Untitled Web Page



**Comissió d'Economia, Pressupostos i Hisenda relitzada el dia 4 de novembre de 2003.
Comença la reunió a les 10 hores i 6 minuts.
Presidix l'Il·lustre Diputat Senyor Jesús Ros Piles.
Reunió número 3/I.**

 

 

 

***Compareixença del conseller d'Infraestructures i Transport, senyor José Ramón García Antón, per tal d'informar sobre el Projecte de llei de pressupostos de la Generalitat Valenciana per a l'exercici 2004, pel que fa a la seua conselleria***

 

**El senyor president:**

 

Bon dia.

Senyores i senyors diputats, amics dels mitjans de comunicació.

Anem a començar esta sessió de la Comissió d'Hisenda, per on passaran tots els consellers a comparèixer i explicar el seu pressupost per a l'any 2004.

Com és habitual, esta sèrie de reunions de la Comissió d'Economia són reunions molt concorregudes per l'expectativa que desperta la compareixença dels senyors consellers, que expliquen quin és el seu programa i quin és el seu pressupost per a l'any que ve.

Anem a vore si estem tots.
Em dóna la sensació que sí, però la senyora secretària passarà llista a vore si es troben tots els il·lustres i les il·lustríssimes.

 

*(La senyora secretària passa llista per tal de comprovar l'existència de quòrum)*

 

Primer punt de l'ordre del dia: aprovació de l'acta de la sessió anterior.
Estem tots d'acord?
Aprovada.

Segon punt de l'ordre del dia: compareixença dels consellers de la Generalitat Valenciana per a informar del Projecte de llei de pressupostos de l'any 2004.

Inaugura les sessions d'estes compareixences el senyor conseller d'Infrastructures i Transports, senyor García Antón.
Li donem la benvinguda en esta nova legislatura.
.
.

 

**El senyor conseller d'Infraestructures i Transports:**

 

Moltes gràcies.

 

**El senyor president:**

 

.
.
.
a esta comissió i desitgem que el que vosté mos vaja a dir siga, si no del gust, de la conformitat de quasi tots.

Té vosté la paraula quan estime convenient.

 

**El senyor conseller d'Infraestructures i Transports:**

 

Bon dia.
I moltes gràcies, president de la comissió.

Señoras y señores diputados.

Cumpliendo una vez más con la cita que tenemos cada año cuando llega la época de los presupuestos, es para mí un placer volver a esta Comisión de Economía, Presupuestos y Hacienda y reunirme con sus señorías para exponerles los rasgos más destacados del Proyecto de presupuestos para el 2004 de la Conselleria de Infraestructuras y Transporte y de las empresas públicas que dependen de la conselleria.

Ya saben de otros años que las empresas públicas cumplen cada vez más un papel fundamental en la implantación de las infraestructuras que necesita la Comunidad Valenciana para seguir creciendo y seguir desarrollándose de modo ordenado, equilibrado, respetando el medio ambiente y procurando cada vez más la cohesión social y el mayor abanico de oportunidades de bienestar para el mayor número de ciudadanos.

Ese papel fundamental de las empresas públicas y de los cauces de obtención de recursos financieros adicionales a los de la hacienda pública se confirma también en este Proyecto de presupuestos.
*(So d'un mòbil)* Y no solo se confirma sino que en este año próximo vamos a hacer un esfuerzo especial para potenciar esas posibilidades por diversas vías.

Por un lado, a través de la Ley de acompañamiento, el Gobierno Valenciano ha previsto la creación de una nueva entidad, el Ente Gestor de la Red de Transportes de la Comunidad Valenciana, con capacidad para construir, gestionar y explotar las infraestructuras del transporte que le atribuya la Generalitat y para percibir una contraprestación económica de las empresas prestadoras de servicios de transporte que utilicen esa infraestructura, ya sean públicas o privadas.

Y, por otro lado, vamos a tratar de impulsar la construcción de nuevas infraestructuras mediante sistemas concesionales, tanto a través de las nuevas posibilidades que ha introducido la Ley de concesiones de 2003 como a través de las posibilidades que ya se preveían en la Ley de ordenación del transporte terrestre de 1987.

Estamos estudiando ya las posibilidades que podríamos tener en ese sentido, y yo creo que va a ser una vía importante para que podamos seguir manteniendo en los próximos años el fuerte ritmo inversor que necesita la Comunidad Valenciana para seguir creciendo por encima de la media nacional y por encima de los países de la Unión Europea.

Como un paréntesis, diría que la inversión pública de la Generalitat Valenciana en materia de infraestructura de interés general, que corresponde normalmente a esta conselleria, es de las más importantes de todas las comunidades autónomas de todo el estado español, yo creo que solo comparable a Madrid y algo a Cataluña, pero por encima, por encima de Cataluña.
Y este año, siendo ese nivel inversor importantísimo el de la comunidad, seguimos creciendo de forma importante, como lo vamos a ver ahora.

Y decía por encima de los países de la Unión Europea, para que los ciudadanos tengan cada vez más y mejores oportunidades para desplazarse, para comunicarse y para ganar en calidad de vida, y para que ese crecimiento sea compatible con la reducción de la presión fiscal, con el control del gasto público y con la reducción del déficit presupuestario, es decir, con las políticas que está impulsando el Gobierno Valenciano y el gobierno de la nación, que son las que contribuyen a la activación de la economía y al crecimiento del empleo.

Por otra parte, como sus señorías saben, la nueva Conselleria de Infraestructuras y Transporte ha supuesto algunos cambios importantes en las competencias y en la estructura del gasto respecto a la antigua Conselleria de Obras Públicas.
Y esto es algo que hay que tener, lógicamente, en cuenta para establecer comparaciones con los presupuestos anteriores.

Teniendo en cuenta todo eso, yo quisiera empezar la exposición destacando lo que va a ser el volumen total de recursos económicos que va a destinar la Generalitat a infraestructuras del transporte, a carreteras, a infraestructuras hidráulicas, a las telecomunicaciones y la sociedad de la información, a la energía, a los puertos, a las costas y a la arquitectura, que comprende todo el conjunto de recursos presupuestarios y extrapresupuestarios que va gestionar en el 2004, lo que podemos llamar el grupo infraestructuras, es decir, la conselleria y las empresas públicas, fundamentalmente Ferrocarriles de la Generalitat Valenciana y la Entidad de Saneamiento de Aguas Residuales de la Comunidad Valenciana.

El presupuesto de la conselleria para el año que viene supone, como saben, un total de cerca de 635 millones de euros --son 634 setecientos no sé qué--, alrededor de 635 millones de euros.
Y dentro de ese volumen global, más del 85%, 546 millones, son gastos de inversión, capítulos VI y VII.
El capítulo VI crece del orden del cuatro y pico por ciento.

Por tanto, la Conselleria de Infraestructuras y Transporte mantiene un perfil netamente inversor, con un volumen relativamente reducido de gasto corriente que permite gestionar un volumen muy alto de gasto en inversión.

A esto se suma la inversión extrapresupuestaria, y aquí tenemos a la Entidad de Saneamiento, que va a realizar obras de construcción o ampliación de depuradoras e infraestructuras de abastecimiento por valor de más de 143 millones de euros, sin contar los 13,2 millones que también invertirá la entidad, pero que se cubrirán con la subvención de capital previsto en el capítulo VII de la conselleria.
O sea, que son 143 propios de la entidad.

Además, la Entidad de Saneamiento también va a invertir cerca de 92 millones de euros en mantenimiento y explotación de las depuradoras.
Y este gasto se financia con el canon de saneamiento, que, como saben, ya no aparece reflejado en las cuentas de la conselleria sino que es un tributo propio que recauda y gestiona la Entidad de Saneamiento.
Por tanto, hay 92 millones más de recursos, al margen de los presupuestos de la conselleria, que aporta la Entidad de Saneamiento.

En tercer lugar, tenemos la inversión de FGV en infraestructuras de transporte urbano y metropolitano en la redes de Metro Valencia y de Tranvía de Alicante.
Las actuaciones que Ferrocarriles de la Generalitat Valenciana tiene previstas llevar a cabo el año que viene suponen una inversión, dentro del ejercicio 2004, de casi 152 millones de euros en infraestructuras y de más de 77 millones en material móvil.
Es decir, casi 230 millones de euros que va a invertir Ferrocarriles de la Generalitat Valenciana, de los cuales 29,18 serán aportados por la conselleria mediante la subvención prevista en el capítulo VII.
Por tanto, 200 millones, aproximadamente, de euros es lo que va invertir Ferrocarriles de la Generalita Valenciana en el 2004 con financiación propia.

Y, por último, también hay que tener en cuenta, como vengo señalando en los últimos años, las obras de carreteras que estamos ejecutando por el modelo alemán, el sistema de pago aplazado, que no aparecen en el presupuesto hasta después de estar terminadas, pero que son infraestructuras que se construyen dentro del ejercicio.
Y como se construyen dentro del ejercicio, son infraestructuras e inversiones que tenemos que tener en cuenta en este ejercicio también.

Para 2004 tenemos previsto que estas obras alcancen un volumen de ejecución de unos 67 millones de euros, después de descontar los pagos por obras del modelo alemán que ya están terminadas y que, por lo tanto, se realizan dentro de este año 2004.
O sea, descontando lo que se paga, que está en los presupuestos, hay 67 millones de euros más que se van a invertir en obras que ahora luego indicaré.

Por tanto, el volumen total de inversión que vamos a realizar en el 2004, contando capítulo VI y VII de la conselleria, obras del modelo alemán y recursos propios de la Entidad de Saneamiento y Ferrocarriles de la Generalitat Valenciana, será superior a 1.
048 millones de euros, lo que significa un incremento de la inversión ligeramente superior al 9,5%, exactamente el 9,57%, respecto a las inversiones presupuestadas para el año 2003.

Por otra parte, quisiera señalar a sus señorías que en el presupuesto de la Conselleria de Infraestructuras y Transporte figuran dos programas cuya función no es tanto financiar directamente inversiones como, sobre todo, planificar, orientar y promover unas inversiones muy importantes, que en esos ámbitos son protagonizadas fundamentalmente por la empresa privada.
Me refiero al área de telecomunicaciones y sociedad de la información y el conocimiento y el área de energía.

Por eso, la incidencia presupuestaria de estos dos programas es relativamente reducida si la comparamos con los programas de financiación de carreteras o infraestructuras hidráulicas, pero su trascendencia es mucho mayor de lo que pueden dar a entender esas cifras, ya que ellos son los programas que nos permitan gestionar la política de la Generalitat en dos sectores importantísimos para el funcionamiento de nuestra economía, para el bienestar de los ciudadanos y para las estrategias de desarrollo futuro de la Comunidad Valenciana.

Por lo que se refiere al programa de telecomunicaciones, con una dotación de 21,8 millones de euros, yo quisiera destacar, sobre todo, que este presupuesto nos va a permitir, por un lado, atender los compromisos derivados de los planes y actuaciones que se han ido poniendo ya en marcha en años anteriores, como corresponde a una administración pionera en los esfuerzos por promover la promoción y la implantación de sistemas avanzados de comunicación y de servicios al ciudadano.
Y en este sentido, les puedo recordar que en el 2004 finalizaremos el plan de modernización y racionalización de la administración valenciana, Pemav, iniciado en el año 2000.

Pero este presupuesto también nos va a permitir poner en marcha dos nuevos programas, que son los que van a articular la política de la Generalitat en materia de telecomunicaciones y sociedad de la información para esta legislatura, que son el programa estratégico de telecomunicaciones avanzadas, conocido como Pevta, y el programa para la consolidación de la sociedad de la información y de gestión del conocimiento, que presentaremos al Gobierno Valenciano antes de que termine este año.

Estos dos programas enmarcan las líneas de actuación que vamos a desarrollar para implantar una red valenciana de alta velocidad en infraestructuras de telecomunicaciones para que esa red alcance todo el territorio sin discriminación, para fomentar al máximo el uso de las herramientas y de los servicios tecnológicos por parte de las empresas y de los ciudadanos y para desarrollar plenamente una administración en línea, plenamente accesible y cada vez más orientada al servicio al ciudadano.

El impulso de estos dos programas corresponde a la Conselleria de Infraestructuras y Transporte, pero tanto en su elaboración como en su implantación colaboran otros departamentos del Gobierno, como Educación, como Sanidad, como Empleo, y para su financiación contamos con los programas europeos y con las medidas que ha puesto en marcha el gobierno español con su programa España.
es.

Y además, como decía, una parte fundamental de su contenido va a ser el de orientar e impulsar unas inversiones privadas muy importantes que realizarán los operadores privados en infraestructuras de banda ancha, radio y televisión digital.
Concretamente, dentro del presupuesto para este año, creo que se pueden destacar las líneas con las que vamos a participar en el proyecto Alcoy Ciudad Digital, en colaboración con el Ministerio de Ciencia y Tecnología, y a fomentar el comercio electrónico y el acceso de las pymes valencianas a los servicios y contenidos de la sociedad de la información.

El segundo programa al que me refería, con una dotación económica relativamente reducida, porque el peso de la inversión lo asume el sector privado, es el programa de energía.
En este programa, la mayor parte de la inversión, 8,6 millones de euros, se canaliza por el capítulo VII.
Con esa dotación vamos a desarrollar el convenio de la Generalitat con la empresa Gas Natural para la ejecución de la tercera fase de distribución de gas natural en nuestra comunidad.
Ese convenio está en marcha y esta sería la tercera fase.
La Generalitat aporta cerca de un tercio de la inversión que en el 2004 ascenderá a un total de 13,8 millones de euros y se iniciarán las obras de los ramales Chiva, Buñol, Requena, Cabanes, Oropesa, Llíria, Villar del Arzobispo, la Jana, Higueras, San Jorge, Vinaroz y Alfara-Foios.

También vamos a seguir desarrollando el Plan de gasificación de pequeños y medianos municipios y el Plan valenciano de electrificación rural.
Y vamos a financiar, a través de la Agencia Valenciana de la Energía, las actuaciones del Plan de energía articulado en tres programas: mejora de la eficiencia energética y ahorro, fomento de la investigación energética y fomento de las energías renovables con una dotación superior a la que el año 2003 nos ha permitido financiar más de 550 proyectos.
Junto a estos dos programas, telecomunicaciones y energía, que por primera vez vengo a explicar a esta Comisión de Presupuestos, la Conselleria de Infraestructuras y Transporte continúa gestionando los programas de carreteras, infraestructura hidráulica, de arquitectura, de puertos y costas y de transporte, que quienes entre sus señorías ya han formado parte de esa comisión en las últimas legislaturas están más habituados a asociar conmigo.

Voy a empezar, si les parece, hablando de los programas de transportes que durante este ejercicio próximo y durante toda la legislatura van a tener un protagonismo muy importante.
Ya les he mencionado la inversión que va a realizar este año Ferrocarriles de la Generalitat Valenciana con fondos extrapresupuestarios, aproximadamente 200 millones de euros, un máximo histórico que nos va a permitir seguir avanzando hacia el objetivo asumido por el presidente de la Generalitat: descender la red de metro a toda el área metropolitana de Valencia y hasta la implantación de la red de tranvía en la provincia de Alicante.
Concretamente, la red de Metro Valencia va a recibir 91 millones de euros en el 2004.
Entre actuaciones financiadas en el capítulo VI de la conselleria y actuaciones financiadas por FGV: prolongación de la línea 5 hasta Manises y el aeropuerto, ya iniciada; estamos haciendo Mislata-Quart, terminado prácticamente el proyecto de Quart-Manises y en elaboración el proyecto de Manises-Ribarroja, prolongación del tranvía a La Coma y ramal a Terramelar-Paterna, también en obras; nueva penetración subterránea y estación de Torrent, próxima a terminar; nueva estación de Bailén, integrado dentro de la operación del parque central, también iniciada; conexión de las líneas 5 y T4 en el marítimo; modernización del tramo San Isidro-Torrent en la línea 1; estamos preparando los proyectos de la línea T2 por debajo del centro histórico de Valencia, más o menos hasta el río, y, en licitación, el proyecto desde la zona del río a Nazaret.

En cuanto al tranvía de Alicante, las principales actuaciones durante el 2004, todas ellas a ejecutar por FGV, serán las obras del tramo 2, Mercado-Finca Adhoc, que están iniciadas; el inicio de las obras de los tramos 1, Luceros-Mercado; la variante del Cabo de las Huertas; la estación del mercado, apunto de adjudicar y de los nuevos talleres; la señalización y comunicación del tramo Campello-Villajoyosa y la puesta en servicio del tramo de El Campello-Villajoyosa con el nuevo concepto del tren tranvía.
En conjunto, alrededor de 100 millones de euros para la nueva red de tranvía en Alicante en el año 2004.

Aparte de la inversión de la Generalitat, como antes les indicaba, tenemos prevista sacar a concesión la construcción de la línea 2 de la Universidad en el año 2004.
Más que sacar, en este caso, lo que se trata es de una empresa privada que ha pedido la concesión, a través de la Ley de ordenación del transporte del año 87, de una línea que es la que va hacia la Universidad en la zona de Alicante.
En este caso estamos hablando de aproximadamente 49 millones más de inversión en la red de tranvía de Alicante que podría empezar a ponerse en marcha este mismo año 2004.

Yo creo que otro aspecto que merece la pena destacar en este presupuesto para transportes es el impulso a las operaciones del parque central de Valencia en las que el Ministerio de Fomento va a sacar la redacción del proyecto de estación antes de que finalice este año --yo pienso que este mes-- y el soterramiento y nueva estación intermodal de Alicante, más adelantada y que podría ponerse en obras en el año 2004.
En ambos casos el presupuesto de la conselleria contiene partidas para cumplir nuestros compromisos en el marco de los convenios suscritos y nuestra participación en las empresas públicas que van a desarrollar las actuaciones.
O sea, aquí no cabe ya llevarse a engaños.
Tanto en un caso como en otro hay un convenio firmado por el Ministerio de Fomento, por el ayuntamiento, por GIF, por Renfe y por el gobierno de la Generalitat, donde cada uno tiene una partida.
Creo recordar que la Generalitat, en el caso del parque central, son del orden de los 12.
000 millones de pesetas que se ponen durante los 4 ó 5 años que puede estar en ejecución esa obra, o en terminación esa obra, y que se ponen en función de cómo está la situación de los proyectos para poder iniciar esas actuaciones.
En el caso de Alicante la inversión es menor y también estamos realizando esos trabajos.

También es un aspecto muy importante de la política de la conselleria en materia de transportes la seguridad.
En concepto de concentración y supresión de pasos a nivel en las líneas de FGV la conselleria invertirá 20,8 millones de euros en el año 2004, además de 8,8 millones para suprimir pasos a nivel en las líneas de Renfe, de acuerdo con el convenio que tenemos firmado con Renfe y, también, seguiremos colaborando con el Estado para la mejora de las instalaciones ferroviarias, como la urbanización del entorno de la estación de Massanassa que tenemos ya en obras.

Y, en fin, aún podría mencionar otras actuaciones que vamos a desarrollar en el 2004 en el capítulo VII de este programa de infraestructuras del transporte, como la terminal de contenedores de Almusafes, la construcción de un paso ferroviario inferior en Xàtiva, dentro de la línea Xàtiva-Alcoi, o la terminal de autobuses de Llíria en colaboración con el ayuntamiento.

El panorama presupuestario en materia de transportes se completa con el programa 513.
30, de ordenación y coordinación del transporte terrestre, dotado prácticamente en 50 millones de euros.
De este programa quiero destacarles los casi 34 millones de euros que destinamos a financiar los gastos de explotación de FGV, el apoyo a la coordinación del transporte público en el área de Valencia a través de la ETM, la Entidad de Transporte Metropolitano de Valencia, la dotación también para ese fin destinada al Plan de transportes de Alicante, TAM, ayudas a la renovación de autobuses e instalaciones de seguridad en taxis y el mantenimiento de los servicios de autobús en líneas de baja demanda, el mantenimiento de la línea Xàtiva-Alcoi y otras actuaciones.

En total, pues, el transporte en la Comunidad Valenciana va a recibir una inversión pública en el año 2004, contando los dos programas presupuestarios de la conselleria y las inversiones de ferrocarriles de la Generalitat Valenciana, de 313 millones de euros.
Y, como antes decía, la próxima creación del ente gestor de la red de transporte de la Comunidad Valenciana y la apertura de las infraestructuras a los sistemas de concesión y a la intervención de operadores privados en la prestación de servicios nos va a permitir a los valencianos continuar avanzando cada vez mejor hacia unas redes de transporte público de calidad.
O sea, esto que he dicho es la inversión prevista y que se va a realizar; además, además, estamos trabajando --como digo-- en esa ley de concesiones y en estas otras posibilidades para ir preparando en el 2004 esas actuaciones de futuro para completar toda la red.

En este sentido, también, el programa presupuestario de carreteras cumple un papel esencial, y con la asignación prevista para el 2004 podemos mantener el alto nivel de inversión de la Generalitat, ya consolidado en los últimos años, destinado a la ampliación y modernización de la red viaria autonómica, a la colaboración con las entidades locales y con el Estado para mejorar las carreteras valencianas y, de una forma muy especial, a la seguridad vial.

Ya les he comentado antes que, además del gasto presupuestado, hay que tener en cuenta que durante el año 2004 vamos a tener en ejecución un importante, importantísimo --diría yo-- paquete de obras contratadas por el modelo alemán.
Por ejemplo, la segunda calzada del tramo Betxí-Borriol en la autovía de la Plana, que se termina en este año 2004 pero que se está realizando en el 2004, ahora en el 2003 y continuará en el 2004; la conexión del distribuidor sur con el by-pass en Torrent, obra que también se está realizando ahora y que es previsible que se acabe en el 2004, pero en el 2004 estará la mayor inversión; la autovía Sax-Castalla, obra también muy avanzada, y que también se acabará en el 2004, donde se realizará la mayor inversión; el tramo Rótova-Terrateig, adjudicado recientemente y el de la autovía Gandía-Almonacid y que empezaran de forma inmediata; la vía parque Alicante-Elche, que yo creo que están iniciadas las actuaciones porque también están adjudicadas, es la primera fase.

Y aunque no estén reflejadas en el presupuesto todas estas obras por el sistema de contratación y pago, son obras importantísimas, importantísimas, el volumen total.
.
.
, bueno, no lo sé, cada una de ellas son más de 6.
000 millones se pesetas, pues, el volumen total es muy fuerte, pero lo importante no es eso, sino lo que vamos a invertir o, por lo menos, lo que yo tengo que decir hoy es qué parte de obra se va a realizar este año próximo por el modelo alemán y que hay que contabilizarlo dentro de los presupuestos.
Aunque no estén reflejadas en el presupuesto por el sistema de contratación y pago, lo cierto es que van a suponer un volumen de inversión aplicable al ejercicio --como les decía-- de más de 67 millones de euros.
La inversión que representa en global es mucho mayor, pero en el año 2004 se realizarán 67 millones de euros de obra por este modelo.

Por tanto, la inversión real de la Generalitat Valenciana en carreteras durante el año 2004, incluyendo inversión presupuestaria, capítulo VI y VII, del programa 513.
10 y el modelo alemán, será de 274 millones de euros.
Esto es creo que muy importante porque estamos hablando de muchos euros o muchas pesetas antiguas.
Pero, es más importante si la vienes manteniendo prácticamente constante durante casi todos los años, estos últimos años pasados y estos años que van a venir, porque estamos hablando de una inversión en carreteras desde la comunidad yo creo que muy importante y que no se ha hecho nunca.

De las numerosas actuaciones para el 2004 destacan las comprendidas en los grandes ejes estructurantes, como son la autovía de la Plana, que entre inversiones presupuestarias y modelo alemán recibirá 30 millones de euros.
Nosotros finalizados la actuación comprometida por el gobierno de la Generalitat este año que viene con esos 30 millones de euros, más 13 millones para la carretera Cabanes-Oropesa que enlaza con el eje litoral, el eje transversal Albaida-Gandia, que es la autovía de Gandía-Almonacid, que recibirá 25,6 millones de euros, o la autovía Sax-Castalla con prácticamente 37 millones de euros.

También les puedo señalar que el área industrial de Castellón y el triángulo de la cerámica, sin contar las inversiones destinadas a la autovía de la Plana, recibe en conjunto más de 18 millones de euros para obras como la mejora de la seguridad vial, de la CV-20 del acceso de Villareal, el nuevo eje Castellón-Benicàssim, el desdoblamiento de la CV-18, Nules-Burriana, obras adjudicadas y que van a empezar ya de forma inmediata, la ronda sur-oeste de Villareal, proyecto terminado y que empezaremos el año que viene, la mejora de seguridad vial de Burriana-Villareal como obras importantes en ese triángulo cerámico, aunque en la zona de Castellón hay previstas otras actuaciones como la carretera de Peñíscola-Benicarló cuyo proyecto está aprobado y esperamos poder empezar este año 2004.

En la provincia de Valencia se pueden mencionar actuaciones como la duplicación de la ronda de Albal, la mejora de accesos a Massamagrell desde la CV-32, l'avinguda de la Ribera en Alzira, el tramo Benimamet-Ciudad Fallera de la ronda norte de Valencia, las variantes de Buñol y de Macastre que están finalizándose pero acabarán en el 2004 totalmente y, en especial, los 11 millones de euros previstos para el itinerario Alzira-Llíria que es la futura segunda corona metropolitana de Valencia con actuaciones tan importantes como el acondicionamiento de la CV-50, tramo Turís-Chiva o la variante norte de Benaguasil.

En Alicante les puedo destacar los 14 millones de euros que tenemos previstos para actuaciones en el entono metropolitano de Alicante-Elche, como la vía parque Alicante-Elche, el segundo tramo de la ronda norte de Elche, la mejora de la seguridad vial en San Fulgencio, la nueva carretera Elche-Santa Pola y, junto a ésta, se pueden determinar otras como el acceso este a Beneixama, la ronda de Rafal, el acondicionamiento de la carretera Villajoyosa-Finestrat o las partidas que tenemos para iniciar obras en la vía parque Torrevieja-Pilar de la Horadada, la ronda de Novelda, etcétera.

Yo creo que en Alicante, en este año 2004, esto hay que coordinarlo y hay que tener en cuenta que se hace perfectamente coordinada con la actuación que el Ministerio de Fomento va a iniciar, puesto que creo que el día 6 se tienen que presentar las plicas de la segunda circunvalación de Alicante y todas las obras complementarias que ello significa, como son la variante de El Campello, el tercer carril de la A-7, entre el camino de Castilla y la autopista Alicante-Cartagena, el desdoblamiento de la E-Elche-Crevillente.
O sea, todo eso está íntimamente relacionado porque funcionamos coordinadamente las dos administraciones para que la inversión en carreteras yo creo que en este caso esa suma de 1+1 no sólo es 2, es mucho más cuando esas actuaciones están coordinadas.

También les puedo mencionar que el presupuesto del año 2004 destina 32,1 millones de euros para la conservación y mantenimiento de carreteras, priorizando la seguridad vial, señalización, firmes, etcétera.
Y, dentro del capítulo VII, en colaboración con las diputaciones y los ayuntamientos, tenemos convenios firmados y partidas para ejecutar la Vía Parque de Alicante, no Elche-Alicante, que es capítulo nuestro, modelo alemán, sino la Vía Parque de Alicante, el tramo Avenida de Denia, de la Vía Parque ese tramo; la ronda norte, primera fase de Castellón; la mejora de accesos a Agullent; la ronda de tránsitos de Xeresa; el convenio con la autoridad portuaria de Valencia para tráfico viario entre las transversales de Levante y Poniente del puerto y varias actuaciones en distintos ayuntamientos.

Otro de los grandes capítulos de inversión de la Generalitat en el 2004 es el de las políticas del agua donde, como saben, la Generalitat lleva ya años haciendo un esfuerzo muy intenso para potenciar todas las políticas y todas las infraestructuras que más pueden incidir en mejorar la gestión, el ahorro y la utilización eficiente del agua en la Comunidad Valenciana.

Si tenemos en cuenta, como ya he mencionado antes, la inversión de la entidad en saneamiento con recursos propios, incluido el canon de saneamiento, haciendo un total de 346 millones de euros, un 9% más del presupuesto del año 2003, en lo que es inversión propiamente, la inmensa mayor parte de este gasto, 343,9 millones, se va a destinar a la construcción y explotación de infraestructuras, concretamente el 73%, para saneamiento, construcción y explotación de depuradoras y reutilización y el 13%, 45,6 millones, para infraestructuras de encauzamiento y defensa contra avenidas, y el 10%, 33,6 millones, para nuevas infraestructuras de abastecimiento.

Dentro de este capítulo, abastecimiento, les puedo mencionar que en el año 2004, entre otras muchas actuaciones que es imposible detallar, vamos a continuar el esfuerzo para resolver la problemática de abastecimiento de la Marina Alta.
Vamos a poner en marcha las últimas fases que culminan ya los planes de abastecimiento de la Ribera y el Camp de Morvedre.
Y en el caso de Castellón, tras el gran volumen de actuaciones ejecutadas en los últimos años para resolver el déficit de abastecimiento en las comarcas del interior y ejecutar el plan de abastecimiento a la Plana en la primera fase, ponemos en marcha nuevas inversiones en el litoral en las comarcas del Alto Palancia y Alto Mijares.

En materia de encauzamiento y defensa contra inundaciones, entre las partidas más significativas se pueden mencionar las previstas para continuar y en algunos casos concluir, obras de encauzamiento que tenemos en ejecución, por ejemplo el río Cervol en Vinaroz, en Elda Petrel, en el barranco de San Nicolás en Gandía, en el barranco de Puzol, en el barranco de El Puig.
Además, en el 2004 iniciamos las obras de encauzamiento del barranco de Praga en Castellón y otras actuaciones en Montán, Ribarroja del Turia, Manises, Valencia, Burjassot, Rafelguaraf, Daimús, Oliva, Ador, etcétera.

En la provincia de Alicante destacan las dotaciones para terminar las operaciones de encauzamiento de los barrancos Juncaret y Orgegia en ejecución, así como el drenaje de la zona de la Universidad de Alicante, la autovía central y el inicio de las obras, como el encauzamiento del barranco de las Ovejas y el colector de aguas pluviales en la zona sur, en San Vicente, que viene a culminar el Plan de defensas contra avenidas de Alicante.

En cuanto a actuaciones específicamente dirigidas a potenciar el ahorro del agua, sus señorías habrán visto que el presupuesto del 2004 incorpora dos actuaciones muy importantes.
Por un lado, las obras de modernización de regadíos en la acequia real del Júcar, sectores 8, 22, 32, en desarrollo del convenio de la Generalitat con los usuarios de la acequia real, que se complementa con la modernización de la red en alta que está realizando la confederación de agricultura y con las actuaciones que está realizando también la Conselleria de Agricultura.

Y, por otra parte, tenemos el proyecto de reutilización de aguas residuales en el área metropolitana de Valencia.
El presupuesto recoge las partidas que nos van a permitir concluir las conducciones, impulsiones y demás obras vinculadas a la mejora y ampliación de las depuradoras del área que están desarrollando la entidad de saneamiento, como son Pinedo, Carraixet, Quart-Benáger y Torrent.
Pues la reutilización, las impulsiones y obras vinculadas a la mejora es lo que se contempla también en el año 2004.

Finalmente, entre las numerosas obras de saneamiento y depuración que va a ejecutar la entidad de saneamiento en el 2004 y con una inversión de más de 156 millones de euros dentro del ejercicio, les puedo destacar algunas como la ampliación de la depuradora de la cuenca del Carraixet, l'Horta Nord, monte Orgegia, Elche-Carrizales, Elche-Algorós y Santa Pola; las depuradoras de Vinaroz, Peñíscola, Bernicarló y Alcocebre, las tres primeras adjudicadas, la última creo que en licitación; la ampliación de Pinedo 2, Torrent y Elche-Arenales del Sol; la depuradora de Fuente del Jarro, en Paterna; los tratamientos terciarios de Benidorm y Rincón de León y varias más.

Otra de las áreas de responsabilidad de la Conselleria de Infraestructuras y Transportes son los puertos y las costas.
En este ámbito tenemos dos programas presupuestarios dotados conjuntamente con 19,2 millones de euros.
El capítulo de inversiones se destina, por un lado, a mantenimiento de las infraestructuras portuarias, reposición de calados, etcétera, y, por otro lado, a diversas instalaciones en los puertos de Vinaroz, Benicarló, Burriana, Denia y Torrevieja.

Y respecto a las actuaciones en el litoral se pueden mencionar obras como la playa del Pinar de Castellón, la mejora del litoral de Villajoyosa, que contará con 1,4 millones de euros de inversión directa y cerca de un millón más por capítulo VII, el paseo marítimo de Peñíscola y la ordenación del litoral en la Albufera de Valencia, sector Arbre del Gos.

Pero yo creo que lo más significativo va ser que en el 2004 vamos a poner en marcha el nuevo plan de puertos de la Generalitat Valenciana, que ahora estamos terminando de perfilar, y que va a encauzar un volumen muy importante de inversión en ampliar y modernizar la oferta de nuestras instalaciones portuarias, que en torno a un 75% procederán de operadores privados.
Por tanto, también, en el ámbito de los puertos de la Generalitat, los sistemas de concesión van a jugar un papel muy importante a partir del 2004 para continuar avanzando en la mejora de las infraestructuras que necesitamos.

Y, por último, para terminar este examen apresurado del presupuesto de la Conselleria de Infraestructuras y Transportes para el ejercicio próximo, me voy a referir al programa de arquitectura.
El objetivo fundamental de este programa, 431.
10, es financiar las actuaciones de la Generalitat en materia de urbanización y equipamiento urbano, la rehabilitación de centros históricos y de edificios de valor arquitectónico, el desarrollo de normativa técnica, control de calidad, investigación y desarrollo en arquitectura.

Para el 2004, el programa de arquitectura es el tercero con mayor volumen de recursos de la conselleria.
Tiene un montante de 83,3 millones de euros.
En este programa tiene especial importancia el capítulo VII, puesto que la colaboración con las administraciones locales, ayuntamientos y diputaciones, pero fundamentalmente ayuntamientos, es una cuestión clave para el desarrollo de nuestras competencias.
El total de inversión en materia de arquitectura 80,5 millones de euros, cerca de la mitad, 34,3, se destinan a financiar convenios con ayuntamientos y diputaciones.
De este aspecto se puede destacar el convenio que tenemos con la Diputación de Castellón para el embellecimiento de municipios rurales, los convenios con el Ayuntamiento de Castellón de la Plana, como el relativo a la concatedral de Castellón, el convenio para las obras del parque de cabecera en la ciudad de Valencia, así como los convenios con numerosos ayuntamientos como Castalla, Alquerías del Niño Perdido, Picassent, Requena, Canals, etcétera.

Y en cuanto a inversiones directas de la Conselleria, les puedo destacar, por ejemplo, las actuaciones previstas en Denia, Crevillente, Vinaroz, Grau de Castellón, Utiel, Bocairent, Valencia.
En concreto, en la ciudad de Castellón, con el presupuesto del 2004, vamos a poner en marcha un importante conjunto de actuaciones de renovación urbana que supondrán una inversión final de más de 9,4 millones de euros.

En cuanto a los centros históricos, los planes Riva y Racha representan un año más el esfuerzo inversor más destacable de la conselleria.
Tenemos más de 6 millones previstos para continuar desarrollando el convenio con el ayuntamiento para el centro histórico de Valencia, junto con nuevas intervenciones en el entorno del Muvim, etcétera.
Pero además en el 2004 vamos a firmar un nuevo convenio con el ayuntamiento, con el que ya estamos acordando los detalles, para ampliar el ámbito del Plan Riva y, en particular, para incorporar la recuperación y rehabilitación de barrio de Ruzafa.

También en el centro histórico de Alicante, donde tenemos casi 5 millones de euros para desarrollar el Plan Racha durante el 2004, con la urbanización de espacios públicos, rehabilitación y ampliación del palacio municipal, vamos a poner en marcha un nuevo convenio con el ayuntamiento para ampliar el ámbito de actuación del plan, con una actuación muy parecida a lo que puede ser la zona de Ruzafa en Valencia.

Por último, en el ámbito de la inversión en I+D en la vivienda y en calidad en la edificación, les puedo destacar que la dotación prevista para el año 2004 es de 1,4 millones de euros, casi un 80% más que en el 2003.
En concreto, en el capítulo VII está prevista una inversión de 0,8 millones de euros en la realización de las actividades previstas en la tercera etapa del Plan de calidad 2003/2006, así como en el convenio con el Instituto Valenciano de la edificación.

Este es, pues, el presupuesto de la Conselleria de Infraestructuras y Transporte junto con las empresas y entidades que forman el Grupo Infraestructuras para el año 2004.
Como han podido ver sus señorías, un año más es un presupuesto, para mí, muy ambicioso, en el que creo que podemos conseguir cosas importantes para la Comunidad Valenciana.
Y por eso quisiera pedir su apoyo para aprobarlo y sobre todo para ejecutarlo a lo largo del próximo año.

Yo quería terminar recalcando que si bien en los años anteriores teníamos un presupuesto muy importante en lo que es el desarrollo de las infraestructuras, como decía antes, equiparable en tanto por cien a la Comunidad de Madrid y algo por encima a Cataluña, o sea, de los más importantes de España, pues este año 2004 no solo está previsto continuar con ese nivel de inversión sino con un aumento importante del nivel de inversión.
Y el aumento, como decía antes, es del 9,57 y representa un montante total de 1.
054 millones de euros para el año 2004.

Estoy a su disposición para todas las preguntas y puntualizaciones que deseen.

Muchas gracias.

 

**El senyor president:**

 

Gràcies, senyor conseller, per les seues explicacions i per l'esforç que ha fet, perquè em dóna la sensació que la goleta la té un poc tocada.

 

Anem a passar ara a les intervencions del grups i té, en primer lloc, la paraula.
.
.
*(Remors)* Senyories, un poc d'ordre.
En primer lloc, la paraula el senyor Oltra, en representació d'Esquerra Unida.

 

**El senyor Oltra i Soler:**

 

Gràcies, senyor president.

Gràcies, senyor conseller per la seua intervenció.

Bé, vosté recordarà allò que es diu de què excusa no demana culpabilitat manifesta.
Jo crec que vosté, que ja sabia un poc quina anava a ser la reacció de l'oposició, ha començat justificant una cosa que encara no l'hem demanada.
És que en el seu pressupost cal tindre en compte les empreses públiques, el mètode alemany.
.
.
Encara que vosté mateixa diu "no sé cuánto hay ahí", però si vosté no ho sap el total, nosaltres sí que no ho sabem.
O siga, les empreses privades, l'aplicació de la nova llei de concessió, etcètera, etcètera.
.
.

 

**El senyor president:**

 

Perdó.
Senyories, guarden un poc de silenci que està parlant l'il·lustre senyor Oltra.

 

**El senyor Oltra i Soler:**

 

Gràcies, senyor president.

O siga, tot això un poc per a curar-se en salut, posar-se la venda abans de la ferida.

Jo és que crec que este debat l'hem tingut ja, este el cinqué debat, qualsevol cosa que es pense pot anar a pitjor, perquè jo crec que enguany és ja el pitjor possible.
Però vist la seua reacció els anys anteriors i ara l'alabança que ha fet, jo no vaig a criticar-li que la seua conselleria en conjunt tinga una pujada de l'1,2, vaig a felicitar-lo.
Perquè, clar, si eixe és el seu desig, clar, que cadascú elegeix els gustos conforme li agraden.
Però, clar, ha aconseguit vosté ser la conselleria que menys puja, o siga, si era un objectiu ja ho té, estupend, ¿no?
El que passa és que la seua conselleria és una conselleria --totes són importants, evidentment, però la seua conselleria pel volum que controla-- és una conselleria molt important i a més és la conselleria per excel·lència inversora, o hauria de ser per excel·lència inversora.

Si despullem un poc el discurs que ha fet vosté se'n anem, per exemple, al capítol VI, que és el d'inversions reals, i això puja l'1,9%, menys de l'IPC.
I el capítol VII baixa, no puja, baixa el 4,6.
Vosté estarà d'acord amb mi que eixos dos capítols, els VI i el VII, suposen el 85% del total que va a disposar vosté en la conselleria.
O siga, done's compte d'allò important que és açò, allò altre serà important, però és, quant menys, accessori.
El 85% de la disponibilitat econòmica seua està en eixos dos capítols i fixe's com està.
Home, el total de la seua conselleria 634 milions.
I entre eixos dos capítols 546.
Si també posa en dubte ja les matemàtiques.
.
.

Si entrem en programes propis, clar, vosté ara en el tema d'arquitectura, que ha xerrat ara últimament.
.
.
Bo, també volia dir-li que és una llàstima que la creació de l'ens gestor de transports haja d'anar per decisió política seua en la Llei d'acompanyament.
Ens haguera agradat discutir això en un procés més normalitzat, on poder-ho debatre amb més temps, plantejar alternatives.
.
.
O siga, d'alguna manera, no haver utilitzat eixa fórmula que, ja d'entrada, me pareix negativa.

Entrant en concret en algun dels programes, el Programa d'arquitectura, que és un programa sempre important, tingam en compte que toca el tema de la rehabilitació de cascos històrics, de noves infraestructures, etcètera, etcètera, eixe capítol baixa el 3,23%.
Clar, és que vosté ens ha llegit tota la sèrie eixa de papers que hi ha ahí, però és que la credibilitat la veritat és que prou reduïda.
Jo vaig a recordar-li el que vosté mateixa mos va vendre tal dia com avui fa un any i que figura per escrit en els pressupostos, en actuacions en cascos històrics, doncs, en l'any 2003 va pressupostar vosté 18 milions d'euros, i ens va dir aleshores i està escrit --està ací-- que per al 2004 es posarien ahí 21 milions, no?
, en va posar 16, n'han desaparegut 5.

Si parlem de noves infraestructures i equipament urbà, he posat 18, calculat 39 per a enguany, i al final en figuren 25.
No, són rebaixes, bé, doncs, encara no ha arribat el període de rebaixes, però pareix que en este cas sí, no?

Després, parla vosté d'equipaments, rehabilitació, convenis amb ajuntaments, però, clar, si sumem totes les partides que hi havien, amb les que hi ha realment no es produïx cap augment, es produïxen reduccions importants en un capítol que, estem parlant, per altra banda, de la importància que té revitalitzar els cascos antics, de manera que siguen més habitables, etcètera.

Si anem a un capítol tan important com és la infraestructura del transport, 513.
20, doncs, ahí, en l'any 2003, vosté té pressupostats 63 milions d'euros.
Ens va dir, i figura per escrit, que per al 2004 anava a pressupostar-ne 141, però és que n'ha pressupostat 70, la mitat, un 50% de descompte, per què?
O siga, quina credibilitat tenen les xifres que vosté ha donat si les que estan per escrit per part de vosté tenen aquest resultat?

Què ha passat, per exemple, amb el projecte que va vendre en el seu moment, tan important i tan necessari, de la línia Gandia-Dénia?
Figura una partida en els pressupostos actuals, encara que, bé, és d'1 milió d'euros, però és que en el 2004 ha desaparegut, figura com a objectiu, però no està, amb la qual cosa ja és difícil que si no té cap previsió pressupostària es puga fer.

El soterrament d'Alfafar, Sedaví, Benetússer, etcètera, etcètera, que també va ser un dels grans projectes que se van vendre, tingam en compte que era any preelectoral, que també és veritat, doncs, figurava amb un cost total de 41 milions d'euros.
Hi havia un compromís en els pressupostos de 3 milions i vosté ens dia que per a l'any 2004 hi hauria una previsió de 37 milions d'euros per a eixa partida en concret.
En aquests moments, l'única cosa que sabem és que la previsió de cost s'ha multiplicat, però la previsió per a l'any 2004 que vosté presenta és d'1.
400.
000 euros: a què es deu això?
Ara ens torna a dir l'enèsim conveni sobre el parc central de València, tota esta història que no sé si algun dia podrem vore-la.
Això de la instal·lació intermodal d'Alacant, doncs, és --deien els pressupostos actuals-- una previsió de prop de 102 milions d'euros, 1 milió d'euros per al 2003 i 31 per al 2004.
Al final, això se difumina, se crea una figura nova, conveni amb el GIF, tal, tal, tal, 3 milions i escaig d'euros, no?
Això no és el que estava previst, això no és el que vosté ni mos va vendre ací.
.
.
, no, no, no, ni va vendre allí.

O siga, és que és una cosa que, vaja, què ha passat amb això?
Cada dos per tres despullen un sant, en vestixen un altre.
.
.
Com és possible que en una cosa ja tan simbòlica com el tren Alcoi-Xàtiva, que mira que és difícil poder baixar-li la subvenció, doncs vostés l'han baixat, 200.
000 euros menys que tenen al conveni per a cobrir el dèficit d'això.

No anem a parlar del tema Alacant-Múrcia, Alacant-Villena, el tema de la millora d'eixa línia, del tren convencional, ja sé que això té poca importància i tot el que no siga AVE, doncs, verdaderament, té poca importància.
Ara parla del metro, però, clar, el metro en Alacant.
.
.
Bé, diu "la província d'Alacant", no sé si ha segut un lapsus, perquè, clar, si ja està difícil en Alacant, parlar del metro en la província d'Alacant té mèrit!
O siga, ens ha parlat d'una iniciativa privada.
.
.
, pareix evident que hi ha una decisió política d'afavorir la privatització en aquest tema.

Una altra partida important, que és l'ordenació i coordinació del transport terrestre, que eixa sí que puja, puja quasi un 13%, no?
, però, clar, ahí hi ha un augment molt fort per a cobrir el dèficit de Ferrocarrils de la Generalitat Valenciana i ens agradaria saber si per part de la Conselleria està fent-se alguna cosa per a intentar racionalitzar, per dir-ho d'alguna manera, eixe dèficit creixent, puja un 13% del dèficit de Ferrocarrils en l'any 2004, passem de 29 milions a quasi 34.
Ens agradaria saber.
.
.
, vaja, sabem que, per desgràcia, el transport públic sol ser deficitari, però si estan fent-se esforços per a intentar racionalitzar eixa qüestió.

En el tema de carreteres, vosté hi ha fet alguna referència també, és un tema important, altres anys l'han venut com una gran cosa, enguany solament puja el 0,66%.
El capítol VI, que era el capítol inversor, puja l'1,24, és veritat que l'any 2003 encara va pujar menys, va pujar l'1,03, la qual cosa és un progrés important, però en el manteniment de carreteres, i vosté coneix la sinistralitat de les nostres vies, doncs, es produïx una rebaixa, inclús, una baixa de 33 milions en l'any 2003 a 32 en el 2004.
Doncs, no sé què ha de passar més perquè se millore un aspecte tan important com aquest.

Si parlem de noves infraestructures en carreteres, en el 2003 hi havien 132 milions.
Es va dir, i figuren ahí en pressupostos, dóna por pensar la quantitat de carreteres que han caigut per ahí, que hi anaven a haver 174.
.
.
*(veus)* És que està ahí, senyor conseller, *(rient)* i hi tornen a haver 132 milions.
I d'eixos 132, el 10% se'n van a la famosa carretera de Cabanes-Oropesa, o siga, un percentatge importantíssim.

Per no parlar --vosté hi ha fet alguna referència-- que una part important d'eixes vies, damunt van a fer-se, doncs, amb peatge.
Després de tant d'any d'esperar la segona circumval·lació d'Alacant, d'estar signant quaranta mil convenis, etcètera, etcètera, resulta que, al final, mos la fan amb peatge.

En temes de costa.
.
.
Bé, el tema de costa, un tema tan important, el tema rehabilitació i tal, baixa el pressupost.
Vosté torna a dir que estan esperant la redacció d'un pla director de ports esportius.
No sé si algun dia el faran.
Jo, des que estic ací, fa quatre anys i escaig que això figura per escrit, deu ser molt llarg el pla eixe, o és que estan esperant que es facen tots els ports esportius, no!
, bé, astò tot és començar, és com el rascar, comença un i no acaba.
Doncs, jo crec que vostés estan en eixa línia.

Què ha passat, per exemple, amb els plans d'ordenació dels ports de Vinaròs, Dénia, Cullera, Torrevella?
, que estaven en els pressupostos, amb unes partides quasi simbòliques, però és que han desaparegut.
O siga, què està passant amb tot això, que són qüestions que ens preocupen moltíssim --ja quasi no tinc temps.

Sí que ens agradaria intentar ampliar un poquet més partides, l'Ave, sobre l'aplicació esta.
.
.
*(inintel·ligible)* ahí figura una partida grossíssima de deu milions i escaig, però pràcticament no coneixem res més.
Com va a aplicar-se això?
I ens pareix positiu que se recolze el tema de l'emergia, tingam en compte que l'Agència Valenciana de l'Energia, pràcticament està verge, no s'ha fet res en això.
O siga, ens agradaria que això se traduïra en alguna cosa, però, evidentment, nosaltres si tornem a queixar-mos del tema de les empreses públiques, que m'imagine que després els dirà --també tinc dades, eh, per a.
.
.
, al final, com ja mos coneixem, doncs, per a contrarestar--, però sí que torna a existir l'opacitat absoluta quant a les noves infraestructures que van a executar-se.

O siga, l'Entitat de Sanejament, que té una previsió determinada de construcció, no sabem.
.
.
O siga, vosté ha de comprendre que des de.
.
.
No sé si, supose que des de l'equip de govern se sabrà o que vosté almenys ho sabrà, però nosaltres no tenim ni idea d'a on van a fer-se eixes noves infraestructures, de quina manera va a aplicar-se el II Pla de sanejament, no ho sabem!
, estem parlant de programes molt importants en moments molt importants al voltant del Pla hidrològic nacional, sí que sabem que partides del pressupost directament o íntimament lligades a això estan baixant, el tema de sanejament, etcètera, etcètera.
.
.

**El senyor president:**

 

Senyor Oltra, quan vullga.

**El senyor Oltra i Soler:**

 

.
.
.
m'imagine que vosté ens dirà que el tema de l'empresa pública, però després, podrem discutir.

Gràcies.

**El senyor president:**

 

Té la paraula el senyor Godoy.

Li donem la benvinguda en la seua primera intervenció en esta comissió com a portaveu del Grup Socialista.

Quan vullga.
.
.

**El senyor Godoy García:**

 

Muchas gracias, señor presidente.

Señor conseller, usted ha empezado a hablar y ha continuado hablando muy extensamente de las empresas públicas de su Conselleria; no nos ha dicho, sin embargo, dos cosas que yo sí quisiera resaltar.

En primer lugar, ha olvidado que en el 2004 estas dos empresas, fundamentalmente Ferrocarriles de la Generalidad Valenciana y la Entitat de Sanejament tendrán, respectivamente, una deuda consolidada de 455,49 y 267,34 millones de euros.
Es decir, que solamente en estas dos empresas el endeudamiento se va a elevar en estas empresas a 732,83 millones de euros.

Y yo creo que també ha olvidado decirnos, o me gustaría por lo menos que lo completara, ha hablado del ente gestor de la red de transporte de la Comunidad Valenciana, yo ese ente gestor de la red de transporte, ciertamente, lo he visto en la ley de acompañamiento, pero no he encontrado ninguna cantidad presupuestada para su puesta en marcha, que, por tanto, le pregunto si esto incrementará todavía más la deuda.

Y, en segundo lugar, señor conseller, yo creo que ya es clásico que el presupuesto tiene que ser esa expresión que estudiábamos, ¿no?
, cifrada, conjunta y sistemática de obligaciones y derechos y que, realmente, pues, en la información que usted nos ha suministrado es más bien de algo que van a hacer las empresas, que van a hacer, pero que como tal no está consignado en los presupuestos.
Por tanto, estaría muy bien el tener aquí un compromiso de su parte de que, en efecto, esto que no está contenido en el documento por excelencia informativo de las inversiones, se va a realizar.

Usted sabe que en su primera comparecencia en las Cortes Valencianas el pasado día 17 de septiembre, pedimos a su gobierno que gastara más en infraestructuras y atención a las necesidades de los ciudadanos, y que, desgraciadamente, pensamos que no han atendido estas peticiones, y, sin duda, esta es responsabilidad de usted, responsabilidad el gobierno del Partido Popular.
Le advertimos entonces que el endeudamiento de los gobiernos del señor Zaplana sería un lastre para su gestión, y yo creo que hoy tenemos una ocasión para comprobarlo con estos presupuestos.

De hecho, ustedes, con los presupuestos de su conselleria, sí que están confesando lo que en septiembre de alguna manera nos estaban negando.
Es decir, que bajan las inversiones de su conselleria, y hablo del presupuesto de su conselleria, del 0,8, y que los ciudadanos tendremos que pagar la abultada deuda que ustedes han generado y la que va a generarse y acumularse en las empresas públicas adscritas a su Conselleria, que va a ser mucha.

Y voy a hacerle algunas observaciones muy rápidamente sobre los presupuestos, sobre su conselleria.
En primer lugar, señor conseller, su conselleria --que es inversora-- ha perdido peso específico en el reparto de la tarta presupuestaria, y eso usted lo sabe.
En el 2003, el gasto presupuestario para la gestión del conjunta de competencias que usted tiene ahora representaba el 7% del total de los presupuestos, pero en el 2004 solo representa el 6,6% del total de los presupuestos.
Y eso parecen 4 décimas y parece muy poca cosa, pero, de hecho, es mucho dinero, es exactamente 38,24 millones de euros, y a mí me gustaría que eso usted nos lo explicara.

En segundo lugar, su presupuesto, el de la sección VIII, usted nos habla siempre del consolidado, incluyendo al sector público, yo le voy a hablar de la sección VIII de su conselleria: solo crece un 1,2%.
Es la conselleria, usted lo sabe, que menos crece, usted, en estos presupuestos, su conselleria, ha sido relegada al último puesto de cola del conjunto de las consellerias, y existe, además, una circunstancia agravante: el presupuesto de su conselleria crece menos que la inflación, por lo que en euros constantes su presupuesto es doblemente inferior al de 2003, y esto, una conselleria netamente inversora y en una comunidad con notables carencias de infraestructuras que es objetivo 1 de la Unión Europea.

Los únicos programas que, en la realidad, crecen por encima de la inflación, son Dirección y Servicios Generales, Ordenación y Coordinación del Transporte Terrestre y Energía, tres programas que apenas representan el 10% del presupuesto de su conselleria.

En tercer lugar, a mí me parece, lo digo con toda la prudencia, que el presupuesto tiene algunas incongruencias.
Por ejemplo, es insuficiente para las prioridades inversoras necesarias en materia de agua.
¡Claro que hay dinero para esta cuestión!
, pero yo creo que es insuficiente para los fines y objetivos que el Consell y usted mismo han venido definiendo constantemente.
Por ejemplo, el Programa de saneamiento y depuración de aguas.
.
.
, no entro a lo que pueda invertir la Entidad de Saneamiento, que sí que me gustaría que pudiera aclararnos cuál es exactamente la programación de inversiones de esa entidad para el programa 1 de colectores, para el programa 2 de sistemas de saneamiento, para el programa 3 de reducción, etcétera, etcétera, sí que me gustaría que nos diera la mayor aclaración posible sobre ello.

Realmente, lo que es el de su conselleria solo sube un 0,66%, 31,68 millones de euros exactamente, con lo que descontando la inflación no sube sino que baja más de dos puntos, lo cual contrasta este gasto consignado con la magnitud de los problemas que se pretende resolver, ya le digo que salvando lo que usted nos pueda informar sobre la entidad de saneamiento.

Y lo mismo pasa con el programa de gestión de infraestructuras de recursos hidráulicos con 79,43 millones de euros que, en realidad, solo sube un 1,2%, pero si aplicamos también la inflación, en euros constantes este programa también baja.
Yo le recuerdo que sigue sin elaborar el plan de aprovechamiento integral de recursos hidráulicos de la Comunidad Valenciana.
Y le recuerdo, con mi punto de vista, que tendrá serias dificultades para cubrir el Patricova porque el Patricova, como usted sabe, previó 153 actuaciones estructurales, algunas más de otro tipo, con un coste total de 876 millones y un coste global del programa con otras actuaciones de 1.
489 millones de euros.
Sin embargo, ustedes solo prevén invertir 45,6 millones en infraestructuras contra inundaciones y, dada la escasa inversión del Estado y la Confederación Hidrográfica del Júcar a la que nos tiene acostumbrados, me pregunto cuántos años vamos a necesitar a este ritmo para cubrir los 1.
482 millones que cuesta el Patricova.

Este programa, además, recibió en el 2003, 11,36 millones de euros de fondos Feder, y en 2004 solo va a recibir 2,79 millones de euros.
Yo creo que esto no se puede decir que sea mejorar.

En infraestructuras de carretera --y no voy a entrar en detalle, quizás después pueda entrar más--, ciertamente es un programa que crece nominalmente el 0,7%.
En realidad quiere decir que si se descuenta la inflación también baja y eso a pesar de que obras como la circunvalación de Alicante y muchas más anexas las vamos a pagar los ciudadanos por medio del peaje, con lo cual su conselleria no va a realizar ninguna inversión y, lo que es más, el Ministerio de Fomento va a seguir con esa política de no invertir en la provincia de Alicante.
Eso lo pagaremos todos nosotros.

Yo he llegado incluso, en este programa, a contar algo que le llamaría.
.
.
, parece un presupuesto del todo a cien.
He contado más de 30 actuaciones en las cuales estimándose un coste real de aproximadamente 300 millones de euros, sin embargo la consignación es de 31.
000 millones de euros.
Y se ve cien, cien, cien.
.
.
Parece que es.
.
.
más que un presupuesto es una declaración de intenciones para campaña electoral.
Para cubrir esos 300 millones, ¿cuántas anualidades necesitaríamos al ritmo este?
Yo creo que son más presupuestos para el 2005, el 2006.
.
.
, en este caso concreto, en este caso concreto.

Le voy a decir sin ningún ánimo de crear polémica, que ustedes carecen de plan de infraestructuras y actuaciones en la costa.
En este programa, los presupuestos bajan y ya bajan sin maquillaje, bajan un 0,6%.
Usted prometió un plan de actuaciones en la costa a desarrollar en 10 años y con una inversión de 500 millones de euros entre el Estado y la Generalitat.
Sin embargo, los hechos son muy diferentes.
Ha bajado el presupuesto para costas un 0,61%; bajan los fondos Feder para adecuación y generación medioambiental.
.
.

 

**El senyor president:**

 

Senyories, guarden un poc de silenci.

 

**El senyor Godoy García:**

 

.
.
.
y el programa es una proclamación de todos los incumplimientos de los pasados años que, una vez más, ustedes tienen el desparpajo de repetir en este programa, como redactar el Plan director de puertos, el Plan de puertos directivos, el Plan de actuaciones de puertos de la Generalitat, el Plan de actuaciones en la costa.
.
.
Nada de eso está hecho.

Y las inversiones previstas son de una magnitud y de una cantidad tan baja que se califican por sí mismas, lo que evidencia que carecen de una auténtica política de costas, que espero que ustedes rectifiquen.

Se limitan a invertir 5,7 millones de euros en una decena de infraestructuras portuarias y 2,49 en cuatro actuaciones más.
En total, invertirán 7,86 millones.
A este ritmo inversor, el PP necesitaría más de 70 años para ejecutar las inversiones que prometió realizar en diez años.

Bueno, no han sido tampoco capaces de presentar un plan de puertos.
El presupuesto de gestión y explotación de puertos realmente produce perplejidad porque también baja un 0,8%.
El Plan de puertos que ustedes han aireado iba a contar con una inversión de 650 millones, es verdad que el 75% de iniciativa privada.
Pero, me gustaría que me dijera si es cierto o no que de los 12,83 millones de tasas que se espera recaudar en los puertos, solamente la mitad se dedicará a mejora de puertos porque es que el programa es justamente la mitad.
O la cantidad que se va a invertir en mantenimiento y infraestructuras portuarias que solamente es de 1,64 millones de euros.
O en nuevas infraestructuras.
.
.
, solo van a gastar en nuevas 60.
000 euros en toda la comunidad.
Y en gestión ambiental se van a gastar 100.
000 euros en toda la comunidad.

A este ritmo, para cubrir esos 170 millones a los que se comprometió usted cuando anunció el Plan de puertos en las Cortes, tendríamos que esperar más de 40 años.
Y en el de energía no voy a entrar, es un programa absolutamente exiguo con los presupuestos presentados.
No se avanza sustancialmente ni el impulso de producción ni el camino de abastecimiento energético.
Ya le dice a usted el Consejo Económico y Social todos los años que es un programa pobre y que encima no se ejecuta, cuando realmente los objetivos son muy ambiciosos.
Ciertamente aquí la inversión privada será sustanciosa, pero a mí me gustaría haber visto algo más.

Y voy a concluir definitivamente haciendo.
.
.
.
Después diré también.
.
.
, tendremos ocasión de decirnos algunas otras cosas.
En el gasto por capítulos, sube el gasto corriente de la conselleria, eso sí que es verdad.
Los gastos de operaciones corrientes se incrementan en un 8%.
Los gastos de personal se incrementan un 5,9%, pese a que el incremento salarial de los funcionarios se situará en torno al 2%.
.
.

 

**El senyor president:**

 

Senyor Godoy, vaja acabant.

 

**El senyor Godoy García:**

 

.
.
.
y sin embargo baja la inversión, el conjunto de las operaciones de capital crece tan solo un 0,2%.

 

**El senyor president:**

 

Moltes gràcies, senyor Godoy.

Té la paraula en representació del Grup Popular, l'il·lustre senyor Maluenda.

 

**El senyor Maluenda Verdú:**

 

Moltes gràcies, senyor president.

Senyor conseller, agrair-li la seua compareixença.
Compareixença, per a una sessió informativa, per si algú no ho sap.
És una sessió informativa en què no se debat, no se discutix, no se replica.
.
.
, és per a conéixer els pressupostos que vosté ha confeccionat i que ha portat a la cambra.
Eixe és l'esperit del Reglament.
*(Remors)* Això és una cosa que quan governaven els socialistes era impossible però, amb la reforma del reglament de 1994, en aplicació en el 1995, ja d'ofici.
.
.

 

**El senyor president:**

 

Senyories, per favor, està parlant el senyor Maluenda.

 

**El senyor Maluenda Verdú:**

 

Jo no estic acostumat a tan mala educació, senyor president, per favor.
.
.

 

**El senyor president:**

 

No, no, mala educació, no, senyor Maluenda, són insuficiències.
.
.

 

**El senyor Maluenda Verdú:**

 

Moltes gràcies.
Moltes gràcies pel seu empar.

I dia, senyor conseller, que aleshores no era possible i ara sí.
Però és una sessió perquè vostés mos informe conforme ho ha fet, de forma molt clara, d'una gran quantitat de dades, matisa algunes qüestions i el que no ho tinga clar pot *repreguntar*.
El debat, el debat dels seus pressupostos serà quan se presenten les esmenes a l'hora de defensar les alternatives de l'oposició i a l'hora d'oposar-se el grup de govern o de defensar el projecte que vosté presenta.

Eixe és el dia del debat, no hui.
Per tant, agrair-li la seua informació.
Els pressupostos del CIT per al 2004 tenen dos novetats, bé, a part del canvi de nom de la conselleria.
Una és la creació d'un nou programa d'energia i l'altra és l'adscripció del programa de telecomunicacions.
Eixa dotació global que vosté ha explicat de 634,81 milions d'euros, dels quals les inversions a través del capítol VI i VII ascendix a 546,3 milions, distribuïts en el programa 513.
10 de carreteres, 215,40 milions; 616.
20, d'infraestructures de transport, 108,96; el 431, d'arquitectura, 83,33; gestió i infraestructures hidràuliques, que és el programa 512.
10, 79,43; coordinació del transport, a través del programa 513.
30, 49,89; sanejament i depuració, programa 442.
10, 31,68 milions d'euros, i telecomunicacions, 21,79 i, energia, 12,32.

Són uns bons pressupostos perquè és que a estes inversions, conforme vosté ha dit molt bé, s'han d'afegir les inversions extrapressupostàries.
L'entitat de sanejament només, té 234,86 milions d'euros.
I el FGV té 200 milions d'euros.
I també ha dit vosté, que sí que ho ha dit, que pel model alemany, la contractació de carreteres és de 67,15 milions d'euros.
Total, una inversió real de 1.
048,39 milions d'euros, un augment sobre el 2003 del 9,57%.

I com sempre, una de les banderes més importants de la seua conselleria, l'actual conselleria, és la política de l'aigua, conforme era amb la Coput, perquè està fent una política, com no pot ser d'altra forma, continuista del que ha segut la política del Partit Popular enfront de la Generalitat en els últims anys.
Aixina, en política d'aigua, en els dos programes, el 512.
10 i el 442.
10, n'hi ha 111,16 milions d'euros als quals s'han d'afegir els 234,86 de l'entitat de sanejament; 346,02 milions d'euros per a la política hidràulica.
Aixina, hi ha un augment en eixos programes del 8,7%.

I dins d'eixe programa 512.
10, se pot abordar eixa política que s'està duent a efecte en els últims anys d'abastiment a les poblacions.
Se queden resolts aixina en una partida que n'hi ha, global, de 33,6 milions d'euros, abastiment de poblacions, els problemes d'abastiment en la Marina Alta; l'última fase entre el Camp de Morvedre i la Ribera; abastiment de la Plana; inversions en l'Alt Palància, en l'Alt Millars, etcètera, etcètera.
Un increment del 27%, senyories, el 27%.
En canalització i defensa contra avingudes, 43,6 milions d'euros, que significa un 2%, i que dóna lloc que es concloga la canalització del riu Vinalopó, Elda-Petrer; continuar amb la canalització del riu Cervol, en Vinaròs; el barranc de Sant Nicolàs, en Gandia; el de Puçol, el del Puig, de Fraga, Juncaret-Orgegia en Alacant, el barranc de les Ovelles, etcètera.

En estalvi d'aigua, bé, en estalvi d'aigua també estan en marxa les obres del sector 8, 22 i 32, de la séquia Reial del Xúquer, i vosté li dóna cobertura econòmica en estos pressupostos, la qual cosa mos pareix meravellós.

L'ampliació de les depuradores de Pinedo, Carraixet, Quart-Benager i prou prompte començarà la de Torrent, prompte començarà la de Torrent.

I moltes, a destacar moltes actuacions, com és.
.
.
, n'hem dit unes quantes, podríem ressenyar-ne fins a més de 30 actuacions que té previstes en les tres províncies la conselleria a través d'estos pressupostos.

En arquitectura, el programa 431.
10, n'hi ha un pressupost de 83,3 milions, en el capítol VI, el que significa un augment del 6,7%, i de 37,6 en el capítol VII.
I, en carreteres, en carreteres, alguna de les senyories s'estranya que no s'augmente el programa de carreteres en les mateixes proporcions que ho férem en els últims anys.
Això és molt fàcil saber per què.
Només s'ha de donar una volta per tota la geografia de la Comunitat Valenciana i vore com s'ha avançat en les carreteres, quines autovies tenim i quines carreteres s'han millorat i quins projectes estan executant-se.
Per tant, no fan falta tants diners com feen falta en el 1995 i en el 1996, quan vam començar a governar.
Però, aixina i tot, --fixe's--, el programa 513 té una partida de 215,4 milions d'euros per a carreteres.
I, a més, el model alemany, ja hem dit abans que té una dotació.
.
.
, hi ha unes contractacions per valor de 67,15 milions, el que fa un total de 282,55 milions d'euros per a carreteres.

Aixina, la segona calçada de Betxí-Borriol en l'autovia de la Plana serà una realitat perquè està fent-se; el distribuïdor sud del *bypass* de Torrent, del *bypass* de Torrent, també; l'autovia Sax-Castalla també està fent-se; l'autovia Gandia-Almonacid; la via parc Alacant-Elx, també és una realitat.
Altres actuacions són l'autovia central, l'autovia de la Plana, el Nules-Borriana, Castelló-Benicàssim, Onda-Vila-real; en València, la ronda d'Albal, accessos a Massamagrell, avinguda de la Ribera en Alzira, la ronda nord de València, el tram Benimaclet-Ciutat Fallera; i, en Alacant, la travessia de Rodriguillo, que tanta falta fa per als camions del marbre que creuant les poblacions o *pedanies*, en este cas, del Rodriguillo, és un perill, és un perill.
Per tant, és molt encertat que, per fi, això vaja endavant i que és una promesa electoral del Partit Popular que vosté va assumir i que ara està demostrant una volta més que complix sempre.

Bé, també l'accés est a Beneixama, la ronda de Rafal, la carretera Vila-Joiosa-Finestrat, Elx- Sant Fulgenci, i una cosa també molt important, que enllaça amb el que he dit abans del Rodriguillo, la ronda sud de Novelda.
La ronda sud de Novelda és importantíssima i té una dotació pressupostària superior a 7 milions d'euros.

Per tant, senyor conseller, el felicite perquè també en el programa de carreteres s'ha avançat moltíssim.

Hauríem de parlar també d'infraestructures del transport.
Clar que sí, infraestructures del transport, grans actuacions que s'han dut a efecte i que van a continuar durant estos pròxims quatre anys i, de forma especial, en l'any 2004, que són els pressupostos als que mos referim, com és en el metro de València, el metro de València en què hi ha un impuls i una inversió de 41 milions d'euros que és importantíssim, al que s'afegixen els 36 milions d'euros que té previst Ferrocarrils de la Generalitat Valenciana, que són 77 milions d'euros.
Se poden desenrotllar totes eixes actuacions que se tenen previstes, de forma prioritària.

I no s'oblida vosté en els pressupostos, tampoc, del tram d'Alacant.
És un encert també continuar avançant en el tram d'Alacant i que en les actuacions que estan previstes per al 2004 i que va executar la Generalitat a través de Ferrocarrils, és posar en servici el traçat del Campello-Vila-Joiosa, que ja estan les obres acabades, pendent només del material mòbil, que crec que en l'any 2004 ja se disposarà; continuar les obres del tram 2, Mercat-Finca Adhoc que està en servici per al 2005.
Posar en execució les obres del tram 4-A, que és la variant del Cabo de les Hortes.
La línia 1, Luceros-Mercado.
L'estació del mercat i els nous tallers, i la senyalització i comunicació del tram Campello-la Vila Joiosa.
En conjunt, la Generalitat Valenciana a través de FGV invertirà més 100 milions en la nova xarxa d'Alacant.
Pensem que és un encert.

També hi ha que destacar la línia 2, de la universitat, en un pressupost de 49 milions d'euros, que no s'ha inclòs en les inversions abans indicades.
Però que està prevista la seua realització mitjançant el sistema de concessió a un operador privat d'acord en el que té previst la Llei d'ordenació del transport.
O siga, que és en compliment de la Llei de coordinació del transport.

Sense oblidar també, que en ordenació i coordinació del transport terrestre hi ha grans actuacions, una dotació de 49,89 milions d'euros, que significa un augment del 12,81% sobre el pressupost del 89.
I que este creixement, concretament en el capítol VI, augmenta el 37,44%.
Ahí és res, eh.
El 37,44%.
I en el capítol VII un 23,25.

S'ha de destacar també actuacions de l'empresa pública Ferrocarrils de la Generalitat, que arrepleguen crèdits per un import de 33,8 milions d'euros, front als 29,8 milions que estaven consignats en el 2003.
O siga un 13% més.

Bo, i els nous programes de telecomunicacions, socials i d'informació, que per primera volta tenen una dotació i que depenen ara del CIT a l'igual que energia, en què hi ha uns plans a través de l'Agència Valenciana de l'Energia molt importants, en una inversió de 12,33 milions d'euros, que en el capítol VI se contemplen una sèrie d'actuacions importantíssimes, que crec que va a ser motiu de millorar la qualitat de vida dels nostres ciutadans.

Per tant, felicitats, senyor conseller, i continue vosté en eixa tasca de continuar eixa política iniciada durant els anys anteriors, que crec que ha sigut efectiva i reconeguda pel poble valencià.

Res més, senyor president.
Gràcies per la seua benevolència.

 

**El senyor president:**

 

Gràcies, senyor Maluenda.

Té la paraula el senyor conseller, per a aclarir algun dubte que pareix que s'ha suscitat ací en les intervencions.

 

**El senyor conseller d'Infraestructures i Transports:**

 

Gràcies, president.

De la intervenció que jo he exposat aquí davant de tots vostés, i de les intervencions que han tingut els distints portaveus, la veritat és que crec que estem parlant.
.
.
com si estiguérem parlant de coses distintes.
Pareix que cada u s'agarra a la part que exclusivament li interessa i d'ahí no vol eixir-se'n, eh, i no vol reconéixer absolutament res.

Jo crec que l'evidència és tan gran, senyor Oltra o senyor Godoy, de la quantitat de coses que estan fent-se, que difícilment.
.
.
resulta difícil mantindre's en eixa posició que tenen vostés que no se fa res, i açò és una catàstrofe i cada vegada se fan menys infrastructures.

A mi m'agradaria que vostés compararen la inversió d'este govern i dels anteriors governs de la Generalitat Valenciana, en les inversions que estan fent comunitats autònomes governades per vostés, i no governades per vostés, de la resta, de la resta de l'Estat espanyol.
I vorien la gran diferència que hi ha.

Com els deia abans, sols és comparable en Madrid i en Catalunya la inversió que està fent-se aquí a la Comunitat Valenciana, sols és comparable.
La inversió és molt important, i ho reconeix tot el món, se reconeix a nivell de l'administració general, se reconeix a nivell dels usuaris de les infrastructures, i se reconeix a nivell també dels constructors d'eixes infrastructures.

Cuando ustedes hablan de.
.
.
es que el presupuesto de la conselleria sólo crece el 1,2, y las deudas de las empresas aumentan no sé qué.
Pero entonces, vamos a ver, ¿hablamos de cosas homogéneas o no?
Yo planteo un discurso y un debate de temas homogéneos.
En definitiva, ¿qué es lo que se está, qué es lo que se va a invertir en infraestructuras de carreteras, de transportes, de puertos, de arquitectura, de agua, de todo lo que es responsabilidad de esta conselleria, qué es lo que se va a invertir en este año?
Sea de donde sea.
Porque realmente es lo que nos interesa.

Porque, señor Oltra, ¿la autovía Sax-Castalla no la contamos?
Usted sí pasa por allí, ¿no?
¿Ha visto cómo está aquello?
Es una inversión en pesetas de más de 8.
000 millones de pesetas, que se está prácticamente terminando y que el año que viene termina, termina.
Entonces, esa como es una forma de financiar, que no se paga al contado, sino es un pago aplazado modelo alemán, pues se está haciendo ahora y se pagará en cinco años.
Esa no la contabilizamos.
Esa infraestructura no existe.
Es virtual, como están acostumbrados a decir ustedes.
No, no, es que me hablan de un Plan hidrológico virtual.
O el Ave es virtual.
Cuando se hace ya no es tan virtual y hay algún problema.
Y el Plan hidrológico exactamente igual.
Ya pasa a ser real sólo cuando hay problemas, pero cuando se hace y no hay problemas y funciona correctamente ustedes no lo quieren ver, no lo ven nunca, ni estas inversiones ni ninguna.

Yo creo que reconocer a veces lo que se hace sería bueno, eso sería un debate serio, estaríamos hablando de lo mismo.
Pero no reconocer absolutamente nada, la evidencia total, es que ya, bueno.
Yo ayer estuve en Elda.
Como me gusta, pues pasé por el Camino de Castilla, la autovía que se está haciendo allí.
Ah, pues resulta que se está haciendo, resulta que allí había, no sé, pero un montón de gente trabajando.
Que las infraestructuras se estaban realizando, que aquello había un movimiento impresionante.
Que hace año y medio yo pasé por allí y no había nada de obra, pero ahora se está haciendo.
No, eso no vale, eso no, eso no, eso no, no, no, no, no cuenta, no cuenta.

Lo mismo pasa en la Vía Parque Elche-Alicante.
Dice, no, si eso no está en los presupuestos, eso son historias que ustedes nos cuentan, señor Godoy.
Hombre, ¿cómo que historias?
Pero si están allí trabajando, yo veo que están trabajando y están haciendo la carretera y tal, pero no será ninguna historia, se estará haciendo, me imagino, ¿no?
Dice, no, y eso de la entidad de saneamiento, si todo eso es un cuento chino que usted nos está contando que las obras no están, no están en ningún sitio.

Bueno, pues la cantidad de dinero que invierte la entidad de saneamiento el año que viene en temas de estos, son 234,86 millones de euros de fondos propios.
Y dice, ¿y dónde están?
Vamos, yo creo que hasta gente de ustedes el otro día en el consejo de participación estaban, y no sólo estaban sino estaban, aprobaron los presupuestos, y aprobamos entre todos un incremento también del canon de saneamiento del 10% porque entendemos que hay que hacerlo.

¿Por qué?
Porque estamos depurando más que nunca y mejor que nunca.
Porque estamos haciendo tratamientos terciarios.
Porque estamos haciendo hasta desalación para poder reutilizar esas aguas.
Y para poder hacer esas cosas no queda más remedio que subir el canon de saneamiento.
Y nosotros, como somos un gobierno responsable de lo que hacemos, subimos el canon de saneamiento el 10% y no pasa nada.
Y la gente lo aprueba, todo el mundo que estaban allí en el consejo de participación.

Y además dice, no, pero es que eso que dice ahí que las obras que se están haciendo ya veremos.
Y eso no hay.
.
.
, tal.
Pues resulta que toda la relación que yo tengo aquí de obras que se van a hacer, no que se van a hacer, muchas de ellas se están haciendo, se están haciendo, y que se pueden terminar, o no, el año que viene.
Y aquí está la anualidad de ese año.
Pues, me dice, la ampliación de la Edar de Monte Orgegia.
.
.
Pero, si se está haciendo, ¿cómo puede decir el señor Godoy que no se va a hacer?
Pero si está realizándose allí.

Dice: las obras de mejora de la Font de la Pedra, pues a lo mejor es que parece que es una.
.
.
pues si se está terminando el tema este.
La ampliación de la Edar de Elche-Algorós a lo mejor no se ha empezado, pero las obras están adjudicadas y está la tramitación para poderlas iniciar de forma inmediata.
Y eso lo sabrá el señor Oltra.

¿Y cómo me dicen que todas estas cosas?
Y más, todas, todas las que hay aquí, todas, son realidad.
Son obras que se están haciendo, son obras que están adjudicadas.
¿Por qué?
Porque nosotros en el año sólo ponemos en el presupuesto lo que creemos que nos vamos a gastar.
Nosotros lo que no hacemos es una obra.
.
.
como muchas de esas que usted decía ahí, sólo ponen 31.
000 euros.
Pues claro.
¿Por qué?
Porque son obras que se acaban de terminar los proyectos.
Son obras que se están terminando los proyectos.
Son obras que se licitan a partir de febrero o marzo del año que viene.
Que se adjudican, como muy pronto, como muy pronto, en agosto o septiembre del año que viene.
Y que por lo tanto, el año que viene lo que se puede hacer es empezar esas obras.
Que es importante, y entonces pones una cantidad no muy importante de dinero porque lo que se trata es de disponer la cantidad suficiente para poder licitar y poder adjudicar esas obras y poder iniciarlas.
El año siguiente vendrá más dinero y al otro más dinero.

Y puede ocurrir también, que en alguna obra tengamos problemas, y lo reconozco, como Cabanes-Oropesa.
Y puede figurar varios años en los presupuestos porque se paralizan las obras y porque luego hay que volverlas a empezar.
Pues no pasa nada.
Pero sin embargo, como somos una conselleria que previene perfectamente, prevé cómo se va a poder ejecutar esas obras.
Como son muchas.
Multitud.
Hablo de depuradoras pero de carreteras le puedo hablar igual o más, eh.
Esto es, no sé cuántas hay aquí pero del orden lo menos de 70 ó 80 depuradoras que están en marcha.
En carreteras igual o más.
Pues resulta que si una se paraliza aceleramos la otra, o la otra, y nos gastamos el dinero exactamente igual porque funciona bastante bien esos niveles de conselleria.

Y es que el señor Oltra dice, pero si sólo, si esto no se fa res, si resulta que el presupuesto es solo de 635 millones, sólo crece el 1,2%.
Pero el señor Godoy dice, no, pero es que las empresas las entidades se van endeudando y se van tal.
Anem a vore.
Yo digo, lo que vamos a invertir el año que viene no son los 635.
Eso es el presupuesto de la conselleria, de la conselleria, donde el capítulo VI crece una cantidad, el cuatro y pico por cien.
Y el otro.
.
.
el capítulo VII crece menos, crece menos, pero si me da igual.
Eso son 546 millones de euros lo que entre el capítulo VI y VII.

Y lo que hacen entre la entidad de saneamiento, de fondos propios 234, FGV 200; modelo alemán, que son esas obras que le decía que se están haciendo, que no es un invento, que están allí.
Y si nos vamos a Castellón está la Bechí-Borriol y yo creo que la señora Sanchordi lo conoce perfectamente.
Se está haciendo allí esa carretera.
Y seguro que el señor presidente sabe que también que el acceso al distribuidor está haciéndose allí, que es una realidad.
Pues no figura ninguna en los presupuestos.

Y son muchos miles de millones de pesetas, o muchos cientos, o muchos millones de euros los que hay ahí aplicados Bueno, pues resulta que en carreteras son 274 el total, pero por el modelo alemán sólo aplicable al año que viene 67,15 millones de euros.
Y es eso que estamos viendo que se está haciendo ahí.
No está mal, eh.

Que la entidad de saneamiento, que esas depuradoras que están aquí, todas --si quieren, vamos, luego les doy fotocopias sin ningún problema; las que hay en un color verdecito son las nuevas, las nuevas que se empiezan--, pues se van a gastar sólo de fondos propios 234, el total en el tema del agua 343 millones de euros.
No está mal tampoco.

Y en carreteras la inversión.
.
.
y en transporte y en transporte dice: "no, es que ferrocarriles y eso nos están contando que se va a hacer el tren en la provincia de Alicante, o en América y tal, pero no.
" Pero usted vive en Alicante, y usted sabe que este verano se ha puesto un tranvía en marcha.
Usted sabe que se está haciendo el túnel del Benacantil.
Usted sabe que está a punto de adjudicarse el mercado.
Usted sabe que el otro día presentábamos el proyecto de construcción terminado, de la línea que va desde el mercado hasta la plaza de los luceros.
Y usted sabe que se está funcionando allí, que se está haciendo una inversión que no se la podían creer nunca en Alicante, en el tema del transporte ferroviario, nunca.
No se hubieran atrevido nunca a aplicar unos presupuestos así ni a hacer unas inversiones como se están haciendo.

Y usted tiene compañeros que han estado aquí en las Cortes Valencianas, que, vamos, a mí a veces en privado y hasta en público me lo han reconocido.
Y yo creo que no estaría mal, que a lo mejor para que tuvieran algo de credibilidad dijeran todo lo malo que pueda haber en cualquier cosa.
Pero dijeran, pero, es verdad, oye, aquí se está haciendo algo que no lo podíamos ni imaginar, porque no lo podían ni imaginar.
Y eso se está haciendo allí.
Se está haciendo allí o se está haciendo en Castellón, o se está haciendo en todos los sitios.
Y nada más hay que pasear, darse una vuelta por lo que pasa en la Comunidad Valenciana y donde se están haciendo esas infraestructuras.

Repito, de las administraciones autonómicas que más inversión tiene en infraestructuras.
Y este año, a pesar de que era así, seguimos no sólo con la misma tónica, sino aumentando un 9,57%.
Porque yo tengo que contabilizar esa carretera que el señor presidente sabe que se está haciendo, o que el señor Oltra sabe que se está haciendo, o que el señor Godoy sabe que se está haciendo, aunque no esté en los presupuestos porque se paga después.

Gracias.

 

**El senyor president:**

 

Moltes gràcies, senyor conseller.

Té la paraula el senyor Oltra.
Però a ja saps com és el sistema: coses puntuals, matisar.

**El senyor Oltra i Soler:**

 

Bo.
.
.
Home, a nosaltres una cosa que ens agradaria que eixa energia, ara que duu les competències d'energia el senyor conseller, doncs que també les haguera aplicat a l'hora del debat allí en el propi consell, a l'hora de reclamar més diners.
Perquè clar, pareix que tinguem l'oposició la culpa.
Si jo estic convençut que si a vosté li donen més diners, segurament se'ls gastarà.
I segurament farà coses que seran interessants.

Però mosatros no tenim culpa que a vosté li hagen donat els diners que li han donat.
I estan ahí.
Però és que mosatros mos hem limitat a llegir el que vosté ha posat ahí.
Per tant.
Altres coses, bo, mosatros no som endevinadors.
O siga, si el tema del mètode alemany no figura en els pressupostos, mosatros no podem saber-ho.
Ho sabrem quan vegem una carretera, dic, xe, si esta no està en els pressupostos.
Però home, no, no deixe.
.
.
Vosté jo crec que estarà d'acord amb mosatros que el sistema és un poc primitiu.
O siga, que un ha d'anar per una carretera o per una no sé què a vore una obra que s'està fent, que no està en els pressupostos, a cridar per telèfon, a esbrinar.
.
.
Però per què no informen d'una altra manera?
Per què no es diu en aquestes Corts: "Anem a fer-ho d'esta manera, i esta obra se farà aixina, costarà previsiblement tant i anem a traure-la pel sistema tal"?
Eixe fullet que tots els anys li demanem, que pareix que siga papers del Pentàgon.
.
.

 

**El senyor president:**

 

Per favor, demane silenci.

 

**El senyor Oltra i Soler:**

 

.
.
.
pareix que siga secret.
Perquè és que, no sé, clar, vosté és que com no ha estat mai en l'oposició.
.
.
A la millor li fa falta estar en l'oposició, i patirà les conseqüències d'estar en l'oposició.
És una opacitat absoluta a l'hora.
.
.

 

**El senyor president:**

 

Per favor, guarden silenci.

 

**El senyor Oltra i Soler:**

 

.
.
.
a l'hora de conéixer les coses.

Diu: "és que no reconeixen res".
Home, reconéixer, o siga, mútuament, perquè aquí, si parlem d'eixe tipus de coses, aprovar vostés una esmena de l'oposició és quasi un miracle, quasi un miracle.
O siga, per tant, o tota l'oposició és molt roïna o tot el Govern és perfecte.

O siga, aquí cadascú.
.
.
*(Remors)* Ja, ja està clar.
Això pot ser el que pot ser, però també és molt perillós el conformisme, senyor conseller, i encara més l'autobombo.
O siga, vosté té l'obligació de fer el que està fent.
Punt.
La societat valenciana ha depositat en vosté ics milers de milions de pessetes, o d'euros, perquè faça una determinada cosa.
Vosté, la seua obligació és fer això el millor possible, el millor possible i amb la major transparència possible.
Eixa és la seua obligació.
La nostra és plantejar alternatives, fiscalitzar, encara que jo sé que a la millor.
.
.
fiscalitzar i plantejar alternatives.
Eixe és el nostre dret, i per tant, estem exercint-lo.

Vosté, clar, ara és fàcil dir: "El Camí de Castella està fent-se", clar que està fent-se, però vosté sap els anys que du això!
Home, clar, i si no vosté, algú a la millor l'any que ve o dins de vint anys l'haguera fet, però els anys que ha passat això, els morts que hi han hagut en eixa carretera, això qui ho arregla ara?
I qui parla d'això parla del que siga.
O siga, quant que costa fer les coses, quant que costa demanar-les, eixa és la queixa nostra, senyor conseller.
I si ni tan sols podem fer això, *apaga y vámonos*.

És creïble el pressupost seu?
Perquè, clar, vosté diu: "és que mosatros som seriosos, fem un pressupost.
.
.
" Jo me base en números que vostés ens han donat ací, que després no s'executen, amb previsions plurianuals que ens han dit que per al 2004 anaven a disposar d'ics diners.
Això no està ahí.
Si això no està ahí, no estan complint-se.

Jo li he fet una sèrie de preguntes concretes de què ha passat amb això de Gandia-Dénia, per exemple; ni ha contestat això del soterrament d'Alfafar-Sedaví.
O siga, què passa?
Quina és l'excusa de l'any?
Perquè açò, cada any que passa té una excusa.
O siga, quina és la que toca enguany perquè eixes partides no estiguen ahí?
, que és el que passa amb la millora de la línia convencional de tren, per tot el país, ja no estem parlant d'Alacant sols, per tot el país.
Si és que el problema està ahí, si és que són coses ja promeses.
En alguns casos no solament promeses, que ja és greu, és que han figurat en pressupostos.
I no val l'argument que estan fetes.
Això val en algunes coses, en altres ni tan sols s'ha posat la primera pedra.
I han desaparegut.
O siga, què és el que ha passat perquè hagen desaparegut?
, que eren temes massa cars?
Eren temes que calia dir-los perquè arribaven les eleccions autonòmiques i calia vendre el tema?
Són temes que no han aconseguit col·locar-los a ningun promotor privat, alguna empresa privada d'estes que la nova llei va a permetre?
O siga, quin és el model?

Per tant, nosaltres li demanem, senyor conseller, més transparència, més informació a aquestes Corts del que estan fent.
Si nosaltres, després, a l'hora de les esmenes vorà vosté que hi ha actuacions que no s'esmenen, perquè estarem d'acord en la majoria d'eixos casos.
En altres sí, i és un dret legítim, que jo pense que això no té discussió.
Però vosté el que no pot damunt, damunt de ser l'última conselleria en.
.
.
l'última, ja no queda més, és que ho ha aconseguit, estava desitjant-ho i ho ha aconseguit.
Home, damunt, estar contents, perquè, clar, és que ja a la pròxima li faran pagar, senyor conseller.
*(Remors i rialles)* Amb tota seguretat.

Res més i moltes gràcies.

 

**El senyor president:**

 

Gràcies, senyor Oltra.

Té la paraula el senyor Godoy.

 

**El senyor Godoy García:**

 

Muchas gracias, señor president.

El debate homogéneo o el debate sobre cuestiones que sean homogéneas entre sí, eso es lo que estamos intentando hacer nosotros, es decir, comparar lo que en el presupuesto del 2004 está realmente consignado y escrito con lo que en el presupuesto del 2003 estaba realmente consignado y escrito.
Claro, cuando usted nos habla de cosas que no están consignadas y escritas en un sitio y en otro, comprenderá que eso es lo que no es homogéneo, lo que figuraba en el 2003 y lo que figura en el 2004, y por tanto, así debe hacerse.

Claro, nos habla de sistemas alemanes, que no están ahí pero que estarán y tal.
Bueno, eso no lo podemos saber.
También debate sobre aquello que realmente conocemos, sobre las inversiones que realmente conocemos y podemos conocer en estos presupuestos, porque es un debate de presupuestos y, por tanto, nos tenemos que atener a él.

 

Pero bueno, usted ha dicho que nos va a pasar esas fotocopias de las inversiones de las empresas públicas, que yo le agradezco, pero le voy a hacer una petición a ver si la recoge, y es que cada mes nos pase un estado de ejecución de esas obras de las empresas públicas a las Cortes.
*(Remors)*

 

**El senyor president:**

 

Señorías.

 

**El senyor Godoy García:**

 

Por una cuestión, señor conseller.
.
.

 

**El senyor president:**

 

Señorías, orden.

 

**El senyor Godoy García:**

 

.
.
.
Por una cuestión muy sencilla.
Mire, ustedes en su conselleria llevan una ejecución presupuestaria ahora en el 2003, a septiembre del 2003, según los datos oficiales, del 58%.
Es esa la que llevan en inversiones, esa es la ejecución de inversiones.
Sí, es altísima.
Pero no es tan alta, ¿verdad?
, no es tan alta, 58%.
¿Qué quiere decir eso?
Que necesitaremos también saber exactamente qué es lo que están gastando en cada momento para hacer el control.
Nadie ha dicho que no se haga nada, no es eso, pero hemos dicho que no se hace lo suficiente.

Y en carreteras usted sabe perfectamente, y si no yo se lo puedo facilitar, pero usted lo sabe mejor que yo, sencillamente que el plan de carreteras del 2002 tenía una vigencia de 1992 hasta febrero del 2003, bien, que terminó en febrero de 2003, y que quedan más de cien actuaciones sin realizar, y se las puedo detallar una a una.

Si el debate es homogéneo, yo creo que tampoco podemos mezclar cosas.
Es decir, explique que hay equilibrio presupuestario y que al mismo tiempo hay deuda en el sector público.
No me diga: "no, es que el sector público tiene 732,83 millones de deudas, pero, claro, esto no afecta al equilibrio presupuestario".
Digo yo, si lo metemos como existente, también tendremos que reconocer entonces que afecta al equilibrio presupuestario, que lo que ustedes están haciendo es centrifugar el déficit.

Bueno, la Entidad de Saneamiento.
Ha dicho: "estamos depurando más que nunca, mejor que nunca".
Pues no faltaba más.
Yo les recuerdo que en eso los gobiernos socialistas tienen mucho que ver, que la Ley de saneamiento es de gobiernos socialistas, el canon de saneamiento es de gobiernos socialistas y también la financiación europea, que ustedes reconocen en el segundo plan de saneamiento ser del 50%.
No puede ser más que se avance en ese sentido.

Yo le he preguntado aquí, de los 150 hectómetros cúbicos que vierten los emisarios submarinos, exactamente que nos trajera una auditoría de qué es lo que realmente está pasando, uno por uno.
Bueno, aún no lo he obtenido.
Espero que se pueda obtener, y espero que también en eso se siga avanzando.
Solamente le digo que se avanza, pero de manera insuficiente.

Y voy a ir concluyendo.
Mire, solamente voy a señalar una cosa.
En Arquitectura, por ejemplo, lo que me ha sorprendido es la falta de homogeneidad de las inversiones, o sea, he encontrado programas tanto en cuestiones del casco histórico pero sobre todo lo que son actuaciones de infraestructura y equipamiento urbano, en que hay ciudades muy importantes a las que les corresponden cero euros, no sé si será un error.
Por ejemplo, no he encontrado nada ni para Alicante ni para Elche, son cosas muy extrañas.
O no he visto nada sobre el tranvía de Castellón, que también me gustaría que nos dijera algo.

En cuanto a lo que avanzan las cosas por Alicante, usted y yo las sabemos, lo que pasa es que tenemos puntos de vista muy, pero que muy diferentes, tanto en ferrocarriles como en carreteras, de la situación de las infraestructuras de aquella provincia.

Muchas gracias.

 

**El senyor president:**

 

Gràcies, senyor Godoy.

Té la paraula el senyor conseller.

 

**El senyor conseller d'Infraestructures i Transports:**

 

Gracias, presidente.

Yo creo que si algo nos ha caracterizado a los últimos gobiernos valencianos y a este gobierno valenciano es que no hay conformismo de ningún tipo.

Señor Oltra, nosotros hemos llevado yo creo que el nivel de exigencia en nosotros mismos de una forma bastante alta, bastante alta, porque hemos planteado proyectos que en otras legislaturas y en otros años la verdad es que no se atrevían a plantear.
Lo hemos planteado a nivel nuestro, a nivel de comunidad, pero lo hemos planteado también a nivel de las inversiones del Estado.

Usted lo sabe y yo lo tengo que repetir, pero es que son dos temas fundamentales que no hay que olvidar nunca.
O sea, el alta velocidad que llegue conforme va a llegar a la Comunidad Valenciana y al corredor mediterráneo, o el Plan hidrológico nacional, con el trasvase del Ebro --y me callaré, ya no lo hablaré más--, fueron dos puntos altísimos porque nadie se lo creía.
Ustedes fundamentalmente, las dos partes, cuando se referían siempre a esas dos actuaciones hablaban que ya estábamos con la realidad virtual, que ya estábamos con proyectos que eran todo humo, que eran para vender.
Ahora ya no hay humo, ahora no hay humo porque ahora hay obras que se están haciendo y ahora son actuaciones importantes que están ahí.

Por eso le digo que, igual que esto, en los presupuestos nuestros no ha habido nunca conformismo, nunca conformismo.

Yo creo que he venido aquí precisamente para complementar, aclarar y hablar de los presupuestos, y si no tenían suficiente detalle sobre el tema del modelo alemán, que yo creo que lo podrían tener perfectamente porque son muchas ya, dos o tres legislaturas las que venimos hablando de ese modelo, pues yo estoy a su entera disposición para dárselo.
Pero es que lo he explicado en mi primera intervención.
Cuando ustedes han intervenido no han hecho ni caso del tema que yo les explicaba del modelo alemán.
Son obras que están ahí.
¡Si se están haciendo!
Ustedes lo tienen que saber.
Yo lo tengo que decir, pero es que se contabilizan, son inversiones, hay trabajadores ahí que cobran, que ganan dinero, que compran luego.
.
.
En definitiva, hay vida, hay crecimiento, al mismo tiempo que se van desarrollando esas infraestructuras.

En ferrocarriles, exactamente igual.
Yo antes le hablaba del tema de Alicante, pero le voy a hablar de Castellón y le voy a hablar de Valencia.
Es que las obras que se están poniendo en marcha, y lo comentaba antes, en el área metropolitana de Valencia creo que son muy importantes.
Ahora tenemos, si yo no recuerdo mal, cuatro actuaciones en temas de tranvía, metro, importantísimas.
O sea, terminada e inaugurada no hace nada el Alameda-Ayora, tenemos Mislata-Quart, que está en una inversión importante, yo estoy convencido que el alcalde de Torrent y presidente de la comisión lo conoce porque está cerca de su.
.
.
tal.
En su municipio hay una inversión importantísima de metro.
En Quart-Manises se está terminando el proyecto y se va a hacer, sin ninguna duda, de forma inmediata este año.
La estación de Bailén, ustedes vieron que este verano estaba el paso cortado de la Gran Vía, el paso ese subterráneo.
Bueno, se solucionó, se va a tirar el edificio que, digamos, entorpece la construcción de la calle Bailén de forma inmediata y que está dentro de la operación del Parque Central.

En el Parque Central de Valencia terminamos de hacer.
.
.
porque algunos dicen: "es que ahí no se hace nada, la Generalitat no invierte en el Parque Central de Valencia".
En el Parque Central hay convenio propiamente dicho y cosas que no son convenio que hacemos nosotros directamente, como fue el tema de toda la operación de la estación de San Luis para trasladar las infraestructuras allí, con inversiones importantísimas que se están haciendo ahí.
Y como digo, la operación de Bailén, exactamente igual.

La línea T2, que va a cruzar prácticamente casi de norte a sur o de este a oeste toda la ciudad de Valencia, todo el municipio de Valencia, desde la parte norte --ya adjudicadas las obras--, hasta la parte centro --en proyecto avanzado-- y la parte sur.

Todo eso son cosas que unas están en presupuestos directos y otras están en los presupuestos de FGV, con financiación garantizada.

¿En Castellón?
En Castellón no hace mucho terminábamos un plan de acción territorial del área metropolitana de Castellón cuando era la Conselleria de Obras Públicas, pero que de alguna manera en ese plan se contemplaba también un plan de infraestructuras del transporte y un plan de carreteras de toda la zona de la Plana.
Y ahí figuran, y en el plan de infraestructuras del transporte de toda la comunidad también, dos actuaciones de transporte público importantes que se hacen en el área de Castellón, una en la zona de Castellón, la universidad, el puerto y Benicásim; otra, entre la zona de la Plana, Villareal y toda la zona más poblada y con más problemática en la zona de la Plana.

Son dos actuaciones que falta por definir, y está colaborando la Universidad de Castellón Jaume I, en si será tranvía o si será el carril, digamos, independiente, con este Civis, un autobús que funciona de forma automática y que estuvimos recorriendo y viendo tanto en Castellón como en Sagunto hace poco.
Se está debatiendo tanto en el ayuntamiento, tanto en la universidad como nosotros, al final qué tipo de transporte es el que se va a empezar.
Y estamos como estábamos en Alicante hace tres o cuatro años, a niveles de proyecto, a niveles de pruebas, para luego empezarlo a hacer.

Yo recuerdo cuando en el año 98-99 hicimos una prueba del tranvía en Alicante, y bueno, había algunos grupos que se reían: "Ah, el tranvía que ya hace 800 metros, este es el tranvía que.
.
.
*(ininteligible)* va a llegar el Ave".
Pues ya hay 14 kilómetros más o menos funcionando, y hay muchos que se están construyendo, unos soterrados y otros tal.
.
.
Pero trabajamos así.
O sea, primero hacemos la planificación, luego los proyectos en función de cómo esa planificación la aceptan también, porque el transporte público se tiene que aceptar por los ciudadanos, y haremos, igual que hicimos en Alicante y se hizo en Valencia en su día, las encuestas para ver el nivel de aceptación y cómo va a funcionar.
Y así trabajamos y así lo vamos a hacer en Castellón también.

Entonces hay un nivel de inversión muy, muy importante.
Hablaban ustedes otra vez del Plan de saneamiento y que quieren conocer y lo que se tira o no se tira y si se ha aumentado o no se ha aumentado.
O el Plan de carreteras, que si el II Plan de carreteras faltan inversiones por hacer.
Lo que no ha dicho es cuántas se han hecho además del II Plan de carreteras.
Muchas, muchas, muchas.
Hay un montón, desde el Gobierno de la Generalitat anterior y actual, siempre se ha querido colaborar de forma importante con los municipios y con las diputaciones de forma importante.

Reconocemos que la posibilidad de inversión por parte de los municipios para desarrollar su red viaria fundamental, fundamental, básica, no es posible.
Y desde la propia Generalitat, Conselleria, estamos con convenios con todos los ayuntamientos digamos más potentes, todos, en Castellón, en Valencia, en Alicante, firmando convenios, ayudándoles a subvencionar las obras.
En Castellón están la Ronda este o norte, en Alicante la Vía Parque.
.
.

 

**El senyor president:**

 

Acabe, senyor conseller.

 

**El senyor conseller d'Infraestructures i Transports:**

 

Ja he acabat.

Y, en definitiva no solo lo que es Plan de carreteras sino muchas las inversiones de carreteras.

Y en los temas de saneamiento es que yo siempre he reconocido, señor Godoy, el mérito en su momento del Partido Socialista cuando aprueba la ley y el canon de saneamiento y empieza a funcionar.
Pero también le he reconocido que en la política hidráulica, a partir de ese momento, no fue acertada, no creyeron nunca en una planificación integral y en una gestión integral de los recursos.
No fueron a la reutilización, no fueron a la modernización.
Y ahora la entidad de saneamiento no sólo está terminando de depurar porque medioambientalmente hay que hacerlo, sino que está depurando porque la necesidad de agua que hay en la Comunidad es importante y hay que reutilizar.
Y lo está haciendo con el nivel de inversión que decía.

Y termino sólo diciendo que seguimos invirtiendo mucho, somos de las comunidades autónomas que más, 1.
054 o 1.
048 millones de euros es la inversión total, y crece un 9,57 respecto al año pasado.
O sea, se invertía mucho y se sigue invirtiendo, lo mismo más el 9,57 más.
O sea, bastante.

 

**El senyor president:**

 

Moltes gràcies, senyor conseller, per totes les seues explicacions.
La gola ja sé que la té castigadeta, pero bo.
.
.
I parem cinc minutets, cinc minuts de rellotge.

 

*(Se suspén la reunió a les 11 hores i 52 minuts)*

*(Es reprén la reunió a les 12 hores i 2 minuts)*

***Compareixença de la consellera d'Agricultura,***

***Pesca i Alimentació, senyora Gemma Amor Pérez, per tal d'informar sobre el Projecte de llei de pressupostos de la Generalitat Valenciana per a l'exercici 2004, pel que fa a la seua conselleria.***

**El senyor president:**

Ara tenim la compareixença de la consellera d'Agricultura, Pesca i Alimentació.
Li donem la benvinguda en esta la seua primera compareixença en la Comissió d'Economia i Pressupostos.

I quan vosté crega convenient, té la paraula per a exposar-nos els pressupostos per al 2004.

 

**La senyora consellera d'Agricultura, Pesca i Alimentació:**

 

Gràcies, president.

Senyories.

És quasi un clàssic afirmar que la Llei de pressupostos constituïx la tramitació parlamentària del Projecte de llei per excel·lència.
La seua transcendència ve donada pel fet que la mateixa articula els mecanismes financers necessaris en el pla d'ingressos i gastos per a executar les polítiques públiques dissenyades per l'executiu.
Este fet convertix la Llei de pressupostos en un referent en el curs polític i un element clau de l'hisenda de l'administració pública.

En efecte, són els pressupostos de la Generalitat Valenciana els encarregats de permetre el funcionament de l'administració de la nostra comunitat, posant al seu servici, dins d'un context d'assignació eficient i utilització racional dels recursos disponibles, aquells que són necessaris per a plasmar, amb objectius concrets, la política del Govern.

En este sentit, i dins del marcat caràcter social dels pressupostos per a l'any 2004, els objectius que en els mateixos s'han volgut reflectir queden sistematitzats en aquells que incidixen de manera directa en el teixit productiu de la Comunitat Valenciana, permetent d'esta forma incrementar també la seua riquesa.

La consecució dels objectius possibilitarà, a través del compliment de les previsions de creixement previstes per al pròxim exercici, estimades en un 3,2% del PIB, dos dècimes per damunt de la mitjana nacional i molt per damunt de la mitjana dels països de la Unió Europea.

El Govern ha fet una aposta clara per la continuació d'un esforç inversor mantingut durant els últims huit anys, tal com ha vingut succeint fins el moment, que es traduirà, sense dubte, en una millora de l'entramat socioproductiu de la Comunitat, que és el que, en definitiva, repercutirà en la millora del nivell de la renda dels valencians.

En este context, i com a reflex dels compromisos financers que es traduïx en la posada en pràctica de l'agenda política, he de comunicar-los, senyories, que els pressupostos de la Conselleria d'Agricultura, Pesca i Alimentació arrepleguen el finançament necessari per aconseguir els objectius definits en la meua compareixença davant el Ple de les Corts per a exposar quines anaven a ser les línies mestres de la política agrària, pesquera i alimentària de la Generalitat Valenciana durant la propera legislatura.

Parlava en aquell moment, i reitere hui, que el nostre objectiu passa per definir una política agrària productiva, competitiva, innovadora, plural i sostenible per a la nostra comunitat.
Per això definíem cinquanta mesures concebudes com a compromisos d'actuació que haurien d'aconseguir-se durant esta legislatura.
I he d'avançar-los, senyories, que els pressuposts que ara a continuació analitzarem, arrepleguen les mesures necessàries per a convertir dits objectius en realitat.

Els pressupostos de la Conselleria d'Agricultura, Pesca i Alimentació per al 2004 experimenten un creixement del 3% respecte a l'exercici precedent.
Este creixement és equilibrat entre l'augment que experimenten les partides de gastos destinades al finançament d'operacions corrents i les partides destinades al finançament d'operacions de capital, amb creixements respectius del 3% i del 2,3%.

En el capítol d'operacions financeres, he de destacar el seu fort creixement percentual, amb un increment del 200%, motivat per la participació de la Generalitat Valenciana en l'empresa mixta, amb la seua ampliació de capital, en l'empresa, com he dit, Agriconsa.

Amb 125 milions d'euros, el programa d'ordenació i garantia agrària representa el programa de major volum financer del nostre pressupost, suposant un 30% del total.
Este programa ha experimentat un creixement del 6,35% respecte a l'exercici anterior.
Este programa, sostingut en bona mesura pels fons procedents del Feoga Garantia, constituïx una ferramenta bàsica per a garantir el sosteniment de les rendes del nostre sector agrari, objectiu bàsic, com sabem, de la nostra política agrària.

Però en ser important la dotació pressupostària, voldria insistir ací en un compromís adquirit durant la meua compareixença en el debat de política general relatiu a la recerca de ferramentes que optimitzen la gestió de les ajudes públiques.
Com vaig prometre en la citada compareixença, la nostra conselleria ha iniciat ja una revisió operativa de procediments per a descongestionar en el temps la tramitació de les línies d'ajuda, facilitar la presentació documental de sol·licituds i simplificar la seua tramitació.
Tot això amb l'objectiu d'aconseguir una reducció del temps i una millora en eficàcia que permeten transferir en el menor termini possible les ajudes als nostres agricultors.

El programa d'estructures agràries, segon programa en dotació, amb 65 milions d'euros, concentra un percentatge significatiu de la inversió de la Conselleria d'Agricultura, Pesca i Alimentació, en dotar pressupostàriament actuacions per import d'uns 38 milions d'euros en el seu capítol VI, açò és, el 79% del total de la conselleria.
Esta xifra es complementa amb els crèdits consignats en el seu capítol VII, de transferències de capital, per import d'uns 22 milions d'euros, per arribar a una xifra global de 60 milions d'euros; xifra que si bé és lleugerament inferior als 61 milions d'euros establits en el pressupost de l'exercici anterior, consolida l'esforç inversor de la Generalitat Valenciana en matèria d'infrastructures agràries, astò és, modernització de regadius i millora d'infrastructures i servicis agraris.

El conjunt d'estes actuacions s'enquadra en el programa de modernització de regadius Horitzó 2008, programa que comportarà una inversió aproximada de 800 milions d'euros, uns 133.
000 milions de les antigues pessetes.
D'estos, el 75% seran finançats per les administracions públiques, havent de sufragar els usuaris de les obres només el 25%.

Dins del programa de consolidació i millora, les actuacions d'implantació de reg localitzat a executar per la Comunitat Valenciana constituïxen un dels elements més importants.
La Comunitat Valenciana desenrotllarà durant el període de programació actuacions de substitució en 115.
000 hectàrees, implicant això un inversió final de 575 milions d'euros.
Durant el període 2000-2003 s'han executat ja a la Comunitat Valenciana obres d'implantació de reg localitzar en unes 20.
000 hectàrees.
El cost de dites actuacions ha ascendit a 125 milions d'euros.

Així, doncs, en el període 2003-2008 es procedirà a la implantació de reg localitzat d'unes 95.
000 hectàrees, compreses en les següents grans àrees geogràfiques: regadius de Millars, regadius del Palància, Camp de Túria, Ribera Alta, Canal de Navarrés, la Safor, Marina Baixa, Marina Altra, Baix Vinalopó, Baix Segura i Vinalopó-l'Alacantí.

Esta consolidació de l'esforç inversor va a permetre aconseguir l'objectiu fixat per a esta legislatura de modernitzar 90.
000 hectàrees de regadiu i culminar un ambiciós programa de modernització de regadius, fins arribar a la xifra global de 260.
000 hectàrees de reg localitzat, el que suposarà el 79% de la nostra superfície de reg a l'any 2008.

El tercer dels programes pressupostaris amb dotació financera és el programa d'ordenació i millora de la producció agrària.
Este programa suposa el 15% del pressupost total de la conselleria.
Es tracta d'un programa que ha experimentat un creixement des de l'any 1995 superior al cent per cent, en passar d'uns 25 milions d'euros de la dita anualitat als 61 milions d'euros pressupostats per al proper exercici.

Destaquem com a línies més significatives del citat programa, per representar més del 70% de les seues transferències, la destinada a la subvenció d'assegurances agràries, que es veu incrementada en un 4%; i la dirigida al foment d'inversions en la indústria de transformació agroalimentària, que passa de 22.
145.
000 euros de l'actual exercici pressupostari a 24.
360.
000 euros per a l'exercici proper, açò és, un creixement lleugerament superior al 10%.

Els recursos financers destinats a la investigació i a la tecnologia agrària veuen incrementats la seua dotació en un 7% en el pressupost per a l'any 2004, destacant de dit creixement el conjunt de gastos continguts en el capítol II del citat programa, dedicats al pla d'eradicació de la mosca de la fruita, que experimenta un creixement del 26% respecte a l'any anterior.
Així com el manteniment de l'esforç inversor en la construcció de nous centres d'investigació, com el destinat al sector avícola o l'inici del projecte de creació d'una biofàbrica de mascles estèrils com a iniciativa estrella en el marc del ja citat pla d'eradicació de la mosca de la fruita.
A data de hui, puc anunciar-los que una vegada finalitzada l'actual fase de redacció del projecte, la seua execució començarà els primers mesos de l'any pròxim.

Igualment destacable és la creació de la nova línia del capítol VII d'este programa, destinada a donar suport financer al projecte Agroalimed, dotat amb 1.
350.
000 euros i amb vocació de convertir-se en el principal nucli tecnològic agroalimentari d'Espanya i referència en l'àmbit internacional en matèria d'investigació agroalimentària.

Este projecte significa una aposta per la investigació i la modernització del sector agroalimentari realitzada des de la Generalitat Valenciana.
En ell s'integren, a més de la mateixa conselleria, el mateix Ivia, els centres d'investigació agroalimentaris adscrits al Csic, les universitats valencians i el Ministeri de Ciència i Tecnologia, amb el propòsit d'avançar en les línies d'investigació aplicables al sector agroalimentari.

Este esforç de les línies d'investigació es constata també des de l'òptica dels pressupostos de l'Ivia, Institut Valencià d'Investigacions Agràries.
Este organisme autònom adscrit a la Conselleria d'Agricultura, experimenta un creixement en els seus pressupostos del 8,8% en relació als pressupostos anteriors.
Este increment permetrà el manteniment de les línies d'investigació i projectes en marxa, així com l'assumpció de nous reptes, entre els que voldria destacar la construcció de dos nous departaments d'investigació: el d'agroenginyeria i el d'agricultura sostenible.

L'ordenació i millora de la producció pesquera exigirà el compromís de crèdits per a l'any 2004 per import d'uns 23 milions d'euros, mantenint-se en els nivells pressupostaris de l'exercici 2003.
Hi ha una escassa variació positiva del 0,58%.

Voldria destacar en este programa l'alt grau d'execució aconseguit en la gestió dels fons estructurals que, a través de l'instrument financer d'ordenació a la pesca, han sigut posats a disposició de la Generalitat Valenciana.
En este sentit, a finals del present exercici, i trobant-nos encara en el primer trienni de l'actual període de programació 2000-2006, el grau d'execució d'estes ajudes arribarà a un percentatge proper al 8% del total de les ajudes compromeses per al conjunt del període.

Com a estratègia hauria de qualificar l'aposta del Govern Valencià en matèria de desenrotllament rural realitzada per a esta legislatura.
Està s'ha concretat a només cinc mesos de l'inici d'esta legislatura amb la creació de l'Institut Valencià de Desenrotllament Rural, concebut com l'òrgan competent per a coordinar les accions de govern horitzontals que integren elements de política econòmica, de medi ambient, de pimes, patrimoni, turisme, ordenació del territori, entre altres.

Fruit d'este compromís, s'incorpora un programa pressupostari de nova creació, destinat al desenrotllament rural, en el qual s'integren les línies dels programes Leader i Proder al costat d'aquelles integrals de les polítiques d'estructures agràries de naturalesa no inversora.
Precisament estes línies han sigut objecte d'un ajust a fi d'incentivar durant el proper exercici les primeres instal·lacions d'agricultors joves, per la qual cosa s'ha incrementat la partida destinada a tal fi en un cent per cent respecte al pressupost de l'any 2003, a costa de minorar enguany les partides destinades a l'explotació en comú, per a perfilar durant l'any que ve estes ajudes i reactivar-les en el següent exercici.

Ha sigut objecte també d'inclusió una nova partida pressupostària, d'acord amb un dels compromisos adquirits durant la meua compareixença de presentació de política general, la posada en marxa del projecte Paisatges i Espais Rurals, que s'emmarca dins del pla de millora de municipis rurals, i es planteja com una iniciativa de recuperació dels paisatges tradicionals del nostre medi rural i dels nostres pobles.

El programa destinat a la ramaderia conté un dels majors creixements dels nostres pressupostos.
Este programa veu incrementada la seua dotació en un 14,82% respecte a l'any 2003.
Dit increment respon al manteniment de tots els capítols de gasto en els nivells de l'exercici passat i a l'increment substanciós del seu capítol IV, que experimentarà un creixement del 55%.
Este increment troba la seua causa en l'important augment de la dotació destinada al sosteniment de la renda apícola, açò és, les anomenades ajudes a la pinyolada, que creixen en un 87% respecte a les dotacions de l'any anterior.
Amb este increment, la Generalitat Valenciana atendrà les peticions d'ajuda al sosteniment de la renda procedents del sector apícola.

Finalment, i en relació amb el Programa de qualitat agroalimentària, els pressupostos per a l'any 2004 mantenen una línia inversora desenrotllada en el programa durant els últims anys.
Es produïx un creiximent del 0,44%, una línia inversora que ha permés fomentar la introducció d'una cultura de qualitat en el nostre sector agroalimentari, necessària per a la conquesta de nous mercats.

En esta línia, i amb este objectiu, incidirà el pla d'internacionalització de productes agroalimentaris valencians, que es redactarà durant el proper exercici.
Igualment destacable, dins d'este programa, són dos noves iniciatives legislatives de calat que es presentaran a les Corts durant el primer període de sessions del proper exercici, la llei d'ordenació del sector vitivinícola i la llei de qualitat i seguretat agroalimentària.

Estes que acabe d'exposar constituïxen les línies bàsiques dels pressupostos de la Conselleria d'Agricultura, Pesca i Alimentació per al proper exercici.
Uns pressupostos que confirmen l'aposta mantinguda durant els passats exercicis pel Govern de la Generalitat cap a un sector de tanta rellevància social i econòmica en la nostra comunitat com ostenta el sector de la producció primària i dels seus processos de transformació.
Un sector que, per a fer-mos una idea de la seua magnitud, proporciona el 15% del producte interior brut i que, per les seues característiques especials, constituïx la segona ocupació en nombroses llars de la nostra comunitat.

I açò últim no pot significar sinó l'atenció especial per part del Govern Valencià, i això, en tant que influïx no sols en una més que significativa proporció de la riquesa generada de la nostra comunitat, sinó també d'una altíssima quantitat de les nostres llars, pel que una actuació decidida en este àmbit suposa un avanç ferm cap al futur.

Un sector amb un creiximent i un protagonisme dins de la societat valenciana que no ha fet sinó incrementar al llarg d'estos últims anys.
Així, la transformació operada en tot el teixit socioproductiu del sector primari valencià, ha segut constant en els últims huit anys i per això precisament la continuïtat del camí traçat que es veu reflectit en els pressupostos del 2004 suposa l'aposta per la modernització i pel creiximent econòmic sostenible, estable i continuat.

En definitiva, senyories, estem davant d'uns pressupostos que afavorixen la senda de transformació i modernització que iniciada a l'any 1995 i continuada amb perseverança des d'aquell moment ha segut capaç de dotar un dels nostres sectors productius tradicionals de les bases necessàries per a fer-lo competitiu en un mercat cada dia més exigent.

Moltes gràcies.

**El senyor president:**

Gràcies, senyora consellera.

Té la paraula la senyora Pérez, en representació d'Esquerra Unida.

**La senyora Pérez i Martí:**

Gràcies, senyor president.

Senyora consellera, efectivament, tota l'exposició que vosté ha fet és la referida a la llei més important que tenim els valencians any darrere d'any com són els pressupostos, pels quals hem de desenvolupar la nostra economia, principalment social al País Valencià.

Però a mi me sembla que els pressupostos no són reals.
Els pressupostos continuen sent uns pressupostos enganyosos any darrere d'any, i intentaré explicar-me evitant parlar del passat, ja que vosté és cap de la Conselleria per primera vegada en el parlament valencià.

Tenim un creiximent total dels pressupostos del 2003 al 2004 del 2,88%.
Eixe percentatge equival a 11.
908.
000 euros.
Però d'eixe tot, d'eixos 414.
126.
000 euros que tenim per a desenvolupar tota la política agrària, pesquera i ramadera del País Valencià, ens trobem que tenim una quantitat de fons externs que no podem assegurar fins al mes de març que eixos fons vinguen al País Valencià, i no s'aplicaran fins que no aplegue final d'any.
Per tant, la primera part d'un engany, que no voluntari, no dic jo que açò siga perquè tots volem que siga aixina, sinó no voluntari, però sí per interessos de fer créixer un pressupost, vénen apareguent any darrere d'any.

Els fons externs equivalen a 157.
469.
000 euros, i això representa el 38,03% d'un pressupost que havia de ser exclusivament valencià.
Després, tenim que en l'aportació de la Generalitat Valenciana apareixen dos línies concretes: una línia, amb totes les partides, que és la no condicionada, que és eixa línia que mos permet que el mateix Govern València jugue al llarg d'un any amb el capital que se dota, i després una aportació condicionada, que serien els gastos que entenem des d'Esquerra Unida que vostés van a invertir, els diners que vostés van a invertir en les despeses d'agricultura, ramaderia i pesca.

Doncs, bé, en l'aportació no condicionada, tenim dedicats el 55,80% dels pressupostos, i això equival a 231.
112.
000 euros.
Sap què significa?
: més de la mitat vostés van a tindre la capacitat d'estar jugant, fent política de pegats, no dotant quan creuen que ho han de tindre altres partides, llevant d'una conselleria i col·locant-ho a una altra.
Per tant, això és encara més irreal que la primera part que li he exposat.

I l'única realitat dels pressupostos és l'equivalent al 6,17% del total d'eixos 414 milions d'euros, que l'equivalent a eixe percentatge serien 25.
544.
000 euros.
Això és el que va a tindre la conselleria per a assegurar que pot fer alguna cosa en el desenvolupament agrícola, pesquer i ramader del País Valencià.
Això és per aclarir la situació conforme nosaltres la vegem i conforme va passant dia a dia.

Jo entenc perfectament que vostés necessiten incrementar els pressupostos, pressupostos que mai sabem quina és la quantitat exacta que s'utilitza.
Vejam, podem parlar de percentatges entre 65% i el 80% cada vegada que s'executen.
Al parlar d'eixos percentatges d'execució al final de tot un any d'esta magnífica llei, resulta ser que quasi, quasi, quasi, el que ha executat la mateixa conselleria equival a no res.
Per tant, estem enganyant la societat, no estem diguent realment els diners que tenim, i, diners, n'hi han?
, a mi em sembla que no.

Per tant, hem de parlar el més clar possible per a no enganyar a eixa societat, que tan conforme --conforme diuen vostés-- està amb la seua política.
És de veritat que a ningú li importa d'a on vénen els diners, si els ha d'arreplegar, a ningú li importa, però a nosaltres mos ha d'importar, perquè és enganyar-los i saben que estan enganyats.
Els ramaders, els agricultors i també el sector pesquer sap que està enganyat i sap que quan li se promet una cosa és la quarta part del que li s'ha promés, però, bé, mentres les coses estiguen aixina, som sectors acostumats a patir i, aleshores, mentres les coses estiguen aixina, doncs, la gent procura tindre un poquet de calma, tranquil·litzar-se i ja vorem, que vinguen millors temps.

He trobat en els mateixos pressupostos el programa, concretament el 714.
20, Ordenació i millora de les produccions agràries, un codi línia, el T199000, que fa referència a la millora i transformació comercial de productes pesquers.
A mi em sembla que està confosa esta línia d'actuació, sobretot en esta part, en este programa, el 714, que res té a vore sobre la pesca, sí que m'agradaria que vosté o m'explicara el perquè d'este motiu o fins i tot tinguera el detall de revisar-ho i poder-ho canviar.

Per què?
Perquè jo entenc que deuria estar, aquesta partida, en el programa 714.
60, de qualitat agrària, ja que també parlem d'una certa qualitat pesquera, pel que se deduïx del codi línia o de la denominació de línia, i que, per tant, el concepte deuria canviar en este programa 714.
60 i dir, doncs, jo què sé, qualitat agrària, pesquera i ramadera, i aleshores, doncs, eixes ajudes que anaren vinculades ahí, o, si més no, senyora consellera, simplement en el programa que li correspon, en el 714.
10, referit a l'ordenació i millora de la producció pesquera, on les inversions per a eixa producció alimentària haurien d'estar del tot reflectides.
Si no, també, és de veritat, que en un moment determinat ens pot portar a unes certes equivocacions.

A banda d'esta exposició, dir-li que supose que la llei vitivinícola que vosté acaba d'anunciar, aixina com la llei de seguretat alimentària, estes lleis que anuncia, estaran dotades de pressupost i no ens quedarem com amb altres lleis sense dotació pressupostària i difícils per a la seua aplicació.

Després, comptem també amb unes partides per a desenvolupar, els Leader i els Proder.
A mi m'agradaria que els Leader i els Proder estigueren clars, que no n'hi haguera encara ningun tipus de problema i que açò se poguera fer, crega-s'ho que a mi m'agradaria, però jo trobe que en estos moments és difícil, i vosté ho sap, i vosté ho sap que les línies o les partides pressupostàries sol·licitades a Europa per a desenvolupar els plans Leader i Proder tenen una quantitat de problemes que estan ahí i que va a ser difícil.
No obstant, espere de la seua capacitat a vore si això és possible, que se desbloquege esta situació i, efectivament, ajudes per als Leader i per als Proder vinguen com més prompte millor per a poder desenvolupar eixe món rural cada vegada més atacat, d'acord a la nova llei de mineria, que no sé de quina forma anem a conjugar si vostés no es fiquen d'acord, tant la seua conselleria com la d'Indústria, com la de Medi Ambient, per a poder desenrotllar les comarques de l'interior de la forma més ètica possible, sabent què és el que s'ha de fer i de quina forma.

Perquè no val que cada una de les seues conselleries marque línies d'actuació per a poder desenvolupar una política determinada quan, al final de la qüestió, es totalment impossible perquè vostés, en els plantejaments, xoquen amb eixes pràctiques.

Després, exposar-li, i per finalitzar --ja parlarem en el segon torn-- que hui es tractava simplement d'exposar quina era la visió econòmica que teníem nosaltres sobre estos pressupostos que vosté ha presentat.
Com vosté pot suposar, a mi me queden dubtes, moltíssims dubtes.
No obstant, al llarg d'este mes, i la presentació de les esmenes pertinents per a, segons el meu parer, poder aplegar a pressupostos més reals, en les seues mans, perquè tenen la majoria, estarà la decisió final que pugam prendre en referència als pressupostos.

El creiximent, conforme li he dit, no és el creiximent que vosté ha exposat.
Me dol moltíssim que novament, i en esta segona transició democràtica, tingam les mateixes pràctiques, els mateixos tics i intentem enganyar els valencians de la mateixa forma.
Esperava de vosté que havera hagut un altre tarannà, no solament per a evitar partides pressupostàries que existien i que en este moment no existixen, partides pressupostàries que, la veritat, no mos portaven a ningun lloc, sinó que havera tingut un altre tarannà d'exposar la realitat d'uns pressupostos valencians per als valencians i les valencianes.

Gràcies, senyor president.

**El senyor president:**

Gràcies, senyora Pérez.

Té la paraula en representació del Grup Socialista el senyor Lozano.

**El senyor Lozano i Pastor:**

Bon dia.

Gràcies, senyor president.

Senyora consellera, en primer lloc, valorar-li l'esforç que ha fet per a trobar ahí partides en les quals vosté poguera dir que açò ha augmentat i que açò ha millorat.
La veritat és que l'esforç que ha hagut de fer ha segut gran.

Vaig a intentar amb la meua intervenció fer un repàs a les promeses que vosté mos va anunciar en el Ple de les Corts i com crec que jo que vosté les ha plasmades en este pressupost.
Al començar la seua compareixença vosté va dir, i, a més, solemnement, "és per això pel que la política agrària va a seguir sent també en esta legislatura, com ha segut en el govern d'Eduardo Zaplana, un dels eixos més importants de l'acció política d'este govern".

Aquell dia ja li ho vaig dir, i el resultat final d'eixa preocupació pel sector ha segut que tenim el sector menys competitiu de tots els productius de la comunitat i, sobretot, que hem fet desaparéixer a més de 70.
000 actius agraris.
Vaig a intentar explicar-li per què hem arribat a eixa conclusió i per què hem arribat a eixa situació.

En la legislatura passada cada any el pressupost va baixar percentualment: 2001, 4,9; 2002, 4,6; 2003, 3,67; 2004, el 3%.
Per tant, eixa voluntat de què fóra el centre de la gran política del Partit Popular la veritat és que anava minvant any rere any, i este, sense dubte, ja crec que és el súmmum del plantejament.
Perquè, mire, en este 2004 vostés diuen que ha pujat un 3%.
I això no és veritat, així de clar.
Jo vull insistir en l'argument que estava fent la senyora Dolors.
En el programa 714.
50, de l'any 2003, pressupostaren com ingressos 115.
438.
000 euros, i com aportació condicionada de la Generalitat en la línia T-473000, 1.
923.
000, i, en la T-4731000, 320.
000 euros.
En total, 2.
244.
400.
Estem parlant de l'any 2003.
En el mateix programa 714.
50 de 2004 vostés pressuposten que vindran de la PAC menys diners, 113 milions exactament, 340.
460 euros.
És a dir, 2 milions menys que l'any passat.
I, tanmateix, vostés incrementen descaradament l'aportació condicionada de la Generalitat de 2.
244.
000 euros a 11.
816.
000, que, lògicament, hauria de ser en la mateixa proporció i, per tant, estaríem parlant d'una xifra al voltant de 2.
200, 2.
400.

Ja que estem parlant del programa Feoga Orientació, que no ha variat substancialment respecte a l'any anterior, senyories, són les primes que reben els llauradors, els ramaders, any rere any, que estan programades fins a l'any 2006 i que no sofreixen cap tipus de variació substancial, ja que no va a variar substancialment el nombre d'ovelles ni de cabres ni de les fanecades de cereals o olivar, ni tant sols les ajudes agroambientals a l'arròs perquè no tenien més parc per a exemplar el cultiu.
Amb esta maniobra de sobrevaloració de les aportacions de la Generalitat incrementen fictíciament més de dos punts el pressupost d'agricultura, perquè vostés saben que no van haver d'aportar eixos diners perquè si l'any passat foren 2,3 milions d'euros, enguany serà el mateix o menys perquè venen menys diners.
Però, vostés intenten enganyar al sector fent creure que el pressupost és el mateix que l'any passat.
I això, senyora consellera, és greu, és molt greu.

Per seguir amb la seua intervenció --i llisc textualment-- va dir que és un fet que no admet discussió, que el nostre camp necessita augmentar la dimensió mitjana de les seues explotacions per a ser més eficients i rendibles econòmicament.
Una afirmació que nosaltres compartirem i que, sobretot, ens preocupa extremadament.
Però, no obstant això, el pressupost el que realment diu, el pressupost que vostés han fet en la línia T-47-190 al programa 531.
20 de desenvolupament rural, subvencions per a la gestió d'explotacions agràries i explotació en comú, any 2003, 1.
976.
360 euros; 2004, 254.
600 euros, 1,7 milions menys, el 83% menys.
Eixa és la preocupació que vostés tenen pel tema de les explotacions i de la seua dimensió.
Línia 47.
21, del programa 531.
20, de desenvolupament rural, subvencions i inversions necessàries per incrementar la dimensió de les explotacions; 2003, 14.
220.
000; 2004, 8 milions, el 43% menys.

La veritat és que jo em pregunte com qualificaria vosté aquestes xifres perquè el que està clar és que el sector pensa que vostés diuen una cosa i fan la contrària.
I això és enganyar.
Si vostés afirmen que és un sector importantíssim, és un problema que és el que marca la competitivitat o no del sector davant de la producció, lògicament, s'ha de demostrar en números i no en paraules.
I, a més, li recorde que el sector valorava les necessitats de finançament públic per solucionar el problema del minifundisme i parcel·lació en 90 milions d'euros.
I vostés de 14, de tant sols 14, la baixen a 8.
El redueixen en 6 milions d'euros.

Continue llegint la seua intervenció.
Crec que no tindré temps de fer el 50, però la veritat és que ací.
.
.
, en l'altra intervenció, si puc, li'n diré algun més, però continue llegint la seua intervenció i diu: "la política de desenvolupament rural constitueix altre dels pilars bàsics que informarà la línia d'acció del govern en matèria agrària".
D'això s'encarregarà l'Institut Valencià de Desenvolupament Rural.

Primer dir-li que l'Institut Valencià tal i conforme està plantejat i que vostés copiaren del nostre programa i que, a més, em sap malament perquè no el copiaren bé, tant de bo l'hagueren fet bé, no té capacitat, eixe institut no té capacitat --insistisc-- per a poder resoldre el que venen d'altres conselleries.
És un institut que al nostre entendre hauria d'estar depenent de Presidència perquè amb autoritat poguera harmonitzar totes les polítiques sectorials i transversals de la Generalitat.

Però, a més a més, és que tant sols l'han dotada amb 241.
890 euros en personal i 274.
590 de despeses de funcionament.
De veritat vol fer creure que amb eixos recursos van a solucionar el problema del món rural?
De veritat es creu que això és un pressupost per a un institut que la seua capacitat hauria de ser fer programes integrals comarcals per intentar solucionar els problemes de desenvolupament rural?

Mire, vosté mateix, sense anar més lluny, amb els papers que vostés ens han passat, disminueixen un 4,24% del pressupost destinat a la política de desenvolupament rural.
O siga, això vostés mateixos.
Per cert, quan facen un pressupost procuren que quede perfectament reflectit quina és la problemàtica sobre la que s'actua, els objectius i les principals línies d'actuació, perquè en el programa de desenvolupament rural 531 no coincideixen les línies d'actuació amb les que estan pressupostades.
Lògicament, presentarem les esmenes per arreglar-ho i estes si que espere, senyor Soler, amb tot l'estima, que vostés les aproven perquè jo crec que el que farà és millorar tècnicament el pressupost.

Ràpidament, perquè ja veig que se me'n va anant el temps, respecte a R+D+I les seues paraules van ser, respecte a l'Ivia, la inversió en investigació és inversió en futur, agricultura sostenible, eradicació de la mosca, construcció de la biofàbrica, Pla valencià de formació, programa de formació agrari i especialitzat i les campanyes de difusió de bones pràctiques.
El pressupost, el FP-6 de l'Ivia diu que vostés amb 70.
000 euros volen ficar en marxa 3 centres d'investigació: centre poscollita, el centre de Segorbe i el centre d'investigació genòmica.
De veritat ens vol fer creure això?
A mi és que em fa l'efecte que vosté allà va a cabàs amb 50 propostes i, després, no es veu reflectit.
És important per a vostés el tema de l'agricultura sostenible i, tanmateix, no l'han incrementat ni un sol euro.
I on està en el pressupost l'eradicació de la mosca i la construcció de la biofàbrica de mascles estèrils?
Vosté ho ha nomenat.
Jo és que no ho he trobat, igual és que està disfressat en algun lloc.

Per acabar, senyora consellera, perquè se m'acaba.
Quan vosté va comparèixer el passat mes en el ple de les Corts, supose que duta per l'eufòria del moment, va anunciar al final de la seua intervenció: "senyories, estos son els 50 compromisos que hui tinc la responsabilitat i el plaer de traslladar a esta Cambra".
En vàries ocasions li vaig insistir i preguntar amb quins diners vol fer-ho, i era molt conscient quan li feia la pregunta perquè semblava que vosté no es creia que este moment, este dels pressupostos, este tan important havia d'arribar, que no hem de vore reflectit en diners les seues veritables intencions perquè el que és el pressupost, eixe 50 accions, per cap lloc es veuen que es van a poder realitzar, que no són ni més ni menys eixes intencions les de vosté, de seguir poquet a poquet, anar acabant amb tots els llauradors, ramaders i pescadors del País Valencià.
I això és el que realment em fica trist.

Gràcies, senyor president.

**El senyor president:**

 

Gràcies, senyor Lozano.

Té la paraula en representació del Grup Popular, el senyor Soler.

 

**El senyor Soler Garibo:**

 

Gràcies, senyor president.

Senyories.

Senyora consellera, agrair-li la seua presència i la seua claredat i concreció en la forma que ha explicat dels pressupostos.

Agrair-li també la frase afectuosa del senyor Lozano.
Afecte, tot el que vosté vulga però les esmenes són una altra cosa, les esmenes són una cosa més seriosa que les estudiarem i vosté sap que, com sempre, totes aquelles que meresquen incorporar-se al text s'incorporaran.
D'això no tinga vosté cap dubte.
Encara que amb el tarannà que he vist jo en vosté de no trobar res ben fet, doncs, ho veig difícil.
Però, bé, no fiquem el carro davant del burro, esperem-se que aplegue el moment.
Estem davant d'uns pressupostos que nosaltres des del Grup Parlamentari Popular sí que se'ls creguem, sí que creguem que són reals, sí que estem convençuts que són reals i que no tenen res d'enganyosos.
Faltaria més que després de 8 anys elaborant pressupostos i complint-los en un percentatge molt elevant ara els férem enganyosos.

Vosté, senyora consellera, no es preocupe molt perquè no estan d'acord en res.
Tenim una oposició que no està d'acord en res.
Perquè, un argument dels que utilitza que diuen que la Conselleria d'Agricultura puja poquet, puja menys que la mitja, és de veres, hi ha altres conselleries que pugen més de la mitja.
Doncs, eixes, també les troben malament!
Mire vosté!
Per tant, per eixa regla de tres, si esta conselleria que puja menys de la mitja està malament, les altres estarien bé.
Doncs, no, estan totes malament.
Per tant, eixe escrit i eixos arguments cal ficar-los en quarantena i fer el cas que hauran de fer.
Mosatros, avant, a treballar, a pressupostar bé i aportar diners cap al sector que és del que es tracta.

Mire, estos pressupostos cal llegir-los, jo me'ls he llegit, me'ls he mirat, en el marc des de l'any 95.
Cal mirar l'esforç inversor que s'ha fet des de l'any 95, com vosté molt bé ha explicat, i ara hi ha partides que no fa falta ficar ja tants diners perquè la inèrcia que duem des de l'any 95 està bé i no fa falta.
En altres, que sí que fa falta, sí que és on s'ha ficat l'accent i on s'han ficat més diners.

Mire, jo estic convençut que són uns pressupostos coherents, que venen a posar-li xifres, a fer efectiu els objectius marcats per vosté en la compareixença sobre les línies generals de la política agrària.
Aquelles paraules sense estos números no servirien per a res.
Hui venim a ficar-li, vosté ve a ficar-li números a aquelles paraules que és el que li donem realment valor.
Vosté ho diu molt clarament, que es pot aconseguir una agricultura productiva, competitiva, innovadora, plural i sostenible.
Si aconseguim tot això no sé de què pot parlar l'oposició ni de què es pot queixar.
Mire, estic convençut que creixen allò necessari per a consolidar les polítiques comeses en anys anteriors.
Mire, una dada important.
En el pressupost de l'any 95 representava el 2,6% del total.
En el 2004, el 4,3.
Per tant, quasi s'ha duplicat percentualment el que dediquem a l'agricultura respecte al global.

Com ací s'ha parlat de programes, doncs, jo pegaré unes pinzellades també als programes destacant allò que al meu modest entendre, doncs, m'ha paregut més destacable, entre altres coses, per no reiterar coses que vosté ja ha dit.

Mire, destacar que en el programa 714.
50, d'ordenació i garantia agrària, dotat amb 125 milions d'euros, amb un increment del 6,35%, que ens va a permetre un objectiu importantíssim com és el de mantenir la renda agrària.
Dins del programa 531.
10, d'estructures agràries, destacar l'esforç que ens permetrà seguir modernitzant el regadiu fins a cobrir el nostre objectiu d'aplegar quasi, faltaran unes dècimes, aplegar quasi al 80% de la nostra superfície de rec transformada a rec localitzat en eixe horitzó de l'any 2008.
Vosté ho ha desglossat, ha dit partides, ha dit diners, ha dit comarques, ha dit pobles, per tant, no vaig a *machacar* a les seues senyories reiterant eixes dades que ahí estan en el *Diari de Sessions*.

Mire, el programa 514.
20, ordenació i millora de la producció agrària, que ha crescut més del cent per cent des de l'any 1995, dedicant especial atenció als segurs agraris i a la indústria de transformació agroalimentària.
El tema dels segurs agraris és importantíssim, no s'ha comentat res ací, però com vosté sap estem dedicant una especialíssima atenció als segurs agraris perquè creem que és la forma de què no perguen poder adquisitiu els agricultors quan vinga alguna desgràcia.

De totes formes, encara que dotem esta partida amb molts diners i ens preocupem d'ella, cada volta que vinga una desgràcia entraran ací en esta Cambra proposicions no de llei demanant coses que ja saben per endavant que són impossible, ja saben per endavant que no es poden concedir, perquè serien il·legals, perquè seria subvencionar una mateixa cosa dos voltes.
Però, a pesar que mosatros estem dedicant-li una gran atenció als segurs agraris, ací entraran propostes que demanaran que els ajudem.
Per tant, mosatros anem a seguir avant.

En el que es refereix a la investigació i tecnologia agrària, s'incrementa en un 7%.
I concretament el Pla d'eradicació de la mosca de la fruita experimenta un creixement del 25%, amb una especial atenció, com vosté ha dit, a l'esterilització de mascles, que creem que és un futur molt esperançador, perquè eixe sistema evita l'utilització de productes fitosanitaris que, com sabem, tenen moltes dificultats a l'hora d'aplicar-los.

Els diners que es destinen a I+D+I pugen un 8,1%, és a dir, pugen més que la mitja del pressuposts.
Mosatros també ens creem allò de l'I+D+I.

Destacar també la nova línia en la que es dota el projecte Agroaliment, amb 1.
350.
000 euros.
Quant a l'ordenació i millora de la producció pesquera es dota amb allò suficient per atendre les necessitats del sector; és el que dèiem abans, si el sector ja està encaminat, ja portem una inèrcia de vuit anys cap ací i cada any té poca importància el que es puga un any pujar un poquet més o un poquet menys sobre un sector allò important és la tendència.
I la tendència des de l'any 1996 fins ací ha sigut de pujar, podrà aparèixer algun dent de serra en algun moment puntual que es destinen més o menys diners, però la tendència és segur que va de menys a més, conforme hem dit abans.

Ens pareix molt bé també la creació de l'Institut Valencià de Desenrotllament Rural, que ens va a facilitar el que puguem optimitzar, ja estaven utilitzant-se bé, però ara que puguem utilitzar òptimament les línies que integren els programes Leader i Proder.

Mire, destacar també l'aposta decidida per a la instal·lació d'agricultors joves amb un augment del cent per cent.
Mosatros ens creguem el que cal ajudar als joves agricultors i ací hi ha una prova palmària de que esta línia augmenta en un cent per cent.

El programa 714.
80, destinat a ramaderia, s'incrementa en quasi un 15%.
Estem en la línia del que dèiem abans: allà on fa falta que es destinen més recursos que la mitja ahí es destinen, on no fa falta tant es destinen menys.
Però, en definitiva, és seguir amb la inèrcia que portem ja uns quants anys.

Comentari a part mereix també el programa de qualitat agroalimentària, que manté l'esforç inversor.
De moment, de moment, i a l'espera que apleguen a esta Cambra les iniciatives legislatives que vosté ha anunciat, la Llei d'ordenació del sector vitivinícola i qualitat de la seguretat alimentària, que es mantinga la inversió a l'espera que apleguen estes iniciatives legislatives i quan estiguen estes lleis aprovades serà el moment de fer un esforç per al seu desenrotllament i la seua aplicació i la seua posada en funcionament.

Ens ha paregut molt bé també el programa de paisatges i espais en tot el que puga tindre, a més del seu valor intrínsec, el que puga tindre d'ajuda a pobles d'interior i el que puga ajudar al tema de la despoblació que, en definitiva, és el que va a ajudar també a que tinguem un medi ambient millor en la nostra Comunitat Valenciana.
Des d'agricultura jo sempre he dit que els agricultors són els primers i màxims defensors del medi ambient i ací hi ha una prova més de què la Conselleria s'ho creu, que cal recolzar eixos paisatges i espais sobretot d'interior, que ajuden a evitar la despoblació i contribuïsquen a una millora d'eixe medi ambient.

En definitiva, senyora consellera, i per acabar, des del Grup Parlamentari Popular estem convençuts de què estos pressupostos són els millors possibles, evidentment que ens agradaria tindre una maquineta de fers diners i ficar més diners en tots els llocs, però cal tindre en compte que són uns pressupostos coherents, uns pressupostos que no van a generar dèficit, seria molt fàcil ficar diners en totes les partides sabent ja per endavant, com passava abans de l'any 1995, que s'anava a generar un dèficit; estos pressupostos no van a generar cap dèficit.
I dins d'eixa serietat, eixa coherència a l'hora de pressupostar, de fer-los reals, aplicables i creïbles, a l'hora d'eixa coherència, són els millors pressupostos possibles.
Per tant, tot el recolzament del Grup Parlamentari Popular per a dur-los endavant i aplicar-los en benefici de l'agricultura valenciana.

Res més i moltes gràcies.

 

**El senyor president:**

Gràcies, senyor Soler.

Té la paraula la senyora consellera per a explicar allò que estime convenient.

 

**La senyora consellera d'Agricultura, Pesca i Alimentació:**

Moltes gràcies, senyor president.

Sí, com els he pogut comentar durant la meua intervenció, estic convençuda realment que els pressupostos de la Conselleria d'Agricultura, Pesca i Alimentació permetran superar els reptes que el nostre sector agrari té davant.
Sí coincidisc amb vosté en la identificació, però discrepe totalment en el que és la valoració i la visió negativa que fan al respecte.
Coincidisc, lògicament, amb el diputat del Partit Popular, com no podria d'una altra forma, amb els pressupostos reals, amb l'increment que es produeix, l'increment real del 3% respecte als pressupostos de l'any anterior.
I el que intentarem és aconseguir una política agrària el més competitiva possible.
I, en definitiva, el que volem és millorar la xarxa nacional del nostre sector agrari, del nostre sector alimentari, del nostre sector pesquer i del nostre sector ramader.

 

Volguera també, amb una actitud recordatòria, senyalar quan diuen de la insuficiència de crèdits que té este pressupost de la Conselleria d'Agricultura, que es dedica a les polítiques agrícoles en l'actual Consell.
I considere que és fer un mal exercici de memòria.
Perquè com ha de qualificar-se eixa absència de reconeixement pel fet que els pressupostos de la Conselleria d'Agricultura, Pesca i Alimentació per a l'any 2004, només recordar-les que quasi, com molt bé ha dit el diputat del Partit Popular, quasi dupliquen la seua participació en els pressupostos per a l'any 2004 en relació amb els últims pressupostos elaborats pel Pspv en els últims pressupostos de l'any 1994.
Així, l'any 1995, els pressupostos d'agricultura representaven el 2,6% de la despesa total de la Generalitat i al 2004 la referida participació es vorà incrementada fins un 4,3% del conjunt dels comptes de la Generalitat.
Això són dades reals, senyories.

Quant al que respecta al que este any hem comentat, sobretot el senyor Lozano, quant a la lluita contra el minifundisme *(inintel·ligible)* cite textualment aquelles paraules que durant la meua compareixença vaig expressar i les quals considere que són reals i que anem a fer-les realitat any darrere d'any i durant esta legislatura.

I, bo, entrant a les qüestions puntuals.
Contra el minifundisme destacar que la conselleria manté com a prioritàries les actuacions destinades a mantindre l'equilibri entre la dimensió mitjana de les nostres explotacions agràries per a fer-les el més rendible possible.
Per això es van a arbitrar mesures, com primar l'explotació resultants dels referits processos en les diferents convocatòries d'ajudes públiques dins el programa, com ja vaig dir en la meua compareixença, el programa de redimensionament d'explotacions, que els primers treballs ja s'han realitzat.

En esta matèria, i en relació a la minoració que s'ha produït en els propis pressupostos, vull destacar que això és causa de la necessitat de reconsiderar eixes línies de subvenció que no han sigut el suficientment acceptades pels propis agricultors.
Prova de tot això era el seu davall grau d'execució, com molt bé vostés coneixen.

En estos moments, des de la pròpia Conselleria d'Agricultura, Pesca i Alimentació, eixes línies estan sent objecte d'estudi per part de la pròpia conselleria, com he dit, per a reformular-les al llarg del pròxim exercici i buscar el màxim nivell de satisfacció per part dels propis agricultors.
Però no està fent-se només una reformulació d'eixes línies sinó que durant el proper exercici perfilarem les línies de concessió de crèdits sense interessos, com molt bé coneixen vostés, a través de la creació d'empreses agràries, com a través de la creació d'estructures empresarials en el món rural de major entitat, ja siga via cooperació o bé fusió, estimulant estos processos a través de les línies de bonificació de crèdits, com hem comentat, que serien assumides per la mateixa Generalitat eixes despeses financeres que pogueren ocasionar-se amb la concessió d'eixes ajudes financeres.

Respecte al desenrotllament rural mantinc la meua aposta.
La meua aposta ferma pel desenrotllament rural de la nostra comunitat són les polítiques que estan defensant-se des del Consell.
I, torne a insistir, que tan sols en sis mesos s'ha posat en marxa l'Institut Valencià de Desenrotllament Rural, com bé coneixen.
I, simplement, recordar una xifra que este programa, en tot el que afecta al desenrotllament rural, ha experimentat un creixement d'en torn al cent per cent respecte a l'any 1995.
Eixe creixement quantitatiu ha de perfilar-se qualitativament també durant esta legislatura, amb la conformació de les ferramentes bàsiques per a poder definir una política de desenrotllament rural integrada.
I tot això es farà a través de l'Ivader que, com bé coneixen, coordinarà totes les polítiques en matèria de medi ambient, d'ordenació del territori, de pimes, de turisme, de patrimoni i de tantes altres que intentarem fer-lo de la millor forma possible, a través de la Conselleria d'Agricutura, Pesca i Alimentació.
Però en matèria de desenrotllament rural, com molt bé coneixen vostés, no només s'ha posat en marxa l'Ivader sinó que estem ja preparant l'avantprojecte de llei de desenrotllament rural i, al mateix temps, estem treballant en l'estratègia valenciana de desenrotllament rural.

Altres temes que han comentat, senyories, en matèria d'investigació i tecnologia agrària, recordar, com he exposat en la meua intervenció, que s'ha produït un creixement del 7% en el pressupost de l'any 2004 en relació amb el pressupost anterior.

Les referències que han fet al Pla de eradicació de la mosca de la fruita, torne a recordar que el creixement que s'ha produït és d'un 26%.
Així recordar l'esforç inversor que s'ha realitzat i, lògicament, anem a posar en marxa i amb un termini que ja he avançat, a principis de l'any pròxim començaran les obres de la biofàbrica de mascles estèrils, donada la bona experiència que ha tingut esta pràctica amb els treballs que s'ha realitzat i els avanços tecnològics que s'ha realitzat en el propi Ivia.

Recordar també que el programa que afecta directament a l'Ivia s'ha produït un increment del 8,8%.
I, lògicament, anem a posar en marxa dos nous departaments, com he comentat, que és el departament d'agroengenyeria i el departament d'agricultura sostenible.
Això en el que respecta en matèria d'investigació que diuen que no han crescut els pressupostos; és per fer eixe recordament.

Igualment, tal i com ha comentat la senyora Pérez, que no estan d'acord amb eixos programes o eixes línies que estan definides al llarg dels pressupostos de la Conselleria d'Agricultura en diferents programes, recordar-li a la senyora Pérez que s'ha produït en el sector pesquer un increment del 23% respecte els pressupostos de l'any 1995.
I, bo, crec que desconeix com s'ordenen els pressupostos de cada conselleria, en este cas concret en la d'Agricultura, ja que no ha tingut en compte que també es fan per direccions generals.
Per tant, eixa línia es troba en el corresponent programa que li correspon.

Moltes gràcies.

 

**El senyor president:**

Gràcies, senyora consellera.

Té la paraula la senyora Pérez.

 

**La senyora Pérez i Martí:**

Gràcies, senyor president.

Sí, senyora consellera, no tinc encara cap bola màgica per endevinar quines direccions generals que vostés creen i *descreen* poden tindre la capacitat de concedir ajudes al sector ramader, pesquer, agrari o al que calga.
Eixa boleta màgica no la tinc, sobretot perquè quan es demanen informacions ens diuen "vinguen-se vostés a les conselleries que ja no pensem enviar informació de cap tipus".
Així que aixina estan les coses.

Senyora consellera, jo em reafirme en el que he expressat en la meua primera exposició.
Que els pressupostos són irreals, no li he dit que els pressupostos són roïns, crec que no li ho he dit; he dit que els pressupostos són irreals.

I com poden ser els pressupostos acceptables per a mi?
Depèn de la capacitat que en esta cambra es tinga d'acceptar esmenes per a poder regular millor els pressupostos i donar contestació a tots els colors polítics d'esta cambra, que es donar contestació a tots els colors del País Valencià.
Això seria democràtic, correcte i el que s'hauria de fer.
I no treballar com una piconadora.

Mire, a mi no m'agradaria pegar, ara, ací, un mate, a totes les persones, parlant-los de cada un dels programes i les ajudes que vénen del Feoga, del Fons Social Europeu, del Feoga Orientació, altra vegada el Feoga Orientació, el Fons, altra vegada, el Fons Social Europeu.
.
.
Però és que no n'hi ha ninguna partida pressupostària que no tinga eixes ajudes.
És que les ajudes externes que vénen són superiors a les pròpies de la conselleria.
I això, el que denota és que al País Valencià tenim una conselleria que no té dotació pressupostària necessària per a dur endavant allò que se proposa.
Això és el que se denota, ni més ni menys.

Torne a repetir: si els fons externs equivalen al 38,03%, davant dels fons de la mateixa conselleria en.
.
.
, això de l'aportació condicionada a què vosté haurà d'aportar realment, que són el 6,17% del total d'un pressupost, què està contant-mos?
Doncs, simplement, el que mos ha de dir és: "Jo tinc la bona voluntat d'aplegar fins allò on me deixen, primer.
I després del que me deixen, al que puga, i de la millor forma possible".
Però açò no és el funcionament conforme han de funcionar els pressupostos ni conforme es pot desenvolupar la conselleria d'Agricultura.

Fa molts anys, senyora consellera, vaig dir en esta casa que probablement un dia el Partit Popular ens hauria de dir quin País Valencià vol.
I amb això em referia que ja que no tenen política i no la tenen clara --el poc que tenen no ho tenen clar-- almenys, que no viviren de la política que els altres fem i després no ho accepten però després ho apliquen, sinó que mos digueren quin país, eixe país bonic, turístic, meravellós, un país en què pogueren conviure l'agricultura i el turisme, i la indústria.
.
.
Quin país volien?
Mai ho han explicat i així funcionem.

El camp valencià necessita ràpidament, ràpidament, un pla estratègic per a poder-se desenvolupar.
Tenim una llei sobre la terra que no es pot aplicar perquè s'ha fet una primera llei quan havia d'haver segut l'última, quan no teníem encara la llei sobre el territori.
I aixina hem funcionat, *a salto de mata* i mal, i mal fins i tot en els pressupostos.

Però en això no vull dir que són negatius --torne a repetir-- sinó que no són els pressupostos que al meu parer necessitem els valencians, estan velats.
Són uns pressupostos enganyosos perquè després, amb 231.
112.
000 euros, vostés van a jugar conforme els donarà la gana.
I eixos diners no aplegaran al camp valencià.
No van a tindre eixes ajudes.
I això no és solament que li ho diga ací i que ja no ho parlarem, senyora consellera.
Tenim davant de nosaltres dotze mesos més per a estar parlant d'este tema.
I cada vegada jo li ho recordaré, jo li ho recordaré.

En definitiva, senyora consellera, espere que per a bé de tots, esta vegada els pressupostos ens puguen deixar amb el tempteig de pensar: "Serà convenient fer una altra cosa?
" Però, de moment, i d'entrada, no.
De moment, i d'entrada, no es pot fer molt.

Dia un il·lustre diputat que s'han fet els pressupostos que s'han pogut fer.
Com els pressupostos que s'han pogut fer?
Què passa?
Que com no n'hi ha un pla que solucione, estudie, potencie el camp valencià, a falta d'eixe pla no sabem què és el que hem de dotar, al camp valencià?
Doncs, fem les coses com s'hagen de fer.

De veritat, senyora Gema, que me sent com si no haguera estat estudiant els pressupostos.
Me sent com sempre, sense saber que n'hi han sorpreses que se puguen avançar, veient una mancança clara en decisions pròpies de la mateixa conselleria, veient un retall continu en les línies condicionades i veient, perquè li he dit el total, la misèria de diners que en línies o en les aportacions condicionades de la Generalitat Valenciana s'han donat a cada una de les partides.

 

**El senyor president:**

 

Senyora Pérez.
.
.

 

**La senyora Pérez i Martí:**

 

I si tinguera temps --i acabe, senyor president.
.
.

 

**El senyor president:**

 

Quan vullga, quan vullga.

 

**La senyora Pérez i Martí:**

 

.
.
.
acabe, de veritat--, i si tinguera temps, senyora consellera, ara els haguera referit, partida per partida, els diners de cada un dels programes d'on vénen.
I mos riuríem bona cosa.
A mi me sembla que tots ens solem riure quan apleguen estos.
De la voluntat a la possibilitat n'hi ha molt d'espai i en eixe espai estos pressupostos cauran pel camí.
I d'allò que mos quedarà, segur que no podrà vosté aplicar més del 50%.

Gràcies, senyor president.

 

**El senyor president:**

 

Gràcies, senyora Pérez.

Té la paraula el senyor Lozano.

 

**El senyor Lozano i Pastor:**

 

Gràcies, senyor president.

Jo, com dia abans, senyora consellera, n'hi han alguns altres temes que m'haguera agradat tocar i pel temps no ho he fet i, encara que siga ràpidament, sí que m'agradaria dir alguna cosa de la pesca, de la ramaderia i de l'aigua.

Mire, quant a la pesca, l'única partida pressupostària que pot ser destinada a les accions directes en millora dels caladors l'han disminuït en un 9,585%.
I el que és més important, no introduïxen ninguna de les mides que el sector en este moment està demanant sobre el control de les qualitats en destí i la promoció i valorització del peix fresc, perquè per la dinàmica que s'està portant, el sector pesquer també té la creu ficada damunt perquè pot desaparéixer.
Per tant, eixa és una de les partides que s'haurien de millorar per a aconseguir revaloritzar el peix de la comunitat.

En ramaderia, ninguna de les seues promeses estan reflectides ja que l'increment global d'eixe 14,82% és per a pagar el deute que tenim amb els apicultors, que inclús amb este augment estan molt lluny dels 1.
800 milions de pessetes que segons els tècnics de la mateixa conselleria diuen que farien falta.
Per tant, ni tan sols ens hem acostat a les necessitats reals de les necessitats que farien falta per a solucionar la pèrdua de renda com a conseqüència de la pinyolada.

Per tant, l'altra realitat en la ramaderia és que si tot l'augment pressupostari que vostés estan ostentant del 14,82 se'n va en eixa partida, el que és lògic i està ocorrent és que disminuïxen un 24,6% els fons destinats a subvencionar les inversions en granges.
I això és molt greu, perquè ahí està la competitivitat del futur del sector ramader en els mercats.
I un 6,05, un menys sis per cent, les inversions pròpies de la conselleria per a totes les obres que vostés volen fer de millora per als vehicles.

En aigua i regadius, segons vosté un dels pilars bàsics de la política de la Generalitat és la modernització dels regadius.
Mosatros estem també d'acord i en el pla del nostre conseller Coll, també vostés, que és un dels plans que copiaren i, lògicament, per la disponibilitat de diners, en tindre'n més han pogut invertir més, però la realitat és que en el 2003 destinaren quasi 18 milions d'euros per a racionalitzar l'ús de l'aigua, la modernització, en la línia T169 del programa 531.
10.
En el 2004 vostés pressuposten 16 milions.
No sols no l'incrementen sinó que el reduïxen en 1,56%.

I, a més, li recorde --i açò és seriós-- que té vosté en plans d'obres fets i quantificats necessitats per valor de més de 150 milions d'euros.
I sols n'han ficat 38 en estos moments.

Vosté, lògicament diu que compartia amb mosatros, amb l'oposició, l'anàlisi dels problemes però que no compartia, lògicament, el.
.
.
això.
I, lògicament també, el Partit Popular estava d'acord i vosté estava d'acord.
Només faltaria que no el tinguera a ell d'acord.
Perquè la realitat, senyor consellera, és que l'AVA, La Unió, les cooperatives han eixit --sort que ja no som nosaltres dos-- ha eixit tot el sector dient que són els pitjors pressupostos que s'han presentat en els últims nou anys.
I que són uns pressupostos que van a fer-li molt de mal al sector.
I ho diu el sector, ja no ho diu l'oposició per ganes de criticar com algun diputat ha estat ací anomenant.
No venim a soles ací a vore com critiquem per criticar.
Venim a vore com podem aportar també idees --de fet, alguna n'ha agarrat vosté-- que puguen ajudar a millorar eixe pressupost.

Lògicament, han parlat del tema de l'assegurança, de l'institut, de les lleis que volen fer.
.
.
i jo li demane que, per favor, que no passe com en l'última llei de modernització de les estructures, que no portava memòria econòmica, i ara tenim la situació que tenim, que només n'hi han quatre peticions i dubte que alguna d'elles arribe a bon port.
I en el millor dels casos, quan tenien la llei que bàsicament havia de solucionar els problemes, bàsicament resulta que ni tan sols aplegarem a ajuntar ni cent hectàrees de regadiu en la nostra zona.

Com a resum, senyora consellera, mosatros creguem que és un pressupost *chapucero*.
L'increment real ha segut del 0,8% perquè els fons finalistes de la PAC han segut sobrevalorats en la partida de fons no condicionats de la Generalitat en 9 milions d'euros.
I això significa que sobre el valor total del pressupost és 2,2 punts i, per tant, no ha pujat un 3 sinó un 0,8%.
I això, si descomptem el que ha pujat el nivell de vida, lògicament estem per baix i, per tant, han disminuït en termes reals.

És un pressupost fals perquè s'han compromés a fomentar la incorporació de joves i la modernització de les explotacions lluitant contra el minifundisme i la parcel·lació.
I, no obstant, enfront dels 15.
000 milions de pessetes que tenien quantificades les organitzacions agràries per a solucionar el problema, vostés disminuïxen el programa en menys 4,2%.

I és, finalment, senyora consellera, un pressupost enganyós, perquè s'ha compromés a fer un institut de desenvolupament rural que ni tan sols pressuposten personal ni despeses de funcionament.
Per tant, lògicament, mosatros no podem estar d'acord que este és una meravella de pressupost, que és un pressupost que lògicament deuria, per la importància del sector, i vosté ho ha dit, representa més del 15% del producte interior brut i, per tant, haurien d'haver-li ficat una miqueta més d'estima i una miqueta més d'esforç.

Gràcies, senyor president.

 

 

 

**El senyor president:**

 

Gràcies, senyor Lozano.

Té la paraula la senyora consellera, per a donar rèplica a les intervencions que hi han hagut.

 

**La senyora consellera d'Agricultura, Pesca i Alimentació:**

 

Senyora Dolors Pérez, m'ha agradat el seu comentari sobre els pressupostos que s'han presentat o que s'han intentat explicar ací, m'ha agradat que diguera que no són uns pressupostos roïns, que vosté m'havia dit que no són uns pressupostos roïns.
Vull entendre que si no són roïns, seran bons.

Quan comenta que no hem definit quina comunitat volem, en quina comunitat estem i cap a on anem, nosaltres volem la comunitat que tenim.
Després del gran esforç inversor que s'ha realitzat durant els últims anys, en tot tipus d'equipaments culturals, socials, esportius, tants equipaments i tantes infraestructures, tenim la comunitat que volem, una comunitat moderna, avantguardista, punt de referència a nivell nacional i internacional on conviuen tots els usos del sòl i activitats, entre elles la ramaderia, l'agricultura, la pesca en la mar, lògicament, i el sector agroalimentari.
En eixe sentit, que és el que ens du hui ací, anem a seguir apostant per eixe sector tan important per a la nostra economia i per a la nostra comunitat.

Quan feia referència el senyor Lozano a tot el que s'ha fet i tot el que es pressuposta per a l'any 2004 en la Conselleria d'Agricultura, en relació al que és la modernització del regadiu, jo sí que voldria destacar i assenyalar la visió limitada que té novament o que jo entenc aixina respecte a estos pressupostos, ja que no té una visió global de les inversions realitzades i previstes.
Només apuntar i assenyalar-li alguna qüestió que sí que m'agradaria ressaltar, i dir que durant l'any 2003 la inversió realitzada en modernització de regadiu ha segut de 96 milions d'euros.
En esta xifra s'engloben 16 milions d'euros del capítol 7, corresponents directament a subvencions de la Conselleria d'Agricultura, Pesca i Alimentació, concedides a les comunitats de regants, directament als usuaris.
I 32 milions d'euros corresponents a inversions directes de la conselleria a través del capítol VI.

Així mateix, s'inclou també l'esforç inversor del ministeri i de la Seiasa, que també saben que col·laboren directament i aposten directament pels nostres regants, per l'ús racional d'un recurs limitat i escàs com és l'aigua.

Al costat de les línies que s'han desenrotllat de forma conjunta entre el ministeri, la Seiasa i la conselleria, saben vostés també, senyories, que haurien de conéixer la implicació d'altres administracions i ens públics, a banda de la Seiasa i tots els fons que puguen obtindre a través dels fons finalistes de la Unió Europea.

M'estranya quan vostés comenten, diuen que què passa amb els fons finalistes que estan pressupostats.
.
.
Què vol dir, senyora Pérez, que no volen eixos fons finalistes?
Volen això?
Plantegem davant de les institucions europees que no ens donen eixos fons finalistes?
La veritat, no entenc massa bé la seua postura, no l'entenc massa bé.
*(Un diputat diu alguna cosa des de l'escó)*

Sí, sí.
.
.
A títol d'exemple en matèria de modernització de regadiu, com estaven dient, i de l'ús racional de l'aigua, les ajudes que es donen per part de la conselleria i per part de les altres administracions que actuen directament sobre este tema que tant ens preocupa i estem intentant solucionar de la millor forma possible.
Voldria traslladar que la societat Seiasa, Societat Estatal d'Infrastructures Agràries, està duent a terme en l'actualitat projectes de modernització en la nostra comunitat per import de 78 milions d'euros.
Són 13.
000 milions de les antigues pessetes.

Durant l'any 2004 es va invertir entre totes les administracions públiques: ministeri, Seiasa i la pròpia conselleria un total de 129 milions d'euros, dels quals 114 milions d'euros ja s'han compromés.
Per tant, entre les actuacions conjuntes d'estes administracions autonòmiques, i en el cas autonòmic de la pròpia conselleria, i estatal, lògicament, fins a l'any 2007 les inversions a realitzar per a la modernització del regadiu per la conselleria, el ministeri i la Seiasa, com he dit, serà de 414 milions d'euros.

Tot això posa clarament de manifest l'històric esforç que s'ha realitzat per la Generalitat Valenciana de forma conjunta amb el ministeri, en matèria de modernització de regadius, i que està duent-se a terme i seguirà duent-se dins del programa de modernització de regadius horitzó 2008.
I esta política considerem que és conseqüent amb l'aposta per la racionalització de l'aigua, per a substituir el tradicional mètode de reg a manta per reg localitzat, que ha assumit este govern.
I que, bo, que es troba dins de les línies bàsiques d'actuació del que és el Pla hidrològic nacional.
Un pla que com tots molt bé saben és atacat per uns i posat contínuament en dubte per altres amb discursos contradictoris, front a les línies d'actuació del govern que en este sentit manté una posició inflexible que és la de defensa a ultrança del propi Pla hidrològic nacional.

Jo sí voldria tornar a fer un repàs als pressupostos, perquè veig que no han entés res d'estos pressupostos tan reals d'increment del 3% que s'ha produït.
I sí voldria dir que creixen els recursos, lògicament, destinats al sector primari, però no ja només en este exercici, sinó que durant tot al llarg termini han vingut creixent lògicament com no pot ser d'una altra forma.
I així com hem comparat amb les xifres del pressupost per a exercici 2004.

Torne a insistir que gràcies al procés que es va iniciar l'any 95 amb el govern del Partit Popular, els recursos destinats al sector primari pràcticament s'han duplicat, com ja he comentat.
I torne a repetir eixa xifra, en l'any 95 els pressupostos d'Agricultura representaven el 2,6 del gasto total de la Generalitat, i en el 2004 la referida participació és vorà incrementada en un 4,3% del conjunt dels comptes de la Generalitat.

I gràcies a això i sobretot a les polítiques rellevants i que han sigut capaços de produir el desenrotllament del nostre sector, s'ha pogut vore afavorides contribuint en això a la modernització del sector agrari, del sector d'alimentació, del sector pesquer i del sector ramader.
Així podem parlar durant el citat període de referència, de l'any 95 al 2004, del creixement del programa d'estructures agràries, com ja he comentat, i de desenrotllament rural en un 80%; del creixement del programa d'investigació i tecnologia en un 33%, o del creixement del programa de producció agrària en més d'un 100%.

I és que els increments que s'han produït en estos recursos, d'una banda acompanyat de la seua optimització en l'ús, per altra és afrontar reptes que es plantegen, i és solucionar els problemes estructurals que coneixem i que estem resolent, que vostés van deixar de resoldre en l'època en la qual van estar governant, i no van ser capaços d'afrontar eixos problemes i donar-los la millor solució com nosaltres estem fent.

Nosaltres.
.
.

 

**El senyor president:**

 

Quan li vinga bé, senyora consellera.
Que quan li vinga bé.
.
.

 

**La senyora consellera d'Agricultura, Pesca i Alimentació:**

 

Únicament recordar per a acabar, que les xifres que donaré --per finalitzar ja com aixina m'ho recomana el president-- unes xifres significatives d'estes dades.
I recordar en l'any 95 els recursos destinats al sector primari eren de 135 milions de les antigues pessetes.
Hui en dia suposen 414 milions expressats també en antigues pessetes.
És a dir, que estem parlant d'un increment de recursos d'un 200%.
Considerem que això és fer una bona política agrària.

Moltes gràcies.

 

**El senyor president:**

 

Gràcies, senyora consellera, per tota la seua exposició al llarg d'esta compareixença.

Suspenem la sessió, que la reprendrem a les quatre i mitja amb la compareixença del senyor conseller de Cultura, Educació i Esports.

 

*(Se suspén la reunió a les 13 hores i 25 minuts)*

*(Es reprén la reunió a les 16 hores i 45 minuts)*

 

***Compareixença del conseller de Cultura,***

***Educació i Esport, senyor Estaban González Pons, per tal d'informar sobre el Projecte de llei de pressupostos de la Generalitat Valenciana per a l'exercici 2004, pel que fa a la seua conselleria.***

 

**El senyor president:**

 

Bona vesprada, senyores diputades i senyors diputats.

Anem a reprendre la Comissió d'Hisenda, que hem parat este matí, esta vesprada amb la compareixença del senyor conseller de Cultura, Educació i Esport, al qual li donem la benvinguda en la seua primera compareixença en esta Comissió d'Economia i Pressupostos i que ve a explicar precisament el Projecte de pressupostos per a l'any 2004.

Quan vosté crega convenient, té la paraula.

 

**El senyor conseller de Cultura, Educació i Esport:**

 

Moltes gràcies, president.

Senyories.

El debat entorn als mitjans econòmics de què pot fer ús una comunitat d'individus per a créixer com a col·lectiu, es troba en la gènesi del parlamentarisme, tradició secular a la qual tots els presents tenim l'honor de continuar.

Si en algun moment els governs del Partit Popular s'hagueren separat de les necessitats de la societat valenciana en l'elaboració dels pressupostos, la societat valenciana s'hagués separat del nostre projecte.
I des de fa huit anys, el nostre projecte i la nostra manera de traslladar-lo a la realitat de les coses, ha obtingut el recolzament de la majoria dels valencians.
La majoria de la societat valencians ens ve dient en els últims anys que no sols hem gestionat els seus recursos d'una manera eficaç i rigorosa, sinó que a més, i principalment, ho hem fet d'una manera que els ciutadans valoren i reconeixen.

Tal reconeixement ens convoca a tots els esforços.
I, en eixe sentit, els pressupostos que hui presente davant de ses senyories fan gal·la del valor de la proximitat, de la implicació i del realisme que els últims anys ens ha permés renovar la confiança de la ciutadania.

Són, en definitiva, uns pressupostos pròxims a tots els valencians, uns pressupostos implicats en les necessitats educatives, culturals i esportives i uns pressupostos realistes perquè són un compromís amb la realitat que viuen les ciutadanes i els ciutadans.

Ens trobem davant un pressupost que continua amb la línia de progrés dels anteriors, un pressupost, per tant, que cal dir que és progressista, inconformista i democratitzador.

Després de la de Sanitat, som la conselleria que disposa de més quantitat de recursos, cosa que mostra ben a les clares quin és el nivell de compromís del govern de Francisco Camps amb estes àrees de gestió.
Concretament, la partida destinada a Cultura, Educació i Esport representa el 29% dins del total del pressuposts de la Generalitat Valenciana per al 2004.

La Conselleria de Cultura, Educació i Esport ­i em cap l'enorme honor d'estar-ne al front­, gestiona futur, perquè bona part del futur d'esta comunitat es treballa hui des de l'educació, des de la cultura i des de l'esport, tot i que en l'àmbit educatiu siga on més ens juguem.

I és ahí en l'educació, i des d'esta premissa, on qualsevol gasto abandona la seua condició de gasto per a esdevindre en inversió.
El Govern no gasta en educació, el Govern invertix en educació, perquè el Govern invertix en futur.
I només una educació de qualitat hui pot garantir un demà de futur on la societat valenciana puga desplegar tot el seu potencial de progrés amb les màximes garanties de llibertat, pluralitat, igualtat i benestar social.

Les persones aprenen el que és la llibertat, la pluralitat i la igualtat en les escoles.
Invertir en la construcció de noves escoles és invertir en persones més lliures, més instruïdes, en persones més crítiques i més compromeses amb la igualtat i el benestar de tots.

Un sistema educatiu de progrés no pot ser mai conformista.
L'esforç per millorar l'educació no pot acabar mai.
A més, en l'actualitat els canvis tecnològic, econòmics i socials són de tal intensitat que no podem garantir que el que s'aprén hui servisca per a tota la vida.
Hui no es tracta d'aprendre, es tracta d'ensenyar a aprendre.

Si ens preguntem quina educació volem per al nostres fills, no ens podem respondre que una on es limiten a aprendre certes actituds o destreses en determinats àmbits.
Per a què eduquem als xiquets?
Els eduquem perquè cresquen personalment, perquè el dia de demà siguen persones capaces de pensar per elles mateixes amb criteri i amb visió crítica.

Miren, senyories, ben bé saben vostés quina és la meua adscripció ideològica.
M'honore de pertànyer a un partit polític que ha permés a esta terra protagonitzar una etapa històrica en la qual el desenrotllament i el progrés del benestar de tots els valencians ha sigut exemplar i en la qual la consolidació del millor sistema educatiu que ha tingut mai esta terra ha sigut una realitat.
Una consolidació que ha fet seua la màxima krausista, que afirma "que la infància i la joventut que creix al nostre voltant ha de madurar fins arribar a ser una humanitat bona i, en la mesura que es puga, millor del que nosaltres som, i només per mitjà d'una educació perfeccionada podrà la humanitat créixer i florir".

Estos pressupostos són l'expressió que volem fer tot el que es puga perquè els nostres escolars siguen en un futur pròxim millor del que mosatros som hui.
I hui mosatros tenim l'enorme responsabilitat d'invertir en eixe futur, invertir per a l'educació i també des de la cultura i des de l'esport.
I per al pròxim any invertirem en el futur, és a dir, en educació, cultura i esport, 2.
788.
375.
250 euros.
Esta xifra representa un 7,1% més respecte del pressupost de l'any passat.

Per guanyar claredat, començaré l'exposició del pressupost fent primer una aproximació global als distints capítols i als seus totals.

Per capítols de gasto, el capítol I, gastos de personal, experimenta un increment d'un 8,5% respecte a l'exercici anterior, 1.
523,4 milions d'euros, front als 1.
403,6 milions d'euros pressupostats en l'exercici 2003, que en termes absoluts significa 119,8 milions d'euros més; del total del pressupost d'esta conselleria, representa el 54,6% del total.

Este increment, a més de l'IPC, que suposa un 2%, és degut fonamentalment a l'augment del personal docent, per a la posada en marxa de nous centres, per la millora de l'ensenyança baixant les ràtios professor-alumne.
A més, està inclòs l'objectiu d'atendre les llicències per estudis.

I no sols això, també puja perquè anem a fer un esforç per dotar el sistema d'ensenyament públic valencià del capital humà suficient per a garantir-ne l'adequada adaptació als reptes tecnològics als quals cal fer front.
M'estic referint, senyories, a una nova direcció general, la d'arxius i innovació tecnològica, una direcció general que, per una part, naix de l'escissió de l'àrea d'arxius de l'antiga direcció general del llibre, biblioteques i arxius, però, per l'altra, pel que fa a la innovació tecnològica, és, per dir-ho gràficament, nova de trinca.
En conseqüència, exigix una dotació específica que es consolidarà en els pròxims exercicis.

Així, si ses senyories fan una ràpida ullada a les línies en què es materialitzen estos programes, poden observar clarament que no hi ha previst un augment significatiu pel que fa a la dotació del personal administratiu dels servicis centrals de la conselleria, en coherència amb la vocació dels governs del Partit Popular de mantindre la contenció del gasto per a augmentar, en la mesura que siga possible, el gasto amb una incidència directa en el benestar dels nostres pobles i dels nostres barris.

 

**El senyor president:**

 

Per favor, els servicis de la cambra podrien dur alguna cadira per als periodistes, que els veig incòmodes prenint notes?
A vore si ho podeu resoldre, per favor.

Quan vulgues.

 

**El senyor conseller de Cultura, Educació i Esport:**

 

Continue.

I vull fer un especial èmfasi en este punt.
El desenrotllament d'una àrea potent d'innovació tecnològica permetrà, en el termini mitjà, disminuir alguns gastos dels programes dels quals ara els parle, especialment aquells gastos relatius al manteniment d'equips i llicències per al sistema públic educatiu.

També s'han contemplat les millores retributives del personal docent, com a complements de mestres que impartixen ensenyança d'Eso, la jubilació Logse com a plus de les persones majors de 65 anys i la regulació de complements d'itinerari per a professors de secundària per desplaçament i les corresponents substitucions per incapacitat laboral transitòria.

Els docents del nostre sistema educatiu, les condicions amb què traslladen el seu saber, els valors democràtics i solidaris que inspiren la tasca educadora i el seu nivell de professionalitat són una prioritat per al Govern.

Estes actuacions que els acabe d'exposar són la millor mostra del nostre compromís per la promoció, qualificació i dignificació d'una tasca tan absolutament cabdal com la dels nostres mestres.

El capítol II, gastos corrents, de la mateixa conselleria, administració educativa i dels centres docents, ascendix a 108,8 milions d'euros, front als 95,1 milions d'euros de l'exercici 2003, el que suposa un increment d'un 14,43%.

Dins d'esta quantitat, el 65,6%, és a dir, quasi 71,4 milions d'euros, estan destinats al funcionament dels centres públics docents de primària, secundària i de règim especial.
Cal destacar el gran esforç pressupostari que suposa l'increment d'un 21% en ensenyança primària i d'un 15,32% en ensenyança secundària per atendre els gastos de funcionament dels centres públics.

Per la seua banda, l'Institut Valencià d'Avaluació i Qualitat Educativa creix en un 26,7%, i disposa d'un pressupost total de 853.
360 euros per l'organització del congrés sobre la interculturalitat, una cita pionera en el territori espanyol que torna a tindre en la formació i la preparació del professorat el seu eix vertebrador.

Les noves situacions que ens plantegen els moviments demogràfics i migratoris són una realitat a la qual no se li pot donar l'esquena.
És un objectiu prioritari per a esta conselleria ­i així ha quedat plasmat en este pressupost­ continuar preparant i formant la comunitat educativa davant d'esta nova realitat, i molt especialment el professorat, garant de la transmissió dels principis de pluralitat, solidaritat, llibertat i democràcia que informen la tasca educativa.

Quant al capítol IV, transferències corrents, ascendix a un total de 936,2 milions d'euros, front als 870,1 milions d'euros del pressupost de 2003, el que suposa un increment absolut de 66 milions d'euros i un 7,59% respecte a l'any passat.

He dit que este pressupost és progressista i he dit que és lliberal, progressista pel seu inconformisme i lliberal per la seua aposta per l'educació pública.
És, en definitiva, un pressupost amb molt de trellat, és a dir, amb sentit comú, amb racionalitat i amb una actitud crítica.

Per eixa aposta de progrés de los dotacions consignades, cap alumne de la nostra comunitat quedarà sense escolaritzar per qüestions econòmiques; per eixa dimensió lliberal, tots els escolars, indistintament de la seua procedència, rebran el mateix nivell d'atenció per part de l'administració; i per eixa voluntat de racionalitat, la conciliació de la vida laboral i familiar serà una realitat en la nostra terra, serà un objectiu prioritari de la política del Consell.

Senyories, tots els alumnes són iguals, i està administració és i serà l'administració de tots els alumnes.
Arreplegant els compromisos de govern inclosos en el programa electoral que la majoria dels valencians recolzaren, un dels objectius prioritaris de la conselleria és iniciar la implantació de l'ensenyança gratuïta de preescolar zero-tres anys a través d'ajudes als ajuntaments.
I per això en este pressupost s'ha creat una línia de subvenció amb un milió d'euros, inicialment, incrementat al mateix temps les ajudes a institucions per als xiquets i xiquetes menors de quatre anys en més de dos milions d'euros, amb la qual cosa es pot començar el desenrotllament tot el que la Logse estableix en matèria de preescolar.

En esta línia d'atendre els compromisos del nostre programa, hem augmentat la dotació pressupostària de les ajudes al transport escolar en primària, 4% més; ajudes a l'adquisició de llibres de text, 17,85% més; ajudes per a disposar de servici de menjador, 35,45% més en primària i un 107,12% més en secundària; centres de formació de persones adultes, 4,7% més; ajudes a centres autoritzats i escoles de música, 28% més; ajudes a conservatoris de música, 34% més.

Este pressupost, senyories, és el de la consolidació de la gratuïtat de l'educació infantil i també el de l'aposta més clara i contundent perquè en un futur pròxim la gratuïtat s'estenga a l'educació preescolar.

Dins de la Direcció General d'Ensenyança, cal destacar la posada en marxa de l'Institut Valencià d'Educació a Distància, que disposarà a partir de gener d'un personal propi i que té un pressupost de 3,1 milions d'euros.

Dins del capítol IV, i entre ja en el que són estrictament els ensenyaments universitaris, el programa 422.
60 té un pressupost de 392,4 milions d'euros, el que significa un increment de 19,3 milions d'euros en termes absoluts i un 5,18% d'increment relatiu, que fonamentalment es destina a cobrir el gasto corrent del model de finançament 1999-2003, que queda prorrogat i que es revisarà tenint en compte diversos factors com la integració europea i la disminució de les matrícules i els recursos que s'hauran de destinar a la investigació.

Com tots vostés saben, esta conselleria assumirà part de les competències de l'antiga Agència Valenciana de Ciència i Tecnologia, l'objectiu de la qual són les matèries relacionades amb l'àmbit formatiu per a la investigació, desenrotllament i promoció d'accions de divulgació científico-técnica.

Dins d'este nou àmbit de competències, i com a novetat en este pressupost, vullc destacar la inclusió d'un nou programa 542.
50, de promoció d'R+D+I, la dotació del qual per a l'exercici 2004 és de quasi 32 milions d'euros.

Respecte al capítol VI, inversions reals, amb una dotació per a l'any 2004 de 57,8 milions d'euros, experimenta una modificació de 5,9 milions d'euros, cosa que significa una disminució d'un 9,26% en termes relatius.

No obstant això, cal entendre que no tota la inversió en matèria d'infraestructures educatives es realitze a través de la societat Ciegsa, que té com a objectiu principal dotar a la Comunitat Valenciana d'una infraestructura educativa de primer ordre, amb la construcció i modernització dels centres educatius, i per això compta amb un pressupost per a inversions de més de 400 milions d'euros, incloent l'equipament, cosa que permetrà tindre acabats al voltant de 70 centres educatius des de l'1 de gener del 2004 al 31 de desembre del 2004.

Per tant, a la pregunta de quin és el pressupost per a la construcció de nous centres escolars, la resposta és més de 400 milions d'euros, 425 milions d'euros, que representen més o menys 70.
000 milions de pessetes, amb els que volem construir en el pròxim any de l'1 de gener al 31 de desembre 70 nous centres escolars.

Si, a més d'açò, comptem que la inversió en centres docents i el seu equipament ascendix a més de 39 milions d'euros, que representen el 68,9% del total del capítol VI de la conselleria, les operacions de capital, juntament amb els esforços inversions que realitza la societat d'infraestructures educatives Ciegsa, la inversió real de la Comunitat Valenciana, com ja he dit, superaria els 425 milions d'euros, inversió que no realitza cap altra comunitat a tota Espanya.
Esta xifra que els acabe de donar, 425 milions d'euros, suposa un increment d'un 42,2% respecte pressupostos anteriors.

L'aposta d'este govern és construir col·legis, com ja va ser l'aposta dels anteriors governs del Partit Popular.
Els millors esforços de la conselleria des que el Partit Popular governa han estat destinats a la construcció de col·legis, i així s'ha vist clarament i així ha sigut recolzat per l'electorat.

Voldria en este punt que em permeteren fer una reflexió personal.
Constituïx un gran honor i un orgull poder continuar amb la tasca que els meus predecessors visqueren amb la mateixa passió, responsabilitat i rigor que jo vull posar.
Si hui puc continuar construint centres és perquè abans els meus predecessors del Partit Popular han dedicat tot el seu esforç a construir centres escolars i col·legis.

Senyories, incloure més de 400 milions d'euros per a la construcció i l'equipament de centres públics no es pot considerar un gasto, per molt que la xifra siga suficientment significativa com per a mostrar el grau de compromís d'este govern amb la qualitat dels ensenyaments públics.
Incloure més de 400 milions d'euros en la construcció i equipament de centres docents és fer una inversió de futur, amb plenes garanties d'èxit.
Més de 400 milions en escoles són més de 400 milions de raons per a creure que els nostres fills rebran una educació integral plena, igualitària, que garantisca el futur de la societat.

Pel que respecta al capítol VII, subvencions de capital, ascendix a un total de 73,5 milions d'euros, enfront del 89 milions d'euros del passat any, el que significa un descens del 15,5 milions d'euros, el que suposa una disminució del 17,46% en termes relatius.

Quant al capítol VIII, variació d'actius financers, es pressuposta per a l'any 2004 una dotació de 88,4 milions d'euros, enfront dels 82,5 milions d'euros, el que significa un increment absolut de 5,8 milions d'euros, i un increment relatiu del 7,07%.
Cal destacar també els 11 milions d'euros per a l'ampliació del capital del circuit de Cheste, altres 75 milions d'euros per a l'ampliació del capital de Ciegsa, els 2,1 milions d'euros per a Castelló Cultural i els 45.
080 euros per a la Fundació Marq, Museu Arqueològic d'Alacant.

Pel que respecta al Consell Escolar Valencià, el nostre objectiu és donar-li un nou impuls com a màxim òrgan de participació en la comunitat educativa i consultiu de l'administració.
A tal efecte, hem incrementat la seua dotació en un 7,95% respecte l'any passat.

Senyories, estos pressupostos són també una aposta per la pluralitat i per la diversitat; per tant, una aposta per la cultura.
És un compromís del Partit Popular crear les condicions per tal que a la Comunitat Valenciana la cultura es desenrotlle en un marc de llibertat on la pluralitat d'opcions culturals siga una realitat, i eixe compromís queda assumit plenament en este pressupost.
Llibertat i cultura són per a nosaltres un binomi indissociable, sense la primera no existix la segona, i viceversa.
Per això, durant els últims anys s'ha fet un esforç enorme per tal de dotar la nostra comunitat de les infraestructures culturals adequades per a fer-la referent nacional i internacional en les posicions més capdavanteres i d'avantguarda pel que fa a la creació cultural.

Hui els puc dir amb satisfacció que la nostra aposta cultural durant els últims anys ha sigut un èxit, i tal com preveiem fa huit anys, el potencial artístic i cultural d'esta terra és immens.
Però si no es va manifestar abans va ser per falta de la infraestructura adequada.
Impulsats des de l'administració s'han consolidat en els últims anys un bon grapat de projectes emblemàtics per a la projecció de la nostra cultura: l'Espai Escènic de la nau de Sagunt, la Biblioteca Valenciana, la Biennal de les Arts de València, *La llum de les imatges* o Castelló Cultural en són un bon exemple.

Ara el nostre objectiu que es reflectix en este pressupost és fer que la cultura siga plenament participativa, donant entrada a la iniciativa social en el seu desenrotllament.
La societat ha de responsabilitzar-se d'una cultura que és seua, que és de tots els ciutadans, i el paper de l'administració ha de ser merament subsidiari per a evitar l'aparició de mecanismes perversos que coarten la creació en llibertat.
I això és possible ara que ja tenim la infraestructura suficient, desenrotllada en les dos legislatures precedents del Partit Popular.

En el desenrotllament dels diferents capítols de gasto augmenta en xifres globals la inversió en recuperació del patrimoni cultural valencià, la qual cosa és necessària si tenim en compte que l'imminent projecte de llei que actualitzarà la Llei 4/98, de patrimoni cultural valencià, obligarà a un major esforç recuperador del nostre patrimoni, i a este esforç no serà aliena la posada en marxa de l'Institut Valencià de Recuperació i Conservació dels Béns Culturals.

En este apartat, en l'apartat de recuperació del patrimoni valencià, s'ha produït un ajust a les necessitats de les obres en execució i als projectes en marxa, la qual cosa, junt amb l'entrada de la iniciativa privada i d'altres institucions, permetrà seguir amb la recuperació, conservació i difusió del nostre patrimoni cultural.

En este sentit, que servisquen a títol d'exemple l'augment només per part de la Conselleria de Cultura, Educació i Esport de més del 14% per al Pla de restauració d'instal·lació de campanes tradicionals, o l'augment de més del 17% en l'aportació de la Generalitat a les activitats de la Fundació Blasco de Alagón.

Creix clarament el capítol relatiu a la conservació i manteniment del patrimoni històric i cultural del poble valencià.
Senyories, estem parlant d'un augment en inversió del patrimoni només per part d'esta conselleria que suposa el 16,58% respecte l'any passat.

També augmenta de manera sostinguda, com en els anys precedents, la dotació destinada al foment i promoció del valencià.
Enguany exactament s'incrementa un 4,24%, una mitjana conjunta on s'inclouen augments tan significatius com el d'un 68,05% en les ajudes per a la traducció a la llengua valenciana d'obres literàries, o la més modesta, si bé de gran utilitat social, d'un 5,34% experimentat per la línia destinada a les ajudes a la promoció del valencià entre les associacions.

I tot això només en el marc de la Direcció General de Política Lingüística i Patrimoni Cultural Valencià.
A este esforç cal afegir el que fa l'Acadèmia Valenciana de la Llengua en este mateix camp en l'ús de les seues competències.

En el programa 452.
10, dedicat a la promoció editorial i biblioteques, l'augment respecte a l'exercici anterior és evident, amb un increment de plantilles notables per tal de dotar de personal les biblioteques de la Generalitat a Alacant i Castelló de la Plana, fruit de les millores que s'estan fent en estos centres.

A més d'això, es mantenen les línies dedicades a les ajudes a la promoció bibliogràfica, a les associacions del sector i a la celebració d'esdeveniments amb l'objectiu de fomentar la lectura, que en última instància és el motor del sector editorial.

A més, enguany en este àmbit, en l'àmbit de la nostra política cultural, ha afegit noves línies pressupostàries com la del Premi de les Lletres Valencianes, els premis de literatura de la Comunitat Valenciana i el suport a les fundacions que promocionen els nostres autors i el nostre patrimoni bibliogràfic.

Senyories, estic parlant-los d'unes línies que són perfectament coherents amb el nostre compromís electoral, recolzat per la societat valenciana, de jugar un paper subsidiari en el marc d'un sector cultural que gaudix d'un gran dinamisme dins de la nostra societat.

Senyories, estic parlant d'apostar per fer del sector del llibre un sector creatiu i atractiu per als lectors, que són tots els ciutadans.

Respecte el programa 454.
10, de promoció cultural, museus i belles arts, s'han destinat enguany més de 66 milions i mig d'euros, que seran destinats a línies com ara les ajudes a activitats de les aules de tercera edat, la creació d'infraestructures i dotació d'equipaments culturals, per un import de 5,6 milions d'euros, o les subvencions als museus.

Al llarg de les anteriors legislatures, estes Corts o el Govern han constituït una sèrie d'ens públics autònoms, gestors de polítiques culturals que ens ha permés que a dia de hui puguen presentar un pressupost ajustat a les necessitats reals de la cultura valenciana.
La creació d'estos ens ha fet possible que la política cultural siga vinculada per organismes públics autònoms més àgils, més participatius i, per tant, més eficients.
I no cal que els ho diga, organismes com Teatres de la Generalitat, l'Institut de Cinematografia Ricardo Muñoz Suay, l'Institut Valencià de la Música o l'Ivam veuen incrementada la seua dotació del capítol IV en percentatges que van des d'un augment del 2,36% en el cas de l'Ivam fins a l'11,13% en el cas de l'Institut Valencià de la Música.

En total, i només en el capítol de transferències corrents, 28.
522.
530 euros d'inversió pública en música, arts escèniques i art modern.
A esta gens menyspreable xifra hem d'afegir, i només parle de grans trets, la xifra que reben estos organismes en el capítol VII, quasi 5 milions d'euros.
En total, més de 33 milions i mig d'euros per a polítiques culturals actives.
Senyories, les xifres no enganyen a ningú, continuem sent la comunitat autònoma que més diners destina a la promoció cultural de tota Espanya.

Pel que fa al capítol II d'este programa, creix fins a un 16,04%, principalment per tal de poder assumir les necessitat del Museu de Belles Arts de València, la segona pinacoteca clàssica del nostre país, i que en els últims anys ha experimentat un desenrotllament espectacular en tots els sentits, i que ha de consolidar-se per a poder encarar el repte de, una volta creat l'Institut Valencià d'Art Clàssic, assumir per la seua constitució com a organisme dotat d'autonomia funcional i orgànica, noves competències.

L'aposta per la consolidació dels nostres museus, exemples vius de la nostra idiosincràsia com a poble, és clar en un pressupost en què s'inclouen partides destinades a la consolidació del Marq així com d'altres museus: del Museu de la Taronja de Borriana, el Museu del Joguet d'Ibi, Museu d'Indumentària Valenciana, Museu del Tèxtil d'Ontinyent o la Reial Acadèmia de Belles Arts de Sant Carles, amb càrrec al capítol IV.

En definitiva, el programa de promoció cultural, museus i belles arts és un nou programa per a una nova realitat d'objectius.
Els últims anys hem dedicat un creixement sostingut a la construcció d'infraestructures de gran projecció social i cultural.
Hui eixes infraestructures compten amb un grau de consolidació total i estan absolutament integrades en la realitat cultural i artística de la nostra comunitat.

Hui, quan eixos espais han generat al seu voltant una de les indústries culturals més importants d'Europa ha arribat el moment de fer un èmfasi major del que ja féiem en la consolidació del seu contingut.

Conclosos i consolidats alguns dels nostres grans projectes estructurals, podem i devem vehicular la inversió que ha deixat de requerir este àmbit a la consolidació de l'oferta cultural que es desenrotlle en el marc d'estos espais privilegiats.
Una oferta sempre basada, i això s'ha de dir després de huit anys de fer-ho, en el més escrupolós dels respectes a la pluralitat de les manifestacions i, sobretot, de la llibertat dels creadors.

Dins d'esta aposta cultural l'intervencionisme mai ha segut una opció per al Partit Popular ni pot tindre cabuda en el marc d'una política cultural oberta i participativa on la creativitat dels artistes es conjugue en termes de llibertat.
La llibertat és sempre la nostra filosofia, la del Partit Popular, senyories, i des de la llibertat s'enriquirà la nostra cultura.

En síntesi, els quatre programes pressupostaris que depenen de la Secretaria Autonòmica de Cultura representen un esforç econòmic de la Generalitat Valenciana superior als 95.
582.
470 euros, una quantitat a la qual hem d'afegir la inversió d'altres institucions i, sobretot, de la iniciativa privada que col·laborarà i que en els anteriors exercicis han anat disposant de la seua confiança en els grans projectes culturals del govern popular, com ara la Biennal de les Arts de València, els espectacles de la Ciutat de les Arts Escèniques, les exposicions de l'Ivam o la recuperació del nostre patrimoni cultural.

Insistixc, som la comunitat autònoma en tot Espanya que més invertix en promoció cultural.

Vull acabar, senyories, amb el programa dedicat al foment de l'activitat esportiva.
La realitat esportiva al nostre territori també ha experimentat un gran canvi quantitatiu i qualitatiu en els últims anys.
És necessari, per tant, que les polítiques impulsades des dels poders públics responguen a eixes noves situacions que han anat generant l'evolució del món esportiu.
He dit abans que este pressupost que hui presente en esta comissió és el més adequat a les actuals necessitats, i realistes, és un pressupost realista, així que vol dir que és un pressupost adaptat a les necessitats reals en cada àmbit.

La modificació de la Llei 4/1993, de l'esport a la Comunitat Valenciana, que és una de les prioritats més immediates d'esta Conselleria en el terreny esportiu, implicarà la creació del Consell Superior d'Esports Valencià de la Comunitat Valenciana per a agilitzar el funcionament de la Secretaria Autonòmica d'esta Conselleria.
Els criteris i el sistema de gestió de l'esport en la Comunitat Valenciana tindran un marc legal actualitzat, adaptat a les noves realitats i estable.
Impulsarem una nova manera d'afrontar la gestió per a respondre a una nova realitat, i el pressupost que presente davant de vostés s'ajusta perfectament a les necessitats derivades d'implementar uns principis de gestió capaços d'adequar-se a situacions que fins ara no havíem trobat, com l'entrada cada vegada més evident de la iniciativa privada en el patrocini dels esports d'alt nivell.

Pel que fa a les xifres, volia donar-los la que s'inclou en el capítol VII del programa 457.
10, on es recull una inversió de més de 5,9 milions d'euros per a la construcció i modernització d'infraestructures esportives.
Estes línies pressupostàries, de les quals es beneficiaran principalment els municipis menuts i mitjans de la nostra comunitat.
permetran consolidar la xarxa d'espai esportius de la Comunitat Valenciana.

Hem incrementat en un 6,87% la partida destinada a instal·lacions esportives i l'hem incrementat perquè establir infraestructures capdavanteres és condició *sine qua non* perquè les polítiques d'impuls a l'esport base puguen seguir desenrotllant-se amb les màximes garanties.
Voldria destacar, en l'àmbit de la promoció de l'esport de base, la gran inversió realitzada des d'esta Conselleria per mitjà de la dotació d'un trinquet, una galotxa i un frontó als instituts de Secundària de nova creació, a més de pistes poliesportives i pavellons coberts, d'ahí que l'esforç contemplat en estos pressupostos s'ha d'interpretar des de les inversions realitzades en les dos anteriors legislatures en este camp, pressupostos que consoliden les línies polítiques iniciades pels anteriors governs populars i que assenten les bases per a garantir la continuïtat i alhora obrir una nova etapa que permet refermar el paper de referent nacional i internacional que ha assolit l'esport valencià en els últims anys.

Per altra banda i pel que fa a la inversió per a la Ciutat de la Pilota, la xifra contemplada per este pressupost ascendix a 2.
766.
500 euros, el que suposa un increment del 28,64% respecte al passat any.

Estos són a grans trets les línies mestres dels pressupostos de la Conselleria de Cultura, Educació i Esport, senyor president.
Uns pressupostos que traduïxen en números el que és una de les grans obsessions del govern del Partit Popular, l'educació, l'educació pública, l'educació de tots els xiquets i tot el que tinga a vore amb la qualitat educativa.
Més col·legis ha segut l'obsessió del Partit Popular des de l'any 1995, més infraestructures, més mitjans, més qualitat i més futur.
Eixe és el missatge que m'agradaria traslladar a ses senyories: el sistema públic d'educació és la nostra obsessió i estos pressupostos són els d'un govern obsessionat amb l'educació, el que equivaldria a dir un govern obsessionat amb el futur d'esta terra.

Apostem per l'educació claríssimament, amb tots els esforços, amb nous esforços, però sense renúncies, No es tracta de triar entre educació i cultura o entre educació i esport.
Es tracta de tindre educació i cultura i educació i esport.
Ara bé, en estos temps de canvis tecnològics, de canvis econòmics, de canvis migratoris, de canvis socials, de canvis de globalització, l'educació ens obliga a una tensió política i pressupostària tan acurada, que seria irresponsable per part d'aquell govern que no ho veiera així.

I els assegure que en l'àmbit educatiu ha plantejat últimament necessitats inèdites que nosaltres, des de l'òptica de la nostra experiència formativa ni tan sols haguérem pogut preveure fa uns anys.
Vullgam o no, l'educació que reben els nostres fills no té res a vore amb la que vam rebre nosaltres.
Vivim temps d'accelerada transformació, la rapidesa amb què es consoliden els canvis ha augmentat exponencialment el grau d'obsolescència de continguts, mitjans i necessitats educatives.
Estos són els pressupostos que ens capaciten per a respondre a eixa transformació, estos són els pressupostos perquè els canvis no ens agafen desprevinguts.

Hui, més que mai, com sempre ha segut des de l'any 1995 per al Partit Popular, l'educació és el repte constant i com a tal s'ha d'encarar la dotació dels mitjans que esta nova situació reclama.
Estos són els pressupostos que eixa situació reclama.

Moltes gràcies, senyor president.

**El senyor president:**

Gràcies, senyor conseller, per la seua exposició.

Té la paraula en representació d'Esquerra Unida el senyor Cardona.

**El senyor Cardona i Pla:**

Gràcies, senyor president.

Bé, senyor conseller, vosté no ha estalviat adjectius per a qualificar els seus pressupostos, pròxims, implicadors, realistes, progressistes, inconformistes, democratitzadors, etcètera, etcètera, etcètera.

Jo, senyor conseller, no dispose de tant de temps com vosté i he d'acabar més ràpidament amb l'assumpte.
No puc, per tant, fer algunes reflexions sobre alguns aspectes ideològics que vosté ha expressat i dels quals tindríem molt a parlar, però que a la millor este no és l'àmbit, simplement per falta de temps.

Jo vaig a ficar-me de seguida, per a demostrar-li que eixos pressupostos no s'ajusten als objectius que vosté ha dit.
Per començar, senyor conseller, un tema molt general que té a vore que els pressupostos, sobretot la part numèrica, només se'ns presenta en castellà.
Jo sobre això li diria que vosté mateixa va publicitar una decàleg, agarrat com una declaració d'intencions, no ho agarraria jo mai com una qüestió d'obligat compliment, però que indica la línia per a on s'ha d'anar, a on dia que les relacions entre les diverses instàncies de l'administració se farien en valencià.

Jo, en això, li demanaria que els propers pressupostos, la part de números i la part de taules, mos arribe en valencià, perquè, total, és facilíssim d'entendre en castellà, senyor conseller, i, de fet, les persones que som bilingües total, doncs, ara mos entenem perfectament i pensem que una persona castellanoparlant podria perfectament entendre'ls en valencià.

Bé, això és la petició de coherència i d'anar cap a una potenciació del valencià.
Però, senyor conseller, jo m'he de ficar de seguida en un tema molt concret i és els pressupostos de Ciegsa.
Perquè vosté diu que els pressupostos per a educació no són gastos sinó que són inversió.
.
.
Val, podríem estar d'acord en això, senyor conseller, però la pregunta és: són deute o no són deute?
És a dir, pot ser una inversió, pot ser una despesa, depén de la visió que se tinga, però inclús sent una inversió, compta com a deute o no compta?

Jo, senyor conseller, sí que tinc uns qualificatius per als pressupostos de Ciegsa: estrafolaris.
.
.
, o imaginatius, si vol ficar-li un epítet més positiu; o delirants, si vol ficar-li'n un totalment negatiu.

Mire, senyor conseller, mosatros anem i mirem els pressupostos de Ciegsa: són comptabilitat.
La comptabilitat, per una part pot permetre certa enginyeria, però també és molt reveladora.
Per exemple, què deu Ciegsa?
, perquè això mai ho sabem, però nosaltres podem sumar el passiu que té Ciegsa, podem sumar els creditors a llarg termini i els creditors a curt termini.
Què mos ix?
1.
164 milions d'euros, quasi 200.
000 milions de pessetes, que no estan comptabilitzats a cap lloc, perquè no compten com a deute de la Generalitat: 200.
000 milions de pessetes!

Però vosté podria dir-me, però és que això, que els creditors se veuen compensats pels deutors.
.
.
Ahí, quan arribem als deutors, ja la cosa arriba a extrems kafkians, senyor conseller.
Resulta que n'hi ha gent que li deu diners a Ciegsa, i nosaltres mirem a vore qui li deu diners a Ciegsa, i li ho diré ara mateixa, li deuen 368 milions d'euros empreses del propi grup.
.
.
, deutors.
Des de quan Ciegsa és un grup d'empreses?
Quin grup d'empreses li deu diners a Ciegsa?

Un altre deute, administracions públiques li deu 134 milions d'euros, a on comptabilitza, en alguna administració pública, que deu 134 milions a Ciegsa?
He mirat en tots els pressupostos, senyor conseller, en cap lloc n'hi ha que les administracions públiques li deguen 134 milions d'euros a Ciegsa, però ací, en els deutors, 134 milions d'euros.

Senyor conseller, una cosa que vostés denominen "enajenación de inversiones reales", és a dir, Ciegsa, que té inversions reals, la construcció, el que ha construït, les altres empreses, són propietat seua i, per tant, pot comptar com que és un actiu, però vostés va i resulta que fiquen "enajenación de inversiones reales", és a dir, vostés venen inversions reals, vol dir que venen instituts o venen escoles?
.
.
.
Explique'm vosté la línia que diu "enajenación de inversiones reales", 108 milions d'euros, a qui li ho venem?
Què li venem?
A vore, vull que ens ho explique, perquè no n'hi ha res vendible i no n'hi ha res a qui li se puga vendre.
Per tant, això és un artifici comptable com tants altres que n'hi han.

I, finalment, mos n'anem a la gran meravella que és la variació del fons de maniobra, és a dir, la diferència entre l'actiu circulant i el passiu circulant o la diferència entre els diners que s'han rebut abans de l'any i els diners que s'han de pagar abans de l'any.
Total: que Ciegsa ha de pagar abans que s'acabe l'any 141 milions d'euros, per als quals no té cap tipus de consignació, ni cap tipus de recepció, ni cap tipus d'ingrés.
Tot això, excloent els 75 milions d'euros que li vindran per compra d'accions per part de l'administració i els 42 milions d'euros als quals acudirà via finançament extern, via crèdit.

A vore, esta empresa, vist des d'un punt de vista comptable normal, està en fallida.
Esta empresa és un verdader despropòsit empresarial, però té una gran virtut i és que té una utilitat, i la utilitat és camuflar deute, 200.
000 milions de pessetes en este moment que no consten en cap lloc perquè Ciegsa se'ls engolix.
Per tant, senyor conseller, la comptabilitat de Ciegsa és realment alarmant, estrafolària, absolutament irreal i que ens fica en una situació: vosté podria dir que els pressupostos són transparents, però Ciegsa li ho impedix; vosté podria dir que estan construint, cosa que podria ser certa, però vosté ha de fer un exercici de clarificació.

Mire, senyor conseller, vosté, quan done resposta, segurament no me contestarà a cap d'estes preguntes que li he fet d'una manera concreta, simplement, perquè no és possible, eh?
, la comptabilitat també té eixos avantatges, és pura enginyeria comptable.

Segon, senyor conseller ­uf!
, és que el temps s'envola­, els pressupostos són concretament d'una ideologia.
A vore, aquí n'hi han grups de pressió, senyor conseller, i n'hi ha un grup de pressió que es diu "ensenyament concertat" que pressiona sobre la Conselleria, i a vostés eixe grup de pressió els pareix de meravella, fonamentalment, perquè tots vostés formen part del mateix grup de pressió que els pressiona.
I arribat a este punt, nosaltres, el que trobem és que se concerta inclús el que no és ensenyament obligatori, i mos trobem, senyor conseller, que els augments fonamentals en tots els pressupostos, sempre estan donats en l'educació concertada, quan ja van augmentar l'any passat una barbaritat.

Jo tinc les dades també de l'any passat, i mos podem trobar perfectament amb augments realment espectaculars.
Per exemple, en els concerts d'educació infantil, primària.
.
.
Educació primària va pujar un 15,84% l'any passat; enguany, un 8,50%.
Els de secundària, vaja, no digam, eh?
, l'any passat hi va haver un, de centres concertats d'eixos, que va pujar un 22,78%; enguany, un 9,66%, que damunt d'eixes pujades, encara és molt més rellevant.

Senyor conseller, vostés s'estan deixant dur per eixe grup de pressió que és l'ensenyament concertat, i ací, els que estem pagant l'ensenyament concertat, els que estan pagant l'ensenyament concertat, són tota la població.
I recordem que qui més impost paga, senyor conseller, no són les grans fortunes.
Vostés lleven fins els impostos de successió a les grans fortunes, per a què tots paguem el col·legi de les persones que tenen suficients diners per a pagar-lo.

No vaig a definir els seus mòduls, senyor conseller, per exemple educació primària ha pujat el 4,40% en mòduls, en mòduls.
Però l'augment en primària és el 8,49, quatre punts més.
On van eixos quatre punts?
Doncs a augment d'unitats concertades.
N'hi ha algun més.
En FP-1 l'augment dels mòduls és el 3,9, mentres que l'augment del pressupost és l'11,97%.
És a dir, set punts per damunt, set punts per damunt augmenta el propi mòdul, el que vol dir que les unitats concertades probablement augmentaran eixos set punts per damunt.

No vaig a comentar-li el que augmenten en infantil.
En infantil vostés arriben a pagar a la privada.
Per què?
Doncs perquè sí.
I el menjador que puja un 35,46%, però clar, el menjador no només és per a la primària pública, sinó també per a la primària concertada.
I arribem al punt que l'Ajuntament de València paga el menjador als concertats i no als públics.
I la conselleria paga el menjador als concertats i als públics.
Guai!
Fantàstic!
De manera que els concertats estan pagats per l'ajuntament, per la conselleria, i els públics per la conselleria, si arriba, si arriba.
Perquè no n'hi ha prou.
No n'hi ha prou en els diners que n'hi ha ahí.

I m'allargaria en alguna cosa més, senyor conseller, però no tinc temps.
I me'n vaig a l'ordenació, innovació educativa i formació de professorat.
Primer, vostés parlen, parla de les llicències per estudi.
Fantàstic, ja li vam dir que en el 95 el PP va paralitzar les noranta llicències per estudi que havia tret l'anterior govern a concurs públic, per a què la gent s'apuntara ahí.
I ara què trobem?
Vosté de la llicència fa una vertadera bandera propagandística.
Però resta quant a formació, en el programa d'ordenació i innovació educativa i formació del professorat, resta 355.
000 euros.
Per què?
Doncs perquè sí, perquè és formació del professorat.
Perquè a vostés no els interessa la formació, els interessa aparéixer propagandísticament en una cosa concreta.

Només per això, senyor conseller, només la fira de la formació d'Alacant s'ha endut 300.
000 euros, només la Fira de la Formació de València 625.
000 euros.
Però a la formació del professorat li han restat 355.
000 euros.
Els han passat a formació de professorat de formació professional.
Però, senyor conseller, han baixat radicalment això.
Alguna línia referent a immigració?
Ni una sola.
Reducció de la compensatòria en centres concertats.
En centres concertats ja tenen, ja tenen, a menys alumnat en dificultats.
Però és que a més ara resten la part de compensatòria, i per tant els centres que encara tenen alumnes en dificultats vostés encara els resten les ajudes.
Nosaltres ho creem absolutament irracional i fora de lloc.

I com veig que me queda molt poc de temps, senyor conseller, només li diré una cosa.
Per a nosaltres cultura ha sigut el boc expiatori, i vostés vinga a dir pressupostos, diguérem absoluts.
Només una dada, només una; el programa de patrimoni artístic té en total pressupostat 10.
733.
000 euros.
Eixe, el programa, tot el programa de patrimoni artístic.
Senyor conseller, només *La llum de les imatges* vostés li regalen 11.
589.
000 euros; és a dir.
.
.

 

**El senyor president:**

 

Senyor Cardona, quan li.
.
.

 

**El senyor Cardona i Pla:**

 

.
.
.
un milió i escaig d'euros més.
El que disminuïx el programa de patrimoni artístic, disminuïx 1.
516.
000 euros, el que augmenta *La llum de les imatges*, 3.
732.
000 euros.
Només *La llum de les imatges* té el doble d'augment del que perd patrimoni artístic.
Per tant, nosaltres li reivindicarem sempre el mateix.
Ací vostés estan dedicant-li molt a un cert sector, i hi ha un patrimoni civil, un patrimoni que forma part de tots els pobles, que vostés estan deixant-lo absolutament abandonat.
Continuaré posteriorment.

 

**El senyor president:**

 

Gràcies, senyor Cardona.

Té la paraula el senyor conseller.

 

**El senyor conseller de Cultura, Educació i Esport:**

 

Gracias, señor presidente.

Sé que es costumbre contestar en bloque a las críticas de la oposición, pero la intervención del señor Cardona me ha parecido tan injusta que me siento obligado a contestarla individualmente.
Ha utilizado calificativos como presupuestos estrafalarios, delirantes, irreales, camufladores de deuda, para una empresa pública que ha construido 51 colegios el año pasado y que va a poner en funcionamiento 70 colegios el año que viene.

A mí me parece que tratar con esos adjetivos a una empresa constructora de colegios públicos es impropio de quien se presenta como defensor de la enseñanza pública.
Una persona, o un parlamentario, que pretende venir aquí a decir que defiende la enseñanza pública, y que después todo lo que hace es atacar a una empresa que lo que hace es construir colegios públicos, o ­si me permite la expresión­ está dándose patadas a sí mismo con un pie en el otro, o no cree para nada en los argumentos que está utilizando.

Si su señoría hubiera criticado la construcción de centros concertados a los que no les tiene gran aprecio por lo que se denota en sus palabras, o hubiera atacado la construcción de centros públicos, que por otro lado está amparada por la libertad de educación consagrada por la Constitución, yo le entendería porque entraría dentro de lo que es su ámbito ideológico.
Pero atacar a la empresa que construye centros públicos, y que ni más ni menos ha construido, ha puesto en funcionamiento 51 en el mes de septiembre, y va a poner en funcionamiento 70 el año que viene, siendo pionera en toda España, y estando siendo imitada en otras comunidades autónomas; significa que o usted no defiende la enseñanza pública, o que usted cuando defiende la enseñanza pública lo hace solo para hacer discursos políticos, pero en verdad no cree en ella.

Porque, lo cierto es que una sociedad como Ciegsa, en este momento en la Comunidad Valenciana es ejemplar.
Completamente ejemplar.
Y yo creo que encontrará muy pocos ejemplos de una vocación tan grande a favor de la enseñanza pública, como el esfuerzo que se está haciendo en la Comunidad Valenciana para la construcción de centros públicos por parte de Ciegsa, que es una sociedad instrumental de la Conselleria de Cultura, Educación y Deporte.

Tengo la sensación además, de que no solo es que usted reclama otro formato en la presentación de los presupuestos, sino que va a ser necesario que se los presenten un poquito más claros.
Porque en los presupuestos no se oculta para nada Ciegsa.
Lo que sucede es que Ciegsa, como una sociedad instrumental que es, lo que presenta es un balance, y lo que hay es que aprender a leer un balance.
Y cuando uno lee un balance debe saber que "enajenación" no sólo significa "venta".

Hay muchas formas de enajenación.
Y cuando hay algunos centros que deben ser de propiedad municipal, y Ciegsa lo que tiene es un derecho sobre el vuelo de un solar, lógicamente debe después ceder a los ayuntamientos el vuelo sobre ese solar.
Y eso, en un balance contable se llama enajenación.
Y que cuando los solares son cedidos por parte de los municipios a la sociedad, eso se llama -¿cómo le ha llamado usted?
- deudas de administraciones públicas hacia la sociedad.

¿Usted se ha leído todos los presupuestos?
Supongo que no los de todos los ayuntamientos de la Comunidad Valenciana.
Pero le aconsejo que vaya a los ayuntamientos que han cedido suelo a Ciegsa y se encontrará con las deudas contraídas entre los municipios que ceden suelo a la sociedad y la propia sociedad.
O que vaya a los municipios donde hay colegios de primaria que deben pertenecer a los municipios, y vea la cesión que tiene que hacer la sociedad de los derechos de vuelo sobre el suelo al ayuntamiento, y después acuda a un manual básico de derecho para comprobar que enajenación no significa solo venta, sino que enajenación significa cualquier tipo de transmisión de derechos, a veces con cargo a otro derecho a veces de una forma gratuita.

Y la diferencia entre el activo y el pasivo se debe simple y llanamente al sistema de construcción que sigue la sociedad Ciegsa, que encarga a los centros y los paga cuando los centros los recibe construidos.
Pero que no paga los centros en el momento en el cual los centros se están construyendo como sí hace la administración.
Y es este sistema de financiación el que nos ha permitido construir, como en ninguna otra comunidad autónoma, hasta que han empezado a imitar el modelo de Ciegsa, 51 centros para ponerlos en marcha en el mes de septiembre, y 70 centros que vamos a poner en funcionamiento el año que viene.

Ciegsa no trata de camuflar ninguna deuda, porque su contabilidad está intervenida no solo por los servicios de la conselleria, y no solo por auditorías externas, sino que además está intervenida por los organismos de control presupuestario de estas Cortes Valencianas.
Y a su disposición, puesto que su balance está en sus manos y en las manos de todos los medios de comunicación a los que usted se los quiera dar.
Si camufláramos deuda a través de Ciegsa no pondríamos el balance o el balance no estaría todo completo.

Lo que hay que mirar de Ciegsa cuando se viene a un debate político de presupuestos es cuántos centros escolares ha construido.
Y si el dinero que hemos gastado en construcción de centros escolares valía la pena.
Dígamelo usted.
Yo no sé ahora mismo, no voy a poner encima de la mesa la cifra.
Le puedo decir la del año que viene.
¿Valió la pena gastar eso en construcción de centros públicos?
¿Gastaría usted eso en la construcción de centros públicos o no lo gastaría?
¿Gastaría usted 425 millones de euros el año que viene para adaptar colegios públicos, construir nuevos colegios públicos, o lo gastaría en otra cosa?
Y si lo gastaría en otra cosa, ¿con qué palabras va a defender a continuación la educación pública, como ha pretendido hacer en su primera intervención?

Déjeme que le diga también, que la enseñanza concertada baja en unidades concertadas en el presupuesto de este año.
No hay que mirar sólo los números.
De 5.
139 unidades concertadas en el curso 95-96 hemos pasado a 4.
963 unidades concertadas en el presente curso.
Hemos disminuido en 151 las unidades concertadas.
Y el incremento presupuestario que se produce en la enseñanza concertada se debe fundamentalmente a la homologación de retribución de los profesores de la concertada con los profesores de la pública.

¿Es usted contrario a eso?
¿Le parece a usted mal que se homologue salarialmente a los profesores de la concertada con los profesores de la pública?
¿Quiere que quitemos del presupuesto el incremento en la enseñanza concertada para que sigan cobrando los profesores de la concertada menos que los profesores de la pública?
Yo le rogaría que me contestara usted a eso, para que tuviéramos todos claro cuál es la posición política de cada uno de nosotros y si es meramente propagandística o si hay algo detrás de ella.

Las licencias por estudio aparecen porque necesitamos crear el epígrafe para poderlo negociar con los sindicatos, tal y como hemos anunciado, eso ya usted lo sabía no sé por qué lo dice aquí.
La inmigración ya le he dicho en mi discurso, si ha sido atendido, que le hemos dedicado un capítulo especial dentro del Instituto de Evaluación de la Calidad en la Enseñanza, y que de hecho todo el incremento presupuestario del Instituto de Evaluación de la Calidad en la Enseñanza se debe al Congreso sobre Inmigración, y a las medidas para favorecer la integración de inmigrantes en los colegios que vamos a llevar a cabo con el profesorado.
No quiero alargarme.

Y por último, dice usted: se reduce la inversión en cultura.
No voy a insistir porque temo que voy a tener luego que alargarme en tema de cultura, y voy a reservarme también algo para la siguiente intervención; pero "se reduce la inversión en patrimonio cultural valenciano en un tanto por cien, y sube la de *La luz de las imágenes"*.
¿Es que *La luz de las imágenes* no es patrimonio cultural valenciano?
Claro, *La luz de las imágenes* no es una fundación que conserva y restaura y pone en valor el patrimonio cultural valenciano.

Si a usted le parece criticable que *La luz de las imágenes* restaure patrimonio religioso, pues probablemente tengo aquí un listado que pondré a su disposición de castillos, torres, almenas y murallas, por si el patrimonio militar le parece que tiene un valor más digno de ser restaurado.
Pero le puedo asegurar que hasta donde yo sé, todo lo que restaura *La luz de las imágenes* es patrimonio histórico artístico del pueblo valenciano.

Muchas gracias.

 

**El senyor president:**

 

Señor Oltra.

Perdón, *(rialles)* señor Cardona.
Es la costumbre.

 

**El senyor Cardona i Pla:**

 

Senyor conseller.

Si una empresa construira edificis públics i robara, a vosté li pareixeria raonable acceptar-lo perquè construïx edificis públics?
Anem a vore.
Que el fi siga construir centres públics no l'eximix d'una responsabilitat de donar comptes a la societat.
Eixa és la qüestió.
Jo aquí no he posat en qüestió la construcció, sinó la modalitat de finançament i la modalitat en què eixe finançament figura en els seus balanços.
Jo pose en qüestió la prioritat de la despesa de la Generalitat Valenciana.

Clar que jo m'haguera gastat eixos diners i més en construir centres públics.
Abans que tot el deute que ja té acumulada la Generalitat, que fa que de prompte, quan anem a construir centres públics, no puguen aparéixer tal qual en els deutes de la Generalitat.
Per què no?
Perquè seria massa alt.
Seria escandalós.
Eixa és la qüestió.

Aleshores, clar que jo vull construir centres públics.
Però vull construir-los en el pressupost ordinari de la Generalitat, que conste si ho faig per endeutament, que conste si ho faig per inversió, que conste per si ho faig invertint els recursos dels impostos.
Quan el funcionament de Ciegsa és suficientment opac, ocult, poc vigilable, poc controlable per a fer-lo sospitós.

Jo li he indicat, li he indicat alguns dels problemes que hi ha en la comptabilitat de Ciegsa, i em pareixen problemes rellevants, molt rellevants.
De manera que n'hi ha fins i tot un desfasament entre el pressupost d'ingressos i de gastos.
Que després se compensa en els fons de maniobra?
Sí, però fons de maniobra significa el que significa.
Diners que s'haurien de tindre i no es tenen per a pagar una determinada cosa.
I això, vosté, senyor conseller, no ho pot negar.

Jo vull avançar en algunes coses més, senyor conseller, vosté me comenta que la pujada en la concertada se deu a l'homologació pressupostària de personal.
Mire, senyor conseller, la pujada de personal en educació infantil i primària, 4,54% ­personal m'estic referint en concertat, eh, per a això donen vostés uns mòduls en els pressupostos­.
Pujada del pressupost del mateix educació infantil i primària, 8,49%.
Veja vosté el desfasament.
Quatre punts de diferència.
Per tant no és l'homologació del que cobren els professors, que això està en el 4,54%, mentres que la partida puja 8,49, atenció!
, sense comptar els quatre milions d'euros que donen a menors de quatre anys de corporacions locals i institucions sense ànim de lucre, el milió d'euros que donen a privades de menors de tres anys, i els dos milions i mig d'euros que donen a infantils que no tenen Primària.

És a dir, no només el 8,49% sinó que pot arribar perfectament al 11 o 12%.
Ah!
, ESO, augment per a personal, 4,69%.
D'acord, per a l'homologació, correcte.
Quan augmenta el programa?
9,62.
Ah, senyor conseller, aquí tinc jo cinc punts més.
Vosté m'explica.
.
.
, clar que vosté me diu "per l'homologació".
L'homologació ja la pille.
FP1, 4,69 de pujada.
FP2, 4,69 de pujada.
Quant puja el programa d'FP1?
11,97%.
Açò, personal.
El mòdul puja 3,9, que és menys.
Mentres que el pressupost d'eixe programa concret puja exactament huit punts més, que el de personal i que el del total del mòdul.
On va destinat això, senyor conseller?
No a homologació, no a pagar les unitats que n'hi han, perquè si no, no té explicació la discrepància entre l'augment de personal i l'augment que té el programa.

Els pressupostos se lligen, i quan se lligen s'expliquen, i quan s'expliquen vosté haurà de donar explicacions de per què eixe desfasament.
On va, on va?
Jo dic que va a la pressió que exercix un determinat grup que vol fomentar una educació que té una part que és doctrinal o que no és integradora, o que és llunyana, on s'ha d'anar transportat necessàriament.
I, a més, vostés ens diuen que els paguen el menjador perquè, clar, si no, no podrien passar, quan n'hi ha molta gent de la pública que no té accés al menjador, sobretot d'infantil, sobretot d'infantil.

Senyor conseller, jo tinc ací les despeses de funcionament de Primària i Secundària.
N'hi ha alguns casos que vostés han augmentat, raonablement.
En subministraments de Primària han baixat un 60%; en traspàs de Primària han baixat un 35,6%; en funcionament de Secundària, una cosa que vosté ha d'explicar, senyor conseller, els subministraments de Secundària han passat de 5,8 milions a 0,8 milions.
O és un error.
.
.
, és possible que siga una errada.
És una disminució del 84,8%.
El 84,8% en subministraments, que paga la calefacció, que paga determinats materials que han d'entrar en un centre.
Com me pot explicar una baixada de 5 milions d'euros, de 5,8 milions d'euros a 0,8 milions d'euros.
Això no té explicació si no és una errada.
És possible.

I, senyor conseller, mire, jo ja li vaig dir a l'anterior conseller el mateix.
A mi no em molesta que es recupere patrimoni de l'església.
El que em molesta és el desequilibri impressionant que n'hi ha entre el pagament a un patrimoni de l'església que, a més, és privat i que moltes voltes no pot ser visitat d'una manera adequada perquè no es complixen els acords que s'han firmat amb el mateix arquebisbat.
.
.
, però no me sap mal.
Jo l'única cosa que voldria i li demanaria és que eixe mateix pressupost es dedique a pressupost civil.
Jo conec palaus renaixentistes que no tenen cap *(inintel·ligible)* per tal de restaurar-se.
Conec llocs on no pot anar ni un duro perquè la inversió és escassíssima.

Jo, senyor conseller, li diria en el pressupost de cultura.
.
.

 

**El senyor president:**

 

Senyor Cardona, quan pugues.
.
.

 

**El senyor Cardona i Pla:**

 

.
.
.
tot el de cultura, jo li diria que ací n'hi ha una clara discriminació quant a les prioritats.
Vostés no han baixat, en un pressupost que havien d'intentar ajustar-lo a una realitat, no han baixat la inversió o la despesa o el regal en oci, no l'han baixat en determinades coses sumptuàries i, tanmateix, l'han baixat en cultura que jo crec que n'hi ha algunes coses que no són correctes de la despesa que n'hi havia, però no el que vostés han fet ací.
A la millor, cada museu se queda absolutament sense maneres d'actuar on als artistes se'ls han llevat les beques per a anar a l'estranger.
.
.
Això és absolutament inassumible, senyor conseller.

 

**El senyor president:**

 

Gràcies, senyor Cardona.

Té la paraula el senyor conseller.

 

**El senyor conseller de Cultura, Educació i Esport:**

 

Señor Cardona, ya le digo que le pasaré la relación de castillos que son restaurados para que usted se quede tranquilo y vea que no solo se restauran bienes de la iglesia sino que también hay infraestructura tradicionalmente utilizada por quienes no eran la iglesia para ser restaurada.

Yo no puedo consentir que se lance la sospecha que desde una sociedad pública o desde la Generalitat se roba sin contestar *(remors)* porque usted no tiene ninguna prueba.
No solo no tiene ninguna prueba sino que, además, no sabe ni de lo que habla.
Y empezar una intervención preguntándose "si una sociedad roba.
.
.
" es tirar la piedra y esconder la mano.
Si usted tiene alguna prueba, haga una acusación.
Si no tiene ninguna prueba es mejor que no tire la piedra y esconda la mano porque entre la realidad que a usted le gustaría que se produjera porque está en la doctrina de cuanto peor, mejor, y la realidad existente, que es que se han inaugurado 51 nuevos centros en septiembre y que se van a construir 70 nuevos centros el año que viene, media un abismo.

Yo sé que a usted le gustaría que todo fuera caótico, para que alguno de los principios que defiende tuviera algún sentido, pero resulta que las cosas no son caóticas.
Resulta que la sociedad sigue votando al Partido Popular; resulta que se inauguran centros públicos; resulta que la educación pública funciona, y que es cada día más una educación de calidad, y resulta que hay un instrumento financiero, un instrumento que sirve para la construcción de colegios públicos que funciona.
Y funciona hasta el punto que algunas comunidades autónomas no gobernadas por el PP lo han copiado y están imitando nuestro sistema de construcción de centros públicos, nuestro sistema de Ciegsa.

Usted tiene en sus manos la contabilidad de Ciegsa.
Los instrumentos fiscalizadores del gasto en las Cortes Valencianas tiene en sus manos la contabilidad de Ciegsa.
A quien usted quiera dársela puede ver la contabilidad de Ciegsa.
Puede discutir conmigo si podríamos haber gastado más o podríamos haber gastado menos.
Puede usted decirme que en su opinión hemos gastado demasiado o incluso, algo tan rocambolesco como lo que acaba de decir, que nos hemos endeudado demasiado cuando usted siempre ha defendido la necesidad de que el déficit público sirviera para la formación pública.
Y hoy viene aquí a decirme que nos estamos endeudando demasiado por culpa de Ciegsa.

Yo, esos tics que le están saliendo me sorprenden, porque se contradicen completamente con el discurso que normalmente usted quiere mantener.

Si Ciegsa ha construido 51 centros, va a construir 70, y usted, de verdad, defiende la educación privada, no lance sombras de duda sobre la sociedad que está construyendo colegios públicos.
No lance sombras de duda sobre esa sociedad, al menos que tenga usted una prueba.
Si no tiene usted una prueba, su responsabilidad como diputado es muy grande como para empezar una intervención diciendo "si una sociedad pública roba.
.
.
".
Si usted no tiene ninguna prueba no empiece una intervención diciendo "si una sociedad pública roba.
.
.
".
La contabilidad está ahí.
Si encuentra alguna deficiencia en esa contabilidad que pueda llevarle a iniciar una intervención con esos términos, vaya usted al juzgado.

Gracias.

 

**El senyor president:**

 

Gràcies, senyor conseller.

Té la paraula la senyora Escudero que farà la intervenció de la part referent a cultura, en representació del Grup Socialista.

 

**La senyora Escudero Pitarch:**

 

Moltes gràcies, senyor president.

Bona vesprada, senyories.

Senyor González, moltes gràcies per explicar-mos els comptes del seu departament que, en definitiva, el que mos ha dit és com va a desenvolupar el seu programa polític.

Per rebaixar un poc la tensió, el pressupost el que permet és llevar tota la càrrega retòrica i analitzar l'autèntica voluntat.
Aleshores, rebaixaré jo un poc el to almenys pel malestar que s'havia provocat i he de dir-li, com a primera providència, que el seu departament sí que ha crescut.
Ha crescut, com vosté bé ha dit, un 7,11% encara que en termes reals i tenint en compte el deute, la paralització pressupostària i la inflació, segurament vosté i el seu departament tindran molts menys euros útils dels que tenia el senyor Tarancón o el seu predecessor, com vosté vullga dir-li.

Açò, segurament és molt fàcil, és un curset econòmic molt facilet però, en el cas de cultura, és que no cal ni anar a un curset.
En el cas de cultura ni cal aplicar tampoc cap tipus de raonament econòmic perquè vostés han aplicat un retall radical, clar i indiscutible.
Vosté, senyor González, ha desvestit un sant per malvestir-ne un altre, i el que ha desvestit ha segut la cultura i l'esport.
I el que ha malvestit, com després analitzarà la meua companya, és l'educació.
Són els seus números, senyor conseller, els seus, els que ens diuen que el retall en cultura ha sigut espectacular.

Tots sabem allò de *aquellos polvos que trajeron estos lodos*, me pareix que diu el refrany, no?
I, fonamentalment, jo li volia dir que el que està escrit, està escrit, i estos són els seus.
*Grosso modo* mosatros podem observar que la promoció cultural o el departament de Promoció Cultural perd aproximadament un 14%; el patrimoni artístic, després desentranyarem, si li pareix, perd quasi un 11%; el llibre i les biblioteques, com ahí tenim un tema d'arxius, podíem parlar d'un 22% o podíem parlar, a la millor, de mig punt; l'esport, per descomptat, és una catàstrofe.
A vosté li ha paregut que no però, a nosaltres, que sí, perd més d'un 8.
I l'únic que se manté són els diferents instituts, el de la música, el del cinema, teatres.
.
.
, que es mantenen a dures penes, però hi ha un institut que perd, que és l'Ivam, en un 22,3%.

Convindrà amb mi, per tant, que no qualifique els seus pressupostos com vosté els ha qualificat.
A mi me pareix sent, i les matemàtiques no enganyen, pareix que diuen els matemàtics, a mi me pareix que estos pressupostos són regressius.
Estem parlant de cultura exclusivament en estos moments.

Tenint en compte, senyor conseller, que el malbaratament i la despesa en autopromoció van consumir una part substancial de les arques en les dos anteriors legislatures, podria ocórrer, malgrat tot, que amb una gestió neta i eficaç, obtindríem millors resultats, però destriant el pressupost i entrant al detall, a mi no m'ha paregut així.

Departaments com promoció, llibre i patrimoni, patixen, com diem abans, un retall sever en les seus partides de transferències i inversions.
I observem, no obstant, que en el cas de promoció cultural hi ha, a pesar de la baixada del 14%, un creixement espectacular d'un 16% aproximadament en la despesa corrent.
És a dir, la part del pressupost que crea infraestructura, que permet estendre el teixit cultural i que fa més estable i eficaç la producció, eixa part se retalla.
I l'altra part, augmenta, la part d'autocomplaença, podríem dir, la part d'exhibició, si vol.
La cultura me dóna a mi la impressió, o mos dóna a mosatros la impressió que perd.
Jo no sé si vostés guanyen però la cultura sí que me dóna la impressió que perd.

De tota manera, com la seua presència ací era per a explicar-nos no a nosaltres, a l'oposició, sinó a la ciutadania, perquè açò té una amplificació important, jo li agrairia que me contestara algunes preguntes que, en definitiva, jo he vingut ací a preguntar-li els dubtes que m'han generat els seus números, amb els quals he de dir-li que he mantingut un diàleg sord durant molts dies.

Jo li voldria preguntar, estos pressupostos, de veritat, desenvolupen el programa electoral del senyor Camps i del senyor González Pons o continuen en alguna mesura sent els programes del senyor Zaplana?
Li ho dic exclusivament per una cosa, perquè és que no he vist res en les propostes relacionat amb les propostes aquelles que fea el senyor Camps quan va fer aquella conversió austríaca.
En els seus pressupostos jo no he vist absolutament res.

Per una altra part, em preocupa el museu del XIX.
El museu del dènou, o del dinou, com vullga, l'únic mèrit que ha tingut fins ara ha sigut tancar una part de l'Ivam i desmantellar el pati de l'ambaixador Vic.
Es va calcular, aproximadament, en un cost de 8.
000.
000 d'euros.
Vostés li assignen, en 2004, 448.
00 euros.
Li pregunte, senyor conseller, renuncien a la creació d'eixe museu?
Perquè en els propers exercicis vosté ha previst zero euros.

Mos preocupa també la tasca de restauració, que normalment vosté sap igual que jo, que s'encomana a becaris.
I la partida que els afecta, l'han retallat en un 60%, de 87.
500 euros que hi havia en 2003, a 37.
400, en 2004.

 

**El senyor president:**

 

Senyora Escudero, quan puga.
.
.

 

**La senyora Escudero Pitarch:**

 

Sí?
Ja?
*(Rialles)*

 

**El senyor president:**

 

Parle un poquet més.
Jo li done un toc i vosté a partir d'ahí.
.
.

 

**La senyora Escudero Pitarch:**

 

Val, val.
.
.

Bé, abandonaran vostés esta tasca de restauració?
Perquè jo és que me pensava que abandonarien eixe treball precari per als becaris i apostarien per l'institut, per l'institut de conservació i restauració.
I d'alguna forma assolirien l'estabilitat per als becaris, però me dóna la impressió que no és aixina, senyor conseller, perquè només han donat 168.
000 euros.

Sí que li vull dir.
.
.
­a mi no me pareix bé que me done tan poc de temps, però, bé­ que després.
.
.
­no, era una broma­.
.
.

**El senyor president:**

 

Senyora Escudero, quan li parega bé acabe i després en la resta, ja tindrà ocasió de.
.
.

 

**La senyora Escudero Pitarch:**

Bé, després continuaré.

Mire, és que m'ha paregut molt paradigmàtic, senyor conseller, que vostés, per exemple.
.
.

 

**El senyor president:**

 

Senyories, per favor, guardeu silenci.

 

**La senyora Escudero Pitarch:**

 

.
.
.
després del decàleg i després de tanta foto amb el valencià, li hagen donat a la acientífica Acadèmia de Cultura Valenciana, la Racv, el doble, 250.
000 euros, que a l'Acadèmia de Belles Arts de Sant Carles, que li han donat només 132.
000 euros.
I esta és l'ànima *mater* del Museu de Belles Arts.

 

**El senyor president:**

 

Senyora Escudero, si li pareix bé.
.
.
*(inoïble)*

**La senyora Escudero Pitarch:**

 

Moltes gràcies.

 

**El senyor president:**

Hi ha un reglament que diu: "mire, vosté, administre el temps com puga", que és el que se sol fer.

Té la paraula la senyora Noguera.

 

**La senyora Noguera Montagud:**

 

Bueno, señor conseller, mis felicitaciones por delante por el discurso y la literatura que usted ha hecho en la exposición del capítulo de educación.
Lo que pasa es que sí que le pediría que hiciéramos un decálogo de cómo utilizar correctamente el lenguaje porque es que, a veces, las palabras mal utilizadas acaban haciendo mucho daño porque generan mucha incoherencia y contradicción entre lo que se dice y lo que se hace.

Claro, calificar, después de todo lo que usted ha dicho, y luego vemos el presupuesto, de línea de progreso este presupuesto como si lo único con lo que usted pudiera justificar es justamente con medidas progresistas, ¡hombre!
, supongo que el Partido Popular tendrá otros adjetivos, no solamente las medidas progresistas.
Y la verdad es que no sería de línea de progreso.
Yo creo que de línea continuista.
Y, además, usted lo ha dicho bien en su exposición.
No entiendo tampoco por qué ese empeño que tienen ustedes en demostrar que no se salen un ápice de la línea y que, además, todo es una línea continuista y que cumple con los gobiernos anteriores del Partido Popular si todos los demás lo sabemos ya, sabemos perfectamente quién pone los puntos sobre las íes en el gobierno del Partido Popular y no tenemos tampoco más empeño en que ustedes nos los recuerden.
Ese es problema suyo.
Pero, veo que insistentemente hablan, efectivamente, de la línea continuista.

Mire, yo algunas dudas que le dejo encima de la mesa de educación y, además, enlazando con lo que comentaba el diputado Ramón Cardona.
Cuando habla usted de inversiones y dice: "el gobierno invierte en educación porque estamos obsesionados", ¡hombre!
, a lo mejor la obsesión se les pasa si siguen manteniendo un ritmo de crecimiento y no de decrecimiento, porque yo miro las partidas y descender han descendido las inversiones.
Curiosamente es verdad que su conselleria sube en educación y cultura un 7,1%, que se supone que sube en educación, pero lo que vemos es que descienden todas las inversiones: desciende Ciegsa un 5,50%, descienden las construcciones, reformas y adecuación de centros en primaria un 12,68% y desciende secundaria en un 8,34%.
¡Hombre!
, pues, casi 25 millones de euros en inversión.
A lo mejor la obsesión se les pasaría si no fuéramos decreciendo en inversiones sino aumentando.
Es un simple consejo.
Lo digo para que no tenga tantas pesadillas.

Claro, que con eso usted diga: "no se puede ser conformista en educación porque hemos de superar los nuevos retos de tecnología, de tal.
.
.
" ¡Hombre!
, sí, pero si recortamos justamente las inversiones no es conformismo lo que parece que.
.
.
, tendrá que ponerle otra cosa, pero, desde luego, con eso no nos vamos a quedar.

A mí sí me gustaría tener esa relación de los 70 centros que dice que ha planificado, porque territorialmente no los he encontrado y porque me parece importante que el gobierno señale cuáles son sus prioridades, porque es una manera de decir que, efectivamente, tienen las cosas claras con el dinero que tienen, el dinero que tienen dónde lo van a invertir y así todos podremos saberlo; porque, si no, se presta a un cierto engaño de todo aquél que proteste, tendrá su centro colocado en los presupuestos porque la bolsa es común y ahí cabe todo.
Por tanto, vamos a ver esos 70 centros, que sí que me gustaría tener la relación.

Mire, cuando hablamos de las ayudas a centros concertados que, efectivamente, decía el señor Cardona, pues, es verdad que asciende a casi un 8,5% todas las ayudas a concertados y, desde luego, no va solo a la homologación de profesorado, pero es que sube mucho más que sube su propia conselleria, sube un casi ­como le digo­ un 8,5%, y penaliza.
.
.
­y a mí eso es algo que me ha llegado al alma­, penaliza justamente las medidas que tienen que ver con las ayudas a los centros concertados que tienen proyectos educativos compensatorios, que tenían una cantidad ridícula, 300.
000 euros, que eso es nada, una miseria, pero es que lo descienden a 180.
000 euros y parece que se penalice a aquellos centros que pretenden llevar adelante una incorporación de integrar a todos los alumnos, y, luego, dice usted: "no, no, todos los alumnos son iguales" ­ha dicho­, "hay que ayudar a la escolarización de todos".
Pues, no penalice eso, no descienda o retire, por ejemplo, como acaba de hacer en la última decisión que toma conselleria, las ayudas de los comedores infantiles a los centros Caes, no vayamos recortando las únicas medidas sociales de ayuda a la integración de los alumnos con menos recursos o con mayores dificultades que podía tener la Conselleria de Educación.

Mire, en personal, efectivamente ha descendido todo lo que es la formación del profesorado, y ha descendido más de un 40%.
Es que no es poca cosa, más de un 40.
No me diga que no que lo he sumado, lo saca y ya está, y, si quiere, lo hacemos ahora en un momentito.
Sale más de un 40%.
Pasa exactamente de 1.
284.
000 euros en el 2003 a 888.
000 euros en el 2004.
Pues, si no me he equivocado, es más de un 40%, será un 42 y medio o algo así.
Claro, así es bastante difícil que el profesorado se sienta motivado y es difícil que se puedan enfrentar a más actividades pedagógicas nuevas.

Pero, claro, yo como buscaba la línea de ayuda a la inmigración y no la encontraba ahora he descubierto que es que está en el Instituto Valenciano de la Calidad Educativa y que todo se dedica al Congreso de la Interculturalidad.
Aparte de la página Web y del congreso, yo creo que se está esperando algo más, porque la llegada de inmigrantes no puede esperar a que se realice en la primavera el tan deseado congreso, que yo espero que salgan unas ponencias magníficas que se puedan editar, pero es que el día a día es muy angustioso, señor conseller, entonces esperábamos algo más de profesores de apoyo, de mediadores culturales, de ayudas en lenguaje español, castellano para los alumnos.
.
.

Y hablando también de personal, mire, la partida 421.
20, de administración personal, no sube ni siquiera el IPC y esa es justo la partida -si me equivoco, me corrige- que sirve para la dotación de personal que atiende provisión de puestos, sustituciones e incidencias.
Somos de las comunidades que más tarda en sustituir al profesorado de baja.
Pues, seguiremos por lo visto tardando bastante más que el resto de comunidades cuando no tenemos ni siquiera suficiente para subir el IPC en esta partida.

Y, por último, porque me paso del tiempo y es lo último, a mí sí me gustaría que me explicara las dos hojas de la compra de bienes y de gastos de funcionamiento que corresponde a secundaria y primaria porque no las entiendo.
Hay una partida nueva -lo digo sinceramente, no la entiendo-, la 208, que es arrendamientos e inmovilizado material, que no sé lo que es porque no estaba anteriormente en el otro presupuesto, y porque, además, hay diferencias entre suministros, transportes, que me parece tan incoherente que, como dice el señor Cardona, se debe a algún error o es que tendrían que explicarnos un poco esas cifras.

Nada más.

 

**El senyor president:**

 

Gracias, señora Noguera.

Té la paraula la senyora Nácher en representació del Grup Popular.

 

**La senyora Nácher Pérez:**

 

Gràcies, senyor president.

Com ha dit el senyor president, donar-li la benvinguda i les gràcies.
.
.

 

**El senyor president:**

 

Senyoria, senyories, està la senyora Nácher parlant.

 

**La senyora Nácher Pérez:**

 

.
.
.
perquè cal reconéixer que este detall que ens vinguen a explicar els pressupostos soles es fa des de l'any 94.

Com bé ha dit el senyor conseller en estos pressupostos de 2004, són uns pressupostos progressistes.
Jo no sabia que les paraules tenien possessió, i resulta que ara les paraules cada un va, les registra i diu: "ésta es mía y ésta es tuya".
Bo, és progressista per a continuar treballant perquè la Comunitat Valenciana siga capdavantera i també social.
L'àrea que ens ocupa així ho demostra representant un 29% del pressupost total de la Generalitat Valenciana per a l'àrea de cultura, educació i esports.
Hem de recordar que este 29% és en total de totes, que hi ha 9 conselleries més.
Per tant, esta àrea és de les que més ha apostat el govern de la Generalitat Valenciana.

Esta conselleria, com bé s'ha dit, no gasta, sinó que inverteix en educació, que és sinònim en inversions de futur.
Estem invertint en els xiquetes i xiquetes, en els joves, que d'ací pocs anys van a ser el motor de la comunitat, les generacions que ens van a substituir.
Ara, nosaltres tenim dos deures en estos joves, en estos xiquets i en estes xiquetes.
Estem en l'obligació de deixar-los una comunitat millor que la que nosaltres ens vam trobar i tenim l'obligació de preparar-los per al futur, per a eixa societat que tots els dies, dia a dia, evoluciona.
Per tant, és el que ha apostat esta conselleria.

I a mi m'agradaria fer menció a dos partides totalment rellevants pel que s'ha dit fins ara dels grups de pressió.
Destaquen en els pressupostos la despesa de personal que augmenta un 8,5, i això és per al personal de l'ensenyança pública, perquè a més centres caldrà contractar més professors i més mestres per a dotar al sistema educatiu de més recursos humans.
Apart d'això, també són acords, es veuen les previsions d'acords de les meses sectorials, com els complements de mestres que imparteixen l'ensenyament en ESO, la jubilació Logse, la regulació dels complements d'itinerància dels professors de secundària per als desplaçaments, així com les corresponents substitucions per incapacitat laboral transitòria.

I ací m'agradaria fer una menció especial que hi ha un acord de la mesa sectorial firmada pels sindicats que formen la mesa sectorial i per l'administració educativa en la qual queda molt clar ­i això està complint-se, és un punt que està complint-se­ que quan es fa una baixa hi ha 7 dies per a substituir-la.
I està complint-se, està complint-se, d'acord per tots els sindicats i per l'administració.
I així com també eixos grups de pressió, cal dir que el capítol II també augmenta, que són destinats al funcionament dels centres públics docents de primària, secundària i règim especial.
Això són els grups de pressió.
Treballar per l'escola pública, treballar dia a dia per l'educació pública, doncs, són els grups de pressió que segons alguns membres parlamentaris d'esta Cambra veuen.

Però, encara que només hem manifest que estos pressupostos són uns pressupostos socials, perquè no s'ha parlat, perquè no convé l'augment de les ajudes al transport escolar, tampoc convé l'augment de les ajudes d'adquisició de llibres de text, tampoc convé nomenar les ajudes a les escoles de música.
Tot això no convé.
Però, si una cosa ja no convé de res és la voluntat d'este govern d'implantar l'ensenyament gratuït de pre-escolar de 0 a 3 anys, que hem de tindre en compte que és voluntari i no obligatori.
I hi ha un compromís en estos pressupostos, ja amb els governs anteriors, de 3 a 6 anys.
I ara anem a més.
Ara de 0 a 3 anys.
Això no convé recordar-ho ni convé mirar-ho.
Eixes xifres no apareixen per a alguns.
Des d'una vista molt sesgada miren els pressupostos.

Cal recordar, també, que la Logse, que es va aprovar en 1990, el Partit Popular entra en el govern en 1995, i no hi havia cap document que fera prioritari quines eren les infrastructures, quins pobles, quines localitats ni quins municipis necessitaven o bé un col·legi o bé un institut.
Eixa era la realitat.
I la realitat ara és ben distinta.
La realitat és que es va crear un mapa escolar, 445 infrastructures.
Este curs s'han posat en funcionament 51.
I per al curs que ve van a posar-se 70 centres en funcionament.
Eixa és la realitat.
Això és el que hi ha en estos moments en la Comunitat Valenciana.

Tampoc parlem de persones adultes.
Clar, l'ensenyament per a les persones adultes no fa falta.
Doncs, bé, una realitat és que hi ha un augment de la partida de centres de formació de persones adultes i, a més, va a posar-se en marxa l'Ivaded, en gener, i, apart, va a crear-se la universitat lliure.
Això és important.
És a dir, no estem treballant soles per l'educació infantil de 0 a 3 anys, que ja anem a posar-la en marxa, de 0 a 3 anys, sinó que, a més, també estan les persones adultes, estan dins del nostre interés, perquè pensem que la formació deu ser durant tota la vida.
I, per això, en l'ensenyament universitari també s'augmenta perquè també la universitat no importa.
En estos moments, conseller, la universitat en estos pressupostos no importa.

Però, bo, augmenta l'ensenyament universitari i s'ha assumit un nou repte i és duu a la realitat.
És a dir, abans que ens pille el bou ho tenim ja clar.
La integració europea és un fet que està ahí, la disminució de matriculació i els recursos d'investigació.
I per això, una part molt important va a dur-se des de la conselleria, el desenrotllament del R+D+I.

Quant a la integració de la immigració, pareix que no estiguem fent res.
Jo he de dir que a nivell ministerial es donen una sèrie de premis de reconeixement dels centres d'integració, se'n va donar un a un col·legi de València este curs passat i a un altre de Pilar de l'Horadada pel que estaven treballant per la integració.
Apart d'això, encara que ha estat treballant-se per la integració, que alguns no ho veuen, va crear-se un congrés d'interculturalitat, el primer que va haver a tota Espanya.
Jo ací recorde que no hi ha problemes, sinó que hi ha solucions.
I per a buscar solucions es fan este tipus de congressos i es treballa des d'este punt de vista.

Quant a la cultura, no es comprén sense llibertat i llibertat no es comprén sense cultura.
Però, des del Partit Popular, des dels governs de la Generalitat, tots estos anys, estos vuit anys últims en els que ha governat el Partit Popular i estos quatre que venen es treballa per una cultura per a tots els ciutadans i l'accés de tots a la cultura.
I açò és el que s'ha intentat fer i en el que va a treballar-se.
I no és un continuisme és que és una realitat.
És que la cultura ha de ser per al disfrute dels ciutadans, no una *cultureta* per a pocs, reduïda i per als meus amics si pot ser.

I, al mateix temps que es treballa per una cultura per a tots, també es treballa perquè la nostra cultura, la cultura de la Comunitat Valenciana, siga coneguda fóra de les nostres fronteres.
Una part molt important ha sigut projectes com a referent cultural, alguns projectes culturals que s'han fet en esta Comunitat, que estan sent referent cultural fora de les nostres fronteres, no sols de Comunitat i no sols d'Espanya sinó a nivell internacional.
Donar a conéixer també els nostres artistes i donar a conéixer el nostre patrimoni cultural.
Això és important.

Aixina destaque les quatre declaracions d'Eres de la humanitat, l'Espai escènic de la nau de Sagunt, la Biblioteca valenciana, *La llum de les imatges*, Castelló Cultural, el Marq, el Museu de Belles Arts.
Però no sols ens conformem amb un continuisme de continuar treballant sinó que pensem que cal aportar noves coses a la cultura.
I un exemple d'eixes és la innovació enguany de dos premis de les lletres valencianes i els premis de la literatura de la Comunitat Valenciana.
Perquè treballem per la nostra Comunitat, treballem per la nostra terra, que això és el que els dol, això és el que els dol.

I aixina també ho han demostrat els organismes autònoms gestors que han sigut aprovats per estes Corts i a iniciativa dels governs, sobretot en els últims anys, que han demostrat l'èxit que ha tingut per a dur a terme polítiques culturals sent més àgils, participatius i més eficients en la seua gestió i aproximant-se als col·lectius implicats, a les seues idees, que són rebudes amb més facilitat i es poden dur a terme el que eixos col·lectius mos demanen.

I recordar-li, senyor conseller, que en patrimoni augmenta la partida tant de *La llum de les imatges* com la partida de la Direcció General de Política Lingüística i Patrimoni Cultural Valencià.
Però, simplement, cal dir que l'evident és l'evident.
Un 70% del patrimoni d'esta Comunitat és patrimoni religiós, ni més ni menys.
La realitat és la que hi ha: un 70% del patrimoni és religiós.
Per tant, la realitat és la que du a l'evidència d'intentar recuperar eixe patrimoni sense deixar el civil, que no s'ha deixat en cap moment, però és molt vast, molt gran el patrimoni religiós que tenim.

I, bo, en el que és els pressupostos dels esports també es veu una participació que queda reflectida en la creació i la voluntat de creació del Consell Superior d'Esports.
Participació que involucra a la iniciativa privada, que és molt important, perquè l'esport, pensem, i des d'aixina s'ha dut des de sempre pel Partit Popular, és per i per a tots.
Per tant, s'impulsa en estos pressupostos l'esport de base.

 

**El senyor president:**

Senyora Nácher, quan vulga.

 

**La senyora Nácher Pérez:**

Gràcies, senyor president.

Un moment, perquè vosté ha sigut molt benvolent amb els meus predecessors.

La realitat és que l'esport ha experimentat un gran canvi quantitatiu i qualitatiu que no té res a vore en el que havia en 1995.
I un exemple l'hem tingut este cap de setmana en el circuit de Xest.
I jo li dic, senyor conseller, que la ciutat de la pilota va a ser un referent a nivell nacional i internacional.

Moltes gràcies.

 

**El senyor president:**

Gràcies, senyora Nácher.

I recordar-li que el senyor president de la comissió és benvolent amb tots.
A vosté simplement li havia dit que fóra acabant.

Té la paraula el senyor conseller.

 

**El senyor conseller d'Educació, Cultura i Esports:**

Moltes gràcies, benvolent president.
*(Rialles)*

Señora Nácher, la verdad es que le agradezco su intervención en un sentido que va mucho más allá de la cortesía parlamentaria, porque sus intervenciones como portavoz del grupo mayoritario están cuajadas de sentido y muchas veces de mensajes que demuestran el amplio conocimiento que tiene de la cuestión.

Ha puesto sobre la mesa el éxito del gran premio de motociclismo del pasado fin de semana en el circuito de Cheste y la verdad es que vale la pena traerlo a colación, porque es una demostración palmaria de los éxitos que se alcanzan con una política de deportes adecuada.
Y ha puesto de manifiesto la ciudad de la pelota, ha sacado a relucir la ciudad de la pelota, que la verdad es que en estos presupuestos tiene un incremento en su financiación tan importante, y que además está tan relacionada, no sólo con la práctica del deporte sino con la práctica del deporte de base y con la promoción de lo que son los valores, que nos hacen a las tres provincias ser una Comunidad atravesada por un sentido común, atravesada por una forma común de entender las cosas.
Muchas gracias por sus palabras, señora Nácher.

En cuanto a las palabras de la diputada Escudero me ha llamado la atención el cambio que se ha producido en su discurso respecto del primer debate que tuvimos.
Porque yo no sé cómo voy a poder ajustar a su gusto o al de su grupo parlamentario los presupuestos de cultura que hace tres semanas le parecían excesivos y hoy le parecen excesivamente estrechos.
Hace poco le parecía que gastábamos demasiado en cultura e hizo un discurso extensivo sobre los matices y sinónimos del término despilfarro y hoy ha venido a decirnos que la cultura la hemos convertido en la pariente pobre y que estamos gastando demasiado poco en cultura.
La reducción no es tan grande como para que el ajuste a las pretensiones de su grupo parlamentario podamos hacerlo a lo largo de los próximos cuatro años, a ver si en la siguiente o en el siguiente presupuesto ya no nos hemos ido ni por arriba ni por abajo y nos ponemos justo en lo que ustedes entienden que debe ser un presupuesto de cultura.

No obstante, mucho han avanzado en el Grupo Parlamentario Socialista, porque, con todo, le tengo que dar dos datos que son irrebatibles.
El primero es que este presupuesto es más del doble que el presupuesto del año 1995 de la Generalitat.
Luego ese avance hay que reconocer que ya se ha producido a lo largo de estos años.
Y el segundo es que, con todo, y cuando digo con todo digo con todo lo que aquí se ha dicho y lo que se ha escrito, seguimos siendo la comunidad autónoma que más gasta con mucha diferencia en promoción cultural.
No hay otra Comunidad en toda España que presupueste tanto para la promoción cultural como la Comunidad Valenciana.
Y no hay otra Comunidad en toda España que apueste tanto por la promoción cultural como lo hace la Comunidad Valenciana, tanto en importe de gasto efectivo como en tanto por cien sobre el total, como en gasto per cápita, según reconocen los propios Presupuestos Generales del Estado.

Por eso, que a ustedes ahora les parezca insuficiente y hace unas semanas les parezca excesivo, me da la sensación de que o nosotros somos incapaces de explicar bien el presupuesto o a lo mejor no todo el mundo entiende la cultura del modo como la entendemos nosotros, que no es ni más ni menos como creo que la entienden los propios creadores.
Una cultura basada en la libertad, una cultura basada en el respeto y una cultura que sobre todo apuesta por la modernidad y por la contemporaneidad.

La política cultural del Partido Popular en los últimos ocho años ha sido alabada en la Comunidad Valenciana, en España y fuera de España.
Tiene una repercusión internacional que realmente no podíamos ni esperar con los presupuestos que teníamos en el año 1995.
Y cuando alguien viene y dice: es que la cultura que hacen ustedes es cara.
.
.
¿Cara?
Somos los que más gastamos en promoción cultural de toda España.
¿Eso es caro?
¿Qué precio tiene la cultura?
Cuando uno le pone precio a lo que no tiene precio, normalmente, por mucho que gaste siempre se queda corto.
Y la transformación cultural que ha vivido la Comunidad Valenciana, el impulso cultural que ha vivido la Comunidad Valenciana y que va a seguir viviendo, realmente, en mi opinión, no tiene precio.

Es verdad que ahora hay menos inversiones en infraestructuras, pero porque las infraestructuras han ido acabándose a lo largo del tiempo.
Y, por lo tanto, ahora tenemos que apostar menos por las infraestructuras y tenemos más oportunidad de terminar unas infraestructuras que nos quedan pendientes y poner en marcha ambiciosos proyectos culturales que no menoscaban en absoluto el prestigio de los proyectos culturales llevados a cabo en los últimos años.

Mire, el programa electoral que defendió el presidente Zaplana, el que sostuvo el presidente Olivas, el que llevó a las elecciones el presidente Camps y el que está aplicando el gobierno es el mismo.
Y si usted quiere, nuestra posición en materia cultural, como en todas, es pura y llanamente continuista.
Seríamos además idiotas si no lo hiciéramos así, porque una política continuista nos ha dado una amplia mayoría en las últimas elecciones celebradas hace solo unos meses.
Y, por lo tanto, la voluntad del pueblo es que continuemos en la misma línea ya emprendida.
Y ningún político democrático que se precie iría ni en contra de la voluntad del pueblo ni, aunque ya no fuera democrático pero que se preciase, iría en contra de sus propios intereses.
La política del gobierno en términos democráticos en materia cultural, también en las demás, pero en materia cultural, es puramente continuista.
Seguimos con los mismos proyectos, porque esos proyectos nos han dado la mayoría de la que ahora mismo disfrutamos en esta Cámara.

Me pregunta usted concretamente por el museo del XIX y dice que sólo hay 448.
000 euros previstos.
Sabe, por la comparencia que tuve, que el museo del XIX está dentro de una ley que vamos a presentar próximamente, que es la Ley de creación del Instituto Valenciano de Arte Clásico, que tendrá su propia memoria económica y que tendrá su propio desarrollo.
Por eso, todo lo que tiene que ver con el Instituto Valenciano de Arte Clásico en este presupuesto no está contemplado como conjunto, sino que queda pendiente de la Ley del Instituto Valenciano de Arte Clásico que se presentará próximamente en la Cámara y la cual contendrá el proyecto de museo del XIX.
Aquí están previstos los gastos para las obras que en este momento se encuentran en ejecución y que son los gastos que en este momento son necesarios para el proyecto tal y como está ahora.
Pero estamos en vísperas de presentar un proyecto ambicioso de museo del siglo XIX y, por lo tanto, cuando presentemos ese proyecto ambicioso, irá acompañado de su correspondiente memoria económica.
Lo cierto es que el proyecto del museo del XIX y el proyecto del Instituto Valenciano de Arte Clásico es uno de los proyectos que ya veníamos trayendo la pasada legislatura y en los cuales tenemos más confianza, porque creemos, verdaderamente, que es una de las necesidades de la Comunidad Valenciana.

En lo que respecta a patrimonio histórico artístico, yo les insisto, se reduce, si ustedes atienden, sólo lo que es la dotación presupuestaria de la Dirección General de Política Lingüística y Patrimonio, porque ya ni siquiera es una dirección general específicamente en patrimonio.
La defensa del patrimonio valenciano no la hace solo la Dirección General de Política Lingüística y Patrimonio, se hace desde otras muchas instituciones.
Y en el presupuesto de defensa del patrimonio valenciano hay que incluir la dotación de *La luz de las imágenes*, que son 11 millones de euros; la dotación de la Fundación Jaume II, el Just, que es la que cuida, por ejemplo, el Monasterio de la Valldigna, que es casi de 2 millones de euros; está también en los servicios generales.
Y hay que incluir los 11 millones de euros que serán invertidos por la Dirección General de Arquitectura, también en defensa del patrimonio histórico-artístico de la Comunidad Valenciana, que no está defendido sólo desde la Dirección General de Patrimonio.

Pero por no afectar a otras consellerias y únicamente atender a lo que es la Conselleria de Educación, Cultura y Deporte, sólo dentro de los presupuestos de este órgano del Consell hay un incremento de lo que afecta al patrimonio del 16,58%.
Lo que pasa es que no todo está en una sola partida, no todo está en una dirección general sino que está distribuido en distintas direcciones generales, pero todo al final colabora en la defensa del patrimonio histórico-artístico.

Y lo mismo puedo decirle en lo que hace a la Real Academia Valenciana.
Mire, si alguna vez, de verdad, tomamos la decisión todos de defender el valenciano, lo primero que no tendremos que hacer es perjudicarnos los unos a los otros por el valenciano que utilizamos.
La real academia no sólo es una entidad que haya participado en temas de política lingüística, hace otras muchísimas cosas; es una entidad donde participa la sociedad civil, que tiene un extraordinario valor cívico, y donde hay muchísimas personas que de muy buena voluntad y con muchas ganas de trabajar colaboran en muchísimas materias.
Y, por lo tanto, yo creo que en esta Comunidad tiene que ser llegada ya la hora en la que todos promocionemos la cultura y la lengua valenciana sin señalarnos los unos a los otros por el tipo de idioma o el tipo de gramática que estamos utilizando.

Señora Noguera, yo siento que le haya dolido que yo califique los presupuestos de progresistas.
Pero no he dicho de progreso, he dicho progresistas.
Y yo, lo siento, pero es como los veo.
Y el título de progresista, intuyo, que no es patrimonio exclusivo de nadie y que progresista es todo aquel que apuesta por el progreso.
Y que construir en este momento 70 centros públicos es progresista.
Y que apostar por la integración de los inmigrantes es progresista.
Y que apostar porque todos los niños tengan una educación de calidad es progresista.

Y, además, porque no sé si ha escuchado todo lo que he dicho, también he añadido que es un presupuesto liberal, porque fueron los liberales quienes estructuraron el sistema educativo público del que hoy disfrutamos en España, y porque es liberal en el sentido tradicional del término liberal, no en el sentido del liberal libertario sino en el sentido tradicional del termino liberal, apostar por una educación pública de calidad que forme ciudadanos críticos y ciudadanos libres frente al poder.

Me alegra que sus críticas al presupuesto, que sus objeciones al presupuesto sean de mucha importancia, pero desde luego de pequeño calado numérico, que su discurso no se ha referido a las grandes apuestas de la conselleria.
El capítulo de educación crece notablemente en su capítulo I, que es el capítulo de política de personal.
Y eso me permite a mí decir: hemos construido tantos colegios y vamos a construir tantos que hemos tenido que incrementar el capítulo I del presupuesto de la conselleria muy por encima del crecimiento medio del presupuesto en general.

Tampoco ha criticado el crecimiento espectacular del capítulo II, lo cual me permite a mí decir: hemos crecido tanto en el capítulo II porque tenemos que dotar el número impresionante de centros que hemos construido y que vamos a construir y que vamos a reformar.
Tampoco ha criticado la inversión de 425 millones de euros que vamos a realizar para hacer 70 nuevos centros el año que viene.

Tampoco ha criticado el inicio de la gratuidad en enseñanza de cero a tres años, ni la consolidación de la gratuidad de la enseñanza de tres a seis años.
Ha entrado en pequeñas partidas, que normalmente tienen explicación porque ese dinero se ha repartido entre otras partidas, como sucede con patrimonio.
Y, por ejemplo, la formación del profesorado ya no está solo en una partida, sino que se ha repartido entre distintas de ellas.

En lo que afecta al tema de los inmigrantes, yo no soy partidario de que haya en los presupuestos una línea específica para niños que provienen de la inmigración.
Prefiero que los niños de la inmigración sean tratados como el resto de los niños y que la integración de niños procedentes del extranjero tenga el mismo tratamiento que tienen el resto de los niños que se integran en nuestro sistema educativo.
No señalarlos ya desde el presupuesto, porque creo que señalar a unos niños determinados desde el propio presupuesto ya es un principio de una mala política.

Desde luego está presupuestado el congreso, que no pretende ser solo un congreso.
Es algo más.
Es un congreso al cual no están convocados ni científicos ni intelectuales del mundo, están convocados los profesores, las profesoras, los maestros y las maestras, para, entre todos, tomar decisiones sobre cómo debemos tratar la integración de los niños provenientes de fuera de la Comunidad Valenciana.

Yo insisto en el tema de la educación concertada: hay menos unidades concertadas que el año pasado.
Si hay menos unidades concertadas, obviamente la educación concertada no crece.
La mayoría del crecimiento del presupuesto de concertada, como el propio señor Cardona ha reconocido, se debe a la homologación retributiva de los docentes.
Y estamos hablando de un incremento que en el caso de la secundaria es del 9% y en el caso de la primaria es del 8%.
El incremento, tanto en gastos de personal como en gastos de funcionamiento, como en trasferencias corrientes, de la pública es extraordinariamente superior al incremento que se produce en la concertada.

Y al final, si lo que estamos haciendo es, en primer lugar, homologar retributivamente a los profesores de la concertada con los de la pública y, en segundo lugar, con el resto a lo mejor mejorar algunos de los conciertos que se encuentran en curso, habría que plantearse que si todos los alumnos son iguales, no está de más que a los alumnos de la concertada a veces también se les trate en igualdad de condiciones, porque después de todo los alumnos de la concertada son alumnos de la educación pública, porque a la formación concertada se accede en las mismas condiciones que se accede a la formación pública.
La única diferencia radica en la titularidad del colegio.

Y, por último, dice su señoría que se reducen las inversiones en el presupuesto.
Y esto me gustaría también aclararlo, porque usted está refiriéndose a la reducción ­y voy terminando, presidente­ del capítulo VI y del capítulo VII, y que ambas tienen una explicación perfectamente lógica y coherentes.
El capítulo VI, de inversiones reales, se reduce porque quien construye centros ya no es la conselleria, es la sociedad instrumental Ciegsa.
Por lo tanto, la empresa Ciegsa, que no está dentro del capítulo VI, tiene.
.
.
*(Remors)* No, no baja.
La empresa Ciegsa, que no está dentro del capítulo VI, es quien realiza las inversiones reales.
Por eso es lógico que las inversiones reales de la conselleria se reduzcan.

Y luego, el capítulo VII, de subvenciones de capital, se reduce porque hay un grupo importante de colegios que fueron concertados con municipios y que la conselleria pagaba a través de los municipios.
Esos colegios se han ido terminando, los pagos de la conselleria se han ido reduciendo y, por lo tanto, en la medida en que la construcción de centros está atribuida a la empresa instrumental Ciegsa, ni el capítulo VI ni el capítulo VII mantienen el mismo nivel de inversión que tenían con anterioridad.
Lo importante no es invertir por invertir, sino invertir lo que es necesario.
Y el dinero de la inversión debe estar donde debe estar, que es en este momento la sociedad instrumental Ciegsa, que es la que construye los centros, y no en el capítulo VI ni el capítulo VII, de inversiones reales o de subvenciones de capital.

Insiste su señoría en decirme que la sociedad baja en sus inversiones.
Seguramente su señoría no ha leído el balance.
Yo le aconsejo que lea el balance para comprobar como las inversiones no es que bajen, es que suben, que serán de 400 millones en el próximo año, que sumados a los 25 millones que provienen de la conselleria, hacen casi 70.
000 millones de pesetas de inversión en el próximo año, con lo cual vamos a construir 70 centros.
Yo le aconsejo que lea el balance y, además, le aconsejo que lo lea con alguna noción que le permita entenderlo algo más que algunos que lo han leído con anterioridad.

 

**El senyor president:**

 

Gràcies, senyor conseller.

Té la paraula la senyora Escudero.

 

**La senyora Escudero Pitarch:**

 

Moltes gràcies, senyor president.

Jo, senyor conseller, no sé si és que no s'atrevix a argumentar que aquestos temes de penitència són conseqüència d'uns altres de malbaratament.
No ho sé.

De tota manera, se m'havien quedat abans moltes preguntes en el tinter.
I jo vaig a continuar, que si no, no mos aclarirem.

He de dir-li una cosa: sabia que vosté me diria el que m'ha dit.
"Senyora Escudero, en la comparecencia nos dijo.
.
.
" Jo li vaig dir que la cultura no era cara, que el que era car.
.
.

 

**El senyor president:**

 

Senyories, guarden silenci.

 

**La senyora Escudero Pitarch:**

 

.
.
.
era la política cultura que vostés apliquen.
I ho continue mantenint, senyor conseller, i no és cap contradicció.

Han desaparegut les beques de creació d'arts plàstiques i les borses de viatge per a formació dels nostres artistes.
Ja me dirà vosté com ho podrà explicar i, sobretot, com ho ha de justificar, sobretot si està dient que la cultura, que és llibertat, s'ha d'estendre per tot el territori.

A mi tampoc me quadren els seus números de patrimoni, i me dóna la impressió que vosté confiarà la restauració i la reparació de les esglésies a la intervenció divina, perquè amb els diners que té, o en els que jo tinc que vosté té, és clar no m'ix que vosté ho puga fer.

Va anunciar vosté també, senyor conseller, com a objectiu bàsic del seu programa, la informatització de la xarxa de biblioteques del País Valencià, però sols ha destinat 83.
000 euros.
Sortejarà ordinadors o què farà, perquè amb açò tampoc podrà informatitzar absolutament res.

Mire, en els esports han variat vostés els criteris i els compromisos.
Han donat un colp de mort a les federacions, que han perdut al voltant d'un 20% en aquestos pressupostos i acumulaven un 25% del pressupost anterior.
Ja me dirà vosté si això és estendre l'esport per tot el territori!
Han disminuït les subvencions a ajuntaments, a clubs, a departaments universitaris.
Han disminuït les inversions, ha desaparegut, o jo no l'he trobat, el centre d'alt rendiment, que tenia 35 milions d'euros al 2003 i que no consta al 2004.
I sort que este any, el 2004, és l'any de l'olimpíada europea o l'any de l'esport.

Respecte a les universitats ­que mos les havíem deixat, senyor conseller, i que és molt important­, li he de dir que el programa 422 s'incrementa en un 4,71% ­estem parlant d'universitats.
4,71%, veritat?
Molt bé.
Això significa que en termes reals, quan descomptem la inflació, el creixement real serà de l'1,5%.
Mire vosté si podrà fer tota la convergència i podrà revisar amb eixos diners tot el pla de finançament.

En els programes, per exemple, de I+D+I també baixen en termes reals.
És a dir, que des d'unes xifres absolutament raquítiques per a la investigació i per a la innovació, anem a passar a unes xifres molt pitjors, perquè atés que el programa només augmenta un 0,16%, això és zero.

A vore.
Respecte a l'educació ­una fulleta de cada periòdic de hui, he imitat el que vosté va fer l'altra dia.
"Los gastos de los institutos.
.
.
cuatripliquen la subvenció ­jo ho traduiré al valencià".
"Educació du sense cobrir una baixa per maternitat en un col·legi públic més d'un mes".
A vore.
"Educació retarda cobrir les baixes docents en exigir que es trameten per correu".
"Directors d'instituts denuncien que les APA paguen el manteniment dels centres".
Astò de hui, eh?
Etcètera, etcètera.
Val?
Molt bé.
Tot això ha eixit hui en la premsa, senyor conseller, tot això.

Ha parlat vosté de la formació d'adults.
Me pot dir què han fet en la formació d'adults?
Me pot dir què han fet vostés?

Ha parlat també del ordinadors.
És que no els veem, torne a repetir-li-ho.
No estan en cap lloc, no estan.
No estaran tampoc, senyor conseller, els ordinadors.
No els vorem ni vosté ni jo.

I el programa d'adequació de biblioteques de centres escolars, tampoc el vorem, perquè tampoc té diners per a fer-lo.
Almenys diga'm on està, jo el buscaré i quan tinguem oportunitat, li tornaré a contestar.
Encara me queda temps, no?

Bé.
Jo abans li deia ­el que passa és que no m'ha donat temps, clar­ que en el tema de promoció cultural s'havia produït una rebaixa substancial en algunes partides del 14%, i esta abaixada afectada a tots el capítols del programa.
A mi m'agradaria saber de veritat quines són les raons d'eixa abaixada, les raons substancials de per què baixen.
I m'agradaria també saber quines activitats es van a ressentir d'esta abaixada, perquè este programa era el més descontrolat.
Va a controlar vosté el gasto?
O a banda de controlar-lo o no controlar-lo ­no sé­, es voran afectades activitats d'interés?

Mire, que vosté d'alguna forma lleve fons a la secretaria autonòmica, és assumpte seu, del seu departament, però que li lleve fons a la cultura i a l'esport, això és assumpte de tots.
I torne a repetir-li, i vosté ho sap igual que jo, que no és cap tipus de contradicció.
Ara me dirà que sí.

Com vosté sap que qualsevol combat per la llibertat és un combat cultural, nosaltres anem a combatre també i anem a exigir-li i anem a fiscalitzar cada euro d'este pressupost.

I per acabar ­perquè no me cride l'atenció el senyor president­, a mi sap què m'ha paregut este pressupost, en general, tant en cultura com en educació?
Me permetrà que li cite a Sant Mateu, de veritat.
.
.
*(Remors)* Sí, sí, a Sant Mateu.
El 13.
12.
Després si vol ho mira.
Quan dia allò de "a qui en té més, se li donarà i li sobrarà; i a qui no en té, el poc que tinga se li llevarà".

 

**El senyor president:**

 

Gràcies, senyora Escudero, per eixa reflexió final que mos ha fet i eixa exposició.

Té la paraula el senyor conseller.

 

**El senyor conseller de Cultura, Educació i Esport:**

 

Gràcies.

Ese final de la señora.
.
.
*(Remors)*

 

**El senyor president:**

 

Senyories, guarden silenci, per favor.

 

**El senyor conseller de Cultura, Educació i Esport:**

 

Ese final de la diputada Escudero tan de sermón *(La senyora Escudero Pitarch: "¿Qué le parece?
")*, me ha dejado impresionado, la verdad, y espero que no haya molestado a alguno de los presentes, a los que la figura de San Mateo no sé qué tipo de referencia les pueda haber evocado.

Yo.
.
.
*(La senyora Escudero Pitarch: "Una cita culta".
Remors)* Como todas las suyas, señora Escudero.
Yo.
.
.

 

**El senyor president:**

 

Senyories, guarden silenci.

 

**El senyor conseller de Cultura, Educació i Esport:**

 

.
.
.
efectivamente, le voy a decir que incurre en una contradicción, pero es que lo hace, claro.
Esto es como si yo entrara en la comisión con un sombrero y le dijera: "Sé que va a decir usted que llevo sombrero".
Y usted me dirá: "Es que lleva sombrero".
"Claro, es que he venido con sombrero".
Usted coge y dice: "La cultura que ustedes hacen es cara, pero le ponen poco dinero".
Bueno, pues con poco dinero, difícilmente podremos hacer una cultura cara.
Si hacemos una cultura cara, tendremos que ponerle mucho dinero.
Si le ponemos una cantidad insuficiente de dinero o poco dinero, no vamos a poder hacer una cultura cara.
"Ustedes hacen una cultura del despilfarro, pero le ponen poco dinero a la cultura del despilfarro".
Bueno, pues si es una cultura del despilfarro, no podrá ser una cultura del poco dinero.
La cultura del poco dinero es la cultura de la austeridad.
Nosotros vamos a luchar por defender esa cultura.
Si a usted le parece del despilfarro y le parece cara, mal hace usted defendiendo.
.
.
mucho va a tener que armarse de citas de padres de la iglesia para que se pueda entender cómo usted defiende una cultura que de entrada le parece cara, le parece del despilfarro, y además le parece que siendo cara y de despilfarro, la carestía y el despilfarro lo hace desde el poco dinero.

Es como si yo hubiera entrado con un gorro y le hubiera dicho: "Me va a decir usted que llevo un gorro".
¡Cómo no me lo va a decir!
, pues llevaba un gorro.
Claro, esa es una contradicción evidente que no puede resolver, y que yo entiendo que en algún momento tenía usted que hacer algún tipo de crítica.
Porque la verdad es que seguimos siendo la comunidad autónoma que más invierte en promoción cultural, la que más de toda España, y por lo tanto si somos la comunidad autónoma que más invierte en promoción cultural de toda España a usted le parecerá insuficiente, otras veces le parece demasiado, espero que a lo largo de los cuatro años consigamos encontrar ese punto medio del que hemos hablado con anterioridad.

También puede que haya un problema en la lectura de los presupuestos.
Pasa lo mismo con la diputada Noguera.
Le preocupa a usted, por ejemplo, y lo pone de manifiesto que la informatización de la red de bibliotecas tenga poca previsión, pero usted sabe que en la Dirección General de Innovación Tecnológica, que pertenece a la antigua Dirección General de Archivos y Bibliotecas, que es la que se encarga de la informatización de las redes de bibliotecas y, por lo tanto, cuando uno busca algo en el presupuesto no debe fijarse solo en la primera partida que lleve un nombre parecido a aquello que está buscando, sino que debe recorrer todas las partidas hasta encontrar dónde están todos los fondos que convergen a una política determinada.

En el apartado deportivo, ya le he dicho antes, no voy a insistir porque se me acaba el tiempo, que vamos a crear el Consejo Superior de Deportes de la Comunidad Valenciana, que vamos a cambiar el modelo de gestión, y que esto supone una transformación de la política que hemos seguido hasta la fecha, y por lo tanto, al dar más entrada a la iniciativa social dentro de la promoción deportiva, pues es cierto que algunas modificaciones de partidas presupuestarias del mundo del deporte que tienen que ver con ese proyecto de ley que estamos a punto de enviar al Consejo Jurídico Consultivo.

Y termina haciendo una serie de críticas que van desde la lectura de prensa diaria hasta una valoración de lo que crecen unos presupuestos de la Universidad que, como todo el mundo sabe, tenemos en este momento en vísperas de inicio de una negociación y que, por lo tanto, lo que no habría tenido ningún sentido es tocarlos sin el consentimiento de las universidades con las cuales hay que llegar a un acuerdo para establecer un nuevo modelo de financiación.

Yo, señorías, me alegro profundamente de que después de haber venido aquí con el importante presupuesto que he venido no se haya puesto en solfa el extraordinario incremento del capítulo I, no haya sido cuestionado el extraordinario incremento del capítulo II, no se haya criticado la apuesta de más de 425 millones de euros para la construcción de nuevos centros, ni se haya criticado la apuesta de construir 70 nuevos colegios el año que viene, no se haya puesto encima de la mesa ni una sola crítica lacerante sobre la necesidad de hacer gratuita la educación de cero a tres años, ni se haya criticado el esfuerzo que hacemos para consolidar la educación de tres a seis años y se haya ido a partidas que hay que encontrarlas rebuscando en el presupuesto y que además se han leído mal, o bien que se haya ido a la lectura intencionada del balance de una sociedad que, por otro lado, es un balance público que está auditado y que está en manos de todas sus señorías para poderlo conocer.

Se ha dicho a continuación que es cara la política que hacemos, y después que al mismo tiempo tiene poco dinero para hacerla cara.
Bien, creo que ese ejemplo de esa flagrante contradicción es exactamente el ejemplo de la única forma en la que puede criticarse el presupuesto que he venido a presentar: desde la contradicción o la lectura no suficientemente reposada.

Muchas gracias.

 

**El senyor president:**

Gràcies, senyor conseller, per la seua exposició.

Senyors diputats, anem a parar la sessió durant 6 minuts de rellotge.

 

*(Se suspén la reunió a les 18 hores i 35 minuts)*

*(Es reprén la reunió a les 18 hores i 45 minuts)*

***Compareixença del conseller de Sanitat, senyor Vicente Rambla Momplet, per tal d'informar sobre el Projecte de llei de pressupostos de la Generalitat Valenciana per a l'exercici 2004, pel que fa a la seua conselleria.***

 

**El senyor president:**

 

*(Inoïble)* .
.
.
conseller d'Educació, ara tenim al conseller de Sanitat, que és la primera volta que compareix davant la Comissió d'Economia en esta legislatura però que era un habitual en l'anterior legislatura, ja que era titular d'Economia i Hisenda.
En qualsevol cas, li donem la benvinguda a esta compareixença.
I quan considere oportú comença la seua intervenció.

 

**El senyor conseller de Sanitat:**

 

Moltes gràcies, president.

Señoras y señores diputados.

Comparezco ante esta comisión para informarles acerca del proyecto de ley de presupuestos de la Generalitat Valenciana para el año 2004 en lo que se refiere a la Conselleria de Sanidad.

Quisiera comenzar destacando que la Generalitat Valenciana ha decidido destinar para el próximo ejercicio presupuestario un montante económico de 3.
700 millones de euros, con el que pretendemos hacer frente a todos los compromisos asumidos en materia sanitaria.
Esta cantidad supone un crecimiento respecto al año anterior del 13,1 en términos absolutos y de 428 millones de euros.

Esto, señorías, significa que la sanidad, sin duda la partida social más destacada del presupuesto de la Generalitat, va a alcanzar en el año 2004 un peso específico del 38,62% del conjunto del presupuesto de la Generalitat Valenciana.

Sepan, además, que este crecimiento del 13% es más de cinco puntos superior al crecimiento del presupuesto total de la Generalitat, lo que denota la voluntad inequívoca del Gobierno Valenciano de consolidar su apuesta por la mejora constante de la calidad asistencial dentro de la red pública sanitaria.

Entre las partidas presupuestarias que experimentan un crecimiento más significativo, quisiera resaltar tres grandes apartados: los gastos de funcionamiento de la red sanitaria pública, con un 38,3%; la partida asignada a la ordenación, evaluación e investigación sanitaria, con un 36,85%, y por último, lo relativo a recursos humanos, con un 7,9%.

Hecho este inciso, permítanme que a continuación les informe acerca de cada uno de los capítulos de gasto del presupuesto de la conselleria.

En primer lugar, lo relativo a gastos de personal cuenta con una dotación presupuestaria de 1.
558 millones de euros, lo que supone un incremento de 113 millones de euros en términos absolutos y de un 7,9 en términos relativos.
Esta notable subida, que se encuadra dentro de la estrategia política del actual gobierno de favorecer la creación de empleo estable, es consecuencia de la apertura y de la puesta en funcionamiento de nuevos centros sanitarios y de nuevas unidades clínicas.

Además de este aumento, recoge también los acuerdos suscritos a finales del año 2002 con los principales agentes sociales en materia de mejora de las condiciones retributivas y laborales, y de adecuación de la jornada y el horario de trabajo entre el personal al servicio de las instituciones sanitarias.

Asimismo, el aludido aumento incluye la consolidación de plantillas dentro del proceso de puesta en marcha de los servicios de prevención de riesgos laborales en el sector sanitario y en el ámbito de salud pública.

Como novedad importante, se introduce el pago por tarjeta sanitaria para el personal facultativo de los equipos de atención primaria y el pago de incentivos al personal de atención especializada que cumpla con los objetivos asistenciales establecidos para el caso.

Por lo que se refiere a los gastos de funcionamiento, este cuenta con una dotación de 965 millones de euros, lo que supone un incremento del 38% en relación al año anterior.
Estas cifras son consecuencia, al igual que en el capítulo anterior, de la puesta en marcha de nuevos centros, servicios y unidades, y por tanto, son una clara constatación de la preocupación constante de la Generalitat Valenciana por mejorar la calidad del servicio que ofrecemos a los ciudadanos de nuestra comunidad.

En cuanto al capítulo de transferencias corrientes, la dotación presupuestaria para el próximo año asciende a 986 millones de euros, lo que supone un incremento del 4,45%, lo que nos va a permitir continuar estableciendo conciertos con los operadores sanitarios que complementan la oferta asistencial de la Conselleria de Sanidad.

Con respecto al capítulo de inversiones reales, la Conselleria de Sanidad se ha planteado como objetivo prioritario a medio y largo plazo mejorar la asistencia sanitaria de los ciudadanos, cubriendo el cien por cien del territorio de manera uniforme.

Para poder hacer efectiva esta aspiración hemos planificado diversas estrategias entre las que cabe mencionar la puesta en funcionamiento de nuevas infraestructuras, el mantenimiento estructural de las ya existentes y la renovación de nuestro parque tecnológico.

Todos estos objetivos tienen su reflejo presupuestario en los 176 millones de euros que invertiremos en las áreas antes mencionadas.

Y en cuanto al capítulo de transferencias de capital, la dotación para el año 2004 asciende a 26 millones de euros, lo que supone un incremento relativo de 27,73%, que va a permitir concluir los centros de investigación de la Comunidad Valenciana.

A continuación, señoras y señores diputados, quisiera informarles acerca de los gastos que vamos a acometer, esta vez según su distribución por servicios y programas presupuestarios.

En primer lugar, voy a referirme a la subsecretaría de la Conselleria de Sanidad, departamento que además de gestionar directamente los programas de dirección general, ordenación, evaluación e investigación sanitaria, coordina también los de salud pública.

El programa de la dirección y servicios generales, que asciende en el año 2004 a 16 millones de euros, supone un incremento del 3,55% respecto al del ejercicio anterior, y con él tenemos que coordinar y planificar la política en materia sanitaria de la Comunidad Valenciana, controlar y vigilar la salud de los trabajadores del sector sanitario, así como mejorar la dotación de infraestructuras para el desarrollo de redes de comunicación y sistemas de información.

Dentro de este programa debo destacar el presupuesto destinado al proyecto Abucasis 2, que este año asciende a 6,57 millones de euros.
Bajo esta denominación se enmarca un potente instrumento de gestión que integra la práctica totalidad de los subsistemas de gestión e información ya operativos o en fase de desarrollo en la Conselleria de Sanidad.
De esta forma, este sistema de información se configura como un gran sistema de información y gestión asistencial, apoyado en una red de comunicación para la totalidad de todos los centros de salud, consultorios auxiliares, centros de especialidades y consultas externas de la red hospitalaria pública, que va a permitir desarrollar innovaciones tecnológicas tales como el programa Mostrador o la historia clínica y la receta electrónica.
Sin duda, este macroproyecto va a contribuir no solo a reducir los trámites administrativos y los tiempos de espera en las consultas, sino también a mejorar sustancialmente los sistemas de información sanitarios y de salud pública que tiene la Conselleria de Sanidad.

Por su parte, en relación a la oficina del Plan de salud, con una dotación de 549.
000 euros, se van a llevar a cabo las labores de coordinación de la comisión de seguimiento del plan, la coordinación de las comisiones de las áreas de salud, la coordinación intersectorial y la evaluación del grado de cumplimiento de las actividades y objetivos operacionales incluidos en el Plan de salud de la Comunidad Valenciana.
El objetivo fundamental de este programa es, por tanto, la planificación, coordinación y evaluación de ese plan de salud de la Comunidad Valenciana.

Por otro lado, en la Escuela Valenciana de Estudios de la Salud, con un presupuesto de 4,9 millones de euros, van a desarrollar su actividad por medio de programas de información, de formación y de investigación en ciencias de la salud acreditando la formación continua de los profesionales sanitarios.

Entre sus objetivos básicos y líneas de actuación destacan el desarrollo de la metodología docente innovadora, el desarrollo del Plan de formación continua de la Conselleria de Sanidad, tanto en su coordinación como en la docencia de los cursos relacionados con los programas de salud, y la convocatoria y la revisión de becas sanitarias.

Por su parte, en la Dirección General de Salud Pública, que como ya les he indicado, depende de la subsecretaría de la Conselleria de Sanidad, gestiona a su vez dos programas presupuestarios: el de centros integrados de salud pública y el programa Salud.
Ambos programas, que están dotados con 92,6 millones de euros, cantidad con la que pretendemos abordar la reforma y adecuación de los centros de salud pública, en especial de sus laboratorios; la mejora del equipamiento informático; la puesta en marcha de nuevos sistemas de información, y, sobre todo, las obras de construcción del Centro Superior de Investigación para la Promoción de la Salud, que supondrá para las arcas públicas un coste de 7,8 millones de euros.

También son dignas de mención otras líneas de trabajo en el ámbito de salud pública como las encaminadas al desarrollo de la gestión del Plan de seguridad alimentaria en cada área de salud, el seguimiento y desarrollo de los sistemas de vigilancia epidemiológica y los registros de interés epidemiológico, las campañas de información y sensibilización de la población, el desarrollo de actividades para la erradicación de enfermedades como la legionela, la poliomielitis o el sarampión, el desarrollo de actividades relacionadas con la mejora de la salud en el trabajo, como serían los sistemas de información de salud laboral y el mapa autonómico de riegos laborales.

Por otra parte, la Dirección General de Ordenación, Evaluación e Investigación Sanitaria gestiona el programa correspondiente a su dirección general con un presupuesto de cerca de 25 millones de euros, frente a los 18 del periodo anterior, lo que supone un incremento del 38%.
Este programa tiene como objetivos potenciar y coordinar la actividad investigadora en el campo de la salud, así como planificar, dirigir y coordinar la evaluación de los servicios sanitarios que prestan los distintos centros e instituciones dependientes de la Conselleria de Sanidad, y asimismo, le compete la inspección de los centros sanitarios tanto públicos como privados y de las prestaciones sanitarias que en ellos se realizan.

A través de este programa pretendemos dar un impulso definitivo a la política de investigación, desarrollo e innovación tecnológica.
En este apartado he de referirme inevitablemente a la dotación con la que cuenta la financiación de los centros de investigación.

Para el Centro Superior en Alta Tecnología Científica para la Investigación en Biomedicina y Transplantes en Tejidos y Órganos de la Comunidad Valenciana, actualmente en ejecución de obra y financiado con fondos Feder, se han destinado, para el año 2004, 9.
085.
220 euros, además de una inversión para adquisición de equipamiento de 3.
389.
880 euros.

Por su parte, para la construcción del Centro Superior de Investigación y Asistencia Oftalmológica de la Comunidad Valenciana, también en proceso de ejecución, se destinarán, en el año 2004, 4.
072.
390 euros.

Y por último, se han presupuestado 900.
000 euros para el Instituto de Neurociencias, Centro Superior de Investigaciones Científicas, creado por la Universidad Miguel Hernández de Elche y cuya finalización está prevista para finales de este año.

A continuación quisiera referirme a las áreas dependientes de la Secretaría Autonómica para la Agencia Valenciana de la Salud, es decir, la Dirección General para la Asistencia Especializada, la de Recursos Económicos, de Recursos Humanos, de Farmacia y Productos Sanitarios, la de Calidad y Atención al Paciente y la Dirección General de Atención a la Dependencia.

Estas direcciones generales gestionan los siguientes programas presupuestarios.
Por un lado, la Dirección General de Asistencia Sanitaria gestiona un programa con un presupuesto de 524 millones de euros, lo que supone un incremento del 8,6%.
Y con ella pretendemos garantizar una adecuada asistencia sanitaria a la población tanto residente como turística, ofrecer una cobertura sanitaria urgente a la población durante 24 horas al día, adecuar la red de consultorios municipales a las necesidades asistenciales, y a este respecto subrayo las subvenciones por importe de 2,7 millones de euros para un programa de adecuación de consultorios.

Tenemos que subvencionar los centros de orientación familiar dependientes tanto de las diputaciones como de las entidades municipales; colaborar con ayuntamientos en el mantenimiento de esos consultorios municipales, a través de un programa de prestación sanitaria ambulatoria que ciframos en 1,16 millones de euros; continuar con el programa de realización de chequeos para mayores de 40 años, y por último, subvencionar la dispensación de metadona, con un coste de 1,4 millones de euros.

Por otro lado, me gustaría señalar que este aumento va a permitir que en el año 2004 sigamos avanzando en la extensión del mapa sanitario valenciano.
En este sentido, debo recordarles que desde 1995 hasta la actualidad la Conselleria de Sanidad ha puesto en funcionamiento un total de 92 centros de salud.
Además, en estos momentos están en proceso de ejecución 23 nuevos centros de salud, otros dos se encuentran con el proyecto redactado, dos más se encuentran en fase de redacción de proyecto, mientras que otros seis se encuentran en fase de programación.

A continuación voy a referirme al epígrafe de asistencia especializada, que se ha marcado como objetivos fundamentales para el próximo año la prestación de una asistencia especializada adecuada a la población de la Comunidad Valenciana, mejorando la calidad, impulsando fórmulas alternativas a la hospitalización tradicional como el hospital de día o la hospitalización a domicilio.
Incrementar el nivel de prestaciones, reduciendo las listas de espera quirúrgicas, de consultas externas y de exploraciones, con un plan de garantía de no demora.
Y facilitar la libre elección del ciudadano a la atención en los centros hospitalarios; lograr integrar la información de cada paciente entre los centros de salud, centros de especialidades y hospital; desarrollar, en el ámbito del Plan de humanización, los programas de eliminación de barreras arquitectónicas y modificación de los planes de señalización de los centros sanitarios.

Todos y cada uno de estos objetivos van a ser impulsados gracias a los 1.
800 millones de euros que recoge el presente proyecto de presupuestos.

Además de este programa, es destacable la importancia que tiene lo referente a las inversiones en centros de atención especializada.
Entre ellas, me gustaría destacar, en primer lugar, dos obras que en este momento se encuentran en fase de ejecución: las obras de reforma del Hospital de Villajoyosa, con una inversión para el año 2004, de 2,4 millones de euros; y las obras de ampliación del Servicio de Urgencias del Hospital de Játiva.

En segundo lugar, la ampliación del Hospital de Elda, que se encuentra en fase de licitación, con una inversión prevista de 23 millones de euros, la Unidad de Salud Mental del Centro de Especialidades de Benidorm, la remodelación del Servicio de Lavandería del Hospital General de Castellón, la remodelación de los servicios de fontanería y agua caliente del Hospital de la Magdalena.

Llegado a este punto, quisiera hacer un inciso y resaltar que de todas las inversiones previstas para el año 2004, en el apartado de construcción de centros, la que se lleva el máximo protagonismo desde el punto de vista presupuestario es sin duda el Hospital Universitario La Fe de Valencia, un centro con un coste aproximado de 220 millones de euros, 53 para equipamiento y 90 para la remodelación y equipamiento del actual La Fe.

Como saben sus señorías, el nuevo Hospital La Fe será un hospital terciario de referencia, con 993 camas en habitaciones individuales y con una completa y total dotación asistencial, con una superficie construida de 161.
000 metros cuadrados.
Una construcción que se completa con los edificios de docencia e investigación aportando al conjunto una superficie construida adicional de 28.
000 metros cuadrados, incluyendo 60.
000 metros cuadrados de aparcamiento.

Las cantidades presupuestadas para este ejercicio ascienden a 14,9 millones de euros para terminar el pago de expropiaciones de estos terrenos, y 16,9 millones de euros para la construcción de dicho centro.
Todas las actuaciones en materia hospitalaria que lleva a cabo la Conselleria de Sanidad se enmarcan dentro de una nueva concepción de la sanidad, de la salud y de la arquitectura hospitalaria, acorde con el Plan de salud y de humanización de la Conselleria de Sanidad y coincidiendo con las últimas tendencias y criterios que en estos aspectos barajan las naciones más avanzadas.

Asimismo, se encuentra también en fase de redacción de proyecto, por un lado, la nueva sede para el Centro de Transfusiones de Alicante, a la que destinaremos una cantidad de 200.
000 euros.
Por otro lado, la ampliación del Hospital de Elche, obra que incluye la construcción de dos edificios: el primero albergará la salud mental, radioterapia oncológica y los nuevos laboratorios de microbiología y anatomía patológica; en el segundo edificio se instalará la denominada Unidad Integral Ambulatoria Especializada, teniendo esta ampliación una dimensión similar a un nuevo hospital comarcal.

En este último proyecto vamos a invertir un total de 48 millones de euros.
Además de estos, existen otros proyectos arquitectónicos dignos de mención, como serían el nuevo Hospital de la Marina Alta, que será gestionado mediante la fórmula de concesión administrativa, para el que estamos buscando una ubicación adecuada.
En este mismo sentido, también habría que mencionar el nuevo Hospital de Gandía, cuyas obras acometeremos una vez se hayan cedido los terrenos correspondientes.

Además, a todo ello hay que añadirle las inversiones previstas para diversas obras de mejora, reformas, adecuaciones, mantenimiento y reformas en general, así como también la alta tecnología para los hospitales y centros de especialidades, con inversiones en su conjunto que superan los 54 millones de euros.

Otra de las apuestas de cara al año próximo es el establecimiento de una línea presupuestaria dotada con 11 millones de euros y que destinaremos a financiar la asistencia a los beneficiarios de la Seguridad Social por el consorcio del Hospital Provincial de Castellón, que entrará en funcionamiento el 1 de enero del año 2004.

Paso a continuación a referirme al Programa de prestaciones externas, que cuenta con una dotación inicial de 304 millones de euros.
En este programa se incluyen los conciertos sanitarios con centros hospitalarios, con servicios de hemodiálisis, oncología ­como el IVO­, servicio de resonancias magnéticas y otras especialidades clínicas, tratando de ofrecer a nuestros ciudadanos una mayor oferta y calidad de las prestaciones sanitarias, aprovechando al máximo los recursos públicos y complementándolos con los privados.

Por otro lado, este programa incluye los conciertos sanitarios a través del capítulo de transferencias corrientes.
Conceptos que incluyen las prótesis y vehículos para discapacitados con 95 millones de euros; los pagos por desplazamientos, con 4,7 millones de euros; el reintegro de gastos, con 3 millones de euros, y el reintegro de gastos para asistencia quirúrgica, con 14 millones de euros.

Quisiera destacar, por último, la dotación de 4,10 millones de euros, para el Plan de garantía de no demora, un plan promovido en el marco de la Ley de ordenación sanitaria y con el que pretendemos reorientar nuestra estrategia en lo referente a las listas de espera.

En cuanto a los programas de administración y servicios generales, señalar que cuentan con un presupuesto de 24,6 millones de euros, mientras que el de personal sanitario residente ­MIR­, con un presupuesto de 49,5 millones de euros, con un incremento del 6,35%.

Por lo que se refiere al programa de la Dirección General de Recursos Económicos, órgano que asume el diseño y seguimiento de la política económica financiera de la Conselleria de Sanidad y que está dotado con 3,6 millones de euros, esperamos hacer frente a la puesta en marcha del Plan integral de mantenimiento de centros sanitarios en lo referente a su coordinación y diseño.

En el ámbito de la Dirección General de Recursos Humanos, hemos dotado con un presupuesto para el ejercicio 2004, de 3,7 millones de euros frente a los 5,08 del año 2003 y que, por tanto, experimenta una disminución del 26%, consecuencia de la finalización prevista a lo largo del primer trimestre del próximo año de la oferta pública extraordinaria de empleo que se pactó con los agentes sociales.

Por lo que se refiere al programa gestionado por la Dirección General de Farmacia y Productos Sanitarios, he de señalarle que el próximo ejercicio tiene una dotación inicial de 789 millones de euros.
De esta cantidad, la mayor parte se destina a cubrir las prestaciones farmacéuticas, mientras que 3.
609.
340 euros permiten acometer la financiación de productos farmacéuticos en residencias de tercera edad.

Llegado este punto, me gustaría destacar el Plan estratégico para la mejora de la calidad y el control de las prestaciones farmacéuticas cuyo objetivo básico es mejorar la gestión de estas prestaciones.
Y, para ello, se incide en el entorno del profesional, de la farmacia, de la industria farmacéutica y del propio ciudadano.

Otra de las direcciones generales que tiene un programa presupuestario propio es la Dirección General de Calidad y Atención al Paciente, con un presupuesto de 2,8 millones de euros.
Sus objetivos básicos a llevar a cabo el próximo año son la evaluación de los centros asistenciales, con el fin de determinar su eficiencia y eficacia, la introducción de nuevas tecnologías en la práctica clínica, la gestión de centros y servicios, la mejora continua de las prestaciones, la simplificación del acceso de los ciudadanos a los servicios sanitarios y la adecuación y modernización de los procesos asistenciales.

Buena parte de estos cometidos serán asumidos por el denominado Instituto para la Acreditación y Evaluación de las Prácticas Sanitarias, Inaceps, organismo acreditador externo bajo la fórmula de empresa pública.

Por su parte, el Programa de atención al paciente tiene como base el Plan de humanización de la asistencia sanitaria y asume entre sus objetivos mejorar las condiciones de confortabilidad durante la estancia hospitalaria, mejorar también la información, tanto administrativa como epidemiológica, a la que accede tanto el paciente como su entorno familiar, e impulsar los estándares de calidad percibida por el usuario del sistema sanitario público.

Por último, he de mencionar las partidas presupuestarias destinadas a la atención sociosanitaria, salud mental y drogodependencia que gestiona la Dirección General de Atención a la Dependencia.

En primer lugar, bajo el epígrafe de atención sociosanitaria y salud mental, contamos con una dotación de 38,7 millones de euros, con un presupuesto que se incrementa 12,3% en relación al año anterior.
Este programa tiene como objetivo establecer un marco de actuación público, eficaz y consensuado en el que se integren los recursos asistenciales públicos ya existentes y se fomente, al mismo tiempo, la creación de nuevos centros y equipos multidisciplinares capaces de asumir un volumen de atención creciente.
Todo ello con el fin de cubrir las necesidades asistenciales especializadas de los pacientes mentales crónicos, de aquellos con importantes grados de dependencia y de los pacientes con demencia.

En el 2004, hemos presupuestado para este fin un total de 38,7 millones de euros.
Y dentro de esta cantidad debo destacar la que destinaremos al Consorcio Valenciano de la Atención Sociosanitaria, organismo que tendrá como finalidad potenciar, ordenar y coordinar los recursos humanos y materiales de salud mental en la Comunidad Valenciana.

Otras actuaciones en esta misma línea serán la construcción de los hospitales sociosanitarios previstos en el Plan de desarrollo de infraestructuras sanitarias, la Unidad de Larga y Media Estancia de Salud Mental del antiguo Doctor Peset, en fase de ejecución de obra, con un coste de 14,9 millones de euros, la ampliación del Hospital de la Magdalena de Castellón, la reforma integral del Hospital de San Vicente del Raspeig.
Asimismo, se destinarán 3,4 millones de euros para el equipamiento, reformas y reposición de estos centros de crónicos y unidades de larga estancia.

Y para finalizar este apartado, señalar el segundo de los programas de la Dirección General de Atención a la Dependencia, concretamente el que hace referencia a las drogodependencias y otras adicciones, que para el próximo ejercicio contará con 13,03 millones de euro.
La Generalitat ha decidido incluir por primera vez este programa dentro del presupuesto de la Conselleria de Sanidad, con el fin de integrar todos los recursos sociosanitarios existentes y crear así un marco terapéutico más adecuado para este tipo de enfermos.

Este objetivo general podremos acometerlo gracias a líneas de actuación específicas como la creación y puesta en funcionamiento de la Fundación Valenciana de Atención y Prevención de las Drogodependencias y la potenciación de la actividad del Observatorio Valenciano sobre las Drogodependencias y del Consejo Asesor de Drogodependencias; el desarrollo de programas específicos de prevención escolar, familiar, comunitaria y laboral; la financiación de las unidades de prevención comunitaria y de las unidades de hospitalización sitas en el Hospital Provincial de Castellón y en el Hospital General de Valencia; la ampliación del número de camas existentes en las unidades de deshabituación residencial; la financiación de programas específicos dirigidos a afectados por ludopatía y, por último, el establecimiento de conciertos con centros de iniciativa social para la puesta a disposición de la conselleria de plazas tanto de centros de día, unidades de deshabituación residencial como viviendas tuteladas.

En definitiva, señorías, la sanidad pública valenciana va a contar el próximo año 2004 con el presupuesto más importante de su historia, un presupuesto que puede considerarse realista y riguroso, sostenible financieramente y perfectamente ajustado a la política global de contención del gasto que está promoviendo la Generalitat Valenciana.
Un presupuesto que, desde luego, no va a comportar ningún tipo de merma ni para la calidad ni para la cantidad de prestaciones que puntualmente ofertamos a la sociedad valenciana.

Todos y cada uno de los programas que acabo de analizar ante sus señorías, van a permitir abordar con seguridad y solvencia, las estrategias que quiere llevar adelante la Conselleria de Sanidad.
Líneas estratégicas que me permito anunciarles brevemente dado no solo el impacto económico que tienen sobre el actual Proyecto de ley de presupuestos sino, sobre todo, por su trascendencia a la hora de consolidar los logros alcanzados por el sistema público valenciano y también de cara a establecer unas bases sólidas en las que apoyar el proceso de modernización que tenemos previsto acometer los próximos años.

La Generalitat Valenciana ha decidido apostar por la mejora de la calidad del sistema sanitario público y por la humanización de la asistencia.
Proyectos como el Inaceps, la Ley de derechos e información al paciente, la Carta al paciente o el Programa de acogida y despedida del paciente especializado son un claro reflejo de esta preocupación constante por el nivel de calidad de la atención y por el grado de humanización en el trato que se debe dispensar al paciente.

La Generalitat apuesta claramente por el personal sanitario.
El profesional sanitario es, sin duda, el mayor capital de nuestra organización.
Gracias a su profesionalidad, hoy el sistema valenciano sanitario es altamente valorado por el ciudadano.
Es, por tanto, de justicia que queramos mejorar sus condiciones de trabajo incentivando su labor diaria y potenciando la carrera profesional.

Para lograrlo hemos impulsado un amplio paquete de medidas, entre las que destacaría el aumento de las remuneraciones, la reconversión en plazas presupuestarias aquellas que están vacantes, la convocatoria de un concurso general de traslados de carácter ordinario, la introducción en las nóminas de dos nuevos conceptos retributivos; es decir, la productividad variable en atención especializada y el pago individualizado por tarjeta en atención primaria.

Otra de las líneas que vamos a impulsar durante esta VI Legislatura, y que el próximo año tiene consignación presupuestaria, es la potenciación de los sistemas de información, a partir de la extensión de la red Arteria y sobre todo del programa Abucasis.
Cuando este programa esté operativo, los centros de primaria podrán consultar las historias clínicas de los pacientes, podrán concertar las citas en los centros de especialidades, y podrán emitir informáticamente las recetas, con lo que se pondrá al servicio del personal sanitario todas las potencialidades de los diferentes sistemas de información.

Además, en muy poco tiempo, proyectos como el sistema de información poblacional, el gestor de la prestación farmacéutica, o el sistema de información económica, entre otros, van a contribuir a mejorar el grado de conocimiento que tenemos de la realidad de nuestra red asistencial, y por tanto van a ayudarnos a mejorar de forma muy notoria, nuestra eficiencia en el proceso de toma de decisiones, tanto de carácter político como de carácter administrativo y clínico.

Otro de nuestros objetivos para la presente legislatura sin duda va a girar en torno al uso racional del medicamento y al control del gasto farmacéutico.
Medidas como el Plan estratégico para la mejora de la calidad y control de las prestaciones farmacéuticas que presentamos recientemente, o el proyecto Gaia creo sinceramente van a suponer un claro punto de inflexión en la actual tendencia que la farmacia y su entorno prestatario tiene dentro del sistema nacional de salud.

También quisiera destacar como una de nuestras principales estrategias la construcción de nuevos centros sanitarios, la extensión de las llamadas nuevas formas de gestión, tanto sanitaria como clínica.
Y por su carácter novedoso el impulso que pretendemos dar a la investigación básica y aplicada a través de la puesta en marcha de nuevos centros de investigación.
Estas medidas constituyen sin duda uno de los pilares básicos, no solo del presupuesto del próximo año, sino también de los próximos proyectos de presupuestos, dado el coste que comportarán y su carácter plurianual.

La línea estratégica siguiente que merece mencionarse, es sin duda la que hace referencia a la atención a las dependencias.
Bajo este epígrafe hemos querido integrar tres importantes áreas asistenciales: atención socio sanitaria, la salud mental y la atención psiquiátrica, así como también la atención a las drogodependencias.

Esta integración denota el deseo de coordinar de forma más eficaz los recursos asistenciales que vamos a destinar a tal fin en las próximas décadas.
Gracias a la ampliación y mejora de los centros socio sanitarios existentes, a la construcción de nuevos centros de media y larga estancia, a la puesta en marcha de nuevas unidades neurodegenerativas, a la creación de nuevos centros de referencia para el Alzheimer y otras demencias, esclerosis múltiple, etcétera.

Gracias, pues, al establecimiento también de conciertos con la iniciativa privada, y a la creación de un consorcio autonómico en materia de atención socio sanitaria, así como también la Fundación Valenciana de Atención y Prevención de las Drogodependencias, vamos a poder afrontar ese preocupante horizonte que dibujan las actuales tendencias demográficas y epidemiológicas.

Digna también es de mención la promulgación de la futura Ley de salud pública de la Comunidad Valenciana, una ley que va a transformar la Dirección General de Salud Pública en una entidad valenciana para la acción en materia de salud pública; ente público que estará adscrito a la Conselleria de Sanidad.

Una ley que además promoverá la creación de nuevos organismos, como la Oficina de Información y Comunicación en Salud Pública, los consejos sectoriales de salud pública, la Agencia Valenciana de Seguridad Alimentaria, y el Centro Superior de Investigación en Salud Pública.

Por último, quiero destacar dos facetas que considero primordiales: el ajuste de las fórmulas de compensación por desplazados y la puesta en marcha de un mecanismo compensador, el denominado facturación ínter centros, para premiar aquellos centros que son elegidos mayoritariamente por los pacientes por su nivel de calidad con una presupuestación adecuada.

Y para terminar este breve repaso a las líneas estratégicas diseñadas para el próximo ejercicio, quisiera destacar la importancia que en el proceso de modernización de la sanidad va a tener la Ley de ordenación sanitaria.
Esta ley va a suponer una auténtica revolución para la política sanitaria valenciana, pues en su formulación hemos introducido aspectos organizativos fundamentales que van a permitir flexibilizar, funcional y territorialmente, nuestros recursos asistenciales.
El desarrollo de esta ley, en la que en estos momentos estamos trabajando, permitirá modificar el mapa sanitario, configurar la Agencia Valenciana de la Salud, implantar el Plan de garantía de no demora, introducir las nuevas formas de gestión, e impulsar la gestión clínica en nuestros centros.

En definitiva, líneas estratégicas todas ellas que van a permitir, con los presupuestos del año 2004, conformar la sanidad a la que aspiramos todos los valencianos.

Muchas gracias.

 

**El senyor president:**

 

Gràcies, senyor conseller.

Té la paraula el senyor Botella en representació d'Esquerra Unida.

 

**El senyor Botella i Vicent:**

 

Moltes gràcies, senyor president.

Senyories.

Senyor conseller.

La veritat és que vosté mos ha donat ací una conferència de la societat del futur.
És a dir, escoltant-lo a vosté no estaríem parlant dels pressupostos de la Generalitat en matèria de Sanitat, sinó de quin és el futur d'esta societat.
I a mi em sembla bé que este tipus de conferències es plantegen perquè u sempre aprén.

Però la veritat és que el que hi ha que parlar és de la realitat.
I la realitat, senyor conseller, és que vosté ha dit que el pressupost de la Generalitat, que mos ha dit que és, en el cas de Sanitat, el millor de la història, és a dir, un poc com.
.
.
jo què sé, la història de l'Imperi Romà o una cosa aixina, en el que tot era meravellós, però que vosté sap que de la nit al matí, doncs va caure com un castell de cartes.
I aixina pot passar en este tipus de pressupostos i en este tipus de plantejaments.

Perquè, si bé és de veres, tal com vosté planteja, que n'hi ha un augment del 13% en el pressupost respecte al 2003.
També vosté convindrà en mi, que eixe 38% que representa respecte el global dels pressupostos de la Generalitat, solament n'hi ha una variació de l'1% respecte al que representava en els pressupostos del 2003.
I per tant, jo pense que tampoc hi ha que fer-se moltes il·lusions en eixos augments, perquè clar, si en realitat, al final, en el concepte global dels pressupostos, la Sanitat, que deu ser una de les prioritats fonamentals de la Generalitat Valenciana, representa un 1% d'augment respecte al global de l'any passat.

Quan resulta que després n'hi ha partides, senyor conseller, que segurament el Consell considera molt més importants, com és la Sociedad Parques Temáticos, que augmenta el 85% respecte els pressupostos de l'any passat.
És a dir, no el 13, el 85%.
I segurament eixe tema serà molt més important per al Consell de la Generalitat, que els pressupostos que puga plantejar vosté com a conseller de Sanitat.

Jo voldria també dir-li, perquè vosté ha fet ací una dissertació dels diferents programes dels que composa els pressupostos de la Conselleria de Sanitat, que, home, jo crec que hi hauria que parlar, per exemple, la direcció.
.
.
i els serveis, la Direcció dels Serveis Generals.
Té un augment, segons vosté, del 3,55%.
Però si u fa la comparació dels números l'augment real és del 25,5%, Direcció i Serveis Generals.
A més a més n'hi ha un augment en les transferències corrents del 32,51%.

Si anem a salut pública, en el programa de centres integrats de salut pública, que vosté ha fet tanta propaganda ací en la seua intervenció, n'hi ha una inversió real del 28,96% menys que l'any passat.
En accions públiques relatives a la salut, el 4,08% menys d'inversió reals que l'any passat.
En avaluació i investigació sanitària el 22,16% menys en inversions reals.
I per tant, doncs açò en el programa de salut pública, que jo pense que és un tema important a tindre en compte.

Si parlem d'atenció primària, que jo.
.
.
tan poc temps com una setmana fa que vosté va estar ací en una compareixença, i mos va explicar tan bé les meravelles del món respecte a com anaven a solucionar-se tots els problemes que tenia els hospitals, els centres de salut que anaven a construir, etcètera.
Hem vist desaparéixer dels pressupostos una quantitat de centres de salut espantosa.
Però a més a més en poblacions importants com València, Alacant, Elx, etcètera, etcètera.

Que vosté sap que estaven pressupostats alguns d'ells des de l'any 96, que han desaparegut dels pressupostos, i vosté explicarà en algun moment per què.
És a dir, segurament les planificacions que vostés havien fet durant tants anys, doncs resulta que ara de la nit al matí ja no fan falta.
Però jo crec que els veïns d'eixos barris i d'eixes poblacions, continuen demanant la construcció d'eixe centre de salut.

A més a més, hi ha que dir que centres importants com el del carrer Girona a Alacant, centre de salut que també estava prevista la seua remodelació i la seua.
.
.
diríem reforma, doncs també ha desaparegut dels pressupostos.
I això, senyor conseller, la falta, la manca de construcció d'eixos centres de salut i la manca de reformes en alguns el que ve és a dissenyar un model determinat.
I és que vostés són incapaços d'acabar al cent per cent el model d'assistència primària, i la cobertura d'assistència primària per a tots els ciutadans i ciutadanes del País Valencià.

Però a més, això va a tindre una repercussió després a l'hora que els hospitals tinguen més o menys, diríem capacitat, de cara als ciutadans i ciutadanes que van a les urgències, perquè no tenen els centres de salut adequats i per tant col·lapsen els hospitals.
I que vostés, doncs l'única fórmula que tenen després és el desviament a les clíniques privades.
Que a més vosté ja la fórmula ja mos l'ha dita vàries vegades i hui l'ha remarcat: "Plan de garantía de no demora".
En els pressupostos això no ho diu, no diu "Plan de garantía de no demora", ahí diu "por prestaciones externas", i per prestacions quirúrgiques, ics milions d'euros.
Després li diré quants.

En atenció primària, solament n'hi ha un 2% en inversions reals respecte l'any passat.
I per tant, ahí està, encara que vostés hagen posat algun ambulatori nou en tota eixa retafila que posen de las *páginas amarillas* de tots els pobles del País Valencià.
I després algun centre de salut que han posat nou, doncs els que han llevat fa que al final l'augment siga solament del 2%.

En atenció especialitzada o assistència especialitzada n'hi ha el 0,53% menys d'inversió real que l'any passat.
I n'hi ha un augment de transferències corrents del 2,69%.
I vosté l'altre dia mos parlava de la quantitat d'hospitals que anaven a construir.
I jo li deia, en una mirada que he tingut per damunt dels pressupostos, crec que del que vosté està dient no hi ha res.
Vosté em va dir, no, no, fixe's bé.
Doncs mire, m'he fixat bé.
I després d'escoltar-lo a vosté, doncs ja he aplegat a la conclusió definitiva.

N'hi ha en eixe apartat de construcció de nous hospitals, senyor conseller, n'hi ha 35 milions d'euros per a este any.
D'ells 32 per a l'hospital de La Fe, entre el que és l'expropiació dels terrenys i el que són les primeres actuacions.
Amb la qual cosa queden tres milions d'euros per a construir no sé quants hospitals que vol fer vosté.

Després, això sí, n'hi ha a la Fundació Oftalmològica de la Mediterrània, o *del Mediterráneo*, com li vulga dir, quatre milions d'euros, que a més a més no és un organisme públic.
Perquè vosté ha parlat ací d'un centre que va a construir-se i tal en eixos diners.
Però al final el que hi ha que vore és si en els diners públics, que efectivament estan ahí, el que va és a construir-se un centre per a alguns, per a què facen negoci eixos alguns.

Però a més, vostés tenen el desvergonyiment de subvencionar les despeses corrents d'eixa fundació oftalmològica.
És a dir, ¿com s'atrevixen a plantejar que una fundació privada, des de la Generalitat, no solament li construïxen el centre per a guanyar diners, sinó damunt li subvencionen les despeses corrents?

S'augmenta la partida de reintegrament per despeses d'assistència sanitària i d'assistència quirúrgica, que és açò que vosté diu Pla de garantia de no demora.
El 45,5% augmenta.
I, per tant, el que s'ha de tindre en compte també és si, al final, el que va a seguir augmentant en estos pressupostos no és ni més ni menys que les partides que van destinades a derivar pacients a les clíniques privades i, per descomptat, van baixant com s'ha vist en l'exposició que jo li faig i que, a més, està treta dels seus pressupostos, van baixant les inversions reals en el que són els estaments públics.

Per tant, senyor conseller, a la conclusió que arriba este diputat i el meu grup, és que estos pressupostos són uns pressupostos falsos, primerament perquè no responen a la realitat i, a més a més, perquè vostés tenen el costum de presentar com els millors pressupostos del món ­ja ho ha dit vosté ara, en la seua exposició.
Ho diuen tots els anys­, però resulta que al més de gener, a un mes d'aprovar-se els pressupostos, vostés ja comencen a modificar partides.
I, curiosament, la primera que modifiquen és la de sanitat i comencen a llevar inversions d'un lloc, inversions d'altres, i ho passen a altres conselleries perquè pensen que en eixos moments els millors pressupostos és retallar la sanitat i donar-ho a altres conselleries.

Per tant, en eixe aspecte dir que són uns pressupostos falsos, que són uns pressupostos regressius, perquè el que vénen és a invertir menys del que s'invertia en estos anys passats, i que són uns pressupostos privatitzadors, perquè van encaminats únicament i exclusivament a beneficiar les empreses privades que volen fer negoci amb la salut dels ciutadans i de les ciutadanes valencianes i, en definitiva, que ens vejam perjudicats el conjunt de la ciutadania del País Valencià.

Vosté ha plantejat ací el tema de la nova construcció de l'hospital de Dénia, de Torrevella, de no sé on.
.
.
, però jo això no ho he vist encara.
.
.
, de Gandia, també ha dit, que en el moment que estiguen els terrenys i tal.
.
.
, que vostés ho tenen previst.
.
.
Doncs, diga'm en quina pàgina apareix que van a construir vostés un hospital en Dénia, en Gandia.
.
.

 

**El senyor president:**

 

Vaja acabant, senyor Botella.

 

**El senyor Botella i Vicent:**

 

.
.
.
­sí, acabe, senyor president­, i que va a ser en este exercici de 2004, no?
Perquè, clar, si ho plantegem per a les calendes gregues, segurament que podran construir això i molt més.

Jo crec que no tindran vostés ja l'oportunitat perquè algun dia el poble valencià haurà d'aplegar a la conclusió que no són vostés els millors gestors de la sanitat pública i, per tant, hauran de canviar el color del govern que tenim.

I, acabe, dient-li també que la despesa farmacèutica que vostés han estat sempre presentant com una de les qüestions que anaven a solucionar, este any torna a augmentar.
Torna a augmentar la despesa farmacèutica, a més a més que ha augmentat respecte al pressupostat de l'any passat.
Però, jo crec que si totes eixes mesures que vosté diu que van a portar-se a efecte i tal, foren reals, vostés el que farien és disminuir el pressupost perquè estarien segurs que això donaria una rendibilitat.
Com no estan segurs, vostés, aleshores, el que plantegen és augmentar eixa partida.

I acabe dient el tema de salut mental perquè em sembla també que és un tema important, dolorós per a moltes famílies del País Valencià.
I, vostés, senyor conseller, en transferències corrents augmenten el 63,12% en esta matèria i, en inversió real, el 3,29.
És a dir, per a la privada, i per als concerts privats el 63,12% en una matèria tan important com la salut mental, i les inversions públiques reals, el 3,29.

Moltes gràcies.

 

**El senyor president:**

 

Gràcies, senyor Botella.

Té la paraula la senyora Llinares, en representació del Grup Socialista.

 

**La senyora Llinares Cuesta:**

 

Moltes gràcies, senyor president.

Señorías.

Señor conseller.

Voy a empezar por donde usted ha terminado.
Usted ha dicho muy clarito que tiene líneas estratégicas, pero realmente lo que no tiene es presupuesto, líneas, sí.

Y le voy a decir que usted se ha pasado 45 minutos de su intervención, con un único objetivo, que es ocultar, maquillar lo que realmente representa este presupuesto para todos los valencianos y valencianas.
Es un presupuesto para nada social, como usted ha dicho, sino que es un presupuesto poco social porque no garantiza ni nuevas prestaciones ni más ni mejores servicios sanitarios.

Y, luego, le voy a ir diciendo partida por partida por qué he dicho que ustedes maquillan los datos, los ocultan.
Del estudio serio y riguroso de este presupuesto, ustedes nos han remitido el estado de ejecución de los presupuestos de gastos, a 30 de septiembre del 2003.
No aumenta el 13,1%, aumenta el 4,46%, porque el presupuesto del 2003 eran 3.
554.
622.
716,59 y, en el 2004, es 3.
713.
222.
002,43.
Por lo tanto, el presupuesto real de toda la conselleria aumenta el 4,46%.
No aumenta el 13,1%.

Si vamos al capítulo I, capítulo de personal, el aumento real de ese capítulo es del 2,66%.
¿Usted, de verdad, cree que con ese aumento se van a solucionar los déficit del personal sanitario?
¿Se va a poder poner en marcha la carrera profesional que ustedes vienen prometiendo desde el año 1995?
¿Usted cree que se va a aumentar el tiempo que se le puede dedicar al enfermo para ofrecer esa asistencia sanitaria de calidad, los minutos suficientes?
¿Usted cree que con este dinero se va a poder hacer realidad esa promesa electoral de que iban a crear 5.
000 puestos de trabajo?

Mire, con ese dinero, lo único que tienen, y no sé si llegará, es para pagar los trienios de la Oped esta que se ha hecho.
Pero es que, además, le voy a decir.
.
.
¿Sabe lo que está pasando?
¿Usted ha leído hoy la prensa?
Que los profesionales sanitarios de nuestra comunidad se van a otras comunidades.
Eso es realmente lo que está pasando.
Hoy, concretamente, hablaban del hospital de la Vega Baja, que se han ido a la comunidad murciana.
Pero es que cada día tenemos conocimiento de que otros profesionales se tienen que ir a otras comunidades donde, desde luego, se les tiene mucho más en consideración que en esta comunidad.

Si hablamos del capítulo de inversiones, ha disminuido, el capítulo de inversiones, un 7,53%.
Esa es la política que usted ha reflejado en los presupuestos.
Y le voy a decir que en atención primaria vuelven a repetir en el año 2004, todos los centros que ya estaban presupuestados en el año 2003.
Alguno, ya no hace falta ni hablar, el de Betxí, desde el año 1996, ese está ahí permanentemente, desde el 1996.
Tres, desde el 1999: Valencia-Campanar, Valencia-La Torre, Sedaví.
Uno, desde el 2000: el de Torrent 2.
Cinco, desde el 2001: de la Malva-rosa, Valencia-Nazaret, Banyeres, el Camí Felip, Alicante- Parque Lo Morant.
Cinco, desde el 2002: Torrevieja-La Mata, Orihuela 3, Elche-Doctor Sapena, Viena 3, Castellón-Grau, San Vicente del Raspeig.
Tres, desde el 2003: Bellreguard, Benicarló i Vila-real.

Pero lo que es más grave es que centros que estaban presupuestados en el año 2003, este año no aparecen en los presupuestos.
Y le voy a decir, le voy a decir.
.
.
, mire, en septiembre tuvimos conocimiento.
.
.
, y está aquí, para que no diga que es que es invención del Partido Socialista, una resolución de la Conselleria de Sanidad donde se desestimaba la construcción del centro de salud de Alicante, de Benalua, y del centro de salud de Paiporta.
Y, desde luego, la argumentación es intolerable.
Y, además, se argumentaba que no era prioritaria la construcción de estos centros de salud en aras al interés público.
El interés público será para el Partido Popular, desde luego no para los valencianos y valencianas que vienen esperando ya mucho tiempo tener esos centros de salud que se merecen.

Porque no sé si usted.
.
.
, pero es que no son estos dos centros, es que ustedes han eliminado de los presupuestos hasta 12 centros de salud: Valencia-San Isidro, Elx, Altet-Torrellano, Benalua, Albalat dels Sorells, Lucena del Cid, Mislata, Paiporta, La Cañada, Puerto de Sagunto, Valencia-Gil y Morte, Valencia-L'Eixample y la Villajoyosa.
Eso es realmente lo que está pasando, cuando además ustedes saben que según el informe del CES los índices de atención primaria en esta comunidad son inaceptables.
Concretamente en el área 8 metropolitana de Valencia, en el área 19 de Elche y en el área 18 metropolitana de Alicante.
Y ustedes se han pasado cuatro años demonizando a la oposición y plasmándolo en todos los diarios de sesiones, que antes de terminar el 2003 en nuestra comunidad estaría implantado el modelo atención primaria al cien por cien, y eso no es verdad.

Y, desde luego, lo que me parece ya intolerable es que, además, en su programa electoral, ustedes plasmaron, y por escrito, que cuando accedieron al gobierno en el 1995, se encontraron con una implantación del 59% cuando estaba en el 68,5%, y que ahora estaba al 99%.
Y eso está plasmado en el programa electoral del Partido Popular.
Desde luego, esa es la credibilidad.

Si nos vamos a especializada, a pesar de que usted ha dicho que ha aumentado en global, las inversiones se han reducido el 0,53%.
Y el aumento fundamental es en el capítulo de gastos de funcionamiento, concretamente en el área de suministros, que aumenta 165 millones de euros, es decir, el 93%.
Usted ha dicho que era para nuevos servicios.
Yo, le vuelvo a preguntar, ¿es para nuevos servicios o también es para pagar esas facturas que tienen ustedes escondidas en el cajón?
A ver si de una vez por todas ya las van sacando, van aflorando y podemos saber definitivamente cuánto dinero tenemos en facturas, escondido ahí en facturas de cajón.
Eso, por favor, sí que me gustaría que me lo clarificase porque no me ha quedado nada claro.

Vuelven a repetir.
.
.
, usted ha hecho mención, la reforma del hospital de Villajoyosa, el de Elda y el de Elche.
Pero, claro, es que repiten desde el año 2000, desde el año 2000.
Y ha desaparecido la ampliación del hospital de Denia, que ustedes, no sé cómo se atreven, porque saben las carencias que existen en esa área.
Y saben cómo ha estado el hospital este verano de colapsado.
Pero, ustedes, nada, eliminan la ampliación del hospital de Denia, que ya estaba con presupuesto, desde el año 2000, también, que, además, tenían hecho el proyecto.
.
.
Además, lo iban a licitar en el mes de julio.
.
.
Pues, nada, ahora lo eliminan y dicen que van a hacer otro hospital porque es más prioritario.
Eso sí, de gestión privada.

No se contempla ninguna partida para las obras de reforma del Hospital General de Alicante, que sí que estaba en los presupuestos del año 2003, y además, con una previsión para el 2004 y 2005, de 12 millones de euros.
No sé por qué, no consideran prioritaria la reforma y la ampliación de ese hospital tan importante, de referencia para la provincia de Alicante.
Espero que nos lo explique.

No aparece ningún nuevo centro hospitalario a pesar de que ustedes en campaña electoral fueron por todas las comarcas prometiendo la construcción de nuevos centros hospitalarios.
Ese plan de infraestructuras sanitarias que le recuerdo que contemplaba la construcción de un hospital en Elche, de uno en Gandía, uno en el área 15, uno en el área 12, uno en el área 1, uno en el área 2 y uno en el área 5.

Usted sabe, y no se lo voy a repetir más veces, que somos la última comunidad en camas por mil habitantes.
Hoy también ha salido en prensa que hay una circular del Hospital Clínico donde se dice que no se hagan pruebas diagnósticas que requieran hospitalización porque el hospital está colapsado y no se puede ingresar a más gente.

Si vamos a prestaciones farmacéuticas, no se cómo va a cuadrar las cifras.
Presupuesta mucho menos de lo que realmente gastaron en el 2001 y en el 2002.
En el 2002 se gastó 1.
115 millones y ahora presupuestan 789.
No sé cómo van a hacer cuadrar las cuentas porque, además, en una respuesta parlamentaria a 30 de junio de este año, ya se habían gastado 594.
841, 257 millones.
No sé cómo va a hacer cuadrar las cuentas.

Si nos vamos a prestaciones externas, efectivamente, es el capítulo que más aumenta.
Aumenta un 47,20%, y ahí engloba los conciertos como usted ha explicado y también engloba lo que es el Plan de choque.
Plan de choque que este año supone 14 millones de euros, pero le recuerdo que en el año 2003 fueron 19,2 millones con las modificaciones presupuestarias que hicieron en el mes de agosto.

La atención sociosanitaria y salud mental, pues, la verdad, 38 millones para un programa tan importante a nuestro entender es totalmente insuficiente.
No sé cuándo van a construir esas 1.
000 camas prometidas de larga y media estancia, prometidas en campaña, me imagino que usted habrá visto también, porque es un estudio que ha pedido a la Escuela Valenciana de Salud Pública, donde dice que las personas que tienen necesidades sociosanitarias*.
.
.
(soroll)* se atiende a menos del 50% de los que realmente lo necesitan.

En definitiva, son unos presupuestos que reflejan muy claramente que para el Partido Popular la sanidad no es una prioridad, desde luego carecen de credibilidad, carecen de credibilidad y no se plasma ninguna nueva prestación.
¿El plan de salud bucodental con empastes para lo niños hasta los 15 años que ustedes prometieron dónde está?
¿En qué consignación o en qué línea presupuestaria?
No lo hemos encontrado.
También prometieron el tratamiento de la disfunción eréctil.
Tampoco lo hemos encontrado.
Y la cirugía refractaria con láser, pues, tampoco lo hemos encontrado.
Fueron sus promesas estrellas, fue el programa electoral del Partido Popular.
Ahora vemos claro que el Partido Popular se presenta con un programa, pero, realmente, aplican el programa que tienen oculto.

Muchas gracias.

 

**El senyor president:**

 

Gràcies, senyora Llinares.

Té la paraula el senyor Clemente en representació del Grup Popular.

 

**El senyor Clemente Olivert:**

 

Muchas gracias, señor presidente.

Señor conseller, muchas gracias por su explicación y, desde luego, para el Grupo Parlamentario Popular no nos cabe duda que presupuestar es priorizar.
Y con este incremento que ha tenido, que tiene la Conselleria de Sanidad en este presupuesto de un 13%, queda claro que para el gobierno del presidente Camps la sanidad es una prioridad*.
(Soroll)*

Desde luego, las cifras están ahí y, desde luego, son absolutamente tozudas.
Si en el año 2003 había un presupuesto de 3.
200, por redondear, millones de euros, podemos hacer aquí todo el encaje de bolillos que quieran sus señorías, pero si este año, en el 2004, se presupuestan 3.
700 millones de euros, hay un claro incremento, el mayor que ha habido nunca en sanidad, presupuestario.
Este incremento, a título simplemente de ejemplo, si lo comparáramos con lo que en su momento en el año 95.
.
.
, lo pasáramos a euros, en el año 95 el último presupuesto que se aprobó para sanidad era de 1.
969 millones de euros.
Lo cual quiere decir que durante estos años de gobierno del Partido Popular y en este año, incluyendo este año último, el incremento ha sido del 88%.
Realmente, creo que se ve perfectamente lo que es prioritario para un gobierno y lo que realmente no era tan prioritario para otros gobiernos.

También se ve en estos presupuestos que para su conselleria la investigación es una prioridad.
Usted lo ha dicho en su comparecencia que se había incrementado en más de un 36%.
Se están construyendo en nuestra comunidad tres grandes centros, cuatro, incluyendo el Instituto de Neurociencias, que serían ­como usted ha referido-: el Centro Superior de Investigaciones de La Salud, el Centro de Biomedicina y el Centro de Investigación Oftalmológica que este año cuenta con importantes partidas presupuestarias.

Ha hablado usted de la importancia que para la conselleria y para el gobierno tiene la atención primaria, con un incremento que experimenta este año de más de un 8% para ejecutar 23 nuevos centros de salud, más 10 ­como usted ha referido- que se encuentran en distinta fase de programación.
Asimismo, ha quedado claro, también, la importante dotación presupuestaria que tiene el PAC, el Plan de adecuación de consultorios.
Y nos gustaría destacar en el contenido de estos presupuestos el que ustedes van a continuar con los chequeos médicos para mayores de 40 años que tan buena aceptación han tenido entre los ciudadanos de nuestra comunidad.

En cuanto a asistencia a atención especializada, desde luego para este gobierno es una prioridad reducir las listas de espera, pero ya no solamente las listas de espera quirúrgicas, que se han reducido mucho contado el magnífico resultado que ha dado el Plan de choque, sino también reducir las listas que haya para consultas externas y para exploraciones.
Para ello se desarrolla el Plan de garantía de no demora, que sí que viene en la página 650 con denominación de Plan de garantía de no demora y con una consignación presupuestaria, como no podía ser de otra manera, puesto que al final de la pasada legislatura estas Cortes aprobaron la Ley de ordenación sanitaria que posibilitaba la utilización, ya no solamente de los recursos públicos, sino también de los recursos privados, para dar una mejor atención a nuestros ciudadanos.

La Fe, algo que se ha dicho en la Comisión de Sanidad y en el pleno de estas Cortes muchas veces, que era un hospital, que era virtual, que nunca lo iba a hacer este gobierno, próximamente será una realidad sin abandonar la actual Fe que, al mismo tiempo, como usted ha adelantado, será mejorada y remodelada.
Este año tiene un presupuesto de 32 millones de euros para las expropiaciones y para ya iniciar las obras.

También nos parece destacable el incremento del 47% para prestaciones externas, para conciertos, entre otras cosas, porque pensamos que son muy importantes los conciertos que tiene puestos en marcha la Conselleria de Sanidad, como puede ser con el IVO, con las unidades de hemodiálisis o con las resonancias magnéticas.
No podemos, lógicamente, desde el Grupo Parlamentario Popular, nosotros no podemos pensar que existan recursos privados que no se estén utilizando simplemente porque alguien ideológicamente le haya puesto el sello de privado.
Evidentemente, su conselleria hace una fuerte apuesta por seguir mejorando la calidad de nuestro sistema sanitario público, por seguir mejorando la humanización de la atención sanitaria, pero, lógicamente, sin desatender otras posibilidades, otros recursos que existan en nuestra comunidad.

Nada más y muchas gracias.

 

**El senyor president:**

 

Moltes gràcies, senyor Clemente.
*(Soroll)*

Té la paraula el senyor conseller.

 

**El senyor conseller de Sanitat:**

 

Moltes gràcies, senyor president.

Moltes gràcies, senyora Llinares, senyor Botella, senyor Clemente.

Bueno, después de escuchar las aportaciones y la intervención de cada uno de los responsables de los diferentes grupos parlamentarios, y en lo que a la intervención del señor Botella y la señora Llinares se refiere, me pregunto qué presupuestos son los que ustedes han estado examinando durante estos días pasados, fruto de los cuales se sacan estas conclusiones que ahora voy a tratar de rebatirles.

La señora Llinares ha dicho que para el PP la sanidad no es primordial, no es su prioridad.
El señor Botella dice que estos unos presupuestos regresivos.
Y tengo que decir con toda rotundidad que el presidente Camps y su gobierno ha apostado como nunca por la sanidad.
Es el mayor presupuesto de la historia de la Comunidad Valenciana desde que funciona la Generalitat Valenciana, es el mayor incremento, con un 13,1%, es el que tiene el mayor peso específico, además, dentro del conjunto de la Generalitat Valenciana, del resto de consellerias.
Y tengo que decirle al señor Botella, que despreciaba ese incremento de peso específico, que pasar del 38,6% que en este momento tiene al 36,7 que tenía el año pasado, pues, eso es 1,9 puntos porcentuales que sobre un presupuesto de la Generalitat de 9.
614 millones de euros, aproximadamente, vienen a ser unos 184 millones de euros, algo más de 30.
600 millones de pesetas, nada despreciables, el aumento del peso específico, además del correspondiente incremento que de por sí tiene el presupuesto de la Conselleria de Sanidad que recoge, aproximadamente, el 61% del total del incremento que el presupuesto de la Generalitat tiene para el año 2004.

Por tanto, yo creo que es indiscutible el que el presupuesto de la Conselleria de Sanidad para el próximo año es el que recoge mejores, mayores partidas presupuestarias y, por tanto, más opciones de llevar adelante unas líneas estratégicas, que ahí sí al menos la señora Linares reconoce que tenemos estrategias a poner en marcha y lo único que ha dicho es que falta presupuesto.
Por tanto, espero que de mi explicación concluya con que también tenemos presupuesto, al menos ya vamos avanzando en algo.

Por centrarnos en alguno de los aspectos a los que se han referido ambos portavoces, el que hace referencia a las inversiones, decirles que en el presupuesto del año pasado, aunque ustedes no eran diputados el año pasado y supongo que habrán tenido oportunidad de ver el presupuesto del año pasado, había una partida en el presupuesto de inversiones que hacía referencia al posible rescate del hospital de Alzira, que tenía un presupuesto aproximado de 44 millones de euros porque teníamos un concurso, que si no resultaba adjudicataria quien en este momento ostenta la gestión de ese hospital, pues había que satisfacer a la empresa que en su momento llevó adelante las obras y la gestión del hospital.
Este año esos 44 millones de euros lógicamente no hay que ponerlos, son 44 millones de euros reales de incremento del presupuesto.
Tengo que decirle que entre asistencia especializada y entre asistencia primaria hay un presupuesto aproximadamente de 153 millones de euros, 153 millones de euros que frente a los 109 millones de euros del año anterior representa un incremento aproximado del 41%.
Por tanto, yo creo que es absolutamente indiscutible el incremento y el esfuerzo inversor que realiza la Generalitat Valenciana desde el próximo año.

Yo no le puedo contestar, señor Llinares, a alguna de las cifras que usted ha dicho del presupuesto, yo no sé si se las ha pasado su compañera de grupo, la señora Moreno, y siempre me ha sido muy difícil rebatirle las cifras que ella se ha planteado porque nunca he entendido de dónde las sacaba, tampoco ahora puedo hacerlo, a lo que sí que me limito es a trasladarle los números exactos del presupuesto de la Generalitat y, por tanto, los incrementos que el presupuesto de inversiones sí contiene.

Se han referido, también, a la desaparición de algunas líneas del presupuesto en materia de construcción de centros de salud.
En materia de construcción de centros de salud entendemos que tenemos que consignar aquellos centros de salud en los que, efectivamente, tenemos disponibilidades de suelo y capacidad de realización del mismo.
Para ello, hemos destinado una partida específica, dentro del presupuesto de la Generalitat Valenciana, en construcción de centros de salud de 36,2 millones de euros en los que se irán concretando los diferentes centros de salud, como, por ejemplo, el de Alicante-Benalúa, en la medida en la que tengamos la definición de los terrenos, como así parece que próximamente vamos a tener, y, por tanto, la ejecución del mismo.

Y algunos otros centros de salud, efectivamente, han desaparecido, como el caso del centro de salud de Sax, porque la alcaldesa socialista, pues, fruto de las negociaciones con la Conselleria de Sanidad hemos transformado ese centro de salud con otro tipo de infraestructuras sanitarias en materia de atención primaria que va a ser financiado con un PAC, con un programa de atención continuada.
O, por ejemplo, el centro de salud de Betxí, donde con alternativas de diferentes gobiernos, al frente del ayuntamiento, el último, de gobierno socialista, pues, hemos sido incapaces de conseguir unos terrenos con los que construir ese centro de salud.
Por lo tanto, se repetía el centro de salud porque la voluntad política de la conselleria era llevada adelante en la construcción de ese centro de salud.

En definitiva, yo creo que en materia de inversiones, igual que ocurre en especializada, hay un claro incremento en relación a las inversiones del año anterior, a la que hay que sumar todas las inversiones que en los centros de investigación, tanto el Centro Superior de Investigaciones Biomédicas como el Centro Oftalmológico del Mediterráneo, que aprovecho para decirle al señor Botella que es una fundación pública de la Generalitat Valenciana y, por tanto, por eso, tiene una financiación tanto en sus gastos de funcionamiento como en la construcción del mismo por parte de la Generalitat Valenciana, como el Centro Superior de Investigaciones en materia de salud pública que, junto con las actuaciones en materia de centros de salud y centros hospitalarios, permitirá hacer un importante esfuerzo y avance en materia de infraestructuras sanitarias, todo ello acompañado del importante esfuerzo que en materia también de reforma y equipamiento de centros de salud tenemos que hacer.

Piensen ustedes que nuestros centros no vale construirlos, nuestros centros hay que construirlos, hay que mantenerlos, hay que renovar su equipamiento y, por tanto, hemos destinado por ejemplo en atención primaria para equipamiento 12,7 millones de euros, o en reformas de esos centros, que ya tenemos funcionando, 12,9 millones de euros.
O, por ejemplo, en equipamiento de reposición de los hospitales que están funcionando 16 millones de euros.
No vamos a definir aquí con pelos y señales en cada uno de los 28 hospitales de la red pública cuáles son esas pequeñas obras o cuáles son esos pequeños equipamientos.
Ahí es donde está gran parte de esa mejora que nuestros centros sanitarios van a tener el próximo año.

Creo que es necesario que hagamos un esfuerzo, y lo he manifestado desde el primer día, en mantenimiento y mejora de las infraestructuras y en mantenimiento y mejora que, a pesar de lo que ha dicho el señor Botella de que estos son unos presupuestos falsos y regresivos y menos inversiones o, por parte de la señora Llinares, que maquillamos los datos.
.
.
Por ejemplo, en materia de inversión hemos pasado de tener 606 centros sanitarios en atención primaria, en la Comunidad Valenciana, a tener en este momento algo más de 810 centros sanitarios en atención primaria.
Es decir, que sí que hemos construido, y a nadie se le escapa, centros de atención primaria.
En concreto en centros de salud 92 en los últimos cinco años.

Luego, por lo tanto, algunos se repetirán, pero no le quepa a usted la menor duda que estamos construyendo centros de salud en la Comunidad Valenciana.
No está el hospital de Denia, porque no tenemos que poner un euro el próximo año en la construcción del hospital de Denia.
No olvidemos que ese es un hospital público, exactamente igual que el resto de hospitales de la red pública sanitaria, solo que su gestión será a través de una concesión administrativa que una empresa o una UTE construcción gestión sanitaria va a llevar a cabo.

Otro aspecto que han tratado también en su intervención.
El señor Botella se ha referido, por ejemplo, al gasto farmacéutico.
Y, efectivamente, se ha puesto en marcha un Plan integral de calidad y mejora de la prestación farmacéutica que lo que pretende el próximo año es llevar a cabo un conjunto de actuaciones que afecten a los profesionales sanitarios, al paciente, a la industria farmacéutica, a las propias farmacias, en definitiva a todos los agentes que tienen que ver con el gasto farmacéutico.
Y el próximo año nuestro objetivo es no continuar con esos incrementos, aproximadamente el 12%, que estamos llevando este año por debajo de la media de otras comunidades autónomas, pero el 12%.

Nuestro objetivo es poder realizar un importante punto de inflexión que nos lleve a que la Comunidad Valenciana el año que viene permanezca estable el crecimiento del gasto farmacéutico.
Por lo tanto, no se produce ahí un incremento importante en lo destinado a prestaciones farmacéuticas.

Es evidente que desde la Conselleria de Sanidad hemos hecho un enorme esfuerzo por la sanidad pública; enorme esfuerzo por la sanidad pública que se traduce en dos ámbitos.
Por un lado, en la construcción de nuevas infraestructuras.
Antes señalaba qué hemos hecho desde el punto de vista de la construcción de centros en la asistencia primaria y qué hemos hecho en la construcción y sobre todo reforma de hospitales en asistencia especializada.
Pero es que, además, hemos hecho un importante esfuerzo, todos los profesionales de la sanidad valenciana, todos los profesionales de la sanidad valenciana, con el impulso de la Conselleria de Sanidad, para mejorar nuestra eficiencia, para pasar por ejemplo de 122.
000 a 220.
000 intervenciones quirúrgicas del año 1995 al año pasado, para pasar de cinco millones a siete millones de consultas en la Comunidad Valenciana.
En definitiva, también en esa línea se construye la sanidad, se construye la sanidad no solo haciendo edificios sino también ofreciendo a los profesionales de la sanidad valenciana una adecuada incentivación.

Y no le quepa a usted la menor duda, señor Llinares, que actuaciones como la financiación por tarjeta en el ámbito de la atención primaria, el incentivo a la productividad como consecuencia de unos objetivos previamente pactados con las unidades de asistencia de nuestros centros hospitalarios, va a conseguir un estímulo y una retribución adicional con la que, sin duda, esperamos incentivar y comprometer, si cabe todavía más, a los profesionales de la sanidad valenciana.

Se ha referido, en materia de salud mental, el señor Botella a alguna de las políticas que quiere plantear la Generalitat Valencia el próximo año.
Yo creo que a nadie se le escapa que hemos centrado la actuación del gobierno del Partido Popular durante estos años de gobierno del presidente Zaplana en lo que ha sido la definición del Plan de salud mental y ahora en lo que tiene que ser el consorcio entre las diputaciones provinciales y la Generalitat Valenciana, que somos todos los que prestamos en este momento servicios en materia de salud mental.
Si somos capaces de coordinar todos los esfuerzos asistenciales, sin duda estaremos en disposición de ofrecer unos mejores servicios desde el punto de vista de la asistencia en salud mental.

Y, por último, referirme a la política de prestaciones externas.
Como decía antes, ese importante esfuerzo que hemos hecho en materia de construcción de infraestructuras sanitarias, en materia de mejora de la eficiencia de nuestros recursos asistenciales, debe venir acompañado también de la utilización de todos los recursos sanitarios que existen en la Comunidad Valenciana.
Y mientras haya un quirófano, una cama, un médico, un enfermero, una posibilidad de realizar una prestación sanitaria, una prueba diagnóstica, una atención de diálisis, oncológica, etcétera, a cualquier ciudadano valenciano, no le quepa la menor duda que seguiremos concertando con la iniciativa privada.
Porque al ciudadano, al paciente que tiene un problema, su percepción es que está ante una sanidad gratuita, universal y pública.
Y, por tanto, nosotros nos tenemos que preocupar de ofrecer esa sanidad.
Y, en ese sentido, quien presta esa sanidad en este momento puede ser lo menos importante si somos capaces de ofrecer esos servicios sanitarios a los ciudadanos.

Muchas gracias.

 

**El senyor president:**

 

Gràcies, senyor conseller.

Té la paraula el senyor Botella.

 

**El senyor Botella i Vicent:**

 

Gràcies, senyor president.

Breument, perquè crec que anem a tindre ocasió, no solament en el debat dels pressupostos, a partir d'ara ja en la comissió i en el ple de les esmenes que puguem presentar, sinó sobretot durant l'any en el que anem a tindre un seguiment de l'aplicació d'estos pressupostos tan meravellosos que ens presenta ací el senyor conseller.
Perquè nosaltres, com dic, anem a presentar les esmenes escaients per a partir que s'aproven els pressupostos eixos siguen els pressupostos de la Generalitat.
I, per tant, el que voldrem és que es complisquen i que es porten a efecte.
Cosa que un any darrere de l'altre es demostra que no hi ha voluntat de compliment d'allò que vostés vénen a prometre en cada ocasió.

A mi em crida l'atenció que vosté parle del tema de les prestacions farmacèutiques i diga que és que estan en una fase de retall d'estes despeses, quan vostés han sigut capaços de tindre un pressupost en l'any 1996, senyor conseller, de 72.
000 milions de pessetes per a prestacions farmacèutiques.
I ara, sis anys després, set anys després, ens trobem amb 131.
000 milions de pessetes, quasi el doble del que vosté o del que vostés van pressupostar en l'any 1996; és a dir, en poc de temps vostés han duplicat la quantitat de diners respecte a esta qüestió.

Però després vosté diu que el tema de les proves diagnòstiques és un tema important, que cal dedicar uns diners i que, a més a més, al ciutadà acaba no important-li molt bé qui li dóna el serveis sinó com es dóna.
Però, clar, al ciutadà el que cal informar-li és que des de la sanitat pública eixe servei es podria donar, inclús en condicions més econòmiques d'estalvi per a la sanitat pública i amb propietat d'eixa nova tecnologia, que és la de eixes proves diagnòstiques.
Perquè vosté destina en este pressupost 4.
100.
000 euros a la subvenció o al pagament de les proves diagnòstiques, mig milió més que l'any passat.
Caldria preguntar amb eixos diners quantes ressonàncies magnètiques es podrien comprar i instal·lar en els hospitals públics, quant personal es podria contractar, un any darrere d'un altre i, per tant, si seria més rendible tindre-ho en propietat la Conselleria de Sanitat o donar-li-ho a una empresa que siga la que faça el negoci en eixes qüestions.
Perquè, a més a més, algun dia parlarem de quin és el control que vostés poden exercir sobre eixes empreses a l'hora de realitzar eixes proves.
Jo crec que cap, però, en fi, en algun moment parlarem al respecte.

I, bo, sobre el tema dels centres de salut que vosté diga que hi ha centres que han desaparegut perquè no hi ha disponibilitat de sòl i tal.
.
.
El tema del centre de salut de Benalúa.
Home!
, no ens ho diga a nosaltres, diga-li-ho a l'alcalde d'Alacant, que és del Partit Popular, i que un any darrere d'un altre ha aparegut en els pressupostos i ha sigut incapaç de cedir-los els terrenys, però no és una qüestió que hagen de pagar els ciutadans la ineficàcia i la falta de seriositat d'un alcalde, en este cas el d'Alacant.
I, per tant, jo crec que vosté hauria de plantejar-ho en eixos termes.

Després, vosté diu: " informe, valoració, respecte al tema que s'augmenta l'1,90% respecte al global dels pressupostos".
I diu : "doncs, fixe's si el pes específic és important perquè l'1,90 representa.
.
.
" No, no, si el que cal vore és que la sanitat pública, que hauria de ser una de les prioritats d'este govern, augmenta el 13%.
I respecte als pressupostos globals de l'any passat l'1,90%.
Però, jo li he dit abans que hi ha un apartat que es diu Sociedad Proyectos Temáticos de la Comunidad Valenciana, entre els que es troba el projecte de Terra Mítica, que és una empresa en fallida, que està costant molts diners al conjunt dels valencians i alguns particulars també, fins i tot les pròpies empreses que es dedicaven a altre tipus d'activitat s'han posat en perill, i, per tant, els llocs de treball d'eixes empreses, ahí s'augmenta el 85%.
És a dir, vostés no tenen cap rubor en eixe aspecte.
Aleshores, eixa és la prioritat de la Generalitat Valenciana, no la sanitat pública.
Vosté pot estar molt satisfet en què augmenten l'1,90 respecte al global de l'any passat i el 13% respecte als pressupostos de sanitat, però no és eixe el tema, si vosté ho sap.
És a dir, vosté no té un pes important dins del que són els pressupostos de la Generalitat i té més Sociedad Proyectos Temáticos de la Comunidad Valenciana, Terra Mítica.
Això és el que té pes en els pressupostos de la Generalitat i el que té importància per al senyor Camps.
Per tant, jo crec que vosté menys propaganda i tractar d'aterrar més en allò concret.

Jo li he dit abans, al principi, que em pareixia que vosté havia vingut a donar ací una conferència de la societat del futur i, efectivament, és a dir, vosté tot el que parla tot és de futur, de futur, de futur, però de forment ni un gra, com solen dir en el meu poble.

 

**El senyor president:**

 

Senyor Botella, acabe.

 

**El senyor Botella Vicent:**

 

Acabe, senyor president, dient que, efectivament, en aquelles qüestions que vosté ha aterrat un poc o, fins i tot, el portaveu del partit que el sustenta, doncs, ha reconegut que en el tema de les inversions en hospitals, doncs, a part de La Fe, no hi ha altra cosa, és a dir, els 32 milions de La Fe i 3 milions *no sabemos para qué*.

Aleshores, jo crec que eixes són les qüestions que vosté hauria de retindre i, sobretot, una vegada s'aproven els pressupostos, que seran tal i com vostés decidisquen que per això tenen la majoria, vorem inclús si són capaços de portar-los a efectes en estos termes.
Jo des d'ara li dic que no van a ser capaços i que van a modificar-los una vegada s'aproven, però tindrem temps per a discutir-ho i per a tractar de tindre el control sobre el govern.

Moltes gràcies.

 

**El senyor president:**

 

Gràcies, senyor Botella.

Té la paraula la senyora Llinares.

 

**La senyora Llinares Cuesta:**

 

Moltes gràcies, senyor president.

Muy brevemente, porque como tenemos tan poquito tiempo y usted ha dicho tantas incoherencias, voy a ver si soy capaz de centrar un poco la cuestión.

Los datos son veraces, son rigurosos, se los podemos pasar, es el estado de ejecución del presupuesto de 2003 remitido por la Generalitat formando parte del Proyecto de ley de presupuestos.
O sea, eso para que quede claro.
O sea que los datos que hemos dado aquí son veraces y son rigurosos.
Otra cuestión es que a ustedes no les interese.

Lo que no se puede es hacer demagogia con un tema tan importante como es la salud, ni se puede faltar, además, a la verdad.
Y voy a decírselo además claro y alto.
Durante el gobierno socialista se realizaron 147 centros de salud.
Y le voy a decir más.
¿Usted puede decir algún pueblo que no tuviese un consultorio o un centro de salud y que no se le atendiese en condiciones?
Le recuerdo que el PAC, el PAC, pues igual usted no lo conoce pero estaba funcionando, que no lo ha inventado el Partido Popular ahora.

Le voy a decir más cosas.
En el año 1995, la participación del presupuesto de Sanidad con respecto a la Generalitat era del 38,10%.
Es verdad que ustedes durante ocho años la media ha sido del 36.
Incluso.
.
.
Mire, en 1997, el 36,90; en 1998, el 36,70, en el 1999, 36,50; en 2000, el 35,90; 2001.
.
.
y así sucesivamente.
Estaban colgados en la página web.
O sea, que tampoco es sospechoso.
Está colgado y esos son datos reales y veraces.

Otra cuestión que también me ha surgido y que tengo muchísimas dudas es: usted no me ha justificado el interés público para desestimar la construcción de estos centros de salud.
Y es más, ha dejado en el aire una duda diciendo que muchos centros no se hacían porque no se habían cedido los terrenos.
¿Quiere usted decir que la alcaldesa de Valencia no le ha cedido los terrenos?
¿Quiere usted decir que el alcalde Alicante no le ha cedido los terrenos?
¿Quiere usted decir que el alcalde de Villajoyosa no le ha cedido los terrenos?
Yo conozco al de Villajoyosa y los terrenos están cedidos desde hace casi un año.
Y ese documento lo tengo.
Por lo tanto, hay que decir las cosas como son.
Y lo que no se puede hacer es ir sembrando dudas e incertidumbres.
Yo, de Villajoyosa, se lo digo; de Valencia y de Alicante.
.
.
son alcaldes del PP, yo me imagino que tendrán mucho interés en que se hagan los centros sanitarios.

Una cuestión que yo creo que usted no me ha contestado, y es porque no ha querido contestarme, es ese aumento en los gastos de funcionamiento del capítulo II.
Yo le he preguntado si eran para nuevos servicios, como usted ha dicho, o eran para ir sacando esas facturas que ustedes tienen escondidas en el cajón y que no hay forma de saber a cuánto ascienden.
Usted ha pasado de largo y no.
.
.
Mire, mire si tengo facturas aquí, señor conseller.
Esto es una parte.
Las tenemos a capazos, a capazos.
Este solamente es del Hospital La Fe, desde el año 2001.
Si usted no tiene conocimiento, si a usted no le han informado, a pesar de haber sido conseller, conseller de Economía y Hacienda, no dude usted que esta oposición colaborará para que todo el mundo sepa lo que se debe y, además, poner en marcha los planes de saneamiento adecuados para solucionar este problema.
Aquí se lo digo.
Mire, estas son.
.
.
965.
000 euros, pero como estas ­hoy he traído una muestra­, le podemos traer muchas.
*(Remors)* Eso real.
Me imagino que usted las tendrá.
Yo no quiero ser tan mal pensada de que usted no tenga esa información.
Me imagino que las tendrá.
No ha contestado, espero que en la otra intervención me conteste.

Usted ha hablado ­y a mí no me ha dado tiempo, porque tengo poco tiempo­ de la salud pública.
Usted la ha nombrado como línea estratégica.
La verdad es que aquí, en los presupuestos, no está la creación de la Agencia de Seguridad Alimentaria.
Solamente está como objetivo que se pondrá en marcha el Plan de salud alimentaria, no la creación de la agencia, no la creación de la agencia.

 

Otra de las cuestiones que.
.
.
usted sí que ha hablado de la ley de salud pública, pero aquí tampoco lo hemos visto.
.
.
Han dicho siempre que se va a hacer la ley de salud pública, pero tampoco la hemos visto plasmado como objetivo.
Por eso le he dicho que líneas tienen.
¡Faltaría más!
Pero es que las líneas y los planes, ya les dije que ustedes son muy dados a los planes.
Surge un problema, plan, pero plan sin consignación presupuestaria.
Por lo tanto, son planes de cara a la galería, pero que no solucionan los problemas reales que tienen los valencianos y valencianas en algo tan importante como es la sanidad.

Y ya para terminar, decirle que, mire, la.
.
.
que usted quiera hacer ver que han aumentado las inversiones en especialidad y en primaria, eso es ya la cuadratura del círculo.
O sea, eso no se lo cree nadie.
Ustedes ­y vuelvo a insistir­ repiten las ampliaciones y reformas desde el año 2000.
Pero es que este año encima presupuestan menos de los que se venía presupuestando durante los otros años.
Y esa es la realidad.
Y yo entiendo que a usted no le guste, yo lo entiendo, pero desde luego usted tiene que asumir y aceptar que esos son los datos, ese es el presupuesto y con los datos en la mano, los que somos de ciencias y sabemos contar.
.
.
pues es que así de sencillo, es así de sencillo.

A mí me gustaría que estuviésemos hablando de otras cosas.
Tampoco me he hablado de las nuevas prestaciones que ustedes prometieron en campaña electoral.
También ha pasado por encima.
Yo le vuelvo a insistir: ¿qué nuevas prestaciones se van a poner en marcha?

 

**El senyor president:**

 

Senyora Llinares, vaja acabant.

 

**La senyora Llinares Cuesta:**

 

¿El plan de salud bucodental dónde está?
¿En qué línea presupuestaria?
¿Cuándo se va a hacer efectivo?
Así podríamos continuar con todas las nuevas prestaciones, que creo que son muy importantes.

Y, desde luego, cuando usted habla, como está hablando, diciendo lo maravillosos que son y que son los mejores del mundo mundial, tenga usted en cuenta que detrás hay muchos ciudadanos y ciudadanas que tienen un problema real, como son unos tiempos excesivos para ser atendidos en condiciones.
Y el tema de las listas de espera y de los tiempos excesivos para ser atendidos está ahí, y ustedes no lo pueden negar.
Y el año pasado ya tenían presupuestado el plan de la garantía de no demora.
Y de momento, no se ha hecho absolutamente nada.
En la otra interpelación que le hicimos no habían hecho ni los deberes de hacer ese sistema de información que el consejo interterritorial les obliga.
Ni tan siquiera eso.
Por lo tanto.
.
.

 

**El senyor president:**

 

Gràcies, senyora Llinares.

 

**La senyora Llinares Cuesta:**

 

.
.
.
yo les pido.
.
.
Gracias.

 

**El senyor president:**

 

Senyor conseller, té vosté la paraula.

 

 

**El senyor conseller de Sanitat:**

 

Moltes gràcies, president.

Señor Botella, señora Llinares, muchas gracias por sus intervenciones.

Quiero volver a destacar que estamos ante los presupuestos de la Generalitat Valenciana en lo que afecta al área de sanidad, más importantes de la historia de la Generalitat.
Tengo los datos de otras comunidades autónomas, y no me consta, no han terminado todas las comunidades autónomas.
.
.
Somos, además, en términos relativos, la comunidad autónoma que tiene un mayor incremento presupuestario en materia de sanidad.

Yo no digo, señora Llinares, que seamos los mejores del mundo mundial, como usted ha dicho, pero creo que sí que hemos acreditado los gestores, los responsables del Partido Popular, que somos capaces de aportar a la sociedad valenciana muchas más iniciativas en cantidad y en calidad, y así al menos lo han valorado los ciudadanos en los últimos ocho años, en tres ocasiones consecutivas.
Por tanto, no lo debemos estar haciendo tan mal.

El señor Botella ha vuelto a referirse a algunas de las inversiones y a la mezcla de lo público y lo privado, a lo que usted es tan aficionado.
En materia de alta tecnología, en materia de pruebas diagnósticas, en los últimos cuatro años, solamente en los últimos cuatro años se han adquirido 131 equipos de diagnóstico, 20 equipos de cardiología y hemos situado a la Comunidad Valenciana como la primera en el conjunto de España en pruebas de TAC, resonancia magnética, acelerador lineal, en relación a otras comunidades autónomas.
Yo no sé si eso es público o es privado, pero el ciudadano que necesitaba alguna prueba diagnóstica de esas características o algún tratamiento, aquí lo tiene y lo está teniendo.
Y, por lo tanto, nosotros seguiremos apostando por esa sanidad que resuelve los problemas de los ciudadanos.

Y luego, señor Botella, no valore el presupuesto solamente por los porcentajes de incremento.
Yo he dicho que es importante el porcentaje de incremento, pero he dicho que es más importante el peso relativo que tiene.
Se ha referido usted a una iniciativa en la que participa la Generalitat Valenciana en aproximadamente un 13%, como es el caso de Terra Mítica, y dice que tiene un incremento.
.
.
no recuerdo si ha dicho del 80 o el 90%, que eso significa que ahí hacemos más esfuerzo.
Por ponerle un ejemplo, en la Conselleria de Sanidad también hay línea que es para reformar unas comunidades terapéuticas, que pasa de dos millones de pesetas a 13.
Eso es un 565% de incremento.
Con esa lectura estaríamos hablando que el año que viene la Conselleria de Sanidad va a centrar sus esfuerzos presupuestarios en reformar comunidades terapéuticas.
Por tanto, vamos a centrar las cosas en sus justas términos y vamos a reconocer que, efectivamente, el esfuerzo presupuestario en la conselleria es muy alto.

Y le recuerdo a la señora Llinares, al hablar de los datos rigurosos, que en el año 1995, año en el que teníamos las elecciones que ganó por primera vez el Partido Popular, donde su presupuesto hizo muy difícil la ejecución del mismo en el año 1995 a los gestores de entonces -yo estaba en la Conselleria de Sanidad-, presupuestó, efectivamente, un 38,2% de Sanidad en peso relativo del conjunto de la Generalitat.
Mientras que el resto de años el peso relativo era 36,4, 36,6 o 36,7, es decir, aproximadamente 1,8 puntos porcentuales de diferencia en relación a lo actual.

Le he explicado por qué no están los centros de salud en este momento, algunos que estaban, incluido el caso de Alicante o el caso de Valencia, donde se dice: "Necesitamos un centro de salud en Malvarrosa", por poner un ejemplo.
Y en el presupuesto aparecía centro de salud en Malvarrosa.
Luego hay que expropiar terrenos, buscar terrenos, y eso no siempre en las grandes ciudades es fácil hacerlo en el período de un año.
Hemos optado, por tanto, por buscar una línea genérica de construcción de centros salud, que, como le he dicho antes, contiene aproximadamente los 36,2 millones de euros, y centrar de forma específica aquellos que vamos a construir.

Se ha referido usted a las facturas de cajón.
Y la verdad que eso a mí sí me suena.
Cuando yo en 1995 fui director general de régimen económico, y llegué a la Conselleria de Sanidad y tuvimos que terminar el ejercicio, poco a poco los proveedores iban llamando a la conselleria para decirnos: "Oiga, que ustedes nos deben dinero".
"¿Cómo que nos deben dinero?
" "No tenemos constancia de eso".
Y tuvimos que mandar una carta a todos los proveedores del sistema sanitario para preguntarles: "¿Les debemos dinero o no les debemos dinero, porque no lo sabemos?
" Y esa carta es conocida, esa carta fue mandada aproximadamente a los 1.
700 proveedores del sistema sanitario, para al final concluir que había una deuda pendiente ­y hablo de memoria­ del entorno de 14.
000 millones de les entonces pesetas, *(remors)* de las entonces pesetas, las que pudimos.
.
.

 

**El senyor president:**

 

Senyories.
.
.

 

**El senyor conseller de Sanitat:**

 

.
.
.
en aquel momento conocer solo, solo de proveedores, no de prestaciones externas ni de conciertos con la iniciativa privada que ustedes tenían.

Y, por último, decirle por segunda vez ­porque lo he dicho, pero como usted me lo ha reiterado­ que sí creamos la Agencia de Seguridad Alimentaria, porque así lo he dicho en mi intervención.

Y la ley de salud pública.
Mire usted, la ley es un trámite parlamentario que al final se concluye con un texto que tiene una serie de iniciativas que recogen partidas presupuestarias.
La ley como tal no la tiene que buscar en una partida presupuestaria, Ley general de salud pública.
Tiene que ver usted las partidas presupuestarias de las iniciativas que contiene que sí están.

En definitiva, un proyecto de presupuestos, como digo, muy ambicioso, que prioriza la sanidad y que estoy convencido de que esas líneas estratégicas que reconoce el Partido Socialista que tiene el Partido Popular, seremos capaces de llevarlas a cabo.

Muchas gracias.

 

**El senyor president:**

 

Moltes gràcies, senyor conseller, per la seua intervenció.

Suspenem la sessió fins demà a les deu del matí.

 

*(S'alça la reunió a les 20 hores i 27 minuts)*