Untitled Document


<!--
body {
color:black;
}
.text8 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
font-weight:bold;
text-decoration:none;
color:black;
}
.text7 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
text-decoration:none;
color:black;
}
.text14 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
font-weight:bold;
font-style:italic;
text-decoration:underline;
color:black;
}
.text1 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
font-style:italic;
text-decoration:underline;
color:black;
}
.text5 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
font-style:italic;
text-decoration:none;
color:black;
}
.para1 {
text-align:justify;
}
-->



Comissió d'Obres Públiques i Transports realitzada el dia 23 d'octubre de 2009.
Comença la reunió a les 11 hores i 30 minuts.
Presideix el diputat senyor Rafael Ferraro Sebastiá.
Reunió número 20.

Projecte de llei d'accessibilitat universal al sistema de transports de la Comunitat Valenciana.
Debat en comissió (RE número 34.
849, BOC número 151)

El senyor president:

Anem a donar començament a la Comissió d'Obres Públiques i Transports convocada per al dia de hui.

En primer lloc, el senyor secretari passarà llista per tal de comprovar si n'hi ha quòrum.

Procedisca, senyor secretari.

(El senyor secretari passa llista per tal de comprovar si hi ha quòrum)

Moltes gràcies, senyor secretari.

Senyories, anem a passar al primer punt de l'ordre del dia: lectura i aprovació.
.
.
(So d'un telèfon mòbil)

Repetisc, repetisc, senyories, (veus) primer punt de l'ordre del dia: lectura i aprovació, si procedix, de l'acta de la reunió anterior.
Les seues senyories tenen en la carpeta l'acta.
Si cal fer alguna observació, ara és el moment; si no, la donem aprovada per unanimitat.

Moltes gràcies, queda aprovada.

Senyories, abans de continuar, deixe la presidència a la senyora vicepresidenta, senyora Quinzá, perquè jo he d'actuar com a ponent de la llei.

Moltes gràcies.

(Ocupa la presidència la vicepresidenta, senyora Asunción Quinzá Alegre)

La senyora vicepresidenta:

Buenos días, señorías.

La senyora vicepresidenta:

Vamos a comenzar, si les parece, el debate del Proyecto de ley de accesibilidad
universal al sistema de transportes de la Comunidad Valenciana.

Yo espero.
.
.
, me estreno como presidenta, espero hacerlo bien.
En cualquier
caso, sí que agradecer aquí el esquema minucioso que me ha hecho el presidente de la comisión, el señor Ferraro.

Si les parece a sus señorías, vamos a comenzar leyendo las transaccionales a las que creo que, con
anterioridad a comenzar esta comisión, han llegado por parte de los grupos.
¿Alguna objeción?

El secretario, por favor, que proceda a la lectura de las mismas.

El senyor secretari:

Moltes gràcies, senyora presidenta.

Comencem.

Esmena número 11, del Grup Parlamentari Socialista.
Substituïx l'article 7, paràgraf primer: «Les figures del planejament urbanístic, així com els instruments que les desenrotllen i els projectes de qualsevol tipus que
implanten o modifiquen vials públics destinats al tràfic de vianants, hauran de garantir l'accessibilitat en la utilització dels espais d'ús públic i se subjectaran al que preveu la present llei, en la Llei 1/1998, de 5 de
maig, de La Generalitat, d'accessibilitat i supressió de barreres arquitectòniques, urbanístiques i de la comunicació, i en aquelles altres normes que reglamentàriament les desenrotllen, no podent, en cas contrari, ser objecte del tràmit d'aprovació requerit per la legislació sectorial aplicable.
»

La leo toda, ¿no?
, de un tirón.

La senyora vicepresidenta:

Sí.

El senyor secretari:

Bé, en tenim per a una estoneta.

Esmena 14, del Grup Parlamentari Esquerra Unida-Bloc.
.
.
Article 8.
2: «Els elements assenyalats en l'apartar anterior seran dissenyats en les dimensions mínimes i característiques bàsiques que reglamentàriament es determinen, permetent, en tot cas, l'existència d'una banda de suficient amplària exempta d'obstacles de qualsevol tipus, com ara els elements d'edificació o urbanització, mobiliari urbà o elements anàlegs.

»Es garantirà l'adequada continuïtat en l'encreuament en la resta de la xarxa viària per mitjà de rampes, tractament de paviments, senyalització i la resta d'elements de disseny que es consideren adequats per a garantir la dita continuïtat.

»Les rampes i desnivells en els dits itineraris tindran una inclinació que permeta la seua utilització per persones de mobilitat reduïda, de mode autònom i segur, i disposaran d'una amplària que permetrà desitjablement l'encreuament de dos persones, una d'elles en cadira de rodes.
» (Veus)

La senyora vicepresidenta:

Sí, dígame.

El senyor Signes Núñez:

Únicament, demanar-li al secretari que quan llija una.
.
.
, perquè quede reflectit en el Diari de Sessions, quan llija una transaccional, llija quins grups la signen.
Perquè s'ha referit només a la 14, Grup d'Esquerra Unida, i no s'ha referit a la 15, Grup Parlamentari Socialista, ni a la 16, diputats no
adscrits.
(Veus)

El senyor secretari:

Sí, perquè m'he menjat el.
.
.

El senyor Signes Núñez:

M'agradaria que la tornara a llegir amb l'encapçalament complet.

Gràcies.

El senyor Pañella Alcàcer:

Si em permet una qüestió.
.
.
(Inoïble.
El senyor Pañella Alcàcer parla amb el micròfon desconnectat)

La senyora vicepresidenta:

Sí, señor Maluenda.

El senyor Maluenda Verdú:

Señora vicepresidenta, sugiero una solución que sea muy fácil.

Encima de la firma del señor Pañella, el propio señor Pañella que ponga «a efectos de tramitación».
Y ya está.
Para no tener que anular el documento.
(Veus)

La senyora vicepresidenta:

Muy bien.
Perfecto.

El senyor secretari:

I comencem de nou.

La senyora vicepresidenta:

El señor secretario que tome nota y que proceda.
(Veus)

El senyor secretari:

Reprenem el tema demanant disculpes per l'omissió.

I ens referíem a l'esmena número 14, del Grup Parlamentari Esquerra Unida-Bloc-Verds: Compromís i l'esmena número 15 del Grup Parlamentari Socialista.

Passem a la següent.

Esmena número 19, del Grup Parlamentari Esquerra Unida-Bloc-Verds-IR: Compromís, i esmena número 20 del Grup Parlamentari Socialista.
Article 10.
2: «No podent aplicar cap contraprestació addicional a l'aplicada en general.
»

Esmena 25, del Grup Parlamentari Socialista, i les esmenes 24, 26 i 28, del
Grup Parlamentari Esquerra Unida-Bloc-Verds-IR Compromís.
Article 11.
3: «En els vehicles de transport públic urbà i interurbà hauran de reservar-se per a persones amb discapacitat, com a mínim, dos seients i espai per a dos cadires de rodes adequadament senyalitzades.
Estaran situats pròxims a la porta del conductor; en este lloc es col·locarà un timbre de parada de fàcil accés.

»L'autobús no iniciarà la marxa fins que la persona amb discapacitat no estiga en el seient reservat,
ocupe la plaça reservada a la cadira de rodes i estiga degudament ancorat o, si és el cas, el conductor se cerciore que esta haja descendit totalment del
vehicle.

»En estos espais podran instal·lar-se seients abatibles o plegables, però quan es troben en posició tancada no hauran d'interferir en els requisits de dimensions de l'espai destinat a les cadires de rodes.

»En cap cas, els cotxes de bebés es consideraran cadires de rodes.
»

La següent.
.
.
(Veus) «En cap cas.
.
.
, (Algú diu: «Ah!
En cap cas») els cotxes de bebés es consideraran cadires de rodes.
»

Esmena número 27, del Grup Parlamentari Esquerra Unida-Bloc-Verds-IR: Compromís.
Article 11.
2.
Afegir al final del punt 2: «Esta obligació es regularà reglamentàriament.
»

Esmena número 49, del Grup Parlamentari Esquerra Unida-Bloc-Verds-IR: Compromís.
Article 17.
Afegir al punt 2 el següent text: «Per a aconseguir este percentatge es procedirà de forma gradual i percentual, d'acord en el que reglamentàriament es determine.
»

Esmena número 53, del Grup Parlamentari Socialista.
Article 17.
Afegir un nou punt al
final de l'article: «5.
Els quadres de tarifes, així com les altres informacions complementàries, hauran d'estar disponibles de forma impresa, en sistema braille, a més del llenguatge alfabètic.
Procurarà, igualment, l'adaptació, en la mesura que siga possible, de noves tecnologies que vinguen a satisfer
les necessitats de les persones que patisquen discapacitat sensorial.
»

Esmena 65, del Grup Parlamentari Socialista.
Article 22.
1.
Substituïx el text pel següent: «Les administracions públiques, els operadors de transport i qualsevol persona o entitat de les
obligades per esta llei hauran d'adaptar, dins del marc de les seues competències i en aquells elements que d'elles depenguen, les condicions d'accessibilitat del sistema de transport a les condicions bàsiques establides i regulades en l'articulat i en els annexos del Reial decret 505/2007, de 20 d'abril, pel que s'aproven les condicions bàsiques d'accessibilitat i no discriminació de les persones amb discapacitat per a l'accés i utilització dels espais públics urbanitzats i edificacions, i del Reial decret 1.
544/2007, de 23 de
novembre, pel qual es regulen les condicions bàsiques d'accessibilitat i no discriminació per a l'accés i utilització dels modes de transport per a persones amb discapacitat, així com als criteris i condicions addicionals establits en el capítol II de la present llei.
»

Esmena 88, del Grup Parlamentari Popular.
Article 28.
1.
Substituït pel text següent: «La prestació dels serveis de taxi s'adequarà al que preveu esta llei en el termini màxim de quatre anys, a comptar de l'entrada en vigor del reglament que desenrotlle la present llei en esta matèria.
»

Esmena 95 i 98, del Grup Parlamentari Esquerra Unida-Bloc-Verds-IR: Compromís.
Article 32.
2.
Substituïx el text pel següent: «El consell de participació estarà presidit pel conseller competent en matèria de transport, a qui correspon determinar i designar el seus membres.
»

Esmena 105, del Grup Parlamentari Socialista.
Disposicions addicionals.
Afegir
una nova disposició addicional amb el text següent: «Fons per a la promoció de l'accessibilitat al sistema de transport competència de La Generalitat.

»1.
Es crea el fons per a la promoció de l'accessibilitat al sistema de transport de competència de La Generalitat.

»2.
El Consell, a proposta de les conselleries competents per raó de la matèria, destinarà partides pressupostàries finalistes en cada exercici per a finançar el compliment d'esta llei.
Addicionalment, integrarà a este fons les multes i sancions econòmiques que es recapten com a conseqüència de l'aplicació del règim sancionador previst en esta llei.
Així mateix, s'integraran en el referit fons les donacions, herències i llegats que, per voluntat expressament manifestada, hagen de dedicar-se
als fins previstos en la present llei.

»3.
Periòdicament, es destinarà un percentatge d'este fons per a subvencionar programes específics dels ens locals i entitats privades que, per mitjà de conveni, es comprometen a assignar partides pressupostàries per a aconseguir els fins establits en esta llei.

»4.
El fons serà gestionat per l'Agència Valenciana de Seguretat en el Transport.
Fins que no siga constituïda l'esmentada agència, s'encomanarà la seua gestió a l'Entitat de Transport Metropolità de València o, si és el cas, a l'ens que la substituïsca.
»

Esmena 106, del Grup Parlamentari Socialista.
Afegir una nova disposició addicional: «Targeta de descompte.
Ferrocarrils de la Generalitat posarà en funcionament en els seus servicis de transport de viatgers, tant en metro de
València com en el Tram, així com en aquells servicis de transport de viatgers també de titularitat de l'FGV que es creen, tant a Castelló com a altres ciutats de la Comunitat Valenciana, un sistema de targetes i
tarifes reduïdes per a persones amb discapacitat, en la forma que reglamentàriament es determine.
»

En principi, no queden més transaccionals.

La senyora vicepresidenta:

Si les parece a sus señorías, pasamos a la votación de las enmiendas que voy a leer en el orden.
.
.
, -transaccionales- en el orden en el que han sido leídas.

La enmienda.
.
.
, la 14, 15, 19, 20, 24, 25, 26, 27, 28, 49, 53, 65, 88, 95, 98,
105 y 106.
(Veus) Los números de enmiendas.
(Algú diu: «Que se retiran.
») No, no.
.
.
Bueno, que se han transaccionado y que vamos a proceder.
.
.

El senyor Maluenda Verdú:

Que se retiran, porque son sustituidas por las transaccionales.

La senyora vicepresidenta:

Efectivamente.

Sí, dígame, señor Pañella.

El senyor Pañella Alcàcer:

El que volia és, per dubtes, separar-ne una.
.
.
(Inoïble.
El senyor Pañella Alcàcer parla amb el micròfon desconnectat)

La senyora vicepresidenta:

Muy bien.

Y del resto de enmiendas, ¿entiendo que se votan conjuntamente?
(Un diputat parla amb el micròfon desconnectat)

La 14 y 15 conjuntamente y por separado del resto, ¿no es así?
Muy bien.

El senyor Signes Núñez:

Presidenta, si me permet, no sé si cal, alguna volta ho ha dit el diputat d'Esquerra Unida però el Grup Socialista també demana que la que fa referència, l'esmena 88 del Partit Popular.
.
.
.

La senyora vicepresidenta:

Sí, ya lo ha dicho el, el, el representante de Esquerra Unida ya lo ha dicho.

Pues, señorías, si les parece vamos a votar primero la enmienda número 88 del Grupo Parlamentario Popular.
Votos a favor, 8.
.
.

Perdón.
.
.
, sí, la 88, la que ha pedido usted junto con el representante de Compromís que se vote por separado.
Votos a favor, 8.
Votos en contra, 6.
Y
abstenciones, ninguna.

Ahora vamos a pasar a votar, si les parece, la enmienda transaccional 14 y 15, que también han pedido que se vote por separado.
¿Votos a favor?
8 votos a favor.
¿Votos en contra?
(Veus)

Al artículo 8, sería la enmienda 15 del Grupo Socialista la que quieren que se vote por separado, ¿no es así?
y la 14 de Compromís.
Muy bien.
Vale.
Repetimos la votación, señorías.
Enmiendas 14 y 15 relativas al artículo 8.
¿Votos a favor?
13 votos a favor.
¿Votos en contra?
¿Abstenciones?
Una.

Ahora, señorías, si les parece, vamos a pasar al resto de votación de las enmiendas transaccionales.
¿Es preciso que las vuelva a leer o las conocen sus señorías?
Venga.
¿Votos a favor?
Unanimidad.

Ahora, si les parece, señorías, vamos a continuar primero con el debate de las enmiendas.
La enmienda número 1 correspondiente al Grupo Parlamentario Popular, ha sido.
.
.
¡Ah!

La senyora Sanz Alonso:

Sí, buenos días, señora presidenta, quería que se dieran por defendidas las enmiendas que ha presentado mi agrupación y que se pasen a votación en el momento que corresponda.

La senyora vicepresidenta:

Sí, bueno eso podrá decirlo cuando le dé yo el turno a sus enmiendas o.
.
.
(So d'un telèfon mòbil)

¿Tiene usted prisa?
¿Necesita ausentarme ya?
(Veus) Sí.

El senyor Ferraro Sebastiá:

Por parte del Grupo Parlamentario Popular no hay ningún inconveniente en que se voten en su momento y se den por defendidas.

La senyora vicepresidenta:

Muy bien, ¿por parte del resto de grupos?
No hay inconveniente, pues así consta en el acta.

Gracias, señora diputada.

Enmienda número 1 del Grupo Parlamentario Popular, está agrupada a las enmiendas número 2, 44, 48, 51, 56, 57, 85, 86, 109, 110 y 113.

El senyor Maluenda Verdú:

Gràcies, senyora presidenta.

Estes tretze esmenes.
.
.

El senyor Pañella Alcàcer:

Disculpe, una qüestió d'ordre.
.
.
l'agrupació de les esmenes no se m'ha passat.
.
.
és per saber quines.
.
.
.

El senyor Maluenda Verdú:

No, no, però és per a defensar-les, no per a votar-les.

El senyor Pañella Alcàcer:

Ja, ja, però simplement per saber quines estem.
.
.
, per quines estem.
.
.

La senyora vicepresidenta:

Todas las del Grupo Popular, señor Pañella, las han agrupado en un bloque que van a defender.
Ahora va a ejercer el diputado
señor Maluenda el turno a favor por cinco minutos.

Gracias, señor Maluenda, tiene usted la palabra.

El senyor Maluenda Verdú:

Jo volia en la meua intervenció de defensa d'estes esmenes deixar un aclariment, i és que l'esmena 1, 2, 56, 57, 109, 110 i 113 estan totes referides a l'idioma valencià, perquè substituïm unes paraules per altres, però en tot moment utilitzem en la substitució paraules reconegudes per l'Acadèmia Valenciana de la Llengua.

Per altra banda, està l'esmena 44, 85 i 86 que només tenen per objecte substituir en el text de la llei respecte de l'entrada en vigor de determinades actuacions, que siguen a partir de la
promulgació del reglament, no de l'entrada en vigor de la llei.
Eixes són la 44, 85 i la 86.

I la 48 i la 51, en la primera, la 48, pretenem que s'arreplegue en el text, quan se parla de les competències de l'administració i l'obligació que té al respecte per a l'adaptació dels vehicles, que se tinga en compte que se substituïx el verb pel que contempla el Decret 1.
544/2007 de l'estat, que desenrotlla la Llei 51/2003, o siga que diga promourà, a l'igual que diu el decret de l'estat.

És la 48.
I la 51, quan estem referint-mos a l'obligatorietat que a la concessió de noves llicències per a taxis se tinga d'aplicar el percentatge d'adaptació, que no siga només en este cas, perquè podria donar-se el cas que no se demanaren en alguna àrea noves llicències i mai s'avançaria en l'adaptació d'eixe tipus de vehicles, i afegim al final que també, en el seu cas, s'aplique en les transmissions de llicències que es realitzen.
O siga que no solament siga obligatori l'adaptació a les noves llicències sinó que si no hi ha noves llicències i hi ha transmissió de llicència que s'aplique també el mateix criteri.

Estes són les esmenes que.
.
.
, les 13 esmenes que teníem que han quedat reduïdes a 12 perquè la 88 ha sigut transaccionada rebaixant el text de la llei quan parla de dos
anys per a l'adaptació que, mitjançant una esmena l'elevem a huit anys en l'esmena 88, ara en la transaccional hem rebaixat a quatre anys.

Eixes són totes les esmenes que teníem, no en tenim més i espere que es voten a favor.

Gràcies.

La senyora vicepresidenta:

Muchas gracias, señor Maluenda.

¿Turno en contra?

Señor Signes, tiene la palabra.

El senyor Signes Núñez:

Mosatros, en totes aquelles esmenes que fan referència a l'idioma valencià anem a abstindre-mos.
Jo crec que si el projecte de llei ve des de La Generalitat formulat en una
llengua, jo pense que eixes esmenes que fan referència a qüestions idiomàtiques és el que menys importa, i per tant anem a abstindre-mos.

Després, en la 44, 85 i 86.
En la 44 anem a votar que no.
En la 85 i 86 anem a votar que
no també, i després en la 48 i en la 51 anem a votar que sí.
Per tant, eixe és el nostre posicionament respecte a les esmenes del Partit Popular.

La senyora vicepresidenta:

Gracias, señor Signes.

Para el turno de réplica tiene la palabra el señor Maluenda.

El senyor Maluenda Verdú:

Sí senyora presidenta.

En el mateix to que agraïsc al senyor Signes he de fer-li algun aclariment.
Les que se referixen a l'idioma valencià és veritat que des de la conselleria poden vindre utilitzant una sèrie de paraules totes elles reconegudes per l'Acadèmia Valenciana de la Llengua però no és menys cert què això és la iniciativa legislativa.
Qui té la potestat legislativa és este Corts i és legítim el que fem.
Ja li dic que respecte la seua opinió, faltaria més, i la seua decisió d'abstindre's, també que li agraïsc.

Quant a les esmenes que vosté no accepta, la 44, 85 i 86, entenc que no les accepta perquè el plantejament que la llei inicialment fea era que l'entrada en vigor era sempre a partir de la publicació de la llei, entenc que és per això.
Doncs, mire, mosatros volem, per ser més objectius a l'hora d'analitzar tots eixos documents que tenen una data de promulgació, que siga a partir de l'entrada en vigor del reglament perquè done més temps a estudiar-los.
Però, de totes formes, he de dir-li que no volem que açò siga un obstacle, i si bé la seua senyoria, hui, per eixa circumstància vota en contra, que jo respecte, però no tenim ningun inconvenient ni el senyor Ferraro ni jo d'ací al ple posar-mos d'acord i si s'ha de fixar una data determinada per a l'entrada en vigor del reglament estem oberts a consensuar el que, no solament el
seu grup, els altres grups també, estem dispostos a acordar.

Moltes gràcies.

La senyora vicepresidenta:

Muchas gracias, señor Maluenda.

Señor Signes tiene la palabra.

El senyor Signes Núñez:

Sí, jo agraïsc esta última intervenció perquè efectivament el vot negatiu és.
.
.
, no en eixe sinó en altres articles del projecte sempre se diferix els terminis que apareixen en
el projecte a l'aprovació del desenvolupament reglamentari.
I això pot ser al dia següent de la promulgació de la llei o pot ser onze anys després de la promulgació de la llei.
Per tant, nosaltres ací hui anem a votar «no» a tots aquells terminis que se diferixen al desenvolupament reglamentari.

Si d'ací al plenari podem aplegar a un acord, i ho desitjaria, de fixar un límit per a eixe desenvolupament reglamentari que fóra un límit adequat doncs, evidentment canviaríem el sentit del nostre vot.
I eixa és una de les qüestions importants com després llegiré per a nosaltres en este projecte de llei.

Gràcies.

La senyora vicepresidenta:

Gracias, señor Signes.

Diga, señor Maluenda.

El senyor Maluenda Verdú:

Entiendo que el señor Signes está pidiendo una separata a la hora de votar y no sé si el señor Pañella también quiera alguna separata.
(Veus)

La senyora vicepresidenta:

¿Votos a favor de la 1, 2, 56, 57, 109, 110 y 113?
8 votos a favor.
¿Votos en contra?
1 voto en contra.
¿Abstenciones?
4 abstenciones.

Señor Signes, disculpe, el otro grupo que quería.
.
.

El senyor Signes Núñez:

84, 85 i 86.

La senyora vicepresidenta:

Señorías, vamos a proceder a la votación de la 44, 85 i 86.
¿Votos a favor?
8.
¿Votos en contra?
6.

Ahora el resto de enmiendas.
¿Votos a favor?
12.
¿Votos en contra?
1.
 Muy bien, señorías.

Ahora pasamos a otro bloque de enmiendas.
La enmienda 3 del Grupo Socialista, que se agrupa con la 3, 4, 5, 7, 10, 13, 17, 33, 34, 39, 40, 42, 43, 52, 59,
62, 63, 64, 68, 70, 74, 76, 78, 80, 81, 83, 96, 97, 99, 101, 103, 104, 108,
111, 115 y 116.
No son todas, señor Signes, porque hemos sacado las enmiendas transaccionales que ya habían sido votadas.
¿Eh?
Vale.

Turno a favor.
Señor Signes, tiene la palabra por quince minutos.

El senyor Signes Núñez:

Senyories, la voluntat del meu grup és que este projecte de llei que hui debatem puga ser aprovat per unanimitat en
la mesura que regula drets constitucionals per a tota la població a través de la millora de l'accessibilitat al sistema de transport a la nostra comunitat, però que afecta d'una forma especial les persones amb discapacitats permanents, les persones d'edat avançada no discapacitades i les persones que tenen circumstàncies transitòries derivades d'activitats o situacions conjunturals que resulten
discapacitants.

Fent una extrapolació de dades a nivell estatal, estos tres col·lectius poden suposar prop del 40% de la població que residix en la nostra comunitat, el 40%.
Nosaltres hem presentat 44 esmenes,
un paquet important de les quals van dirigides que este projecte que debatem no
interferixca ni buide de contingut la normativa aprovada prèviament per La Generalitat, com és la Llei 1/1998, de 5 de maig, d'accessibilitat i supressió de barreres arquitectòniques, urbanístiques i de la comunicació.
Tampoc el Decret 39/2004, de 5 de març, en matèria d'accessibilitat en el medi urbà, o les dos ordres que el desenvolupen, sobretot la de 9 de juny de 2004, de la
Conselleria de Territori i Habitatge i que este projecte ignora, creant equívocs al nostre paréixer i una gran inseguretat jurídica.

Tampoc obviem les condicions bàsiques d'accessibilitat i no-discriminació de les persones amb discapacitat per a l'accés i utilització dels espais públics urbanitzats i edificacions establerts al Reial decret 505/2007, norma esta
última estatal.

Senyories, els itineraris de vianants regulats al capítol II, secció segona, ja ho estaven a la legislació a què m'he referit, i han d'atendre's en condicions i terminis a ella i no, tal i com marca este projecte, a un
desenvolupament reglamentari d'esta llei sense data definida.

A més, els mencionats vials públics -esta és una transaccional- destinats al tràfic de vianants, obliguem que es subjecten a la legislació esmentada, no tal i com diu el projecte de llei, en les fases de redacció i execució, sinó també les fases prèvies de plans generals, ordenació urbana, municipals, normes subsidiàries i altres instruments de planejament, amb la qual cosa, amb esta proposta,
la nostra posició és de major garantia i extensió i està en la línia, com deia abans, de l'article nové de la Llei 1/1998.
Este ha segut objecte d'una transaccional que nosaltres hem acceptat, efectivament, en la mesura en què hem cregut convenient que la transaccional, si no contemplava tota la nostra
esmena, sí que contemplava l'esperit, la molla, el cor de l'esmena nostra.
Així mateix, també pretenem recuperar i incloem els itineraris públics destinats al tràfic mixt vianants i de vehicles.

En la secció tercera, referida al transport públic -que també ha segut transaccionada- de viatgers, nosaltres inicialment, quan el projecte parla.
.
.
, díem que quan parla d'una reserva de seients per a persones amb mobilitat reduïda de, com a mínim, un 10% del total del vehicle, i d'una reserva d'espai que permeta la ubicació d'un nombre de persones amb cadires de rodes igual al 2% del nombre total de
places, nosaltres exigíem que tal i com diu la Llei 1/1998, tant el nombre de seients reservats com l'espai per a cadires de rodes, siga en els dos casos, com a mínim, de dos, encara que els percentatges a què es referix el projecte resulten inferiors.
Bé, este és un tema que també hem acceptat la transacció que ens ha proposat el Partit Popular al respecte.

I en les terminals, estacions i baixadors dels transports terrestres, introduïm l'obligatorietat dels titulars d'estes superfícies de mantindre el o els itineraris per a persones amb mobilitat reduïda en perfectes condicions de funcionament en tot moment.
Creguem que és fàcil d'acceptar esta esmena per part del Partit Popular, ja que cada vegada és més freqüent vore en estacions cartells d'avaria d'ascensors, amb la qual cosa esta els convertix en inaccessibles.

En l'article 13, referit al transport ferroviari i tramviari, exigim que ens espais
de recorregut intern en què calga sortejar torns o altres mecanismes, es dispose de passos alternatius, així com també que almenys una porta de les d'entrada i eixida d'accés a les andanes tinga l'amplària que permeta el pas d'una persona amb cadira de rodes.
Esta també ha segut transaccionada.
I també hem acceptat la transacció, diluint un poc, diluint, és la veritat, un poc allò que nosaltres demanàvem, però que.
.
.
Bé, l'hem acceptat.

En l'apartat 15, de condicions dels transports de viatgers per carretera, exigíem mesures provisionals fins que es realitze l'adaptació a què fa referència el projecte.
Em sembla que esta no ha estat acceptada, ho vorem després, però em sembla que no va ser acceptada pel Partit Popular.

Una altra que hem transaccionat era la petició inicial que nosaltres féiem pel que fa als serveis de taxi.
Nosaltres exigim que estos donen servei
preferent a les persones amb mobilitat reduïda, però rebutgem que estos tinguen eixe ús exclusiu, així com també demanem que els quadres de tarifes i informacions complementàries estiguen disponibles en material imprés i en sistema braille.
És veritat que hem transaccionat aquell aspecte de les noves tecnologies que
puguen sorgir.
Evidentment, era un buit que nosaltres havíem deixat, i hem transaccionat eixe aspecte.

El que em sembla que s'ha tret de la transacció és un tema que per a nosaltres és important, que és el que acabe de dir, el rebuig que n'hi hagen taxis que siguen d'ús exclusiu per a persones amb discapacitat.
Però, bé, hem acceptat la transacció.

Pel que fa als estacionaments i, en concret, a la reserva per a persones amb
problemes de mobilitat, l'article 21 del projecte, creguem que diferir el nombre d'estes places al desenvolupament reglamentari d'esta llei, i això serà per a tot el projecte, és buidar el contingut del text, per la qual cosa el meu grup exigix que figure
explícitament que esta reserva mai serà inferior al 2%.

El procediment, senyories, d'obtenció de les autoritzacions per a aparcar en les reserves, així com la regulació de la seua autorització, estan perfectament establertes en la Llei 1/1998, de La Generalitat, d'accessibilitat i supressió de barreres arquitectòniques, urbanístiques i de la comunicació, així com també en les normes que la desenvolupen, per la qual cosa, senyories, i sense
perjudici de noves reglamentacions, no podem tampoc diferir el procediment a un
desenvolupament reglamentari com fa el projecte, i ha estat perfectament
establert en la Llei, repetixc, 1/1998, i allò que desenvolupa esta llei.

Per tant, diferir reglamentàriament o diferir al reglament esta qüestió, ens pareix totalment improcedent.

Així mateix, també obrim la possibilitat que a les persones amb mobilitat reduïda se'ls permeta estacionar els seus vehicles en qualsevol lloc de la via pública durant un temps imprescindible i sempre i quan no s'entorpixca la circulació de vehicles o vianants.
Me dóna la impressió que esta esmena no serà, després quan se vote, acceptada pel Partit Popular.

En el capítol III, sistema d'adaptació del transport, no podem admetre allò establert a l'article 22.
2, que fixa un termini màxim de huit anys per a esta adaptació a comptar des de l'entrada en vigor del reglament que desenvoluparà esta llei, que pot postposar-se sine die o més enllà d'uns terminis que siguen raonables.
I això, senyor Maluenda, s'ho trobarà en tots els terminis que figuren en el projecte, i nosaltres no podem admetre
que qualsevol tipus de termini que figure en el projecte se diferixca a l'aprovació del reglament o al desenvolupament reglamentari d'esta llei que hui estem discutint.

Proposem que el termini d'adaptació siga des del moment d'entrada en vigor de la llei o, com vosté ha dit, anem a vore si d'ací al ple som capaços d'aplegar a un acord; que el sistema siga progressiu i que en cap cas esta
adaptació puga suposar minva o retard respecte dels terminis establerts com a condicions
bàsiques en la legislació estatal, reials decrets 506/2007 i 1.
544/2007.
I això per a garantir el principi d'igualtat i no-discriminació de totes les persones de l'estat.

Perquè si no ho fem aixina, (veus) perquè si no ho fem aixina, els terminis estos entre.
.
.
, del termini d'adaptació, poden ser diferents en la Comunitat Valenciana als d'altres autonomies.
Per tant, hi ha una normativa bàsica que hem d'acceptar en totes les autonomies de l'estat espanyol.

Igualment, respecte al document d'estratègies bàsiques per a l'adaptació del sistema de transports que ha d'elaborar la conselleria competent en matèria de transports, no acceptem el termini de dos anys d'elaboració i el reduïm a un any, i no a comptar des de l'aprovació del reglament de la llei, sinó, repetixc una vegada més, des de l'entrada en vigor de la llei o allò que puguem pactar d'ací al ple.

Respecte a la secció segona del capítol III de la llei, i pel que fa a l'adaptació dels itineraris de vianants en municipis amb una població superior als vint mil habitants o que tinguen més de deu mil vivendes, introduïm una nova.
.
.
, una garantia, per al cas que el Consell no desenvolupe reglamentàriament la llei.
La garantia, senyories, consistix en introduir un termini cert,
(veus) un termini cert per al cas que no s'haja aprovat el reglament, un termini cert a l'obligació dels municipis d'elaborar un programa d'actuació per a l'adaptació dels itineraris de vianants afegint a continuació del que diu el projecte, «en el plazo de un año desde la entrada en vigor de la normativa de desarrollo de esta ley», afegir, «o en el termini màxim de dos anys des de l'entrada en vigor d'esta llei, si este últim termini fóra inferior».

Així mateix, els terminis a què els ajuntaments elaboren els programes d'actuació per a l'adaptació dels itineraris de vianants, una primera fase de quatre anys i una segona i última fase de huit anys, els vinculem igualment a l'entrada en vigor de la llei i no, com fa el projecte, a partir del desplegament
reglamentari.
(Veus)

Igualment, proposem per al termini de dos anys per a l'adaptació d'estacions i terminals, que el vinculem als terminis establerts al Reial decret
1.
544/2007 estatal.

Respecte al capítol IV del consell de participació del transport adaptat a la Comunitat Valenciana, creguem fonamental incloure en
ell, a banda de La Generalitat, les associacions que indica el projecte i els
sindicats, els municipis, a través de la Federació Valenciana de Municipis i Províncies, i els grups parlamentaris de Les Corts.
S'ha aprovat una esmena, que nosaltres acceptem, i creguem que, bé, a través d'eixa esmena els municipis estan integrats, i també la federació, dins d'eixe consell de participació.

Així mateix,.
.
.
Perdó, una esmena no, hem aprovat una transitòria.

Així mateix, proposem l'elaboració per este consell de participació d'un informe públic anual.
Proposem afegir tres noves disposicions addicionals.
La primera,
quarta del projecte, seria la quarta del projecte, disposa que en el termini d'un any el Consell presente a Les Corts un pla de finançament d'esta llei.
Això ho considerem fonamental.
És a dir, una llei que no vinga acompanyada d'un pla de finançament, creguem que és una cosa que no val per a res.
Per tant, eixa és la primera disposició que proposem.

La segona, que seria la quinta del projecte, disposa la creació d'un fons per a la promoció de l'accessibilitat al sistema de transports de competència de La Generalitat, nodrida anualment amb fons finalistes de La Generalitat
i altres recursos destinats, etcètera, etcètera, que açò ha segut objecte d'una transaccional que acabem d'aprovar, efectivament, i, per tant, doncs, hem considerat que el redactat de la
transaccional se correspon, almenys en la medul·la, almenys en el cor, se correspon a eixa proposta que nosaltres féiem.
Tinc de dir que este fons que vostés han acceptat a proposta nostra, existix ja en Madrid, en Astúries, en Cantàbria, en Galícia i en Aragó.

La tercera que proposem, que també ha segut transaccionada, és la creació d'una tarja de descompte, i disposa que en el termini màxim de tres mesos des de l'entrada en vigor de la llei, ferrocarrils posarà en funcionament tant en Metrovalencia com en el Tram d'Alacant i el bus guia de Castelló, un sistema de targetes i tarifes reduïdes entre el 25 i el 50% per a persones amb un grau de discapacitat igual o
superior al 33% empadronats a la Comunitat Valenciana.

També diguem que quan una persona amb un grau de discapacitat, i això volem que ho tinguen en compte, senyor Maluenda, igual o superior al 65% i que
vagen acompanyats per una persona perquè són superiors al 65%, que eixa persona dispose dels sistemes de.
.
.
de condicions
econòmiques de viatge que la persona que té amb discapacitat.

Hem aprovat una transaccional, però li demane que pensen en este tema.
Una persona amb més del 65% necessita anar acompanyada, i eixa persona acompanyant ha de tindre
les mateixes reduccions tarifàries que la persona amb discapacitat.
Vaig acabant, presidenta, un moment.
Este
sistema s'aplicarà als futurs mitjans de transport que puguen crear-se.
Això ha sigut objecte també de la transaccional.

Senyories del PP, els demane sincerament, perquè crec que és important, que precisament esta llei s'aprove amb el màxim recolzament possible; si pot ser, per unanimitat.

Els demane que estudien amb cura les esmenes del meu grup, totes, però en especial aquelles que: primer -acabe de seguida-, eviten buidar la Llei 1/98; dos, demanem respectar la legislació estatal en la matèria; tres, demanem plans de finançament de la llei; quatre, i que no diferisquen tots els terminis de la llei a un
futur incert de desenvolupament reglamentari, sinó que es vinculen a l'entrada en vigor d'esta llei o allò que parlem d'ací al plenari.

És el que demanen els destinataris.
I no tindria sentit, senyor Maluenda, aprovar
una llei com esta sense que ells, els destinataris, consideren que és la llei que necessiten.
Hem d'aprovar la llei que ells consideren que necessiten, no la llei que ells
consideren que no és la que necessiten.

Res més i moltes gràcies.

La senyora vicepresidenta:

Muchas gracias, señor Signes.
Muchas gracias.

Turno en contra.
Señor Maluenda, tiene la palabra.

El senyor Maluenda Verdú:

Moltes gràcies, senyora presidenta.

Efectivament, senyor Signes, pense que estem fent entre tots una bona llei.
És la llei que necessita la societat perquè els drets de les persones que tenen problemes d'accessibilitat tots queden solucionats.

Jo, en primer lloc, vull agrair, sincerament, la participació important que el seu grup està fent en este sentit en esta llei, amb les aportacions que han fet.
És veritat que han presentat 44 esmenes, totes elles molt respectables.
Però vull també deixar constància que hi ha hagut una coincidència de criteris, a pesar que vosté les ha defensat totes elles, que me pareix molt bé que haja volgut parlar de totes elles, però d'eixes 44 esmenes, 8 les hem transaccionat de comú acord amb les redaccions que hem acordat finalment, i 19 les anem a votar
favorablement.

Vaig a referir-me a elles perquè queden reflectides en el Diari de Sessions.
Concretament, transaccionades han sigut l'esmenes 11, 15, 20, 25, 53, 65, 105 i 106.
I anem a votar favorablement, que
pregue se voten de forma separada, la 3, 4, 5, 10, 13, 17, 33, 34, 39, 40, 42,
59, 96, 99, 101, 103, 108, 111 i 116.
Eixes 19 passarem a votar-li-les
favorablement.

De la resta que queden, que tan sols en són 10, he de dir que la 68, 70, 74, 76, 78, 80 i 81 estan condicionades que
aconseguim arribar a eixe acord que hem dit anteriorment que estem disposats a
estudiar-lo quant que hi haja una data determinada o un termini fixat perquè el Consell tinga de promulgar el reglament.
Per tant, en totes elles també arribar a un acord seriós amb vostés.

I tinc d'agrair, una volta més, la col·laboració i enriquiment que han fet del text de la llei i la seua aportació en benefici del que va a ser el desenrotllament després de la llei.

Però hi ha una alguna esmena que no és que no estiguem d'acord en el que vostés plantegen, per exemple, totes aquelles, com la 7, que se refereixen als
pressupostos, que volen vostés que la llei.
.
.
ha dit vosté que hauria d'haver vingut dotada d'una memòria econòmica per a la seua aplicació.
Jo li dic, amb el màxim respecte a la seua opinió, senyor Signes, que jo no conec ninguna llei que vinga a la cambra aixina.
Mai
ve ninguna llei acompanyada
(veus) d'una memòria econòmica per al desenrotllament.
No, no.
Però vull aclarir-li, amb el màxim carinyo, eixe aspecte.

Abans que un projecte de llei se presente en la cambra, a més del control del Comité Econòmic i Social i del Consell Jurídic Consultiu, com la seua senyoria molt bé sap, se celebra la reunió de secretaris generals de les conselleries, que han de determinar la viabilitat
econòmica de la seua aplicació.
I quan el projecte de llei se presenta aquí a la cambra, sí que ve acompanyat d'eixa viabilitat econòmica.

Els servicis jurídics de la cambra sempre fan, amb molt d'encert i per a facilitar la labor de totes les senyories, editen uns volums en
què s'arreplega el dret comparat i s'arreplega també esta peculiaritat de la disponibilitat de suficiència econòmica per a desenrotllar-la.
Jo sí que entenc que vosté notara en falta, si és que no s'haguera presentat, que sí que s'ha presentat, eixe document, que és molt important.

Mosatros som del criteri que hi ha una llei sobirana en cada exercici, cada
any, no cada període de sessions, cada exercici, cada any, que és el projecte de llei de pressupostos, i és ahí on han de vindre reflectit, en les propostes de cada conselleria, el
desenrotllament d'esta llei, com de tantes altres.

Pense que és eixe projecte de llei el que ha d'arreplegar-ho i que no li càpia el mínim dubte a la seua senyoria que hi ha previsió pressupostària per a portar-ho endavant i que a partir de l'entrada en vigor, anirà periòdicament incorporant-se el que en cada moment faça falta.
Els períodes d'adaptació, per exemple, dels vehicles, dels taxis, requerixen d'una subvenció important per part de La Generalitat perquè no tinga de suportar eixe cost el taxista.
Tot això està previst.

I, a més, la seua senyoria i el seu grup tindran sempre la possibilitat, en cada
projecte de llei de pressupostos, a través de les seues.
.
.
, igual que han fet ara, i que poden també ser subsidiaris del benefici social que la llei vaja a aportar, perquè estan col·laborant, en gran mesura i forma encertada, en la millora d'eixa llei.
També a l'hora dels pressupostos tindran la força moral per a plantejar aquelles esmenes que estiguen relacionades amb la seua
aplicació.

Per tant, pense que inclús en les esmenes que no vaig a acceptar-li, que en són molt poques, la 7, 43, 52, 62, 63, 64, 83, 97, 104 i 115, fins i tot en allò fonamental estem d'acord en el que a vosté li preocupa.
Compartim la preocupació.
Únicament que considerem que algunes d'elles són més pròpies dels pressupostos que de la memòria a què vosté se referia.
És important que estiga inclòs en els pressupostos i que servisca de referència sempre, any rere any, per a poder anar actualitzant-lo.

Quant a allò de la tarifa reduïda, efectivament, clar que sí, estem d'acord.
Clar que sí.
El que passa és que jo pense que no estem les senyories, almenys qui parla, no està en condicions.
.
.
no té capacitat per a determinar quin és el grau de discapacitat que cal tindre en compte a l'hora d'aplicar eixes millores tarifàries ni en quin percentatge.
Pense que és una cosa que la llei deu determinar que se faça i que se faça a través de la regulació reglamentària.

Per tant, en el fons estem d'acord amb vosté.
Ara, si és el 33% de discapacitat, és altre, no ho sé, francament no ho sé.
Pense que deuen ser persones expertes en la matèria els qui ho determinen, igual com els percentatges de reducció de bitllets.

En definitiva, senyoria, jo pense que és una llei, que he de dir-ho amb tota la sinceritat, que després d'analitzar les aportacions del grup majoritari de l'oposició, jo no recorde un projecte de llei del govern que haja tingut tanta acceptació i col·laboració al mateix temps per part del grup majoritari de l'oposició, que s'haja estudiant amb eixe deteniment.
No vull dir que amb anterioritat altres
projectes no els hagen estudiat, però a la millor les postures estaven més distants que estan en este moment.

Pense que és una llei en què vostés poden tindre la satisfacció i l'orgull d'haver col·laborat de forma clara per a la millora d'eixe text perquè els beneficis que ha de generar a la societat no siguen només fruit de l'esforç del grup majoritari i del Consell de La Generalitat, sinó també fruit dels grups d'esta cambra, que en tot moment han col·laborat perquè això siga aixina.

Per tant, jo me sent satisfet d'haver col·laborat en esta llei i haver intervingut de forma antagonista, que no enfront de
les propostes que vostés fan, perquè hem coincidit en moltes d'elles.
I pense que és un bon començament per a vore si en el successiu podem caminar també més pròxim del que hem caminat fins ara perquè les lleis de la Generalitat, que és responsabilitat de les Corts Valencianes, siguen el millor i més beneficioses per a la societat.

Per tant, moltíssimes gràcies per la seua aportació i per la seua intervenció.

Res més i gràcies.

La senyora vicepresidenta:

Muchas gracias, señor Maluenda.

Para réplica, tiene la palabra el señor Signes por tres minutos.

El senyor Signes Núñez:

Molt breu.

Agraïsc la seua intervenció, senyor Maluenda.
El fet que vostés hagen acceptat la quantitat d'esmenes del Grup Socialista, en primer lloc, el primer que se m'ocorre és que el text era millorable.
I de fet.
.
.

El que passa és que -repetisc- vostés no accepten aquelles esmenes que per a nosaltres són essencials.
Repetisc, un bloc està en el tema del desenrotllament reglamentari.
Espere que apleguem a acords en el
tema eixe.
I un altre bloc està en deixar molt clar, molt clar que esta llei, digam, no buida de contingut les
lleis autonòmiques, com la 1/98, i la legislació estatal.

Jo no sé per què vostés en el preàmbul no accepten l'esmena nostra del preàmbul, on simplement el que fem és dins del preàmbul, fer referència a tota la legis.
.
.
descriure tota la legislació autonòmica i estatal que ja existix i està en funcionament, la 115, respecte d'este tema.

Això a nosaltres ens farà, en la votació del preàmbul, la veritat pensar-mos-ho.
Jo pense que per a vostés, la 115 nostra, tal com està redactada en el preàmbul, no els suposa res, perquè en altres transitòries que hem aprovat hui estem fent referència a les mateixes lleis, ordres i decrets d'àmbit autonòmic i d'àmbit estatal que figuren en la 115 del preàmbul.

Per tant, jo els demane que se miren amb afecte la 115 del preàmbul perquè, digam, entraríem en una llei definint en el preàmbul el que deu ser, és a dir, el que ja n'hi ha legislat al respecte dels que són les competències pròpies de la llei.

I, a més, no dic jo, senyor Maluenda, perquè, efectivament, nosaltres no som experts, ho diuen les associacions de
discapacitats, totes -i vosté ho sap-, totes, que fan bandera d'este tema, fan bandera d'este tema.

I, per tant, jo pense que no costa res, fan bandera d'este tema les associacions de discapacitats.
I repetisc com he acabat la meua última intervenció, és a dir, una llei per a un col·lectiu que acaba aprovant-se en contra de la voluntat del col·lectiu, jo pense que faríem una mala tasca.

Per tant, jo els demane que posen tota la seua bona voluntat d'ací al plenari perquè este tipus d'esmenes, com la 115, puguen ser transaccionades.
Fins i tot jo no estic demanant
que s'accepte tal qual l'esmena com la presentem nosaltres, sé que això és complicat per a vostés.
Anem a transaccionar, com hem fet amb totes les que hem transaccionat hui, el
que siga, però anem a aplegar un text que mos satisfaga a nosaltres, però, sobretot, als usuaris.

La senyora vicepresidenta:

Gracias, señor Signes.

Tiene la palabra para réplica el señor Maluenda.

El senyor Maluenda Verdú:

Sí, molt breument, senyora presidenta.

Sí, li reitere la nostra disposició per a aplegar a un acord en el tema de l'entrada en vigor del reglament.

Quant a l'esmena 115, senyor Signes, és que jo pense que seria redundant.
Si vosté llig amb deteniment l'exposició de motius, a partir del paràgraf quint, vorà que tota eixa legislació a què vosté fa menció, tota ve ja recollida.
Diu: «En el marc de la indicada Llei 51/2003, ha sigut dictat el Reial decret
1.
544/2007, de 23 de novembre, perquè es regulen les condicions bàsiques» Més avant mos referim al Reial decret 505/2007, del 20 d'abril.
En el següent paràgraf fem menció a la Llei orgànica 1/2006, de 10 d'abril, de reforma de la llei orgànica de l'Estatut d'autonomia.
Fem menció també als article 20 i 21 i apartat 1, de l'article 149 de la Constitució, continuem referint-mos al Decret 193/1988, de 12 de desembre, a la Llei
5/1997, de 25 de juny, de La Generalitat, del sistema de servicis socials, que és la que a vosté li preocupa que no se buide de contingut.
.
.

O siga, que l'exposició de motius, que és allò que ha inspirat la promulgació de la llei i els preceptes s'han redactat atenent eixos conceptes d'esta normativa legislativa, tota està recollit.
Pense que seria redundant.
Si no, de totes formes, no se preocupe,
que no tenim cap inconvenient.
Si el que volem és que l'exposició de motius siga un reflex exacte del que és l'esperit del consens en què estem, que amb tota naturalesa estem duent endavant, perquè està sorgint espontàniament, perquè hi ha uns criteris molt pròxims entre el Grup Parlamentari Socialista i el Grupo Popular respecte del
contingut d'esta llei.

Per tant, jo també li pregue a vosté que s'estudie si, efectivament, hi ha redundància o no n'hi ha, que mosatros anem a estudiar-la.

I, sens dubte, una referència en l'exposició de motius d'una llei mai serà inconvenient ni obstacle perquè el Grup Parlamentari Socialista puga recolzar una llei tan important com és esta, perquè estem disposats, a l'igual que anem a fer en l'aplicació reglamentària, estudiar també la possibilitat que, sense entrar en redundàncies, incorporar alguns aspectes que a la millor en este moment podem estar
equivocats o no estiguen recollits, conforme la seua senyoria pensa.

Per tant, també estem oberts, d'ací al ple, a comentar esta qüestió.

La senyora vicepresidenta:

Muchas gracias, señor Maluenda.

Señorías, si les parece, vamos a pasar a la votación.

El señor Maluenda ha hecho una sugerencia de votar por separado las enmiendas que, en
principio, va a aprobar, y salvo que se pida por parte de algún miembro de esta comisión que se separe, si les parece, vamos a votar conjuntamente la enmienda número 3, 4, 5, 10, 13, 17, 33, 34, 39, 40, 42, 59, 96, 99, 101, 103, 108, 111 y
116.
¿Ninguna objeción?
Señorías, ¿votos a favor?
Por unanimidad.

Ahora, vamos a votar el resto de las enmiendas, excluyendo las enmiendas
transaccionales que ya han sido votadas.

Señor Pañella.

El senyor Pañella Alcàcer:

Separar-ne dos, que són la número 11 i la número 15.

La senyora vicepresidenta:

Esas ya han sido votadas porque han sido transaccionadas, señor Pañella.

Pues, si les parece, vamos a votar conjuntamente las enmiendas número 7, 43, 52, 62, 63, 64, 68, 70, 74, 76, 78, 80, 81, 83, 97, 104 y 115.
Señorías, ¿votos a favor?
6 votos a favor.
¿Votos en contra?
8 votos en contra.

Ahora, corresponde, señorías, la votación de las enmiendas del grupo de los no adscritos, que empieza por la número 6, correspondiente al artículo 3, y que ha acumulado con las siguientes: 16, 21, 22, 23, 29, 30, 35, 36,
38, 41, 45, 47, 55, 69, 71, 75, 79, 84, 89, 91, 92, 93 y 112.
Señorías, ¿votos a favor de estas enmiendas?
6 votos a favor.
¿Votos en contra?
8 votos en contra.

Ahora, vamos a pasar a defender el bloque de enmiendas del Compromís, que empieza por la enmienda número 8 al artículo número 7, y que acumula con la 9, 12, 31, 32, 37, 46, 50, 54, 58,60, 61, 66, 67,
72, 73, 77, 82, 87, 90, 94, 100, 102, 107 y 114.

Señor Pañella, tiene la palabra.

El senyor Pañella Alcàcer:

Moltes gràcies, senyora presidenta.

Des del Grup Compromís hem presentat un total de 35 esmenes parcials: una a l'exposició de motius, una a la disposició derogatòria i 33 esmenes a l'articulat, al marge d'una esmena a la totalitat que va ser debatuda ja en ple i desestimada.
D'acord amb l'exposició que se va fer per l'esmena a la totalitat, estan fetes les esmenes.

Les esmenes nostres se podien agrupar en tres apartats: un apartat que és evitar l'augment dels terminis, la prolongació dels terminis que hi ha establerts ja en este moment legalment per la normativa
existent; un segon seria la regulació d'aspectes que considerem importants, remarcar uns per innecessaris, perquè estan ja regulats en la normativa actual, i, altres, perquè són els més específics d'esta llei que haurien de regular-se més detalladament, que no ho estan i que, d'alguna manera, en alguns aspectes d'esta llei hem invertit el procés legislatiu, perquè estem creant una llei que fa referència a aspectes que estan regulats ja per ordres, per reglaments, i, per tant,
ahí entrem en un aspecte que, com a mínim, hem d'afirmar que no és normal; i un tercer aspecte seria alguna correcció d'errors, que d'alguna manera s'han assumit en alguna transaccional.

Dit això, sí que he de dir que agraïsc la voluntat d'arribar a acords que ha manifestat el Partit Popular, en la persona del senyor
Ferraro, que és qui ha intentat arribar als acords, cosa que dic que és d'agrair i pense que és un camí a seguir, però, també, lògicament, hem de plantejar per què les altres esmenes -que encara estan vives- i hem d'intentar argumentar-les.

Començarem.
.
.
Com he dit, dins d'estos tres aspectes, hem demanat suprimir tota una secció, que és la secció que fa referència als itineraris.
Per què pense que cal suprimir-la?
Perquè ja està tot contemplat en la Llei 1/98, i els paràmetres i condicions tècniques dels itineraris apareixen en l'Ordre del 9 de juny de 2004, de la Conselleria de Territori i Habitatge, per la
qual se desenvolupa el Decret 39/2004, de 5 de març, del Consell de La Generalitat, en matèria d'accessibilitat al mitjà urbà.
No cap tindre en compte a fer un nou desenvolupament d'una cosa que ja està.

És per això que no hem acceptat la transaccional -que l'hem signada- que feia referència a l'amplària dels itineraris urbans.
No perquè no estem d'acord, sinó perquè pensem que és un pas enrere; quan ja tenim reglamentat -com dia- per l'Ordre de 9 de juny de 2004 -que tinc davant-, i, en l'article, en el punt 3 diu: «Hauran de tindre una banda lliure per a vianants mínima d'uns 50 metres d'amplària, i una altura de 3 metres lliures d'obstacles, incloent els ocasionals o els eventuals -estic llegint literalment-», i ens diu que això ja està reglamentant més concretament del que posa la llei, doncs, per això hem proposat que se posara ja eixa.
.
.
És que ja ho tenim reglamentat, és una mostra que fem un procés legislatiu -pel que fa a esta llei- invers al que caldria.

Per tant, altres aspectes que hem fet -com dia- fan referència a la regulació.
Per què?
Alguns me poden dir que hi ha una certa contradicció, que jo accepte d'entrada, entre demanar que desaparega tota la referència als itineraris i, després, fer esmenes parcials.
Lògicament, això, crec, senyories, que tots entenem que entra dins el joc que porta el reglament
d'esta cambra, per la qual, si se desestima -como així és, pel que jo sé- el fet que desapareguen estos articles, això ens llevaria la capacitat d'introduir altres esmenes més concretes, que pensem que també són millors.
I, per tant, hem fet eixe doble sistema: per una part, demanar que
desaparega tot l'apartat; però, per l'altra, això que no ens lleve a l'hora de presentar esmenes molt més concretes que significarien una millora al text actual.

En eixe aspecte s'ha de vore, quan parlem d'aquelles que hem transaccionat, per a la millora tant de la distribució de seients com la situació de les cadires de rodes en autobusos urbans i interurbans, la situació dels timbres.
.
.
Però, això, crec que inclús dóna raó al plantejament inicial que estava fent, és a dir, és que això crec que no és propi d'una llei, és propi del reglament perquè la Llei marc ja la teníem feta i baixar a eixe nivell és baixar a un nivell de reglamentació que no és el propi de la llei.
Vosté mateix me dia, en allò de si fèiem constar l'amplària d'un metre i mig en la llei, que en eixe argument li donem la raó.
Vull dir, si després, si per alguna cosa canviara, doncs, hauria de canviar la llei, clar.
Però, jo el que vull deixar patent és eixa contradicció, en general, que estem fent, de dir: fer una llei que contemple qüestions que tenim regulades molt més meticulosament que a una llei li correspon.
Eixe és l'error, eixe és l'error.

I, per tant, sense oposar-me a la redacció que vosté ha fet, no l'ha he volgut signar en este aspecte per poder seguir defenent este argument, que
pense que és un argument important en la valoració de la llei com, per exemple, han admés vostés la regulació perquè no s'inicie la marxa fins que.
.
.
, unes obligacions que marquem als conductors perquè no s'inicie la marxa fins que la gent de mobilitat reduïda o que estiguen en cadires de rodes estiguen ja degudament seguts.

Un altre aspecte que també posem, respecte de l'aspecte de regulació, referents a terminals d'estacions, que vostés diuen, entre altres coses: «en les condicions entre les quals podran eximir-se».
Això ja estava -ja va eixir en el seu moment- i s'havia de concretar.
I, per tant, parle una altra vegada que esta llei més que una llei hauria de ser un reglament.

Sobre els seients en el metro, hem posat també.
.
.
Eixa aplicació del 2% que no és suficient, sinó que eixe 2%, que hauria de fer-se sobre el total de viatgers, però també hauria de garantir que en cada un dels vagons hi hagués, almenys, un.
Això és una esmena que teníem presentada, que no hem assumit i que voldria que vostés revisaren perquè pense que és una millora, és a dir, en un vagó de metro, com a mínim -parlem metro o similars-, en cada un dels vagons n'hi hauria d'haver lloc per a estes persones, que no hàgem de fer un desplaçament extra a través dels vagons, admetent que estem regulació, estem fent reglamentació, que no és el que li correspondria en la llei, però que esta llei mos porta a això.
I vostés mateixos han ficat aspectes d'este tipus en la seua llei.

Al mateix temps, han posat sobre estacionaments una referència que, clar, que jo demane.
.
.
«Allò que reglamentàriament es determine».
Escolte!
Reglamentàriament ja està!
El que passa és que hem de dir que (inintel·ligible) .
.
.
 seran inferiors al 2%, cosa que m'han acceptat -vull dir- en una de les transaccionals.
Però, quant als estacionaments, el punt tercer sobrava, perquè totes les dimensions dels estacionaments en edificis públics ja està determinada en el punt 9, de l'annex 1, de l'Ordre de 25 de maig de 2004, de la Conselleria d'Infraestructures i Transports, per la qual se desenvolupa el Decret 39/2004, de
5 de març, del govern valencià.
És una qüestió més.
Aleshores, estem reiterant normatives existents.

En el mateix aspecte, en el mateix article punt 4, també passaria el mateix.
Per això, hem passat a suprimir perquè és reiteratiu i pot, inclús, conduir-nos cap enrere, perquè el desenvolupament dels articles 15 i 25 de la Llei 1/98, d'accessibilitat i supressió de barreres arquitectòniques, urbanístiques i de la comunicació, va dictar-se després l'Ordre d'11 de gener de 2001, de la Conselleria de Benestar Social, per la qual es regula
la targeta d'estacionament.
I en eixa ordre es tenia en compte la Recomanació 376/98, del consell de la Unió Europea.
Crearen eixa targeta d'estacionament per a persones amb discapacitat, conforme a un model comunitari
uniforme i tal, tal.

Per tant, això també apareix ja en.
.
.
Quant (inintel·ligible) .
.
.
citaré algunes, en el poc temps que me queda, del que em pareix més greu, que puga ser l'alteració dels terminis que en este moment (inintel·ligible) .
.
.
, en l'adaptació al sistema de transport el que vostés diuen i que contradiu el que està establert ja en el Decret 1.
544/2007, en molts dels terminis que establixen ahí.
La majoria d'ells han vençut, altres estan a punt de véncer.
Efectivament, els que no han vençut acaben el 5 de desembre, o siga, el més que ve.
I altres estan referits a huit anys des de l'aprovació del Reial decret 1.
544/2007.
Vol dir que els que no acabaran el 5 de desembre d'este any, acabaran el 5 de desembre de 2015.

Molts dels terminis que vostés posen superen estes dates.
I això, això és un problema important perquè nosaltres puguem donar el sí a esta llei.
Demanem que això es corregisca en totes les funcions, en tots els aspectes, que mai amplien
terminis que en este moment ja estan, o bé acabats o a punt d'acabar.

La senyora vicepresidenta:

Gracias, señor Pañella.

Tiene la palabra el señor Ferraro.

El senyor Ferraro Sebastiá:

Sí.
Gràcies, senyora presidenta.

Senyores i senyors diputats.

Senyor Pañella.

En primer lloc, el seu grup, com vosté bé ha dit, ha presentat 35 esmenes a este projecte de llei.
N'hem transaccionat un total de 8, que són la 19, 24, 26, 27, 28, 49, 95 i 98.
La 14 hem intentat transaccionar-la, però no vosté no ha volgut acceptar-la, sinó únicament per a tramitació.
Per la qual cosa demane a la presidència que eixa la passe a votació, eixa esmena 14 en el bloc corresponent.

I després, la 102, que anem a acceptar-li-la.
La 58 també prenga nota la senyora presidenta que decau, perquè s'ha aprovat la 59 del Grup Socialista que és del mateix tenor literal que la 58.
Per tant, ha de decaure esta esmena perquè està aprovada, està aprovada.
Per tant, és una esmena més que anem a parlar, senyor Pañella.

La senyora vicepresidenta:

Perdone, señor Ferraro.
¿Qué había dicho antes de la enmienda número 14?
, que había hecho una petición a esta presidencia.

El senyor Ferraro Sebastiá:

La 14, que se pretendía transaccional, el señor Pañella ha pedido pasarla.
.
.
, ha afirmado únicamente para tramitación.
Por lo tanto, la enmienda la hemos de votar, ¿eh?
, la enmienda, la 14, ¿eh?

Bueno, pues dicho esto, passem ja.
.
.
de manera general jo vull fer una sèrie de consideracions.

En primer lloc, ens trobem davant d'un projecte de llei amb vocació d'establir una ample marc jurídic adequat que actue de regular sobre l'accessibilitat universal al sistema de transports de la Comunitat Valenciana.
Dins del marc regular en què s'inserix este projecte de llei, ens trobem amb un nombre de prohibicions regulatòries i les lleis com la que sovint citen vostés en les seues esmenes, com la Llei 1/1998, interrelacionades entre si.

Així, per tant, este projecte de llei naix, com dia adés, amb vocació d'establir una regulació ampla.
També naix amb vocació unificadora per a garantir l'accés al sistema de transport a tots els ciutadans en condicions d'igualtat.
Ampliar també l'àmbit tradicional, a més de garantir l'accés a les persones amb mobilitat reduïda o un altre tipus de discapacitat.
Este projecte fa subjectes passius a altres
col·lectius, com són les persones majors, les dones embarassades, etcètera.

En l'esmena 8 i 9 de vosté, efectivament, vosté ho ha dit, hi ha.
.
.
pareixia que hi haguera contradicció.
Per una banda demanava la supressió i, per altra, es negava l'article.
La que esmena vosté, que és la número 9, hem de diferenciar entre l'esperit de la norma que complix una funció interpretativa i la part articulada que té un caràcter imperatiu atributiu.

Per tant, esta esmena no resulta adequada perquè en l'article d'una llei el que prima és allò que es dicta en els seus preceptes, sent l'esperit de la llei un mer instrument de la interpretació d'esta.

Així, no pot entrar (inintel·ligible) .
.
.
d'una llei vullga fer-se primant l'esperit d'una altra norma legal, que establix l'articulat de la pròpia llei objecte del debat.

Les esmenes 12 i 77, estes esmenes demanen la supressió de l'article 8 del projecte de llei, on s'establixen els requisits dels vials destinats als itineraris de vianants.
I l'article 24, on es conté l'adaptació dels itineraris de vianants.

A més guarda relació dita esmena amb l'esmena 8, que demana suprimir l'article 7.

L'ordre de 9 de juny de 2004 de la Conselleria de Territori i Vivenda per la qual
desenrotlla el Decret 39/2004, que vosté ha citat, en matèria d'accessibilitat en el medi urbà, vénen delimitats els requisits que han de complir els vials destinats a itineraris
de vianants.
No obstant això, davant d'un projecte de llei que naix amb vocació de crear un marc regulador, ample i general a les condicions d'accessibilitat al sistema de transport de la comunitat, és necessari que en esta nova norma se reitere la menció explícita a
(inintel·ligible) .
.
.
obligacions.
Per això, no és un mer capritx del legislador incloure estes pautes o itineraris de vianants
en el projecte de llei que ens ocupa, sinó que més bé respon a una qüestió de vocació ampla de la nova norma.

En l'esmena 18, que demana la supressió de l'article 9, que és el relatiu a la línia roja, es tracta d'una nova marca vial de la línia roja que indicarà aquells llocs on no ha de produir-se l'estacionament d'un vehicle privat impedix concretament que les persones amb mobilitat reduïda puguen accedir a una vorera adaptada o a un autobús adaptat, com ara guals entre voreres i parades d'autobusos, entre d'altres.

En aquests punts on es pinte la línia roja els vehicles no podran obstruir els punt d'encreuament entre els itineraris de vianants i les calçades viàries destinades al trànsit rodat, quan això impedisca l'encreuament de dita calçada o l'accés als espais de vianants a les persones amb mobilitat reduïda, i està expressament prohibit l'estacionament i la parada en estos punts.

Per tant, des del Grup Parlamentari Popular considerem que esta és una bona mida que contribuirà que es respecte la continuïtat de l'itinerari de vianants, ja que tindrà un fort caràcter dissuasori derivat de l'aplicació del procediment sancionador que esta norma comportarà, a més de ser una de les novetats que introduïx esta llei.

Esmenes 31, 46 i 54.
Estes esmenes proposen que s'introduïsca la paraula «autònoma» intercalada entre les paraules «còmoda i segura».
Des del Grup Parlamentari Popular entenem que no adquirix un caire
fonamentalment rellevant per al cos de la llei la inclusió d'este terme.
També cal considerar que la paraula «autònoma» apareix explícitament mencionada diverses vegades al llarg del text normatiu.
Així, tenim l'article sobre l'objecte de llei, igualment ho ha fa l'article 5, igualment també l'article 14, relatiu al transport de viatgers per carretera, i igualment l'article 15 relatiu a parades de transports de viatgers per carretera.

Per tant, queda amplament mencionat al llarg del text que el que es busca és que totes estes persones puguen accedir en igualtat de condicions al sistema
de transports de la Comunitat Valenciana.

I l'esmena 32.
Esta esmena proposa en «terminals, estacions, baixadors dels transports terrestres» que existirà més d'un itinerari accessible, perquè les persones amb mobilitat reduïda i limitació sensorial puguen accedir des de l'exterior fins a cada un dels punts d'accés a les unitats de transports.

En la redacció del projecte es proposa que en les anteriors superfícies existirà almenys un itinerari accessible i perfectament senyalitzat.

Des del nostre grup ens mostrem partidaris de mantindre la redacció inicial per una qüestió de pragmatisme.
En la redacció del projecte de llei es garantix que en totes estes instal·lacions, com he dit abans, existirà almenys un itinerari accessible.
El legislador deixa una porta oberta perquè siga l'autoritat competent qui determine el nombre d'itineraris accessibles que es requerixen en funció del volum de passatgers o una altra variable, partint de la garantia que sempre
n'hi haurà almenys un.

Hi ha baixadors ferroviaris, per exemple, que per les seues dimensions no
propicien que hagen obligatòriament d'instal·lar-se més d'un itinerari accessible.
Seria un despropòsit establir l'obligatorietat de tindre més d'un itinerari accessible, és a dir, dos o més, ja que regularment suporten un volum molt baix de passatgers o de moviments.

L'esmena 37.
Des del Grup Parlamentari Popular compartim l'essència d'esta esmena.
Les unitats tramviàries o ferroviàries modernes, però de totes formes he de (inintel·ligible) .
.
.
que com són les que integren la xarxa de Ferrocarrils de la Generalitat disposen de vagons
interconnectats que permeten una distribució òptima del passatge.
Estos vagons també tenen l'avantatge de deambular per la totalitat del vehicle sense dificultats.

El projecte de llei ja introduïx una reserva que permeta la ubicació d'un nombre de cadires de rodes igual al 2% del nombre total de seients, per la
qual cosa poc importa si estos espais se situen al principi o al final del tren
o tramvia o un en cada vagó.
Però s'ha de deixar al reglament de la llei, ja que com he explicat els vehicles
moderns disposen de vagons interconnectats.

L'esmena 50.
Ja ve arreplegat el seu contingut en l'esmena 51, que s'ha aprovat, del Grup Socialista.
Encara que no és igual, per tant, la passarem a votació, lògicament.

La 58.
Compartim el contingut de l'esmena i voldríem recolzar-la amb el nostre vot, però ja li he dit que decau per haver aprovat la 59 del Grup Socialista.

La 60 i 61, que vosté demana que se suprimisquen els apartats 3 i 4, doncs mosatros creguem que han
de romandre per a claredat de la llei.

I la 66.
Esta esmena ens pareix important i parlarem d'ella en el ple, la 66.

Després, la 67, 72, 73, (inintel·ligible) .
.
.
i 90.
Perdó, repetisc, 67, 72, 73, 82, 87 i 90 se referixen als terminis que introduïxen referències als terminis previstos en la llei 51/2003 o el Reial decret 1.
544/2007.

Esta futura llei sobre la que hui debatem ha d'introduir terminis coherents i ajustats a les obligacions que imposa.
En tot
cas, creguem que hi ha referències concretes a terminis i (inintel·ligible) .
.
.
estatal, que és en última instància el que es proposa en estes esmenes de Compromís, significa rebaixar fins a diluir la càrrega impositiva d'este projecte.

En definitiva, si no hi ha terminis es (inintel·ligible) .
.
.
l'encomanda.

També he de dir-li que la disposició final tercera del Reial decret 1.
544/2007 ja disposa que els comunitats autònomes podran addicionar -li ho vaig a llegir exactament perquè ho.
.
.
: «Donat el caràcter de les condicions bàsiques d'accessibilitat i no discriminació que tenen les contingudes d'este reial decret, les comunitats autònomes i les administracions locals podran, en l'àmbit de les seues competències, establir les addicionals que estimen pertinents en vista a afavorir dita
accessibilitat i no discriminació.
»

Vaig a passar, per acabar, a l'esmena 100, que tracta vosté de llevar tot el relatiu al tema de la regulació de les sancions.

Com he dit reiteradament, el projecte de llei va més enllà de la regulació oficial existent, ja que no sols se centra en els col·lectius de persones de mobilitat reduïda, sinó que amplia el seu àmbit d'aplicació a altres grups de persones, com la tercera edat, les dones embarassades,
persones amb discapacitat temporal, etcètera.

Així, l'establiment d'un règim sancionador no sols garantix l'efectiva i real accessibilitat de les persones amb mobilitat reduïda al sistema de transports de la Comunitat Valenciana, sinó que és una exigència del principi de seguretat jurídica dels ciutadans, en adaptar el règim sancionador general o bàsic als dictats de la nova llei, concretant les conductes (inintel·ligible) .
.
.
en cada un dels tipus d'infraccions, salvaguardant la limitació de no introduir divergències que (inintel·ligible) .
.
.
o desproporcionades al fi perseguit respecte del règim jurídic aplicable en altres parts del territori, tal com ho ha declarat el Tribunal
Constitucional.

Mos queda la 107 i la 114 -i acabe, senyora presidenta-.
S'acaba d'aprovar la 108 del Grup Parlamentari Socialista, per tant la 107 decau.
I en
esta del Grup Socialista es modifica convenientment este apartat.
I la 114
doncs parlarem en el ple, senyor Pañella.

La senyora vicepresidenta:

Muchas gracias, señor Ferraro.

El senyor Ferraro Sebastiá:

Perdone la extensión.

La senyora vicepresidenta:

Nada, faltaría más, señor Ferraro.

Para réplica, tiene la palabra el señor Pañella por tres minutos.

El senyor Pañella Alcàcer:

Gràcies, senyora presidenta.

Lògicament vosté ha dit que.
.
.
, ha començat la seua intervenció dient-mos que estava intentant crear amb esta llei l'àmbit jurídic adequat.

Mire, senyor Ferraro, l'àmbit jurídic adequat existix?
I és que vostés mateixa han traçat ja el camí a seguir.
Mire, l'àmbit jurídic adequat.
La LIONDAU, la Llei d'igualtat d'oportunitats i no discriminació 2003, a nivell d'estat.
El Reial decret 1.
544/2007, que regulan les condicions bàsiques d'accessibilitat i no discriminació per a l'accés i utilització dels modes de transport per a persones amb discapacitat.
Normativa autonòmica.
La llei 1/1998, de 5 de maig, de la Generalitat valenciana d'accessibilitat i supressió de barreres arquitectòniques, urbanístiques i de la comunicació.
Després, el Decret 39/2004, de 5 març, que desplega la Llei 1/1998.
I fixe's a partir d'ara que ve ho estaven fent.

Ordre del 25 de maig de 2004, de la Conselleria d'Infraestructures i Transport, que desplega el Decret 39/2004 en matèria d'accessibilitat en edificis de pública concurrència, un dels aspectes que regula anteriorment.

Ordre 9 de juny de 2004, de la Conselleria de Territori i Habitatge, que
desenvolupa el Decret 39/2004 en matèria d'accessibilitat al medi urbà.

Doncs ara tocava l'ordre corresponent que desenvolupe el Decret 39/2004 en matèria d'accessibilitat ((inintel·ligible) .
.
.
corresponia.
I eixe és el que estem defenent des d'un principi.

Si me permet faré una correcció a la seua intervenció, que és una correcció d'interpretació.
Quan nosaltres diem de la supressió de l'apartat, en el qual parlen de la línia roja, això cal quadrar-ho.
.
.
, cal enquadrar-ho dins de la supressió de tot l'apartat dels itineraris urbans que hem fet, no específicament ahí, perquè quan anem a l'articulat específic veu que no.

O siga, això ja li he dit que hi ha un apartat, que sabem.
.
.
, bé, pensàvem que no es produiria i, aleshores, hi han hagut millores.
Això se queda.
És una de les poques novetats que ha introduït la llei, i com això.
.
.
, és més, en la meua intervenció en el plenari crec que ho vaig fer constar aixina ja.

Mire, ja dissentisc totalment en el plantejament que ha fet vosté quant a la distribució del tant per cent, del percentatge en els vagons sobre cadires de rodes.
El fet
que entre vagó i vagó es passe sense dificultat.
Home!
Doncs, sense dificultat tal qual, una cadira
de rodes podrà passar, però bé.

Sí hi ha una qüestió.
Si ací parlem que el marc general en la llei d'igualtat d'oportunitats i no discriminació, no discriminació, i pare ahí, el dir-li que estiguen totes a un lloc o a un altre, és una forma de discriminació de les persones amb mobilitat reduïda.

Per tant, no veig el problema de dir que l'obligatorietat estiga que en tots i cadascun dels vagons hi haja almenys un,
tampoc hem vullgut ser més.
.
.
, almenys, un lloc per a persones amb utilització de la cadira de rodes.

I, acabe, també amb una paraula.
Diu que si no hi han terminis es difumina, no sé si ha dit tasca, la d'això.
.
.
, l'última part no l'he captat però és igual, he sentit.
.
.
(algú diu: «l'encomanda») l'encomanda.
El sentit era eixe.
Efectivament, i si els terminis ens els saltem i
els anem renovant, la tasca.
.
.
, l'encomanda no la duguem mai a terme.

Gràcies, senyora presidenta.

El senyor Ferraro Sebastià:

Gràcies, senyora presidenta.

Senyor Pañella.

Vaig a ser molt breu.

Mire, en primer lloc, dir-li que vosté me parla del tema del percentatge dels vagons.
I jo li sí, vosté me diu (inintel·ligible) .
.
.
discriminatori, però també podria ser discriminatori que anaren dos persones amb discapacitat i no
pogueren juntes en un vagó.
Clar!
, perquè n'hi ha.
.
.
(veus) perquè n'hi hauria un.

Per tant, per això li he dit jo a vosté que convindria que fóra el reglament el que determinara si és un en cada vagó, dos o quatre.

Però si vosté, per llei, obliga que siga un sol, doncs hauria de ser un sol.
Per això, li dic jo que si parlem de discriminació, pot haver discriminació per moltes bandes.

Jo el que vullc que sàpia, senyor Pañella, és que, com vosté ha vist, la llei, amb totes les esmenes que s'han aprovat i les transaccionals que s'han aprovat, crec que s'ha millorat enormement.
I el nostre grup està obert -com ja ha dit el senyor Maluenda en la seua intervenció- a arribar a acords.
Que el que volem és que isca una llei, si fóra possible, acceptada per tots els grups i que estem a la seua disposició per a parlar d'ací al ple.

Res més i moltes gràcies.

La senyora vicepresidenta:

Muchas gracias, señor Ferraro.

Señorías, si les parece, vamos a pasar a votación de este bloque de enmiendas.
(Veus)

¿Perdone?

El senyor Signes Núñez:

Perdó, senyora presidenta, a vore, és que.
.
.
(Veus)

La senyora vicepresidenta:

Ah!
Sí, bueno, aún no había dicho cuál era la agrupación, pero dígame, señor Signes.
Sí, sí, sí.
.
.

El senyor Signes Núñez:

Perdó.

Volia demanar votació separada de les esmenes de Compromís 8, 12.
.
.
Si no és que alguna haja estat transaccionada, que en este moment no ho sé.

La senyora vicepresidenta:

De momento, la 8 y la 12 no han estado transaccionadas.

El senyor Signes Núñez:

8, 12 i 60?

La senyora vicepresidenta:

Tampoco.

El senyor Signes Núñez:

61, 77.
.
.

La senyora vicepresidenta:

77.
¿Si?

El senyor Signes Núñez:

.
.
.
100 i 107.

La senyora vicepresidenta:

Vale.
Ninguna de estas enmiendas han sido transaccionadas, señor Signes.

Señor Ferraro.

El senyor Ferraro Sebastià:

Reiterarle, señora presidenta, que la 102 he pedido que se vote por separado y también la 14.
.
.

La senyora vicepresidenta:

Sí, sí, lo tengo apuntado, señor Ferraro, no se preocupe que la 14 se va a votar y la 58 decae.

El senyor Ferraro Sebastià:

La 14 puede ir agrupada con el resto.

La senyora vicepresidenta:

Esta presidencia ha tomado buena nota de todo lo que usted me ha dicho, y que,
además, me es muy fácil seguir el guión que usted me ha dado.

El senyor Ferraro Sebastià:

Muchísimas gracias, señora presidenta.
.
.

La senyora vicepresidenta:

Señorías, si les parece, vamos a pasar a la votación, en primer lugar, de las que ha pedido el señor Signes que se voten separadamente, que repito, para que tomen nota sus señorías, serían la 8, 12, 60, 61, 77, 100 y 107.
¿Votos a favor?
1.
¿Votos en contra?
13, si no he contado mal.

Señorías, ahora pasamos a votación de la enmienda número 102, tal y como ha pedido el Grupo Parlamentario Popular.
¿Votos a favor de la enmienda 102?
8 votos a.
.
.
No, perdón, repito.
¿Votos a favor de la enmienda 102?
Por unanimidad.
Gracias, señorías.

La enmienda número 58, como bien se ha apuntado por el representante del Grupo Parlamentario
Popular, decae.

Y vamos a pasar a votar el resto de las enmiendas.
¿Votos a favor?
6 votos a favor.
¿Votos en contra?
8 votos en contra.

Muy bien, señorías, teniendo.
.
.
, (veus) -efectivamente, sí- habiendo ya todas las enmiendas, si les parece a sus señorías, vamos a pasar a votar el articulado con las enmiendas transaccionales
incorporadas.
¿Les parece señorías?
Venga.
(Veus) Y las.
.
.
, ¿perdón?
, y las aceptadas, efectivamente.
Muy bien.

Pues entonces.
.
.
(Pausa) A ver, señorías, voy a empezar a leer artículos y entonces, cuando quieran ustedes que se vote por separado, me lo dicen y
así se hará.

Artículo 1, 2, 3.
.
.
, (Algú diu: «El 2 no tiene enmiendas.
») El 2 no tiene enmiendas, sí.
.
.
Ah!
Entonces.
.
.
, (Veus) Bueno, señorías, votemos el artículo 1 entonces.
¿Votos a favor del artículo 1?
Unanimidad.

El artículo 2, efectivamente no tiene enmiendas.
¿Votos a favor del artículo 2?
(Veus) Unanimidad.
No entiendo yo.
.
.

El artículo 3, con una enmienda aprobada del Grupo Socialista, que es la número 5.
¿Votos a favor del artículo 3?
Por unanimidad.

El artículo 4 y 5 no tienen enmiendas.
Señorías, lo votamos conjuntamente.
¿Votos a favor?
Unanimidad.
(Veus)

Diga, señor.
.
.
(Veus)

Sí, sí, sí, señor Maluenda, sí, los que no tienen enmiendas han sido por unanimidad todos.
(Veus)

El senyor Maluenda Verdú:

El reglamento establece que los artículos se votan por orden.
(Veus)

El senyor Camarasa Albertos:

Pues que se voten los que no tienen enmiendas.

La senyora vicepresidenta:

Señor Camarasa, yo no tengo ningún problema, pero me comentan que tiene que ser por orden, entonces.
.
.

El senyor Maluenda Verdú:

Si el 4, el 7 y el 26 no tienen enmiendas, estamos alterando el orden del 5, el
6 y el 7.

La senyora vicepresidenta:

Señorías, continuamos.

El artículo 6, ¿podemos acumularlo con algún otro artículo, señorías?
No.

Artículo 6, votación.
¿Votos a favor?
8.
¿Votos en contra?
5.
¿Abstenciones?
Señor Pañella, ¿vota algo?
(Veus) Ah!
¿Vota a favor?
Perdón.
9 votos a favor entonces.

Artículo 7.
¿Votos a favor?
13, ¿no?
Y, ¿votos en contra?
1.

Artículo 8.
¿Votos a favor?
¿12?
No, perdón, 13.
Y, ¿votos en contra?
1.

Señorías, yo voy leyendo artículo por artículo.
Si algún momento consideran que se puede acumular alguno, háganselo saber a esta presidencia.

Artículo 9.
¿Votos a favor?
13.
¿Votos en contra?
1.

Artículo 10.
¿Votos a favor?
13.
¿Votos en contra?
(Veus) Señor Pañella, ¿está a favor?
Entonces, unanimidad.
Artículo 10, por unanimidad.

Artículo 11.
¿Votos a favor?
13.
¿Votos en contra?
Señor Pañella, artículo 11, ¿a favor otra vez?
Venga, entonces, unanimidad de nuevo para el artículo 11.

Artículo 12.
Si necesita tiempo, señor Pañella, me lo dice, ¿eh?
(Veus) Vale.
Artículo 12, con dos enmiendas aprobadas del Grupo Socialista, las enmiendas 33 y
34.
¿Votos a favor?
13.
¿Votos en contra?
1.

Artículo 13, con dos enmiendas también aprobadas del Grupo Socialista, que serían la 39 y la 40.
¿Votos a favor?
13.
¿Votos en contra?
1.

Artículo 14, con una enmienda del Grupo Socialista, que es la enmienda 42.
¿Votos a favor?
Unanimidad.

Artículo 15, ¿perdón?
¿Votos a favor del artículo 15?
9.
¿Votos en contra?
5.

Artículo 16, con transaccionales incorporadas.
¿Votos a favor?
Unanimidad.

Artículo 17, con las transaccionales 48 y 51.
.
.
(Veus) Bueno, a ver, artículo 17.
¿Votos a favor?
8.
¿Votos en contra?
(Veus)

El senyor Ferraro Sebastià:

Señora presidenta, le ruego que repita la votación del artículo 17, por favor.

La senyora vicepresidenta:

Señorías, se repite la votación del artículo 17.

El artículo 17.
¿Estas son transaccionales?
(Veus) Con transaccionales.
Y, ¿de la 48 y la 51 que.
.
.
(S'interromp la gravació)

Artículo 17, entonces, repetimos la votación, con las enmiendas 48 y 51 del Grupo Popular que ya han sido aprobadas y con
las transaccionales incorporadas.
¿Votos a favor?
8.
¿Votos en contra?
6.

Artículo 18.
¿Votos a favor?
No.
¿Votos a favor?
Unanimidad.

Artículo 19, no hay enmiendas.
¿Votos a favor?
Unanimidad.
(Veus)

Al título del capítulo II y III, y hay dos enmiendas aprobadas del Grupo Popular que son la 56 y
57.
(Veus) Es al título del capítulo II y III.
¿Eh?
Es el título.
¿Votos a favor?
(Veus) ¿Ya lo tienen claro sus señorías?
¿Votos a favor?
8.
¿Votos en contra?
1 ¿Abstenciones?
5.

Al artículo 20 no hay enmiendas.
¿Votos a favor?
Unanimidad.

Artículo 21.
¿Hay algo?
(Veus) Una enmienda aprobada del Grupo Socialista que es la enmienda número 59.
¿Votos a favor?
8.
(Veus) ¿Votos en contra?
6.

Al artículo 22, con transaccionales.
¿Votos a favor?
Con transaccionales, ¿eh?
8.
¿Votos en contra?
6.

Al artículo 23.
¿Votos a favor?
8.
¿Votos en contra?
6.

Al artículo 24.
Votos a favor, 8.
Votos en contra, 6.

Al artículo 25.
Votos a favor, 8.
Votos en contra, 6.

Al artículo 26, que se ha aprobado una enmienda del Grupo Parlamentario Popular que es la 85 y
al artículo 27 otra enmienda del Grupo Parlamentario Popular que es la 86, y ambos
tienen transaccionales.
¿Les parece, señorías, que los votemos conjuntamente?
Votos a favor del artículo 26 y 27, 8.
Votos en contra, 5.
Abstenciones, 1.

Al artículo 28 que tiene transaccionales.
Votos a favor, 13.
Votos en contra, 1

Al artículo 29 y 30 que tienen una enmienda del grupo no adscrito, los pasamos a votación conjuntamente.
Votos a favor, 8.
Votos en contra, 6.

Al artículo 31.
Votos a favor, 13.
Votos en contra, 1.

Al artículo 32, tiene transaccional y además se han aprobado dos enmiendas del Grupo Parlamentario Socialista que son la 96
y la 99.
Unanimidad.

Se repite la votación del artículo 32.
Repito, el artículo 32 tiene transaccional y se han aprobado dos enmiendas del Grupo
Parlamentario Socialista que son la 96 y la 99.
Queda vida la 97 si esta
presidencia no ha tomado nota mal.
Votos a favor, 9.
Votos en contra, 5.

Artículo 33, no hay enmiendas.
Unanimidad.

A ver señorías, les parece que votemos conjuntamente.
.
.
¿Hay alguna propuesta por parte de los grupos de acumular votación conjunta de los artículos?
por favor señorías háganselo saber a esta presidencia.

¿Entonces, señor Pañella, salvo la 34, el resto se pueden votar conjuntamente?

Si les parece hacemos primero de la 34 a la 49, ¿les parece señorías?
Salvo la 34 que ha dicho el señor Pañella.

Vamos a votar de la 35 a la 49 conjuntamente, y primero la 34.

Artículo 34.
Votos a favor, 13.
Votos en contra, el señor Pañella.

Ahora conjuntamente.
Vamos a acumular del artículo 35 al 49.
¿Alguien quiere alguna aclaración?
No.
¿Votos a favor?
Unanimidad.

Ahora, señorías, hay una transaccional a una nueva disposición adicional.
Es la enmienda 105 del Grupo Parlamentario Socialista, que se ha
transaccionado.

Si les parece, ya que no hay enmiendas vamos a votar conjuntamente la disposición adicional primera, segunda y tercera.
¿Votos a favor?
Unanimidad.

Ahora la disposición transitoria única a la que tampoco hay enmiendas presentadas, si les parece pasamos a la
votación.
¿Votos a favor?
Unanimidad.

La disposición derogatoria única.
Votos a favor, 13.
Votos en contra, 1.

Disposiciones finales, las cuatro primeras.
¿Votos a favor?
Unanimidad.

Disposición final quinta.
¿Votos a favor?
Unanimidad.

En la exposición de motivos se han aprobado dos enmiendas del Grupo Parlamentario Socialista
que son la 111 y la 116, y otras dos del Grupo Parlamentario Popular que son la
110 y la 113.
¿De acuerdo?
Queda viva la 115 y la 112 de los no adscritos y 114 de Compromís.
Señorías, ¿votos a favor?
8, ¿votos en contra?
6.

Señorías, se abre el plazo de cuarenta y ocho horas para mantenimiento de enmiendas o
presentación de voto particular.

Señorías, los miembros de la comisión deben designar.
.
.

Diga señor Signes.

El senyor Signes Núñez:

Per part del Grup Parlamentari Socialista aquelles esmenes que no han sigut
acceptades o transaccionades demanem que passen al ple.

La senyora vicepresidenta:

Muy bien, señor Signes, así consta.

El senyor Pañella Alcàcer:

Exactament si me permet, per part del Grup de Compromís.

La senyora vicepresidenta:

Muy bien.

Señorías, me indica la letrada que todo eso sin perjuicio de que lo tienen que
presentar por escrito.

Designació del membre de la comissió que ha de presentar, davant del ple, el Projecte de llei d'accessibilitat universal al sistema de transports de la Comunitat Valenciana

La senyora vicepresidenta:

El siguiente punto del orden del día es la designación del miembro de la comisión que ha de presentar ante el pleno el Proyecto de ley de accesibilidad al
sistema de transportes de la Comunidad Valenciana.

El senyor Maluenda Verdú:

Sí, yo quería hacer una propuesta dado.
.
.
el bé que ha dirigit la comissió la senyora presidenta en funcions.
.
.
 Sí, és que no és fàcil una llei que amb tanta esmena i tants vots distints, per transaccionals i
tal.
.
.
, pense que ho ha fet magníficament bé i perquè li quede un bon record d'esta sessió propose que siga la persona que en nom de la comissió presente el dictamen al Ple.

El senyor Signes Núñez:

El Grup Socialiste s'adherix totalment que ho ha fet molt bé i proposem que siga la que defense davant el ple.

El senyor Pañella Alcàcer:

Igualment pel Grup Compromís.

La senyora vicepresidenta:

Pues esta presidenta no tiene más que agradecer la confianza que han demostrado sus señorías.
La verdad es que me lo han puesto muy fácil y además ha sido por unanimidad y es para mí un honor ver que he presidido una ley que veo que se ha alcanzado un consenso máximo y que estoy casi convencida de que podrá salir, como no puede ser de otra manera en una ley de estas características, por unanimidad.

Nada más y muchas gracias, señorías.

Se cierra la sesión.

(S'alça la reunió a les 13 hores i 29 minuts)