Untitled Document

<!--
body {
color:black;
}
.text3 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:12px;
font-weight:bold;
text-decoration:none;
color:black;
}
.text2 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:12px;
text-decoration:none;
color:black;
}
.text1 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:12px;
font-weight:bold;
font-style:italic;
text-decoration:underline;
color:black;
}
.text4 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:12px;
font-style:italic;
text-decoration:none;
color:black;
}
.para2 {
text-align:justify;
}
-->



Comissió d'Obres Públiques i
Transports realitzada el dia 14 de novembre de 2006.
Comença la
reunió a les 10 hores i 46 minuts.
Presideix
l'Il·lustre Diputat Senyor Rafael Ferraro Sebastiá.
Reunió número 13/II.

Projecte de llei reguladora de camps de golf a la
Comunitat Valenciana (RE número 49.
579, BOCV número 203)

El senyor president:

Punt tres: debat en comissió del Projecte de
llei reguladora de camps de golf de la Comunitat Valenciana.
En primer
lloc, tenim ja, esta presidència té ja les esmenes agrupades
per tots els grups, i començarem per l'esmena número 1
a la 47, que defensarà el Grup Parlamentari Popular.

Per a la seua defensa, té la paraula la senyora
Lorente.

La senyora Lorente Ramón:

Gracias, señor
presidente.

Para comunicar a la Mesa que pasan directamente a
votación, puesto que son sobre todo encaminadas a técnica de
denominación de instituciones y de correcciones de ese tipo de
cuestiones, entonces las pasamos directamente a votación.

Gracias.

El senyor president:

Muchas gracias, señora Lorente.

¿Hay alguna separación de enmiendas?

El senyor Arnal i Ibáñez:

Sí.
Era per a demanar la separació de
tres esmenes: la número 3, 12 i 43.
I de pas, encara que no ha
volgut defensar les seues esmenes la companya del PP, dir que considere una
absurditat que se defensen este tipus d'esmenes, que el que estan
fent és introduir errates i faltes gramaticals en un text legal, que
em pareix molt preocupant.

El senyor president:

Molt bé, senyor Arnal.
Moltes gràcies
per la seua opinió, que jo respecte, però probablement no
serà l'opinió dels altres grups.

Per tant, anem a passar a votació.
En primer
lloc, si no els pareix mal, passem a votació la 3, 12 i 43.
Vots a
favor?
10.
Vots en contra?
5.
Per 10 vots a favor i 5 en contra queda
aprovada, queden aprovades estes tres.

Passem a votar la resta de les esmenes d'este
grup, de l'1 a la 43, menys la 3, 12 i 43.
Vots a favor?
9.
Vots en
contra?
6.
Per 9 vots a favor i 6 en contra queden aprovades este grup
d'esmenes.

Passem al següent grup d'esmenes, que
comença per la 48, 110, 112, 148, 149, 150, 154, 188, 189, 190, 191,
192, 193, 194, 197, 198, 200, 202 i 203, del Grup d'Esquerra
Unida-Els Verds-Esquerra Valenciana: Entesa.

Per a la seua defensa, té la paraula el senyor
Arnal.

El senyor Arnal i Ibáñez:

Bon dia.

En este primer bloc d'esmenes hem reunit una
sèrie d'elles, una dotzena, referides a
l'exposició de motius.
Perquè esta exposició de
motius presenta una gran quantitat d'afirmacions que considerem
algunes inexactes, altres injustificades i altres errònies o falses,
i que resulten especialment inacceptables perquè en conjunt pretenen
presentar una imatge dislocada de la realitat amb la finalitat de presentar
el golf quasi, quasi, com un article de primera necessitat amb meravellosos
efectes sobre el medi ambient i l'economia valenciana.
De manera que
s'exageren els possibles, encara que a voltes dubtosos beneficis, i
s'ignoren o minimitzen els problemes que són previsibles i
són possibles, eixos impactes negatius queden totalment ignorats o
molt mal tractats.

No s'acompanya este projecte de llei de cap
estudi o d'anàlisis rigoroses, transparents i independents que
puguen sustentar les conclusions, que puguen avalar estes afirmacions
triomfalistes, de veritable panegíric que presenta esta
exposició de motius.

No podem, per tant, deixar passar determinades frases
sense corregir-les o eliminar-les, perquè trobem que no són
en absolut realistes.
I, torne a dir, van des de l'exageració
a la simple falsedat.

No ho podem deixar passar perquè amb estes
frases ens pretenen justificar unes condicions de privilegi i favoritisme
en relació a aquest esport que no són justificades.

El motiu que hi ha darrere d'esta
exageració i maquillatge premeditat de la realitat jo crec que
és efectuar una apologia del golf com a esport, per aixina fer
oblidar que ara per ara els impactes que estan tenint estes
instal·lacions en la pràctica, en la realitat, al nostre
país, que van associats quasi sempre estes instal·lacions
esportives de golf a interessos urbanístics i especuladors que
multipliquen els impactes negatius de tota classe, ambientals, socials i
econòmics.
La realitat és que la immensa majoria de camps de
golf hui per hui, els que estan en marxa, els que estan en
tramitació, van associats a grans urbanitzacions.

Com demostrarem en la discussió d'este
bloc i dels següents, no és cert que el golf siga una
espècie de panacea per a curar tots els mals i una font inesgotable
de riquesa.
Afirmacions que evidentment són exagerades i
distorsionades i, sens dubte, ens fan en este text una sèrie de
referències referides a l'ocupació, la riquesa, la
vertebració del territori, que són molt més que
hipotètiques.
I la veritat és que no es poden acceptar sense
matisar molt.

Tampoc és cert que el golf siga una activitat
beatífica que no presente impactes ambientals i que, si et
descuides, millorarà el medi ambient i el paisatge.

Açò, que no descartem que puga ser cert
en alguna condició o situació molt especial, en condicions
molt especials, no és la norma.
No és el cas més
freqüent i no ho serà precisament gràcies a esta llei.
Ni és cert tampoc que esta llei del golf contempla esta activitat en
el vessant merament esportiu, despullada de tota altra consideració
o acompanyament urbanístic o especulatiu.
Al contrari, amb aquesta
llei ubicar els camps de golf en tota classe de sòl com se permet en
esta llei s'obri un perillós camí per a multiplicar
tota classe d'impactes, fins i tot en llocs de valor ecològic
elevat.
I tanmateix es presenta la situació com si fóra al
revés, com si això anara a solucionar tota classe
d'impactes.

Les apel·lacions exagerades a la
implantació social d'este esport i l'associació
feta sense més prova que s'associa a un model turístic
de qualitat, no està basat en absolut en la consideració
d'altres alternatives ni està justificada en absolut per
anàlisis objectives.

Hem agrupat també en este mateix bloc un grup
més reduït d'esmenes relatives sobretot als impactes
hídrics, tant en relació al consum com a la
contaminació d'este preat i escàs recurs.

Este és un tipus d'impacte que mereix
destacar-se, tant per la preocupació social que va associada, com
per tractar-se d'un dels impactes més importants en un
territori que, recorde-m'ho, no té aigua de sobra ni vivim en
un moment de plètora hídrica, sinó tot el contrari.

No es pot entendre que el PP afirme per un costat la
seua preocupació per la situació hídrica valenciana i
per l'altra done el vistiplau que es malbarate l'aigua
alegrement.
Esta greu contradicció és evident per a tots els
ciutadans que cada vegada es creu menys les paraules del PP.
Per més
voltes que vullguen donar-li, els camps de golf necessiten molta aigua,
més que un camp agrícola convencional, que ja en necessita
molta en relació a altres activitats, però bé,
considerem que estes activitats agrícoles són
prioritàries i són necessàries.

En un camp de golf s'ha de mantindre,
recorde-m'ho, una gespa densa, contínua, permanentment en bon
estat, i açò implica un consum molt elevat d'aigua,
especialment durant l'estació que menys disponibilitat hi ha
d'este recurs i més demanda presenta: l'estiu.

Recordem que este és un esport que ha aparegut
en altres latituds on de manera natural, tant per la climatologia com per
les espècies vegetals que allí creixen, no resulta tan
destacada ni tan rellevant esta demanda hídrica com pot suposar en
les nostres terres.
En el nostre clima i les nostres condicions naturals
és una activitat especialment inadaptada, inadaptada.

Recordem que en el nostre cas, en el nostre territori
des de fa temps s'estan plantejant demandes que superen la
disponibilitat natural; i ampliant-les estes demandes, fins i tot quan
fóra possible obtindre recursos afegits amb intervencions humanes,
no obstant resultaria tindre un elevat cost econòmic,
energètic i ambiental.
Per tant, per tant, encara que
poguérem obtindre aigua invertint diners, energia i costos
ambientals, hem de tindre en compte que açò és un cost
molt elevat, i per tant hem de saber optimitzar l'ús de
l'aigua, regular la demanda, prioritzar les activitats més
necessàries.

Per tant, el golf, recorde-m'ho, no és
una activitat productiva o de primera necessitat i a més hi ha
alternatives disponibles, tant en relació als esports com al
turisme, que tenen menys impactes.
No té sentit pretendre que les
activitats turístiques de qualitat hagen d'implicar
necessàriament el golf.
Hi ha més maneres, més formes
de planificar el turisme de qualitat.
Pretendre que s'ha
d'apostar necessàriament pel golf en relació al turisme
en tota la franja mediterrània, en tota la mediterrània
espanyola, i a gran escala, resulta insensat.
Açò no
és necessari, no és prioritari, i possiblement
conduirà a una sobresaturació de l'oferta
golfístisca en poc de temps.

Dit tot açò, jo no vull dir que no es
puga fer ni un sol de camp de golf, no estic dient això.
Potser que
uns quants camps de golf, especialment si són triats amb seny,
distribuïts acuradament per tota la geografia valenciana, puguen ser
assumibles.
Però dotzenes i dotzenes de nous camps de golf, tal com
estan disposats a demanar molts promotors, no.
No són sostenibles
eixa allau de projectes, no són viables, no són desitjables i
no són prioritaris.

Insistint en l'aigua.
No es tracta
únicament de l'aigua necessària pel golf en si mateix,
per a la gespa.
Es tracta també de l'aigua que se necessita
per a les activitats associades.
I recordem que a més del golf en si
mateix, poden haver -ho preveu esta llei- jardins, piscines,
làmines d'aigua, apartaments turístics i moltes altres
activitats que també reclamen consum d'aigua.

Davant aquesta situació, este projecte de llei
que estem jutjant diu que s'usarà «preferentment»
aigua depurada.
Dir «preferentment», senyores i senyors, no
significa res.
La preferència no és obligació.
Si u no
vol, no ho fa.

Per altra banda, la depuració no vol dir que
estiguen els problemes resolts.
L'aigua depurada també
és un recurs limitat.
Posats a usar-la, hi ha usos més
necessaris, per exemple els agrícoles.
Per cert, que la llei permet
que els camps de golf acaben emprant recursos hídrics destinats a
l'agricultura -diu en un article-, si s'alliberen
d'aquest ús.
És a dir, si el camp de golf ocupa el lloc
dels conreus, com ja està passant en molts casos.
Açò
és inacceptable i també ho esmenem.

D'altra banda està el problema de la
contaminació dels escassos i ja molt agredits recursos
hídrics valencians.
Els camps de golf, si volen comparar-se amb un
hort agrícola, cal dir que es tractaria d'una
explotació molt intensiva, que necessita una producció
constant i de molta qualitat, que és la gespa, i que això
implica l'ús massiu -molt important- de
fertilitzants i pesticides.
Per tant, una contaminació molt
important dels aqüífers, que recorde-m'ho, a més
de molts d'ells que estan sobreexplotats, altres estan salinitzats,
quasi tots estan nitrificats, molts estan contaminats per plaguicides.
Està situació s'agreujaria puntualment amb aquests
camps de golf.
Més encara si, com pretén aquesta llei, se
permet la seua instal·lació en zones de sòl no
urbanitzable, on tal vegada no hi haguera fins ara molta
contaminació, però en este cas s'introduiria i
s'incrementaria esta contaminació degut a estos usos
importantíssims de fertilitzants i pesticides.
Per tant, són
impactes molt importants sobre un recurs molt limitat.

El senyor president:

Sí, moltes gràcies, senyor Arnal.

Per a torn en contra té la paraula el senyor
Castejón.

El senyor Castejón Chaler:

Gràcies, senyor
president.

Bé, en este primer bloc d'esmenes que
presenta l'Entesa, en principi dir-li que de les 19 esmenes
n'anem a acceptar dos tal qual les ha presentades, concretament la
número 48 i la número 190.
Després de revisades totes
considerem que tant l'una com l'altra presenten una forma
més realista i és una redacció més acurada de
la que havia presentat en el seu moment el Partit Popular.
Per tant, estes
les votarem a favor.

I les altres, abans de.
.
.
Bé, les esmenes
vosté ha fet una.
.
.
, podíem dir una defensa general,
però de cap manera puc acceptar jo que se diga que en
l'exposició de motius, que apareixen una sèrie
d'afirmacions que són inexactes, que són
injustificades, que són errònies, que són falses.
D'això que ha dit res de res.
És la seua opinió,
evidentment.
Però naturalment res del que vosté ha dit se pot
arreplegar en esta exposició de motius.

El que sí que està clar és que hi
ha per part del Consell que presenta esta llei la intenció.
.
.
actualment la realitat del golf és la que és.
I
l'objectiu fonamental d'aquesta llei no és ni més
ni menys que la regulació, la regulació, i per tant el que
volem és que aparega la llei el millor possible i contemple tots
aquells aspectes que vosté hui ha fet, en principi, molta
insistència al tema paisatgístic, però que se regule
de la forma més convenient.

Mos ha dit que, bé, no és la panacea.
En
això estem d'acord, no és la panacea.
Però
sí que ajuda a un tema que vosté sempre passa per alt, i
és que dóna la sensació que esta llei mos la inventem
nosaltres perquè sí.
I no, precisament és
perquè hi ha una demanda social, avui per avui, que al ritme de
l'increment anual dels jugadors, que estem parlant només de
jugadors espanyols, s'està incrementant a un ritme d'un
10% anual.
Actualment a la nostra comunitat ja hi ha 17.
000
llicències.
I sabem, per exemple, que només a la
província d'Alacant hi ha al voltant de 600.
000 turistes que
en un any vénen aposta només per a jugar al golf.
Per tant,
és una cosa molt a tindre en compte.

Si mirem quina pot ser la planificació
d'ara a d'aquí uns 10 anys, dóna la
sensació que apareixeran camps de golf com a bolets.
Doncs no,
és a dir, nosaltres el plantejament que s'està portant
ara en cap moment es poden ficar camps de golf a qualsevol lloc.
No.
Vosté també fa molta insistència que es poden
col·locar en qualsevol tipus de sòl.
Tampoc és
així.
Que se pot aprofitar l'aigua inclús de reg
agrícola, inclús dóna la sensació com a
excedent de consum humà, tampoc és així.
Tindrem temps
avui de demostrar-li que en això tampoc té cap tipus de
raó.

I el que sí que presenta aquesta llei és
que a la Comunitat Valenciana, en la llei que presentarem ara, que
serà pionera a tot l'Estat espanyol, precisament el que fem
és actuar en una cosa que sí que tenim una incidència
importantíssima, que és la importància que té
el sector turístic dins de l'economia de la nostra comunitat.

Vosté que en algun altre moment, o companys de
la seua agrupació o del seu partit, fa la defensa que s'ha de
potenciar el sector turístic, i concretament tot el que faça
referència a la desestacionalització del turisme, doncs
precisament esta és una arma, esta és una.
.
.
o el golf en
general, és una de les estructures importantíssimes per a
portar a terme això.

Jo penso que vosté òbvia una mica quines
poden ser les repercussions que l'aprovació d'esta llei
i la regulació del golf pot tindre en la nostra comunitat.
I la
repercussió per a vosté simplement significa que és
negativa pel tipus ambiental?
Doncs no, és a dir, de tipus social a
tipus econòmic la transformació que pot tindre la nostra
comunitat després de la regulació del golf convenientment pot
ser importantíssima.

Avui per avui, és una activitat -tot el
que fa referència al golf- que està contribuint, ara
ja, a vertebrar el territori; aporta riquesa.
Pensem que de cada euro que
se fa de despesa en golf, es generen uns 2,2 euros addicionals.
Els
ingressos actuals per l'entrada de golf estan al voltant dels 200
milions d'euros, que ja li vaig dir el dia de l'esmena a la
totalitat que se poden aconseguir 600 milions en els pròxims deu
anys -que això significaria el 0,5 del producte interior
brut- cosa que significa que això és una quantitat
importantíssima i que cal tenir en compte, perquè no poden
viure del aire, sinó que cal mirar quins són els recursos que
la nostra comunitat, sempre ben regulats, pot aprofitar.

I per tant, no poden menysprear la regulació
que s'està fent perquè -insistixo-
només en estos dos temes, en el tema econòmic i en el tema de
dinamització i vertebració de la nostra comunitat, ja seria
important.
I ja no diguem el tipus social; el tipus social, perquè
vosté sembla que diu que el golf no és un esport; i
evidentment, és un esport que a més s'adapta a
qualsevol edat, a qualsevol condició física i que cada dia
té més adeptes.
És important el golf en la nostra
comunitat perquè, afortunadament, tenim unes infrastructures i unes
condicions climatològiques que perfectament se pot jugar al golf al
llarg de tot l'any.

Insistixo, per tant, ja no és només per
la pròpia economia que mos puga vindre de visitants o de jugadors
estrangers o d'altres països o d'altres comunitats,
sinó ja pel desenvolupament propi que puga tindre entre els jugadors
de la mateixa comunitat.

Vosté sempre parla de recursos de
l'aigua.
L'article 18 de la llei està molt ben marcat i
insistixo, és llei el dia que s'aprovarà i, diu
clarament, que se prioritza fonamentalment l'aigua depurada i que no
es detrauran en cap cas, insistixo, en cap cas aigua que vaja dirigida al
sector agrícola i ja no diguem, al consum humà.

També fa molta insistència en
l'ús dels fertilitzants.
Naturalment.
És a dir, a
nosaltres també mos preocupa, no només en esta activitat,
sinó en qualsevol altra activitat que.
.
.
darrerament, hi ha hagut
algun tipus de denúncia en alguna comunitat, en què
s'ha denunciat l'ús de fertilitzants que no estaven
autoritzats.
Naturalment, això també cal vigilar-lo.
En
això estem d'acord amb vosté que no se pot utilitzar
cap cosa.

De les esmenes que vosté ens presenta en este
primer bloc, la majoria és intentar dir les coses d'una altra
manera; en alguns temes molt concrets, en el de l'esmena 150 per
exemple, que d'aquí al ple li proposarem una esmena
transaccional -que dóna la sensació que se podrien dir
les mateixes coses d'una altra manera-.
Però
també, insistixo, moltes vegades vosté redunda en la
disponibilitat d'aigua que ja regula la mateixa llei en algunes de
les esmenes, concretament en l'esmena 188 o la 189, que no podem
estar d'acord amb aquestes propostes que fa, quan condiciona algunes
de les coses que estan en articles anteriors.

I, en general, el que mos sembla en esta
exposició de motius és que és la convenient; que pot
acompanyar a allò que és la llei.
Que en realitat, la cosa
més important és cada un dels articles.

També vosté, en esta agrupació
d'esmenes, també en presenta algunes que fan referència
a les transaccionals finals, és a dir, que també
s'hauria de tenir en compte que la seua forma de col·laborar
en la redacció de la llei no ha sigut, ni més ni menys, que
en algunes de les coses, en eliminar i en suprimir paràgrafs i en
eliminar, inclús, articles sencers, fonamentalment les
transaccionals.
Que podíem parlar d'algunes en concret,
perquè hi ha algunes que mos deixa inclús en inseguretat
jurídica.

Jo el que, en definitiva, volia dir-li és que
allò que si fa aquesta llei tal i com està, a part
d'aquestes esmenes que al llarg del dia d'avui li podíem
anar acceptant i algunes que se podien acceptar per part del grup del
Partit Socialista, el que sí fa és regular un sector
importantíssim, com serà tot el sector del golf, amb una
llei, insistixo, que a vosté li agradarà o no li
agradarà però que ni és tan antiambiental com
vosté pretén donar a entendre, fonamentalment a
l'opinió pública, i el que sí fa és
abordar un tema importantíssim.

I si a vosté li preocupa el medi ambient, al
Partit Popular també.
Si a vosté li preocupa -per
exemple, algunes de les esmenes que fa referència- que les
espècies autòctones se revitalitzen i que no hi haja
ingerències d'altres països o foranes o inclús
exòtiques, al Partit Popular també.

I en esta línia ens trobarà,
perquè si en alguna cosa el govern del Partit Popular s'ha
decidit a tirar aquesta llei endavant, és per esta esmena.
.
.
és per este intenció fonamental que el medi ambient, en la
nostra comunitat, cada dia tinga un pes més específic.
I esta
llei, precisament, aporta això.

I ja no li repetiré una cosa que hem dit moltes
vegades, que per una part separem tot allò que puga ser aquelles
vinculacions urbanístiques que poden tindre.
El que sí fem
és, naturalment, que un camp de golf no va a ser un camp de golf
només de la gespa i respectant la naturalesa, la flora i la fauna
que existix, sinó que tindrà unes instal·lacions al
seu voltant, com puguen ser instal·lacions hoteleres o algunes
instal·lacions esportives que siguen complementàries.
I
això també ho contemplem i ho estem defensant, evidentment.

Que això significa part de formigó?
És impensable muntar unes estructures sense que hi haja eixe tipus
de construccions, però de ahí a dir que és
l'excusa per a que en este cas, «el món del
formigó», com vosté diu, envaïsca el que és
la natura, ni pensar-ho.
Això no és així i
precisament, una de les coses que més insistix aquesta llei
és en el seu caràcter ambientalista.
I en això, doncs
jo penso que, article per article, vorà que una de les premisses
fonamentals és el respecte sempre del medi ambient.

És que hi hauria moltes de les esmenes en
què vosté intenta dir el mateix que diu la llei però
amb les seues paraules.
Per tant, de tot este primer bloc que fa
referència fonamentalment a allò que és
l'exposició de motius i algunes transaccionals finals o
algunes esmenes que fa referència a.
.
.
fonamentalment són
totes de l'exposició de motius però algunes que
també en este primer bloc.
.
.
perquè me les han mesclades les
primeres amb les últimes, que fa referència.
.
.
Sí.
Totes són pràcticament de l'exposició de motius.

Insistixo: de totes les que mos ha presentat li
aprovarem les dos que li he dit i alguna que d'aquí al ple,
fonamentalment en la redacció -perquè pensem que se pot
arribar a un acord en algunes coses molt concretes- també li
farem la proposta perquè se puguen transaccionar i ja directament al
ple, les podríem passar a votació.

Per part meua.
.
.

El senyor president:

Sí, moltes gràcies, senyor
Castejón.
Sí, senyor Arnal.
.
.
Molt breument.

El senyor Arnal i Ibáñez:

Molt breument.
Agrair-li el to de la seua
exposició, però mire, algunes de les qüestions mereixen
aclarir-se.
Jo crec que no estem tan lluny si mos escoltàrem.

Vosté diu que jo critique les afirmacions que
se presenten a l'exposició de motius.
Òbviament, ho
faig.
I ho faig perquè, torne a dir, em semblen exagerades i que no
van sustentades amb un informe o un estudi objectiu presentat
d'acompanyament.
I això és així.
Si el
tinguérem, si existira eixe pla on quantificara la demanda, on
establira criteris de distribució, etcètera ens
podríem entendre molt millor, però, com que no existix eixe
pla, eixa exposició de motius està fonamentada en les seues
opinions i moltes són discutibles.

Vosté insistix que és un esport
respectable.
Ho és, jo no ho discutisc; me mereix tot el respecte
com a esport.
El que no hem d'oblidar és que a les
instal·lacions esportives, sensu estricto, van acompanyades d'una sèrie de construccions
i això no es pot negar.

I este projecte permet que hi haja també moltes
construccions i a més, les permet en sòl no urbanitzable.
Vosté diu: «No és cert que se permetrà en
qualsevol classe de sòl».
Sí és cert, sí.
Hi ha una frase concreta que diu que es permeten en qualsevol classe de
sòl, i això implica allò que implica.
Fins i tot, en
sòl no urbanitzable protegit.
Per tant, jo insistisc en recalcar
açò perquè és totalment cert.

Quant a les vinculacions al turisme, també li
dic: «Me pareix molt bé el turisme però no és
cert que l'única manera d'apostar pel turisme, i
especialment pel turisme de qualitat, siga el golf».
Hi ha moltes
alternatives que no s'estan considerant.
I més encara, no pot
haver qualitat turística si no hi ha qualitat ambiental, i de
determinades maneres els camps de golf poden degradar la qualitat
ambiental.

I, finalment, perquè no hi ha massa temps, en
relació a l'aigua, continua preocupant-mos molt el tema de
l'aigua; continua sent un consum molt important i una font de
contaminació de recursos.
I no hi ha suficients garanties en la
llei, perquè la llei parla de prioritzar l'ús de
l'aigua depurada, però prioritzar no és dir
taxativament que ha de ser així, claríssimament.
Si
vosté m'ho nega, ja no sé què dir-li.

I també diu: «Que no s'usaran
aigües d'ús agrícola a no ser que s'allibere
eixe ús».
Clar, doncs bé, se pot alliberar i aleshores
arreplegar eixe ús d'aigua agrícola.

Finalment, torne a insistir, no és el mateix un
camp de golf o cinc camps de golf que 50.
Això sé
distingir-ho molt bé.
I no és el mateix, instal·lat en
un lloc on té impactes ambientals negatius com que no en tinga.
Però és que esta llei no dóna suficients garanties.
Per això ho critiquem.

I la realitat és que ja existix ara, abans que
la llei puga ser efectiva, una enorme proliferació de camps de golf
reals i acompanyats a grans urbanitzacions de caràcter especulatiu.
(So d'un telèfon mòbil) Estaria bé que baixàrem els cacharrins eixos, sinó
ací no hi ha manera que hom se concentre.
Perdó.
Gràcies.

El senyor president:

Sí, gràcies, senyor Arnal.
Sí,
senyor Castejón.

El senyor Castejón Chaler:

Sí, breument.

Vosté insistix en allò de l'aigua.
Bé.
Es prohibix l'aigua de reg per al golf.
Jo més clar
ja.
.
.
de reg, evidentment, agrícola.
I vosté també me
fa molta incidència en què sembla que el dia que els camps.
.
.
que així, mirant per damunt, se considera que d'aquí a
un període de deu anys, 65 camps, més o menys, de golf per a
tota la Comunitat Valenciana, seria una xifra acceptable.
Encara jo
sóc persona partidària que això ho marcarà la
demanda; ho marcarà la demanda del sector.
La viabilitat.
.
.
evidentment, ningú muntarà un camp de golf si després
no li ha de ser rentable en el seu moment.
Per tant, l'estudi que
s'ha fet actualment que en estos deu anys estos 65 camps de golf.
.
.
això significaria el 0,05% del consum d'aigua que té la
Comunitat Valenciana.
Més o menys, el que significaria uns 20
hectòmetres cúbics d'aigua en un any.

Això és un plantejament que
s'està fent aquí, a la comunitat; és a dir,
sembla que com tenim problemes d'aigua, com tenim problemes.
.
.
la
sequera és un dels problemes que tenim actualment a la nostra
comunitat, és un tema importantíssim a resoldre.
Evidentment.

Però és que resulta que, quan estem
parlant d'Andalusia o estem parlant de Catalunya, este tema no surt
mai a col·lació.
I el problema de l'aigua hauria de ser
exactament el mateix, però resulta que no.

Insistixo: la llei, si alguna cosa té,
és que és totalment respectuosa amb els usos agrícoles
i s'intenta i se procura fer un ús racional de l'aigua
el més acurat possible.
Un dels articles, el primer que fa és
que els promotors, la primera cosa que han de fer és acreditar la
disposició dels recursos hídrics suficients.
I això,
quant a quantitat, quant a qualitat i quant a temporalitat.
Què
significa això?
Que no només serà trobar aigua i
poder-la utilitzar, sinó que també, després hauran de
cobrir-se totes aquelles instal·lacions necessàries per a
poder mantindre el camp de golf i garantir l'aigua en el seu
d'això.

Per tant.
.
.
ja no diguéssem que per a tirar
endavant, naturalment han de cobrir totes aquelles exigències que
els organismes competents li marquen.
No és allò que
marquéssem els camps de golf on mos dóna la gana i tal.
.
.

Una altra cosa que vosté insistix molt
és allò que fa referència als terrenys on se pot
col·locar.
Bé.
L'article 10 ho diu clarament: «El
sòl classificat serà el no urbanitzable»; respectant,
naturalment, les determinacions que tenen els plans urbanístics en
cada lloc.
Que també vosté.
.
.
pareix que li sembla.
.
.
És l'exemple que li ficava el dia de la moció a la
totalitat: se pot anar a 120, però sempre hi ha qui marca en cada
lloc que se puga intentar.
.
.
És a dir, naturalment, hi haurà
una sèrie de plans urbanístics que li marcaran
l'aplicació del que se puga fer o del que no se puga fer.

Per tant, és a dir, si avui per avui, jo penso
que un camp de golf, per exemple, se pot col·locar en un PAI
reclassificant el terreny, cosa que, per exemple, amb esta llei, el dia que
se fique en marxa no podrà fer.
Ja és un avantatge, penso jo.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Gràcies, senyor Castejón.

Anem a passar a votació la totalitat de les
esmenes d'esta agrupació indicant a les seues senyories que
votarem les agrupacions.
.
.
debatrem i votarem les agrupacions
d'esmenes i, al final, votarem l'articulat de la llei, si els
pareix bé.

D'acord?
De les manifestacions del senyor
Castejón, deduïsc que cal separar la 48 i la 190.
Alguna
separació més?

La senyora Gay Bódalo:

Sí, señor presidente.
Votación
separada de la 110.

El senyor president:

110.
Doncs bé.
Anem a passar primer a votar la
48 i 190.
Vots a favor?
Per unanimitat, queden aprovades.

Ara votem la 110.
Vots a favor?
1.
Vots en contra?
Abstencions?
Perdó, perdó, perdó.
Repetisc.
Vots a
favor?
1.
Vots en contra?
9.
Abstencions?
5.
Per 9 vots en contra, 5
abstencions i 1 a favor, queda rebutjada la 110.

Ara la resta d'esmenes.
Vots a favor?
6.
Vots en
contra?
9.
Per 9 vots en contra i 6 a favor, queden rebutjades la resta
d'esmenes.

Passem ara a debatre l'esmena 49, que queda
agrupada amb la 51, 55, 57, 58 ,60 i 63.
Per a la seua defensa té la
paraula.
.
.
el senyor Sanmartín?
El senyor Sanmartín.

El senyor Sanmartín Besalduch:

Gràcies, president.

Un primer bloc reduït d'esmenes, que en
centrem sobretot, en la qüestió dels terrenys, el tractament
que tenen els terrenys associats a un camp de golf i, sobretot, en el tema
de la cessió gratuïta a l'administració de
sòl no urbanitzable protegit.

Respecte a la primera qüestió, els
terrenys associats als camps de golf, pensem que resulta un autèntic
cambalache, ja que la
millora mediambiental i paisatgística a càrrec del promotor
es concreta, segons aquest projecte de llei, en l'adquisició
d'uns terrenys, concretament sòls ocupats per pedreres,
abocadors clausurats, contaminats o sòls incendiats, que seran
cedits a l'administració una vegada restaurats en una
superfície igual a una quarta part del camp de golf.
Pensem, com
dia, que aquesta millor o pretesa millora mediambiental o
paisatgística a càrrec del promotor, doncs, es concreta en
l'adquisició d'un terrenys a preu irrisori, pel seu
propi caràcter, a preu irrisori, que s'ha de restaurar.

Jo pense que el més lògic seria si,
realment, acceptarien una proposta profundament mediambiental o
paisatgística, seria que el promotor ingressés en
metàl·lic al mateix fons d'equitat territorial el 10%
del valor dels terrenys dedicats a camps de golf, instal·lacions
complementàries, a fi que l'administració ho dedique a
actuacions de tipus mediambiental.
I, a més a més, jo pense
que ens asseguraríem amb això que la restauració
paisatgística es faria conforme cal i, sobretot, per part
d'una entitat com és el fons d'equitat territorial, a on
estan presents l'administració i agents econòmics i
socials.
Insistixc, pense que seria una proposta més adequada que la
sessió d'aquests terrenys restaurats en una quart part per
part del promotor, perquè li costaran no res, és a dir, li
costaran a preu de ganga.

També voldria destacar, respecte a
l'article 4, que han oblidat de recordar que
l'autorització o llicència d'obertura de les
instal·lacions complementàries a un camp de golf, hauran
d'estar vinculades sempre al funcionament del camp de golf i, en
conseqüència, això vol dir que quedarien
automàticament anul·lades en el supòsit de tancament
d'aquesta instal·lació esportiva, del mateix camp de
golf, i això no ho han posat, no ho han col·locat i pense que
és important.

Respecte, este minut que ens queda, a la cessió
gratuïta a l'administració de sòl no urbanitzable
protegit amb una superfície igual a la reclassificada, que ve del
mateix article, la translació del que és l'article 13
de la Llei d'ordenació del territori i de protecció del
paisatge.
Jo seguixc insistint en el mateix que insistíem durant el
debat de la llei d'ordenació del territori: pense, i el temps
ho ha demostrat després d'un any, pense que és una
estranya forma d'entendre la participació en les
plusvàlues generades per la reclassificació, ja que, a la fi
del procés, ¿vostés saben què obtenim
d'esta forma?
, i s'ha pogut demostrar, doncs, bé,
únicament sòls protegits, totalment allunyats de
l'actuació, amb una mínim valor econòmic i,
segur, amb cap tipus de preferència per part de
l'administració, en este cas concret, municipal.
Jo sóc
del parer que aquestes cessions, ja vam dir-ho quan vam defendre la llei
d'ordenació del territori, s'hagueren tingut de
concretar en sòl per a patrimoni públic de sòl amb
destinació a vivendes de protecció pública.

Però, després, en última
instància el que m'estranya és que no hagen definit
vostés la titularitat dels camps de golf.
És a dir, si
és una titularitat privada, si és una titularitat
pública, si és mixta.
.
.
Vostés sols concreten el
règim d'explotació, que no de titularitat, aspectes que
són, doncs, molt diferents, ja que un camp pot ser de propietat
pública, però amb una modalitat d'explotació
privada o mixta.
No ho han concretat, i no ho han concretat, jo no
sé si és perquè se'ls ha saltat dalt,
perquè és que després hi ha articles com el 6.
2 que
parlen de titularitat pública, quan prèviament no han definit
el que s'entén per titularitat pública, privada o
mixta.

Respecte a les modalitats d'explotació,
exposen vostés que els camps de golf de titularitat pública
són aquells, doncs, a què tenen lliure accés els
usuaris i, per tant, jo pense que no té sentit que
introduïxquen la figura de l'usuari abonat.
Si és
públic, és públic, i punt.
Per això existixen
altres modalitats d'explotació.

Gràcies, i disculpe que m'haja passat
este.
.
.

El senyor president:

Gràcies, senyor Sanmartín, moltes
gràcies.

Per al torn en contra, té la paraula la senyora
Lorente.

La senyora Lorente Ramón:

Gracias, señor presidente.

Señor Sanmartín, mire, pues, lo ha
dicho, es un grupo, el primer grupo, de enmiendas presentado en lo que se
refiere al artículo 1 al artículo 6, que es a las
disposiciones generales de este proyecto de ley reguladora de los campos de
golf i, sobre todo, pues, hacía referencia, evidentemente, a lo que
ha puesto más el acento en su enmienda, que se refiere al
artículo 3, sobre los terrenos asociados.

Yo lo que sí que quiero destacar aquí,
porque esta enmienda no la vamos a aceptar, es que esa propuesta que hace
del 10% de cesión al fondo de equidad territorial disminuye en
muchísimo las cesiones contempladas no solamente en esta
regulación, sino también en lo que usted ha hecho referencia,
en las cesiones de suelo que se tienen que hacer por parte de los
promotores o propietarios a la tramitación en la ley
específica, la Ley de ordenación del territorio y
protección del paisaje.
Yo creo que ahí hay una importante
cesión que es, además, compatible y que tiene que
compatibilizar con lo que aquí se establece, ese cuarto de
superficie de suelos asociados, con lo que se respeta el proyecto de
superficie de suelo que se presente con un proyecto de campo de golf
según lo dispuesto en esta normativa, y que supone un plus.
Supone
un plus de lo que considera o se establece comparativamente con esa tasa
medioambiental que usted plantea únicamente en ese 10% destinado al
fondo de equidad territorial.

Y a mí sí que me parece que vayan
destinados esos suelos asociados, que no solamente son terrenos asociados,
sino también acciones medioambientales o paisajísticas y que
están vinculadas directamente a los campos de golf, y que venga,
pues, jerarquizada, como viene la regulación específica que
se establece en este artículo 3.

Yo creo que es importantísimo, ya que estamos
hablando de acciones medioambientales y de recuperación del paisaje,
pues, que aspectos como los suelos de canteras o instalaciones que ya
están fuera de actividad, los suelos que han sido ocupados por
vertederos, que ya han sido clausurados, son actividades medioambientales y
de recuperación del paisaje.
Y sí que me parece que es un
plus y que, pues, mejora muchísimo en ese 10%, que simplemente,
pues, es un valor económico, que va destinado a un fondo
común, el de equidad territorial, y que después hay que darle
en su globalidad de ese fondo, pues, un destino que se considera apropiado.

Pero esta jerarquización de los suelos
asociados y de esas acciones medioambientales, nos parece muchísimo
más idónea y, como digo, es un plus a lo establecido en la
normativa específica, como usted apuntaba.

Hay otra enmienda que va, pues, al objeto y
ámbito de aplicación de la ley, que plantea su grupo, que es
la número 49, que sí que la vamos a aceptar, porque mejora,
tiene razón, al final de la regulación, cuando habla de los
valores naturales y paisajísticos y del entorno donde se ubiquen,
pues, también especifica muchísimo mejor, haciendo esa
referencia específica a los lugares, entendiendo que especifica
mucho más qué valores ambientales, con lo cual la vamos a
aceptar.

Y con respecto, pues, a lo que decía usted con
la enmienda número 60, que se plantea al artículo 5, pues,
cuando hablamos de sistemas de gestión, pues, estamos hablando de
sistemas de gestión, y yo creo que aquí viene muy claro
regulado como se regula en este sentido en el artículo 5.
Y cuando
hablamos de titularidad, pues, sabe que hay una legislación
específica que habla claramente de cuándo se considera una
titularidad o no, que es la legislación civil y que, bueno, prima y
jerárquicamente prima en esta normativa específica, y
aquí de lo que se está hablando es de unos sistemas de
gestión que nos parecen, además, muy bien definidos, y que su
enmienda, pues, en este sentido no añade absolutamente nada.

El resto de enmiendas, pues, las vamos a rechazar,
porque, como decía, no redundan en la mejor redacción de los
aspectos regulados.
Y repetirle que, pues, esa tasa del 10% medioambiental
es muchísimo menos inferior y creemos que más suficiente, y
es un plus, pues, el establecer esos suelos asociados y esa
recuperación y acciones medioambientales de integración del
paisaje, que, por supuesto, tiene que ser compatible y paralela a lo que
establece la ley específica de ordenación del territorio y
protección del paisaje, que, como sabe, ya contempla las cesiones
que en su momento debatimos y aprobamos.

Muchas gracias.

El senyor president:

Muchas gracias, señora Lorente.

Sí, señor Sanmartín, puede usted
hablar.

El senyor Sanmartín Besalduch:

Molt breument, senyora Lorente, a vore, vosté
me parla d'un plus.
.
.
És a dir, la cessió gratuïta
a l'administració de sòl no urbanitzable protegit amb
una superfície igual a la reclassificada, és a dir,
l'article 13 de la LOT, de la llei d'ordenació del
territori, vosté diu: «La resta és un plus que no fa
més, no destorba i el que fa és ampliar
l'anterior».
Si realment vol un plus, el més
lògic seria que es pugués ingressar en
metàl·lic a un fons que, vosté mateixa ho ha dit,
és un fons públic, és un fons comú, el fons
d'equitat territorial, alerta amb el que li dic jo, per a dur a terme
tota una sèrie d'actuacions mediambientals i
paisatgístiques.
Per què?
Perquè pense que és
millor això que recórrer a l'adquisició
d'uns terrenys degradats, com pedreres, abocadors, etcètera i
tal, que se cediran a l'administració i que els
comprarà als promotors, però és a un preu tremendament
irrisori, tremendament irrisori: els costarà quatre perres estos sòls.

El més lògic és que, si és
necessari, ja ho restaurarà, estos abocadors clausurats,
contaminats, estes pedreres de tal.
.
.
, ja les restaurarà a
càrrec del fons d'equitat territorial, a més, amb
moltes més garanties, però no que se done la possibilitat al
promotor de dir-li, «vosté comprarà estos sòls
degradats, els cedirà a l'administració una vegada
restaurats», però, insistixc, a uns preus tremendament
irrisoris que mai.
.
.
, n'estic convençut, n'estic
persuadit, que mai arribaran a este 10% del valor dels terrenys dedicats a
camp de golf, que és el que he proposat jo.

I respecte al tema de la titularitat, evidentment que
el nostre codi civil defineix perfectament què és un
bé públic, què és un bé privat i tal.
Però jo li recorde al respecte que, ja que donem als camps de golf
de titularitat pública, amb totes les seues instal·lacions
complementàries, els donem un tractament de dotació
pública tremenda, inclús amb l'expropiació per
utilitat social, etcètera, de terrenys, el més lògic
era definir exactament aquests conceptes.

De fet, l'avantprojecte de llei.
.
.

El senyor president:

Senyor Sanmartín, vaja.
.
.

El senyor Sanmartín Besalduch:

.
.
.
-sí, acabe- sí que els
definia clarament, règim d'expropiació i règim
de propietat.
Simplement.

El senyor president:

Gràcies, senyor Sanmartín.

¿Sí, senyora Lorente?

El senyor president:

Sí, muy brevemente, señor presidente.

Le repito, señor Sanmartín, yo creo que
la regulación que se plantea en este proyecto de ley en el
artículo 3 es, evidentemente, la que es buscada, la que garantiza un
plus a esa cesión de suelos y, sobre todo, la que garantiza
qué, preferencialmente, actuaciones de recuperación del
paisaje y qué actuaciones medioambientales se quieren ligar a
proyectos como estos, además, sumándolo a lo que establece,
como decía usted, el artículo 13 de la Ley de
ordenación del territorio y protección del paisaje.

Creemos que ese 10% que usted plantea como tasa
ambiental va destinado a un saco, a un fondo que luego, pues, a lo mejor va
a tener muchísima menos vinculación directa que el proyecto
de campo de golf que aquí se establece.
Nosotros creemos que es
importantísimo que un cuarto de la superficie del proyecto de campo
de golf vaya destinado a la clase de suelos y de actuaciones
medioambientales y de recuperación del paisaje que aquí se
establecen

Y, además, no solamente se establecen
detalladamente y jerarquizadamente en el artículo 3, en el apartado
3, sino que, además, tenemos que hacerla compatible con el resto de
regulación, como es el punto 4, el 5 y el 6, que sabe que toda la
tramitación de los instrumentos de naturaleza urbanística
necesarios para la implantación de un campo de golf deberá
ser acompañada del correspondiente programa de restauración
paisajística o el proyecto medioambiental.

Sabemos, y lo exigimos, qué se quiere,
qué actuación medioambiental o qué actuación
para recuperación de un paisaje.
Si es un suelo incendiado que no
tenía posibilidad de recuperarse o de integrarse en el paisaje, nos
parece bien que un cuarto que representa la superficie del proyecto,
además de lo que se tiene que ceder de metros protegidos establecido
por la LOT, nos parece un plus, una garantía y avanzar y determinar
qué actuaciones preferentemente queremos.

Hemos debatido muchísimo, muchísimo, en
estas Cortes sobre qué hacer con las canteras cuando han terminado
su actividad, qué hacer con los vertederos, las zonas que fueron
diseñadas para tratar los residuos, cuando han sido cerrados y
cuando ha cesado su actividad.
Nos parece que darle una prioridad a
recuperar esos espacios con su valor medioambiental y la
recuperación en la integración del paisaje es una buena forma
de priorizar esa tasa medioambiental que nosotros, repito, consideramos
como un plus y como una garantía.

Y, brevemente, señor presidente, con respecto,
pues, a lo que establece el artículo 5, es repetirle, y está
clara su regulación aquí, y cuando hablamos del
artículo 5 y, sobre todo, del artículo 6, hablamos de
modalidad de explotación de los campos de golf.
Creo que al respecto
de la titularidad, pues, remitirme, como siempre, a la legislación
civil, que está clarísima y que no es objeto de esta
regulación específica en cuanto a modalidades de
gestión.

Gracias.

El senyor president:

Muchas gracias, señora Lorente.

Pasamos a votar este grupo de enmiendas.
Entiendo que
la 49 habrá que votarla por separado, según deduzco de la
intervención de la señora Lorente.
¿Alguna
separación más?

El senyor Arnal i Ibáñez:

Sí, volia demanar la separació de les
esmenes 57 i 58.

El senyor president:

Votem en primer lloc l'esmena número 49.
Vots a favor?
Per unanimitat, queda aprovada.

A continuació, votem les esmenes 57 i 58.
Vots
a favor?
5.
Vots en contra?
9.
Abstencions?
1.
Per 9 vots en contra, 1
abstenció i 5 a favor, queden rebutjades.

Votem a continuació les altres quatre esmenes
d'este bloc.
Vots a favor?
6.
Vots en contra?
9.
Per 9 vots en contra
i 6 a favor, queden rebutjades la resta d'esmenes.

Passem a debatre l'esmena 50, que és ja a
l'article 2, que queda agrupada en la 105, 117, 146, 147, 151, 158,
159, 164, 166, 167, 169, 171, 173, 174, 176, 178, 182, 186 i 187.

Per a la seua defensa, té la paraula el senyor
Arnal.

El senyor Arnal i Ibáñez:

Molt bé.

En este bloc hem agrupat unes quantes esmenes
referides a disposicions transitòries de la llei, que pense que
tenen un gran calat, i aixina va ser reconegut pel propi conseller que es
va mostrar interessat per arreplegar alguna d'elles i subscriure-la.

Ara tindran ocasió vostés, senyors
diputats i senyores diputades del PP, tindran l'ocasió de
votar a favor d'aquestes esmenes, si realment les paraules del
conseller eren serioses.

Una de les esmenes més importants, la 186,
demana que s'elabore un pla estratègic -el nom podria
variar, clar- en relació a l'esport del golf per a posar
de manifest quina és la demanda real, realista, i les necessitats
socials -si es pot dir així- d'aquest esport,
considerant uns 15 anys, que és un termini temporal raonable.

Aquest pla, en base a estudis i dades objectives i
actualitzades, no simplement establiria o hauria d'establir les
demandes totals actuals i previsibles, sinó que també
establiria uns criteris de distribució territorial per a evitar la
saturació de zones, la sobreoferta, les interferències, els
desequilibris en l'oferta.

El conseller ha dit que li sembla una bona idea la
realització d'un pla com aquest.
El que no comprenem és
per què no existix ja.
No comprenem per què no existix des de
fa temps, quan va començar l'allau, en realitat l'allau
de nous projectes de camps de golf, que, diguen el que diguen, han eixit
com a bolets en els darrers anys, qualsevol que llisca el periòdic
se pot enterar o que escolte la ràdio.
I francament han eixit a
més eixa enorme quantitat de camps de golfs acompanyats
pràcticament tots d'una corresponent macrourbanització,
a voltes de milers de noves vivendes.
Potser l'explicació
és que no hi havia el més mínim interés de
regular açò.
Només hi ha interés en aparentar
que se vol regular.
Però l'interés real ja s'ha
vist fins ara, fins ara no ha aparegut eixe pla.

Este pla hauria d'haver existit, torne a dir,
des de fa molt de temps.
Però, com a mínim, hauria
d'haver precedit al projecte de llei.
I les seues conclusions i
criteris s'haurien d'haver incorporat a
l'exposició de motius que havia d'haver estat
fonamentada aleshores en eixes dades més serioses i a
l'articulat.
No podem entendre com no s'ha fet
prèviament com a fonamentació d'este projecte de llei.
No s'ha fet.
I pretendre aprovar esta llei sense que existisca
prèviament este pla és inacceptable.

Els impactes i les conseqüències
d'aquesta llei dependran molt de la quantitat de nous camps de golf
que vagen implantant-se els propers anys i de la seua ubicació.
I no
hi ha res en la llei, en este projecte de llei, que ho marque o que permeta
fer-se una idea.
Aleshores no sabem realment quin abast tindrà.

S'està donant amb aquest projecte de llei
una mena de carta en blanc per fer moltes coses i sense que ningú
puga saber amb una mínima aproximació l'impacte real
que tindrà esta implantació de projectes de golf posteriors a
la llei.

No hi ha pla previ i era un motiu més que
suficient, com altres, per a presentar una esmena a la totalitat.

El conseller diu que li agrada la idea, que vol
posar-la en pràctica.
Bé, doncs mire, a buenas horas mangas verdes.
Açò fa anys que hauria d'haver passat.
Per què
es diu ara?
No se li havia ocorregut a ningú?
És només
un efecte publicitari el que ha dit el conseller?

En qualsevol cas, si al PP li pareix que la idea
és correcta, que vote la proposta i que es deixe de fer brindis al
sol.
Però, torne a dir, este pla ha de ser previ al desenvolupament
de la llei, previ que es finalitze la tramitació de tots els
projectes que ara estan actualment en marxa, en tramitació.
I, per
tant, ha d'anar indissolublement lligat, unit, a una
moratòria, es diga com diga, pel nom tampoc no anem a discutir.
Però ha d'anar unit a un procés que implique la
suspensió temporal de les aprovacions definitives d'aquells
projectes urbanístics que incloguen camps de golfs, vagen
acompanyats o no d'urbanitzacions, i d'aquells instruments de
planejament que els continguen.
Del contrari, no servirà de res eixe
pla.
El pla és per racionalitzar allò que encara no
està fet.
Per a què voldríem el pla després de
fets els camps de golf?
Açò no serviria de res, seria una
presa de pèl.
La moratòria, per tant, és
imprescindible perquè prime la racionalitat, l'ordre
lògic, a més de l'ordre territorial i ambiental en el
desplegament de la llei, i perquè la llei tinga el màxim
abast i eficàcia possibles.
Del contrari, per a què volem la
llei?

No aplicar la moratòria prèvia,
prèvia a l'elaboració del pla i a la posada en marxa de
la llei és com fer el plànol d'una casa, després
que la casa ja està feta.
Fer un pla després d'aprovats
els projectes en tramitació i de desplegar la llei i aplicar la
llei, ja no seria un pla, seria més bé una acta dels fets que
han passat, però ja no servirà de res.

Bé, un altre grup d'esmenes a destacar
van adreçades a evitar que escapen de la regulació que en
teoria pretén esta llei la immensa majoria dels camps de golf.
Perquè si no toquen açò, senyors i senyores del PP,
resulta que esta llei servirà de ben poc.
Tal com està escrit
ara per ara el projecte de llei la situació és aixina de
clara.
Esta llei no servirà per la immensa majoria de camps de golf
que estan ja previstos, anunciats i en marxa, i que està ja la
tramitació avançada, en exposició pública,
etcètera.
És a dir, encara que només hagen
començat el seu camí inicialment, ja s'escaparien, ja
s'escaparien, basta que hagen eixit d'exposició
pública, ja s'escaparien de les regulacions d'esta llei.
D'unes regulacions que en teoria són bones i estrictes.
En la
pràctica vorem què son, poden ser ben poca cosa o fins i tot
poden ser contraproduents perquè intenten millorar alguns aspectes
secundaris, que no direm que no, alguns aspectes referits a l'energia
i els residus, alguns aspectes que, insistisc, són secundaris,
però empitjoren un aspecte molt greu que ja hem dit, que permeten
ubicar els camps de golf en qualsevol classe de sòl.

El projecte de llei inclou disposicions
transitòries que fan que els projectes en tramitació i els
projectes de golf, de camps de golf associats a grans urbanitzacions, que,
insistisc, són la immensa majoria, el noranta no sé quants
per cent, escapen a les regulacions d'esta llei.
Per tant, hem
presentat esmenes per a corregir i posar de manifest que açò
és el que preveu la llei, per tant és una escapatòria
enorme.

Per tant, si no se modificara, esta llei seria una
llei merament cosmètica, aparentaria voler regular-ho tot i
regularia només una ínfima part, la immensa majoria no la
tocaria.
Aleshores seria un engany, un engany enorme, un maquillatge
publicitari.
Aleshores, no és pot tolerar que s'escapen la
immensa majoria dels camps de golf, sinó, torne a dir, és una
mera llei propagandística i de maquillatge, si permet que la immensa
majoria dels casos s'escapen.

Altres esmenes d'aquest bloc estan
adreçades a precisar aspectes concrets de l'articulat i
establir compromisos temporals per a elaborar, per exemple, el reglament de
la llei, per a incloure en ell determinades concrecions i per redactar de
manera imperativa, i per tant de manera efectiva, expressions que figuren
en la llei de manera ambigua i sense eficàcia legal quan es diu que
«es procurarà», que «es tendirà»,
és a dir, estes expressions aixina que estan expressades en temps
verbals que no tenen ninguna capacitat d'obligar, nosaltres les
convertim en expressions imperatives perquè tinguen alguna
eficàcia legal.
Del contrari, doncs no servixen de res.

Altres esmenes exigixen que en tots els casos les
justificacions de les demandes hídriques estiguen ben argumentades i
que se justifique, que s'incloga la documentació clarament, la
justificació que no es voran afectats els valors ambientals.

També alguna esmena pretén, establix, la
possibilitat d'intervenció subsidiària de la
conselleria en unes condicions molt claretes per a poder sancionar les
infraccions.

I també s'elimina en una de les esmenes
la possibilitat que puguen aplicar-se als camps de golf de manera
generalitzada, torne a dir, de manera generalitzada la figura de
declaració d'interés comunitari.
No dic jo que no puga
aplicar-se en alguna ocasió esta figura important, però de
manera generalitzada no.
No qualsevol projecte de camp de golf
necessàriament permet que se li aplique la declaració
d'interés comunitari.
Hi hauran camps de golf.
.
.
, jo no vaig a
excloure-ho que algun camp de golf sí que siga realment
d'interés comunitari, però tots per sistema, no
senyors, no senyores.
Això no és acceptable, perquè a
més esta declaració ja té associada una sèrie
de mecanismes que obliguen el propietari, que tenen una sèrie de
mesures coercitives, que poden arribar fins i tot a agarrar els terrenys de
forma imperativa, de forma -no m'ix ara la paraula-.
.
.
d'expropiació, que sens dubte no creem que siga la via que se
puga usar en tots els casos; només, torne a dir, en alguns.

I també plantegem esmenes perquè no
escapen els projectes del mecanisme de l'avaluació ambiental
estratègica, que és un mecanisme de control de
regulació ambiental que s'ha d'aplicar i que ací,
en una transitòria, pretenen que s'escapen a esta
regulació.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Arnal.

Per a torn en contra té la paraula el senyor
Castejón.

El senyor Castejón Chaler:

Gràcies, senyor
president.

Bé, en el segon bloc d'esmenes que ens
presenta l'Entesa ahí també qüestiona algunes
coses que intentaré que queden claretes.
En principi, com ho he fet
abans, comunicar-li que hi ha dos esmenes que considerem que milloren la
redacció i que anem a acceptar-les.
Són dos: són les
números 147 y número 166.
147 i 166.
Són dos matisos
que em semblen perfectament coherents amb l'esperit de
l'article i per tant considerem aquestes dos modificacions positives
i les acceptem sense cap tipus de problema.

Dit això, d'algunes de les coses que
vosté ha fet més incidència, la famosa esmena
d'addició a què va fer referència el conseller,
doncs avui no l'anem a acceptar.
(El
senyor Arnal diu: «Ja ho sabia jo») Nosaltres
la rebutgem, rebutgem perquè considerem que l'addició
d'aquesta esmena transitòria, tal com està redactada,
és dir, tal com està redactada que vostés la
presenten, és inacceptable, ja que aquesta redacció
-insisteixo, caldria matisar-ho, i és la proposta que li va
fer per part del conseller d'arribar a un consens que no s'ha
pogut arribar-, doncs el que està clar és que ja la
redacció, tal com està, si es deixa sense tocar res no la
podem acceptar.
Per què?
Perquè no estem en contra d'un
pla estratègic del golf, evidentment.
El que en cap moment el
conseller va dir, i que avui li ho torne a dir, és dir, el que no
estem disposats a una moratòria tal com vosté la presenta i
tal com vosté l'ha defensat.
És la seua postura i
nosaltres la respectem, però evidentment nosaltres no estem per
aquesta línia.

Per tant, el que no volem és de cap manera
interceptar la tramitació dels projectes que avui per avui ja hi ha
en marxa, que s'estiguen tramitant i que s'estan tramitant
segons la nostra legislació vigent.
Per tant, dit això, queda
clara la primera proposta que vostés han fet, que era en
referència a l'esmena 186.

Sembla que quan parla sempre qüestiona que esta
llei no servix per a res.
I inclús ha qüestionat, m'ha
donat la sensació, que qüestiona inclús la
regulació que proposa com a fonamental esta llei de regulació
dels camps de golf.
La situació actual, tal com s'estan
tramitant els camps de golf a la nostra comunitat, actualment tenen una
sèrie de deficiències, actualment tots sabem que patixen
d'un aclariment respecte que les instal·lacions del golf se
presenten conjuntament amb projectes urbanístics; avui per avui
falta una actitud proactiva en estos projectes respecte al seu paper
dinamitzador del territori i el paisatge.
Avui els projectes que es
presenten denoten una absència d'anàlisi objectiva
respecte la ubicació idònia que contemplen que avui se
presenta una visió aïllada.
I, per tant, estes mancances que
comporten naturalment tramitacions inclús molt lentes, que algunes
plantegen la reclassificació del sòl per a poder implantar en
aquestes actuacions altres coses, altres aprofitaments al marge de la
pràctica del golf.
Precisament és el que intenta regular la
llei.
I la llei, si alguna cosa té clara és que el que
pretén és aclarir, aclarir quin és l'abast de
tots els projectes anomenats camps de golf.
Per una part,
contràriament al que vosté dia, la llei regula les condicions
d'implantació d'estos camps i exigix que s'adopte
una estratègia activa en la creació d'espais lliures,
així com la recuperació i millora del medi natural i del
paisatge, i com a conseqüència, naturalment, de les normes
d'integració paisatgística i assegurant una elevada
qualitat i seguretat de les instal·lacions per mitjà de les
condicions de disseny, que sembla que també vosté ha passat
molt de puntetes.

La llei també exigix que estos camps de golf
presenten unes condicions ambientals d'explotació i de
gestió del màxim nivell i les regula en auditories
inclús ambientals.
I també, també sembla que ho passem
per alt, que la llei fomenta l'ús públic dels camps de
golf.

I ja per acabar, en aquesta regulació que
semblava que no regulem res, doncs disposa que la tramitació, un
dels impediments que hem vist anteriorment, que és lenta i
podíem dir tediosa, la tramitació de la llei
d'instal·lacions de golf se faça d'una forma
més àgil i senzilla.
Àgil i senzilla perquè la
llei, tal com està regulada, tal com se presenta ara, preveu uns
procediments de tramitació que estan ajustats a la legislació
urbanística, territorial, sectorial, mediambiental, i utilitza uns
instruments que ja compten en una àmplia experiència quant a
llei legislativa a la nostra comunitat

Vosté fea referència també al
sòl no urbanitzable i lo d'interés comunitari.
Jo,
doncs, és coherent amb les postures que defensa, però
està clar que, excepcionalment, en sòl no urbanitzable
és quan se demana i se té d'obtindre la
declaració d'interés comunitari.
Dóna la
sensació que qualsevol.
.
.

També ha fet referència en algunes
esmenes al règim sancionador.
No vaig a fer referència a
totes les esmenes que fan incidència en este aspecte, però,
bé, ahí està.
I si no es complixen les auditories, que
és el que marca la mateixa llei, estan marcades fins les quanties
que se poden imposar, des dels 6.
000 fins als 60.
000 euros en algunes coses
en concret.

Però altres esmenes a què vosté
ha fet referència i que també mereixen, a la millor, doncs,
una puntualització molt clara, al marge.
.
.
Per exemple, fea
referència que nosaltres rebutgem, concretament, l'esmena 169,
correctament, perquè pensem que quasi quasi, en el que vosté
fea referència, que són les disposicions transitòries,
que ha acabat molt prompte, llevant-les quasi pràcticament totes, i
que deixa en una inseguretat jurídica la majoria de plantejaments
que nosaltres fem.
.
.
Perquè els municipis que prevegen la
implantació de camps de golf en el seu planejament, doncs, hauran
d'adaptar-se, tant si volen com si no, perquè és
així, a la llei que en aquell moment estiga imperant, (remors) que està, que
està.
.
.
I això, és que no podem anar en contra de la
legislació urbanística aplicable en cada moment, no podem
saltar-mos la llei a la torera, no?

Una altra que també fea referència de
forma insistent és l'esmena 174, en què, naturalment,
doncs, bé, no l'anem a acceptar, no la podem acceptar,
perquè considerem que.
.
.
, bé, no es considera procedent
suprimir el règim transitori dels programes per al desenvolupament
d'accions integrades, que ja que estan previstes en el mateix
projecte de llei que ara presentem, primera, perquè les actuacions
integrades que hagen sigut sotmeses a un tràmit
d'informació pública se tenen de resoldre i es
resoldran de conformitat amb el que establix, insistixo, la normativa
vigent en cada moment del procediment.

Una altra que també ha fet vosté
incidència és l'esmena 105, doncs, que tampoc no la
podem acceptar perquè considerem totalment innecessària, per
exemple, una redacció d'un reglament específic.
.
.
, que
vosté fa referència que cal determinar els materials i
característiques dels tancaments.
És una esmena que mos ha
fet una mica de d'això, perquè quasi quasi com si
tinguéssem de tindre un reglament específic per a ordenar
això, que nosaltres no considerem de cap manera convenient.

I una altra que també, per coherència
-coherència seua-, que fea referència a les
declaracions d'interés comunitari, no podem acceptar
l'esmena 178 perquè considerem.
.
.
, nosaltres considerem
perfectament apropiat que els procediments que tinguen com a objecte la
declaració d'interés comunitari per a la
promoció, insistixo, en sòl no urbanitzable d'un camp
de golf, es resolga de conformitat a la normativa vigent en la data de la
seua presentació.

I una esmena que jo li demanaria que retirés,
perquè se prenga nota, i si no avui, a la millor al ple, és
la que fa referència a la 164.
La 164 li demanem que la
retirés, perquè dóna la sensació com si la
conselleria no sigués o, avui per avui, no assumís les
competències que té en matèria
d'ordenació del territori.
Precisament, el que té de
fer, i de fet fa, és exercir sempre aquelles competències que
la llei li atribuïx en matèria de disciplina
urbanística, perquè la seua esmena, el que dóna la
sensació és que diu, en qualsevol cas, la conselleria
competent en matèria urbanística intervindrà
subsidiàriament.
.
.
No, ja té l'obligació de
fer-ho.
Per tant, considerem que és una esmena que no té
sentit.

Per tant, ja per acabar, insistixo, la nostra proposta
és simplement donar-li suport a les dos esmenes a què hem fet
referència, que en retirés una i, les altres, pels motius que
li he dit, no poden ser acceptades.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Castejón.

Senyor Arnal, per a rèplica.

El senyor Arnal i Ibáñez:

Moltes gràcies.

Ja sabia jo que vosté no acceptaria eixa
esmena, perquè era clar, era evident, ara s'ha confirmat, que
el que va fer el conseller l'altre dia va ser un farol que no ha volgut mantindre.
Era una operació de pura cosmètica que va durar uns quants
dies en la premsa, inútilment, perquè, clar, no tenia
interés el conseller que això durara.

Mire, açò no és seriós.
Si
el PP considerava, ho considerava fa una setmana, fa uns dies, que
s'havia de fer un pla estratègic del golf, doncs, que continue
endavant i el faça d'una forma o altra i que ara, ací,
ho incloga i ho plantege.
¿Li pareix interessant o no li pareix
interessant que es faja un pla estratègic?
¿Li pareix
interessant o no que existixca eixa cosa prèvia al desplegament de
la llei?
Perquè, torne a dir, si l'espera a fer després
que la llei ja estiga aprovada i en marxa, arriba molt tard.
I per a
això és necessària una moratòria.
(Veus) Una moratòria,
li diguem com li diguem.

El dia que va parlar el conseller, acceptava la
moratòria, només li molestava el nom.
.
.
Per cert, en la meua
proposta no se menciona el nom, per si de cas, perquè pareix que el
nom produïx que isquen granets i altres i tota una sèrie de
reaccions anafilàctiques.
Doncs, bé, si és el nom el
que molesta que se diga com se vullga, però allò important
era la idea, perquè s'ha de suspendre la tramitació
fins que existisca eixa planificació.
Si no, no se serveix res.
Però l'oferiment del conseller, ja s'ha vist, era pura
cosmètica, pura confusió mediàtica.

La nostra esmena a la totalitat estava justificada per
moltes deficiències i, en tot cas, l'oferta que va fer el
conseller de «jo tire endavant açò, si vosatros retireu
la vostra esmena a la totalitat» no tenia sentit.
Ni és la
manera lògica d'actuar, ni era el moment procedimental de
fer-ho.
El moment de fer transaccions és ara, en este moment que
estem veent les esmenes parcials.
Si no, ¿què significa
allò?

L'esmena que se plantejava era bona fa unes
setmanes i ara no és bona hui.
¿Que és un canvi de
cromos el que teníem d'haver fet?
¡Ara és el
moment d'acceptar-la!
, o de plantejar una transaccional.
Si vol,
retire la paraula moratòria, però faja la transaccional, presente-la!
(Veus) ¿O del que se
tractava ara és de castigar-mos?
¿De castigar a qui: a
l'Entesa o als ciutadans, que són els que pagaran els plats
trencats d'açò?

Mire, en este tema el PP ha tingut un comportament, i
el senyor conseller en particular, realment infantil, excepte que tot
fóra mentida, una operació de màrqueting.
O, si no,
és una reacció totalment infantil.
Si la idea era bona, que
s'aprove; si el projecte és interessant, que s'accepte;
si la redacció concreta la volen canviar, que se propose una
alternativa, que se propose una transaccional.
.
.
Però, ara, de
repent, dir «no vos heu portat bé i ho retirem».
.
.
¿Açò què vol dir?
¡Açò
és una broma!

El senyor president:

Vaja acabant, per favor.

El senyor Arnal i Ibáñez:

Gràcies.

Només volia dir, de passada que, insistisc,
podem apostar a quants projectes afectarà esta llei.
Jo torne a
insistir: la immensa majoria escapen.
Vosté ha parlat d'uns 65
nous camps de golf previstos.
Estic convençudíssim que,
d'eixos, la immensa majoria ja estan en marxa i escapen a esta llei.
Si esta llei arriba a afectar a cinc o set, no sé, màxim deu
projectes, ja m'alegraré jo.
Però la immensa majoria
s'escapen, segur.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Arnal.

Senyor Castejón.

El senyor Castejón Chaler:

Gràcies, senyor president.

Molt breument, ha dit tot el que fea referència
a les esmenes, doncs, l'argumentació l'hem feta en el
primer torn, i la segona part.
.
.
És a dir, jo no sé com tot
el que ha dit ho diu vosté, és la seua opinió,
és la seua forma de vore les coses.
L'oferta que li va fer,
que estàvem en el mateix ple, i el que vosté diu, jo no ho
vaig sentir en cap moment en l'oferta del conseller, ben claret ho va
dir.
És a dir, intentaven que esta llei pugués sortir tan
consensuada com fóra possible, en el sentit que com més
-crec que va dur- suport parlamentari, doncs, evidentment,
qualsevol grup que aspira que les propostes puguen estar recolzades pels
altres grups, en este cas, de l'oposició, doncs, això
significa que el consens és amplíssim.
Això intentava,
i que estava disposat, crec que la paraula va ser, (veus) a mirar aquesta esmena a
què vosté ara fa referència.

Jo li ho he dit ben clar: tal com està
redactada, seria impossible.
Però és que també li ho
vaig dir el dia de l'esmena a la totalitat.
Després del
llançament de la proposta del conseller, és que
vosté.
.
.
, és a dir, mos va sortir de la manera que
vosté ha començat avui.
.
.
És a dir, bé, que si
la llei arreplega falsedats, que si partim d'uns plantejaments
erronis.
.
.
Només li faltava quasi quasi, utilitzant un llenguatge
vulgar, pegar-li al conseller!
Home, quasi quasi!
(Rialles) I avui, (veus) el que mos intenta donar la
sensació com si els hem enganyat, no?
La proposta va estar
allí i en cap moment vosté l'ha acceptada.
És a
dir, en el seu moment, la paraula
moratòria no existia, i ho hem dit
una i dos i tres vegades que els projectes que estan en marxa tenen de
continuar en marxa, és una llei que arriba en un moment que
és el que és, hagués pogut arribar abans, com
també li ho vam reconéixer, però que la força i
la voluntat és de traure-la el més prompte possible endavant.

I que vosté, el que no mos pot dir és
que bé, que ha segut com un joc infantil, que si ara diem una cosa,
el dia següent en diem una altra.
.
.
No, la proposta estava allí
i en cap moment ha sigut acceptada.
Per tant, el que no se mos pot dir
és que per part de la conselleria no existisca la intenció,
que ho va dir el conseller.
El que no se pot és arreplegar i
paralitzar els projectes que estiguen en tramitació, però
que, naturalment, que per part de la conselleria cal elaborar, al marge del
que és la mateixa llei, doncs, un pla estratègic, damunt cal
col·locar-lo també clarament.
.
.
El que no se pot fer
és que cada ajuntament munte el camp de golf allà a on li
interessa.

És a dir, esta planificació
supramunicipal és necessària, i per a portar-la a terme,
evidentment, té d'haver-hi un organisme que la conselleria
puga ser la més adequada perquè el tinga en compte.
I en
això, evidentment, no és que estiguéssem en contra,
és que ho farem, però, naturalment, no reflectit en esta llei
i paralitzar, la moratòria, que és al que vosté fa
referència.

Res més i moltes gràcies.

El senyor president:

Gràcies, senyor Castejón.

Conclòs el debat, anem a passar a
votació.
Si no ho he entés mal, ha dit el senyor
Castejón la 147 i 166.
Molt bé.
¿Alguna
separació més?

La senyora Gay Bódalo:

Votar separadament la 176.

El senyor president:

Pues, vamos a votar primeramente a 147 y 166.
¿Votos a favor?
Por unanimidad, quedan aprobadas.

Pasamos a votar la 176.
¿Votos a favor?
1.
¿Votos en contra?
9.
¿Abstenciones?
5.
Por 9 votos en contra,
1 a favor y 5 abstenciones, queda rechazada.

Pasamos a votar el resto de las enmiendas de esta
agrupación.
¿Votos a favor?
6.
¿Votos en contra?
9.
Por 9 votos en contra y 6 a favor, quedan rechazadas.

Pasamos, señorías, al siguiente bloque,
que corresponde a la enmienda 52 del artículo 3, también de
Izquierda Unida, agrupada con la 53, 54, 56, 59, 61, 62, 64, 67, 69, 70,
72, 76, 77, 80, 82, 83, 84, 88 y 153.

Per a la seua defensa, té la paraula el senyor
Arnal.

El senyor Arnal i Ibáñez:

Bé, en este bloc anem a agrupar un conjunt
d'esmenes que tenen relació amb aspectes de la
planificació urbanística dels camps de golf.

La major part de les esmenes intenten corregir
l'articulat del projecte de llei per a assegurar que aquestes
instal·lacions de camps de golf es facen de manera general en
sòl urbà o urbanitzable i mai, mai!
, en sòl no
urbanitzable protegit.
Només de manera excepcional i justificada,
insistisc en estes expressions, es podria admetre en sòl no
urbanitzable comú, sempre que compliren una sèrie de
condicionants als quals després em referiré i
detallaré.

Un dels aspectes més perillosos i negatius
d'aquest projecte de llei i que, per ell sol, ja justificaria una
esmena a la totalitat, és la perillosa via que obri de permetre que
els camps de golf puguen instal·lar-se en tota classe de sòl,
que això és el que diu la llei, entenguem-ho tots, ho diu
claríssimament: en tota classe de sòl, fins i tot en
sòl no urbanitzable o en sòl no urbanitzable protegit.
Fins i
tot obri la porta que puga ser en un parc natural o en qualsevol altra
figura de protecció de la natura, del medi ambient.

Açò, en cas de permetre's,
constituiria una agressió ecològica ambiental de primera
magnitud.
És a dir, per tant, una qüestió absolutament
inacceptable per a nosaltres.
I això ho hem expressat en un nombre
important d'esmenes, per corregir aquesta possibilitat en cada
ocasió que es menciona en el projecte legal.

Els motius per a excloure, en principi i de manera
general, els camps de golf en l'àmbit del sòl no
urbanitzable és la consideració dels elements de
pertorbació del medi que generen estes instal·lacions i la
convicció, que puc justificar, que a on tenen sentit és en el
sòl urbà o urbanitzable: allí és a on tindran
coherència els seus elements i components, tret de casos
excepcionals, que admet, que jo els admet eixos casos excepcionals, que
caldrà considerara a banda, de manera molt esporàdica,
això sí, esporàdica.

Els camps de golf, fins i tot la manera aparentment
més suau que contempla este projecte de llei, inclús estos,
tenen associats molt de formigó i asfalt i impliquen una gran
quantitat d'impactes ambientals de tota mena.
No poden negar-se
vostés a reconéixer açò que estic dient,
perquè és pura constatació dels fets.
No se poden
considerar o comparar-se a cultius o a boscos.
No es tracta
d'activitats inclús comparables al senderisme o a la
pràctica de bicicleta de muntanya, per dir dos esports, o
d'altres activitats humanes de baix impacte que no requerixen a penes
infraestructures associades.
No és este el cas!

Hem d'insistir que els camps de golf, que esta
llei permet inclús -i això que s'insistix molt en
esta llei en dir que són camps de golf sense urbanitzacions
associades-, inclús en este cas no són únicament
un prat de gespa.
Esta llei que en teoria pretén ocupar-se
només del camp de golf com a esport, seguix permetent altres
activitats associades, residencials, d'oci, comerç.
.
.
coses
que impliquen una sèrie de construccions i edificacions.
No les van
a fer de cartó pedra, les faran de formigó.
A més, la
mateixa activitat esportiva requerix, òbviament, accessos,
tancaments, il·luminació, faroles.
.
.
una sèrie
d'elements.
.
.
d'infraestructures.

Tot açò ens porta a considerar que el
lloc escaient per a estes activitats, com també per a un camp de
futbol o de bàsquet, o d'altres esports, no és el
sòl no urbanitzable, sinó el sòl urbà o
urbanitzable.

No trobem cap inconvenient, ni impossibilitat,
perquè s'ubique en camp de golf, per exemple, en el centre
d'una zona urbana o, si es pretén més
tranquil·litat, en una zona perifèrica urbana, però el
tipus d'obres i activitats associades no són compatibles, en
general, en general, amb un sòl no urbanitzable.

Per començar un camp de golf, fins i tot dels
contemplats en esta llei, necessiten accessos, carreteres, camins
-que generalment estaran asfaltats-, necessiten aparcaments
-que també normalment estan asfaltats-, tancaments,
tancaments del recinte, sistemes d'il·luminació, obres,
construccions.

Tot açò que en sòl urbà o
urbanitzable no tindria especials problemes ni tindria especial
rellevància, en sòl no urbanitzable, especialment si
té característiques destacades de naturalitat, implica una
important alteració del medi originari, implica modificar el relleu
del terreny, implica impermeabilitzar i asfaltar el sòl, implica
soroll, contaminació lumínica, contaminació
atmosfèrica, impactes paisatgístics.

Tot açò, si estem parlant d'un
paratge natural que està poc antropitzat i que pot tindre diferents
components de tipus florístic, faunístic, geològic,
d'interés, com esta llei permet obrir les portes d'este
tipus d'activitats en sòl no urbanitzable, allí
sí podrà tindre gravíssimes alteracions del medi
natural i uns impactes absolutament negatius i intolerables.
Per exemple,
si se volguera instal·lar en àrees forestals, en zones
humides, en paisatges tradicionals agraris de secà o regadiu.

D'altra banda, fins i tot els mateixos camps,
amb les plantacions de gespa, que pareix que és la part menys
impactant, també suposa una alteració del medi natural.
També implica desplaçar un ecosistema originari, que en el
nostre territori -vostés el coneixeran, supose-
difícilment trobarem ninguna part dels nostres ecosistemes que tinga
res a veure amb eixos camps de gespa.
No vivim en una zona que de forma
natural abunden eixe tipus de pastures, com puga ser en el nord de la
península ibèrica o en altres països.
Aleshores, no
tenim eixe tipus d'ecosistemes.
I ubicar significa desplaçar
l'ecosistema que estava ahí d'un altre tipus, i
apareixen una sèrie d'impactes en relació als
aqüífers, la disponibilitat d'aigua, la seua
contaminació, etcètera, que és un impacte a
considerar.

Però, a més, esta llei afegix a eixos
impactes inevitables que acabe de dir, inclús quan només
fóra estrictament la gespa, ja tindria eixos impactes, però a
més se'ls afegixen tota una sèrie d'altres coses
que se sumen a les mínimes inevitables, a més, se sumen
ampliant-les i afegint-ne altres agressions.

Perquè la llei, esta llei que estem parlant,
este projecte de llei permet gran nombre.
.
.
gran quantitat
d'edificacions que generaran eixos nous impactes o incrementaran els
altres.
Recordem-ho, vaig a repetir-ho una volta més.
Permeten la
construcció de molts edificis i instal·lacions,
instal·lacions esportives.
Ho diu, ho diu l'articulat.
No diu
quines, però poden ser piscines, per exemples, altres camps de joc,
de pàdel, de futbol.
.
.
del que siga, poden estar ahí.
Edificis administratius, restaurants, tendes, altres tipus de
comerços, hotels, apartaments turístics.
.
.
Tot això,
tot el que acabe de dir està ressenyat en la llei, senyors.
Com
volen negar-ho?

La imatge que s'està entestant en
presentar que esta llei només s'ocupa dels camps de golf com a
esport, despulladet de tota classe de temptació urbanística,
és falsa, senzillament falsa.
És que miren-se la llei i voran
que li afegix tot eixe vestuari de formigó, de moltes altres coses,
sense comptar que una vegada fet el camp de golf, per exemple, en
sòl no urbanitzable, constituirà un inevitable pol
d'atracció de noves actuacions, noves urbanitzacions i
construccions, que tindran el camp de golf com a reclam.

Els estranyaria, els sorprendria açò?
Aixina està passant en altres llocs, ha passat ja, i els promotor
d'estos camps de golf ja s'encarreguen de promocionar, de
vendre com a atractiu urbanístic la presència d'un camp
de golf.
No els estranye, el camp de golf va a ser la punta de
llança, l'avanzadilla de nous projectes urbanístics que tindran el
reclam en eixe camp de golf, amb un paisatge idíl·lic ja
ahí clavat.
No ens ha d'estranyar el més mínim,
perquè aixina està passant ara.

O per recordar-los el cas patètic de les zones
que es volen protegir, com el futur parc del Túria, que eixa zona
protegida resulta que es presenta com un focus atractiu per a construir al
seu voltant i formigonar tot el voltant.
El truc ve a ser: fem una zona
verda, fins i tot la declarem protegida -on podria estar un camp de
golf, clar- i al voltant mantenim tot un gran empori
urbanístic que es menge realment.
.
.
que acabe ofegant eixa zona
protegida.
Eixe és el model que vostés estan posant a gran
escala a tot el País Valencià.
I el projecte del Túria
és emblemàtic i claríssim, i estos dies ha estat en
els mitjans de comunicació molt ben destacat.

Al final, les zones protegides es presenten com una
justificació del desordre urbanístic, però, a
més, queden convertides en unes illes reduïdes, fràgils,
amenaçades, rodejades de formigó i asfalt, que, és
clar, al final no compensen de cap manera, ni justifiquen, per suposat,
l'increment tremend de formigó que s'està fent en
tot el territori.

Les dades estan damunt la taula.
El que estic dient
està passant per tot el territori, tenim ahí les xifres
concretes aparegudes en diferents mitjans, en diferents documents.
I esta
llei, i com alguna altra pretén, seran la cirereta per acabar
d'adornar el pastís urbanístic.
L'especulació del sòl emprant la natura com a excusa no
és ninguna novetat, és la pràctica habitual que permet
i fomenta el PP durant tots estos anys.

Nosaltres, no obstant, després d'haver
dit tot açò, he de dir que encara que pensem que la immensa
majoria dels camps de golf que es construïxen i es projecten, la
immensa majoria, inclosos els que esta llei permet, són més
apropiats en sòl urbà o urbanitzable, també entenem
que podria dissenyar-se algun tipus de camp de golf amb especials
condicionants de respecte ambiental i paisatgístic, que poguera
admetre's en sòl no urbanitzable.

Açò -insistim- no hauria de
ser allò habitual -i no ho garantix la llei present, per
cert-, però entenem d'una manera oberta i reflexiva, com
és el nostre raonament en relació a açò, que
seria possible.
En este cas, i sempre que es donaran una sèrie
d'elements condicionats, es podria instal·lar en sòl no
urbanitzable -torne a dir- de manera puntual, no com a norma.
Però podem estar parlant de dos o tres camps de golf en tot el
territori, pocs més.
No estaríem parlant de la majoria, com
ara s'obri ací esta via.
En este cas, caldria que es limitaren
les construccions al mínim indispensable per a l'estricta
pràctica del golf, és a dir, eliminant comerços,
restaurants, apartaments turístics.
.
.

Com veig que m'estic passant del temps, en
acabar justificaré i amplificaré, si de cas, en la
rèplica un poquet més, perquè vegen que no és
una negativa sistemàtica, sinó una negativa justificada que
admet excepcions, sempre que les excepcions s'acoten de la manera que
s'estava començant a fer i que després
completaré, perquè vegen que no és una postura
tancada, sinó oberta i reflexiva.

Gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Arnal.

Torn en contra.
Senyor Castejón.

El senyor Castejón Chaler:

Gràcies, senyor president.

Bé.
Vosté insistix.
.
.
és a dir,
té uns plantejaments que els defensa.
Però, bé,
és que continuo dient-li que està donant una versió
errònia de la realitat, quan fa referència -i insistix,
a més, ho remarca-, a la implantació en tot tipus de
sòl.
És a dir, ja no entro en aquells plantejaments o aquells
quasi, quasi -vull dir- plantejaments filosòfics que
vosté fa i defensa.
Ahí cada u.
.
.
Però, almenys, el
que arreplega la llei està ahí escrit.
Per exemple.
.
.
Clar,
això se transmet en les esmenes que mos presenten.

L'esmena, per exemple, 64, que fa
referència que vostés.
.
.
diu: «qualsevol classe de
sòl»,  i després insistix que només hauria
de ser en sòl urbà o urbanitzable.
Per a generalitzar, li
diré que, naturalment, no podem acceptar totes les que fan
referència que només han de ser en sòl urbà o
urbanitzable, perquè.
.
.
Ha de tindre-ho clar, i li ho diré
una altra vegada.
És a dir, quan nosaltres parlem de sòl
urbanitzable, no ho fem d'una manera arbitrària, sinó
sempre pensant que davall d'este sòl hi ha unes determinacions
que marquen tots els plans urbanístics, que marquen tots els plans
territorials, els sectorials, els plans mediambientals, que sempre estan
acotant esta llei.

Per tant, insistixo, no és de forma
arbitrària, com vosté dóna la sensació, ni molt
menys.
Per tant, ahí totes les esmenes que vosté presenta,
que en el fons estan basades en el mateix plantejament, naturalment no
poden acceptar-ne cap.

També fa.
.
.
no sé, dóna la
sensació que no ho ha acabat d'entendre massa bé o no
ho vol entendre.
És a dir, si alguna cosa té esta llei
és que precisament el que fem és separar les actuacions
vinculades al que és pròpiament la promoció dels camps
de golf de qualsevol altra que tinga com a objecte el que és
purament la promoció residencial, no sols la residencial, la
industrial, la terciària.
.
.
I estes hauran de seguir els
procediments i aquelles exigències que estableix la
legislació territorial -insistixo-, urbanística,
que se li aplique en cada moment.

Jo penso que d'aquesta manera, amb aquesta
separació, el que es dóna és resposta, com li deia en
un principi, a esta creixent demanda social que tenen este tipus
d'instal·lacions, com puguen ser les instal·lacions
esportives del golf.
I això, depurant-les d'altres, com.
.
.
avui per avui, no anem a enganyar, pareix que estiga molt associada, i que
naturalment desvirtuen -en això coincidixo amb
vosté- este caràcter d'equipament esportiu que
té purament el model golf.

No obstant, no anem a negar-ho tampoc, la llei li
dóna un tractament especial al que són instal·lacions
hostaleres i de tipus assistencial.
I això ho fem d'una forma
oberta, oberta, perquè apostem.
.
.
perquè potenciem el turisme
no residencial, i el que fem també és ampliar esta oferta
turística de qualitat que volem per a la nostra comunitat.
És
que això sembla que també siga roín.
No.
Hem apostat
per este sector importantíssim.
Que això no és el
mateix que apostar per un sector en què s'aposte per la
promoció residencial contínua.
No.
Ho ha dit clarament el
conseller, i és una frase que resumix molt bé esta
política.
És a dir, no és que tinguéssem les
ofertes immobiliàries o els pisos i que tinguen com a jardí
de la seua casa un camp de golf, ni mot menys.

És a dir, per a potenciar precisament el
caràcter esportiu de les instal·lacions, la llei regula
perfectament els seus usos, i ho marca en tres.
I vosté es llig la
llei i ho té claríssim, crec jo.
Per una part, els usos
complementaris.
Quins són?
L'allotjament turístic,
allotjament turístic.
I després, naturalment, altres
instal·lacions esportives i d'oci.
I, naturalment, no podem
oblidar ni el món de la restauració ni aquelles que van
associades -jo què sé-.
.
.
les tendes de material
que necessiten els que practiquen l'esport.

Després estan el que són el usos
compatibles, que són purament tots els de tipus assistencial, el
sanitari, el cultural.
.
.
Naturalment ha d'haver edificis
administratius, de seguretat.
I inclús per a este tipus
d'instal·lacions que són necessàries, la llei
també acota quina serà la superfície, que ja és
prou.

I després estan el que són usos
incompatibles.
I això sembla que també se'ls salta,
perquè quan parla d'usos compatibles, alguns els
col·loca.
.
.
, com puguen ser els residencials.
No.
Les actuacions que
es preveuen, conjuntament amb la promoció de camps de golf, com a
usos incompatibles, està precisament el residencial, el industrial i
qualsevol altre que no estiga com a compatible dels quals he dit abans.

Per tant, jo penso que la llei marca clarament quina
és la línia que volem seguir.
I, per tant, no mos torne a dir
que.
.
.
bé, «formigó, formigó,
formigó».
L'imprescindible, el necessari.
Perquè,
naturalment, insistixo, si apostem per un sector, com puga ser el
turístic, i necessita unes infraestructures, necessita unes
instal·lacions, d'alguna manera s'han de fer.
O
és que les farem d'aire?

També la promoció de qualsevol de les
modalitats de camps de golf previstes en la llei també requerix
sempre, sempre, és la declaració d'impacte ambiental,
que naturalment ha de ser favorable.
Per tant, jo penso que és una
garantia.

També exigix que.
.
.
podíem fer un
repàs ara a l'articulat que fa referència a les
condicions d'implantació.
Concretament, el títol I diu
que «l'estratègia activa en la recuperació del
medi natural i del paisatge.
.
.
», i regula més o menys quin
serà el règim urbanístic.
I ahí li diu
clarament que els camps de golf, que vosté insistix una i altra
vegada.
.
.
Diu: «es podran implantar en qualsevol classe de
sòl, sempre que ho permeten les determinacions dels plans
urbanístics territorials, sectorials, mediambientals que se li
apliquen».
Que vosté això sempre s'ho salta.
Vol
donar la sensació que és.
.
.
a la vorera del carrer
ficaré un camp de golf.
No.

I després també està molt clar.
.
.
parla dels terrenys associats per accions ambientals o
paisatgístiques.
Això està en l'article 3, que
també tindran la classificació de sòl no urbanitzable.

També parla de les infraestructures i servicis
que hauran de buscar el menor impacte ambiental i paisatgístics, i
ho regula.
Jo penso que amb això podríem estar fins i tot
d'acord.
I regula, naturalment, totes aquelles condicions
d'ocupació, d'edificabilitat.
.
.
I podríem diferir
en quants metres han d'estar les edificacions del que són els
camps de golf.
A la millor podríem arribar fins i tot a un acord.
Però el que està clar és que s'intenta amb la
llei millorar aquelles condicions, tant tècniques com
paisatgístiques, que avui per avui tenen les instal·lacions.

Per tant, insistixo, és una bona llei.
El que
vosté intenta alguns aspectes que dintre de la seua forma de pensar
i d'actuar, i que em pareix molt correcte, dóna la
sensació que és el formigó el que predomina, ni molt
menys, que és el tema urbanístic el que s'ha posat la
llei del golf com a excusa per a fomentar eixe tipus de especulacions
urbanístiques, sinó tot el contrari, és tot el
contrari.
Per tant, no fique en boca nostra i no diga el que no està
escrit en la llei, perquè, insistixo, la llei està
allí i si la repassem article per article vora com és avui
per avui la més ambientalista de les que existixen, de les tres que
hi ha.
Però que és una aposta ferma i que vosté, com a
partit verd que defensa, també hauria d'explicar o almenys no
obviar aquests temes que aposta directament per temes mediambientals.

Perquè en cap moment l'he sentit parlar
jo, per exemple, de l'aposta decidida que fa per les energies
renovables.
No.
Això s'ho ha saltat i és una aposta
realment importantísima.
O l'acotació que se fa, per
exemple, de la prohibició, que això també en el seu
moment podíem arribar a una esmena transaccional, d'aquelles
espècies que se puguen introduir en els camps de golf, que han de
ser, naturalment, les autòctones, les del lloc, que amb això
estem d'acord, inclús amb una parauleta que mos fica per
ahí, que en el seu moment la debatrem, que preferentment la
podíem inclús llevar, que siguen naturalment aquelles que
sempre existixen al lloc.

Per tant, pensem que els camps de golf no mos torne a
dir que se poden implantar en qualsevol classe de sòl.
Insistixo,
sempre que ho permeten les determinacions dels plans urbanístics
territorials que se li apliquen en cada moment.
Per tant, això que
quede molt clar.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies,
senyor Castejón.

Senyor Arnal, per a rèplica.

El senyor Arnal i Ibáñez:

Molt breument.

Com abans no he pogut acabar d'explicar, jo li
estic insistint que mosatros no és que no vullguem els camps de golf
com a esport, ni molt menys; ni que no en vullguem ni un, ni molt menys; ni
que no vullguem que se situen ni tan sols ni un en zona urbanitzable, no.
Fins i tot això diem que podrien haver-ne en sòl no
urbanitzable.
El que diem és que han de ser en casos, la immensa
majoria no és eixe el lloc adequat, la immensa majoria haurien
d'anar a sòls urbans o urbanitzables, perquè és
més adequat, com altres instal·lacions esportives semblants.

I diem, això sí, si se vol obrir la
porta perquè siga en sòl no urbanitzable ha de ser amb una
sèrie de condicions molt clares.
Per començar mai en
sòl no urbanitzable protegit.
Per a començar ha de ser en
sòl no urbanitzable comú, però que no tinga
caràcter agrícola, productiu, ni forestal, perquè
aleshores estaríem desplaçant o bé una activitat de
gran interés social o bé un ecosistema de gran valor
ecològic, que a la millor no sempre estan protegits.

I haurien de tractar-se, això sí, de
camps de golf on es limitaren les construccions al mínim
imprescindible, al mínim i només tinguera, aleshores, les
instal·lacions justetes necessàries per a eixa
pràctica.
Aleshores, eliminaríem comerços,
restaurants, apartaments turístics i tal que poden estar
pròxims, a pocs quilòmetres perfectament.
I només
s'inclogueren les indispensables instal·lacions de vestuaris,
dutxes, cafeteria; les coses que s'entenen que són
mínimes, però no eixes altres coses que, insistisc, o ho diu
claríssimament el seu projecte de llei, no és que m'ho
invente.
Ahí diu que es permetran tota eixa quantitat de coses.
I
diu: «no, no estan a favor d'unir el golf a les activitats
turístiques i residencials».
Doncs ho fan, ho fan i ahí
van associades.
Esta llei ho permet.
Esta llei permet tot el que estic
dient jo.

Per tant, nosaltres, torne a dir, sí que
admetríem ubicacions de camp de golf esporàdicament en
sòl no urbanitzable sempre que no fóra protegits, que
complira tota una sèrie d'especificacions i garanties.
Però no és eixa la situació.

I vull recordar-li, vosté ho ha reconegut,
vosté està reconeixent que la immensa majoria dels camps de
golf que s'han fet fins ara i que estan fins ara, van units a
projectes urbanístics.
Eixa és la realitat, la immensa
majoria.
I damunt escaparà en esta llei.
Aleshores, la pregunta
continua estant en l'aire.
Per què servirà esta llei?
Si la immensa majoria de projectes de golf van associats a grans
urbanitzacions, eixos van en marxa, estan ja tramitant-se, no seran
afectats per esta llei, aleshores, esta llei per a què
servirà?
Per a quins servirà?
Per a una minoria, per a una
minoria, però a més els dóna la possibilitat que
puguen instal·lar-se inclús al cor d'un parc natural.
Eixe és el perill d'esta llei.

Gràcies.

El senyor president:

Gràcies, senyor
Arnal.

Senyor Castejón.

El senyor Castejón Chaler:

Breument, senyor president.

Mire, per anar resumint.
Abans es podia
instal·lar, li ho he dit abans, un camp de golf en qualsevol PAI
reclassificant el sòl.
Ara la llei reconeix els camps de golf com
una activitat pròpia de sòl no urbanitzable.
És una
aposta, és una aposta, vosté no la compartix, però
bé.
I la llei de sòl no urbanitzable ja dicta les normes que
vosté sembla que tal.
.
.
La llei de sòl no urbanitzable
sap que la vam aprovar i que marca una sèrie de normes que en el
moment que hi haja instal·lació, qualsevol
instal·lació que s'haja de fer caldrà anar a
morir a esta llei.

I no oblide en cap moment que sembla com si el Partit
Popular estigués en contra.
Si alguna cosa mos ha marcat en el
moment d'elaborar aquesta llei és la sostenibilitat i el
manteniment del medi, que vosté sempre ho fica en dubte.
No,
precisament, una de les coses que regula és precisament estos dos
conceptes bàsics en aquesta llei.

I ens parla de què -bé, és
una aposta- ens parla dels allotjaments turístics que
contempla la llei i ha presentat alguna esmena que vosté les
llevaria.
No, nosaltres no podem acceptar estes esmenes, precisament
perquè, a més, estos allotjaments turístics que se
contemplen en la mateixa llei tenen la superfície limitada i
és ni més ni menys que el 2% de la superfície
destinada al que és el camp.
La qual cosa pensem que en cap cas el
camp de golf pot interpretar-se com a excusa, com també vosté
insistix, per al desenrotllament massiu d'instal·lacions
hoteleres.
No, les necessàries.
El que passa és que per a
vosté el mínim és una cosa i per a nosaltres el
mínim és una altra.

I, naturalment, per què apostem per aquesta
llei?
Perquè controlant la dimensió d'estos
allotjaments turístics, complementaris, complementaris d'eixos
camps de golf, nosaltres pensem que són positius, positius no,
positius i necessaris, necessaris per al correcte exercici d'aquesta
activitat esportiva de golf, tant per al desenvolupament turístic de
la nostra comunitat com per a dotar d'una riquesa que avui per avui
coneixem que no només és econòmica, també
és econòmica, a la.
.
.
 Sí, acabo.

És a dir, almenys que augmenten els llocs de
treball, que també podríem parlar, que seria una
ocupació importantíssima en la nostra comunitat.
Per tant,
són valors que en cap moment podem tirar-los al traste.
I, per tant, a estes esmenes que
vosté fa referència en les quals eliminar tota una
sèrie de punts de la llei en què el que no se permetrien
serien instal·lacions complementàries, nosaltres no estem per
aquesta labor sinó, al contrari, potenciar-les perquè
és en benefici del sector turístic de la nostra comunitat.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Anem a passar a
votació.
Alguna separació?

Diga, senyora Gay.

La senyora Gay Bódalo:

Por un lado la 52, la 53 y
la 64.
Y, por el otro, la 62, 69, 70, 72, 76, 77, 80 y 88.

El senyor president:

Comenzamos, pues, con la
52, 53 y 64.
¿Votos a favor?
1.
¿Votos en contra?
14.
Por 14
en contra y 1 a favor, quedan rechazadas.

La 62, 69, 70, 72, 76, 77, 80 y 88.
¿Votos a
favor?
6 ¿Votos en contra?
9.
Por 6 votos a favor y 9 en contra,
quedan rechazadas.

Y ahora el resto de enmiendas de esta
agrupación.
¿Votos a favor?
1 ¿Votos en contra?
9
¿Abstenciones?
5.
Por 9 votos en contra, 5 abstenciones y 1 a favor,
quedan rechazadas.

Pasamos, señorías, al siguiente grupo de
enmiendas, que empieza por la 65, del artículo 7, del Grupo
Socialista y que queda agrupada con la 66, 68, 71, 73, 74, 75, 78, 79, 81,
85, 86, 87, 89, 90, 91, 92, 93, 94, 98, 99, 100, 101, 102, 103, 104, 106,
107, 108, 109, 111, 113, 114, 115, 118, 119, 120, 125, 131, 135 y 138.

Para su defensa tiene la palabra el señor
Sanmartín.

El senyor Sanmartín Besalduch:

Gràcies, senyor
president.

Este bloc és el més llarg que anem a
intentar resumir-lo el màxim possible i no ocupar aquests 20 minuts.

Dir molt senzillament.
Mire, la primera
qüestió és el règim urbanístic,
l'article 7, que és el que fa referència al
règim urbanístic.
Insistisc en el mateix que havia esmentat
el diputat de l'Entesa, que pense que no es pot admetre que els camps
de golf puguen implantar-se en qualsevol classe de sòl.
I
allò lògic i coherent és que els camps de golf, com
qualsevol altre tipus de promoció, solament s'hauria de deixar
instal·lar en sòl no urbanitzable no protegit, sòl no
urbanitzable no protegit i, evidentment, en sòls urbanitzables
així classificats pel planejament.

A banda, i per a més seguretat, introduïm
clarament el que és la llei forestal en el sentit que en aquell
sòls afectats per incendis forestals no puguen implantar-se camps de
golf durant els 30 anys posteriors a l'incendi.

Parlen vostés, en tercer lloc, de la llei de
sòl no urbanitzable.
Vostés diuen que no serà exigible
la distància mínima que estableix la mateixa llei de
sòl no urbanitzable.
Jo recorde que la llei de sòl no
urbanitzable diu que a partir dels 5 quilòmetres, 5.
000 metres, des
de la punta de sòl urbà i urbanitzable no es pot dur cap
tipus d'instal·lació.
Ho diu la llei de sòl no
urbanitzable.
El que fan vostés és extraure d'aquesta
llei el foment dels camps de golf, concretament les instal·lacions
complementàries, que és allò important, adscrites al
camp de golf: hotels, instal·lacions d'oci, d'esplai,
comerç, etcètera.

Jo penso que el més factible seria dir que es
podrà eximir d'aquest compliment en casos degudament
justificats, en casos degudament justificats.
És a dir, que siga
l'excepció i no la norma habitual, ja que en cas contrari
s'introdueix un principi de discriminació total amb altres
activitats terciàries que obligatòriament s'han de
regir per les distàncies mínimes i altres paràmetres
establerts per la llei de sòl no urbanitzable.

El que no pot ser és dir que els camps de golf
no compliran amb aquest article de la llei de sòl no urbanitzable,
perquè és que, si no, per a això no fem les lleis i a
més una llei recent que s'ha fet aquesta legislatura.
Insistisc, a més el principi de discriminació que suposa amb
altres activitats terciàries que, a ben segur, quan s'aprove
això reclamaran el mateix tracte diferenciat i diferenciable com
respecte, potser, el golf.

Si passem a l'article 8, el tema de
l'avaluació d'impacte ambiental.
Vostés el que
demanen és la declaració, la via, la declaració
d'impacte ambiental.
Pensem que seria més lògic
l'autorització ambiental integrada,
l'autorització ambiental integrada i, en
conseqüència, incloure's en el que és
l'annex II de la llei de prevenció de la contaminació i
qualitat ambiental, que vam aprovar farà uns mesos.
És una
proposta, li ho dic sincerament, és una proposta raonable.
És
raonable, perquè hem de recordar aquí que la finalitat
última de l'autorització ambiental integrada, és
a dir, l'article 21 d'aquesta llei, és aconseguir, ho
diu textualment, un adequat nivell de protecció del medi ambient en
el seu conjunt, així com augmentar l'eficiència en
l'ús dels recursos naturals, essencialment aire, diu la Llei
de prevenció de contaminació i qualitat ambiental.

A banda, jo recorde que hem de tenir en compte que
actualment es requereix ja autorització ambiental integrada i no
declaració d'impacte ambiental en instal·lacions
paregudes als camps de golf, totalment paregudes, com per exemple pot ser
pistes d'esquí, parcs temàtics, pistes de carreres de
vehicles motoritzats.
Per tant, quina és la diferència, per
exemple, entre una pista d'esquí, des del punt de vista
d'intervenció paisatgística, i un camp de golf.
Jo
estic segur que requereix molta menys transformació una pista
d'esquí que un camp de golf.
Per contra, mentre que a una
pista d'esquí se li demana l'autorització
ambiental integral i, per tant, un nivell de protecció major que la
declaració d'impacte, a un camp de golf no; pense que
això s'hauria d'analitzar.

Assenyalen vostés a l'article 10,
també, que el promotor, mitjançant mesures
compensatòries, haurà de fer front a les obres de
reposició d'infraestructures de regadiu ja existents, sempre
que haguessin estat subvencionades per l'administració.
Jo el
que els demanaria és que me concreten en què consistiran
aquestes mesures de reposició, perquè han oblidat que
difícilment es poden reposar infraestructures hidràuliques en
un espai on la superfície de regadiu anterior ha desaparegut.
lloc?
Jo pense que el més lògic seria que el promotor es fes
càrrec de la modernització d'idèntica
superfície, prioritàriament en el propi terme municipal i,
evidentment, d'acord amb criteris establerts per la pròpia
administració.

Si passem ja al règim urbanístic,
pròpiament dit, tant règim urbanístic aplicat en camps
públics i règim urbanístic que ha d'aplicar en
camps privats, doncs, mire, en el cas dels camps públics, en el
règim urbanístic, el projecte de llei estableix que un camp
de golf públic, de titularitat pública, així com,
evidentment, els hotels, els restaurants i les altres instal·lacions
annexes, de tipus assistencial, cultural, sanitari, seran considerats
-textualment diuen- dotacions públiques que passaran a
integrar-se en la xarxa primària, dotacions públiques de la
xarxa primària.
Això vol dir una cosa molt clara, que a
partir d'ara la superfície, és dir, la gespa, la
superfície d'un camp de golf tindrà la mateixa
qualificació que un parc o un jardí municipal i
l'infermeria d'un camp de  golf s'assimilarà
a un ambulatori i les instal·lacions de pràctiques on
s'ensenya el golf tindran la consideració d'un centre
educatiu.

A nosaltres ens pareix sincerament una barbaritat
descomunal.
És a dir, considerar aquestes instal·lacions
complementàries a un camp de golf i al mateix camp de golf dotacions
públiques que formaran part de la xarxa primària, ens pareix
que se n'han passat no un poble, sinó molts.

Però, més fort encara és que en
ser considerat el camp de golf, com he dit, i les instal·lacions
complementàries com un servei públic, això,
evidentment, comporta el que és l'expropiació per
utilitat pública i d'interés social i, sobretot, dues
conseqüències més: la cessió gratuïta de
terrenys -com diuen vostés clarament en aquest
projecte-, cessió gratuïta de terrenys dotacionals si
aquests estan en sòl urbanitzable -repeteixo-,
cessió gratuïta de terrenys, cosa que no ocorre, per exemple,
per a la construcció d'un hospital, d'un col·legi
o d'una depuradora, no ocorre el mateix, i vostés sí
que ho posen ahí; i segon, la urgent ocupació si aquests
estan en sòl no urbanitzable.

Miren, el tema de la cessió gratuïta de
terrenys.
Jo pense que vostés intenten imposar per llei una
cessió de sòls dotacionals que, bé, supera enormement,
enormement la superfície de cessió obligatòria en
sòls dotacionals a l'ús.
Jo els recorde que
l'estàndard normal són 20 metres quadrats de sòl
per cada 100 metres quadrats de sostre.
Doncs, bé, en cas
d'aplicar-se l'article, tal com vostés ho han posat,
suposaria multiplicar per tres o per quatre aquesta superfície, que
tot siga dit, i malgrat considerar-se dotació pública,
vostés diuen que és una dotació pública que
disposa d'un evident caràcter lucratiu, poc coherent amb el
concepte de cessió gratuïta.

Si passem al règim urbanístic en el cas
de camps de golf de titularitat privada, doncs, jo pense que l'error
encara és més greu.
Diuen vostés -en els camps
de golf de titularitat privada, el règim urbanístic-,
diuen vostés que «un camp de golf, incloses les seues
actuacions complementàries, podrà ocupar -textualment
ho diuen-, podrà ocupar sòls classificats com a
urbanitzables en aquells planejaments que així ho preveuen».
Per tant, me pareix correcte.
Fins ací, d'acord.
Ara
bé, a continuació assenyalen, diuen: «però, en
cas d'ocupar sòls no urbanitzables adjacents, aquests rebran
la qualificació de parc públic natural i, per tant, amb el
corresponent coeficient de ponderació del valor baixíssim,
baixíssim».

Jo li recorde que en el reglament -que fa poc va
sortir de la llei urbanística valenciana i d'altres- el
coeficient reductor per aquests casos és de a penes el 0,1%, el
0,1%!
Jo el que els pregunte a vostés és: en què es
pareix un camp de golf a un parc natural?
Jo pense que en no res.
O encara
més, és que un camp de golf no revaloritza totalment el propi
entorn?
Vosté sap el valor econòmic tant propi com
induït que té?

Per tant, a mi m'agradaria que poguessen
reconsiderar aquest tema perquè, en cas contrari, vostés
discriminen -pense que de forma injustificada- a dos tipus de
propietaris diferents: per una banda, els afortunats, que són
titulars de sòl sobre el qual s'assentaran els usos
immobiliaris edificadors i, per altra banda, els desafortunats titulars de
sòl no urbanitzable on s'ubicarà el camp de golf
pròpiament dit que es limitaran a vore com es revaloritzen els
sòls dels seus conveïns, mentre que els seus, els seus a penes
res.

Passem a la qüestió de les condicions de
les edificacions.
Jo estic d'acord en una part del que diuen, que les
edificacions disposaran com a màxim de dues plantes, de  dues
plantes.
D'acord.
Ara, el que no entenc, el que no entenc és
per què introduïxen com a excepció els hotels de quatre
i cinc estrelles que podran tenir tres altures.
No sé quina
és la justificació que li donen, si permeten que les
edificacions de dos plantes, i, si tenen quatre o cinc estrelles en tindran
tres.
Sincerament, jo no sé què entenen per integració
paisatgística amb l'entorn o per la preservació de les
tipologies constructives quan assenyalen el que assenyalen ací.

Si parlem de criteris d'integració
territorial i de justificació de l'actitud dels propis
terrenys, doncs, el que demanem nosaltres és que s'elabore un
Pla d'acció territorial de caràcter sectorial dels
camps de golf, de la Comunitat Valenciana.
No per res, sinó per a
determinar clarament les directrius d'ordenació i
d'ocupació del territori, respecte a la capacitat o la
potencialitat per acollir els camps de golf, la vulnerabilitat ambiental i,
sobretot, els efectes directes o indirectes sobre el mitjà
físic, sobre el paisatge, sobre el sòl, sobre la
disponibilitat de recursos hídrics, el patrimoni cultural,
etcètera.

Introduïm diverses esmenes a l'article 16
relatives a la vulnerabilitat ambiental.
En esta qüestió el que
és lògic, el que és coherent, és que si per
vulnerabilitat ambiental entenem -no sé com dir-ho- la
susceptibilitat d'una zona que resulta deteriorada per activitats
antròpiques, de l'home, jo crec que seria lògic que
vostés consideraren i explicitaren com àrees vulnerables no
solament les set categories d'espai natural protegit, recollides en
la llei de 1994, els espais inclosos com a protegits en els plans
urbanístics, en els plans territorials, sectorials o mediambientals
que són d'aplicació, però també aquelles
altres que, independentment de trobar-se afectades pels determinants que jo
li he comentat, se consideren àrees de sensibilitat
ecològica.
I per àrees de sensibilitat ecològica li
definim clarament que són aquelles zones que pels seus valors
naturals, culturals, agrícoles, paisatgístics o per la
fragilitat dels equilibris ecològics existents són sensibles
a tota una sèrie d'efectes de transformació,
independentment que es troben o no protegides pel planejament.

Respecte a la integració paisatgística,
doncs, tot el que és l'article 17 i següents.
Jo diria
que és molt bonic el que vostés diuen, però quina
casualitat no diuen res sobre  aspectes, per exemple, tan
bàsics com el respecte al sistema tradicional de tancament, no diuen
res absolutament; sobre la necessitat de recuperar els marges dels llits
fluvials per al seu ús públic, no diuen res; respecte
l'obligació de garantir la continuïtat dels camins
públics afectats o interromputs pel projecte,  no diuen res.

Inclús assenyalen textualment en un altre
article -crec que era el 20, l'article 20-, diuen que
«s'haurà de preservar la identitat del lloc».
Això és que no vol dir res.
Què vol dir?
Quina
és la traducció «d'identitat de lloc»?
El
que és lògic és que concreten què entenen per
identitat.
Posen, per exemple, que «s'haurà de preservar
la topografia del terreny -i no .
.
.
(inintel·ligible) de sis muntanyes un pla- i la morfologia dels
elements naturals al lloc.
Però, que vostés me diguen
«preservar la identitat del lloc», doncs, no sé
què vol dir, si aspectes antropològics, enològics,
etnogràfics.
.
.
No ho sé.
És a dir, concreten este
tema perquè, si no, no diuen res.

També respecte la integració
paisatgística han oblidat esmentar -en l'article
24- que les àrees d'alt valor ambiental o
paisatgístic, així com les zones humides i altres ecosistemes
hídrics singulars siguen exclosos dels carrers de joc dels camps de
golf.
No ho concreten.
Mire l'article 24.

Si passem també a altres elements
d'integració paisatgística, assenyalen en un altre
article que «la plantació d'espècies
arbòries i arbustives es realitzarà amb espècies
autòctones pròpies del paisatge agrari i de l'entorn,
però solament de forma preferent».
«Serà
preferent.
.
.
».
Home!
, serà preferent no.
Ho és o no
ho és.
Canvien el terme «preferent» si realment volen
integrar paisatgísticament el camp de golf a l'entorn
original.
Tampoc no és causal que hagen oblidat de regular tot un
conjunt d'accions programades als usuaris dels camps de golf sobre la
defensa i conservació dels valors d'allò que és
la flora i la fauna del lloc, l'article 26.

En definitiva, jo pense que allò
d'integració paisatgística, conservació,
sensibilització ambiental i preservació de valors
autòctons únicament és de boqueta, però de pura
boqueta, sols apareix al títol i a cap lloc més.
Vaig acabant
ja estos tres minuts que em queden.

Respecte la disponibilitat dels recursos
hídrics, diverses esmenes.
Per començar, ¡quina
casualitat!
, s'han oblidat d'assenyalar que
l'acreditació de la disponibilitat de recursos hídrics,
que és la disponibilitat d'aigua suficient, correspon a
l'organisme de conca competent, d'acord amb allò que
estableix la llei d'aigües de l'any 1985.
Quina
casualitat,  s'han oblidat de posar-ho.
Però, com estem a
temps, ho introduïxen.

Parlen vostés que es prioritzarà
l'ús d'aigua depurada en terciari per a regar els camps
de golf.
Jo pense que la redacció lògica, vostés que
tant parlen d'estalviar aigua, haguera sigut que, davant
d'altres formes de subministrament, prevaldrà
l'ús d'aigua depurada, «prevaldrà»
l'ús i no «es prioritzarà» perquè,
si no, és que quasi no s'utilitzarà res.

També és significatiu que hagen oblidat
qualsevol referència a l'aigua dessalinitzada.
Com a
mínim haurien d'haver esmentat que «en cas que
l'aigua depurada en terciari no haguera estat suficient, se
completaran els municipis litorals o de costa en el tema de la
dessalinització de l'aigua de la mar complint els
paràmetres de qualitat que siguen exigibles».
 Però, almenys, alguna referència hagueren hagut de
posar.

També resulta curiós que no obliguen els
camps de golf actualment en funcionament, no els obliguen en un
període de temps màxim -nosaltres posem tres
anys- perquè adeqüen els seus sistemes d'abastiment
d'aigua al que disposa aquests articles.
No diuen res tampoc
d'això.

I per últim, assenyalar que vostés en
cap cas detrauran cabals.
Això és el que diuen vostés,
diuen: «no es detrauran cabals mai destinats al consum humà i
a l'ús agrícola».
Ara bé, a rengló
seguit afegixen que «sí que es podran detraure si han estat
alliberats».
Per tant, amb això no podem estar d'acord,
perquè pensem que en cap cas s'han de detraure cabals
destinats al consum humà i a l'ús agrícola,
hagen estat o no alliberats per al susdit ús, perquè, si no,
és boqueta, però després sap que no ho complixen.

I finalitze ja en el tema dels dissenys del camp de
golf.
En estos 45 segons volia.
.
.
Parlen de superfícies
mínimes d'un camp de golf.
I quina casualitat que incrementen
substancialment, substancialment les superfícies en relació a
les normals en qualsevol camp.
Per exemple, mire, en els camps -els
més menuts possibles són els de 9 forats- el que
és lògic és que la superfície siga de 25
hectàrees.
Mire en qualsevol manual de golf.
25 hectàrees;
vostés en posen 30.
En camps de 18 forats el que és
lògic és que la superfície siga de 45
hectàrees; vostés ne posen 55, 10 més.

Jo, el que li dic és que es mire el reglament
de La buena práctica del golf, concretament, i vorà el que diuen.
No m'ho
invente jo.
I diu perfectament quina és la superfície
lògica i coherent per a qualsevol camp de golf d'acord amb els
forats.
Vostés ho incrementen contínuament; el de 25 el
passen a 30, el de 45 hectàrees a 55, i aixina successivament.

Gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Sanmartín.

Per al torn en contra, té la paraula la senyora
Lorente.

La senyora Lorente Ramón:

Gracias, señor presidente.

Señor Sanmartín, voy a empezar por el
final y voy a tratar de darle respuesta a las distintas cuestiones que
plantea su grupo a través de las enmiendas presentadas, que en esta
agrupación son amplias y que recogen desde el artículo 7
hasta el artículo 26 de la regulación de lo que es el
título I, y yo creo que uno de los más importantes de esta
regulación, puesto que estamos hablando de condiciones de
implantación en sus capítulos, como bien dice la
regulación, cuando habla clara y de forma escrupulosa del
régimen urbanístico -y a continuación
entraré-, y cuando habla de capítulos de criterios de
integración territorial, y en el capítulo III, como bien ha
dicho usted, de las condiciones de diseño.

Yo creo que en principio es justo hacer una defensa de
una regulación que jamás se había hecho en esta
comunidad y que además se va a poner al frente de la
regulación específica en esta materia en todo el territorio
nacional.
Y lo defendí en la enmienda a la totalidad y lo sigo
defendiendo.
Yo creo que precisamente este título, y así lo
ha hecho usted en alguna de las enmiendas que pormenorizan y mejoran
algunos aspectos, pero que jamás antes se había regulado, y
que lo que no tenemos que hacer es confundir con la regulación
específica, sobre todo urbanística, que ya existe.

Y a continuación voy a entrar a desmenuzar esos
aspectos que ustedes contemplan en sus enmiendas.

Mire, le voy a adelantar que este grupo de enmiendas,
la enmienda 104 y 106, las vamos a aceptar.
Éstas concretamente se
refieren a los criterios de integración territorial.
Y habla
precisamente de las edificaciones e instalaciones que nosotros proponemos
en la regulación y que orientamos a que la tipología, las
características, e incluso las soluciones estéticas de las
edificaciones sean las propias de la zona.
Es verdad que con su
regulación usted pone que tenemos que tener el absoluto respeto,
pues si le parece mejor esa redacción que mantendrán,
nosotros la vamos a aceptar y así pues el respeto lo entendemos
mejor regulado con esa literalidad que ustedes proponen.

Es verdad que nosotros sí hablamos, y ha
faltado un poco a la verdad cuando habla que no regulamos en cuanto a la
materia incluso de lindes y cerramientos, sí que regulamos los
lindes y cerramientos.
Y usted en esa enmienda, que le vamos a aceptar
también, la 106, lo único que hace es ahondar en lo que
creemos que es algo positivo y que no se ha tratado de forma
específica, cuando se trate de un cerramiento de una zona en el
medio rural que sea un cerramiento tradicional.
Y creemos que mejora, pero
no diga que no lo hemos tratado porque regulamos específicamente el
tratamiento de los lindes y de los cerramientos de las instalaciones de
campo de golf.

En el capítulo III, en las condiciones de
diseño, cuando habla de la selección y la conservación
de las especies vegetales, le vamos a aceptar la enmienda 135 y la 138.
Pero sí decirle que sí es verdad que nos parece bien que se
tenga que dar una información y una inclusión acerca de todas
las especies vegetales y autóctonas de la zona.
También le
podemos remitir a que eso está específicamente también
recogido, aunque no nos importa que se sume en este artículo 26, que
sí que está recogido en el artículo 40 y en el
artículo 41 de este proyecto de ley, cuando hablamos, y sabe usted
que lo hemos tratado también con especial dedicación, de la
información y también de la formación a estos
aspectos.

Le decía que hablamos en el capítulo I
del régimen urbanístico.
Y a mí lo que me
gustaría hacer es que no se haga tanta demagogia y se haga tanta
mezcla de la normativa urbanística.
Aquí no estamos
modificando aspectos sustanciales de las regulaciones urbanísticas
que ya existen, ni de las territoriales, ni de las sectoriales ni de las
específicas.
Señor Sanmartín, lo hemos repetido hasta
la saciedad.
Y cuando hablamos de la implantación en el
artículo 7, a mí me gustaría que siguiésemos
leyendo con literalidad lo que se establece en el artículo 7, en su
punto 1: «siempre que lo permitan las determinaciones de los planes
urbanísticos, territoriales, sectoriales o medioambientales que les
sean de aplicación, así como las condiciones reguladas en la
presente ley».
Tienen que ser absolutamente respetuosos con todo tipo
de legislación urbanística porque es de obligado
cumplimiento, de obligado cumplimiento.
Y no se hace ningún trato
excepcional.

A mí me gustaría preguntarle,
señor Sanmartín, si cuando, por ejemplo, anteriores
regulaciones de proyectos de campos de golf, por ejemplo el de la Albufera,
cuando ustedes tenían responsabilidades de gobierno y se hace un
plan especial, y se incluyen instalaciones hoteleras y un campo de golf en
un parque natural, sigue allí la instalación del campo de
golf y siguen allí las instalaciones hoteleras con una cierta
tipología y una cierta calidad en un parque natural.
Y me imagino
que lo harían, evidentemente como así es, con la
legislación específica vigente y que se tiene que respetar,
que es a través de un instrumento cuando fue un plan director o un
plan especial.
Y eso es así.
Y en los sitios donde se pueda
excepcionalmente y respetando todos los planes sectoriales, territoriales y
las actuaciones urbanísticas algún, algún suelo
protegido, se hará o no se hará, como se ha hecho
anteriormente.
Y eso no da ninguna razón para mezclar lo que
aquí estamos regulando y estableciendo, que es una normativa de
implantación y de gestión de instalaciones de campos de golf,
separándolo, separándolo en cuanto a que le damos agilidad y
transparencia, y sobre todo una serie de condiciones, de gestiones
medioambientales y de integración del paisaje, señor
Sanmartín, como nunca se había dado.
Y el uso residencial, el
uso industrial y lo que vaya aparejado con suelos adyacentes, irá
por la normativa urbanística -le vuelvo a repetir-
sectorial, territorial o la que le corresponda.

Habla también en ese régimen
urbanístico, en el artículo 3, a través de unas
enmiendas, y lo ha dicho también en su turno de defensa, que no le
parece bien o que le parecería mejor que los usos complementarios
que se plantean en la regulación de esta normativa, que le parece
mejor la figura de eximirlos, de eximirlos de la distancia mínima
que se establece en el artículo 27.
2 de la LOT, de la Ley de
ordenación del territorio y protección del paisaje, cuando es
exactamente lo mismo, señor Sanmartín, y está
específicamente regulado aquí, es que no será exigible
porque lo que tenemos que hacer es irnos a los usos complementarios y
relacionarlo cómo se definen en el artículo 4 de esta ley.
Y
sabe que son estrictamente, y detalladamente y taxativamente lo que se
establecen por usos complementarios.
Si a usted le parece mejor que se
eximan cuando así esté justificado, qué mejor
justificación que cuando se da aquí detalladamente y
taxativamente unos usos complementarios en el artículo 4, son a
éstos a los que no les va a ser exigibles la distancia mínima
y está perfectamente regulado y claramente regulado.

Lo mismo ocurre con el artículo 8 cuando habla
de evaluación de impacto ambiental.
Es que no estamos hablando de
pistas de esquí, Sanmartín.
Es que el anexo I de la Ley
2/1989, de 3 marzo, de la Generalitat, de impacto ambiental, establece que
los campos de golf tienen que tener declaración de impacto
ambiental, declaración de impacto ambiental.
Y le vuelvo a repetir,
y hay numerosos campos de golf ya en funcionamiento que tienen que seguir
-y los que se están tramitando- con una
legislación, que además le incluye de forma específica
en el anexo de esta ley, y tienen necesariamente que llevar
declaración de impacto ambiental.
Sobre todo cuando una de las
causas, y lo sabe, de esa declaración es cuando suponen la
transformación del paisaje.
La transformación del paisaje
necesariamente y obligatoriamente tiene que llevar la declaración de
impacto ambiental.

Por otro lado, yo creo, señor Sanmartín,
que también hablamos durante la enmienda a la totalidad, y sobre
todo en este turno de defensa de sus enmiendas, de las que ha presentado al
artículo 14 y también al artículo 17 y al
artículo 18.
Yo se lo dejo bien claro.
Con respecto al
artículo 18 se establece la obligatoriedad de presentar un plan
estratégico de riego.
Y por supuesto que por ley se tiene que
acreditar, no en estos proyectos de campos de golf, sino en cualquier
proyecto, en cualquier proyecto, la suficiente y la autorización de
suministro de agua para cualquier proyecto.
Y es por ley, y todos sabemos
que los organismos encargados son las confederaciones hidrográficas,
las confederaciones hidrográficas que es por ley necesario que
acrediten el suministro de agua.

Por otro lado, yo creo que también dejamos bien
claro, y lo deja específicamente regulado el artículo 18,
señor Sanmartín, y también en la exposición de
motivos, que en ningún, en ningún caso y bajo ningún
concepto se utilizarán para regar los campos de golf aguas
destinadas al uso agrícola y al uso de suministro urbano o
suministro humano.
En ningún caso.
Y si son liberadas, y si son
liberadas de uso no se van a tirar, señor Sanmartín, no se
van a tirar.
Si son liberadas porque son aguas sobrantes que no van a ir
destinadas en ningún caso a dos usos, como es el agrícola y
es el de suministro, se podrán entonces regar instalaciones de
campos de golf, y no pasa absolutamente nada.
Y es una cuestión de
defensa del uso racional del agua en esta comunidad y de apostar por un
desarrollo turístico de alta calidad y sostenible.
Lo que no vamos a
hacer es, si son usos liberados para regar o para el suministro y no hacen
falta ni para regar ni para el suministro, no vamos a tirar esas aguas.
Lo
que regulamos aquí específicamente, negro sobre blanco, es
que si son sobrantes y están liberadas de esos usos se van a
utilizar, por qué no, para regar y para potenciar instalaciones como
éstas.
Y no pasa absolutamente nada.

Ahora, en ningún caso, en ningún caso, y
lo vuelvo a repetir, e incido, irán destinadas a regar campos de
golf aquellas que vayan a uso agrícola y suministro.
Y está
clarísimo, y está clarísimo, señor
Sanmartín.

Y potenciar el uso terciario de las depuradoras, nos
parece bien, nos parece absolutamente bien.
También en la defensa de
su programa Agua, cuando hacen ustedes una oda a las desaladoras, que me
parece muy bien y que la tengan que tener y plantear, pueden poner que
también el agua desalada en el programa Agua vaya destinada a
proyectos de campos de golf.
¿O que tenemos que venir nosotros a
poner una regulación y un anteproyecto para regular la actividad y
la implantación de los campos de golf para luego venir a potenciar
cada uno su modelo de instalaciones para los recursos hídricos?
Yo
creo que aquí está bastante detallada y creo que
además es un avance importantísimo, porque además en
alguna de las instalaciones ya se está haciendo, tienen depuradora y
se está avanzando en el uso terciario.
El otro día,
además, inaugurábamos una de ese tipo en Pilar de la
Horadada, señor Sanmartín.
Y evidentemente se dejaba claro
por todo tipo de responsables, porque es que los campos de golf, y lo
vuelvo a repetir, no tienen, no tienen dentro, aunque sea dentro de la
autonomía municipal, no tienen ningún tipo de
ideología si se hacen como Dios manda y si respetan la
implantación de sistemas medioambientales de alto nivel y de
recuperación del paisaje.
Y si tienen una depuradora en condiciones,
como la tiene que tener, de uso terciario, y esa agua no va destinada al
uso agrícola y al suministro, podrán regar campos de golf.
Y
lo digo claramente: podrán regar campos de golf.
Y si son liberados
de usos, no la tiraremos, se aprovechará y se podrán regar
campos de golf.

Por otro lado, me queda, para finalizar, en lo que le
decía que planteaba en la enmienda del artículo 14, ese plan
de acción territorial sectorial.
Y se lo vuelvo a repetir,
también lo dijimos y lo ha hecho también mi compañero
y componente, el señor Castejón.
Nosotros no tenemos
ningún tipo de problema de trabajar y de plantear planes
estratégicos sectoriales, porque además lo establece la ley,
porque además la legislación sectorial urbanística lo
plantea en cualquier tipo de cuestiones.
Lo hemos hecho en materia de
carreteras, se está hablando y ya hemos debatido en estas Cortes
sobre los planes estratégicos de protección de la huerta, y
nos pondremos a trabajar.
Estamos hablando de una regulación de
instalación, de instalación de proyectos de campos de golf.
No es una condición necesaria que vaya aquí, porque si no nos
tendríamos que poner todos manos a la obra y establecer un anexo de
esta ley y nos tendríamos que sentar absolutamente todos a
planificar cada una de las zonas, cada una de las zonas pormenorizada.
¿Cuántos campos de golf?
¿En qué zona?
¿Por qué?
¿En el interior?
¿En el litoral?
¿Cuántos aquí?
¿Cuánto máximo?
¿Cuánto mínimo?
Con lo cual eso es posible
paralelamente porque así lo determina la ley, la legislación
urbanística sectorial.
Y eso para nada es incompatible con lo que
establece esta normativa, que lo que hace es obligar y separar por primera
vez del uso, del uso residencial e industrial y dar agilidad para potenciar
el uso deportivo y turístico con unos determinados usos, que son
complementarios y compatibles las instalaciones de campo de golf.

Con lo cual podemos hablar a lo largo y ancho de la
comunidad de hacer y sentarnos a trabajar a la hora de elaborar ese plan
estratégico.
Pero no ponerlo como condición para intentar
llevarse cada uno el debate pues a su lado.
Yo creo que si la
legislación urbanística establece la posibilidad de hacer
planes de acción territorial y sectorial, lo haremos.
No me cabe la
menor duda.
Pero no lo ponga como condición de una
legislación que es ejemplar a la hora de implantar proyectos de golf
y que cada proyecto tiene que respetar e implantar estos sistemas
regulados, de recuperación del paisaje, de integración del
paisaje, de potenciación deportiva y turística, y sobre todo
de gestión de sistemas medioambientales de alto nivel.

Muchas gracias.

El senyor president:

Muchas gracias, señora Lorente.

Sí, señor Sanmartín.

El senyor Sanmartín Besalduch:

Gràcies, senyor president.

A vore, diu vosté de tota una sèrie de
lleis d'obligat compliment i me cita l'article 27.
Evidentment,
s'ha equivocat, perquè a la millor no s'ha llegit la
llei, la llei d'ordenació del territori.
Jo no faig
referència a l'article 27 de la llei de sòl no
urbanitzable, que és la que diu que a menys de 5.
000 metres
-cinc quilòmetres- no es podrà instal·lar
res en sòl no urbanitzable des de l'urbà o
urbanitzable.
Llavors, l'única cosa que jo li dic és
que per què fan esta excepció en el golf?
Si la llei de
sòl no urbanitzable, no la llei d'ordenació del
territori que vosté ha dit, diu que a menys de cinc
quilòmetres no es pot fer res, cap instal·lació
terciària, ni des de .
.
.
(ininte­l·ligible), per què vostés fan esta excepció?
Per
tant, hi han lleis que per a vosté no són d'obligat
compliment, i és una prou important, la llei de sòl no
urbanitzable aprovada en aquesta legislatura.

Del règim urbanístic no m'ha
parlat res o quasi res.
Jo, l'única cosa que li assenyale al
respecte és que el que a mi me pareix un contrasentit és que
declaren les instal·lacions complementàries d'un camp
de golf, siguen sanitàries, siguen assistencials, de comerç,
culturals, de tal, com dotacions públiques que passen a formar part
de la ret primària, de la ret pública, perquè
això implica altres conseqüències, que pense jo que no
són positives.
Ja li dic, des del tema d'utilitat
pública, interés social, cessió gratuïta de
terrenys dotacionals, discriminació de propietaris d'acord amb
el tipus de terreny que tenen, de tal.
.
.

No m'ha dit res tampoc en el règim
urbanístic dels camps privats.
Bé, jo li dic sincerament,
vostés estan discriminant a tota una sèrie de
propietàries, Insistixc, aquells que siguen afortunats o que siguen
titulars de sòl sobre el qual s'assentaran els usos
immobiliaris, els hotels i tal, perfecte; als desafortunats titulars de
sòl que siguen propietaris de sòl no urbanitzable sobre qual
anirà el camp de golf els toca no res, una molleta.
Vostés
estan ahí discriminant de forma negativa.

Jo pense que és més clar i senzill
establir que si un camp de golf privat s'obté a través
de sòls no urbanitzables rústics, que es faça
mitjançant la corresponent expropiació per declaració
d'interés comunitari, com en qualsevol altra dotació
pública en sòl rústic.
I prou!
, mire si és
senzill.

Ara bé, si el camp de golf s'adscriu en
urbanitzable, doncs, estem d'acord que els propietaris participen,
com en qualsevol altre sòl lucratiu, però amb el valor
residual que li corresponga i mai degradant la seua consideració
jurídica econòmica.

Respecte a allò de la declaració
d'impacte ambiental, evidentment!
, faltaria menys que no se demanaria
la declaració d'impacte ambiental.
Jo, l'única
cosa que li demano és l'avaluació d'impacte
ambiental, perquè pense que s'aconseguix un major nivell de
protecció en el medi ambient en el seu conjunt i, a més,
s'augmenta el que és l'eficiència en els usos
dels recursos naturals, essencialment aigua.
I ho podem recollir
perfectament, perquè vam aprovar la llei de prevenció de la
contaminació i qualitat ambiental a penes fa uns mesos.

I, per últim, me comentava vosté que el
pla d'acció territorial de caràcter sectorial, que,
bé, és possible de fer-ho paral·lelament, ho farem una
vegada aprovada la llei, que tal.
.
.
Doncs, bé, jo pense que el
més senzill és un pla supramunicipal, únicament ja mos
conformaríem que ens done les directrius d'ordenació i
ocupació del territori per part d'este tipus
d'instal·lacions.
Mire si és senzill.

I finalitze, tema disponibilitat de recursos
hídrics.
Insistixc, si vostés realment vol que es prioritze,
com diuen, l'ús d'aigua depurada, en lloc de dir
«prioritzar» pose que prevaldrà l'ús
d'aigua depurada, perquè, si no, no
s'aconseguirà.
I si realment.
.
.
, el subconscient
l'enganya, perquè si realment vol dir això, recolzarien
l'esmena que diu que.
.
.

El senyor president:

Senyor Sanmartín.
.
.

El senyor Sanmartín Besalduch:

.
.
.
diu que per a aconseguir això -i
finalitze- donem un període de temps màxim, tres anys,
per a adequar els sistemes del reg en tots els camps de golf que actualment
estan construïts ja.
.
.
Si realment el que vol és aconseguir una
bona utilització racional i eficient de l'aigua.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Sanmartín.

Sí, senyora Lorente.

La senyora Lorente Ramón:

Sí, brevemente, señor presidente.

Mire, señor Sanmartín, tenía
razón, el artículo 27, me refería yo, por supuesto, a
la ley de suelo no urbanizable.
Pero, le vuelvo a repetir, es que es lo
mismo, es que no añade absolutamente nada.
O sea, si nosotros no
exigimos esa distancia mínima, y usted plantea que los eximamos en
cualquier caso que sea justificado, a mí me parece que es
muchísimo mejor ser específico y determinar que solo en los
usos complementarios, que, además, son considerados según
esta ley como una unidad indivisible con el proyecto de campo de golf, y
así se tiene que contemplar incluso en la escritura.
Pues, a
mí me parece una regulación específica que solo en los
usos complementarios que regula específicamente el artículo
4, el artículo 7, en régimen urbanístico, considere
que se eximen, si a usted le gusta llamarlo así, de esa distancia
mínima.
Pero no cualquier caso que esté justificado.
Me
parece que con su enmienda deja todavía más amplia y
más abierta esa regulación y nos parece muchísimo
mejor esta, y es la que estamos defendiendo.

Y sobre el plan de acción territorial
sectorial, le repito lo mismo, señor Sanmartín, no es objeto
de la regulación y menos donde lo plantea.
Estamos hablando de
integración con regulaciones como la vulnerabilidad, como si quiere
llamar usted, por ejemplo, pues, a esas áreas de sensibilidad
ecológica, y no hablando de un instrumento, que ya lo contempla la
legislación sectorial y que podemos trabajarlo a partir de ya, y
así también lo dijo el conseller y lo dijo en ese sentido,
con la regulación que tiene, y que manifiesta en este proyecto de
ley, que contemplar cualquier proyecto individualmente.
La
planificación supramunicipal y territorial la vamos a hacer, porque
tenemos el instrumento legislativo para eso.

Y, mire, le voy a hacer simplemente una
matización para acabar, y es, cuando habla, por ejemplo, de los
terrenos, cuando son urbanizables, cuando son proyectos o planes parciales
o cuando son proyectos privados o cuando hace esa diferencia de proyectos
que luego sean considerados como dotación pública de la red
primaria, sabe que, además, y lo sabe bien, no computan dentro de
los estándares exigidos, que son, además, lo vuelvo a decir,
como un plus, ¡como un plus!
A mi me parece muy bien.
A mí me
parece, y al Grupo Popular le parece muy bien que si tiene que haber una
enfermería, un centro de salud o que si tiene que haber una
guardería o una escuela de educación infantil anexas a esas
instalaciones o como usos complementarios o compatibles de esas
instalaciones, entren a ser parte de la dotación pública,
«aparte» de los estándares, porque esos no computan como
estándares del programa que se plantea, que sabe que por ley tienen
que establecer.
.
.
Hombre, faltaría más, pero si no lo
especificamos, aquí, la demagogia, como siempre, parece que nosotros
estamos incluyendo en el cómputo y el estándar.
Pero es que,
además de los estándares que nos exige la ley
urbanística, pues, nosotros ponemos un plus.

Y hecha esa salvedad, pues, repetirle que en cuanto a
la enmienda 106, 104, la 135 y la 138, pues, sí que mejoran los
aspectos de redacción de los cerramientos y de los lindes dentro de
la integración y de la normativa de la integración
paisajística y que sí que las vamos a aceptar.

Gracias.

El senyor president:

Muchas gracias, señora Lorente.

Entonces, tenemos cuatro enmiendas, señora
Lorente, que son 104, 106, 135 y 138, por separado.
¿Alguna
más por separado?
Sí, señor Arnal.
.
.

El senyor Arnal i Ibáñez:

Volia separar, per un costat, les números 65,
71, 74, 85, 107 i 108.
Estes per una banda.
Per altre costat: 78, 111 i 114
i la resta.

El senyor president:

En primer lloc, senyories, la 104, 106, 135 i 138.
Vots a favor?
Per unanimitat, queden aprovades.

Passem a votar la 65, 71, 74, 85, 107 i 108.
Vots a
favor?
5.
Vots en contra?
9.
Abstencions?
1.
Per 9 vots en contra, 5 a
favor i 1 abstenció, queden rebutjades.

Ara la 78, 111 i 114.
Vots a favor?
5.
Vots en contra?
10.
Per 10 vots en contra i 5 a favor, queden rebutjades.

I ara, la resta d'este grup.
Vots a favor?
6.
Vots en contra?
9.
Per 9 vots en contra i 6 a favor, queden rebutjades la
resta d'esmenes.

Passem, senyories, a l'esmena 95 de
l'article 15, d'Esquerra Unida, que queda agrupada en la 96,
97, 116, 121, 122, 123, 124, 126, 127, 128, 129, 130, 132, 133, 134, 136,
137, 139 i 140.
Per a la seua defensa, té la paraula el senyor
Arnal.

El senyor Arnal i Ibáñez:

Bon dia, novament.

Este és el darrer bloc d'esmenes que
presentem i que està centrat en els diferents impactes ambientals i
paisatgístics que tenen els camps de golf.
Amb les nostres esmenes
pretenem minimitzar estos impactes millorant les especificacions de la
llei, que no són suficientment clares o contundents.

Açò és necessari fer-ho, donat
que la llei, insistim una vegada més, permet la ubicació de
camps de golf en qualsevol classe de sòl.
El projecte de llei
pretén introduir camps de golf en tota classe de sòl i,
segons en quins llocs, pot tindre uns impactes intolerables.
En altres no.
Estos impactes no els tindria, no estaríem ocupant-mos d'ells
si, d'entrada, s'hagués restringit la ubicació
dels camps de golf a sòl urbà o urbanitzable, o només
de manera excepcional i condicionada amb sòl no urbanitzable
comú, amb especials característiques i condicions, com les
que ja he exposat en altres esmenes.
Si s'haguera fet aixina des del
primer moment, no hagueren fet falta, a la millor, algunes d'estes
esmenes.

Però no s'ha fet així, i
açò ens obliga a extremar les cauteles per a evitar els
impactes i danys que poden derivar-se d'una mala ocupació, en
el pitjor dels casos, és a dir, quan se faça en un
àmbit a on poden existir valors ecològics i
paisatgístics de primera magnitud.
Una situació que
s'hagués d'haver evitat, però que està
permesa en este projecte de llei.
Com està permesa, hem de
curar-mos, diguérem, atenent la pitjor de les situacions, que
és esta, que és possible.

Estes esmenes potser no tindrien sentit en un altre
context si la llei, com demanem nosaltres, no permetera, junta amb els
camps de golf, un gran nombre de construccions, edificacions i
artificialització del medi, si no permetera establir camps de golf
en paratges protegits fins i tot, però com que aquesta llei
és com és, este projecte de llei és com és, com
que seguix permetent que, associats als camps de golf, hi hagen moltes
notables artificialitzacions del medi i construccions i activitats humanes
impactants vinculades, i com, insistisc, també obri la porta
perillosa de permetre la seua ubicació en tota classe de
sòls, incloent-hi sòl no urbanitzable protegit, aleshores
açò ens obliga a fer unes esmenes que cobren sentit tenint en
compte totes estes consideracions que acabe de fer.

Si la llei no tinguera estes deficiències, si
no tinguera estos forats, no caldrien, per descomptat, esmenes com les que
hem presentat.
Només pretenen minimitzar, de veres, els impactes
ambientals, no quedar-se a mitges en les consideracions i especificacions,
no aparentar que es vol fer alguna cosa sense acabar-ho de fer.
Si realment
l'esperit i l'objectiu de la llei fóra el de minimitzar
els impactes, aleshores l'articulat hauria de ser més
rigorós, com nosaltres demanem amb les nostres esmenes.

Entrant en matèria.
Moltes esmenes d'este
bloc pretenen destacar la incompatibilitat de les instal·lacions de
golf amb diferents tipus d'àrees que es reconeixen
ecològicament valuoses per diferents motius: de fauna, de flora,
d'ambients especials, zones humides, zones vulnerables, àrees
ambientalment fràgils, corredors ecològics, etcètera.
En tota esta classe de llocs no té sentit la ubicació dels
camps de golf i les seues instal·lacions associades.
No s'han
de posar ahí, ni seria acceptable que els seus impactes arribaren a
estes zones perquè estigueren el costadet mateix i, com a
conseqüència de les activitats del golf o les altres,
impactaren sobre estos tipus d'ecosistemes.

Si la vegetació natural és valuosa, el
camp de golf, per a poder ubicar-se en una zona de vegetació
valuosa, l'elimina, la té d'eliminar gran part
d'ella i substituir-la i, per tant, té un impacte absolutament
intolerable.
Llavors, en una zona amb vegetació valuosa, no se pot
posar.
L'única manera de protegir la vegetació natural
valuosa és evitar la seua afecció.
Encara que només
fóra la gespa, insistisc, se tracta d'una vegetació
al·lòctona, invasora, diferent de l'existent, la qual,
si la que n'hi havia era valuosa, seria eliminada, i
açò seria inacceptable.

Respecte a la fauna, el camp de golf, ja ho hem dit
abans, implica impactes de tota classe que poden afectar la fauna, com
és el soroll, com és la contaminació lumínica,
com és la contaminació atmosfèrica, la
contaminació per pesticides, la contaminació hídrica,
i la major presència de persones, de màquines, de vehicles,
la mateixa instal·lació de construccions i edificacions,
l'alteració del relleu i la vegetació.
Totes estes
coses que estic dient, cada una d'elles pot afectar molt
negativament, i a voltes de manera crítica, a la fauna.
Si la fauna
és valuosa, no es pot admetre interferència.

No poden fer com aquells constructors que volen
instal·lar camps de golf allà Castella-Lleó, tallant
boscos, afectant espècies protegides de primera magnitud.
Els
intents, les ganes, ja n'hi ha.
No es pot admetre açò.
No es pot ubicar un camp de golf on es puga afectar o perjudicar esta fauna
valuosa, considerant el seu hàbitat, els llocs de nidificació
i cria, les zones on s'alimenta i caça esta fauna valuosa.

De cap manera els camps de golf han de danyar el
patrimoni cultural valuós, siga arquitectònic, vestigis
prehistòrics, construccions amb valor antropològic.
.
.
el que
siga.
Les instal·lacions no han d'afectar de manera negativa a
cap d'estos valors que acabe de dir.

Pel que fa al paisatge, cal considerar que les vies de
comunicació, aparcaments, tancaments, edificacions, llums,
construccions, moviments de terra, tot, tot açò són
alteracions importants del paisatge.
Si el paisatge de què estem
parlant és important, és valuós, no se pot permetre,
ahí no.
La redacció dels articles al respecte han de ser
clars i contundents.
Fins i tot el mateix camp -torne a dir-,
la pròpia gespa constituïx una alteració del paisatge
tradicional agrícola, quan siga, o forestal, en la major part del
territori.
Pocs són els llocs, per no dir quasi ningú, que de
manera natural tinguen extensions de praderies com este tipus del golf.

Per tant, també constituïx una
alteració important eixe paisatge natural i rural tradicional.
Si el
paisatge a què mos estem referint és singular, és
valuós, o mereix protecció, aleshores no es pot
instal·lar ahí el camp de golf, de cap manera.
No valen
mitges tintes.

El mateix passa amb ecosistemes especialment sensibles
i singulars, com, per exemple, les zones humides, rierols, llacs.
El camp
de golf implica una modificació importantíssima i intolerable
d'un ecosistema fràgil i escàs, que no s'ha de
tolerar si estos ecosistemes que estem dient són valuosos.

El problema de fons seguix sent el mateix: no poden
ubicar-se els camps de golf en zones valuoses.
Els àmbits adequats
per a estes instal·lacions són precisament aquelles zones que
no tinguen valors ecològics ni paisatgístics destacats.
Allí és on els impactes podran ser escassos o poc rellevants,
fàcils de corregir.

Per tant, tonem a dir-ho, en una zona periurbana
degradada, en zones alterades, com ara una cantera abandonada, un abocador
clausurat, un polígon industrial en desmantellament, un barri amb
poques zones verdes, en llocs com estos, ací sí.
En llocs com
estos, la instal·lació d'un camp de golf, sobretot si
s'adopten mesures escaients, si és de caràcter
públic, si permet un ús ciutadà, ahí sí
que és veritat que pot millorar el paisatge, pot millorar les
característiques ambientals, pot inclús millorar les
condicions de vida dels veïns, ahí sí, en eixos llocs.
Però en una zona natural valuosa, no, de cap de les maneres, vulguen
vostés entossudir-se o no.
Ahí, no.

Altres esmenes en què fem insistència:
no permetre moviments de terra ni alteracions del relleu natural associats
a camps de golf.
O que els tallafocs que puguen incorporar siguen zones de
vegetació diferencial, formades per vegetació que per la seua
naturalesa o per les seues característiques estructurals, puguen
modificar la velocitat de propagació del foc, sense deixar mai el
terreny descobert i sotmés a processos erosius.
Açò
és el que s'anomena en la literatura adequada els tallafocs
verds.
Suggerim que foren d'eixe tipus.

Altres esmenes són més exigents que el
text legal en l'ús d'espècies cespitoses
adaptades al clima mediterrani.
Ho han d'estar sempre.
I usar
espècies autòctones en els camps de golf i exigir que els
tancaments sempre siguen imperceptibles visualment i permeables al pas de
la fauna natural.
Ho han de ser sempre permeables a la fauna natural, no
quasi sempre.
No basta en dir preferentment, ho han de ser sempre.
Els
camins associats al camps de golf també han d'estar sempre
allunyats de zones humides, de barrancs, de rierols, i no els ha
d'afectar mai de manera negativa.

Vosté abans m'ha dit que me saltava les
coses bones i que no parlava de les millores.
Vosté
comprendrà que quan estem fent esmenes, les esmenes es fan a les
coses que estan mal, no es fan esmenes a les coses que estan bé.
Jo
no negue que hi hagen algunes consideracions interessants des del punt de
vista energètic o de residus.
Jo no dic que n'hi hagen algunes
d'estes coses, però, evidentment, no les esmene.
Les que
esmene són totes les que són negatives, que en són
moltes.

I pel que fa a les positives, he de dir que, per
desgràcia, no són el suficient.
.
.
o no justifiquen que puguen
instal·lar-se en llocs inadequats o junt a construccions, com abans
havíem dit.
Si vosté de veres es creu allò de la
sostenibilitat i el manteniment del medi, han de ser rigorosos fins al
final, no s'han de quedar només en algunes mesures,
sinó que ho han d'exigir sempre, sempre.

Quant a la depuració en terciari, també
ací hi ha una confusió.
Ús terciari?
No.
Ús
terciari és una cosa.
Es tracta de depuració en terciari, que
és un sistema de depuració.
Pareix ser que tenen certa
confusió.
És sorprenent que s'utilitzen aigües
depurades en terciari per a regar, ni camps de golf ni el que siga.
Ahí crec que se n'han passat una miqueta.
Mosatros no ho hem
esmenat, però ahí se n'han passat un pèl,
perquè l'aigua en terciari és per a beure, és
per a beure.
Aigua depurada en terciari per a regar és un
malbaratament econòmic d'aquella manera.
El que han de fer
és prioritzar els usos importants, sobretot.

I crec que me n'he passat ja de ratlla.
.
.
.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Arnal.

Torn en contra.
Té la paraula el senyor
Castejón.

El senyor Castejón Chaler:

Gràcies, senyor president.

Bé.
Si una cosa m'ha quedat clara
és que vosté la instal·lació de golf, res de
res.
Em dóna la sensació que només li troba
inconvenients, inconvenients.

Ficar-los a un lloc.
.
.
almenys ja ha reconegut que en
zones degradades.
.
.
I jo estava a punt de preguntar-li: però si ja
n'hi ha aigua, si ja n'hi ha aigua, perquè.
.
.
i
després mos tornaria a sortir el problema.

I vosté erre que
erre amb la mateixa historieta de sempre.
Parlem del que parlem, parlem del tema urbanístic, parlem de
tramitació, vosté amb el sòl, amb el sòl, amb
el sòl.
Jo hauria de repetir-li el mateix, és a dir, que en
el títol I, les condicions d'implantació aplicables als
camps de golf -repetixo-, estan claretes.
I el que vosté
insistix una i altra vegada «en qualsevol classe de sòl»
-no li ho tornaré a dir ara-, sempre que ho marquen i ho
permeten les determinacions dels plans en vigor en cada moment -no li
ho tornaré a dir.

Ha fet referència que són moltes les
esmenes que vosté presenta, perquè són molts els temes
a corregir.
Home!
, si anem repassant, no són tants i tants.
Perquè la majoria de quantitat de les seues esmenes, concretament en
este apartat, són esmenes de supressió que considerem
innecessàries.
I li ho podria demostrar.
El que passa és que
són coses molt puntuals.
La 125, la 137, la 139.

Unes altres que són addicions o canvis.
.
.
és a dir, el concepte és el mateix, però intenten
canviar alguna paraula: «procurarà» no, per
«evitarà».
Si vosté diu que són tantes i
tantes les que han presentat, perquè cal esmenar, que la llei
està mal feta, jo penso que no.
Inclús n'hi ha moltes
que considero -i ho dic sincerament- que la redacció
inicial està molt més millor que la que vostés
proposen.

Però tot i així, n'hi ha algunes
que estan bé.
És a dir, considerem que.
.
.
concretament,
l'esmena 133 i la 134 les anem a aprovar.
Les anem a aprovar,
perquè la modificació que vostés proposen la
considerem positiva i adequada per criteris -als quals vosté
sempre fa referència- de sostenibilitat ambiental, Mire-la i
vorà com estem parlant de la gespa que li anunciava abans.
I la 134,
que és la paraula «preferentment».
El que diem de la
selecció i conservació d'espècies vegetals, que
hem de conservar-les, les espècies autòctones, i que cal
evitar la proliferació d'espècies invasores.
En
això estem d'acord, totalment d'acord.
I, per tant,
sense cap tipus de problema per aprovar la 133 i la 134.

També feia referència.
.
.
-bé, ha dit moltes coses avui- perquè si mosatros
mos creem allò de la sostenibilitat.
.
.
Però vosté
encara té algun dubte que mosatros mos ho creem i que estem
treballant per això?
(Veus) Si vosté ho considera.
.
.

Mire, per la segona cosa que sempre també mos
diu, que és que els camps de golf causen impactes.
El primer que hem
fet ha sigut reconéixer els impactes, i per això se regula en
la llei, per a evitar-los, per a regular-los i per a intentar
pal·liar-los en el possible.
I hi ha algunes coses que en la llei,
una vegada regulada, jo pense que milloraran i preservaran molt, molt, els
valors paisatgístics i ambientals del nostre territori.

Jo penso que algunes coses, per exemple, en el nostre
entorn van a propiciar efectes molt positius, amb els quals vosté
hauria d'estar d'acord.
Per exemple, vosté dubta que la
qualificació del paisatge, el que abans deia el representant de
l'Entesa.
.
.
.
, és a dir, que no entenia què era la
qualificació del paisatge preservant el caràcter del lloc.
En
definitiva, ve a ser preservar, per exemple, l'augment de les masses
forestals en espècies que no siguen autòctones.
Aquí
queda clarament que no serà així.
És a dir, la llei
fomenta, millora la biodiversitat de la flora i de la fauna.
Està
més clar que l'aigua.
Sí.
Modera les condicions
microclimàtiques, millora la qualitat de l'aire, augmenta
l'efecte albelló del gasos d'efecte hivernacle,
inclús millora la infiltració d'aigua al subsòl.

Mire, jo no he jugat mai al golf, però des que
tenim esta llei, he anat a visitar un o dos camps.
(Veus) No, no.
He anat a visitar un
o dos camps.
I un que n'hi ha a la meua comarca,  dic:
«¡Aleluya sea y bienvenido.
.
.
!
» Em referixo que coneixent
els terrenys degradats que en aquella comarca -degradats, em referixo
a abandonats i que no tenien cap rendiment-, resulta que ara
dóna goig vore'l, i no precisament per les quantitats de gespa
que hi ha, sinó perquè, sense voler, quasi, quasi,
d'aquí uns quants dies, haurem de parlar que allò
és un lloc de nidificació, d'espècies que van
allí, que abans no anaven.
En definitiva, que el medi ambient ha
sortit perfectament millorat.
I això és així.

També sempre es parla de l'aigua.
Bé, no anem a repetir la quantitat de camps que es poden construir.
Insistixo que en moltes activitats econòmiques -i això,
en definitiva, ve a ser també una activitat econòmica-
no dic es malgasta, sinó que s'utilitza també
l'aigua per a traure un producte.
.
.
-el que li deia
d'exemple.
És a dir, quan es veu una indústria
conservera, la gran quantitat d'aigua, o l'adobament de la pell
que s'utilitza gran quantitat d'aigua, no perquè
s'utilitze aigua en una gran quantitat, s'ha de eliminar
aquesta activitat productiva.
No.
I, en canvi, en el golf, si analitzem la
quantitat d'aigua -insistixo-, no és tan elevada
com vosté vol donar a conéixer.
És a dir, que es
gasten 20 hectòmetres cúbics a l'any, que representa el
0,05 del consum humà, quan estiguen els suposats 65 camps de golf en
funcionament en la Comunitat Valenciana, és una quantitat
perfectament assumible, i amb totes estes cauteles que la meua companya
feia referència i que marca la llei.

Per tant, hem reconegut estos impactes que els camps
de golf tenen sobre el territori, però, evidentment, el que es fa
amb esta llei és regular-los de forma específica.
I el que
intentem per damunt de tot és compatibilitzar, per una part, la
pràctica de l'esport -que en cap moment vosté.
.
.
passa per damunt, és a dir, per a vosté com si el golf no fos
un esport, això en cap moment fa referència a res- a la
consecució d'uns objectius de desenrotllament sostenible, que
mos creem i lluiten perquè estiguen.

I no vaig a repetir-li els lloc on es pot
col·locar un camp de golf.
No.
Però el que sí que
volem dir és que hi ha normes d'integració territorial
i que estos terrenys -que vosté dóna la sensació
que en qualsevol lloc es pot ficar un camp de golf- es poden
implantar, evidentment, en qualsevol terreny que reunisca unes condicions,
però també que tinga una capacitat d'acollida, que siga
important la vulnerabilitat ambiental del mateix als diferents impactes que
puga produir, que -insistixo- existixen, però que
naturalment també propicien una integració i una
restauració paisatgística, que també s'ho salta.
És a dir, caldria vore alguns llocs com estaven abans i com estan
ara.

Que també el camp de golf vincula el terreny
per accions ambientals o paisatgístiques a una superfície
igual a la quarta part del camp de golf.
Això també
s'ho salta.
I ja no fem referència -almenys,
evidentment, no presenta esmenes- a temes molts concrets, que
signifiquen millores mediambientals, però que.
.
.
Jo no li demanava
que presentés esmenes, almenys que ho reconegués.
Per
exemple, el tema de l'energia, que utilitzar energies renovables.
.
.
La llei marca, per exemple, que, com a mínim, el 50% de
l'energia de la il·luminació del que són els
exteriors de camps de golf ha de ser energia solar.
Això és
importantíssim.
O el 65%, com a mínim estem parlant, del que
és la producció de l'energia per a usos dels hotels,
d'aigua calenta.
.
.

Per tant, no mos pot tirar en cara que esta llei no
té caràcter ambientalista.
Una de les coses que precisament
fa una llei que ha de regular el golf és fomentar les energies
alternatives.
I això, vullga o no vullga vosté, com a membre
d'una formació verda, ho ha de reconéixer.

I l'article 33 és claret, dóna
prioritat a les fonts d'energia renovables, i especialment aquells
sistemes localitzats mitjançant els dissenys que han
d'afavorir la racionalització i, naturalment, l'estalvi
d'energia.
Insistixo, en una llei això ho haguéssem
pogut obviar, però, en canvi, ahí està.
Jo, almenys,
surt un poc content que reconega estes coses.

Sobre les masses forestals, li hem acceptat una esmena
en què reconeixem que és fonamental, per damunt de tots,
preservar les espècies autòctones.
Però és que
també en un camp de golf es destina el 20% de la superfície
total a masses forestals.
En alguns llocs, si esta transformació en
camps de golf no es portés a terme, desapareixerien.
I vosté
sap ben bé que seria així.

També fa molta referència.
.
.
que sempre
intenta donar la sensació que oblidem temes del voltants.
Una de les
coses que també jo esperava que digués, que ara amb la nova
regulació, també es planteja que l'empresa que gestiona
els camps de golf es preocupa de tindre recursos suficients, recursos
hídrics, però que també, per exemple, prepare
-una cosa que a la millor no li dóna importància,
però que sí que la té-, que prepare una
sèrie de basses d'aigua que puguen permetre en el seu moment
l'extinció d'incendis.
Per tant, són coses que
s'han de tindre en compte.

Vosté diu que els elements de separació
del camp de golf, doncs, han de ser totalment transparents, no soles
imperceptibles visualment, sinó que les espècies puguen
deambular.
Sabem que en alguns moments les tanques són inevitables,
en alguns llocs en concret.
Però, en definitiva, també la
llei ho contempla.

Per tant, jo trobo que algunes de les coses a les
quals vosté feia referència la llei ja ho arreplega,
és a dir, prohibim de qualsevol manera introduir vegetació
exòtica i invasiva -en això estem totalment
d'acord-, i també prohibim la fauna exòtica o,
inclús, la domèstica.

I pel que feia referència a la gespa o
espècies arbustives o arbòries, hem agafat una esmena en
què determinem perfectament les pretensions seues perquè
considerem que milloren la redacció de la llei, però, en
definitiva, el que no podem admetre és que vosté fique en
dubte que esta llei no té una especial atenció a la
gestió sostenible dels recursos hídrics o qualsevol de les
mesures que estan condicionades a un camp de golf.
Això no li ho
podem acceptar perquè, realment, prioritzem l'estalvi
energètic, incidim en les energies renovables, inclús.
.
.
,
podríem estendre'ns molt, però no tenim massa temps,
inclús està la gestió de residus, de quina manera cal
recollir-los, o, fins i tot, de les espècies fitosanitàries o
de fertilitzants, que tinguen productes de baixa toxicitat,  mesures
d'intentar conscienciar i sensibilitzar el respecte als paisatges i
del medi ambient.

Me referixo que són moltes les normes que en
esta llei se col·loquen ahí, que perfectament un govern que
passés d'este interés o esta preocupació de la
sostenibilitat podria passar per alt, i, en canvi, no ha sigut així.
L'aposta és decidida, i això, per cap motiu ho pot
ficar vosté en dubte.

Res més i moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Castejón.

Per a rèplica, senyor Arnal.

El senyor Arnal i Ibáñez:

Molt breument.

Mire, senyor Castejón, jo li agraïsc els
seus esforços en voler convéncer-me.
Jo sóc una
persona raonable i que entén moltes coses.
A mi m'agradaria
que vosté també entenguera per què li he estat
insistint en determinats punts, i no són ninguna mena
d'encasellament en res, sinó en destacar coses que són
molt clares.

Mire, una cosa és que els camps de golf puguen
ser bons per al paisatge o el ambient.
.
.
Segons a on!
Dir
d'entrada que sempre ho seran, això no es pot admetre.
Jo
sí que admet que en determinades condicions un camp de golf pot
arribar a millorar el paisatge.
Sí que ho tinc clar.
I ja he dit en
quines condicions.

Per tant, ací estem matisant, ací no
estem entrant dient que o tot blanc o tot negre.
Jo no estic despreciant el
golf ni com a esport -sí, sí, mai m'ho
haurà escoltat vosté a mi-, ni com a esport, ni com a
activitat turística, ni com a activitat de cap mena, sempre que
estiga sotmés a una sèrie de coses.

Per tant, insistisc, és molt important entendre
açò.
En determinats punts un camp de golf pot millorar el
paisatge?
Sí, per exemple en eixos que hem dit: canteres
abandonades, zones perifèriques urbanes degradades, etcètera,
però en un parc natural mai millorarà.
Això seria un
gravíssim error no considerar-ho.
I això és molt
important.
Les mesures que mosatros hem fet han sigut per a emfatitzar
determinades condicions en les quals no s'ha
d'instal·lar un camp de golf, amb eixe criteri.
I la resta,
que vosté me diu que és molt interessant, són aspectes
secundaris que al costat d'este nucli central perden molt
d'interés.

I dir-li una qüestió.
Les declaracions
d'impacte ambiental per desgràcia tampoc són prou
garantia hui per hui.
I li posaré només dos o tres casos
concrets.
Per exemple, en Castalla, sense declaració d'impacte
ambiental positiva, en tràmit encara, ja s'ha acabat una
urbanització de 500 cases.
I no tenia la declaració positiva!
O el Port de Campomanes, que està destrossant una zona LIC,
incomplix els condicionants de la declaració d'impacte
ambiental davant de tots, una praderia de posidònia oceànica.
O l'aeroport de Castelló, davant de totes les administracions,
de tots els mitjans, de tots de ple, s'ha destruït tant ja un
paratge que, bé, ja està irreversiblement destruït, que
no estava considerat en l'estudi d'impacte ambiental.
Són tres exemples, però contundents, de com, encara que
n'hi hagen declaracions d'impacte ambiental en la
pràctica ací, en este País Valencià, governat
per vostés, servixen de ben poc per a protegir el medi ambient.

Eixa és la mesura exacta del seu
compromís mediambiental.
Això sí que són proves
contundents de fins a on arriba la seua sensibilitat ambiental; està
allà baix, allà baix, la vorà, en el pis de baix.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Arnal.

Senyor Castejón.

El senyor Castejón Chaler:

Gràcies, senyor president.

No entrarem fins a on arriba la sensibilitat
mediambiental, és a dir, ho veiem perquè els fets estan
ahí, i esta llei, doncs, ahí està, i el dia que
s'aprove, doncs, evidentment.
.
.
En un principi marcaven quines eren
les deficiències actualment que tenim ahí i com es
podrà regular tot este important sector després de
l'aprovació de la llei.
I una llei que garantisca la
ubicació dels camps de golf, doncs, s'efectuarà
d'una forma racional i atenent sempre a les capacitats i
vulnerabilitats del territori.

Vullga o no vullga és una llei que duplica la
utilitat dels camps de golf, ja que conserven i milloren, per un part, els
valors naturals i paisatgístics de tots els terrenys i que es
preocupen, al mateix temps, de millorar i conservar estos mateixos terrenys
en les zones associades.

Jo li ho dic de veritat, jo li ho dic de veritat,
és a dir, vore zones degradades, degradades no d'anteriors
ocupacions, sinó perquè estaven totalment abandonades i vore
la transformació que ha hagut, doncs, és una llei que supera
-com va dir el conseller en la seua presentació- la mera
posició reactiva front als camps de golf per a convertir-los en un
element de dinamització econòmica, social, ambiental i
paisatgística del territori.
És una aposta decidida del
Partit Popular per vertebrar -com dia en un principi- esta
economia a nivell de tota la Comunitat Valenciana i de desestacionalitzar
el turisme que en altres sectors, o, concretament, ací en els
pressupostos ha hagut un moment que pareixia que sí que és
també una preocupació del seu grup polític.

I és una llei que evita, per molt que
vosté ho intente dissimular, evita que els equipaments esportius,
que és el golf, es convertisca en una coartada per a la
construcció indiscriminada de promocions immobiliàries.
Ho
evita, vullga o no vullga reconéixer-ho.
Per què?
Perquè, a part, es preocupa de la utilització dels recursos
naturals, del sòl i de l'aigua principalment, i intenta
satisfer la demanda turística, garantix l'explotació i
gestió de les pròpies instal·lacions en uns
requeriments mediambientals importantíssims i és una llei que
vosté hauria de recolzar.
Evidentment, no la convenceré,
però sense cap dubte hui per hui és la millor llei, la
més avança, la més ambiental de totes les normatives
que regulen els camps de golf a España, i una llei que fa el Partit
Popular.
Imagine's.

Moltes gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Castejón.

Anem, doncs, a passar a votació.

Senyor Castejón, vosté mos ha anunciat
la votació de la 133 i 134.
Però, jo he de dir que la 134
decau perquè ha sigut aprovada ja la 135, del Grup Parlamentari
Socialista, que és idèntica a la 134.
Per tant, no té
ningun objecte passar-la a votació.

Alguna votació més separat?
No.

Aleshores, passarem a votació la 133,
primerament.
Vots a favor?
Per unanimitat queda aprovada.

Ara votem la resta d'esmenes d'este bloc.
Vots a favor?
6.
Vots en contra?
9.
Per 9 vots en contra i 6 a favor queden
rebutjades.

Passem a debatre l'esmena 141, de
l'article 33, que queda agrupada en la 142, 143, 144, 145, 152, 155,
156, 157, 160, 161, 162, 163 i 165.

Per a la seua defensa, té la paraula el senyor
Sanmartín.

El senyor Sanmartín Besalduch:

Gràcies, senyor president.

Quatre referències a quatre articles concrets,
ja que el bloc és reduït.

Parlen de sistemes de gestió ambiental.
Miren,
en els sistemes de gestió ambiental diuen que la periodicitat de les
auditories mediambientals no podran ser superiors en cap cas a quatre anys.
Això és el que diu el projecte de llei.
Inclús, a
rengló seguit assenyalen que es fomentarà el sistema Emas, el
sistema comunitari de gestió i auditoria mediambiental per part de
l'administració.

Doncs bé, han clavat la pota totalment
perquè copien propostes.
Jo els recomano que es llegisquen el
Reglament 761/2001 del Parlament Europeu, que és el que desenvolupa
aquest sistema de gestió i auditoria ambiental.
I en ell es diu que
«la periodicitat d'aquest tipus d'auditoria no pot ser
superior en cap cas als tres anys», concretament ho diu
l'article 2.
9, de l'annex II, mentre que vostés posen
que «les auditories mediambientals no podran ser superiors als quatre
anys».
Primera qüestió.

Segona qüestió.
En cap lloc estableixen
vostés un pla de reducció, reciclatge i reutilització
dels residus en estos camps de golf, així com la destinació
final d'aquests.

Tercera qüestió.
El tema de la
tramitació dels camps de golf.
Jo estic d'acord que
l'informe dels ajuntaments siga vinculant, tremendament
d'acord.
Però, bé, han oblidat incloure que
l'informe -com havia dit abans- de l'organisme de
conca també ho siga.
Vostés l'esmenten en el mateix
procediment administratiu.
Incloem també nosaltres com una esmena la
possibilitat d'informació prèvia a la conselleria sobre
la idoneïtat urbanística d'espais per a implantar un camp
de golf.
Pensem que seria tremendament correcte.
Estic segur que esta
esmena van a aprovar-la perquè, evidentment, evidentment, sense que
el contingut de la informació facilitada puga prejutjar el que
és la resolució futura sobre una possible
autorització.

Respecte el règim sancionador.
Doncs,
assenyalen vostés que, amb independència de la sanció,
el responsable d'una infracció estarà obligat a
restaurar l'ordre infringit -diuen vostés-.
En cap
lloc assenyalen que aquest infractor haurà d'indemnitzar dels
danys i perjudicis ocasionats, aspecte este també que resulta
crucial.

Gràcies.

El senyor president:

Gràcies, senyor Sanmartín.

Torn en contra.
Tiene la palabra la señora
Lorente.

La senyora Lorente Ramón:

Gracias, señor presidente.

Mire, en cuanto a los sistemas de gestión
ambiental y al tema de las auditorías, es verdad que en el punto 2
nosotros recomendamos el fomento de la implantación preferente del
sistema comunitario.
Vamos a comprobar, porque cuando habla de «al
menos» es «al menos», no de «no
superará», y entonces no tenemos ningún inconveniente
en estudiar, pues, el aceptar esa enmienda que ponga 7, 3 o 4 años.
Pero, al menos contemplamos que poniendo la periodicidad, que nosotros
contemplamos en el artículo 1, de cuatro años, no incurrimos
en ninguna incongruencia, pero no tenemos ninguna objeción en
aceptarla, señor Sanmartín.

Y respecto al resto de artículos, a mí
sí que me da satisfacción cuando estamos viendo las
condiciones medioambientales de explotación, de las instalaciones de
los campos de golf, en la que decía que la regulación que
planteamos es ambiciosa, es específica, es pionera y va a dar que
hablar, pues, que no hayan planteado ningún tipo de cuestión
precisamente en esa gestión de los recursos hídricos, que es
bastante amplia y en el artículo 34 se define con muchísima
claridad.

Sí que han planteado enmiendas al
artículo 42, al artículo 43 y al artículo 44.
Yo le
vuelvo a decir, con respecto, pues, a la autorización y a la
certificación de los recursos hídricos suficientes del ente
encargado, que es la confederación, que es algo obligatorio y que,
evidentemente, todo el mundo sabe y todos sabemos que en cualquier proyecto
o en cualquier planificación es necesario aportarla y no
añade nada nuevo a toda la documentación y tramitación
que yo creo que aquí es muy rigorosa y muy específica.

Y en cuanto al régimen sancionador, creemos que
sí, que ese aspecto al que usted se está refiriendo lo
contempla.
Yo creo que cuando estamos hablando, sobre todo del
artículo 44, en su punto 2 y en su punto 3, recoge
específicamente lo que está planeando y lo recoge con toda
claridad.
Si estamos hablando de que, aparte, o con independencia de la
imposición de las sanciones establecidas en los artículos
siguientes, el responsable de la infracción vendrá obligado a
restaurar el orden infringido reparando el daño que pueda haberse
ocasionado como consecuencia de la actuación infractora, y luego,
para la imposición de sanciones, pues, evidentemente, se entiende
también posteriormente en la regulación que habla en
función de la cuantía de la sanción.

Nada más.

El senyor president:

Muchas gracias, señora Lorente.

No hay réplica.
Pasamos, pues, a
votación este grupo de enmiendas.

¿Alguna votación por separado?
¿No?

Vots a favor d'este grup d'esmenes?
6.
Vots en contra?
9.
Per 9 vots en contra i 6 a favor queden rebutjades.

Senyories, passem a votar l'últim bloc
d'esmenes, que comença en la 168, que és d'una
nova disposició addicional, agrupada en la 170, 172, 175, 177, 179,
180, 181, 183, 184, 185, 195, 196, 199 i 201.

Per a la seua defensa, té la paraula el senyor
Sanmartín.

El senyor Sanmartín Besalduch:

Gràcies, senyor president.

El mateix, de forma molt ràpida.
Totes les
disposicions addicionals.

Introduïm una disposició addicional, que
no n'hi havia cap al projecte, per a modificar el que és la
disposició transitòria segona, suprimint, i la
supressió del primer punt de la tercera, en un sentit, per
resumir-lo molt clar.
El que pensem és que no té sentit
exceptuar aquells projectes de camp de golf que hagen estat sotmesos a
tràmit d'informació pública amb anterioritat a
l'entrada en vigor de la llei.
Pensem que això no és
correcte.
Pensem que tots els projectes que actualment s'estan
tramitant s'han d'adaptar a les exigències de la nova
legislació.
I sobretot, i de forma especial en la part referent a
l'aptitud del terrenys, a la capacitat d'acollida, a la
vulnerabilitat ambiental, a la integració paisatgística i a
la disponibilitat de recursos hídrics.
Pensem que dir que
«s'exceptuaran tots aquells projectes que hagen estat sotmesos
a tràmit d'informació pública amb anterioritat a
l'entrada en vigor de la llei» és tremendament negatiu i
delata l'escassa voluntat política a l'hora
d'ordenar aquest sector.

Respecte a la disposició transitòria
cinquena, vostés ens parlen que qualsevol ampliació de camp
de golf existent haurà de respectar les condicions de disseny i les
condicions mediambientals establertes en aquesta llei.
El lògic
seria que afegiren aquí que no solament en el tema de
l'ampliació sinó també en cas de reforma dels
actuals camps de golfs, dels ja existents.

I, per últim, respecte a la disposició
transitòria sisena, concretem nosaltres que el lògic seria
que fins que el Ministeri de Medi Ambient i altres ministeris afectats no
elaboren les disposicions legals o les instruccions tècniques
precises per a facilitar la Llei 9/2006, sobre avaluació dels
efectes de determinats plans i programes amb el medi ambient,
l'administració autonòmica s'hauria
d'abstenir d'adoptar disposicions que puguen comprometre la
consecució del resultat previst per la directiva referida en
l'apartat anterior.

Jo ho dic simplement per a recordar que tant
l'article cinc, com el 189, del tractat de la Comunitat
Econòmica Europea, així com la Directiva 91/156 -ho diu
esta directiva, ja no ho dic jo- exigeixen que durant el termini
d'adaptació del dret comunitari al dret intern dels estats,
l'estat membre s'abstindrà d'adoptar disposicions
que puguen vulnerar el que aquí hem dit.

Gràcies.

El senyor president:

Moltes gràcies,
senyor Sanmartín.

Torn en contra, tiene la palabra la señora
Lorente.

La senyora Lorente Ramón:

Gracias, señor
presidente.

Pues sí que hay que hacer un buen ejercicio, un
poco de técnica legislativa para introducir esa adicional que con
respeto mueve a todos los apartados de la transitoria.
Pero, bueno, decirle
que vamos a estudiar de cara al pleno sobre todo lo referente a la
ampliación, a lo que se refiere a la ampliación y al
sometimiento a la normativa de implantación de los sistemas de
gestión medioambientales que prevé esta normativa y
también a la reforma.
Pero siempre y cuando pormenorizaremos una
oferta de acuerdo al pleno, ya que cualquier reforma puede ser considerada
si la reforma es sustancial de la estructura del proyecto, evidentemente,
pues veremos la posibilidad de darle una redacción y que se acometa
y entre dentro de la normativa.

Pero con respecto a la idea sustancial que proponen
este grupo de enmiendas y con esa propuesta de enmienda adicional, que no
sería otra que la de eliminar nuestras transitorias y proponer las
suyas, eso es lo que realmente es.
Pero no la vamos a aceptar, porque
nosotros es que no tenemos que delatar absolutamente la intención de
nada.
Es que estamos hablando de tramitación y de aplicar una
normativa, que entra en vigor al día siguiente de su
publicación.
Y que, evidentemente, los proyectos que en la
actualidad se encuentran en tramitación, y la publicación es
una fase de la tramitación, evidentemente, no vamos a detallar
después una serie de responsabilidades administrativas, si no fuese
más, en las que pudiésemos incurrir.

Señor Sanmartín, yo creo que nadie se
delata de nada, porque tampoco antes ha existido una normativa de
implantación de proyectos de campos de golf como esta.
Y no la
planteemos con ese velo o queriéndole poner esa excusa de que es un
coladero o esto va a servir, como siempre, para proyectos
urbanísticos.
Si no defendemos absolutamente todos los grupos
políticos que vamos a tratar en una normativa de potenciar el uso
deportivo y turístico de una instalación de campo de golf,
potenciando con determinados usos el uso hotelero y el uso deportivo, pues,
entonces no nos lo creemos y nos olvidamos absolutamente de todo.

Yo creo que todos los proyectos que están en
publicación están en tramitación y si no
tendríamos que hacer absolutamente, exactamente lo mismo en
cualquier tipo de modificación de cualquier aspecto o plan
urbanístico de cualquier clase, incluido los sistemas o los de
parques naturales.
No vale solamente para los campos de golf.
Yo creo que
hay que ser congruentes y, evidentemente, lo que está publicado
está en tramitación.
Y esta ley afectará a partir de
ahora a todos los proyectos de golf con lo que establece
específicamente la normativa.

¿De ampliación de los existentes?
Pues
me parece muy bien, porque sí que están ampliando y
están ocupando una superficie que, evidentemente, está
normativa le puede exigir esos estándares y ese sistema de
gestión y de implantación ambiental y de no agresión
al paisaje.
Y las reformas, pues,  lo podemos estudiar siempre y
cuando sea una reforma sustancial y que varíe el proyecto inicial.

Pero el resto sería hablar abiertamente, si no
queremos llamar moratoria, como en el caso de Izquierda Unida, de una
minimoratoria.
Y yo creo que aquí cuando hemos hablado todos
seriamente y hemos defendido los proyectos, independientemente y dentro de
la normativa urbanística y de la autonomía de cada municipio
de presentar los proyectos, pues los que están en publicación
están en tramitación, están en publicación y
están en tramitación.
Y esta ley y esta normativa
afectará a los que a partir de su aprobación y su
publicación tengan que afectar.

Muchas gracias.

El senyor president:

Muchas gracias,
señora Lorente.

Señor Sanmartín.

El senyor Sanmartín Besalduch:

Senyora Lorente, jo el que
no entenc és si a vosté li pareix correcte i diuen que ho
estudiaran per al ple que les ampliacions de camps de golf actuals o de
reformes de camps de golf actuals, li pareixeria correcte en el sentit que
ho han d'adaptar a la legislació actual, més correcte
li hauria de paréixer el que li propose a part, en el tercer lloc,
és a dir que són projectes de camps de golf que no
s'han executat; són projectes, és a dir, no s'han
executat sobre la realitat física, són projectes que si han
passat el tràmit d'informació pública no els
d'entrada en vigència aquesta llei.
Per tant, és
lògic i coherent.
Si vosté em diu «a mi em pareix
correcte en el tema de reforma de camps de golf o ampliacions, però
en els altres no», encara més li hauria de pareix,
perquè és que estos ni estan executats.
Únicament el
que jo li dic és que no té sentit que exceptuen tots aquells
projectes de camp de golf, projectes de camp de golf que vostés em
diu: «Sí, ja han passat el tràmit
d'informació pública amb anterioritat a l'entrada
en vigor de la llei, per tant, aquest projectes ja no els és
d'aplicació la llei reguladora».
No ho entenc,
perquè pel mateix criteri que vosté em diu en
l'ampliació i en la reforma s'hauria d'aplicar
aquí.
Una altra cosa és que jo li diguera: no, als camps de
golf que actualment existeixen en la Comunitat Valenciana i tal.
.
.
Bé, deia que és correcte el que li estic dient, projectes de
camp de golf.

Res més.

El senyor president:

Moltes gràcies,
senyor Sanmartín.

Senyora Lorente.

La senyora Lorente Ramón:

Gracias.

Brevemente, señor presidente.

Señor Sanmartín, no hay ninguna
incongruencia.
Le voy a poner un ejemplo.
Si tres campos de golf que tiene
mi municipio desde hace más de 20 años y que aprobó el
gobierno socialista en aprobación definitiva de la Generalitat,
entonces el gobierno de Lerma, evidentemente a lo que me estoy refiriendo
es: si ahora uno de esos campos, que tienen ya más de 20
años, propone una reforma o una ampliación que modifica
sustancialmente lo que fue el proyecto inicial y coincide que no se ha
planteado ya o que no está en tramitación esa
publicación de proyecto de ampliación o de reforma, se
someterá si es a partir del día siguiente de la
publicación de esta ley.
No hay ninguna incongruencia.

Y, evidentemente, le vuelvo a repetir: los proyectos
que están publicados están en tramitación.
Entonces,
sabe usted que podríamos incurrir en una serie de incongruencias,
incluso de responsabilidades.
Y le vuelvo a decir que aquí no se
trata absolutamente de hablar, ni de trampas, ni de coladeros, ni de
intentar disfrazar.
O sea, vamos a olvidar ese debate absurdo, porque se
trata de lo que está en esta ley, de legislar y de establecer una
normativa específica a partir de ahora, a partir de ahora para
proyectos de campos de golf.
Y, si no, pues podemos hablar y contar
cuántos había antes, cuántos hay ahora, cuándo
tendrán que venir y pasarnos la vida debatiendo y no trabajando.

Yo creo que había campos de golf y muy buenos
con el beneplácito de otros gobiernos, los ha habido ahora.
Y es
verdad que hay una enorme demanda, una enorme demanda de proyectos de
campos de golf para potenciar lo que nosotros queramos potenciar, que somos
quien tenemos responsabilidad pública y política, que es
ordenarlos, integrarlos en el paisaje, establecer una serie de obligaciones
de devolver terrenos degradados y de poner en valor terrenos y suelo
degradados medioambientalmente y potenciarlos y de implantar y de
obligarles a poner sistemas de gestión medio ambiental de alto
nivel, como no lo hacen en otras comunidades.
Y yo creo que eso es positivo
y eso es lo que defendemos, sin transitoria, con transitoria, con
adicional, pero no paralizando absolutamente nada de lo que ya se
está tramitando.

Muchas gracias.

El senyor president:

Muchas gracias,
señora Lorente.

Concluido el debate, vamos a pasar a votación.
¿Alguna separación de alguna enmienda?

El senyor Arnal i Ibáñez:

Volia separar la
número 180 i 183 de la resta.

El senyor president:

180 i 183.
Aleshores,
començarem per estos dos esmenes.

Esmenes 180 i 183.
Vots a favor?
Vots en contra?
9.
Abstencions?
1.
Per 9 vots en contra, 5 a favor i 1 abstenció queden
rebutjades.

La resta d'esmenes.
Vots a favor?
6.
Vots en
contra?
9.
Per 9 vots en contra i 6 a favor, queden rebutjades.

Senyories, conclòs el debat de les esmenes,
passem a votar els articles.
Si a les seues senyories no els pareix mal, si
algun grup té algun article que s'haja de separar, si
són tan amables de dir-lo o ¿anem article per article?
(Remors) Anem a vore.
Jo
agruparé alguns articles i si vostés volen que pare, jo pare.
D'acord?

Aleshores, vaig a seguir el criteri que portem en el
debat les esmenes.
De moment, article 1.
Vots a favor?
14.
Vots en contra?
Cap.
Abstencions ?
1.
S'aprova per 14 vots a favor, 1
abstenció i cap en contra.

Article 2.
Vots a favor?
9.
Vots en contra?
1.
Abstencions?
5.
Queda aprovat.

Article 3.
Vots a favor?
(Remors)
Article 3, 4, 5, 6, 7 i 8.
Vots a favor?
9.
Vots
en contra?
6.
Queda aprovat.

Article 9 i 10.
Vots a favor?
9.
Vots en contra?
1.
Abstencions?
5.
Queden aprovats.

Article 11, 12, 13 i 14.
Vots a favor?
9.
Vots en
contra?
6.
Queden aprovats.

Article 15.
Vots a favor?
9.
Vots en contra?
1.
Abstencions?
5.
Queda aprovat.

Article 16, 17, 18.
Vots a favor?
9.
Vots en contra?
6.

Article número 19.
Vots a favor?
9.
Vots en
contra?
1.
Abstencions?
5.
Queda aprovat.

Article 20 i 21.
Vots a favor?
9.
Vots en contra?
6.

Article número 22.
Vots a favor?
9.
Vots en
contra?
1.
Abstencions?
5.
Queda aprovat.

Article 23 i 24.
Vots a favor?
9.
Vots en contra?
6.

Article 25.
Vots a favor?
9.
Vots en contra?
1.
Abstencions?
5.

Article 26.
Vots a favor?
14.
Vots en contra?
1.
Abstencions?
Cap.
S'aprova.

Ara vindria el nou article que s'ha aprovat per
l'esmena 138, però com s'ha aprovat l'esmena no
cal votar el nou article.
Queda incorporat al text de la llei.

El 27 i 28.
Vots a favor?
(Remors) Abstencions?
Queda aprovat per 9 a favor, 5 en contra i 1
abstenció.
(Remors) Perdó.
14 a favor, cap en contra i 1 abstencions.

Ara 29 i 30.
Vots a favor?
9.
En contra?
1.
Abstencions?
5.

31, 32, fins ahí.
Vots a favor?
14.
Vots en
contra?
Cap.
Abstencions?
1.

33, 34 i 35.
Vots a favor?
9.
Vots en contra?
6.

Article 36.
Vots a favor?
9.
Vots en contra?
1.
Abstencions?
5.

El 37.
Vots a favor?
9.
Vots en contra?
Cap.
Abstencions?
6.

El 38.
Vots a favor?
9.
Vots en contra?
1.
Abstencions?
5.

Hem fet el 39, no?
(veus).
El 38.

El 39 ara.
Sols és este o.
.
.
?
Vots a favor?
14.
Vots en contra?
Cap.
Abstencions?
1.

40.
Vots a favor?
9.
Vots en contra?
1.
Abstencions?
5.

41.
Vots a favor?
14.
Vots en contra?
Cap.
Abstencions?
1.

42, 43, 44.
Vots a favor?
9.
Vots en contra?
6.

45.
Vots a favor?
14.
Vots en contra?
Cap.
Abstencions?
1.

46.
Vots a favor?
9.
Vots en contra?
1.
Abstencions?
5.

Disposicions transitòries primera, segona,
tercera.
.
.
La primera només?
Vots a favor?
9.
Vots en contra?
1.
Abstencions?
5.

Disposicions transitòries segona, tercera,
quarta, quinta i sexta.
Vots a favor?
9.
Vots en contra?
6.

Disposició final primera i fina segona.
(Veus) Separada?
Disposició final primera.
Vots a favor?
9.
Vots en contra?
1.
Abstencions?
5.

Disposició final segona.
Vots a favor?
9.
Vots
en contra?
Cap.
Abstencions?
6.

I ara votem l'exposició de motius com a
preàmbul de la llei.
Vots a favor?
9.
Vots en contra?
6.

Designació del membre de la comissió que
 ha de presentar davant del ple el dictamen del Projecte de llei
reguladora de camps de golf a la Comunitat Valenciana (RE número
49.
579)

El senyor president:

Senyories, conclòs el debat, passem al
següent punt de l'ordre del dia, que és designació
del membre de la comissió que ha de presentar davant el ple el
dictamen de la comissió al Projecte de llei reguladora de camps de
golf en la Comunitat Valenciana.

Alguna proposta, senyories?
Alguna proposta per a
 presentar al ple?
(Remors) No, no.
Recuerdo que el presidente ya fue en la anterior
ley.
(Pausa)

¿Les parece bien la vicepresidenta,
señorías?
Pues por unanimidad o por aclamación, como
ustedes quieran, será la vicepresidenta.

Señorías, les agradezco a todos los
grupos la colaboración.
(Veus) ¡Ah!
, perdón, sí, recuerdo que
tienen los grupos 48 horas para mantener las enmiendas ante el pleno.

La senyora Gay Bódalo:

Nosotros las mantenemos.

El senyor president:

Dígame, señora Gay.

La senyora Gay Bódalo:

Nosotros las mantenemos.

El senyor Arnal i Ibáñez:

Nosaltres les mantenim totes, exceptuant les que han
estat aprovades.

El senyor president:

Sí, a pesar de que tomo nota que las mantienen,
eso no implica que no presenten los escritos correspondientes.

El senyor Arnal i Ibáñez:

Correcte, perquè no quede confusió, que
quede clar ja que.
.
.

El senyor president:

Muy bien.
Muchas gracias por la atención.

Se levanta sesión.

(Se suspén la reunió a les 14 hores i 10
minuts)