat ja el recolzament a estos pressupostos i ens hem assentat a negociar i a buscar els millors pressupostos per als valencians, uns pressupostos amb una despesa en educació, sanitat, polítiques de vivenda i serveis públics fonamentals que ens equipara ja a la mitjana espanyola.

I entrant en el detall dels pressupostos que vosté ha portat de les dos conselleries, i començant amb Presidència, creem que és important ressaltar la consolidació del fons municipal de cooperació, un fons que impulsàrem a principi de legislatura des del nostre partit i que ja s'ha consolidat com a una ferramenta necessària i fonamental per als municipis.
I crec que no cal entrar en la història de com va ser creat aquest fons i com no va ser dotat de pressupostos durant molts anys fins al 2016.

Mantenim el fons per l'accessibilitat, que ja vàrem proposar l'any passat, amb 4 milions, perquè es millore l'accessibilitat en els edificis públics.

Mantenim l'agència del canvi climàtic, a pesar que no han segut capaços de ficar-la en marxa en aquest any.
I una agència tan important com la del canvi climàtic en aquests moments considerem que mereixia una atenció més prioritària i que aquest any ja poguérem comptar amb aquesta agència, que, com saben, estava dotada de pressupostos.

Valorem positivament el programa Avant i els 3 milions que n'hi han per a recolzar els municipis en perill de despoblament.

I en turisme, evidentment, els 2 milions per a aquells municipis que degut a l'augment de serveis que han d'oferir en època turística, han de fer una despesa major i que se reconega aquesta ajuda.

Reconeguem també com a important l'augment en personal, sobretot per a la inspecció.
En l'acord aquest que hem signat, nosaltres hem demanat fins a catorze inspectors, que considerem que serien necessaris per a ficar en marxa la nova llei, i sobretot ficar fre a l'intrusisme i als apartaments il·legals.
Igual que les ajudes per als municipis, perquè puguen fer els estudis de zonificació i els plans territorials.

I valorem també molt positivament que ens hagen fet cas i hagen llevat la línia nominativa a Exceltur de l'Agència Valencia de Turisme perquè la mateixa patronal hostalera s'estudiara per la Generalitat valenciana quina era la situació laboral dintre del seu sector.
Pensem que això és una cosa que hauria de fer una entitat independent.
I aixina ho vàrem demostrar quan vàrem veure l'informe, bé, prou qüestionable que va fer enguany.

I, bé, mantenim les subvencions en turisme per a les qüestions de lluita contra l'intrusisme i lluita contra la precarietat laboral.

I només en…, bé, en hisenda destaquem el tema del IVAT, el TIC, tots els augments que n'hi han en eixa qüestió, però continua sense agradar-nos la subvenció a Air Nostrum, que igual que l'any passat, nosaltres continuarem sense recolzar enguany.
I, per tant, eixa serà una de les esmenes que nosaltres farem al projecte de pressupostos.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Torres.

I ara, per a continuar el torn d'intervencions, per part del Grup Parlamentari Popular, l'il·lustre diputat senyor Rubén Ibáñez per un temps màxim de huit minuts.

El senyor Ibáñez Bordonau:

Muchas gracias, estimado presidente.

Buenas tardes, señor Soler.

No sé si llamarle ya mago Soler, San Vicente Soler, por lo de los milagros, (veus) pero, sinceramente, a mí, fuera de hacerme gracia, me produce absolutamente bochorno.
Que usted sea capaz de tildar milagro con jugar con la vida de todos los valencianos el próximo año, me parece bochornoso.

Mire, señor Soler, lo primero que hay que analizar es cuál es el contexto económico en el que se plantean estos presupuestos para el año que viene.
Ustedes lo califican en un contexto económico no sé si de una economía acelerada, desacelerada, no lo sé, pero del 2,3%, y ustedes aplican un incremento del presupuesto el 10%, algo inaudito en todo el territorio nacional, avalado por la ciencia infusa suya y de nadie más.

La primera pregunta que a uno se le ocurre es: ¿tiene ya preparado -no sé si va a ir como anexo-, el decreto de no disponibilidad presupuestaria, igual que hizo el 2016, por aquello que ustedes no hicieron recortes?
Le recuerdo, el 2016 hicieron recortes.
¿Ya lo tiene preparado el decreto?
Me dice que sí.
Supongo que irá como anexo, porque, evidentemente, es lo siguiente que debe acompañar a esto.

Pero a mí me gustaría que, en primer lugar, nos explicara a todos cómo es posible que si ustedes dicen que vamos a crecer al 2,3%, no sé en qué marco de rumbo de la economía, ustedes plantean unos presupuestos con un crecimiento del 10%.
Oiga, y si esto es así, ¿por qué no lo han hecho del 20%?
Porque creo que es que -no sé- debemos de estar tontos todos.
Si esto al final se trata de ponerlo cuanto más mejor, oiga, ustedes se han quedado cortos.
Pongan más.

¿Pero no se da cuenta de que está jugando con la vida de los valencianos?
¿No se da cuenta de que detrás de cada cifra hay un derecho de valencianos?
Y cuando ustedes no pueda dar ese derechos, ¿qué va a decirle a los valencianos?
¿Que se equivocó en el milagro, que no había milagro?
O ¿va a reconocer, por primera vez en su vida, que le ha engañado?
Porque ustedes están engañando a los valencianos, los están engañando.
Los están engañando, además, en lo más importante para todos los valencianos, que es su vida, su vida, porque usted tiene la obligación de velar por la vida de todos los valencianos.

Porque, mire, le voy a decir una cosa: para poner la mano y recoger impuestos, ustedes son unos fenómenos, unos fenómenos.
Ahora, para comprometer derechos, eso ya es otra cosa.

Mire, no sé si usted estará de acuerdo, pero hoy mismo, la CEV le dice que no vienen buenos tiempos.
¿Está equivocada la CEV?
¿Está equivocado que ocho de cada diez directivos prevén un deterioro de la economía?
¿Estamos equivocados todos y solo usted tiene la razón, señor conseller?
Porque, claro, tendrá que explicarlo.

Pero además de eso, a mí me gustaría decir otra cosa.
Yo no sé qué respeto le tiene usted a la Sindicatura de Cuentas, ni mucho menos sé el respeto que tiene a sus recomendaciones, pero le voy a leer textualmente lo que dice la Sindicatura de Cuentas en la última cuenta analizada.
Â«La Generalitat debe incluir en sus presupuestos iniciales de transferencias a recibir del estado, derivada del sistema de financiación autonómico, únicamente las previsiones de ingresos que de forma razonable se esperan obtener, teniendo en cuenta que su determinación se encuentra reglada en el marco normativo de aplicación.
Â»

Mire, esto ya es sorprendente.
Ustedes se están quejando hasta la saciedad del modelo de financiación.
Las reglas de la financiación que tienen los valencianos las pusieron ustedes, los socialistas.
Oiga, ¿usted tampoco puede hacer autocrítica de por qué narices le puso la financiación autonómica a los valencianos?
¿Por qué estaban de acuerdo con eso y ahora no?

Pero es más, le dice la Sindicatura de Cuentas que Â«la diferencia entre el importe establecido por el ministerio y las previsiones presupuestarias -las suyas, las del milagro- no se encuentran justificadas documentalmente.
Â» Y usted está tan orgulloso.
Oiga, pues es sorprendente.

Pero vamos a seguir con cosas que yo ya no sé si serán para sentirse orgulloso o, por lo menos, para dar alguna explicación.
La siguiente cuestión que quiero que me explique es cómo es posible, cómo es posible que ustedes incluyan dentro del capítulo de ingresos el tramo autonómico del impuesto del gasóleo.
Oiga, ¿no se ha enterado que desde el 1 de enero de 2019 está derogado ese artículo, el artículo 50 ter?
¿No lo sabe que ya no hay tramo autonómico del impuesto del gasóleo, que acaba de comprometer 24 millones en su presupuesto y ya no va a existir?
¿No lo sabía, señor conseller?
O ¿si que lo sabía y vamos a hacer la bola un poquito más gorda?

Es que, en fin, al final… Vamos a ver.
Ustedes dentro de lo real del presupuesto, lo fían a tres cuestiones: a que fallezca más gente, porque el ingresos de sucesiones aumenta un 27%; al negocio del ladrillo, porque aumenta un 26% las transmisiones y al juego.

Esta semana he oído a los socialistas criticar hasta la saciedad la ludopatía, las enfermedades en el juego… Oiga, es que incrementan ustedes la previsión de ingresos un 101%, un 101%.
¿De verdad, de verdad ese es el nuevo modelo económico, basarlo todo a que la gente juegue?
Pero ¿qué se cree usted que es esto, señor conseller?
(Se sent una veu que diu: Â«Las Vegas.
Â») Claro, es que ni que fuera Las Vegas.

La siguiente ya la han dicho aquí.
Este era un presupuesto cien por cien botànic.
Se acaba de decir que nadie entendería que alguien pusiera una pega a este presupuesto, y acaban de decir que, bueno, van a hacer alguna enmienda.
¿Nos puede explicar cómo aparecen otra vez los 3 millones de Air Nostrum?

Mire, de Air Nostrum este grupo le pidió la información del proyecto y el proyecto no apareció.
Usted fue a firmar un convenio, un convenio que fue reparado por la Abogacía de La Generalitat y, finalmente, el Consell en pleno, el 14 de setiembre, firma el primer convenio.

Lo que usted nunca contó, ni a sus socios, ni a nadie, es que este acuerdo tenía un truco.
Dice el director general del sector público que esta subvención se instrumentará, entre otras, a través de una línea de carácter nominativo, por un importe mínimo de 3 millones anuales, para cada periodo de vigencia de este fondo, período de vigencia 2018-2020.
Cien por cien botànic.
Le felicito al representante de Podemos.
Oiga, para ser cien por cien botànic, alguien le ha metido otro gol.

Pero, claro, si esto es así, ¿me puede explicar cómo es posible que en 2018 usted pusiera un convenio y en 2019 otro convenio, incumpliendo, incumpliendo lo que dice la Abogacía de La Generalitat, que dice que estas subvenciones de carácter nominativo no pueden tener un alcance plurianual?
¿Lo puede explicar, señor conseller?
¿También le importa nada lo que diga la Abogacía de La Generalitat?
¿También le importa nada lo que diga la ley de hacienda pública?
¿Va a incumplir también ese mandato?

Por si fuera poco, yo le oído decir algunas cosas que no me alejan de mi asombro.
Mire, ha dicho algo así como vamos a hacer, referente al IVAT, vamos a hacer efectivo el incremento de personal.
Oiga, y se ha quedado tan pancho.
Pero ¿usted de verdad se cree que estamos tontos aquí o qué?
Pero si el IVAT baja el personal.
La plantilla de personal en el IVAT baja.
Y usted resulta que acaba de decir que van a hacer efectivo el incremento de personal.
Baja un 2%.

Pero no solo eso, señor conseller.
Es que usted estaba en la junta del IVAT el día que usted preguntó que cómo estaba la transición de la eliminación del personal, y el director general de tributos y el director general del instituto le dijo que la situación era dramática, dramática, textual, dramático.
Oiga, y usted ahora dice que van a hacer efectivo el incremento de personal.
¿Qué personal, si baja la plantilla?
¿No se ha mirado tampoco la ficha de la plantilla, señor conseller?

Y, por último, y ya acabo, señor presidente, se ha referido usted a la SPTCV.
Tiene guasa esto, ¿no?
El presupuesto de la sociedad de proyectos temáticos tiene unos gastos de 29.
900.
000 y tiene unos ingresos de 2.
300.
000.
Y ¿el resto?
Pues ya lo pagarán como puedan.
Lo mandan al fondo de maniobra.
27 millones de euros al fondo de maniobra para el que venga detrás que pague.
Oiga, pero ¿qué broma de presupuesto es este, señor conseller?
¿Usted tampoco fue a clase el día que los presupuestos tienen que estar igualados…

El senyor president:

Senyoria.

El senyor Ibáñez Bordonau:

… en ingresos y gastos?

Muchas gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Ibáñez.

I ara per part del Grup Parlamentari Compromís, senyora Mireia Mollà, il·lustríssima diputada, per un temps màxim de huit minuts.

La senyora Mollà Herrera:

Gràcies, senyor president.

Senyor conseller, en primer lloc, quan a una li toca parlar després d'haver escoltat coses, és evident que he de fer referència a arguments que s'han gastat.

Però no volia desviar-me de com volia començar jo esta intervenció, que és agraint no solament als partits que formem part del pacte del Botànic haver aconseguit un pressuposts per als interessos dels valencians i valencianes molt positiu.

I m'agradaria agrair també especialment a tot l'equip de la seua conselleria el treball ingent que han estat fent, i lògicament donar la possibilitat de tindre uns pressupostos perquè continuen un tràmit parlamentari els últims d'este govern i els primers de la següent legislatura en un futur govern del Botànic, on calia uns pressupostos d'estes característiques que vetlen per la protecció dels drets socials, per una qüestió que m'agradaria ressaltar.

I és la manera en què vostés per fi han acabat en un deute també històric en la nostra comunitat, que era la descompensació en inversions territorialitzades.
Li he d'agrair moltíssim.

I els mitjans de comunicació, llàstima que no hagen tret un titular d'eixes característiques, del molt que han aplaudit que per primera vegada hi haja un govern que ha fet digne el pes poblacional que tenim en el nostre territorial per a adequar-lo a les inversions que se contemplen.

Són polítiques que consoliden drets en educació, en polítiques inclusives, en sanitat, en política de vivenda…

(Ocupa la presidència la vicepresidenta senyora María Sabina Escrig Monzó)

La senyora vicepresidenta:

Diputada, un segon.

La senyora Mollà Herrera:

Sí, a mi no me molesta.

La senyora vicepresidenta:

Però a mi sí.

La senyora Mollà Herrera:

Gràcies.

La senyora vicepresidenta:

Pregaria una miqueta de silenci.

Gràcies.

La senyora Mollà Herrera:

Però fan una altra cosa, i és que oferixen oportunitats, i ahí voldria destacar l'aposta també per les polítiques industrials i els nous jaciments d'ocupació que vostés augmenten en els seus pressupostos.

I això definix un rumb on hi ha un govern preocupat per les persones vulnerables, però no simplement per la protecció de les persones vulnerables, sinó l'aprofitament de polítiques que oferixquen oportunitats per a eixir d'eixes situacions de vulnerabilitat.
Per a mi és un disseny de pressupostos molt bo.

Alguns diuen que Â«esto es el cuento de la lecheraÂ».
Doncs, miren, jo no sé si se senten orgullosos del Â«cuentoÂ» que ha significat el bloqueig del dèficit, de l'augment de la possibilitat de tindre més dèficit a totes les comunitats autònomes i el molt que això repercutirà en els interessos de la ciutadania en general.

Ni tan sols és una cosa de càstig als valencians i valencianes, que ja estem aprimats, sinó a tot el conjunt dels ciutadans d'Espanya, Â«esta grandeÂ».
I per tant, eixe Â«cuentoÂ» m'agradaria saber si se senten orgullosos, que no sé si és de la Â«lecheraÂ» o d'altres.

O dir Â«bochornoÂ» a uns pressupostos que nosaltres… Mire, jo vaig viure un Â«bochornoÂ», vaig viure este Â«bochornoÂ».
Miren, Â«Fabra cuadra las cuentas con mil millones extra, sin el aval de MontoroÂ».
Açò sí que va ser un Â«bochornoÂ».
Perquè van comptabilitzar el fons de competitivitat, que no va incloure…

Perquè açò era novembre del 2014.
I després presentava els seus comptes Rajoy i no incloïa esta partida.
Perquè Montoro els havia dit a Fabra i a Moragues que Â«nanay de la ChinaÂ», eh?
I encara així, els 1.
057 milions d'euros els van vostés, el Partit Popular, clavar en calçador en uns pressupostos.

Però, saben quan ho van fer?
Quan era any electoral, en uns pressupostos per a any electoral.
Se van oblidar els anys anteriors, que també havia governat Rajoy.
No quan governava Zapatero, que sí que ho van fer.
Però després entrà Rajoy i vostés se van oblidar de reivindicar que hi haguera la bestreta del fons de competitivitat.

El va rescatar el senyor Moragues l'últim any, per a eixos pressupostos d'any electoral, i el van clavar sense que estigueren en els pressupostos generals de l'estat.
I nosaltres, des del minut un, este govern ha dit que els 1.
300 milions d'euros reivindicatius van a estar ahí, li pese a qui li pese.
I fins que no hi haja un govern que…

La senyora vicepresidenta:

Diputada.

La senyora Mollà Herrera:

… modifique el sistema de finançament autonòmic.
I no ho hem fet en perspectiva electoral, ho hem fet des del minut un, i no mos hem amagat.
Açò és tindre les cartes… En el pòquer no ens aniria bé, ni en el mus.
Però nosaltres no hem amagat les cartes, les hem ensenyat totes.

Igual que ensenyem totes, quan nosaltres oferim serveis que s'han oferit i que s'han pagat i que han de tindre eixa compensació per part del govern de l'estat.
I si nosaltres estem pagant més del 50% de la llei de la dependència, que és el que estem sufragant, però hauríem de pagar el 50, doncs el govern de l'estat ha de posar el seu 50%, que mai ho ha fet el govern del Partit Popular.

I nosaltres hem pagat la sanitat als ciutadans desplaçats a altres comunitats autònomes o d'altres països, i ho hem pagat i han tingut sanitat, per cert, una sanitat pública, de qualitat i gràcies a este govern que puja tantíssim els pressupostos per a sanitat.
Ho hem pagat, i ha de tindre eixa compensació i la pressupostem.

Igual que l'IVA, igual que altres deutes que l'estat té amb la Comunitat Valenciana, que no són ficticis, que són reals.
Perquè el sistema de protecció per a eixos drets estan garantits, perquè hi ha un govern que decidix garantir-los, li pese a qui li pese.

I això està en els comptes, escolte, sense amagar res.
Per això, vostés, com el primer any van ser tan atrevits de voler estovar tant el tema de pressupostos ficticis.
.
.
I no és que no ha passat res, és que els valencians i valencianes estan molt millor que quan governaven vostés.

És que l'economia valenciana va molt millor.
És que nosaltres baixem el mes d'octubre l'atur, quan en altres comunitats puja.
Vull dir, és que els índexs de vida estan en la Comunitat Valenciana, amb polítiques del Botànic, molt millor, i la gent està molt més tranquil·la.
I les empreses estan molt més tranquil·les.

Perquè, escolte, la CEV ha dit el que ha dit.
Segurament si a la CEV li preguntes si preferix un govern en el qual Â«hay que pasar servilletitas anotadas o pasar sobrecitos para conseguir contratosÂ», o competir des de la professionalitat empresarial, doncs segurament li dirà al Partit Popular que preferix competir des de la competitivitat i des del bon fer dels empresaris, y no Â«pasando las mordiditas o los sobrecitosÂ».

Segurament.
I per això, l'economia va millor, perquè hi ha un govern que genera confiança en l'economia (veus) i en les possibilitats d'oferir oportunitats a esta terra, i confiança als ciutadans i ciutadanes que tenen un govern que els protegix, li pese a qui li pese.

I eixe és el problema, que a vostés els pesa molt, els pesa molt estar en l'oposició.
Però, sense cap dubte, senyor Soler, continuaran en l'oposició.
Els últims pressupostos d'este primer Botànic i els primers del segon Botànic reeditat, més fort que mai.

Gràcies.

La senyora vicepresidenta:

Moltes gràcies.
(Veus)

Anem a vore.
.
.
Ja?
Però directament no.
Vaja, jo considere que no.
(Veus) No.
(Remors i veus)

El senyor Muñoz Lladró:

¿Puedo empezar?

La senyora vicepresidenta:

Yo creo que sí.
(Veus) No, que no, que no.

El senyor Ibáñez Bordonau:

¿Que no por qué?

La senyora vicepresidenta:

Porque no, porque no lo he visto.
.
.
(Veus) Ella argumenta.
Ha fet els arguments que ha considerat en el pressupost de 2019, i ja està.
(Veus) No, Â«replicando al PPÂ», no.
Ho ha explicat perfectament.
Ella va darrere de vostés, si ella tenia preparada eixa intervenció, quina culpa té?
Jo ho entenc aixina.
És que ací al final tenim la pell molt fina, eh?
(Veus) Massa fina.

No n'hi ha.
No.
No.
No, porque cuando han empezado ustedes otra vez a hablar, iba a pedir que se callaran, por eso.
Hombre, que no.
Que ací la pell està sempre.
.
.
Tenim la pell molt fina, segons qui parle.
Segons qui parle, la pell sempre és molt fina, sempre és molt fina.
Que no vaig a donar-los el torn.
Huit minuts per al portaveu del Grup Parlamentari Socialista, per a la seua intervenció.

El senyor Muñoz Lladró:

Gràcies, senyora vicepresidenta.

Bueno, yo voy a intentar hacer un poco un análisis de estos presupuestos, pero evidentemente los voy a tener que poner en relación a presupuestos anteriores.

Espero que se me permita por parte de los miembros de esta comisión hacer este tipo de reflexiones, porque, como dice la presidenta, la vicepresidenta en este caso, es cierto que en demasiadas ocasiones parece que tenemos que tener acotado de lo que podemos y de lo que no podemos hablar.

En cualquier caso, le agradezco, señor conseller, comparecer hoy ante esta comisión, a todo el equipo que tiene ahí atrás, que le ha ayudado a confeccionar el presupuesto de la Generalitat valenciana para el año 2019…

Si pudiera mantener el mismo respeto que hemos tenido todos con el Partido Popular, se agradecería, fundamentalmente para intentar concentrarnos en lo que decimos.
Gracias, muchas gracias.

Bueno, siempre es cierto que, cuando vienen los presupuestos a esta cámara, se tienen muchas expectativas y se le da la importancia que merece el presupuesto, porque al final la política fundamentalmente es asignación de recursos.
Y en la asignación de recursos se ven las prioridades de los gobiernos.

Yo quiero hacer una intervención fundamentándome en lo que se ha ido haciendo en la Generalitat valenciana en los últimos años y poniendo en valor, o al menos explicando qué es lo que está haciendo este Consell.
Y espero que esto o esta línea argumentativa sea respetada y no se entienda como una agresión contra nadie, ni contra ningún grupo parlamentario.

Vamos a decir primero que, contextualizando económicamente la situación de la Comunidad Valenciana, podemos decir una buena noticia, que es que la previsión es que la Comunidad Valenciana va a crecer un punto más que la media española.

Por tanto, es cierto que es fruto del trabajo de empresarios y de trabajadores, pero que la estabilidad política que este Consell ha instaurado en la Comunidad Valenciana ha ayudado a que la economía se pueda desarrollar con normalidad.
Vemos otros territorios que lamentablemente no es así.

Pero la estabilidad política y la normalidad política, y en definitiva hacer política para personas normales y para empresarios normales y para actores y agentes que quieren desarrollar con honestidad su proyecto de vida y su proyecto empresarial, pues es revolucionario en la Comunidad Valenciana, porque en otros tiempos no ha sido así.

Vamos a decir en primer lugar que no sé si esto es, como se decía, un Â«cuento de la lecheraÂ», o lo que es, pero mire: este Consell ha consolidado y ha expandido derechos, y de esto pueden dar prueba de ello 454.
000 familias que actualmente no tienen que pagar libros de texto.

Lo pueden decir 120.
000 personas que actualmente tienen acceso a la renta valenciana de inclusión y que por tanto permite que nadie se quede atrás.
Usted ha hecho referencia, desde el punto de vista de la sección de Presidencia, a una cuestión que se demuestra claramente cuál es la vocación de este Consell, que es una vocación claramente municipalista.

Usted hablaba del fondo de cooperación municipal.
Si se me permite en esta comisión, voy a hacer una comparativa con lo que ocurría anteriormente.
El fondo de cooperación municipal, con consells que no eran el del Botànic, tenía un presupuesto de cero euros.

Actualmente, una vez más, este año se vuelve a incluir 40 millones de euros.
La lucha contra la despoblación, el plan de ayuda a los municipios con emergencia financiera.
Fíjese, el Consell del Botànic hace esto.
Anteriormente lo que se hacía era la aplicación de la ley de estabilidad presupuestaria y racionalización, que lo que hacía era que el superávit…

Disculpe, señor Castelló, es muy complicado hablar con usted hablando.
Si también profiere palabras de ese estilo en esta comisión, pues bueno.
En fin, yo sinceramente, me intentaré centrar… Es muy complicado, señor Castelló, (veus) hablar con usted… No, es que es imposible, es imposible.
(Veus)

La senyora vicepresidenta:

Vamos a ver.

El senyor Muñoz Lladró:

Es imposible hablar.

La senyora vicepresidenta:

Señor Castelló, venga.
(Veus)

La senyora vicepresidenta:

Va.
Pero es que es verdad…  (Veus) Vamos.
Señor Castelló, si tiene que decir algo… (Se senten unes veus que diuen: Â«Lo hemos escuchado todos.
Â» Â«¿Y qué palabras he dicho?
Â»)

Bueno va, señor Castelló, por favor, ya.

Señor diputado, continue.
(Veus) Señor Castelló.

El senyor Muñoz Lladró:

Bueno, como iba diciendo, nos encontrábamos en una situación en la que, si ahora se está invirtiendo en los municipios -fundamentalmente porque sabemos que desde los municipios es de donde se prestan los servicios públicos fundamentales y los que tienen mayor proximidad a la ciudadanía-, en anteriores gobiernos lo que ocurría era que a través de la ley a la que me he referido anteriormente, utilizaban el superávit de los ayuntamientos como manera para cuadrar martilleando las cuentas públicas del Gobierno de España frente a Europa.

Actualmente, se invierte en los ayuntamientos, ya se ha aludido, mediante los municipios turísticos, la xarxa de ciutats de la innovació, y también la importancia que está teniendo la agencia valenciana de respuesta a las emergencias frente a lo que nos encontrábamos anteriormente.
Que otra vez más vuelvo a recordar aquel famoso cartel del fuego que hoy está siendo investigado por la justicia.

Si hablamos de turismo, usted ya lo ha dicho, se está potenciando uno de los sectores productivos más importantes que hay en la Comunidad Valenciana a través de la mejora de infraestructuras turísticas, a través del incremento del personal y, como decía usted, incluyendo una partida presupuestaria para que Aerocas pueda gestionar directamente el aeropuerto del abuelito.
Que no está de más recordarlo, porque parece que lo que ha pasado hace unos cuantos años, pues ya no pesa como una losa para las cuentas públicas y para la gestión que hacen ustedes desde La Generalitat.

Pero si hay un sitio, una sección donde creo que se nota la diferencia es en hacienda.
Usted ha aludido al Instituto Valenciano de Finanzas.
Aquí ha venido el director del Instituto Valenciano de Finanzas a decirnos claramente que, durante los gobiernos del Partido Popular, lo que era esa institución fundamental para los valencianos era una conselleria en B que se dedicaba a pagar todo lo que hacía el Partido Popular.

Sin ningún tipo de rentabilidad económica, sin ningún tipo de perspectiva de potenciar el crecimiento económico valenciano, sino únicamente para pagar los caprichos de otros consells.
Y se convirtió en una especia de papelera que ha tenido que rescatar este Consell.

Ustedes han cambiado totalmente la visión del Instituto Valenciano de Finanzas, lo han convertido en una institución con esa mirada social que ayuda a emprendedores, que ayuda a empresas y que, en definitiva, a lo que ayuda es a mejorar y a utilizar todas las potencialidades de la Comunidad Valenciana.

Pero, fíjese, si hay algo claramente donde se ve la gestión de este Consell del Botànic es en la sociedad de proyectos temáticos.
A mí lo que me abochorna es que hayamos dilapidado aproximadamente trescientos millones de euros en una Ciudad de la Luz que luego la Comisión Europea nos acabó diciendo que vulneraba el derecho de la competencia.

Con lo que, si era poco increíble que se gastara ese dinero público en una infraestructura para hacer obras y películas, que al final la Unión Europea nos acabara diciendo que es que encima no podíamos utilizarlo ni para el fin ni para el objeto para el que se estaba construyendo.

Ustedes incluyen una partida presupuestaria de diez millones de euros para hacer precisamente de la Ciudad de la Luz ese distrito digital tan necesario en la ciudad de Alicante para aprovechar las potencialidades y hacer de Alicante una ciudad vanguardia en el ámbito de la innovación.

Ustedes luchan contra el fraude.
Antes teníamos amnistías fiscales.
Ustedes, que se ha eludido la recaudación de impuestos y esto hay que dejarlo muy claro, ustedes probablemente recauden muy bien los impuestos y eso es positivo para todos los valencianos.

Y ustedes han subido los impuestos, los han subido.
Los han subido para 50.
000 valencianos que tienen la obligación de contribuir a mantener los servicios públicos fundamentales.
Pero también han bajado los impuestos a 1.
450.
000 valencianos que necesitan pagar menos impuestos, fundamentalmente para tener proyectos de vida y desarrollar su futuro con esperanza.

En definitiva, unas cuentas honradas, honestas, un Botànic Titànic que, como recordaba hoy un compañero mío, llega a buen puerto.
Y que estamos seguros que estas no son las últimas cuentas de la primera legislatura de este acord del Botànic, sino que son las primeras de la segunda legislatura que vendrá en el año 2019.

Muchas gracias, señor conseller.

(Ocupa la presidència el president senyor Jorge Bellver Casaña)

El senyor president:

Gràcies, senyor Muñoz.

Doncs ara, per a intentar contestar a les preguntes que li han fet els grups parlamentaris, per un temps màxim de quinze minuts, senyor conseller.

El senyor conseller d'Hisenda i Model Econòmic:

Molt bé.

Moltíssimes gràcies.

En primer lloc vull agrair a tots els grups parlamentaris les seues intervencions.
I m'agradaria, si em permeten vostés, fer dos blocs.
Un, per a respondre a les preguntes que són les d'esta compareixença, que és sobre dos conselleries.
Però, evidentment no vull defugir ni de lluny el debat sobre els pressupostos generals, sobre el total dels pressupostos.
Encara que tindrem possibilitat de fer-ho en el debat sobre l'esmena a la totalitat.

Per tant, senyor David de Miguel, comence per vosté, perquè vosté a banda de les consideracions generals ha fet consideracions concretes.
La primera consideració és que, faça el que faça, que per cert a estes hores del dia no sé el que ha passat, si el Tribunal Suprem ja ho ha dit o no ha dit.
Per tant, suposem escenari a, escenari b.
Escenari a, tot queda com està.
Escenari b, a efectes de rendibilitat financera també està com està, perquè o paga un o paga un altre.
És a dir, o paga és efectes zero.

Exactament no és efecte zero, senyor David de Miguel.
L'embolic que es muntarà des del punt de vista de la gestió que es va a fer serà molt gran.
La ministra ja ha dit que ens va a ajudar en qualsevol cas, perquè clar, és una decisió del Tribunal Suprem, no és una decisió del govern.
I un Tribunal Suprem que, per cert, podia treballar amb més rigor, tot siga dit de pas, no?

Bé, tant la ministra com un servidor estem en condicions d'assegurar que la hisenda valenciana no quedarà afectada pel canvi de rumb que ha plantejat el Tribunal Suprem.
Però això sí, caldrà reforçar els efectius humans i tècnics de l'Agència Tributària Valenciana, de l'IVAT, perquè tot i que no n'hi ha minva d'ingressos, el que sí que n'hi haurà és -insistisc- una gran complexitat de gestió.

Per això és important aclarir algunes coses.
Nosaltres volem consolidar l'IVAT, volem consolidar l'Agència Tributària Valenciana, vore una agència, una autèntica Agència Tributària Valenciana amb totes les possibilitats personals i tècniques.

Saben vostés com va arribar l'IVAT a nosaltres?
Primer era una línia amb una llei d'acompanyament.
Agafàrem eixa línia i creàrem l'Agència Tributària Valenciana, primera qüestió.
No estava creada, només que era una línia en la llei d'acompanyament.

Segon lloc, vàrem fer una cosa que era la nostra obligació com a administració seriosa i és que gestió tributària no pot estar feta, administrada, per interins.
Interins desnaturalitzats.
No interins d'estos que estan esperant unes oposicions per omplir un buit temporal.
No, no, interins que estaven vint anys.

Vostés saben què és la figura de l'interí des del punt de vista d'estar sotmesos a les directius del polític?
Què important és en totes les àrees fer desaparèixer els interins, però sobretot en l'IVAT.
Sobretot en l'agència tributària on és una faena de funcionaris.

Per tant, vàrem fer un treball dolorós, molt dolorós en allò personal, però molt necessari des del punt de vista de l'administració que és prescindir dels interins i començar a plantejar OPE contundents.
Tres, en concret, 12 persones, 12 funcionaris, 18 funcionaris que estaran entrant este mes, perquè açò és de l'OPE del 2016.
I a principis de l'any que ve segurament entraran 25 persones més de l'OPE del 2017.

Això, això és treballar seriosament per l'administració i pels interessos generals dels valencians.
I no treballar amb un personal que no té cap força per fer valdre la seua neutralitat i la seua acció com a administradors d'allò públic, com són els interins en general i, en concret, ahí.

Per tant, la primera resposta sobre l'IVAT, nosaltres volem enfortir l'IVAT, però volem fer-ho de la manera que toca, amb funcionaris, amb funcionaris amb tots els ets i tots els uts, amb tots els drets d'un funcionari per a fer-se respectar i respectar davant la ciutadania.
Primera qüestió important.
Segona qüestió important, del tema dels cinc milions que vosté també ha plantejat, senyor De Miguel, respecte del model econòmic que passen de deu a cinc milions.

És que eixos cinc milions s'han transformat en transferència de capital a l'IVF per a poder fer la política que alguna vegada hem plantejat també ací, en seu parlamentària, sobre què poder fer amb els interessos, cobrar quan són accions governamentals que volen buscar segments de la societat que tinguen la necessitat de ser ajudats.
Per tant, finançant els interessos perquè no ens costen cars.
Per tant, és un moviment de diners.

Sector públic instrumental.
Mare de Déu, sector públic instrumental.
Senyors i senyores, la cova de lladres que era el sector públic instrumental històricament!
De què estem parlant, senyores i senyors?
Amb unes fusiones que varen fer, perquè el senyor Montoro va obligar, que van fer que s'ajuntaren en una mateixa entitat activitats totalment disperses, fent el mateix, cobrant diferent, amb convenis col·lectius diferents.
Un autèntic monstre que ens està costant Déu i ajuda posar una miqueta d'ordre.
Déu i ajuda.

Però aixina i tot, senyor De Miguel, he de dir-li que el sector públic instrumental ha arribat a ser el 22% de La Generalitat.
I en este moment és l'11%.
I sap on anem nosaltres?
A mantindre, crear si és necessari el que siga i fer desaparèixer, evidentment, per a tindre les entitats que toquen, les que calen, les que siguen necessàries, les que doten de flexibilitat la gestió.
Ni una més ni una menys.

No és una qüestió de quantitat, és una qüestió de funcionalitat i de qualitat.
I per tant, Ferrocarrils de La Generalitat no podrà desaparèixer mai de la vida, òbviament.
I qui diu això diu tantes altres activitats que són necessàries.
Ferrocarrils de La Generalitat, per exemple, amb la Llei de seguretat ferroviària, haurà de ser dotada de més recursos, per exemple.
Per tant, augmentarà els pressupost de Ferrocarrils de La Generalitat, òbviament.

És que no és un problema de blanc o negre, no és un problema de més o menys, és un problema que el sector públic instrumental ha de ser definit, estructurat, amb un perfil que haja de vore per a allò que servix, una eina de flexibilitat per a la gestió dels ingressos públics valencians, cosa que l'administració general no té.
Del 22 a l'11, senyor De Miguel, per cent.
Ha caigut moltíssim en termes relatius.

De l'Agència Tributària Valenciana ja he dit el que li volia dir.
S'ha incrementat en funcionaris, no en interins.
En funcionaris.
I amb les OPE continuarà incrementant-se.

Respecte del tema de les fons de despoblació, he de dir que el dia 26 d'octubre, si no estic equivocat, va haver una reunió en La Generalitat amb 134 municipis de l'interior en la qual es van fixar ja la lògica de distribució dels diners.
I per tant, en este moment s'està tramitant.
No es podia tramitar abans perquè eixa reunió era imprescindible.
No anava a fer-se per imposició de La Generalitat.
Havia de ser amb diàleg, com ens agrada a nosaltres, amb diàleg en este cas amb altres administracions.
Per tant, el tema està en tramitació.

Continuem en coses de la conselleria.
Que té, per exemple, l'impost del gasoil.
Senyor Ibáñez, sí que m'he llegit la llei.
Però, sap el que diu la llei?
Doncs, que s'han de llegir tots els apartats de la llei.
Per exemple, una cosa que no ha llegit i per això ha alçat la veu tant, és perquè no sap que la concreció dels ingressos es fa a l'any següent de quan tens el rèdit.

I, per tant, el que veiem ficat en el pressupost del 2019 per a ser ingressos de La Generalitat són rèdits de l'any 2018, on la legislació encara no havia canviat.
Per tant, les coses, en lloc d'alçar la veu, senyor Ibáñez, el que ha de fer és llegir més.
Perquè si no llig més, potser que com més alce la veu, pitjor per a vosté.

Açò és important, eh?
És important perquè si no és que estem estupefactes, no?
És a dir, açò.
.
.
Expectatives, bé.
I ara anem al bonic, perquè vostés volen avançar avui el debat sobre l'esmena a la totalitat dels pressupostos.
Anem.
No n'hi ha cap de problema.
Mai de la vida este conseller ha estat tan tranquil respecte del pressupost d'ingressos com enguany.
Fixeu-vos-en, mai com ara!
Mai com ara!

Miren vostés, quan nosaltres.
.
.
I a més és que es repetixen, tots els anys diuen el mateix, que són ficticis, ficticis i ficticis i ficticis.
La paraula més repetida pels portaveus econòmics i financers del Partit Popular o de Ciudadanos.
La paraula ficticis.
Se'n recorden vostés tantes vegades que ho han dit?
Enguany també.
Enguany també.

Però, què ha passat enguany?
Què hi ha de diferent enguany respecte dels altres anys?
Estan els 1.
325 milions reivindicatius.
Marca de la casa.
Estiga Rajoy o estiga Sánchez, el govern del Botànic demana 1.
325 milions.

Algú deia que perquè estava Sánchez no anàvem a ser reivindicatius, doncs, mira, els fets li diuen el contrari, 1.
325 milions; 1.
325 milions reivindicatius que sí és veritat que acabaren ser ficticis perquè el senyor Rajoy durant tot l'any en curs no va fer cap gest al respecte, sabedors que n'érem la comunitat autonòmica mitjor finançada d'Espanya (veus), i que per a fer el mateix…

El senyor president:

Senyories, per favor.

El senyor conseller d'Hisenda i Model Econòmic:

¿Puc continuar, president?

El senyor president:

Pot continuar, senyor conseller.

El senyor conseller d'Hisenda i Model Econòmic:

…per a fer el mateix, el mateix perquè tenen les mateixes obligacions constitucionals, nosaltres tenim per exemple 500 euros menys que Galícia, i em vaig sentir en el Consejo de Política Fiscal y Financiera per part del conselleiro gallego, que ¡també cal tindre barra!
,  dir, Â«¿usted por qué se preocupa de pasar del 0,1% al 0,3% en el sostre de dèficitÂ»; i jo dic, senyor conselleiro, perquè si jo tinguera els ingressos que té vosté per càpita segurament estaria pensant en altres coses i no en preocupar-me pel sostre de dèficit.
És una actitud d'una insolència intel·lectual no vore al del costat, jo no me puc (rient) comparar amb Galícia; Galícia ingressa 500 euros més que jo, que nosaltres, que La Generalitat, però, perdó, i gasta ¡molt més que jo!

Per tant, si tu vols acostar-te a la mitjana, o com a mínim a Galícia, hauràs de créixer més que Galícia.
Quan em diuen, Â«tu has fet un creixement tres vegades el de GalíciaÂ»; jo dic, sí, i així i tot no arribaré a Galícia.

Jo amb qui he de comparar-me és amb les comunitats autònomes de l'eix del Mediterrani perquè són les que estan mal finançades, com per exemple Balears.
(Veus)

El senyor president:

Per favor, anem a deixar acabar al conseller, li queden 2 minuts i 50 segons, per favor.

Senyora Parra, per favor.

Conseller, quan vullga pot continuar.

El senyor conseller d'Hisenda i Model Econòmic:

A mi que em comparen amb Balears que tenen problemes similars a mi, per exemple que ha augmentat el pressupost un 8,9%.
¡Ah caram!
¡8,9%!
La comparació ja no és tan forçada, ¿eh?
, ¡8,9%!
Nosaltres un 8,9% sobre tindre encara pitjor finançament i un nivell de despesa per sota d'ells.

Perquè els increments relatius, i això és bastant elemental, els increments relatius si són uniformes són injustos perquè mai no són equitatius, perquè es partixen de bases diferents, i si tu tens una despesa de 100 i puges un 3% doncs ja sabem al que porta; però si tu tens 50, 50, i puges el 3%, realment l'increment divergix en lloc de convergir.

I jo el que vullc és convergir amb la mitjana perquè tenim tot el dret, perquè els valencians tenen tot el dret, perquè paguen els seus impostos, i perquè no tenen per què suportar esta situació de discriminació que, per cert, vullc recordar, encara que no li agrade al Partit Popular, que l'statu quo es fixa pel senyor Aznar i el senyor Zaplana en el 2002, i quan en el 2009 el senyor Rodríguez Zapatero vol canviar-lo va ser una allau d'insídies polítiques de les comunitats autònomes del Partit Popular, inclús del Partit Popular valencià perquè (rient) el gest que havia tingut amb l'eix del Mediterrani d'augmentar un 4% era excessiu, ¡excessiu!

Que això ho diguera el PP de Galícia que segueix amb esta insolència intel·lectual, val; però que ho diguera també el PP valencià és d'un masoquisme, d'una autoflagelació, d'un anar contra els interessos dels valencians que no tinc capacitat de qualificar-lo.

I això és el que va passar en l'any 2009, i per tant nosaltres volem que això no torne a passar, i per tant reivindicarem, demanarem coses, més coses, però estes altres coses que demanem, senyories, tenen molt més substància documental que els 1.
325 milions perquè no són ficticis d'entrada i no són sinó demandes de deutes que tenen el Govern d'Espanya amb nosaltres.

Un ja l'ha reconegut, miren vostés, un ja l'han reconegut, que és, fiquem cometes, l'errada que va tindre Montoro de no pagar-nos en el 2017 un mes de l'IVA i que havia de tornar-se en l'any 2021 però que volen compensar-ho en l'any 2019 perquè han reconegut que això sense el canvi de sistema de finançament autonòmic doncs en algunes comunitats autònomes com la nostra seria molt dur de passar.

Una altra ja està reconeguda al 50%, que és el tema del que diu la llei, la marca la llei, i és que el 50% de la dependència ho faja l'estat i el 50% la comunitat autònoma.
Bé, l'altre dia quan el president Puig va parlar amb el president Sánchez va dir que com a mínim el 25%.
Bé, ja tenim el 50%, continuarem lluitant.

I la tercera gran aportació nova té una base documental increïble, demanda ja fa dos anys pel govern de La Generalitat al senyor Rajoy i que no va fer ¡ni cas!
, que és -perquè ho ha dit el senyor Muñoz-, i és que (rient) n'hi ha una part del FOGA, ara el FOGA es paga, ¿eh?
, que és el fons per a compensar l'assistència sanitària a espanyols no valencians, però que durant uns anys no es pagava, i no es volia pagar com si no s'haguera atés als madrilenys que van a Cullera, o que van a Gandia, o que van a Torrevella, ¡com si no!
I resulta que, evidentment, se'ls va atendre com a qualsevol altre ciutadà, qualsevol valencià, perquè així ha de ser, però això costa diners, ¿o no?
Això està en la llei.

I, per tant, demanem que se'ns pague els serveis prestats als espanyols no valencians en un comunitat turística com és la nostra, turística i per tant amb una població transeunta, una població no residencial que necessita dels nostres sistemes sanitaris com poques, jo crec que és la que més relativament.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Gràcies, senyor conseller.

¿Per a rèplica?
Molt bé, doncs, senyor De Miguel, per un temps màxim de 3 minuts té la paraula.

El senyor De Miguel Martínez:

Gracias.

Voy a ser más breve.

Agradecerle, conseller, las dos respuestas que me ha dado, así que yo discrepo con usted que el tema de actos jurídicos documentados, que difiero que el Supremo sigue dándole vueltas al tema cuando creo que es un poco más sencillo, ¿no?
, pero no solo supone un caos en la gestión sino es que usted, la conselleria de hacienda tendrá que devolver el dinero y ya veremos cuándo lo cobra de los bancos, es evidente que a medio plazo a lo mejor pues sí, será saldo cero porque lo que tenga que devolver lo recuperará, pero, bueno, yo no lo veo tan fácil como usted.

Y, por otra parte, yo no había querido entrar -ya se lo he dicho en la primera intervención-, no quería entrar en el tema del debate en general de los presupuestos porque como soy el único tonto que no ha entrado -quiero decir-, porque hasta los grupos que le sustentan pues no han dejado pasar la oportunidad de vender las bondades de este presupuesto ficticio, lo digo yo también, sí que le quería hacer un comentario, una puntualización.

Usted está supertranquilo, ha dicho que este año es el que más tranquilo está, yo realmente le envidio, ¡vaya!
, porque yo sinceramente, se lo digo muy en serio, yo en su situación no estaría nada tranquilo, es decir, no estaría nada tranquilo al inicio, ser conseller de hacienda no es una cosa, no es un tema baladí.

Pero lo que sí que me crea cierta sorpresa es que diga que ahora esta nueva reivindicación, porque los 1.
325 millones, pues, ¡oiga!
, yo ya se los doy por (inintel·ligible) … es una marca de la casa y no se puede hacer nada, no, no se pueden quitar, sí que los va a quitar, pero que diga que esto ya, el resto, o sea hasta los dos mil y pico millones de este año está documentado y que tiene una base documental, ¡hombre!
, yo sinceramente, base documental con el tema de la asistencia a los desplazados, que Rajoy no hizo ni caso, pues la ministra Carmen Montón creo que tampoco hizo ni caso y creo que la carta la envió ella, fue la que la envió y la que la recibió luego como ministra y tampoco hizo caso.

Entonces, a mí me gustaría que si usted lo tiene todo tan documentado y tiene una base documental de que esa reivindicación, esos fondos que han presupuestado los vamos a tener, pues yo le agradecería que nos dijera, Â«sí, sí, mire, aquí está, documentado y presupuestado para el año que viene en los presupuestos generales del estadoÂ», pero es que tampoco está, ni creo yo que esté porque si vamos a aprobar los presupuestos ya me dirá en qué quedan todas estas partidas.

Entonces, ya le digo, si usted está tranquilo pues, mire, yo también me quedo más tranquilo, ¿no?
, pero yo no lo veo claro.
Y por eso me gustaría, lejos de acusarnos de que no queremos, tal, discriminados y demás que, ¡oiga!
, todos aquí presentes, PP, Ciudadanos, yo, todos queremos lo mejor para los valencianos, pero es que con estas cuentas sinceramente no creo que lo vayan a conseguir.

Por eso le digo que usted tiene la base documental para asegurarnos cien por cien  que se van a cumplir esos ingresos pues que nos los traigan.

Gracias.

El senyor president:

Senyor Woodward, per part del Grup Parlamentari de Ciudadanos, per un temps màxim de 5 minuts té la paraula.

El senyor Woodward Poch:

Bien, yo le agradezco las respuestas pero no la contestación, o su segunda intervención, porque yo me he quedado prácticamente con todas las preguntas que le hecho esperando contestación, como siempre ocurre en el pleno cuando le hacemos preguntas.

Vamos a ver, era normal que no iba a cambiar los 1.
325 millones de euros -como ya ha dicho mi compañero David de Miguel-, pero me ha extrañado lo que dice que está -y se lo ha remarcado también-, pues parece que lo vuelvo a repetir (algú tus), que está completamente tranquilo.

Creo que la ley de dependencia no es del 2018 ni del 2019, era del 2009, en el 2009 ya exigía ese 50%, no entiendo yo por qué en el presupuesto del 2016, 2017 y 2018 no lo incluyeron en este momento.
Entonces, más o menos es lo que ayer, ya no en el tema de dependencia, pero ayer la portavoz de Compromís en la comparecencia del conseller Climent le echaba la culpa a usted de la falta de ejecución de su presupuesto, y creo que a partir del 1 de enero el resto de sus compañeros y compañeras le echarán también la culpa a usted porque -ya le digo- no sé qué va a ocurrir con los ingresos por muy documentado que diga usted que tiene; de momento, ya ha dicho que el 25% de dependencia no, o he entendido yo eso, que va a seguir reivindicándolos como los 1.
325 millones que sabemos que hasta el 2020 no vamos a tener un nuevo sistema de financiación, o sea que podemos seguir reivindicándolos porque no van a llegar.

Me gustaría saber cómo está, bueno, si me hubiera contestado a las preguntas que le he hecho anteriormente, pero me gustaría saber también, conforme ha dicho la vicepresidenta esta mañana, que a las preguntas de los ingresos que tiene presupuestado su conselleria, que si no llegan pues veremos de dónde salen.
Nosotros no nos podemos endeudar de momento, y me pregunto que quién va a pagar los platos rotos, ni cuento de la lechera ni nada, es una cuestión de que si las cifras están ahí y no se consiguen alguien va a dejar de ejecutar su presupuesto, y si es en el tema de dependencia pues, bueno, era muy complicado, y la señora vicepresidenta, al menos hasta el 31 de mayo, estará exigiéndoselo.

Luego, me gustaría saber su opinión sobre la ley de acompañamiento en el tema del artículo 40 del anteproyecto que se ha eliminado y la disposición tercera adicional que se ha modificado, qué piensa usted con la noticia (algú tus) que hemos conocido de la eficiencia del hospital de Torrevieja, qué va a ocurrir si aquí en la modificación que han hecho en la ley de acompañamiento no habla nada de eficiencia sino que cuando revierta un servicio que se está prestando pues, bueno, atenderemos a lo que dice la normativa y punto, cuando el Consell Jurídic Consultiu les has hecho modificar y se han pasado -iba a decir por el forro, no lo diré- la recomendación de tener un informe de viabilidad económica, como así parece que deberían ir.

Me gustaría saber su opinión también sobre la Agencia Valenciana de Innovación, el proyecto estrella de este gobierno al principio de legislatura que sigue sin despegar y encima no se le dota de más presupuesto comparado con el año anterior, y sí por ejemplo el centro, el Ivace incrementa presupuestos, todos incrementan el presupuesto, la Sociedad Parques Temáticos con el famoso distrito digital que imaginaba yo que tendría que ir también con la Agencia Valenciana de Innovación y tampoco ha ido.

Sí que es verdad que le voy a reconocer que es interesante el tema del inventario del patrimonio que por fin vamos a ver si va a estar, y lo de la lucha contra el fraude pues, bueno, todos los años lo estamos diciendo y no lo veo.

Y, también, el tema de que se me ha tachado a mí de hablar del cuento de la lechera pero -ya lo ha adelantado el compañero Rubén Ibáñez- el tema, en las previsiones que hacen ya saben ustedes el tema de impuesto de sucesiones y donaciones, cómo puede ser que aumentemos el presupuesto en partidas sin saber lo que va a ocurrir, y encima con más partida que el año anterior cuando no ha habido ninguna modificación para este año.
Entonces, son temas que se ven ahí, el incremento de ingresos.

Luego, el tema del FOGA, pues tampoco yo lo veo tan claro como usted lo ve de claro.

Y nadie ha hablado del tema del IVA, y lo ha sacado usted, y nosotros lo hemos dado como una cosa que sí que va a venir, pero es el único que lo ha remarcado aquí y nadie lo ha puesto en duda.

Muchas gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Woodward.

Per part del Grup Parlamentari Podemos.
.
.
No?
Aleshores, per part del Grup Parlamentari Popular, senyor Rubén Ibáñez, per un temps màxim de cinc minuts.

El senyor Ibáñez Bordonau:

Gracias, presidente.

Bien, señor conseller, varias cosas.
En primer lugar, usted dice que nos leamos las cosas.
Nosotros nos las leemos todas.
Entonces, explíqueme qué han hecho en la ley de acompañamiento que se han cargado el artículo que regula el tramo autonómico.
Dígamelo.
Explíquelo, explíquelo porque usted, en su memoria económica, en la suya, no en la mía, el tipo autonómico de hidrocarburos lo pone, pero en la ley de acompañamiento se lo carga.
Bien, una más.
Bien, una más, una más, no pasa nada.
Sí, claro.
Se debe quedar alucinado.
Estoy seguro…, mire, el año pasado le advertí de que los presupuestos no se aprobarían en diciembre.
El presupuesto del año pasado se acabó aprobando no sé si fue en junio o en julio.
Esto lleva camino de lo mismo.

La firmeza de usted en las reivindicaciones le dura un ratito.
¿Sabe qué pasa?
Que mire, cuando usted manda un plan de ajuste al ministerio de hacienda, este último es el de 26 de abril, ¿sabe lo que hace con su partida reivindicativa?
Que la pone a cero.
Fije si le dura la reivindicación, señor conseller.

La partida tiene un presupuesto inicial aprobado de 1.
325 y pone, Â«2018, previsión de cierre, 0Â»; y pone, Â«trimestre primero, 0; trimestre segundo, 0; trimestre tercero, 0 y, trimestre cuarto, 0Â».
Esto es lo que le dura a usted la reivindicación.

Lo que dura a usted la reivindicación es el gran engaño a los valencianos.
Ustedes engañan a los valencianos y a sus socios, por supuesto, a los que les hacen creer que ponen una partida reivindicativa pero que a los tres meses, a los tres meses, -es que tardan tres meses- mandan a hacienda el plan de ajuste donde quitan los 1.
325.
¡Vaya hombría, señor conseller, qué valiente es usted, ¿no?
!
¡Vaya firmeza!
¡Vaya seriedad!
¡Que vaya aguante tiene usted con la reivindicación!
Le dura tres meses.
Y los valencianos esperando que usted les pague.

Mientras usted hace esto, la 409 sube y sube y sube.
Y sube exactamente como ya pronosticaba usted en su plan de ajuste.
Pero, ¿no le parece que esto es vergonzoso, señor conseller?
¿No le parece que es vergonzoso?

Segunda cuestión.
Usted no me ha dicho nada de lo que dice la sindicatura y su aguante con la sindicatura.
¿Va a hacer usted caso a la recomendación de la sindicatura?
Sabe que la sindicatura, gracias a la última reforma que hicimos, tiene potestad sancionadora y entre las sanciones que tiene a su alcance está no seguir las recomendaciones de la sindicatura.
¿Va a asumir usted en primera persona la responsabilidad derivada de este incumplimiento de no seguir la recomendación de la sindicatura o lo va a extender a todo el Consell?
¿Va a seguir usted con la valentía o no, o la extenderá a todos los miembros del Consell?

La siguiente cuestión de la que no me ha hablado es de lo que le dice la abogacía sobre el convenio ya firmado de Air Nostrum.
Usted ha hecho con Air Nostrum exactamente lo mismo que es un fraccionamiento de contrato, en este caso un fraccionamiento de convenio, que es de lo que le advierte la abogacía de La Generalitat.
Y usted, además, no le ha dicho o les ha debido informar a sus socios, quizá porque estaban dando vueltas en los círculos, que había un convenio que no era para un año, que era para tres años, para tres años.

Después, la forma de hacer magia también se le demuestra y se descubre cuando usted vuelve a enviar el seguimiento del segundo trimestre del plan de ajuste, donde le dice usted al ministerio, le dice usted que Â«por las concesiones administrativas derivadas del modelo de gestión sanitario implementado, de los 300 millones que había previstos, ya en el seguimiento del primer trimestre solo serán 182Â».
Caray, usted ya sabe que de los 300 que puso este año ya iban a ser solo 182.
Y este año, para el 2019 se empeña en volver a hacerlo.
¡Oiga, pero si ya lo ha dicho!
¡Si ya ha dicho que no van a ser esos!
¡Pero si lo ha dicho aquí por escrito!
Igual usted dentro de la magia es que tiene un doble y hay un señor en la conselleria de hacienda y otro que le manda esto a hacienda.
No lo sabemos.
Pero todo es posible.
De verdad.

Después hay una partida que me parece tremenda.
Y si así lo ve el cien por cien botànic, es tremendo.
Seguimos, se ha dicho antes, seguimos apostando por la accesibilidad de los edificios públicos.
¿Usted sabe cuánto había en el presupuesto actual de 2018 previsión para el 2019 en accesibilidad?
Diez millones de euros.
¿Sabe cuánto ha puesto el mago?
200.
000 euros.
¡Vaya apuesta, eh, vaya apuesta!
Vamos, simplemente ha caído un 98% la partida, pero bueno… Bien, seguimos con la accesibilidad, desde luego.

Y, después, hay una cuestión, para finalizar, que me gustaría.
.
.
-porque esta también es de magia-.
Es la partida de incentivos a la inversión para impulsar el cambio de modelo económico de la Comunidad Valenciana de cinco millones que tiene usted, donde los beneficiarios son las empresas independientemente de su figura política.

A partir de ahora, a las empresas hay que pedirles el carné político, para tener una subvención.
Desde luego, esto sí que es un cambio de modelo de financiación y de modelo económico.
A partir de ahora hay que pedir filiación política a las empresas para ser beneficiarios de una subvención del gobierno valenciano.
¡Qué mago es, señor Soler!

Muchas gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Ibáñez.

Per part del Grup Parlamentari Compromís, senyora Mollà, per un temps màxim de cinc minuts.

La senyora Mollà Herrera:

Gràcies.

Senyor conseller, el primer que vaig a fer-li és una petició, una qüestió personal.
Quan vosté vullga dir-li a algú si és o no valent espere que no gaste Â«¡vaya hombría!
Â», utilitzant termes que (remors) són comentaris masclistes i d'una testosterona increïble.

Però bé, al marge d'això, que és una petició que li faig perquè la veritat és que ofén molt, no?
, quan a algú vols dir-li si és o no valent que diguen Â«¡vaya hombría!
Â» com la significació de si se té valentia (se sent una veu que diu: Â«Léase el diccionario, léase el diccionario.
Â») o no.
Sí.
.
.
,

El senyor president:

Senyories, per favor.
.
.

La senyora Mollà Herrera:

.
.
.
la RAE també sol ser bastant masclista.
(Remors i rialles) A la millor els agradaria sumar-se a les campanyes que fem les dones perquè la RAE adapte al feminisme i a la igualtat les seues paraules.

El senyor president:

Senyora Mollà, per favor, ha demanat vosté i se li ha concedit torn de rèplica al conseller.

La senyora Mollà Herrera:

Això com una qüestió, diguérem, d'entrada, la petició personal que li faig a vosté, que espere que no gaste mai estos termes.

Mire, jo espere que vosté seguisca les recomanacions de la sindicatura, clar que sí.
I, sobretot, i sobretot que vosté no haja de protagonitzar una multa de la Unió Europea que hem pagat tots els valencians i valencianes per amagar els comptes.
Espere que vosté no haja de protagonitzar, com a conseller d'hisenda, una multa de 19 milions d'euros pagada per tots els valencians i valencianes per dedicar-se a amagar els comptes, cosa que advertia constantment la Sindicatura de Comptes.

Gràcies perquè sé per anticipat que vosté no ho farà això.

A mi m'agradaria que vosté entenguera la meua postura.
I és resoldre el dubte de per què renunciar.
És a dir, vosté ha comentat una cosa important.
Diu, mire, hi ha hagut una reunió entre el president Sánchez i el president Puig, i el president Sánchez, d'entrada, ja ha dit que del 16%, no arriba, del que s'estava aportant fins ara de dependència s'arribarà segur al 25, no?
No estem ni en el 2019, no estem ni en el 2019.
Jo, no sé si aquí algú renuncia a fer complir la llei.
¿Algú renuncia que un govern, a més, amb el color polític que va impulsar esta llei, i que va posar que era el 50% el que havia d'assumir el govern de l'estat i les comunitats autònomes, faça complir la llei?
Escolte, jo no renuncie.
I no sóc del Partit Socialista i espere que vosté no renuncie.
I com que sé que vosté no va a renunciar, per això se posa.
Perquè si hem arribat al 25, en res que estirem tots, ella caurà i molt de temps mos arribarà el 50%, que és el que diu la llei.

Mire, el tema de l'impost del gasoil, el tram autonòmic, ja no se pot tindre.
.
.
Vull dir, el zasca que vosté ha arreat, doncs ara.
.
.
, el zasca que vosté ha arreat a tots els de la comissió que, a la millor podíem haver dubtat, ara ja és increïble.
Si u mira el pressupost de 2018, que hi ha 138 milions d'euros, i mira el del 2019, que és 24,5, sap que és pels últims mesos del 2018 que se fa el cobrament en 2019.
I per això apareixen 24,5 i no 138, que és el que se recaptava any rere any.

Però, bé, escolte, que això de llegir ha sigut una bona recomanació que vosté ha fet a tots els membres d'esta comissió i que jo l'he aprés i li volia replicar que jo tendixc a escoltar-lo i intentar llegir també.

I acabe diguent-li el tema, però ja que se m'ha oblidat abans, i m'apetix parlar d'açò.
Mire, jo, durant molt de temps que he tractat estos pressupostos anteriors del govern del Partit Popular, els vaig dir Â«els pressupostos binguerosÂ».
Sap, tots els anys hi havia deduccions d'impostos, bonificacions, rebaixes impositives al joc, eh?
, sobretot al bingo, etcètera, etcètera, no?
I aquí va tindre, el sector del joc, una permissivitat fiscal amb un govern completament aliat que qualsevol va al Diari de Sessions, qualsevol va al Diari de Sessions de cada un dels pressupostos que jo vaig tractar amb el govern del Partit Popular, i tots els anys hi havien reduccions impositives al joc, tots els anys.
I jo per això els deia Â«los presupuestos binguerosÂ», perquè sempre venien.

I este any, nosaltres vam tindre un debat molt interessant.
I hi ha grups que van tindre una capacitat d'escoltar el lobby del joc perquè deien que era un govern que posava les coses en el seu lloc, que posava les coses en el seu lloc, i que no hi havia un sector econòmic com este, que damunt està lligat a moltes preocupacions que deuríem tindre tots i no prendre-ho com que fa riure, eh?
, els milers i milers de joves que estan caent en la ludopatia, val?
, i mos ho prenem aquí com que fa riure, eh?
, com que fa riure, mos van criticar a este govern per posar el sector del joc en el seu lloc.
I, lògicament, recaptar més diners.
Doncs sí, doncs sí, recaptar més diners, doncs sí, en l'impost al joc, doncs sí, perquè mentre a algú li donaven via lliure per a no haver de pagar impostos i aprofundir en el seu negoci implicant milers i milers de joves caiguts en la ludopatia, alguns posem els sectors en el lloc que correspon, entre ells, a pagar impostos.
I clar que sí, ben orgullosos que anem a recaptar més de l'impost al joc.
Per fi no tenim un pressupost Â«bingueroÂ»; tenim un pressupost del botànic, social, d'oportunitats, de drets i de tots els valencians i valencianes.

Gràcies.

El senyor president:

Sí, sí, señor Ibáñez, ¿por qué pide la palabra?

El senyor Ibáñez Bordonau:

Lógicamente para réplica (remors) porque en la última parte de su exposición se ha dedicado a mi persona nuevamente con el tema del juego.

El senyor president:

Yo, señor Ibáñez, no…

El senyor Ibáñez Bordonau:

No.

El senyor president:

Vamos a ver, yo…, vamos, que he estado…

El senyor Ibáñez Bordonau:

Hace…, treinta segundos, no voy a gastar más.

El senyor president:

Un segundo.
Si le voy a dar la palabra, le voy a dar la palabra, pero lo he dicho en cada una de las sesiones que hemos tenido, matinal, vespertina, matinal, vespertina.
Si ustedes se empeñan en hacer el papel del conseller, pues al final se provocan réplicas.

Lo que, señora Mollà, usted ha estado haciendo es contestar al señor.
.
.
(remors) bueno, bien.
.
.
, contestar al señor Ibáñez y, además, hacer alusiones directas a su grupo parlamentario.
Lo que no puede pretender es hacerlo y que luego el señor Ibáñez no eche mano de algo que le permite el reglamento, que es poder.
.
.
, como alusión o como réplica, lo que usted está diciendo.

La senyora Mollà Herrera:

Me disculpará, señor presidente, pero, ¿en qué momento yo no tengo derecho a hablar del impuesto al juego que forma parte de los presupuestos de La Generalitat.
.
.

El senyor president:

No, usted tiene derecho a hablar de eso.
Lo que yo entiendo…

La senyora Mollà Herrera:

…porque haya alguien antes que me ha antecedido en el uso de la palabra que haya mencionado el impuesto al juego?
, ¿en qué momento yo no puedo?

El senyor president:

Señora Mollà, señor Mollà, lo que yo entiendo, lo que yo entiendo… (La senyora Mollà parla amb el micròfon desconnectat)  Señora Mollà, ¿me deja hablar?
Lo que yo entiendo es que cuando usted, haciendo una réplica al conseller de hacienda dice, Â«ustedes dieron, -refiriéndose a este grupo parlamentario- vía libre a no tener que pagar impuestos…

La senyora Mollà Herrera:

Refiriéndose a ese grupo, no; al gobierno anterior.
(Inintel·ligible) .
.
.
usted no forma parte, ¿no?
¿Formaban parte?
(Inintel·ligible) .
.
.

El senyor president:

…-ya, ya- a los jóvenes y obligando a los jóvenes en caer en la ludopatíaÂ», pues yo entiendo que el señor Ibáñez, pues pida una réplica.

Por tanto, este presidente le da una réplica al señor Ibáñez por un minuto y medio.

Tiene usted la palabra.

El senyor Ibáñez Bordonau:

Va a ser muy breve, señor presidente.

Muchísimas gracias.

Mire, señora Mollà, nosotros en ningún momento, y este grupo, en ningún momento, y jamás, ha incentivado o fomentado cualquier acción derivada del juego.
Todo lo contrario.

Nos ha sorprendido de una forma sustancial el incremento que ha tenido o que va a tener la recaudación el año que viene por la tasa del juego en más de un cien por cien con respecto al 2018.

De todas formas, como le he dicho que voy a ser absolutamente breve, yo, para hablar de lobbys del juego, creo que el socialista Soler es el más…, la persona más autorizada para poder hablar de los lobbys del juego, (inintel·ligible) .
.
.

Muchas gracias.

El senyor president:

Muchas gracias, señor Ibáñez.

Señor Muñoz, para réplica al conseller y por un tiempo máximo de cinco minutos, tiene la palabra.

El senyor Muñoz Lladró:

Yo seré breve.
Pero sí que quiero poner en valor un par de cuestiones.

Es cierto que el debate de presupuestos durante los últimos tres años ha venido como acompañado de la palabra ficticios siempre, ¿no?
Creo que llega un momento en el que es verdad que argumentativamente usted ha hecho un ejercicio fundamentalmente de valentía política, porque ha incluido una partida, independientemente de quien gobernara en Madrid, en beneficio de los valencianos y, sobre todo, poniendo encima de la mesa esa falta de financiación que hacía en este caso necesario que esta partida de 1.
325 millones de euros estuviera incluida dentro de los presupuestos.

Y aquí, claro, si se lee el diario de sesiones, las comisiones muchas veces.
.
.
, los debates de presupuestos se reproducen, ¿no?
Y yo recuerdo que una de las cuestiones que se le achacaban en ese momento era precisamente que era ficticio, y usted contestaba una cuestión que me parece fundamental -el president lo utiliza muchas veces, esa frase que dice que la palabra es el hombre-, de alguna manera al final, si te comprometes a algo, hay que realizarlo.

Y usted.
.
.
, yo recuerdo algún debate, precisamente de presupuestos, que recordaba esto, decía: Â«¿Cómo no voy a incluir 1.
325 millones de euros si el presidente del gobierno -en aquel entonces, Mariano Rajoy- se había comprometido a que esto iba a ser modificadoÂ».

Claro, estos debates se generaban en el seno del parlamento y la defensa era clara, ustedes.
.
.
, Â«nosotros nos fiamos de la palabra de Rajoy o pensamos que es una persona de palabra y a lo que se compromete, lo cumpleÂ».

Y había otros grupos parlamentarios que, al considerarlos ficticios, entendíamos que no.
.
.
, vamos, no creían en la palabra en ese momento del presidente del gobierno.

Pero usted mantiene esta partida, esta partida de 1.
325 millones, porque lo que le está diciendo al Gobierno de España es que, independientemente de quien gobierne, usted va a defender los derechos de los valencianos y, al final, el presente y el futuro de todos aquellos que vivimos aquí, porque no queremos ser más que nadie, pero evidentemente tampoco estamos dispuestos a ser menos.

Y usted incluye esta partida, y en un contexto bien diferente.
En el último Consejo de Política Fiscal y Financiera ya se vieron los avances que este gobierno, en este caso el Gobierno de España, sí que está llevando a cabo con el gobierno valenciano y con los valencianos.

Usted fue capaz de arrancar en ese momento una reestructuración de la deuda de corto a largo plazo, la condonación de la deuda de la Marina -que va a ser fundamental también para que ese proyecto necesario pueda nutrirse de inversiones internacionales y salir a los mercados a poder financiarse-, consiguió relajar el objetivo de déficit, que lo recordaba en su comparecencia.
Para otras comunidades puede parecer una tontería, para nosotros tener 0,2.
.
.
, bueno, 0,2 puntos, y en este caso de incremento de objetivo de déficit, puede ser como agua para sobrevivir.

Y, en definitiva, yo creo que usted en este presupuesto lo que está haciendo es, una vez más, tener valentía, fundamentalmente porque lo que está diciendo es que, independientemente de quien gobierne en Madrid, usted se pone como el primero de los valencianos para exigir lo que es justo para este pueblo.

Por tanto, ahora, evidentemente con otro gobierno.
.
.
con otro gobierno en Madrid, estamos convencidos y confiados de que estas mejoras que ya se han ido produciendo, y no solo la propia interlocución entre los diferentes gobiernos y la lealtad institucional que ahora sí que se tiene, se va a ir concretando, en definitiva, en mejoras que usted incluye en los presupuestos y que se convertirán en realidades.

Por tanto, algunos continuarán hablando de ficticios, pero no sé si usted es un mago.
En cualquier caso, en la situación en la que se encuentra hace magia en el buen sentido con la dificultad económica que tenemos, convirtiendo esas estrecheces que tiene la Generalitat valenciana en realidades para todos aquellos que desde 2015 viven mejor porque hay un gobierno honesto y honrado que se preocupa por ellos.

Por tanto, más allá de calificativos despectivos, yo lo haría al contrario, lo vería en positivo, porque usted está en algunos casos haciendo milagros con los pocos recursos que tiene.

El senyor president:

Moltes gràcies.

Moltes gràcies, senyor Muñoz.

I ja per a finalitzar esta compareixença, i per un temps de cinc minuts, senyor conseller, té vosté la paraula.

El senyor conseller d'Hisenda i Model Econòmic:

Allò pareix que siga una repetició de la jugada.
És veritat que, des del primer moment, el primer exercici que vàrem plantejar uns pressupostos van ja començar a dir que eren ficticis.
Però al final de l'any resultava que milers.
.
.
, desenes de milers de valencians eren beneficiats per estos pressupostos.

¡Ah, caram!
Poc de fictici, ¿eh?
Perquè ací estem per a fer que la vida de les persones estiga millor, ¿eh?
I en el 2016 va millorar, en el 2017 va millorar, en el 2018 estan millorant.
Per tant, de fictici, poc.

Per altra banda, l'Airef diu, una vegada i altra, que els objectius bàsics en política fiscal i financera han de ser sobretot factibles.
Factibles.
¿Com a mi se me demana el mateix esforç financer que a Cantàbria o a Galícia?
Però, ¿per a fer el mateix?
¡Factibles!

I, per tant, nosaltres plantegem una alternativa de factibilitat per a no perjudicar els valencians fent una cosa important, que és mirar sota les pedres i vore que n'hi han deutes que el govern anterior ni se platejava i que ací ja estem veient un diàleg que ha permés que algun d'estos canvis s'hagen donat -en el tema, per exemple, de l'IVA, pel tema d'augmentar l'aportació en el tema de la dependència.

Ho ha dit molt bé la senyora Mollà.
Hi ha diàleg.
Hi ha esperança que eixa discriminació dels valencians, fins que no tingam el nou sistema de finançament autonòmic.
.
.
Perquè el senyor Sánchez va dir una cosa, va dir segurament no hi hauria temps, havien eleccions, etcètera.
Però la frase fou més llarga: Â«Però farem el possible perquè les comunitats autònomes pitjor finançades tinguen alguna mena d'aportació extraordinàriaÂ».

Nosaltres, buscant eixa part de la frase, hem tot açò, perquè creem que tenim devengos, tenim drets econòmics.
És més fort que mai les coses que hem afegit a banda dels 1.
325 milions.

I, per tant, jo he de dir amb tota claredat que estic més segur que mai que estos pressupostos estan al servei dels valencians, com hem demostrat en els pressupostos anteriors.

I he de dir una cosa, algú diu: Â«Si el creixement econòmic és del 2,5%Â», una dècima més que Espanya, Espanya més que Europa, a pesar del que diu Eurostat que haurà desacceleració.
I desacceleració vol dir desacceleració; no vol dir decreixement, que és diferent.
Vol dir que creixerem no tant com l'any anterior, però creixerem.
Creixerem.
Creixerà l'economia.

I, atenció, en impostos cedits ha passat una cosa fonamental, que és un canvi de normativa que està a punt de concretar-se pel qual els valors dels actius immobiliaris tindran un valor real fixe que pugam treballar amb la lògica dels coeficients i serem molt més eficaços.
Fins ara vam haver de renunciar a esta manera -amb els recursos humans que tenim no podem anar casa per casa valorant el tema- i fem el que hem fet tradicionalment i que el tribunal superior de justícia valencià se va carregar, i estàvem carregant amb multes i carregant amb carregues, i no podem continuar per eixe.
.
.
Fins que el Tribunal Suprem ha dictat sentència.
En el moment que el Tribunal Suprem ha homogeneïtzat la doctrina, el govern ha actuat.
I esta actuació a nosaltres ens permet tornar a la lògica dels coeficients.
I això és molt important, perquè farà que amb la mateixa gent pugam ser molt més eficients.

Per tant, sobre creixement econòmic, sobre més recursos humans en l'Agència Tributària i sobre esta nova normativa, nosaltres creguem que, per primera vegada, podrem fer créixer els impostos cedits moltíssim.

I, per tant, no ens inventem res.
Jo estic estupefacte com el Partit Popular me diu que si augmente el tema del joc.
I en l'any 2014 varen ficar 329 milions d'ingressos del joc, amb tota la política de bonificacions i totes eixes coses que varen fer.

Escolten vostés, ¿saben com ha canviat.
.
.
?
¿Vostés s'han llegit la llei del joc?
Supose que sí -el projecte de llei del joc-.
¿Sap el que fem?
Ser molt més estrictes en la lluita contra la ludopatia i contra els menors, que no puguen entrar.
.
.
, no deuen entrar al local.
I, ¿saben que hem apujat molt les sancions?
I, ¿saben vostés per a què valdran eixes accions?
La mateixa llei ho diu, per a lluitar contra la ludopatia.

És a dir, tindrem més ingressos pel joc justament perquè volem lluitar eficaçment ficant a la porta de cada centre, i no a l'interior com estava ara, que no sabia si el menor estava on no havia d'estar o estava en la part.
.
.
, diríem, en la part d'entrada, sinó que en la porta del carrer ja no podrà entrar ningun menor i ningun ludòpata.
I el que no complisca, tindrà unes sancions molt superiors a les actuals.
Això és increment dels ingressos pel joc.

Per tant, atenció, cal tindre en compte que hi han moltíssimes coses.
Per exemple, l'AVI, l'Ivace, l'SPT són complementaris.
Per exemple, Ivace i AVI ja s'han diferenciat de la tasca.
És un tema estrictament d'innovació, de ciència, universitats i empresa i l'Ivace està fent la política que toca amb la preservació del teixit industrial valencià.

Hi ha un repartiment que, gràcies a l'experiència acumulada en el govern, hem sabut anar fent, que potser en un principi -vostés varen ser testimonis- a la millor no estava tan clarificat.
Però hem anat clarificant-lo amb l'ajuda de tots.

Per tant, atenció, ací l'important és consolidar els drets socials dels valencians i les valencianes i, per fi, implementar polítiques econòmiques a l'altura de les circumstàncies, perquè el món està molt malament.
El brexit, el proteccionisme de Trump, la lluita de Xina per fer-se.
.
.
, fa que la nostra petita i mitjana empresa es senta en un món globalitzat, amb una competència terrible, amb la necessitat que els poders públics democràtics ajuden al canvi de model.
I això vol dir innovació.
I la innovació, el mercat no l'assigna adequadament.
És una fallida de mercat.
I, per tant, els poders públics han d'entrar per a les fallides de mercat.

Perquè el mercat és un bon assignador de recursos, el millor que coneix la humanitat.
Però té fallos de mercat.
I este és un d'ells.
I per a un teixit productiu de pimes i de microempreses i d'autònoms, com tenim ací, és important que hi hagen polítiques públiques d'incentivació de la innovació.

I, per tant, tot això és el que fa que estos pressupostos siguen l'última espenta per a fer les polítiques botàniques.
.
.
, són dos: consolidar les polítiques socials.
Pense que arribàrem amb un 60% de recursos per a la dependència respecte de la mitjana.
Això és com un indicador, com un indicador de com vàrem començar, i com uns recursos per a les polítiques econòmiques, que estaven algunes al 30% de la mitjana, per falta de recursos per l'infrafinançament.

¡Caram!
¡Senyories, per favor, no ens autoflagel·lem, que ja estem prou flagel·lats pel sistema!
Intentem ficar una miqueta de ganes en fer.
.
.
, d'acabar, mentres no arribe el sistema de finançament autonòmic, amb uns recursos addicionals, buscats sota les pedres, és veritat, però que tenen un devengo i tenen una força com mai no l'han tinguda com a ingressos de La Generalitat.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor conseller.

Alcem la sessió, recordant-los que la reprendrem.
.
.
No la reprendrem, tornarem a convocar els dies 12, 13 i 14 de desembre per al debat del projecte de llei i les esmenes.

Res més.
Moltes gràcies i enhorabona pel treball que han fet.

(S'alça la reunió a les 18 hores i 45 minuts)