Untitled Web Page



**Comissió d'Obres Públiques i Transports realitzada el dia 15 de juny de 2004.
Comença la reunió a les 10 hores i 39 minuts.
Presideix L'Il·lustre Diputat Senyor Rafael Ferraro Sebastià.
Reunió número 5.**

 

 

 

***Debat en comissió del Projecte de llei d'ordenació i foment del territori i protecció del paisatge (RE número 9.
505).***

 

**El senyor president:**

La senyora secretària passarà llista per tal de saber si n'hi ha quòrum.

 

*(La senyora secretària passa llista per tal de comprovar l'existència de quòrum)*

Gràcies, senyora secretària.

Anem a passar, per tant, al primer punt de l'ordre del dia: lectura i aprovació, si és procedent, de l'acta de la reunió anterior.
Les seues senyories tenen en les seues carpetes l'acta, si no n'hi ha ningun inconvenient ni alguna.
.
.
Anem a aprovar-la per assentiment.
Alguna objecció?
Queda aprovada per assentiment.

Segon punt de l'ordre del dia: debat en comissió del Projecte de llei d'ordenació i foment del territori i protecció del paisatge.

Començarem amb les esmenes.
Com han segut enviades a esta taula les agrupacions, la presidència llegirà les agrupacions directament i, aixina.
.
.
, per economia procedimental.

A tot el projecte de llei, l'esmena número 1 del Grup d'Esquerra Unida, que queda agrupada de la següent manera: la 1, la 3, 4, 5, 6, 7, 9, 10, 28, 42, 51, 154, 161, 178, 180 i 200.
És així, senyor Arnal?

Té la paraula l'il·lustre senyor diputat senyor Arnal.

**El senyor Arnal i Ibáñez:**

Bon dia.

He considerat un temps de mig minut per esmena, però, vaja, jo crec que no esgotaré el temps i que algunes de les explicacions poden servir per a diverses de les esmenes; aleshores, intentaré no esgotar el termini màxim possible.

En este primer bloc que anem a comentar ara, es tracta d'una sèrie d'esmenes que, bàsicament, responen o a principis generals, a qüestions molt genèriques que pensem que s'haurien d'introduir com a esperit de la llei; o, altres, a qüestions terminològiques, per tant, de fons, però que milloren aspectes formals i aclarixen, pensem, aspectes de la llei.
Per tant, doncs, pensem que no n'hi haurà massa pegues per a aprovar moltes d'estes esmenes, perquè algunes, de fet, corregixen errors o inexactituds, o en altres casos desenvolupen idees i principis que ja estan en la introducció, del que es desenvolupen, i també sembla que estan assumides tant pel PP com pel Psoe, quan hem vist declaracions d'intencions al voltant d'esta llei.

Bé, anant a la primera, esta primera esmena afecta realment més d'un apartat, és a dir, està en molts punts de la llei, i se tracta de canviar el nom d'"estratègia territorial del País Valencià" per "pla estratègic territorial".

Evidentment, esta esmena té poques conseqüències pràctiques, però pensem que millora la coherència de la llei.
Una estratègia sembla ser un element molt abstracte, molt global, mentres que un pla estratègic concreta més i és realment el que es tracta de fer, pensem, en esta llei: un pla estratègic d'ordenació del territori, que, d'alguna manera, açò substituïx al que en principi en la llei anterior era "pla general d'ordenació del territori".
Aleshores, pensem que al definir-lo com a pla, senzillament se posa de relleu el que és, el que pretén ser, un pla.

Després, vénen una sèrie d'esmenes que són la 4, la 5, la 6, la 7 i la 10, que totes elles van referides a l'article segon del projecte de llei, i el que fan és afegir al objectius que ja planteja el projecte de llei una sèrie d'objectius que per a nosaltres són importants i bàsics i que pensem que, per altra banda, també poden estar assumits per la totalitat dels grups de la cambra i, per tant, doncs, pensem que no tenen per què generar objeccions.

Per exemple, en la 4, tot açò són apartats que s'afegirien en este article 2.
2, i inclouríem, com a objectius de la llei, orientar les actuacions públiques i privades per a l'efectivitat del dret de tots i totes a un habitatge digne i adequat.

En l'esmena 5, afegim un altre objectiu: promoure el desenvolupament econòmic i social equilibrat i sostenible mitjançant el foment d'activitats productives i generadores d'ocupació estable.
Amb l'esmena número 6, a continuació, també afegint un apartat nou als objectius, l'article 2, la integració i harmonització de tots els interessos públics i privats, ja siguen sectorials o específics, que afecten de forma rellevant el territori en relació amb els drets constitucionals.

Una altra esmena, que és la número 7, també a l'article 2, també és un nou apartat que s'afegix: "evitar l'especulació del sòl i l'habitatge".

Amb l'esmena 10.
.
.
Bé, com veuen, no estic argumentant ningun d'estos elements, perquè pareix que són tan obvis.
.
.
És a dir, pense que són objectius assumibles per tots i que està clar, no?
, per què cal posar com a un objectiu evitar l'especulació del sòl o l'harmonització dels interessos públics.
.
.
És a dir, són tota una sèrie de qüestions que crec que no susciten discussió entre els que estem ací.

I, en el 10, també un altre punt de consens necessari, diríem: "la vertebració del territori que comporte la superació dels desequilibris territorials existents a l'àmbit de la Comunitat Valenciana, amb el tractament diferenciat de les distintes zones que el componen, des de la perspectiva de la competitivitat territorial, promovent un desenvolupament econòmic i social equilibrat i sostenible a tot el territori de la Comunitat Valenciana".

Bé, doncs, fins ací les esmenes que eren afegir objectius al punt 2.
En la mateixa línia, l'esmena 28, que fa referència a l'article 9, el qual parla de l'accés a l'habitatge, hem inclòs un nou punt després del 3, per posar allí l'objectiu fonamental de la política pública d'habitatge, que estaria referit en este cas a incrementar la disponibilitat de vivendes de llogues.
Aleshores, textualment, el que incloem seria: "tant l'administració autonòmica valenciana com les entitats locals establiran les mesures escaients per a incrementar l'oferta de lloguer dels habitatges deshabitats".
.
.
Ací potser convindria alguna correcció lingüística.

A continuació, en l'esmena 154, que va referida a l'article 59.
1, se tracta d'afegir un text que pretén estendre, ampliar el paper ordenador de l'estratègia territorial a àmbits de particular interés.
Aleshores, este punt el que fa és dir que seran també coherents.
.
.
, textualment la introducció és: "seran també coherents amb les directrius de l'estratègia territorial de la Comunitat Valenciana pel que fa a les directrius de conservació dels recursos naturals no inclosos sota cap figura de protecció legal, en particular en el cas de les àrees forestals i zones agrícoles tradicionals d'alt valor productiu".
És a dir, que estos objectius que abans s'hauran esmentat de l'estratègia territorial, no únicament han de ser efectius en la protecció del medi ambient en aquells llocs, en aquells paratges, ja protegits, sinó al conjunt del territori, molt en particular se citen dos ambients especialment sensibles i mereixedors d'especials cauteles com són les àrees forestals i les zones agrícoles tradicionals.

A continuació vénen una sèrie d'esmenes breus que també pense que han de ser d'obligat consens, o faciliten eixe consens, perquè no toquen temes de fons sinó que clarifiquen.
Per exemple, l'article 2.
2, l'esmena 3 diu: substituir "implementació" per "foment".
Hem comprovat que el terme *implementació*, si mirem els diccionaris, és molt confús i no sempre s'adequa al que se vol dir.
En este cas entenem que se vol parlar de foment, per tant, estem clarificant el contingut de la llei.

De la mateixa manera, l'article 2.
3, a on diu "implementant", entenem que ací se vol dir "establint", i, per tant, al substituir "establint" millorem.
.
.
Què significa això de *implementar*?
, perquè no sempre queda clar el significat de *implementar*.

En l'esmena 42, fa referència a l'article 13.
6.
Allí es diu "classificació": pensem que hem de parlar de "reclassificació", perquè es parla de classificar novament una cosa que ja estava classificada, per tant, pareix que és més lògic reclassificar.
És de forma, però pense que és interessant.

L'esmena 51 fa referència a l'article 14.
4, i ací se planteja substituir "desertització" per "desertificació".
Bé, alguns especialistes consideren que els dos termes són equivalents, però realment se va proposar el terme.
.
.

**El senyor president:**

Senyor Arnal, per favor.
.
.

**El senyor Arnal i Ibáñez:**

Tinc entés que tinc huit minuts, no?
, no els he consumit.
Sí?
Ah!
Bé, doncs, acabe, acabe de seguida.

Este sí que és important, perquè *desertificació*, va nàixer este concepte per a quan les condicions de desert estigueren ocasionades per causes humanes.
És al que estem referint-mos ací en este moment.
Per tant, seria més correcte, trobe jo, parlar de "desertificació" més que de "desertització".

Després, en l'esmena 161 fa referència a l'article 65.
1.
Proposem que se suprimixca: "de caràcter mercantil".
Entenem que l'Institut d'Estudis Territorials i de Paisatge no té per què ser un organisme de caràcter mercantil.
Simplement, suprimiríem esta característica.

I, bé, finalment, sí que vull, ja per acabar, l'esmena 200, que és molt llarga, es tracta d'incloure tot el règim disciplinari de l'antiga llei d'ordenació del territori, que no figura en este projecte de llei.
Açò ens pareix molt greu, l'oblit que hi ha hagut, que no s'inclou ningun règim de sancions, no pot ser un oblit, però, per descomptat, no pot seguir endavant esta llei sense que tinga un règim sancionador, perquè això seria que la llei no servira per a res.

No vaig a argumentar els detalls, la.
.
.
*(inoïble per raons tècniques)* és molt llarga.
El que hem fet ha segut agarrar el que dia l'antiga llei, actualitzar-la pel que fa a les quanties de les sancions, però hem mantingut tota l'estructura que tenia de sancions, perquè ens pareix acceptable i perquè, en definitiva, doncs, és prou lògica.

Però, per descomptat, vull recalcar-ho, espere que se vote esta esmena o alguna similar, o per contra la llei serà absolutament un desert de continguts.

Gràcies.

**El senyor president:**

Gràcies, senyor Arnal.

Abans de donar el torn en contra volia advertir a les seues senyories que esta presidència va a ser generosa en els temps, perquè la llei és llarga i cal explicar-la, però també li agradaria que s'ajustaren el més possible al temps que n'hi ha pactat.

Moltes gràcies.

Torn en contra, té la paraula el senyor Modrego.

**El senyor Modrego Caballero:**

Gracias, señor presidente.

Siguiendo un poco la estructura algo compleja de las agrupaciones, pues vamos a intentar hacer hincapié en las argumentaciones, yo creo que en aquellos aspectos más importantes que ha señalado el representante de L'Entesa-Els Verds, el señor Arnal, sobre los distintos aspectos incluidos en este grupo 1.

Yo quiero señalar, en primer lugar que, bueno, que las propuestas, las enmiendas que se plantean, yo creo que respetan fundamentalmente el espíritu de la ley, tanto en cuanto a la distinta estructura de los distintos criterios, instrumentos y herramientas que tiene la ley para hacerse efectiva, como también, fundamentalmente, en una ley tan compleja, tan amplia, que tiene que equilibrar los principios fundamentales con las determinaciones específicas sobre el territorio, pues, yo creo que también fundamentalmente tiene dos aspectos, y en esta agrupación lo que se plantean, como ya ha señalado el señor Arnal, pues, son algunos puntos en los que, bueno, pues son aclaraciones semánticas en muchos casos, o también una serie de propuestas que en su mayor parte vamos a rechazar por entender que ya están recogidas en la ley, que muchas veces son ampliaciones que pueden ser interesantes desde el punto de vista explicativo pero que complican la ley en el sentido de darle tal vez una excesiva literatura con muy pocas aplicaciones concretas sobre el territorio, que es lo que tiene que tener una ley.

Pues, por ejemplo, cuando se habla en este primer grupo de modificaciones del artículo 2, cuando se habla de.
.
.
, conceptos como "empleo estable", pues está muy claro que nosotros apostamos por el empleo estable y la prueba está en los resultados del incremento de la disminución del paro y el incremento del empleo estable que hay en nuestra comunidad.
Pero entendemos que traducir de ese aspecto a una ley territorial que se tiene que concretar, en determinaciones concretas, para proteger y mejorar el territorio pues, bueno, yo creo que es muy difícil y que lo que hace es complicar, efectivamente, esta ley porque yo veo muy difícil concretar una determinación sobre el territorio que se derive de ese objetivo de encontrar empleo estable.

Lo mismo digo de los derechos constitucionales o también cuando se habla de las orientaciones de vivienda que tienen unas políticas claramente asentadas con unos objetivos clarísimos de incrementar la vivienda, la vivienda protegida, el acceso de todos los ciudadanos a la vivienda, o objetivos que están en la Constitución como son evitar la especulación de la vivienda en el suelo.
Por supuesto que todas las leyes de la comunidad intentan evitar la especulación.
Pero, bueno, me parece que reiterarlo en todos los artículos, en todas las leyes, yo creo que está sobreentendido y suficientemente justificado en la ley.

Hay otros aspectos.
.
.
, bueno, pues cuando se habla.
.
.
, en aspectos puntuales, cuando usted hablaba de lo que es el "plan estratégico" en vez de "estrategia".
Yo creo que ha habido una evolución en los documentos de planificación desde los años setenta u ochenta en los que se planteaba una visión maximalista con los planes que estudiaban todo perfectamente, todos los aspectos, la población, el empleo, la actividad económica y hacia unas determinaciones físicas clarísimas por cómo tenía.
.
.
y dibujar.
.
.
cómo tenía que ser la realidad, esos planes yo creo que quedaron claramente obsoletos porque no sé cumplió ninguno, pocos se pudieron realizar y no se cumplió ninguno porque la realidad y la sociedad es tan cambiante que no podemos prever ni la evolución económica ni la del empleo ni.
.
.
, vamos, con ese carácter cerrado que se plantean en los planes.
Y por eso también en la Unión Europea y todos los documentos que se trabajan ya en ordenación del territorio lo que van es a establecer esos conceptos, esas líneas de trabajo, esos.
.
.
, potenciar lo que es el método, el sistema, un sistema participativo, de integración de todas las demandas de la sociedad, y orientar las políticas, todas las políticas, las privadas y las públicas, en base a esos criterios y en base a estrategias.

Por eso entendemos que estamos planteando una línea, lo que son las estrategias, perfectamente definidas en la ley, que son los documentos más útiles los que más van a mejorar nuestro territorio y, desde luego, el planteamiento de "estrategia" frente a "plan estratégico" claramente está debidamente justificado.

Luego ustedes plantean determinados aspectos, cuando hablan de reclasificación o clasificación, que yo creo que son aspectos de matiz que realmente no aportan nada nuevo y plantean una visión tal vez a la defensiva de lo que son las actuaciones que se proponen sobre el territorio.
O cuando hablan del aspecto mercantil o administrativo.
Bueno, pues, en "mercantil" yo creo que está bien planteado en el sentido de que podía ser "administrativo" pero "mercantil" es una prioridad porque tienen una multiplicidad de funciones que tendría que cumplir.

Con respecto al nuevo titular, "régimen sancionador", yo creo que, bueno, es una propuesta y podría ser una posibilidad, pero todo el sistema sancionador sobre el territorio está previsto por el Gobierno cuando ha planteado en las leyes que se incorpore la nueva ley urbanística que está en elaboración.
Por lo tanto, no hay ningún vacío, no han ningún vacío porque el régimen sancionador actual ya incluye todas las actuaciones sancionadoras que tiene que haber por incumplimiento de determinadas leyes y además, además, se va a refundir en esa ley que también vendrá a estas Cortes y su señoría tendrá oportunidad de aportar lo que estime necesario en ese régimen sancionador.
Por lo tanto, no hay ningún problema en ese aspecto.

Y sí que quería, dentro de lo que es este grupo, señalarle que la enmienda número 51, al artículo 14, en la que usted propone que se emplee el término de "desertificación" frente a "desertización" señalarle que se la vamos a aceptar entendiendo que es una mejora técnica, que es un concepto más asentado científicamente y que siempre será positivo que no haya esa posible duda.

Y con respecto a la 178, que usted plantea "umbrales máximos", yo creo que hay una cierta a contradicción porque un umbral en principio es un valor mínimo --por eso está abajo, si no sería tal vez el valor dintel-- porque el umbral es al valor que tenemos que llegar.
Y me parece clarísimo que en la ley está claro precisamente ese esfuerzo de definir los umbrales y definir un sistema de mecanismos precisamente para garantizar esa orientación de la política en que todos los municipios y todas las actuaciones tengan una referencia y todos sepamos, de verdad, porque están establecidos esos umbrales y hay un método, por decirlo así, cuál es ambientalmente más respetuosa y cuál no lo es.

Entonces, yo creo que ahí le ofrecería una transaccional, no tanto "mínimo-máximo" porque podría ser, podría ser que hubiese un umbral.
.
.
para determinados conceptos uno podría ser mínimo y otro máximo admisible para una actuación.
.
.
, ponerle "óptimos".
Es una transaccional que si a usted le parece bien la planteamos y, si no, lo dejamos como está.
*(Remors)*

Por lo tanto, bueno, repetir que por las argumentaciones que ya he señalado, que le vamos a aceptar la enmienda 51 y, en este caso, vamos a rechazar todas las demás.

Gracias, señor presidente.

 

**El senyor president:**

 

Gracias, señor Modrego.

Aleshores, anem a passar a la votació de totes les esmenes, tret que n'hi haja alguna sol·licitud.
.
.
Dígame, señor Godoy.

 

**El senyor Godoy García:**

 

Sí, para agrupar separadamente la 42 y la 154.

Gracias.

 

**El senyor president:**

 

42 y 154.

Entonces las votamos todas excepto la 51, 42 y 154.
¿Votos a favor?
¿Votos en contra?
Por 8 votos en contra y 6 a favor queda rechazado este bloque de enmiendas.

Pasamos a votar la enmienda 42 y 154.
Señor Godoy, ¿conjuntamente?

 

**El senyor Godoy García:**

 

Sí.

 

**El senyor president:**

 

¿Votos a favor?
1.
¿Votos en contra?
8.
¿Abstenciones?
Por 1 voto a favor, 5 abstenciones y 8 votos en contra, quedan rechazadas.

Pasamos a votar la enmienda número 51.
¿Votos a favor?
Queda aprobada por unanimidad la enmienda número 51.

Pasamos a votar el artículo número 1 al que no se han presentado enmiendas.
¿Votos a favor?
¿Votos en contra?
¿Abstenciones?
Artículo número 1, señorías, al que no se han presentado enmiendas.
*(Remors)* Repito la votación.
*(Remors)* Es el artículo.
¿Votos a favor del artículo número 1, repito?
¿Votos en contra?
¿Abstenciones?
Por 8 votos a favor, 5 en contra y 1 abstención, queda aprobado el artículo número 1.

A l'article número 2 s'han presentat l'esmena número 2 del Grup Parlamentari Popular, que ha segut agrupada, i vaig a llegir les agrupacions, senyor Maluenda: la 2, la 8, 12, 18, 19, 22, 23, 24, 29, 32, 39, 40, 47, 54, 60, 87, 98, 104, 117, 120, 144, 145, 152, 159, 166, 168, 169, 170, 171, 173, 205, 212, 213, 216, 220 i 222.

Per a la seua defensa té la paraula el senyor Maluenda.

 

**El senyor Maluenda Verdú:**

 

Senyor president, totes elles són esmenes tècniques referides a l'adaptació de noves normes de l'Acadèmia Valenciana de la Llengua, i pregue que passen directament a votació.

 

**El senyor president:**

Moltes gràcies, senyor Maluenda.

Passem a votació este bloc d'esmenes, tret que algú demane votació separada.
¿Vots a favor del bloc d'esmenes?
8.
¿Vots en contra?
Abstencions no n'hi han.
Per 8 vots a favor i 6 en contra queda aprovat este bloc d'esmenes.

 

*(S'interromp la gravació)*

¿Vots a favor de l'article número 2?
8.
¿Vots en contra?
6.
¿Abstencions?
Cap.
Queda aprovat l'article número 2 per 8 vots a favor i 6 en contra.

A l'article número 3, ja tenim l'esmena que ha sigut debatuda.
¿Vots a favor de l'article número 3?
¿Vots en contra?
¿Abstencions?
Per 8 vots a favor i 6 en contra, queda aprovat l'article número 3.

A l'article número 4, tenim l'esmena número 14, del Grup Esquerra Unida-Els Verds: l'Entesa.
Per a la seua defensa té la paraula el senyor Arnal.

Perdó, 13, 13.
Vaig a llegir les esmenes que ha agrupat el senyor Arnal.
És la 13, la 31, la 83, 137, 138, 139, 140, 153, 155, 157, 163, 172, 189, 195, 198 i 203.

 

**El senyor Maluenda Verdú:**

 

Senyor president, una qüestió d'ordre.

 

**El senyor president:**

 

Sí, senyor Maluenda, me pareix que m'he donat compte.
.
.

 

**El senyor Maluenda Verdú:**

 

Que està l'esmena número 11 del Grup Popular.

 

**El senyor president:**

 

Efectivament.

Aleshores, anem arrere, per favor, senyor Arnal.
I tenim primer l'esmena número 11, que agrupa l'11, 50, 63, 82, 88, 89, 136, 174 i 201.
És aixina, senyor Maluenda?

 

**El senyor Maluenda Verdú:**

 

Aixina és.

 

**El senyor president:**

 

Demane excuses.

Moltes gràcies.

 

**El senyor Maluenda Verdú:**

 

Faltaria més.
Gràcies a vosté.

Pregue que passen directament a votació.

 

**El senyor president:**

 

Moltes gràcies, senyor Maluenda.

Vots a favor d'este bloc d'esmenes?
8.
Vots en contra?
.
.
.

 

**El senyor Sanmartín Besalduch:** 

 

L'esmena número 11 voldríem separar-la.

 

**El senyor president:**

 

Muy bien.

Vots a favor de l'esmena número 11?
Per unanimitat queda aprovada l'esmena número 11.

Vots a favor de la resta d'esmenes?
*(Remors)* La resta d'esmenes, per favor, senyor Maluenda.
Vots a favor?
Vots en contra?
Per 8 vots a favor i 6 en contra queden aprovades la resta d'esmenes.
*(Remors)*

Per favor, tornem a votar l'article número 2 amb les esmenes incorporades.
Vots a favor de l'article número 2?
Vots en contra?
Abstencions?
Per 8 vots a favor, 1 en contra i 5 abstencions, queda aprovat l'article número 2.

Nou article, tenim l'esmena número 13, d'Esquerra Unida-Els Verds: l'Entesa.
Per a la seua defensa té la paraula el senyor Arnal.

 

**El senyor Arnal i Ibáñez:**

 

Tot el bloc, aleshores?

 

**El senyor president:**

 

Torne a repetir tot el bloc perquè quede constància: 13, 31, 83, 137, 138, 139, 140, 153, 155, 157, 163, 172, 189, 195, 198 i 203.

Senyor Arnal, huit minuts.

 

**El senyor Arnal i Ibáñez:**

 

Gràcies.

Les esmenes fan referència, sobretot, a dos temes.
Per una banda, la participació ciutadana i, per l'altra, la interpretació del silenci administratiu o el retard en la presentació de documents, informes, etcètera.

Ja que la primera que he mencionat és referida a la participació ciutadana, vaig a començar per este bloc.
Ací s'han recollit una sèrie d'esmenes totes amb la mateixa intenció, reforçar i millorar les vies de participació ciutadana.
Per tant, esperem també ací el màxim consens i la votació favorable per part del PP, atés que han insistit moltes voltes que la seua proposta de llei subratlla l'aposta per la participació i que per a aquesta llei la participació és fonamental, etcètera.
Fa un moment, el senyor Modrego també ha insistit en el tema de la participació.

Per aquest motiu, afegim tot un nou article després del 3, on se destaca la importància de la participació ciutadana i es detallen una sèrie de mínims participatius essencials.
No vaig a llegit tot el text complet, però el podem trobar publicat i, com se veu, ací se detalla una sèrie de garanties que ha de mantindre l'administració per a simplement fer efectiva, millorar i ampliar la participació ciutadana en temes tan importants com és la planificació del territori.

Hi ha esmenes de menor extensió.
En l'article 10 afegim, i açò és molt important, açò ho voran en l'esmena 31, referida a l'article 10, que la participació ciutadana i tècnica s'ha de produir no sols durant la fase d'exposició pública quan els documents ja estan pràcticament acabats, com ve sent la tònica normal fins ara, sinó durant la fase d'elaboració i redacció dels documents.
Des del primer moment açò seria una veritable participació ciutadana.

En el mateix sentit, també l'esmena 137 fa referència a l'article 40 on s'afegix, al final d'un paràgraf que participaran també durant la fase d'elaboració del document.
És a dir, els agents socials han d'intervindre en la redacció quan el document encara no està acabat, no al final.
De la mateixa manera l'esmena 189, referida a l'article 89, inclou també en el procés d'elaboració la participació dels ciutadans.

Després vénen tres esmenes, 139, 140 i 138 que el que volen és ampliar les vies de difusió i de publicitació.
Per exemple es demana, una esmena a l'article 41, que l'exposició dels documents no únicament es faça en les capitals de província, en les tres capitals de província sinó en tots aquells ajuntaments de més de 25.
000 habitants.
Pensem que és molt raonable ampliar esta exposició.

 

I, també, en el mateix article 41 fer la difusió en format electrònic a les entitats que ho necessiten.
I també, en l'article 41, també en la pàgina web de la Conselleria.
És a dir, totes estes coses facilitarien el coneixement per part dels ciutadans dels documents importants.

En l'esmena 138 plantegem que l'article 40 canalitze la participació ciutadana a través del Consell Valencià d'Ordenació del Territori.
Aquest consell, que figurava en altres esborranys i que ha desaparegut actualment, l'incloem, el definim en una esmena, la 198, que afegim un nou article després de l'article 99 on es parla, es definix i es crea el Consell Valencià d'Ordenació del Territori.
Tampoc vaig a llegir-li íntegrament el que diu esta esmena.
Però, en definitiva, és un òrgan que canalitzaria la participació ciutadana en els temes d'ordenació del territori i garantiria la participació dels sectors socials més rellevants de la Comunitat.

També en el tema de participació, en la disposició addicional segona, plantegem que els documents preliminars, els preliminars, els avanços han de ser coneguts, debatuts i informats per l'esmentat consell al que acabe de referir-me.
I també entra en la participació l'esmena 172, l'article 78, que li dóna un paper important a les entitats sense ànim de lucre, de manera que aquestes també puguen presentar iniciatives per a l'execució indirecta de projectes per a la sostenibilitat i per a la qualitat de vida, cosa que no estava recollida anteriorment.

Tots estos apartats, quan a la participació.
I quan a la cosa d'entendre el silenci administratiu, que normalment en la llei, en molts dels punts apareixen perquè quan hi ha un retràs es donarà per bo el que no hi ha realment cap objecció.
Nosaltres plantegem tot el contrari.
Sempre ha de presentar-se el document, siga positiu o negatiu, perquè açò augmenta la transparència i el seguiment de procés que ha hagut.
I si no arriba a temps este document s'ha d'entendre aleshores que l'informe és negatiu.
A això ens referim en l'article 19, a l'informe previ de l'organisme de conca, abans d'implantar usos residencials, industrials, terciaris, agrícoles o d'altre tipus que impliquen un increment del consum de l'aigua, ens pareix molt greu que si no hi ha un informe que justifique que realment hi ha possibilitats es done via lliure a una actuació que pot incrementar la demanda dels usos.
Recordem que la llei el que es tracta, el que pretén la llei és ordenar el territori i protegir el mediambient, no protegir aquelles actuacions que puguen danyar al medi ambient.
Per tant, és importantíssim este assumpte.

De la mateixa manera, en l'article 55, on parla d'un informe de l'administració o òrgans que hagen elaborat un pla d'acció territorial que es vegera ara afectat per un nou pla d'acció territorial, també haurien de presentar necessàriament l'informe.
I si no apareix en el termini establert s'entendria com a denegat.
El mateix en l'article 60, l'informe de la conselleria competent en matèria de territori i urbanisme que quan es tramite un Pla d'acció territorial sectorial ha de presentar sempre el seu informe.
I si no arriba en el termini establert d'un mes es considerarà desfavorable.

De la mateixa manera en l'article 60, 2.
b, es parla d'informes a presentar per l'administració u òrgans que hagen formulat un pla d'acció territorial i novament, si no el presenten en termini, es farà entendre que està denegat.
De la mateixa forma, l'article 67 es parla d'un informe de l'àrea de territori de l'institut d'estudis territorials del paisatge, que és necessari per a l'aprovació de projectes que siguen competència de la Generalitat i que tinguen incidència sobre el territori, novament, si no es presenta en el termini establert, pensem que de cap manera s'ha d'entendre com que eixe informe és positiu sinó que serà negatiu, desfavorable.

I, finalment, en l'article 98.
2, es parla que la conselleria competent en matèria d'ordenació del territori i urbanisme ha de fer un informe sobre l'adequació o no d'un pla, projecte o programa sobre les determinacions d'aquesta llei, si és coherent amb les determinacions aquesta llei, en el termini d'un mes.
Si no es presenta novament nosaltres plantegem que s'ha d'entendre com a desfavorable.
És a dir, resumim tot este últim bloc, que apareix en almenys sis article, l'absència de documentació que s'ha de presentar per diferents administracions autonòmiques en un termini determinat sempre ha de ser exigible i si no es presenta només es pot entendre que és negatiu, és l'única manera, realment, de fer efectiva la protecció del territori i del medi ambient.

Moltes gràcies.

 

**El senyor president:**

Moltes gràcies, senyor Arnal.

Torn en contra?
Té la paraula el senyor Modrego.

 

**El senyor Modrego Caballero:**

Gracias, señor presidente.

Nuevamente, como en el apartado anterior, las propuestas, las enmiendas que plantea el señor Arnal son, bueno, yo creo modificaciones puntuales haciendo hincapié en dos aspectos, en uno que es la participación y en otro que es el tema del silencio administrativo.

No vamos a aceptar ninguna de las enmiendas, porque entiendo que la ley en múltiples aspectos, en apartados de la ley, y concretamente, bueno, en los que regula la aprobación de los distintos planeamientos, pues, ya, si quiere con otras palabras, con menor literatura o con menor desarrollo, ya señala claramente que es un ley totalmente participativa.
Y habla de la participación cuando ya se tienen los documentos para aprobación inicial, que no quiere decir que esos documentos sean definitivos.
Quiere decir que cuando una administración o un particular tiene que expresar sus determinaciones sobre el territorio o un planeamiento lo que tiene que tener es un documento formalizado para que la gente lo conozca.
Hablar de intenciones está muy bien, pero yo creo que trabajar sobre un documento es sobre lo que uno se puede pronunciar.

Pero eso no quiere decir, como dice el artículo 40, que no vaya a haber participación durante la elaboración.
Pues claro que la va a haber, si lo dice claramente.
Dice que la estrategia territorial de la Comunidad Valenciana requerirá la colaboración de las distintas administraciones y los agentes sociales más representativos de la colectividad.
¿Cómo se arbitra?
Pues, como se está arbitrando hasta ahora, mediante encuestas, consultas y múltiples actuaciones.
Pero ¿qué quiere, que pongamos específicamente, casi a nivel reglamentario cómo vamos a participar, que en muchos aspectos parece que es lo que le preocupa?
Yo creo que todos los documentos tienen participación y esta ley, desde luego, hace un hincapié fundamental cuando habla de la creación, del instituto, cuando habla de la creación de las juntas de paisaje, cuando siempre habla de la participación de toda la sociedad en la elaboración de todos los documentos

¿Que ustedes tienen que hacer hincapié en ese aspecto de la participación, porque forma parte de su programa y nada de lo que plantean ahí sería suficiente?
Pues yo lo entiendo y me parece bien y acepto que usted lo plantee.
Pero, desde luego, que la ley plantea un sistema de participación homologable a cualquier, incluso yendo más allá, que cualquier sistema de participación en documentos que pueda haber a nivel de España o de Europa.
Pues, bueno, yo creo que está perfectamente garantizada la participación de todos los colectivos en lo que sería la ley.

Y, luego, el otro aspecto que usted plantea también es el tema de los silencios positivos o favorables o desfavorables.
Yo creo que hay que conocer, también, lo que es mecanismo de lo que es la aprobación de los planes.
Me parece recordar, cuando hablábamos en la Ley de calidad, que ustedes planteaban precisamente el silencio todo lo contrario, todo lo contrario que lo están planteando hoy, en el sentido de que no se emitían informes siempre era favorable y en este sentido siempre es desfavorable.
Hay que entender cómo se produce la aprobación de un planeamiento, que normalmente puede tener 20 o 25 informes.

Si usted quiere decir que si una Administración, por lo que sea, por desidia, por ignorancia, no emite un informe, un ayuntamiento que no emite un informe, un informe de determinado departamento de la Administración que no se emite paraliza la actuación, pues yo creo que eso no tiene sentido, cuando el valor fundamental es aprobar un planeamiento de ordenación del territorio con una emisión global.
Cada administración tiene la responsabilidad y si tiene un valor que defender la confederación hidrográfica, pues que emita el informe, que es lo que tiene que hacer, que es lo que tiene que hacer.
Pero, claro, si no lo emite ¿entonces ya paralizamos el instrumento de ordenación del territorio de la comunidad?
Pues no, porque la administración autonómica puede tener elementos suficientes para adoptar los criterios, y de hecho a veces hay administraciones que tienen competencia, no digo que se solapen sino que se emiten dos informes hasta yo diría que casi contradictorios.
Y hay que conocer lo que es la administración.
Por lo tanto, yo creo que lo que hay que exigir es que todas las administraciones emitan, evidentemente, los informes.

Y cuando usted habla, "hombre, cualquier plan de acción territorial si no hay informe se paralizará todo", yo creo que eso no tiene sentido, porque eso al final tiene que aprobarlo el Gobierno Valenciano y tienen que constar todos los informes de los distintos departamentos.
Y lo que hay que hacer, como creo y me consta que se hace hasta ahora, es que están todos los informes, incluso aunque sean favorables, se le requiera a la administración para que se le amplíe el plazo, por decirlo así, porque es muy importante que estén todos los informes.
Pero la no emisión de un informe lo que no puede hacer, de un informe parcial, no puede paralizar lo que es la elaboración y la aprobación de documentos tan importantes, que además en la aprobación de esos documentos, por ejemplo un plan del litoral o un plan de la huerta, son fundamentales para la protección del litoral y de la huerta.
Y si tenemos un informe de un municipio que no se ha emitido y no lo quiere emitir ¿qué hacemos?
¿No aprobamos el plan territorial?
Pues eso conduce a un absurdo.

Hombre, si presumimos que la administración lo que quiere es establecer actuaciones contrarias a lo que dice la ley y destruir determinados valores naturales y se va a basar en que, como, oiga, como no me hacen el informe no lo apruebo, pues yo creo que eso es establecer ya un concepto de dobles intenciones que desde luego no se plantea en la ley.
Yo creo que en ese sentido, en ese sentido hay que entender los informes y el planteamiento que hace la ley, coherente con otras leyes, que efectivamente lo que exige es a las distintas administraciones un compromiso, una sensibilidad y una emisión y defender realmente los valores en los que tiene competencia.

Luego ha planteado también la creación del consejo valenciano.
Yo creo que ahí tenemos ya, a través del instituto y del consejo de urbanismo, pues tenemos suficientemente representado.
Y yo creo que sería duplicar, por decirlo así, organismos sin una finalidad, sin un beneficio claro.
O sea, que realmente la participación en ese sentido también estaría muy clara.

Por lo tanto, yo creo que todas estas enmiendas que usted plantea, yo creo que, bien, podrían tener una lógica.
Pero lo que le he señalado en el sentido favorable o desfavorable, yo creo que queda clarísimo.
Y el esfuerzo de la administración, en lo que es la ley y en la práctica normal, yo creo que está clarísimo que los documentos que se elaboran son muy participativos.

Usted plantea cosas que podrían estar, pero que yo creo que tampoco tienen mucho sentido, por ejemplo, que la ley diga que tiene que estar en la web o en el formato electrónico.
Ya están en la web y ya se distribuyen a través de formato electrónico.
Y me parecería razonable que eso, además, mediante una instrucción, se regulase adecuadamente.
Porque me parece que estamos en estos tiempos modernos y tenemos una administración moderna.
Pero llegar a decir si eso no se plantea en la ley, la ley es que no tiene cauces de participación, me parece que es simplificar los temas.
Y que realmente no podemos llegar en todos los aspectos a nivel reglamentario en lo que se sería una ley.

Por lo tanto, señorías, nuestra posición es contraria a estas enmiendas y las vamos a votar desfavorablemente.

 

**El senyor president:**

Muchísimas gracias, señor Modrego.

Senyories, anem a passar a votació este grup d'esmenes.

Senyor Godoy.

 

**El senyor Godoy García:**

Para agrupar separadamente la 198 y la 203.

 

**El senyor president:**

198 y 203 por separado.

Vamos a votar primeramente estas dos enmiendas.
¿Votos a favor de la enmienda 198 y 203¿Votos en contra?
14.
Por 1 voto a favor y 14 en contra, quedan rechazadas.

Anem a votar la resta d'esmenes d'este bloc.
Vots a favor?
7.
Vots en contra?
8.
Per 7 vots a favor i 8 en contra queden rebutjades.

A l'article 4 està l'esmena número 14, d'Esquerra Unida-Els Verds-Esquerra Valenciana: Entesa, que queden agrupades de la següent manera: 14, 15, 36, 45, 48, 68, 72, 86, 94, 109, 113, 124, 132, 146, 149, 158, 175 i 215.
Per a la seua defensa, té la paraula el senyor Arnal.

 

**El senyor Arnal i Ibáñez:**

Bé, este conjunt d'esmenes, totes elles, el que pretenen en este cas és ampliar i millorar les necessàries cauteles per a evitar danys en entorns especialment sensibles, especialment vulnerables o especialment valuosos; i en alguns casos a tot el conjunt del medi ambient.
Recordem que esta llei, ho dic perquè abans he sentit coses com si no s'entenguera, esta llei sobretot és per: a) racionalitzar l'ocupació humana del territori, per tant l'objectiu és el territori, i l'ocupació humana ha d'adequar-se racionalment; i b) preservar determinats valors, com els culturals i els naturals.

Bé.
D'aquesta manera a l'article 4, on es parla de principis que han de defensar els poders públics, es parla de competitivitat equilibrada.
Pensem que seria millor parlar de desenvolupament equilibrat i sostenible.
Ara que parlem d'actualitzar la terminologia, doncs desenvolupament equilibrat i sostenible pareix ser més adequat.

De la mateixa manera, quan es parla en este mateix article 4 d'objectius, i entre ells es menciona la qualitat ambiental, pensem que la qualitat ambiental no és una cosa estètica, sinó que preferiblement hauríem de dir "manteniment i millora de la qualitat ambiental".
Perquè la qualitat ha de ser un objectiu que es pot millorar i que s'ha de millorar.

Respecte a l'article número 13, que fa referència que les actuacions han d'evitar afeccions.
.
.
perdó, parla de la menor afecció a valors ambientals.
Nosaltres pensem que l'objectiu ha de ser ja d'entrada evitar afeccions a valors ambientals o riscos naturals de rellevància.
És a dir, eixe és l'objectiu.
Altra cosa és que, en el compliment d'eixe objectiu, açò es puga complir de major o menor.
Però l'objectiu ha de ser evitar afeccions a valor ambientals.
Sobretot quan es tracta de rellevància, valors rellevants.

També a l'article 14, que parla de prevenció de riscos i parla en relació als boscos, afegim un nou paràgraf que diu que la conselleria competent en medi ambient establirà mesures per a la protecció dels recursos naturals i foment de la regeneració de l'ecosistema a qualsevol terreny forestal cremat, independentment de la seua qualificació urbanística, en aquells terrenys cremats es regularan més estrictament, es limitaran o fins i tot es prohibiran aquells aprofitaments i usos que puguen impedir o retardar la recuperació de la zona cremada o danyar els seus valors ambientals.

Bé, açò és molt important este afegitó, perquè parlem de totes les zones forestals cremades, no únicament aquelles que estan classificades com a zona urbanitzable.
És a dir, que el projecte de llei només parla d'estes cauteles i estes prevencions d'aquells que sí que són no urbanitzables.
Nosaltres creem que s'han d'estendre estes cauteles i esta millora de la regeneració a totes les zones cremades, independentment de la seua qualificació urbanística.

També, quan es parla de boscos a l'article 14, nosaltres plantegem que s'ha de substituir l'articulat per este: "les masses arbòries, arbustives o formacions vegetals d'interés s'hauran de preservar de qualsevol procés d'urbanització i s'hauran de classificar sempre com a sòl no urbanitzable protegit.
Només podran ser afectades per aquelles actuacions considerades d'utilitat pública que justifiquen la impossibilitat d'establir-se en ubicacions alternatives, i sempre i quan l'estudi d'impacte ambiental considere compatible l'actuació".

Per tant, en este el que pretenem és preservar totes les zones forestals, no únicament les prèviament protegides.
En l'article anterior, en la redacció anterior parla de si estan ja protegides.
Però què passa si no estan protegides?
Vull recordar-los que, per exemple, Penyagolosa encara no està protegida, l'Alt Palància, el Racó d'Ademús, Els Ports-Beseit o El Mollet.
Són àrees forestals de grandíssim valor que no estan protegides.
Per tant, caldria estendre la protecció a totes aquelles que siguen d'interés natural, independentment que ja estiguen protegides.
I si ja ho estan, per cert, ja poca falta els feia que s'incidira de nou.

L'article 16, que es refereix a l'activitat minera, nosaltres afegim que, en qualsevol cas, s'evitarà l'afecció a zones forestals valuoses, especialment aquelles cobertes per masses de boscos, matollar dens o vegetació d'especial interés.
Pensem que esta cautela és fonamental.
L'activitat minera té un impacte tremend sobre la vegetació, i almenys quan es tracta d'este tipus de vegetació que acabe de mencionar, d'especial valor, hauria de protegir-se d'esta manera.

L'article 18 parla que cal identificar i caracteritzar les masses d'aigües superficials.
Nosaltres afegim a més "protegir".
No vaig a defensar-lo perquè em pense que és obvi el per què.

L'article 20, quan parla d'aquells.
.
.
de la protecció d'espais.
.
.
que diu, parla de donar mesures de cautela en zones que ja estan protegides.
Nosaltres proposem substituir la redacció i que diga "que mantinguen valors naturals d'interés ambiental".
És a dir, no que estiguen ja protegits, perquè si els terrenys estan protegits realment ja els empara una legislació.
Precisament si es tracta de zones de medi ambient de valors naturals d'interés han d'estar preservats estiguen prèviament protegits o no.

Després en l'article 20, que també fa referència a la protecció del medi natural, afegim entre els punts, entre els ambients a considerar específicament, el catàleg de forests de domini públic i d'utilitat pública i de forests protectores, que està previst per la llei forestal.

I l'article 22 que parla de revitalitzar el patrimoni rural, els plans que s'elaboren a nivell municipal, diu que podem complementar també el que faça l'administració autonòmica.
Nosaltres afegim que "aquests documents no podran eliminar o rebaixar la protecció establerta pel Pla d'acció territorial".
És a dir, l'articulat anterior el que diu és que els ajuntaments poden completar, l'afegitó dels ajuntaments mai no serà per a rebaixar allò que haja establit el Pla d'acció territorial de l'Horta.

L'article 23, que també fa referència a l'impacte d'infraestructures sobre el medi ambient.
Plantegem que han d'evitar els impactes mediambientals que no figuraven aixina clarament, efectuant previsions necessàries per garantir la permeabilitat de pas per la fauna i la continuïtat d'utilització de les vies pecuàries que es vegen afectades.
I en relació als corredors, plantegem que s'ocuparan els corredors ja establerts i s'evitarà l'obertura de nous corredors i l'ocupació de sòl no urbanitzable protegit.
És a dir, quan es vagen a instal·lar noves infraestructures, sempre que es puga utilitzar els corredors d'infraestructures que ja existien i sempre evitant nova ocupació de zona urbanitzable protegida.

En l'article 33, que parla de normes generals i integració paisatgística, plantegem que no s'admetrà l'eliminació de vegetació forestal valuosa i s'intentarà en tot cas l'ocupació alternativa d'indrets que no presenten aquesta afecció.
Novament es tracta de protegir un medi especial, com és el forestal.

L'article 38, que afegiríem un nou apartat, en el qual diem que s'ha d'incloure la definició dels criteris territorials bàsics que han de presidir la utilització o explotació racional de l'aigua i la resta dels recursos naturals, la protecció dels valors ecològics, el tractament de les superfícies aptes per a l'explotació agrària, la protecció del patrimoni històric cultural i la intervenció en àmbits subjectes a riscs catastròfics.
Açò seria un nou apartat dels continguts de l'estratègia territorial del País Valencià.

A l'article 46 li afegiríem que les modificacions que puguen establir els plans d'acció territorial a l'estratègia territorial, que estes modificacions mai no podran rebaixar el nivell de protecció dels recursos naturals limitats --especialment sòl i aigua-- i dels ecosistemes més destacats i vulnerables, com el litoral, zones humides, àrees forestals i terres d'horta d'elevada fertilitat.
M'estic referint, torne a dir, quan un pla d'acció territorial puga modificar l'estratègia territorial valenciana.
És a dir, poden ampliar-la, millorar-la, però no empitjorar-la.

L'article 51 planteja que específicament subvencionen la flora, la fauna i el sòl fèrtil quan es parla de medi físic o després de medi físic.
Perquè moltes voltes el medi físic es redueix a l'aspecte geològic del territori.
I, per tant, que queden clar estos elements, que han de tindre en compte els plans d'acció territorial.

En l'article 62, també li afegim, després de medi físic, "dels valors i riscos mediambientals".
Perquè, de vegades, no sempre queda clar que el medi físic haja d'incloure açò.
Estem parlant ara de la cartografia temàtica del sistema d'informació territorial.

I el punt 81, entre els indicadors de consum, afegim que incloga també el d'energia, que no estava previst i que ens pareix bàsic.

I, finalment, en la disposició transitòria segona, quan diu els criteris han de ser urbanístico-territorials, preferim canviar-los per mediambientals, donat el sentit que ha de tindre precisament estos estudis d'impacte ambiental.
Han de considerar sobretot els impactes mediambientals.

 

**El senyor president:**

Moltes gràcies, senyor Arnal.

Per a torn en contra, té la paraula el senyor Modrego.

 

**El senyor Modrego Caballero:**

Gracias, señor presidente.

El Grupo Popular, bueno, no vamos a aceptar ninguna de las enmiendas, excepto la 175, como comentaré posteriormente.

Señalarle, señor Arnal, que veo que usted se ajusta a lo que sería la estructura de la ley, que en ningún momento plantea dentro de este apartado pues una discrepancia fundamental con los criterios que marca la ley que tiene que estar en la base de la ordenación territorial.
Usted plantea, bueno, vamos a hablar en de vez de competitividad equilibrada, cuando la ley habla pues de cinco o seis aspectos en el artículo 4, perdón, cuando habla, porque se habla de la calidad de vida, de las acciones que contribuyen al progreso, de la cohesión económica y social, los principios de la Unión Europea, la conservación y aprovechamiento eficiente de los recursos naturales.
Yo creo que es un concepto fundamental y ya establecido.
La promoción del patrimonio cultural, la calidad ambiental, y también se habla de la competitividad equilibrada, por decirlo así, entendiendo que estamos y es una realidad en una sociedad global donde hay que competir en calidad ambiental, en calidad social, en empleo, en innovación, en recuperación de espacios, en todos los aspectos.
Luego, la competitividad también es importante.

Entonces, claro, en el único aspecto que se plantea la competitividad como un elemento dinámico de la sociedad, pues usted plantea no, el eliminarlo, como si eso fuese algo nocivo.
Pues yo creo que es un texto equilibrado.
Por eso no le vamos a aceptar las enmiendas, porque un texto en el que se estructura pues diez, doce conceptos, usted matiza uno y lo desarrolla, yo creo que lo que hace es desequilibrar un texto que está muy equilibrado y que recoge todos los objetivos.
Yo entiendo que la ley recoge todo lo que usted está planteando, está recogido en la ley, además con una estructura razonable y con un equilibrio en el desarrollo de los distintos aspectos.

Porque, yo le tengo que comentar, cuando usted.
.
.
cuando la ley habla en el artículo 4 de calidad ambiental, usted habla de mantener y mejorar la calidad ambiental.
¡Hombre!
Pues cuando se habla de la calidad ambiental se entiende que no es para empeorarla dentro de la Ley de ordenación del territorio.
Y además hay muchas referencias a ello dentro de lo que es la ley.

Cuando habla --aquí hay un aspecto que.
.
.
--, cuando se habla de menor afección, usted habla de evitar afección, vamos a ser realistas, y la ley creo que lo es, incluso cuando a nivel global se habla de, por ejemplo, de los gases de Kyoto, de los gases de efecto invernadero, todos quedaríamos muy bien si dijésemos "oiga no, pues mañana ya no emitimos gases, no".
Evitamos, evitamos que se emitan gases de efecto invernadero.
Pero hay que ser realista, y toda la sociedad lo es, y entonces lo que tenemos que hacer es una disminución global de la afección siempre en la línea del desarrollo sostenible.
Y esta ley así lo plantea.
Evita y prohíbe cualquier afección a los espacios con valor de la Comunidad Valenciana, pero, evidentemente, toda actuación humana supone una alteración de lo que es el medio natural y supone una afección.
O sea, es imposible evitarla.
¿Que hay que ver?
Los criterios, los criterios clarísimos para que esas afecciones no sean a elementos que tengan valor y que, por otro lado, tengan sus medidas compensatorias o de integración u otros beneficios sociales que lo justifiquen.
Y la ley eso lo deja clarísimo.

Entonces, cuando usted habla también de los incendios, más medidas de protección y luego los desarrolla.
Yo le tengo que decir que ya están señalados.
Ya está, todo lo que usted plantea está en la ley, la ley sectorial, las leyes sectoriales que le toca.
Que podemos volver a incluirlo otra vez en la Ley de ordenación del territorio, pero que yo creo que no tiene mucho sentido si está en la Ley del suelo no urbanizable, si está en la Ley forestal y si está en el Reglamento de la Ley forestal.

Cuando usted habla también de las masas arbustivas, pues esas ya están protegidas.
Ya están protegidas por la Ley forestal y por los criterios de aplicación de los planes generales.
Usted sabe que si ha habido un esfuerzo de protección y determinación de espacios ha sido en estas últimas legislaturas con la determinación de la Red Natura prácticamente el 28% del territorio, el Catálogo de Zonas Húmedas, la duplicación de la superficie dedicada a parques naturales, que se sigue trabajando y se va a continuar con la aprobación del Plan forestal, que va a identificar.
Porque el problema, con carácter global y con criterios homogéneos, esos espacios de valor que usted reivindica y que corresponde al Plan forestal el definir todas las actuaciones que hay que hacer.
No las llevemos a la Ley de ordenación del territorio.
La Ley de ordenación del territorio ya dice que hay que protegerlo, ya lo dice.
Bueno, ahora desarrollémoslo.

Cuando habla de protección de masas de agua, por supuesto, hay dos artículos clarísimos con las referencias a toda la normativa europea, señalando perímetros, estableciendo clarísimamente un perímetro de protección de 300 metros.
.
.
O sea, lo que hace es añadir, añadir, aspectos fundamentales en la protección y recoger toda la normativa que ya lo protege.
No volvamos a incluir toda la normativa de la Ley de espacios naturales, por ejemplo, en la protección de zonas que ya tienen clarísimamente esa protección.

Cuando hablamos de la protección de suelos de valor, yo creo que está también muy claramente en la ley, y desde luego, su propuesta, bueno, aparte de estilo, que a usted le puede gustar más pero que entendemos que, en coherencia a la ley no aporta nada, no se la vamos a aceptar.

Creo que también, cuando habla usted de que un instrumento de desarrollo rebaje la protección, de la estrategia, eso no puede ser.
La estrategia claramente tiene que tener, y así está estructurado y señalado en esta planificación y en la urbanística cuando se habla de las directrices de ordenación.
Cuando una modificación de un plan afecta a las líneas fundamentales de ese plan, no es instrumental, no es accesoria, implica la revisión del documento superior, y ese es el criterio.
Y yo creo que está clarísimamente argumentado, en base a esos principios, cómo se tiene que motivar lo que es la protección.

Cuando hablamos de pasos de fauna, de vías pecuarias.
.
.
Yo creo que usted pretende incluir otra vez toda la legislación de espacios naturales en lo que es la Ley de ordenación del territorio, perdiendo el objetivo claro de la Ley de ordenación del territorio, que es establecer las determinaciones territoriales que afectan.
Por ejemplo, como le he dicho, 300 metros de perímetro en la protección de lo que serían las captaciones, o por ejemplo, el incremento de las zonas verdes, el incremento de las cesiones, son delimitaciones territoriales clarísimas que tiene la ley y que garantizan esas protecciones.

Usted es reiterativo.
En la enmienda 149 añadir "fauna, flora, suelo fértil".
Eso ya está incluido en lo que es el epígrafe general.
Que se podría, cuando añade, en la enmienda 158, añadir "valores y riesgos medioambientales", pues estamos añadiendo lo que ya está dicho, si quiere, con mayor concreción.

Por lo tanto, yo lo que entiendo es que la ley es una ley muy avanzada, con criterios clarísimos de protección.
Cuando se habla de las cesiones que añade la ley a las cesiones que hay que plantear hasta ahora, fundamentalmente para recuperación del patrimonio natural y también para la incentivación de suelo para viviendas y equilibrar lo que es el territorio, la protección de todos esos valores naturales que clarísimamente la ley señala todos sus valores y que inviabilizan cualquier afección de los mismos, yo creo que eso es coherente con la política que ha llevado a cabo el Partido Popular, porque si alguien ha protegido las masas forestales y ha actuado en materia forestal en esta comunidad es el Partido Popular, yo lo siento.
Vaya usted por los montes y verá la regeneración que hay, el incremento de las masas forestales, que usted.
.
.
, bueno, pues todos los inventarios, los agrícolas, los del plan forestal, clarísimamente indican un incremento de la superficie forestal y, fundamental, un incremento de la superficie arbolada en nuestra comunidad, de más de 200.
000 hectáreas respecto al año 1995.

Entonces, estamos de acuerdo, claro que estamos de acuerdo en proteger las masas forestales, pero es que además las protegemos y lo ponemos, no hace falta que además luego lo reiteremos varias veces en todos los artículos.
Entendemos, tenemos en eso la conciencia totalmente tranquila, que protegemos nuestra masa forestal y la recuperamos, y desde luego marcamos todas las protecciones necesarias en la ley.
Lo mismo con respecto a fauna y flora y espacios protegidos.

Por lo tanto, no vamos a aceptar las enmiendas.
Únicamente en la 175 entendemos que, cuando se hablaba de los indicadores, evidentemente ha habido un lapsus al no entender la energía, o sea, no había ninguna intención de no incluir la energía, pero bueno, es yo creo que oportuno que se incluya la energía también como un indicador en ese artículo 81.
Por lo tanto, esa enmienda la vamos a aceptar y la votaríamos aparte.

Gracias, señor presidente.

 

**El senyor president:**

 

Muchas gracias, señor Modrego.

Anem, per tant, a votar primerament l'esmena número 175 per separat.
Vots a favor de l'esmena 175?
Per unanimitat queda aprovada l'esmena 175.

Anem a votar la resta d'esmenes.
Vots a favor?
Vots en contra?
Per 7 vots a favor i 8 en contra queden rebutjades la resta d'esmenes.

Anem a passar a votació l'article número 4 amb l'esmena incorporada.
Vots a favor?
8.
Vots en contra?
Abstencions?
Senyor Arnal, entenc que ha votat en contra.
Per 8 vots a favor, 1 en contra i 6 abstencions queda aprovat l'article número 4.

A l'article número 5 està l'esmena número 16, del Grup Socialista.
Té la paraula el senyor Sanmartín.

 

**El senyor Sanmartín Besalduch:**

 

Gràcies, senyor president.

Molt breu.
Fa referència a la millora dels entorns urbans.
Quan parlem de la implantació i millora de la qualitat dels serveis urbans, s'han tingut en compte, el projecte de llei ha tingut en compte aspectes essencials com és el proveïment de l'aigua, el clavegueram, el sistema viari, però mancava, i aquest és l'objectiu de l'esmena, un aspecte tan important com la previsió de places d'aparcament públic.

 

**El senyor president:**

 

Moltes gràcies, senyor Sanmartín.

Torn en contra?
No hi ha torn en contra.

Anem a passar a la votació.
Vots a favor de l'esmena?
Per unanimitat queda aprovada.

Anem a passar a votació, per tant, l'article número 5 amb l'esmena incorporada.
Vots a favor de l'article número 5?
Per unanimitat queda aprovat l'article número 5.
*(S'interromp la gravació)*

 

Queda una esmena encara de l'article número 5, eh?
Esmena número 17, d'Esquerra Unida-Els Verds: Entesa, que s'agrupa en 17, 44, 61, 115, 116, 131, 133, 134, 135, 181, 183, 185, 186, 190, 192, 193, 194 i 196.
Per a la seua defensa té la paraula el senyor Arnal.

 

**El senyor Arnal i Ibáñez:**

 

Este conjunt d'esmenes, a totes elles les unix una mateixa intenció, que és incrementar millors mesures de protecció del medi ambient i per evitar impactes ambientals.

Abans que m'ho recorde el senyor Modrego, he de dir-li que pot ser objecte d'altres lleis, però esta llei vostés l'han redactada aixina, i a més és coherent, fa esment a tractaments sectorials i fa esment als boscos, fa esment al litoral, a l'horta.
El problema no és meu sinó que la llei, el projecte de llei que vostés presenten, parla de tot això, i el que passa és que moltes voltes parlen de forma ambigua, i mosatros concretem.
És a dir, no és que estem parlant de temes que no corresponen sinó que parlem de temes que corresponen, i millorem la redacció perquè aixina més clarament l'objectiu de protecció se materialitze.
Eixe és el sentit de tot açò.

Per tant, per exemple en l'article 5 parla que els ajuntaments han de destinar una part dels seus ingressos, sense concretar, a la millora dels entorns urbans.
Ací plantegem que s'ha de concretar, i plantegem un 50% dels ingressos provinents de la participació en les plusvàlues de les distintes actuacions urbanístiques que es produesquen en el seu terme municipal, un 50% concretament.

L'article 15, on el text original parla d'harmonitzar la conservació del litoral amb els usos restants, harmonitzar, i no s'especifica com, mosatros substituïm d'esta manera: assegurar la conservació dels valors ambientals del litoral, limitant els usos que puguen posar-los en perill, especialment les instal·lacions d'oci, residència, turisme o construcció d'infraestructures, així com equipaments i serveis públics.
Aixina és com nosaltres entenem *harmonitzar*, que pot ser massa confús.
Què vol dir exactament *harmonitzar*?

 

L'article 24 nosaltres plantegem afegir al final del punt 2 que "s'adoptaran les mesures escaients per impulsar i fomentar la recollida selectiva domiciliària generalitzada dels residus sòlids urbans a totes les poblacions valencianes".
Açò no figurava en la llei i ja que mencionen precisament el tema dels residus sòlids urbans, o ho menciona el projecte de llei, afegim este apartat important als altres objectius.

I de fet, plantegem com esmena 116 crear un nou article després del 24 separant la referència precisament als residus sòlids urbans, donat que vostés ho plantegem com un punt 2 de l'article 24.
Pensem que s'ha d'enumerar de manera independent, perquè no és coherent que s'incloga sota un títol que no té res a vore i que només afecta al punt 1 d'eixe article, que era "recursos energètics".
És a dir, ens pareix que és inadequat, que és un lapsus que han tingut i que certament s'ha de separar.

Després, n'hi han tres esmenes que afegim en l'article 38, totes elles per completar els continguts de l'estratègia territorial del País Valencià.
Són elements fonamentals que pensem que han d'estar explícitament, clarament manifestats en l'estratègia.
Vosté me dirà que l'esperit de l'estratègia ja ho preveia tot, ja ho volia tot.
La millor manera que iscam de dubtes és que conste escrit negre sobre blanc, i aixina no tindrem dubtes d'interpretació.
Per tant, afegim que incloga "la formulació --esta és l'esmena 133-- del conjunt de determinacions que ordenen i regulen amb caràcter estratègic els processos d'ocupació del territori per les distintes activitats econòmiques i socials".
Perdó, eixa era la 131.

La 133 afegix la definició dels criteris territorials bàsics per a la localització d'infraestructures, equipaments i serveis.
I la 134 afegix la delimitació de les àrees de protecció que han de quedar excloses del procés de desenvolupament de les activitats urbanes.

Després, a l'article 39, que continua parlant dels continguts documentals que ha de tindre l'estratègia territorial, afegim un que ens pareix fonamental: ha d'incloure les prioritats d'inversió pública i d'assignació de recursos, així com la temporalització de les actuacions.
Sense açò, eixa estratègia queda molt, molt vaga i indefinida, com vostés prefereixen tot el temps, que quede molt vague.

Després, en l'article 82, també plantegem una concreció per a ratificar la importància de no superar els llindars que haja establert la planificació de la conselleria.
Diem: "La conselleria amb competències de territori no aprovarà, sota cap circumstància, instruments de planificació municipal l'execució dels quals implique la superació dels llindars establerts pel decret d'indicadors ambientals al qual fa esment l'article 81".
Vostés, en canvi, plantegem ahí tota una sèrie de possibilitats que puguen sobrepassar-los.

En l'article 84 se torna a parlar de sobrepassar els llindars.
Nosaltres entenem que ahí està parlant-se d'una situació concreta, però afegim "de manera extraordinària", perquè si no, estem obrint un colador molt gran, perquè de què serviran aleshores uns llindars establerts per esta llei o pel desenvolupament d'esta llei per l'administració autonòmica si després els ajuntaments poden sobrepassar-la cada dos per tres.
S'ha de plantejar que en algun cas se puga de manera molt extraordinària.

L'article 87 parla de substituir el percentatge que se dedica a compensar o a alimentar el fons d'equitat territorial, se parla d'un 2%; nosaltres plantegem pujar-lo a un 10%.

També en l'article 87 se parla d'un 2% les quantitats compensatòries que haurien d'anar a parar al fons d'equitat territorial; plantegem que puge a un 10%.
Estem parlant tot el temps d'uns percentatges que serien en qualitat de quotes de sostenibilitat derivades de la implantació d'infraestructures per a contribuir al manteniment i recuperació del territori i el paisatge, és a dir, una mena de fiscalitat ecològica, que vostés inclouen sense citar eixe nom.
Ens pareix bé, però pensem que ha de ser un poquet més generosa eixa quantitat.

Després, en l'article 91, plantegem una clàusula, una cautela, que evite l'afecció a valors destacats d'àmbit municipal que no estiguen emparats per figures de protecció autonòmica.
Aleshores, afegim en l'article 91.
5: "sempre que l'execució de les esmentades infraestructures no afecten valors ambientals i paisatgístics de caràcter local emparats pels objectius d'aquesta llei, cosa que s'haurà d'acreditar documentalment".
És a dir, ací estem referint-mos quan se modifica la normativa urbanística municipal per un projecte d'infraestructures avalat per l'administració autonòmica.
Ens pareix bé que se puga modificar, però sempre que no vaja en detriment del medi ambient.
I si no n'hi ha més remei, s'ha de justificar documentalment que no hi ha alternativa millor.

I també plantegem en l'article 96 un punt, que entre les coses que ha de contemplar el planejament municipal ha de plantejar també la possibilitat d'establiment de paratges protegits de caràcter supramunicipal.

En l'article 97, quan es parla d'unes determinades reclassificacions de terreny no urbanitzable a urbanitzable, pensem que s'ha de limitar al màxim per a evitar que este article 97 es convertisca en un coladero de situacions que poden ser atípiques però que suposen en la pràctica pèrdua de terreny no urbanitzable i que es converteix en urbanitzable.
No és que pensem que no puga ser mai esta opció però s'ha de regular més.

Per això, plantegem este afegit: "No s'admetran aquestes reclassificacions més que en el cas de no existir alternatives viables en sòl urbà o urbanitzable".
És a dir, si s'ha d'utilitzar sòl sempre, preferiblement, urbà o urbanitzable, i sempre que no se superen els llindars establerts per l'inventari d'indicadors a què fa referència l'article 81 ni s'afecte a recursos ecològics valuosos.

Finalment, l'article 98 planteja una excepcionalitat a una sèrie de prescripcions.
Aleshores, nosaltres plantegem eliminar esta frase que diu: "Llevat que es tracte d'obres o projectes d'interés general de l'Estat".
Pensem que mantindre eixa redacció retalla l'autonomia de l'administració valenciana i posa en perill la preservació del medi ambient i la racionalitat de la planificació territorial.
Per tant, demanem que eixa excepcionalitat que s'escapa del control no siga així.
Per tant, eliminem: "Llevat que es tracte d'obres o projectes d'interés general de l'Estat ".
També estes han d'estar sotmeses a estes cauteles.

 

**El senyor president:**

 

Molt bé, senyor Arnal.

Torn en contra?
Senyor Modrego.

 

**El senyor Modrego Caballero:**

 

Gracias, señor presidente.

Nuevamente, bueno, plantea el señor Arnal distintas modificaciones o ajustes, creo que el desarrollo de algunos de los artículos en los que la ley establece sus medidas de protección.
Yo tengo que señalar que vamos a rechazar este grupo de enmiendas por los siguientes motivos.

Por ejemplo, cuando habla usted del artículo 14 habla de los incendios forestales: "No se podrá disminuir la protección".
Yo creo que es evidente.
Varias veces hemos incidido en esos aspectos.
Y tengo que señalarle que yo creo que clarísimamente lo que marca la Ley forestal, la Ley de suelo no urbanizable impidiendo la reclasificación, impidiendo las actividades, incluso puede haber entre los expertos determinadas discusiones si realmente, si realmente esas medidas de protección no son excesivas, se puede durante los primeros años, incluso, el pastoreo, es decir, para llegar a todas las actividades en suelos quemados.

 

**El senyor Arnal i Ibáñez:**

 

No estem parlant de l'article 14.
*(Remors)*

 

**El senyor president:**

 

Senyor Arnal, per favor.

 

**El senyor Arnal i Ibáñez:**

 

No, és que crec que s'ha confós.

 

**El senyor president:**

 

Senyor Arnal.
.
.

 

**El senyor Modrego Caballero:**

 

Si no es el 14.
.
.
Yo estoy hablando de lo que ha hablado su señoría clarísimamente en desarrollo de esa protección.

O cuando habla también del litoral siempre su señoría plantea.
.
.
, cuando se habla de armonizar parece que a ustedes les sienta mal esa palabra, cuando se habla de compatibilizar, pues, también le sabe mal.
O sea, siempre que no se puede hacer nada se establece el valor abstracto del medio ambiente como un valor casi ciego, y yo creo que ahí está el grave error.
Todos los organismos internacionales lo que plantean son objetivos posibilistas en el sentido de ir mejorando la calidad de las aguas, estableciendo umbrales graduales de calidad, cuando se habla a nivel internacional, pues, de la emisión de gases de efecto invernadero, se van fijando determinados objetivos compatibilizando lo que es el desarrollo, la mejora de la calidad de vida de partes muy importantes de la población también con, precisamente, la mejora de la calidad del aire y combatir estos efectos.

Y esta ley participa, a través de las estrategias, a través de los umbrales, a través de los conceptos de armonizar, de equilibrar, clarísimamente en esa línea, identifica clarísimamente todos aquellos valores ambientales susceptibles de proteger en los que no hay posibilidad de actuación y, evidentemente, sí que plantea la compatibilidad de determinadas actuaciones con el concepto de armonización.
En muchos de estos casos los valores, en la mayoría --diría yo--, los valores naturales y ambientales que están por encima inviabilizan cualquier actuación, y en algún otro caso es posible esa compatibilización, esa armonización con medidas correctoras.
Y yo le tengo que decir: vea usted, por ejemplo --que también tiene que ver con alguna de las enmiendas que plantea después-- la eficaz herramienta que supone la declaración de impacto ambiental en que prácticamente ningún proyecto se aprueba como inicialmente se plantea, en base a implementarle, como pone la ley en algunos apartados, precisamente todos esos valores ambientales, medidas correctoras, estudio de alternativas, cambiando las propuestas iniciales, buscando precisamente esa armonización, frente, pues, como lo que usted ha planteado posteriormente, que es, bueno: "En caso de duda, lo prohibimos".
Pues, no, en caso de duda lo que tenemos que hacer es claramente exponer los criterios, motivarlos, establecer aquellos criterios excluyentes, aquellos en los que se puede actuar y, entonces, tener una propuesta que reúna todos esos valores.

Luego, en otros artículos, como en el 24, espero no haberme equivocado al tomar nota, cuando habla de la recogida selectiva.
Pues, bueno, yo creo que eso está suficientemente regulado en las leyes y suficientemente implantado ya en la comunidad de forma global en esta legislatura pasada y potenciándola en esta legislatura.
O cuando habla también de la estrategia.
Yo creo que la estrategia plantea esos criterios homologables, como cualquier estrategia, la española, la europea, ya redactadas, en la formulación que están planteadas y con las debidas cautelas.

Luego, señala usted distintos aspectos.
Cuando habla, por ejemplo, de sustituir en el fondo de equidad territorial, pasar del 2% al 10%.
Pues, bueno, yo creo que sería un objetivo deseable, y tal vez el 20.
Pero, si planteamos que en este momento no existen estas cargas para cualquier actuación y duplicamos la que existe en otros conceptos, en otras áreas del Estado o, incluso, en el Estado, que es del 1%, yo creo que es un paso fundamental que, probablemente, con el paso del tiempo pueda aumentarse o no y se pueda ajustar, pero que plantear de entrada el 10%, pues, yo creo que es algo que está también fuera de lo que sería la lógica de estas actuaciones y tal vez lo que haría es inviabilizar precisamente este fondo territorial por tal vez desproporcionado para estas actuaciones.

Como ve, señoría, no estamos de acuerdo en los argumentos generales y usted plantea a veces, bueno, en alguna de las enmiendas, lo planteaba también en lo que era un silencio.
.
.
, cuando hablábamos que el silencio tenía que ser favorable, pues, sería.
.
.
-lo hablaba aquí anteriormente y aquí también en este grupo de enmiendas--, señalar que eso iría en contra a veces de la legislación del Estado, la legislación de aguas.
Y usted cuando plantea el tema de las obras de interés del Estado usted sabe que las declaraciones de impacto se hacen por el Estado.
Y esa es la salvedad que pone la ley para reconocer el marco jurídico existente en el Estado.
Eso no quita que no exista un pronunciamiento de la Generalitat Valenciana.
Es preceptivo el informe de la Generalitat, a través del.
.
.
*(inintel·ligible)* correspondiente, en todas las obras del Estado.
Y lo que le tengo que decir es que prácticamente todas las medidas correctoras y la adaptación de las obras a los valores ambientales, en todas las obras estratégicas del Estado, se hace teniendo como base fundamental el informe propio de la Conselleria de Medio Ambiente que viene a hacer de declaración de impacto ambiental, entre comillas, previa, porque, evidentemente, identifica claramente los valores y establece medidas correctoras que han sido asumidas en mi experiencia --ya digo-- en estos últimos años en la práctica totalidad.

Por lo tanto, señalarle que nuevamente vamos a votar en contra de las enmiendas que plantea su señoría.

Muchas gracias.

 

**El senyor president:**

 

Muchas gracias, señor Modrego.

Ahora sí.
Primero, vamos a votar este grupo de enmiendas.

¿Sí?
Dígame, señor Godoy.

 

**El senyor Godoy García:**

 

Para agrupar separadamente la enmienda número 17 y la número 183.

 

**El senyor president:**

 

Enmienda número 17 y 183.

Vamos a votar, primeramente, estas dos enmiendas, enmienda número 17 y 183.
¿Votos a favor?
1.
¿Votos en contra?
¿Abstenciones?
Ninguna.
Por 1 voto a favor y 13 en contra quedan rechazadas las enmiendas 17 y 183.

Vamos a votar el resto de enmiendas de este bloque.
¿Votos a favor?
6.
¿Votos en contra?
8.
Por 6 votos a favor y 8 en contra quedan rechazadas el resto de este bloque de enmiendas.

Ahora sí procede votar el artículo número 5 con la enmienda número 16 incorporada que ha sido aprobada.
¿Votos a favor del artículo número 5?
Por unanimidad queda aprobado el artículo número 5 con la enmienda incorporada.

Pasamos a votar el artículo número 6 que tiene incorporadas dos enmiendas y que han sido aprobadas anteriormente, la 18 y la 19.
¿Votos a favor del artículo 6 con las enmiendas incorporadas?
8.
¿Votos en contra?
1.
¿Abstenciones?
5.
Por 8 votos a favor, 1 en contra y 5 abstenciones queda aprobado el artículo 6 con las enmiendas incorporadas.

Al artículo 7 tenemos la enmienda número 20, del Grupo de Esquerra Unida-Els Verds: l'Entesa, que agrupa la 20, la 62, 65, 99, 119, 121, 123, 127, 143, 150, 151, 160, 167, 176, 188 y 202.

Para su defensa, tiene la palabra el señor Arnal.

 

**El senyor Arnal i Ibáñez:**

 

Molt bé.

Este bloc d'esmenes van totes en la mateixa línia i és transformar una sèrie de punts, on la redacció originària del projecte de llei és absolutament potestativa, transformar-la en imperativa.
Del contrari, esta llei no serveix per a quasi res.
Jo discrepe del senyor Modrego quant que esta llei ja ho diu tot.
Parla de moltes coses.
Jo no tinc la culpa que parle de residus sòlids i tot això.
Insistic, ja ho diu el seu projecte, i, per tant, el que anem a fer és corregir coses.
Parla de moltes coses, però parla de manera molt ambigua, i, per tant, no concreta quasi res.

En esta sèrie d'esmenes es pot vore que hi ha una gran quantitat d'articles on s'empren expressions del tipus "podrà fer-se açò".
Naturalment, este tipus de redacció es pot llegir: "Podrà fer-se o no fer-se.
"Podrà o no podrà".
És a dir, no s'obliga.
La llei no obliga que es complisca el que diu l'article.
Depén, doncs, de la voluntat política del govern que hi haja en el seu moment.
Açò ens pareix que converteix la llei en una espècie de paper mullat, no serveix de quasi res.
Per tant, en una sèrie de punts molt importants s'ha de transformar en: "S'ha de fer açò".
Canviar, aleshores, una redacció que és potestativa, opcional, que depén de què passe en el futur, en una obligació per al govern de torn.

D'esta manera, en l'article 7, on dic que "els poders públics podran implantar mesures que limiten el trànsit de vehicles privats", ha de plantejar-se que "implantaran", o siga, la redacció és "implantaran mesures per a limitar el trànsit de vehicles privats", si creem que això és un problema seriós.

En l'article 15, on parla de la gestió racional de recursos naturals i del patrimoni cultural, equipament d'infrastructures, diu que "la gestió racional podrà limitar el desenvolupament urbanístic del litoral".
Pensem que cal dir que "limitarà aquest desenvolupament urbanístic".
Òbviament eixos imperatius, naturalment compatibilitzant-los, òbviament, estic d'acord amb el senyor Modrego que cal compatibilitzar, però establint clarament quina és la jerarquia, quina és la prioritat, s'ha de compatibilitzar però tenint clar que s'ha de conservar una sèrie de mínims.
Per això, parlem que imperativament s'ha de limitar estos usos.

L'article 15 també diu que "la conselleria podrà elaborar plans d'acció territorial que siguen necessaris, en relació al litoral, en l'ordenació litoral".
Pensem que ha de dir "elaborarà estos plans", o siga, ha d'estar obligada a elaborar plans d'ordenació del litoral, no "podrà".

En l'article 21 es parla del planejament territorial i urbanístic i diu que "inclourà almenys determinacions per les quals s'afavorisca la conservació i la recuperació del patrimoni cultural".
Plantegem que ací novament la redacció ha de ser més rotunda i ha de dir que "garantisca la conservació i recuperació del patrimoni cultural".
"Afavorir" queda massa ambigu.
No sé sap si s'ha intentat afavorir fent una miqueta o dos miquetes.
S'ha de garantir la preservació d'eixe important patrimoni.

Després, en l'article 29, on es parla d'accions per ordenar el paisatge, s'esmenta, entre altres objectius, el de "crear paisatges".
Nosaltres proposem substituir allò de "crear paisatges" per "recuperar paisatges".
Resulta un poquet perillós el concepte de crear un nou paisatge perquè no sabem si el paisatge nou que s'ha creat és millor o pitjor que el que hi havia, el que ha de quedar clar és la necessitat de recuperar els paisatges degradats.
Si es vol fer això que es diga així de clar: "recuperar", en compte de "crear", perquè, bo, també es pot fer un paisatge nou.
.
.
, un gran forat en una pedrera i no ens pareix que eixe siga un objectiu assumible.

En l'article 33, quan parla que "els instruments d'ordenació territorial procuraran incorporar una sèrie de criteris" --que després esmenten--, pensem que no han de procurar incorporar eixos criteris, sinó que "incorporaran eixos criteris".
Ja s'esmenten, ja s'especifiquen.
Aleshores, queda clarament que s'han d'incorporar, no que procuraran incorporar-se, perquè no sabem com es fa l'esforç i quan acaba eixe esforç.

L'article 33, quan parla dels criteris a què m'estava referint abans, uns criteris que han d'incorporar els instruments d'ordenació del territori, entre ells es menciona la integració de la vegetació preexistent.
Si el que es vol dir és que es va a conservar eixa vegetació, que s'empre la paraula exacta: conservació.
Per tant, proposem substituir "integració de la vegetació" per "conservació".
Del contrari, no s'entén eixa integració de quina manera és, si en una part o com.

En l'article 37, on diu "que l'estratègia territorial del País Valencià.
.
.
" establix una sèrie d'aspectes que després s'esmenten, pensem que el temps verbal està equivocat, i ha de dir: "establirà".
Per un costat, obliga que ho faça en un futur i no dóna per entés que ja s'està fent, quan no és aixina.

En l'article 45 parla del Consell de la Generalitat, "que podrà acordar la suspensió de llicències o acords quan es formule un pla d'acció territorial".
Naturalment esta suspensió és temporal, d'un any com a màxim.
O siga, no estem parlant de res maximitzar.
Bé, pensem que no ha de poder acordar, sinó que acordarà, sempre que estiga formulant-se un pla d'acció territorial, la suspensió durant un període limitat.

En l'article 53 diu "que els plans d'acció territorial integrats podran preveure accions per a la sostenibilitat i la qualitat ambiental".
Res de podran preveure, perquè també podran no preveure.
Ha de dir clarament "preveuran".

L'article 53.
5 també diu "que els plans d'acció territorial podran definir programes i projectes".
Novament proposem substituir "podran definir" per "definiran", i això obliga que ho tinguen en compte.

A vore, que si no, m'embolique jo a soletes.
L'article 63, on diu "que podran declarar-se", ha de dir que "es declararan de necessària observació una sèrie d'elements per a la redacció del planejament d'estudis territorials i cartografies temàtiques".
Si no, per a què estan tots estos estudis, si no es declaren de necessària observació?

En l'article 74 diu "que els plans d'acció territorial podran contenir la previsió de programes d'actuació".
Novament pensem que ha de dir clarament "que contindran programes d'actuació per a la sostenibilitat i la qualitat de vida".

L'article 81 parla novament que els plans d'acció territorial integrats podran establir indicadors específics per a les seues àrees funcionals.
No senyors.
Si realment volem que siguen operatius, clarament ha de marcar la llei que establiran eixos indicadors específics.
Són molt importants els plans d'acció territorial integrats perquè engloben en un territori totes les actuacions de qualsevol tipus.
Per tant, coherentment amb l'esperit de l'estratègia territorial valenciana, deurien aplicar-lo després a una comarca o a una zona determinada eixa concreció d'indicadors.

L'article 88 parla novament d'esta paraula ambigua, "que s'instrumentalitzarà".
I pensem que en este context la paraula "instrumentalitzarà" hauria d'estar substituïda per "crearà i regularà".
Novament és massa ambigua, i si se vol dir crear i regular, que se diga amb eixes paraules.

Finalment, la disposició addicional segona diu que els òrgans competents podran formular documents preliminars que faciliten la participació.
Novament cal dir que "elaboraran documents preliminars".
Si eixa és la idea en fomentar la participació, en el procés d'elaboració que diga clarament que s'han d'elaborar eixos documents preliminars, no que podran fer-ho.

Gràcies.

 

**El senyor president:**

 

Moltes gràcies, senyor Arnal.

Torn en contra?
Té la paraula el senyor Modrego.

 

**El senyor Modrego Caballero:**

 

Gracias, señor presidente.

Brevemente.

Bueno, señalar que respecto a la enmienda número 65, ya está recogido este aspecto en una enmienda.
.
.
en la 63, ya votada del Partido Popular.

Y con respecto al resto de enmiendas, entiendo la postura del señor Arnal en cuanto a exigir una concreción mayor, que creo que es más formal que no real.
Realmente cuando la ley establece claramente que puede.
.
.
que tal, lo que está señalando es el camino claramente donde la mayor parte de los planes van a actuar porque les está dando ese contenido.
Y ese contenido es el que luego va a ser analizado administrativamente y por, precisamente, toda la participación ciudadana, que precisamente sabe de la necesidad de la redacción de ese documento y de los contenidos que tiene que tener.

Por eso, de cara al Pleno, algunos, algunos de los puntos de algunas de las enmiendas que usted ha planteado, yo creo que no tiene mayor problema el incorporar.
.
.
en el caso, como hemos dicho, en la enmienda número 65, cuando se hable de "se podrán incorporar", poner "incorporarán".
Yo creo que no habrá mayor problema.
Lo estudiaremos detalladamente y ya lo hablaremos también con ustedes, señor Arnal.

Sin embargo, sí que veo que en algunas de las determinaciones.
.
.
ya le digo, no van a ser en todas, porque veo graves errores en algunas en ese esfuerzo de concreción.
Porque cuando estoy hablando del litoral, dice usted: "limitará".
Yo estoy de acuerdo con usted que, en el 90% de los casos, en el litoral precisamente habrá que limitar la edificación u orientarla, pero precisamente en algunos tejidos dispersos ya urbanizables, precisamente lo que habrá que hacer es igual concentrar la edificación para liberar edificación en otros aspectos.
Por lo tanto, esos principios generales, yo creo que tienen que estar como principios, pero no como una obligación legal, porque luego nos lleva a problemas importantes.

O cuando se habla también de limitar, por ejemplo, la circulación de nuestras ciudades, en algunos sitios habrá que limitarla claramente, porque tenemos ciudades a veces muy saturadas, pero en otros casos no.
Y ahí está la competencia municipal de una forma importante.
Y entonces, no se puede plantear un objetivo general como un principio ejecutivo.
Yo creo que ahí está la diferencia: la ley claramente marca ese principio general.
Es conveniente la conveniencia del objetivo general de realizar estas limitaciones o estas actuaciones, pero no hasta el nivel de realizarlo como principio.

O cuando hablamos de las cartografías temáticas, cuando dicen: "declararán".
.
.
De hecho, las importantes ya lo declaran, son de obligado cumplimiento.
Hay otras que por su propio de nivel de definición o su propio contenido, tienen que servir precisamente como orientación, pero no como obligación, porque podrían conducir a contradicciones y a graves errores.
Pero ya hay un elemento fundamental: la información es ya una parte de la decisión.
Cuando conocemos los contenidos de un problema, ya no se puede tomar una decisión.
Cuando no conocemos la realidad ambiental del suelo, de riesgos, probablemente podemos cometer en la planificación errores.
Cuando conocemos todos los valores, ya es difícil: se limita clarísimamente la decisión.
Y, por lo tanto, yo creo que la ley está perfectamente regulada.

Y señalar que, bueno, la ley establece que los planes podrán contener programas de sostenibilidad.
Evidentemente se darán todos esos casos cuando sea necesario.

Por lo tanto, señoría, entender que la ley yo creo que está perfectamente ajustada en todos los casos.
No obstante, hay alguno puntual que, efectivamente, yo creo es un tema semántico el aceptar la enmienda y, por lo tanto, para el pleno nos lo plantearemos.
Pero pendiente de esa reflexión más tranquila, en este momento vamos a votar en contra de las enmiendas.

 

**El senyor president:**

 

Muchas gracias, señor Modrego.

Vamos, pues, a votar este grupo de.
.
.
Perdón, no.
A este mismo artículo.
.
.
No.
Vamos a votar este grupo de enmiendas primero.
¿En bloque?
Pues en bloque.
¿Votos a favor?
6.
¿Votos en contra?
8.
Por 6 votos a favor y 8 en contra quedan rechazadas este grupo de enmiendas.

A este mismo artículo está la enmienda número 21, del Grup d'Esquerra Unida-Els Verds: Entesa, que agrupa la 21, 33, 49, 59, 100, 105, 128 y 142, 148, 162, 191, 199, 211, 217 y 221.

Per a la seua defensa, té la paraula el senyor Arnal.

 

**El senyor Arnal i Ibáñez:**

 

Molt bé.

Bé, este bloc d'esmenes és també molt significatiu, perquè pretén introduir, en totes elles, terminis concrets per a una gran quantitat d'aspectes d'esta llei que no tenen termini.

 

He de cridar l'atenció que esta llei no posa terminis temporals per a res.
Per tant, esta llei és tot literatura, de pitjor o de millor qualitat, però literatura només si se queda, tal com la tenen plantejada en el projecte de llei, sense estes concrecions.
És ridícul.
El reglament no té ningun termini.
El podran fer en un any o en cinquanta, o no fer-lo mai.
De totes maneres, com tampoc hi ha règim sancionador, no passa res, ací ningú incomplix res.

Els plans d'acció territorial del paisatge, del litoral, del sistema rural de l'Horta, és que no tenen ningun termini.
La famosa estratègia territorial, diguen-li com li vulguen dir, no té termini.
Aleshores, esta llei a què obliga?
A no res.
O siga, tota esta meravella de grans plans.
.
.
.

I és molt perillosa esta llei, perquè el que sí que fa és derogar una antiga llei que marcava cauteles de protecció de l'horta, del litoral, que sí que tenia un règim sancionador.
Vostés fan la jugada perfecta: eliminen la llei que ja hi havia dient que és roïna i la substitueixen per una altra que té moltes bones intencions, però ninguna concreció.
Eixa sí que és una bona jugada.
Finalment, esta llei no va a servir de res, més que per a una cosa: per a eliminar les poquetes prescripcions que hi havia en la llei anterior.

Aleshores, els recorde que cal posar termini a les coses, si no, no servix de res la llei.
Nosaltres, en estes esmenes.
.
.
--ja vam votar a l'esmena a la totalitat de la llei perquè pensàvem que aixina és una llei *infumable*; és increïble que la gent la presentara amb esta absència total de concrecions--, però hem fet un gran esforç de plantejar una sèrie de terminis raonables i concretes, esmena a esmena, punt a punt, en els aspectes que ho necessita.

Així plantegem que el pla d'acció territorial del paisatge, el del litoral, el del sistema rural del País Valencià i el de protecció de l'Horta.
.
.
tots ells estan en la llei sense cap termini, i hem plantejat que s'han d'aprovar abans de dos anys de publicada la llei.
Ens pareix un termini raonable i acceptable.

En el pla d'acció territorial contra el risc sísmic plantegem un termini de tres anys per a elaborar-lo després d'aprovada la llei, perquè entenem que és una complexitat possiblement major.

Després, l'estratègia territorial de la Comunitat Valenciana, pensem que ha de ser aprovada abans de dos anys de publicada la llei, si no, esta ferramenta fonamental està.
.
.
no es pot posposar més en el temps perquè ha d'orientar i integrar després tota la sèrie de plans d'acció territorials integrats, etcètera, que deriven d'ella.
És una ferramenta bàsica que ha de coordinar i donar coherència a tot, i no pot deixar-se per a *ad calendas graecas*.
I també plantegem que esta estratègia ha d'estar avaluada i revisada obligatòriament als deus anys de la seua aprovació.
Plantegem un termini.
La llei ja diu que s'ha de revisar, plantegen-mos.
.
.
als deu anys, ens sembla raonable.

Tots els plans d'acció territorial, també plantegem que s'hagen de revisar obligatòriament abans dels deu anys de la seua aprovació.
Deu anys és un termini raonable per entendre si s'han complit adequadament, no han funcionat bé, mal, s'han de rectificar, etcètera.

L'Institut d'Estudis Territorials i del Paisatge que crea esta llei, i que diu que hi haurà un decret que apareixerà posteriorment i el desenvoluparà, açò vol dir que si no apareix eixe decret, eixe flamant institut no servix de res, ni funciona ni té especificat res.
Plantegem que este decret s'ha de publicar abans d'un any d'aprovada la llei.
I una volta publicat el decret, en tres mesos s'ha de constituir.
Tinguem en compte que ja tenim.
.
eixe temps va acumulant-se a partir de l'aprovació de la llei.

 

El fons d'equitat territorial que vostés plantegen, que ens pareix molt bé, queda molt bonic, però tampoc li posen un termini.
Ha d'haver.
.
.
parlen vostés d'un decret de creació d'este fons.
Bé, posen-li un termini, un any des de la publicació de la llei.
Ens pareix raonable.
Del contrari, quedarà només com a decoració.

Les juntes de participació del territori i paisatge, ja que no han volgut incloure la figura més àmplia d'un consell de participació.
.
.
Però estes juntes, que entenem que són territorials, s'han de constituir, i establir la seua composició i funcions, per decret --ho diuen vostés--, però posem un termini: abans d'un any de publicada la llei.

El règim transitori dels procediments.
Vostés plantegen un règim transitori per als procediments, de manera que aquells que estiguen en tràmit i no estiguen adaptats a la llei.
.
.
Nosaltres plantegem que s'han d'adaptar abans de l'aprovació definitiva a esta llei.
Aquells que estan en tràmit, tots ells s'han d'adaptar abans de l'aprovació definitiva a la llei.
I els ja aprovats, als quals vostés no li donen ningun termini per a adaptar-se, plantegem que caldrà adaptar-los també en el termini d'un any.

Respecte als plans municipals ja aprovats, plans d'ordenació urbana ja aprovats, nosaltres plantegem que hauran d'adequar-se abans de dos anys al que diu esta llei.
I aquells que estiguen en tràmit, estos necessàriament s'hauran d'adaptar abans de l'aprovació definitiva.

El reglament de la llei, peça clau, òbviament.
Perquè vostés deixen moltes coses depenent d'este reglament.
Vostés diuen: "Reglamentàriament ja s'establirà".
Clar, si no li posen una data, tot això no es quedarà establert mai.
Bé, què volem?
El normal: abans de transcorregut un any de l'entrada en vigor de la llei que se publique este reglament i així que s'impulse la llei.
Si realment vostés tenen algun interés que esta llei servisca d'alguna cosa, per favor, accepten estos terminis o propose'n un altre.
Però, per favor, no la deixen sense terminis perquè si no estan quedant en el ridícul més gran al quedar en evidència que estan fent una llei buida que no servix de res.

I, finalment, afegim un nou Pla d'acció territorial, que pensem que vostés no han inclòs i que seria interessant plantejar, dedicat al foment del transport públic, de manera que en l'article 7, en un nou punt, després del 2, afegiríem este nou Pla d'acció territorial i a aquest pla també li assignem una concreció: haurà d'estar aprovat en el termini de dos anys de la publicació de la llei.
La finalitat d'este pla de foment del transport públic ja és, sobretot, fomentar els sistemes de transports públics col·lectius per limitar l'excessiu tràfic individual i fomentar també el ferrocarril i dins del ferrocarril la xarxa bàsica de ferrocarril valenciana que està cada volta descuidant-se més i degradant-se més.

Moltes gràcies.

 

**El senyor president:**

 

Moltes gràcies, senyor Arnal.

Torn en contra.
Té la paraula el senyor Modrego.

 

**El senyor Modrego Caballero:**

 

Gracias, señor presidente.

Señor Arnal, vamos a decir que no a todas sus enmiendas porque creo que usted tiene una contradicción importante.
Yo creo que en esta intervención ha hablado de que esta ley es pura literatura, que la ve como una ley ridícula, que la ve como una ley peligrosa.
Además, bueno, pues usted establece ya juicios de valor sobre las intenciones del Gobierno, por supuesto nada coherentes con lo que hemos hecho estos años pero, dice: "Claro, esto es una jugada perfecta para no cumplirla de ninguna manera".
Yo creo que esta ley la estamos cumpliendo, de hecho casi antes de haberla aprobado.
Ya le digo, las medidas de protección que existen ahora respecto de zonas húmedas, respecto de espacios con valores naturales, con Red Natura, incremento red de parques, microreservas, parajes naturales, que no existía ninguno, todas las medidas de protección que se están llevando a cabo, las actuaciones, por primera vez, de inversiones efectivas en humedales, en convenios con el Estado.
.
.
En fin, todas estas actuaciones parece que no son nada y que, bueno, lo que vamos a hacer ahora es cambiar claramente y para usted la ley no.
.
.
, vamos, lo ha dicho: "Es infumable.
No tiene régimen sancionador.
.
.
Bueno, vamos a ver estos, la jugada.
.
.
Esto el señor Blasco y el gobierno del presidente Camps han estado maquinando.
.
.
" cómo vamos a hacer todo lo contrario que hemos hecho durante todos estos años y por lo que hemos merecido la confianza de los ciudadanos.

Pero, claro, por otro lado usted tiene una contradicción importante porque luego lo que le preocupa mucho es que los planes municipales no se adapten a la ley lo antes posible y que todos los planes que marca la ley no se hagan ya.
Entonces, realmente.
.
.
, si es tan mala, pues, no sé, no tendría usted tanto interés en que se aplique.
*(Remors)*

 

Entonces, yo creo que tiene que hacer usted un discurso y usted lo hace.
No puede reconocer que es una gran ley y lo que pretende usted con este grupo de enmiendas es señalar algo que creo que no tiene sentido.
Yo siempre he defendido que las leyes no tienen que marcar plazos porque nunca se han cumplido cuando no se quieren cumplir y se han cumplido cuando se quieren cumplir.
El Plan de ordenación del territorio que marcaba esa ley, que para usted es ahora tan buena, del año 1989, pues no se hizo nunca.
Los seis años que estuvo el Grupo Socialista, pues, bueno, era una ley del Partido Socialista y no lo hizo.
*(Remors)*

 

Entonces, pues bueno, las intenciones son las que son y, sin embargo, el Partido Popular ha hecho muchos planes sectoriales y muchos instrumentos de protección que no estaba obligado por ley: el Plan de residuos, el Plan de las energías eólicas, el Plan de saneamiento, etcétera, etcétera, etcétera.
Entonces quiero decir que aquí claramente el gobierno del Partido Popular cuando aprueba este proyecto de ley, el Grupo Popular, lo que señala es que el Gobierno va a hacer todos estos planes de acción territorial pero, claro, lo que me parece un poco maniqueo también es decir: "No, vamos a poner plazos porque si se pasan ustedes en un mes en un plazo les diremos que no han cumplido la ley", que es lo que están diciendo.
Porque en todo dicen: "Eso no se va a hacer".
Cuando se hace se dice: "Se hará mal".
Y después se dice: "No, se ha hecho tarde, se ha hecho tarde".
Entonces, lo que no han hecho los demás, que hemos hecho nosotros ahora.
.
.
, pues los colegios, el catálogo de zonas húmedas.
.
.
esto se ha hecho tarde, pero se ha hecho.

Entonces, nosotros no ponemos plazos.
Yo estoy convencido de que se van a cumplir, incluso en mucho, estos plazos que usted marca con antelación pero, desde luego, lo que es una ley, en cuanto a criterios, conceptos, yo creo que esta ley es magnífica, reúne los contenidos que tiene que tener una ley y lo demás ya pertenece a lo que es la línea de acción del Gobierno y los compromisos que adopta en el año.
Por lo tanto, vamos a votar en contra de todas estas enmiendas.

Gracias, señor presidente.

**El senyor president:**

 

Gracias, señor Modrego.

Anem a votar les esmenes.
.
.
Sí, dígame, señor Godoy.

 

**El senyor Godoy García:**

 

Para votar separadamente la enmienda número 217.

 

**El senyor president:**

 

Muy bien.

Pasamos a votación la enmienda número 217.
¿Votos a favor?
1.
¿Votos en contra?
9.
Abstenciones no hay.
Por 1 voto a favor y 9 en contra, ha quedado rechazada la enmienda 217.
El resto de enmiendas.
.
.
*(Remors)*

 

Pasamos a votar el artículo 7.
¿Votos a favor del artículo 7?
8.
¿Votos en contra?
1.
¿Abstenciones?
3.
Por 8 votos a favor, 1 en contra y 3 abstenciones, queda aprobado el artículo 7.

Pasamos a votar el artículo 8, con las enmiendas incorporadas aprobadas anteriormente ya.
¿Votos a favor del artículo 8?
8.
¿Votos en contra?
¿Abstenciones?
Por 8 votos a favor, 1 en contra y 3 abstenciones, queda aprobado el artículo 8 con las enmiendas incorporadas.

Al artículo 9 está la enmienda número 25 del Grupo Socialista, que agrupa la 25, 26, 27 y 30.
Tiene la palabra para su defensa el señor Sanmartín.

 

**El senyor Sanmartín Besalduch:**

 

Moltes gràcies, president.

La primera esmena, la número 25, fa referència a les accions de nova urbanització que d'acord amb el projecte de llei inclouran mesures per a satisfer les demandes d'habitatge de protecció pública per mitjà de la qualificació i producció de sòl per a l'edificació.
Fem constar que quan parlem de "nova urbanització" s'afegisca "tant en sòl urbà com en urbanitzable".

A continuació tenim l'esmena número 26, a l'article 9, quan es parla també de l'accés a l'habitatge, el projecte de llei concreta que les accions de nova urbanització inclouran mesures per a satisfer les demandes d'habitatge de protecció pública i amb aquest fi --segueix dient l'article-- els plans generals d'ordenació urbana hauran d'incloure a la seua memòria justificativa el diagnòstic sobre la situació de l'habitatge a l'efecte, evidentment, d'establir reserves o altres mesures urbanístiques.
Per aquesta raó, introduïm com a esmena que la reserva de sòl per a vivenda de protecció pública no siga inferior al 33% de l'edificació residencial.

Sé que se'm dirà que tal vegada aquesta esmena hauria estat millor en la nova llei urbanística valenciana.
Però pense que ja que parlem en aquest projecte de mesures urbanístiques concretes no estaria de menys que poguérem establir un percentatge global.

Respecte a la 27, molt ràpidament, dir que les entitats locals --diu el projecte de llei-- hauran de contribuir a la posada en el mercat d'habitatges de protecció pública.
Atenció!
, les entitats locals però també la Generalitat Valenciana, en este cas concret el Consell de la Generalitat o bé, si vullgueren, la Generalitat Valenciana.

I, per últim, respecte a la 30, pense que és important que quan un municipi tramite un pla urbanístic es puga remetre de forma obligatòria als municipis limítrofs, més que res remetre una còpia del document de plantejament simultàniament al tràmit d'informació pública perquè de vegades afecta tant indirectament el municipi del costat que el mateix que el desenvolupa.

Gràcies.

 

**El senyor president:**

 

Gràcies, senyor Sanmartín.

Torn en contra, senyor Maluenda.

 

**El senyor Maluenda Verdú:**

 

Gràcies, senyor president.

Mire, senyor Sanmartín, la número 25, llija vosté bé el que diu l'article, el que diu l'article 9.
1.
Parla de nova urbanització, parla d'una nova urbanització.
No parla ni de sòl urbà o urbanitzable.
Com parla de nova urbanització eixa previsió que vosté vol fer estarà feta en la presentació del projecte d'eixa nova urbanització.
O siga, que no pot ser d'altra manera.
Per tant, la seua esmena no aporta res, no aporta res.
Només deixa un text més confús encara del que podria estar.

La 26, la del 33%.
.
.
, la diversitat del mercat de la vivenda en la Comunitat Valenciana fa inviable la fixació d'un mínim per a totes les actuacions residencials amb independència de la seua tipologia, ubicació geogràfica o situació temporal.
No té sentit marcar un mínim règim, com xifra màgica, que haja eixit d'un laboratori.
Per què el 33 i no el 31?
I per què el 33 o no el 43 o qualsevol altre tipus?
Cada municipi, en funció de la importància del municipi té unes característiques.
Les àrees metropolitanes per un costat, els entorns urbans en zones turístiques, per a la construcció d'unifamiliars o de blocs de pisos.
.
.
Cada zona té un tractament i no se pot dir café per a tots.
Este mecanisme és de caràcter tan senzill i tan simple que obligaria a reservar sòl per a vivenda protegida en llocs en què després no seria possible obtindre ajudes econòmiques conforme a la legislació en matèria de protecció de vivenda.
Per tant, no podem acceptar-se-la.

I l'esmena número 30, estem totalment d'acord, però llija vosté l'article 10.
2 i vorà com diu el mateix que vosté planteja en l'esmena.

Res més.

Senyor president, pregue que es vote a banda la 27.

 

**El senyor president:**

 

Moltes gràcies, senyor Maluenda.

Aleshores, anem a vore, l'esmena número 27.
Passem a votar primerament l'esmena número 27.
Vots a favor?
Per unanimitat queda aprovada l'esmena número 27.

Votem la resta d'esmenes: 25, 26 i 30.
Vots a favor?
6 vots a favor.
Vots en contra?
8.
Per 6 vots a favor i 8 en contra, queden rebutjades.

Anem a votar l'article número 9, amb l'esmena número 27 incorporada.
Vots a favor?
8.
Vots en contra?
6.
Per 8 vots a favor i 6 en contra, queda aprovat l'article número 9 amb l'esmena incorporada.
I també, atenció a l'esmena número 22 que fou aprovada anteriorment.

Article número 10.
Anem a passar a votació amb les esmenes incorporades ja debatudes, la 29, la 18 i la 22.
Vots a favor de l'article número 10?
*(Remors)* Anem a vore, l'esmena 18 i l'esmena 22 afecta a diversos articles, entre ells al número 10.
Aleshores, votem l'article número 10 amb les esmenes incorporades.
Vots a favor?
8.
Vots en contra?
6.
Per 8 vots a favor i 6 en contra, queda aprovat l'article número 10.

 

A l'article número 11 tenim l'esmena número 34 del Grup Socialista, que agrupa la 34, la 35, la 90, 91, 95 i 118.
Per a la seua defensa té la paraula el senyor Sanmartín.

 

**El senyor Sanmartín Besalduch:**

 

Gràcies, president.

L'esmena 34 fa referència al desenvolupament sostenible.
Pensem que la Generalitat hauria d'aprovar un Pla d'acció territorial del paisatge amb la finalitat d'identificar els paisatges de rellevància i establir les directrius i els criteris de restauració, conservació ecològica i repoblació forestal, adreçat sobretot a la recuperació d'aquells ecosistemes originals.

Totes aquestes esmenes fan referència a la protecció del paisatge.
La 35, simplement és afegir un article nou dedicat a l'agricultura i al medi ambient.
Pensem que els poders públics, evidentment en l'àmbit de les seues competències, haurien de fixar unes polítiques que harmonitzen de forma gradual l'activitat agrícola amb la conservació del medi, establint-se al respecte tota una sèrie d'estratègies o de directrius, sobretot el que és controlar la utilització i la distribució dels agents contaminants en l'agricultura, assegurar la qualitat de l'aigua utilitzant com a punt de referència central la directiva marc de l'aigua establerta per la Comissió Europea, conservar la biodiversitat evitant les conseqüències que certes pràctiques agràries puguen generar i vigilar els organismes modificats genèticament mitjançant una millor avaluació del seu impacte sobre el medi ambient.

L'esmena 90, també relativa a la protecció del medi natural, pensem que caldria afegir-hi un apartat nou, on es puguen incloure, ja que s'havien.
.
.
De fet, el planejament territorial i urbanístic que plantejava el projecte de llei incloïa la xarxa d'espais naturals i protegits, si mal no recorde, incloïa també la ret Natura 2000 i les zones humides, però m'estranya com no incloïa el catàleg de forests de domini públic i d'utilitat pública assignant-los el règim de protecció previst en la Llei forestal de la Comunitat Valenciana, la 3/1993.

Respecte a la 91, el mateix, el planejament territorial i urbanístic ha incorporat, insistixc, la xarxa d'espais naturals, ret Natura, zones humides, però igual que no ha introduït les forests públiques, tampoc ha introduït la xarxa de microreserves vegetals de la Comunitat Valenciana, un aspecte que ens pareix fonamental.

Respecte a l'article 95, el mateix en protecció del paisatge, pense que si realment volem parlar d'accions respectuoses amb els recursos i amb els espais naturals susceptibles d'algun tipus de protecció, pense que s'hauria de prohibir i no solament restringir, com diu el projecte de llei, qualsevol acció orientada a la transformació de sòl en aquells espais protegits.

I, per últim, la 118 fa referència.
.
.
Bé, són finalitats, és a dir, el projecte de llei, són finalitats de les accions públiques no solament conservar els espais, els recursos i els elements naturals i culturals, així com el manteniment de la qualitat paisatgística.
Pense que també haurien d'incorporar, d'aprofitar, sobretot en les comarques d'interior, els cultius autòctons com a element de preservació del patrimoni paisatgístic de determinades zones.

Gràcies, president.

**El senyor president:**

Gràcies, Sanmartín.

Torn en contra, senyor Maluenda.

**El senyor Maluenda Verdú:**

Gràcies, senyor president.

Mire, senyor Sanmartín, l'esmena número 34 no aporta res.
Vosté lligga l'article 11.
2, vosté sap perfectament que el que vosté arreplega ja ho especifica amb caràcter general, no ho desenrotlla com deu ser un text reglamentari, que és el que vosté pretén, que això queda reservat als desplegaments reglamentaris, no que conste en el text de la llei.
Clar, aquí estem legislant, no estem fent reglaments.
Al final, faríem el que estiga en els pressupostos, el llibre gord de Petete, si haguérem d'acceptar tot el que vostés volen.

I fixe's la 35 el que diu: afegir un nou article, "agricultura i medi ambient".
.
.
Però, afegir un article "agricultura i medi ambient"!
Estem parlant de l'ordenació del territori i el que a vosté li preocupa, els poders públics, que diu: "en l'àmbit de les seues competències, fixaran polítiques que harmonitzen gradualment l'activitat agrícola amb la Conselleria de Medi Ambient".
.
.
Clar que sí!
, que ja ho diuen les lleis específiques!
, o és que aquí hem de recopilar tot el que pot tindre alguna relació amb l'ordenació del territori i figura en l'ordenament jurídic valencià?
Doncs, no vull dir-li quina llei s'hauria de fer!

I, després, no se conforma amb això, és que després diu: "a) Controlar la utilització i la distribució d'agents contaminants en la agricultura, atenent de forma especial la reducció suficient de pesticides per a afavorir la desaparició de qualsevol risc per a la salut de les persones en la naturalesa; *b*) Assegurar la qualitat de l'auia utilitzant.
.
.
; *c*) Conservar la biodiversitat".
.
.

Escolte, això no és propi d'esta llei, per favor!
La 90 *(veus)* i.
.
.
No, no, no: la 90 i la 91.
.
.
*(veus)* Vosté és que ha confós una volta més el procediment i el que vol és fer el reglament en compte la llei.

Mire, després, la 90.
La 90 no té cap de sentit!
La 90, si vosté haguera estat atent al que és el debat, haguera retirat la 90 i la 91.
Per què?
Doncs, mire vosté, perquè s'ha aprovat la 88 i la 89 del Grup Parlamentari Popular, que ja contemplen les dos peticions que vosté fa en la 90 i en la 91.
Però com crec que s'havia absentat o no estava atent, doncs, no se n'ha adonat.

Després, la 95, mire, deu retirar-la.
Jo considere, el meu grup considera, que és més propi que el text de la llei diga, en este punt 5, "restringiran" que no "prohibiran", perquè prohibir és al peu de la lletra, i el restringir és adoptar mesures cautelars que impedixquen que no se complixquen les necessitats adequades.
Vosté vol prohibir, "prohibir"!
Vostés és que tenen un tarannà tan dictatorial que volen acabar *(veus)* amb la llibertat de les persones!
"Prohibir" i "prohibir" i "prohibir"!

Després, mire, la 118.
.
.

**El senyor president:**

Senyories, per favor.
.
.
*(veus)*

 

**El senyor Maluenda Verdú:**

.
.
.
que diu: aprofitar els cultius autòctons com a elements de preservació del patrimoni paisatgístic de la pròpia zona".
Innecessari també.
És innecessari totalment, innecessari.
Per tant, com és innecessari, com no aporta res, anem a votar-li-la en contra també.
*(Veus)*

 

**El senyor president:**

Moltes gràcies, senyor Maluenda.

Anem, doncs, a votar les esmenes.
.
.

**El senyor Arnal i Ibáñez:**

Perdó: volia separar la 125 i la 126.

 

**El senyor president:**

 

Senyor Maluenda.

 

**El senyor Maluenda Verdú:**

Bé, a mi me pareix molt bé, però quan arribem a elles.
.
.

**El senyor president:**

Quan arribem no.
.
.
*(Veus)* Estem en la 34, no?

Anem, doncs, a votar este grup d'esmenes que comença en la número 34, 35, 90, 91, 95 i 118, eh?
.
Vots a favor?
6.
Vots en contra?
8.
Per 6 vots a favor i 8 en contra, queden rebutjades estes esmenes.

Anem a votar l'article número 11.
Vots a favor de l'article número 11?
8.
Vots en contra?
6.
Abstencions?
Cap.
Per 8 vots a favor i 6 en contra, queda aprovat l'article número 11.

Anem a votar l'article número 12.
Vots a favor de l'article número 12?
8.
Vots en contra?
Ningú.
Abstencions?
6.
Per 8 vots a favor i 6 abstencions, queda aprovat l'article número 12.

A l'article número 13 tenim l'esmena número 37, *(veus)* del Grup Parlamentari Socialista, i 41, que agrupa les dos, 37 i 41.

Té la paraula el senyor Sanmartín.

**El senyor Sanmartín Besalduch:**

Gràcies, president.

Aquestes dos esmenes estan agrupades justificadament pel que és la utilització racional del sòl.
La 37, que es una esmena a l'article 13, el projecte diu que es procurarà un model de ciutat compacta per a evitar el que és una implantació urbanística dispersa, em pareix correcte.

Ara bé, al mateix temps nosaltres afegim que el model de planejament urbà haurà de ser equitatiu, sostenible, pràctic, sensible amb les normes i cultura locals i, sobretot, receptiu als interessos dels destinataris.
Són adjectius importants al respecte que els tinguem en compte.

I respecte a la 41, en 14 segons, jo pense que és una de les esmenes més importants.
El projecte de llei presenta una permuta de terrenys en el moment que es produïxca una requalificació de sòl no urbanitzable a sòl urbanitzable.
Presentem una esmena, aquesta esmena, per diverses raons.
Pensem que per què tota classificació de sòl no urbanitzable en sòl urbanitzable ha d'implicar la cessió a l'administració de sòl no urbanitzable protegit i no productiu, com diu el projecte de llei?

Pensem.
.
.

**El senyor president:**

Senyor Sanmartín, per favor, vaja concloent.

**El senyor Sanmartín Besalduch:**

--Sí-- .
.
.
que hagués pogut ser sòl per a patrimoni públic amb destinació per a habitatges de protecció pública o equipaments públics.

També assenyala el projecte de llei --molt ràpidament-- que aquestes cessions tindran el caràcter de dotació de parc públic natural pertanyent a la xarxa primària amb el planejament que les empara.
Pense que no queda suficientment clar que es tracta de sòl no urbanitzable.
De fet, ho podria agafar perfectament, en qualsevol cas, un jutge, i pogués incloure-ho dins del sòl urbanitzable, i ens fa una preocupació.
.
.

I, per últim --i ja he acabat--, a quina administració fan referència quan parlen de cessió gratuïta a l'administració de sòl no urbanitzable protegit?
, perquè aquí no queda especificat.

I, per últim, queden excloses de l'obligació de tal cessió aquelles requalificacions singulars i també les d'actuacions d'ús dominant residencial o industrial.
Pense que un índex d'edificabilitat de 0,35 metres quadrats és molt alta densitat.
.
.
, fins a 0,20 es considera baixa.
Jo pense que s'hagués hagut de concretar al voltant del 0,20 o, almenys, posant molt baixa densitat, però 0,35 és una densitat elevada al respecte.

En definitiva, pense que és un article confús i que pot generar pràctiques impròpies, quan no il·legals, absolutament no desitjables.

Gràcies, president, per la.
.
.

**El senyor president:**

Gràcies, senyor Sanmartín.

Haurà vist que he cregut que era molt important per a vosté la defensa d'esta esmena i he segut molt flexible i, per favor, li pregue que s'ajuste.
.
.
Moltes gràcies.

Senyor Maluenda.

**El senyor Maluenda Verdú:**

Gràcies, senyor president.

Com la 37 és una esmena important per al senyor Sanmartín, li dic que el que vosté planteja ja està arreplegat en el text, lligga bé el punt 2, no fa falta afegir el que vosté pretén, ja que és suficientment clar el punt 2 de l'article 13.

Quant a l'esmena 41, mire, l'esmena resulta improcedent, perquè el tractament que fa d'esta mesura, a l'entendre-la com un mecanisme de gestió urbanística vinculada a l'aprofitament urbanístic dels terrenys amb un greu risc de donar al lloc, a la zona, uns mecanismes especulatius que ningú desitja, almenys este grup no els desitja, no sé si el seu grup sí que els desitja i per això té interés en modificar este article.

No entenem com el Grup Socialista no s'adona que es tracta d'una mesura de sostenibilitat que a un temps pretén dissuadir de les tals requalificacions, a l'estar gravades amb majors cessions, per a evitar el malbaratament i el recurs del sòl, implantar el principi que qui consumixca el sòl deu previndre l'acció urbanística en la mateixa mesura; i que la societat participe de les plusvàlues extraordinàries que se generen, rebent la titularitat dels terrenys que se protegixen.

Vosté ha parlat del 0,20%.
.
.
El 0,20%?
.
.
.
El 0,20% és inviable!
Vosté ho ha meditat al dir-ho?
Fa més de trenta anys que no s'aplica el 0,20% en esta comunitat.
.
.
, en esta comunitat, fa més de 30 anys, senyor Sanmartín!
Jo pense que no té vosté molt clar este concepte i, per això.
.
.
O excepte que tinga uns interessos que aquí no diu, o que siguen partidaris de l'especulació del sòl, no entenc com poden fer eixe plantejament.

Res més i gràcies.

**El senyor president:**

Gràcies, senyor Maluenda.

Anem a votar les esmenes número 37 i 41.
Vots a favor?
7.
Vots en contra?
8.
Per 7 vots a favor i 8 en contra, queden rebutjades les dos esmenes.

Anem a passar a votar l'article número 13.
Vots a favor de l'article.
.
.
*(El diputat Arnal i Ibáñez intervé sense micròfon.
Remors)*

 

*(Pausa)*

 

Esmena número 38, 43, 59, 53, 69, 114, 122, 129, 130, 141, 147, 164, 165, 187, 206, 207, 210, 214 del Grup Unida-Els Verds-Esquerra Valenciana.

Té la paraula el senyor Arnal.

**El senyor Arnal i Ibáñez:**

Breument.
Unes poques d'estes esmenes el que pretenen és retirar de l'articulat del projecte una sèrie de punts o redactats que considerem poc útils, confusos o que, en tot cas, desordenen el territori.
En particular, n'hi han dos esmenes referides a l'article 13.
6, i este article ens pareix un dels més regressius, perquè obrin una perillosa tendència a reclassificar terrenys no urbanitzables en urbanitzables i, a més, fora de la revisió del planejament municipal.
Per tant, això ens pareix molt delicat i, en tot cas, les esmenes van adreçades a limitar molt esta capacitat.

Aleshores, la 38 planteja suprimir "no productiu" d'aquells terrenys que s'han de cedir compensatòriament, perquè no entenem per què s'especifica que ha de ser no productiu eixe terreny.
Entenem que s'està donant major protecció al terreny productiu que al no productiu, quan moltes voltes el no productiu té una sèrie de valors i riqueses naturals que deurien de protegir-se igualment.
Per tant, no entenem per què s'especifica això de no productiu i proposem suprimir-ho.

Més endavant, el mateix article 13, proposem suprimir des d'on diu: "la mateixa manera" fins al final, de manera que este paràgraf que suprimim eximix de l'obligació de fer cessions compensatòries a un tipus particular d'usos industrials i residencials que tinguen una baixa edificabilitat bruta.
Sense entrar en si és baixa o no és baixa, que han estat discutint fa un momentet, no entenem el motiu d'esta excepció, perquè tinga l'edificabilitat que tinga, la requalificació implica la pèrdua de protecció d'un terreny per a instal·lar en ell usos de gran impacte.

Que tinga una edificabilitat relativament baixa no vol dir que l'impacte siga baix, ni diu res de la demanda d'usos que genera o de l'emissió de residus que provoca.
Per exemple, pot haver una edificació d'adossats que encara que tindrien uns nivells baixos, no obstant això, implicarien una gran demanda d'aigua, per exemple, si tenen jardins, piscines o altres formes de demanda d'aigua.
Per tant, plantegem que no té sentit que es faça eixa excepció i proposem que s'elimine.

Després, en el punt 14 plantegem eliminar tot el paràgraf que comença en "no s'autoritzà.
.
.
" fins el final.
Pensem que este paràgraf, que demanem eliminar, és una porta oberta a l'incompliment del principi general establert en la primera frase de l'apartat 4, que fixa l'obligació de mantenir tots els llits expedits, nets, sense edificar.
Pensem que ací s'introduïx una excepcionalitat que no trobem admissible, ni que siga de manera excepcional.
Els llits dels rius han d'estar expedits sempre.

En l'article 14.
6 també s'introduïx una excepcionalitat per a permetre desenvolupaments urbanístics en zones inundables.
Pensem que açò no s'ha d'admetre mai.
No s'han d'admetre, ni que siga excepcional, els nous desenvolupaments urbanístics en zones inundables per motius obvis: el perill que suposen.
Això és l'article 14.
6, que suprimiríem des del primer punt i seguit, que fa esta excepció a l'edificació.

En l'article 24 pensem que el punt 2 s'ha de suprimir totalment.
Només per un motiu de coherència, ho hem dit abans.
Esta és complementària a una altra esmena, en la qual plantegem que este punt tinga un sentit propi, tinga una nova numeració i estiga separat del punt número 1 del mateix article, amb el qual no té ninguna relació, si no és que s'està pensant en incinerar residus urbans, cosa que ens oposem i que pensem que deuria dir-se clarament, perquè és, des del punt de vista de la sostenibilitat ambiental, totalment inacceptable.

En l'article 46.
2 plantegem simplement un canvi d'enumeració d'articles.
No vaig a estendrem en ell perquè és una qüestió tècnica, no té més interés.

En l'article 87 plantegem suprimir el punt número 4, perquè en aquest punt se planteja una excepció a les quotes de sostenibilitat per a un tipus determinat d'obres: aquelles promogudes per l'administració de l'estat, cosa que pensem que no s'ha d'admetre perquè novament reduïx l'autonomia territorial valenciana i disminuïx la racionalitat de la planificació.

A continuació, en altres esmenes el que plantegem és l'exigència de més informes, en alguns casos, particulars.
Per tant, milloren les garanties de protecció dels recursos.

En l'article 16 plantegem que les instal·lacions mineres han de tindre sempre estudis paisatgístics en els plans d'acció territorial que regulen este tipus d'activitats.
Pensem --la justificació és òbvia-- que l'activitat minera genera tals impactes, d'una gravetat i una irreversabilitat sobre el paisatge, que mereix que sempre obligatòriament tinguen estos estudis paisatgístics.

En l'article 33 plantegem que ha d'haver preceptiu un informe de la conselleria que justifique la impossibilitat d'instal·lar infrastructures en ubicacions alternatives.
És a dir, que sempre s'han de considerar totes les alternatives possibles abans de triar-ne una determinada.
Sí, ja sé que això està en l'esperit dels estudis d'impacte ambiental, però també sé que no se complix quasi mai.
Per tant, estaria bé que la llei ho marcara.

Després hi ha unes poques esmenes que tracten de completar els continguts que ha de tindre l'estratègia territorial del País Valencià.
Entenem que s'ha d'especificar l'article 38, afegint un nou apartat que diga: "molt especialment es tindran en compte tots aquells factors i intervencions que puguen incidir en incrementar els riscos erosius".
Açò no apareixia abans, però trobem que donat que el País Valencià presenta un elevat risc de desertificació i que els processos erosius moderats o greus afecten a la meitat del territori, són molt preocupants i necessiten una vigilància especial, està més que justificat la inclusió d'este apartat.

En l'article 38 també plantejaríem un altre apartat que establira que el que és l'estratègia territorial del País Valencià inclogués criteris per la preservació de la biodiversitat dels paratges naturals valuosos, encara que no estiguen formalment protegits --subratllo això--, especialment de les zones cobertes per masses boscoses, matorral dens i altra vegetació d'interés, així com criteris per a la conservació de recursos naturals i el manteniments dels cicles atmosfèrics, hidrològics i climàtics en el conjunt del territori.
Açò no figura amb eixa claredat en l'estratègia, i sembla que ha de ser un dels objectius fonamentals de l'estratègia territorial valenciana.

Després, en l'article 41 plantegem que s'han de demanar també informes de les universitats valencianes i dels centres públics d'investigació que tinguen relació amb les diferents temàtiques abordades en cada u dels plans que s'han mencionat abans.
És a dir, es tracta de fomentar i incrementar la participació tècnica d'unes institucions, com la universitat i centres públics d'investigació, que són unes veus qualificades, destacades i que realment poden aportar molt i, a més, en els temes que tinguen relació en les temàtiques abordades.

En l'article 67 plantegem que l'àrea de territori ha d'actuar d'ofici en el desenvolupament de tots els plans d'acció territorial.
O siga, no simplement que es requerisca, sinó d'ofici ha d'intervindre sempre, en qualsevol pla d'acció territorial, ha d'intervindre esta àrea de territori.

I pel mateix motiu, en l'article 67 suprimiríem "quan ho sol·licite l'òrgan encarregat de la seua gestió, coherentment amb el que acabe de dir abans, perquè no fa falta que demane ningun òrgan la intervenció d'esta comissió, que hauria d'actuar sempre d'ofici.

En la disposició addicional quarta, punt número 1, "parla que la classificació com a sòl urbanitzable implica l'aptitud dels terrenys per a la urbanització".
Bé, ací afegim una qüestió terminològica, plantegem que ha de dir "la mera aptitud".
Este aspecte pareix de menor importància, però simplement vol dir que el que es té classificat com a urbanitzable no vol dir que necessàriament s'haja d'urbanitzar.
Simplement que ha estat classificat aixina, i això pot ser revisat, i haurà de ser-ho en algun moment.

Després, en la disposició addicional quarta també, també és planteja que el programa per al desenvolupament de una PAI ratifica l'establert pel planejament o el modifica.
Pensem que s'ha de suprimir esta frase que ratifica el plantejament o el modifica.
Pensem que els PAI no han de modificar el planejament municipal.
I açò esdevé una perillosa ferramenta per alterar per la porta de darrere el que és el pla general d'ordenació urbana fora d'un procés més reglat de revisió.

També plantegem un afegitó a la disposició addicional sisena, i plantegem que la declaració d'interés general de la Comunitat Valenciana no podrà efectuar-se més que després d'haver-se considerat diferents alternatives per a la consecució dels mateixos objectius.
Pensem que este mecanisme no ha de ser un colador, i per això plantegem més garanties.

I, finalment, en la disposició transitòria segona afegim que cal aclarir més l'articulat, afegint açò: "Expressant els seus efectes qualitatius i quantitatius com a resultat de comparar els canvis previsibles en una situació futura si l'actuació es porta a terme, i en relació en el lloc previsible si no es realitzara".
Açò substitueix una redacció confusa del text de la llei, ara tan de pressa no pareix la millora tan clara, però ho poden llegir tranquil·lament i voran que sí que millora.

Gràcies.

 

**El senyor president:**

 

Moltes gràcies, senyor Arnal.

Torn en contra?
Senyor Modrego.

 

**El senyor Modrego Caballero:**

 

Gracias, señor presidente.

Brevemente, y voy a intentar casi telegráficamente hablar de los artículos y de los motivos por los que no vamos a aceptar las enmiendas.
Yo creo que en todos hay un motivo fundamentado por diversas razones, pero, en todo caso, fundamentado.

Cuando hablamos del artículo 13, cuando se habla de *(inintel·ligible)* el suelo no productivo en cuanto a las cesiones, el planteamiento está claro: no se plantea que la administración obtenga suelos de explotaciones que tendrían que dejar de funcionar o convertirse la administración en explotador de esos suelos productivos, cuando la intención es equilibrar los espacios naturales y, fundamentalmente, no productivos.
Por lo tanto, no hay ninguna otra intención, y creo que está perfectamente fundamentado.

Cuando hablamos de cesiones, se pide la eliminación de que se obvien las cesiones a suelos de edificabilidad menor de 0,35.
Bueno, evidentemente, esos suelos de baja densidad, en los que la ley claramente cuando habla de los planes generales y fija como criterios prioritariamente los criterios de edificación densa, lo decía el señor Arnal, que no por tener menos edificabilidad, tiene menor impacto.
Eso es algo que hemos defendido claramente.
Pero, bueno, es una demanda social.
.
.
la posibilidad de vivir en la naturaleza que dan las urbanizaciones con baja densidad.
Y lo que está claro es que en ese tipo de urbanizaciones las repercusiones económicas son mayores.
Y, por otro lado, ya tienen un componente de suelo natural importante dentro de esas urbanizaciones.
Y, por lo tanto, se ha adoptado el criterio.
.
.
porque podría haberse adoptado el decir: "Bueno, hasta 0,35, el 20%; 0,50, mayor rentabilidad, mayor edificación, mayor densidad, ponemos el doble".
Sería totalmente razonable.
Pero, bueno, se ha planteado que es razonable plantear que las de menos de 0,35, por esos motivos, no tengan esa cesión.

Usted habla de canalizaciones, que los cauces tienen que quedar expeditos.
Muy bien.
Estamos totalmente de acuerdo.
Pero lo que está diciendo no es eso.
Usted está impidiendo cualquier obra de canalización, como, por ejemplo.
.
.
el encauzamiento del río Segura sería inviable con la modificación que usted plantea.
Los cauces hay que actuar.
.
.
o el encauzamiento del Barranco del Poyo, con grave peligro, hay que actuar.
¿Cómo hay que actuar?
Evidentemente, en unas situaciones naturales, como se está haciendo, gracias a los informes que se hicieron, con un planteamiento totalmente natural.
Y cuando pasa por los cascos urbanos, adaptando el cauce a minorar precisamente los riesgos para las personas.
Y, claramente, ese es el criterio que plantea la ley.
Si decimos que no se puede tocar ningún cauce, podemos cerrar determinados departamentos de la administración que se encargan de garantizar la seguridad de las personas.

Cuando hablamos de inundabilidad.
.
.
podemos hablar.
No tiene más que ver el Patricova.
Hay términos municipales que, en alguno de los grados de inundabilidad, todo el término municipal tiene ese concepto de inundable.
En algunos casos, y por eso la ley en función de los períodos de retorno y de la altura de la lámina de agua, señala los riesgos para las personas.
En algunos casos los riesgos son importantes y en otros no hay riesgos para las personas, pero lo puede haber para lo que son las producciones.
Entonces, lo que plantea precisamente el Patricova es eso: urbanice en estos casos que no hay alternativa en aquellos suelos de menor riesgo y con las medidas correctoras, elevando cotas, etcétera, etcétera, impidiendo la edificación en sótanos, etcétera, etcétera, para disminuir o eliminar esos riesgos.
Y entonces, claro, eso es una situación de armonizar razonable, y no el concepto que usted plantea de: "Oiga, no.
.
.
" Pues no.
Yo creo que está muy bien planteado en lo que es la ley.

Yo creo que podríamos seguir en todos los artículos explicándole las motivaciones perfectamente ajustadas por las que le decimos que no.
Pero, bueno, ya por terminar, y ver un poco alguno de los artículos que señalaba usted, cuando hablaba, por ejemplo, de las alternativas a las infraestructuras.
Yo creo que claramente se hacen unas declaraciones de impacto que yo creo que son un modelo en la comunidad a nivel de todo el estado, del rigor, de la profundidad, del conjunto de los informes que tienen.
O cuando usted decía, por ejemplo, que las universidades tienen que estar.
Bueno, yo creo que no es en la ley donde tiene que figurar que las universidades colaboren en tal otro sitio.
En los decretos ya figuran los órganos de participación donde están.
Y yo tengo que decirle, por ejemplo, el Patricova, el papel fundamental de la Universidad Politécnica en los departamentos correspondientes para elaborar esos informes.
El catálogo de zonas húmedas, colaborar con todas las universidades valencianas.
Es un criterio habitual y normal, y yo creo que, bueno, al final todo no tiene que estar la ley, porque en un caso será la universidad, en otro caso puede ser un instituto tecnológico o en otro caso puede ser otro departamento específico, como es el de tecnología del litoral, o cualquier organismo científico, que si pusiésemos alguno, nos dejaríamos otro.
Yo creo que eso es algo que está ahí y que, desde luego, no tiene mayor importancia.

Y cuando usted hablaba --ya para terminar, por no ser exhaustivo en todo--, cuando hablaba de la clasificación de suelo, la mera aptitud, el introducir la mera o no mera, yo creo que eso no tiene ningún sentido porque claramente el suelo urbanizable significa eso en la ley reguladora, en la ley estatal.
Y claramente no vamos a introducir un concepto que luego puede introducir una duda sin ningún beneficio claro.

Y luego, cuando planteamos que el tema de los PAI pueda mejorar o no mejorar, también está en la base de la legislación valenciana.
Y yo creo que está, y lo hemos defendido, como una ley que ha funcionado en cuanto a una creación importante de suelo, que ha conseguido que los precios en nuestra comunidad sean la mitad o menores que en el resto del estado, con unas leyes mucho más complicadas.
Pero que al final un PAI no lo aprueba un urbanizador.
Un PAI lo aprueba, en cuanto modifica un plan general, lo aprueba una comisión territorial de urbanismo y una aprobación previa municipal.
Por lo tanto, lo que en un PAI de modificación, lo que un particular puede hacer es proponer y justificar el interés público de esa actuación.
Y para eso están los ayuntamientos, con sus comisiones de gobierno, con sus técnicos, y luego las comisiones territoriales, para garantizar el cumplimiento de todas las leyes.
No vayamos a plantear que esta ley lo que hace es abrir puertas.
No abre ninguna puerta.
Si lo hacen mal los ayuntamientos y la comisión territorial, estaremos hablando de un caso que se ha hecho mal.
Pero que las garantías existen completamente.

Y ya, como vamos un poquito justos, señalar que por los mismos motivos también, o análogos, entendemos que el resto de las enmiendas no van a ser apoyadas por nosotros.
Porque incluso cuando usted planteaba, por ejemplo, el tema de los estudios paisajísticos en los planes de acción territorial.
.
.
¡Hombre!
, en los planes de acción territorial mineros tendrá que haber unas reflexiones de cómo en actuaciones.
.
.
porque, claro, un plan de acción territorial, como mucho podemos hacerlo a escala 1/20.
000 a nivel de toda la comunidad, son determinaciones generales precisamente para enmarcar los planes de acción concreta por comarcas, o específicos, por determinados materiales, y en esos entiendo que se tienen que dar unos criterios clarísimos de desarrollo, la exigencia de esos planes ya más de detalle de que existan los estudios de paisaje, pero en todo caso no exigirlo en un documento que por la propia dinámica no puede a la vez tener esa visión general y la visión local de una cantera, en el que evidentemente es obligatorio --entiendo yo-- .
.
.
*(inintel·ligible)*

Por lo tanto, señoría, vamos a desestimar, vamos a votar en contra de sus enmiendas.

 

**El senyor president:**

 

Muchas gracias, señor Modrego.

Vamos a votar este grupo de enmiendas.
Vamos a votar todas conjuntamente.
¿Votos a favor de las enmiendas?
7.
¿Votos en contra?
8.
Por 7 a favor y 8 en contra, quedan rechazadas estas enmiendas.

Vamos a votar el artículo número 13.
¿Votos a favor?
8.
¿Votos en contra?
7.
Por 8 votos a favor y 7 en contra queda aprobado el artículo 13.

Señorías, se suspende la sesión, que se reanudará aproximadamente en 30 minutos.

 

*(Se suspén la reunió a las 13 hores i 13 minuts)*

*(Es reprén la reunió a les 13 hores i 38 minuts)*

 

**El senyor president:**

 

*(Inoïble)* .
.
.
tenim l'esmena número 55, d'Esquerra Unida-Els Verds-Esquerra Valenciana: Entesa, que agrupa.
.
.
*(remors)* Sí, perdó, sí, és que hi havia ahí una esmena que estava duplicada.
53, 57, 66, 74, 99, 93, 96, 97, 102, 107, 110, 111, 112, 184, 208, 218 i 219.

Per a la seua defensa, té la paraula el senyor Arnal.

 

**El senyor Arnal i Ibáñez:**

Vuit minuts i mig, no?
són en este cas.

Bé, anem a vore.
En este bloc s'ajunten una sèrie d'esmenes que el fil conductor són: mesures especials de cautela per a zones especialment sensibles com, específicament, l'horta, el litoral i algunes altres.

Abans s'havia comentat que per què insistim tant en mesures cautelars sobre el medi natural o sobre ambients especialment valuosos.
El motiu és que la llei esta es dedica a això.
És a dir, el sentit d'esta llei, que és racionalitzar i organitzar de manera sensata la instal·lació d'activitats humanes en el territori, òbviament ha de dedicar-li un especial interés en conservar el millor del territori i els valors naturals preferentment, i aquells que tinguen un valor singular, doncs molt especialment.

Per eixe motiu jo espere que hi haja ací un bon nivell d'enteniment, donat que els ambients per als quals reclamem una cautela especial són ambients que són especialment sensibles, fràgils, amenaçats o en perill, sobre els quals sembla que hi ha un bon consens social i polític sobre el seu valor i sobre que cal protegir-los.
I, a banda, crec que en alguns casos hi ha oblits i *flecos* que es queden en el projecte de llei que, bé, que s'han de cobrir d'una manera o altra.

Començant per l'article 14, bé, tornem als rius i les rambles.
Nosaltres plantegem que s'ha de fer el següent, s'ha d'incloure este text.
"Es prohibix tota edificació --atents, que no estic dient qualsevol cosa--, edificació sobre els marges dels llits de rius i rambles fins vint metres comptadors de la seua vista exterior".
Açò ja estava inclós en la llei que es deroga i pensem que és una equivocació derogar este apartat tant clar.

En l'article 14.
6 es demana que els instruments de planificació incloguen necessàriament l'estudi de risc d'inundabilitat, inundabilitat.
Se suposa que açò és molt important, per tant, més motiu encara perquè necessàriament s'especifique què és necessari este informe.

L'article 15 diu "proposem afegir un punt nou que diga, que l'ocupació urbanística del litoral evitarà la formació dels continus urbanitzats de vivendes i allotjaments de temporada entre municipis costaners.
Els nous usos industrials i de serveis s'ubicaran fóra de la franja costanera, delimitada per un quilòmetre endins des de la vora de la mar".
El motiu també sembla obvi, és preservar un espai singular com és el litoral.

En l'article 18 plantegem una redacció que siga clara respecte als abocaments d'aigües al medi ambient.
Mentre que l'article que nosaltres proposem substituir permet, encara que en condicions, la possibilitat d'abocar aigües residuals, nosaltres plantegem esta redacció: "s'evitaran els abocaments d'aigües depurades tant al subsòl, llits públics o el medi marí, promovent la màxima reutilització d'aquestes aigües".
Òbviament cal.
.
.
pensem que s'ha d'eliminar la possibilitat d'abocar aigües residuals, encara que depurades, donat que s'han de reutilitzar sempre al màxim, i espere que estem d'acord.

Sobre els corredors verds, l'article 20.
7 diu que l'estratègia territorial.
.
.
plantegem nosaltres que diga que "l'estratègia territorial de la Comunitat Valenciana i el sistema d'informació territorial, respectivament, determinaran i cartografiaran la xarxa bàsica d'aquests corredors que connecten els principals especials naturals valuosos".
Bé, pareix que és una cosa que podem estar tots d'acord, no s'especifica en la llei, però ens pareix una obvietat que estiguen recollits tant en l'estratègia com en la cartografia.

Respecte a l'article 20, que està dedicat al medi natural, plantegem tres esmenes: una, que s'afegisca al llistat d'espais singulars a tindre en compte la xarxa de microreserves vegetals del País Valencià.
En el mateix article plantegem que se substituïxca una expressió ambigua que diu, que parla, en relació als terrenys d'especial valor agrari que calga preservar, diu que on siga convenient preservar estos terrenys que hem dit que tenen especials valors agraris.
Nosaltres pensem que si tenen especials valors agraris han de ser directament classificats com a sòl no urbanitzable protegit, per a garantir la seua preservació.
Per tant, ahí ha de quedar claríssimament.
Si estem parlant de terrenys agraris d'especial valor.

També a l'article 20 plantegem un nou punt que diga amb rotunditat que s'han de preservar les zones humides, en esta expressió.
"No es permetrà cap actuació que altere les característiques particulars de les zones humides.
Les activitats tradicionals que puguen desenvolupar-se a les zones humides es portaran a terme amb les garanties necessàries de permanència de les característiques naturals de les marjals i sense contaminar el seu medi".
Resulta obvi el per què ho diem, però la llei no estableix una garantia tan clara com esta.

L'article 22 aborda el patrimoni rural.
Plantegem varies esmenes per a donar-li més relleu a esta protecció.
Per exemple, en l'article 22.
4 afegim al final "no es propiciaran incentius ni ajuts per activitats agropequàries que no tinguen relació amb la capacitat d'usos del territori afectat, que impliquen importants riscos erosius o d'altra naturalesa i danys ecològics, o que supose una transformació de terrenys forestals de secà en zones de regadiu, de terrenys forestals de secà en zones de regadiu.
Açò ens sembla totalment coherent en l'esperit de la llei i no entenem per què no es destaca d'esta manera tant clara.

També a l'article 22, després del punt 6, afegiríem un nou punt, referit al següent: "en els terrenys d'òptima vocació agrícola i d'elevada fertilitat es tendirà a fomentar la seua productivitat, tot impedint que sobre aquestes terres s'instal·len nous assentaments urbans o que es vegen afectades per l'expansió justificada de les perifèries urbanes.
Cas de requerir-se la urbanització sobre terres de destinació agrícola, s'haurien d'afectar només aquelles d'escassa productivitat, ubicades a àrees pròximes a les xarxes de comunicació".
Omet defensar açò perquè crec que és ben obvi.
Si realment ens ho creem, hem de reflectir-ho en l'articulat.

En l'article 22.
7 afegim "aquelles terres agrícoles d'elevada fertilitat seran considerades com a bé a protegir i estaran delimitades i incloses en el catàleg de béns i espais rurals protegits".
El mateix.
Si volem protegir el medi rural, diguem-ho clarament.

En l'article 22 afegim un nou punt: el pla d'acció territorial de protecció de l'Horta, que es preveu en la llei, tindrà l'abast de tot el País Valencià, però dedicant una especial atenció a zones com l'Horta de València i el Baix Segura.

A l'article 22 afegim un nou punt: no es permetrà cap actuació aïllada aliena a la naturalesa i destinació de les terres agrícoles d'elevada fertilitat.
Novament es tracta d'estes terres preservar-les al màxim de qualsevol tipus d'urbanització, bé siga ampliacions de ciutats com edificacions aïllades, que podia permetre la llei i, per tant, cal preservar-les, sobretot en les que tinguen un especial valor.

Finalment, l'article 84.
1 parla que en algunes ocasions els planejaments municipals puguen sobrepassar els llindars de sostenibilitat establerts.
Nosaltres no és que neguem que no puga donar-se açò en un cas extrem, però plantegem una mesura de cautela.
La justificació a la qual es fa esment, perquè allí es diu en el redactat, que és justificadament, nosaltres afegim, "la justificació a la qual es fa esment haurà d'estar documentada, considerant adequadament les diferents alternatives possibles, sense la qual cosa no podrà admetre's pels òrgans de la conselleria competent".

I al final de tot hi ha dos disposicions transitòries de gran importància: una referida al règim jurídic aplicable a la franja costanera del litoral de la Comunitat Valenciana i, l'altra, referida al règim jurídic aplicable per a la protecció de l'horta valenciana.
Bé, cal dir que estes dos disposicions transitòries no les hem inventat nosaltres.
Estaven ja en un esborrany que el propi govern del PP plantejava en l'anterior versió d'esta llei i que ha sigut retirada.
Ens pareix d'una enorme gravetat que açò passe, perquè la nova llei de cap manera garanteix la protecció a l'horta i al litoral, sinó que ho fia a uns futurs plans d'actuació territorial que no tenen, com hem recalcat abans, cap termini.
Però ara, en este moment, si s'aprova esta llei, desapareix qualsevol mesura de cautela que ja hi havia en estos terrenys, no s'introdueix cap de nova i es planteja per a un futur indefinit i indeterminat una protecció.
Si vostés són coherents han d'aprovar açò.
I hem mantingut exactament el mateix redactat que tenien vostès.
De manera que no volíem introduir ací discussions terminològiques ni confondre més.
Acceptem el redactat que vostès mateixa havien fer en ares d'un consens per a cobrir un lamentable oblit d'esta llei --vull pensar que és un oblit--, que si no es fan, si no s'introdueixen estes disposicions transitòries, recalque-m'ho una vegada més, l'horta i el litoral no tenen cap protecció seria, perquè els plans d'actuació territorial no tenen cap termini.

Gràcies.

 

**El senyor president:**

Gràcies, senyor Arnal.

Senyor Modrego, torn en contra.

 

**El senyor Modrego Caballero:**

Señor presidente.

Señor Arnal.

Señorías.

Vamos a rechazar estas enmiendas, que yo creo que muchas de las justificaciones ya se han visto a lo largo de la mañana, pero, por ejemplo, si hablamos del artículo 14, cuando hablábamos de la edificación en márgenes y la propuesta que se señalaba, porque no está en la Ley de ordenación del territorio, pues tengo que señalarle, bueno, que esas medidas ya están señaladas en lo que es la Ley de aguas en cuanto a protección de cauces.
Por lo tanto, sería redundante.

Cuando hablamos, en el artículo 14, del estudio de inundabilidad en los planes de urbanismo, es una exigencia actual, y esta exigencia también de la ley, de hacerlo en aquellos en los que las cartografías como, por ejemplo, el Patricova identifican un problema, un posible problema de inundabilidad, la exigencia de realizar planes más concretos precisamente para realizar cualquier actividad.
Yo creo que, evidentemente, cuando ya tenemos un plan territorial que no se identifica claramente que un término municipal no tiene problemas de inundabilidad, pues, yo creo, me parece fuera de lugar exigir estudios de inundabilidad cuando no son necesarios.
La ley reguladora ya lo dice claramente, y me parece un punto muy positivo, de no exigir, con motivo de la redacción de los planes urbanísticos, todos aquellos estudios que no estén especificados en la ley reguladora y que tengan una finalidad clara y un objetivo de enriquecer a determinaciones territoriales.
Por lo tanto, si ya tenemos un estudio y ya tenemos unas garantías, pues yo creo que razonablemente no vamos a complicar la redacción de los planes generales.

Cuando habla de evitar los continuos urbanizados, yo creo que eso es una función fundamental de lo que es el Plan de acción territorial del litoral, definir qué frentes se tienen que consolidar, qué frentes tienen que quedar y qué corredores tienen realizar.
Yo le quiero recordar que, bueno, usted plantea.
.
.
usted lo que quiere es no hacer corredores.
Bueno, pues lo que le recuerdo pues, por ejemplo, es el catálogo de zonas húmedas, antes muy conflictivo en la provincia de Castellón, quedan establecidas, clasificados suelos para hacer corredores, suelos urbanizables muy importantes, con una conflictividad social que en ese momento también me hubiese gustado tener el apoyo de los partidos que estaban aquí, precisamente para defender esa no urbanización de esos corredores.
O, por ejemplo, en el Pru de la Albufera expuesto al público donde se señalaban claramente también unos corredores precisamente para romper esa continuidad que a veces se proponían por los ayuntamientos de cualquier signo político en esa urbanización.

Por lo tanto, yo creo que la ley también eso lo tiene perfectamente claro en los objetivos de los planes de acciones territoriales.

¿Evitar el vertido de aguas depuradas?
Bueno, yo creo que no debemos confundir, y se lo vuelvo a decir, lo que es un objetivo, que sin duda cumpliremos en determinados años una exigencia que ahora no se podía cumplir.
Es claramente, en algunas áreas tenemos posibilidades, por eso la Comunidad Valenciana es la que más agua depurada reutiliza.
Pero en algunos puntos concretos es inevitable, es inevitable poner depuradoras litorales, zonas donde no hay cultivos agrícolas, no hay instalaciones, el hacer un vertido de aguas depuradas.
Porque eso hay que hacerlo así.
No exijamos algo que no vamos a poder cumplir de una manera.
.
.
hay que señalarlo como objetivo.

En el artículo 20, la red de microreservas, yo creo que están perfectamente protegidas.
Usted conoce la red de microreservas, básicamente es un convenio con los particulares precisamente para gestionar mejor un espacio que por si ya tiene la protección.
Por lo tanto, por lo tanto, yo creo que no utilicemos la Ley de ordenación del territorio para modificar, ampliar o algunas determinaciones de la Ley de espacios naturales.
Cuando señala la ley que hay que identificar los corredores, cosa que también se ha hecho ya en casos concretos en algún parque natural, pues, evidentemente, habrá que cartografiarlos.
Por supuesto que sí.
Pero parece obvio que si se establece un corredor, pues tenga que estar cartografiado.
Me parece una redundancia.

Y así le podría contestar a todas las propuestas, porque realmente yo creo que todas tienen una motivación.
Usted, yo creo que partiendo de una desconfianza,  *(remors)* como le he explicado antes, no justificada de las actuaciones del gobierno, lo que pretende es llegar al nivel reglamentario, yo creo que incluso modificando las distintas leyes, a concretar unos aspectos que yo creo que en la ley están suficientemente ya concretos, y además siempre que están asociados a determinaciones específicas de lo que es el territorio, concretando en actuaciones muy concretas y huyendo muchas veces de las reiteraciones y de los desarrollos que, ya le digo, que alteran un poco el equilibrio entre las distintas partes del.
.
.
*(inintel·ligible)* 

 

Por lo tanto, entendiendo que lo que usted plantea no es que sean cosas absurdas, arbitrarias, evidentemente tienen una lógica, pero nosotros entendemos que ya están incluidas en la ley y que, en todo caso, la ley queda como instrumento jurídico mejor articulada tal como está redactada.

Gracias, señoría.

 

**El senyor president:**

 

Muchas gracias, señor Modrego.

Vamos, pues, a votar el segundo bloque de enmiendas.

¿Sí, senyor Godoy?

 

**El senyor Godoy García:**

 

Para votar por separado la enmienda 112 y también en el mismo bloque la 66 con la 184.

 

**El senyor president:**

 

Conjuntamente las tres o.
.
.

 

**El senyor Godoy García:**

 

Tres bloques.
Uno, el 112; otro, el 66 más 184; y, otro, el resto.

 

**El senyor president:**

 

Vamos a votar la enmienda número 112.
¿Votos a favor?
¿Votos en contra?
¿Abstenciones?
Por 1 voto a favor, 6 abstenciones y 8 en contra, queda rechazada.

Pasamos a votar la 66 y la 184 conjuntamente.
¿Votos a favor?
1.
¿Votos en contra?
14.
Por 1 voto a favor y 14 en contra, quedan rechazadas.

Votamos el resto de las enmiendas.
¿Votos a favor?
*(El senyor Arnal parla sense micròfon)* Si se rechaza, se rechaza, cuando toque.
.
.
Sí, sí, sí, això no vol dir res.
Anem a vore.
*(Remors)*

 

Por favor, no hagan diálogos.
Diríjase a la presidencia.
Muchas gracias.

 

**El senyor Maluenda Verdú:**

 

Per un qüestió d'ordre.

 

**El senyor president:**

 

Diga, señor Maluenda.
Hi ha algun desordre?

 

**El senyor Maluenda Verdú:**

 

Del que no s'ha donat compte és que ha sigut votada anteriorment la 89 del Grup Popular, que és igual a la 92 de vosté, però atenent al que estableix l'Estatut d'Autonomia, i vosté l'ha votada en contra.
És vosté el que no s'ha adonat.

 

**El senyor president:**

 

Bé, l'ordre ha sigut restablit.
Anem a continuar.
Anem a votar la resta d'agrupació.
Vots a favor?
7.
Vots en contra?
8.
Per 7 vots a favor, 8 en contra, queden rebutjades.

En este mateix article tenim l'esmena número 46 i 56 del Grup Socialista, en la que s'afegeix la número 58.
Per a la seua defensa té la paraula el senyor Sanmartín.

 

**El senyor Sanmartín Besalduch:**

 

*(Inoïble)* .
.
.
la prevenció de riscs naturals i terrenys forestals.
La 46, que és a l'article 14, estem d'acord, com diu el projecte de llei que: "Els terrenys forestals localitzats en qualsevol classe de sòl que hagen sofert l'efecte d'un incendi no puguen classificar-se o reclassificar-se com a sòl urbà o urbanitzable".
Ara bé, pensem que cal afegir perquè, si no, no s'explicita en l'articulat que: "Així mateix tampoc podran recalificar-se disposant usos diferents al forestal que pogueren impedir la recuperació i reposició de les espècies vegetals danyades".

Respecte a la 56, prevenció de riscos naturals o induïts, estem d'acord que el planejament urbanístic haurà d'orientar els futurs desenvolupaments urbanístics cap a les zones no inundables.
El problema és que pensem que podria donar lloc a una certa arbitrarietat si afegim que: "en el cas que tota la superfície d'un terme municipal ho fóra es puga desplaçar el desenvolupament urbanístic cap a les àrees de menor risc".

I, per últim, el 58.
El 58 fa referència al que és l'avaluació estratègica ambiental.
Afegim un nou article relatiu a la prevenció d'impactes ambientals negatius derivats de l'activitat agrícola i ramadera.
Pensem que el planejament territorial i urbanístic haurà d'incorporar un estudi detallat sobre els diversos --diríem-- impactes negatius ambientals derivats tant de l'activitat agrícola com de l'activitat ramadera indagant no solament en el que són les causes del procés, sinó també avaluant les tendències d'aquest procés donat l'existència de continues modificacions.
I, després, l'estudi detallat hauria d'analitzar els diversos tipus de contaminació detectats en cada una de les zones.
Amb posterioritat, evidentment, a la realització d'aquest estudi, i d'acord amb les conclusions assolides, s'haurien d'adoptar mesures preventives per a evitar nous impactes i, en el seu cas, les corresponents mesures correctores, per una part, i compensatòries per una altra.

Gràcies, senyor president.

 

**El senyor president:**

 

Moltes gràcies, senyor Sanmartín.

Torn en contra.
Senyor Maluenda, té la paraula.

 

**El senyor Maluenda Verdú:**

 

Gràcies, senyor president.

Mire, senyor Sanmartín, l'esmena 46, la llei, atorga la màxima protecció als terrenys que hagen sigut objecte d'un incendi.
La modificació que la seua senyoria proposa ja està recollida en les distintes normes sectorials protectores.
Per tant, no és necessari incorporar-ho novament.

Quant a la 56, la llei, com no pot ser d'altra manera, recull també en el seu articulat les determinacions establertes en la Pla d'acció territorial sobre prevenció de riscs d'inundacions, el Patricova, el pla de la Comunitat Valenciana, que està vigent i s'està aplicant.
Per tant, no cal que arrepleguen novament eixe aspecte.

Quant a la 58, mire, diu: "prevenció d'impactes ambientals negatius derivats de l'activitat agrícola i ganadera".
És més propi que estiga regulada conforme està amb les normes mediambientals i de ramaderia promulgades des de la Conselleria d'Agricultura.
L'ordenament jurídic valencià ja contempla estes mesures, que vosté ací desenrotlla d'una forma més pròpia d'un reglament que d'una llei però que podem compartir.
No és que no estiguem d'acord amb el que vosté diu, però entenem que és suficient la regulació jurídica que ja fan les lleis promulgades en anterioritat en estes matèries.

 

**El senyor president:**

 

Gràcies, senyor Maluenda.

Anem a votar estes tres esmenes.

Comencem, doncs, per la 56.
Vots a favor de l'esmena número 56?
Vots en contra?
Abstencions?
Cap.
Per 6 a favor i 9 en contra queda rebutjada.

Votamos a continuación conjuntamente la 46 y la 58.
¿Votos a favor?
7.
¿Votos en contra?
8.
Por 7 votos a favor y 8 en contra quedan rechazadas ambas enmiendas.

Pasamos a votar el artículo 14 con las enmiendas incorporadas que ya han sido aprobadas.
Votos a favor del artículo 14?
8.
Votos en contra?
7.
Abstenciones?
Ninguna.
Por 8 votos a favor y 7 en contra queda aprobado el artículo 14.

Pasamos a votar el artículo 15 y 16.
¿Votos a favor de los artículos 15 y 16?
8.
¿Votos en contra?
Por 8 votos a favor y 7 en contra quedan aprobados los artículos 15 y 16.
Perdón, perdón, tenemos que retomar el tema porque hay una enmienda en el artículo 15.
En el artículo 15, enmienda número 64, 67 más la *(inoïble)* el señor Sanmartín, que son la 108, 156 y 197.

Tiene la palabra el señor Sanmartín para su defensa.

 

**El senyor Sanmartín Besalduch:**

 

Molt breument.

Fan referència aquestes esmenes al que és la.
.
.
*(inoïble per raons tècniques)* per aquells sòls classificats pel propi planejament general com a no urbanitzables d'especial protecció.

I les dos darreres, la 156 i la 197.
La 156 és molt breu, únicament fa referència que en els plans d'acció territorial de caràcter sectorial, com diu el projecte, es tramitaran, evidentment, segon les normes previstes per l'estratègia territorial valenciana.
Aquests plans hauran de ser objecte d'informe per part de la conselleria competent en el termini d'un mes.
Pense que l'esmentat informe no ha de ser preceptiu, com diu el projecte de llei, sinó que hauria de ser vinculant.

I, per últim, en la 197 parla del que són les vies --jo diria-- de participació en totes aquelles decisions en matèria d'ordenació del territori.
I, en conseqüència, plantejàvem la creació de l'observatori permanent del territori valencià amb objecte, més que res, d'elaborar i divulgar la informació gràfica sobre el territori, detectar la problemàtica existent al respecte, concretar també alternatives per al desenvolupament sostenible del territori i, sobretot, facilitar la gestió per avaluar l'eficàcia o no eficàcia --diríem-- de les polítiques d'ordenació del territori.

Gràcies.

 

**El senyor president:**

 

Gràcies, senyor Sanmartín.

Torn en contra, senyor Maluenda.

 

**El senyor Maluenda Verdú:**

 

Gràcies, senyor president.

Mire, la primera, la 64, vosté no pot modificar el que no diu la llei.
Ja no diu el projecte de llei "podrà elaborar", diu "elaborarà" perquè ha sigut votat favorablement l'esmena 63 del Grup Parlamentari Popular, que ja ha modificat l'article 15.
2.
Per tant, ja no té sentit que vosté mantinga una cosa que no existeix.

 

**El senyor president:**

 

Gràcies, senyor Maluenda.

Senyor Sanmartín.

 

**El senyor Sanmartín Besalduch:**

 

Té raó.

 

**El senyor president:**

 

Senyor Maluenda.

 

**El senyor Maluenda Verdú:**

 

Gràcies.

Quant a la 67 i a la 108 que, com vosté diu, estan clarament relacionades, són les de la moratòria.
Mire, preservar el litoral i l'horta es confia a l'elaboració dels plans d'acció territorial que preveu esta llei.
Fins que no estiga aprovada el Pla d'acció territorial, es compta amb l'instrument que s'ha revelat com el més eficaç per a la defensa del medi ambient: la declaració d'impacte ambiental.

En efecte, qualsevol modificació del planejament municipal que comporte una reclassificació de sòl ha d'anar sempre acompanyada del corresponent estudi d'impacte ambiental que haurà ser objecte de la conseqüent declaració per la Generalitat, menysprear eixe instrument és ignorar el seu desenrotllament.
Abans dels anys 80, en tot el món, s'ha demostrat la seua eficàcia per a la defensa de la sostenibilitat per a la que s'ha mostrat molt superior a la dels instruments de planificació territorial.

Però, a més, la llei aposta de forma clara en este sentit, i, avançant-se a la transposició d'una directiva europea, incorpora l'avaluació estratègica ambiental que, existint el criteri de sostenibilitat a les polítiques, plans i projectes de la Generalitat, manté eixe criteri com a mesura més adequada.
La moratòria se'ns presenta com un instrument timorat al que recórrer quan no es volen afrontar els problemes reals que demana el dia a dia el conjunt de la societat.
Donar l'esquena al problema, proporcionant una mateixa solució neutra a problemes i demandes socials molt diversos, per allò de la fórmula de café per a tots, com els que alberga esta immensa majoria de superfície que ocuparia la franja del litoral objecte de moratòria, és desconéixer el territori valencià.
Ignorar els factors de desenrotllament i cohesió social en ares al manteniment del medi físic en exclusiva és desconéixer també l'equilibri entre els tres factors que pretenen el desenrotllament sostenible, és ignorar l'estratègia territorial europea adoptada per acord del consell europeu de ministres en Potsdam en 1999 i és alinear-se en un ecologisme obsolet.

Per últim, quan a la 156.
Mire, l'article 60.
2 diu que és preceptiu.
I vostés pretenen modificar que siga preceptiu perquè siga vinculant.
És que diu que és preceptiu.
I si no hi ha informe el silenci administratiu és positiu.
Si canviem preceptiu per vinculant ja no pot haver informe favorable quan hi ha silenci administratiu sinó que caldria estar a espesses de què es presente o no es presente.
I si hi ha una administració que pel que siga, per descuit, resulta que no el presenta, estem perjudicant, precisament, als més afectats.

I acabe.
Quan a l'observatori permanent del territori, mire, no és mala idea, no és mala idea.
Però jo entenc que l'article 99 deixa oberta esta possibilitat, regula la possibilitat de crear l'observatori permanent o qualsevol altre òrgan que puga donar-li la participació a la societat i que servisca també d'òrgan consultiu per a estes qüestions.

 

**El senyor president:**

Moltes gràcies, senyor Maluenda.

Anem a votar les esmenes .
.
.

 

**El senyor Sanmartín Besalduch:**

La 64 es retirava, perquè ja estava recollida.

 

**El senyor president:**

Molt bé.
Aleshores esta no es vota.

Passem a votar la resta d'esmenes 63, 120, 156 i 197.
Vots a favor?
7.
Vots en contra?
8.
Per 7 vots a favor i 8 en contra queda rebutjades.

Ara sí, toca votar l'article 15.
Vots a favor?
8.
Vots en contra?
7.
Per 8 vots a favor i 7 en contra queda aprovat l'article 15.

L'article 16.
Vots a favor?
8.
Vots en contra?
Abstencions?
Per 8 vots a favor i 7 abstencions queda aprovat l'article 16.

A l'article 17 està l'esmena número 70, que queda agrupada, la 71, 73, 75, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 84 i 85.
Per a la seua defensa, té la paraula el senyor Sanmartín.

 

**El senyor Sanmartín Besalduch:**

Gràcies, president.

Un conjunt de dotze esmenes agrupades per a parlar sobre el tema de l'ús deficient dels recursos hídrics, el que anomenem un pla integral per als recursos hídrics.

En primer lloc, en l'esmena 70, pensem que és imprescindible introduir una gestió adequada dels recursos hídrics per a evitar la sobreexplotació i garantir l'estalvi i el subministrament suficient, fonamentant-se, evidentment, i aquesta és la nostra basa central en una gestió integral, cicle integral, una gestió integral i conjunta de les aigües superficial i subterrànies i la recuperació completa d'aquest costos.

Seguim en el tema de protecció i qualitat dels recursos hídrics i pensem que al punt 1 de l'article 18 caldria afegir que davant la pressió --i ací que segur que esta sí que ens l'aprovaran-- que davant la pressió per a obtenir nous recursos hídrics, la qualitat de l'aigua i el manteniment de la mateixa, mitjançant estudis de vulnerabilitat i de gestió del sòl, ha de formar part de qualsevol avaluació hidrogeològica i s'ha de convertir en l'eix central de qualsevol pla d'explotació.

Seguint en la protecció i qualitat dels recursos hídrics afegim un nou apartat en el qual establim o voldríem establir de forma obligatòria que en tots els municipis un programa que pensem que fa falta i a més urgent de qualitat de l'aigua que com a mínim avalués aspectes com el grau de depuració i reutilització de les aigües, el control, no solament el control, el seguiment també de la qualitat de les aigües destinades al consum públic, la prevenció i correcció de la contaminació deguda a activitats diverses, és a dir, urbanes, industrials, sobre tot per a establir les mesures preventives i procedir a introduir actuacions de control i recuperació d'aquelles zones afectades.
I també, com no, control i correcció de la contaminació de les aigües subterrànies provocats, insistisc, pel tema de l'agricultura, sobre tot pel tema dels nitrats i sobre tot en zones de regadiu intensiu; control i correcció de la contaminació també degut a l'utilització de pesticides i, en definitiva, control i reducció de la contaminació produïda per tota una altra sèrie de processos com pot ser contaminació produïda per residus sòlids, urbans, inerts o voluminosos dipositats en abocadors controlats o no controlats.

Ràpidament dir també, seguim amb el tema dels recursos hídrics, en la seua protecció, que l'esmena 75 no és més que una introducció a manera causal que explique el per què de l'adopció de determinades mesures.
El recurs a l'aigua subterrània pensem que continua degradant-se a marxes forçades per la utilització, pensem que deficient, per la contaminació provocada per una gestió deficient o per un ús incorrecte o mal planificat del sòl.
Per aquestes raons els desenvolupaments urbanístics i la implatació seguirien en el mateix.

Afegir també que així mateix en les àrees agrícoles localitzades al litoral s'hauria de tindre especialment en compte l'evolució dels processos d'intrusió marina per les conseqüències negatives que comporta, sobre tot en els aqüífers existents i sobre tot en el procés de salinització d'aquests aqüífers.
Per aquest motiu pensem que s'hauria d'analitzar l'evolució dels bombejaments, que és la causa principal de l'avanç de l'aigua salada i reconstruir-se com a objectiu principal la relació entre el que són les precipitacions meteorològiques i la posició de la *(inintel·ligible)* amb auxili de les dades actualment existents.
Jo havia posat aquí de l'Institut Geològic i Miner d'Espanya, però poden ser també, evidentment, altres institucions.

Dir també que, quan es parla de l'ús sostenible referit a l'aigua com a objectiu prioritari en matèria de gestió de l'aigua a la Comunitat Valenciana, pense que s'hauria d'afegir que es tinga en compte especialment la rehabilitació integral dels grans perímetres històrics del regadiu tradicional valencià, a fi d'aconseguir un estalvi hídric important i a l'hora racionalitzar, racionalitzar encara que tard però a temps, la distribució i la pràctica de rec en determinats regadius tradicionals.
Moltes voltes, per cert, comencen a ser marginals ja.

I acabem ja molt ràpidament pel temps que tinc.
Respecte a l'ús sostenible de l'aigua afegir de nou un apartat per a optimitzar l'aprofitament de les aigües superficials a l'objecte de salvaguardar i equilibrar l'explotació dels aqüífers.
També establir un pla d'infrastructures complementàries per a la captació i adducció d'aigües subterrànies, a fi d'atenuar els efectes negatius de les sequeres sobre tot en les zones de l'interior.
També, en aquest aspecte, realitzar estudis de viabilitat relatius al dessalatge d'aigua de mar, establint les possibles àrees de captació i analitzant possibles impactes associats, si és que existiren.

I finalitze ja estos quinze segons per a resumir les tres.
Seguim en els mateix aspectes: avaluar la viabilitat tècnica i econòmica dels projectes, penso que és importantíssim i no ho estem fent suficientment, els projectes de recàrrega artificial en aquells aqüífers de major interés i sobre tot, com no, situats en la zona del litoral.
Acabar dient que en l'última esmena, en la 85, dir que pense que és imprescindible crear una oficina per a la gestió sostenible dels recursos hídrics que, en coordinació amb les confederacions hidrogràfiques que ens afecten aquí, a la Comunitat Valenciana, desenvolupe tasques específiques de control i seguiment sobre l'ús sostenible de l'aigua.

Moltes gràcies.

 

**El senyor president:**

Moltes gràcies, senyor Sanmartín.

Torn en contra?

 

**El senyor Maluenda Verdú:**

Gràcies, senyor president.

Totes estes esmenes giren sobre el que demana el senyor diputat que es faça un ús eficient dels recursos hídrics, que s'evite la sobreexplotació i que es garantice el subministrament als municipis.
I coincidim plenament amb la seua senyoria, plenament coincidim amb la seua senyoria.
No anem a acceptar-li les esmenes, perquè vosté li dóna una redacció que dóna la sensació o que està fent una tesina o que està donant classes a l'institut.
Ho explica d'una forma que no sé, que és més propi.
.
.
no sé , no és text d'una llei.
Però fixe's si coincidim amb la seua preocupació que des de 1995 el govern de la Generalitat presidit pel Partit Popular ha estat portant endavant una política totalment coincident amb el que vosté demana, no solament quan a decisions i altres recursos sinó també a la qualitat de l'aigua, a garantir l'abastiment i l'explotació.

Però fixe's si vostés són contradictoris, perquè vosté el que acaba de fer ara és com dir que estic parat i estic anant al mateix temps, estic parat i estic anant.
Vostés el que demanen, mire vosté, és el que s'oposen.
Això que vostés demanen en estes esmenes és al que s'oposen.
Vostés resulta que hi ha un anunci fet ja *chulesco* de derogar el transvases de l'Ebre que van retardant, primer va el dia 11, després serà per al dia 18, ara per a quan és?

Mire vosté si tinguérem aigua suficient en la nostra Comunitat tindríem garantit l'abastiment a les poblacions per a consum humà; tindríem garantit l'abastiment per al manteniment de regadius; tindríem garantida la recuperació dels aqüífers.
Sí, sí, tindríem garantida la recuperació dels aqüífers, perquè la sobreexplotació s'acabaria, es recuperaria l'aqüífer totalment ja.

I després parlar de les dessaladores.
Mire, les desaladores hem dit fins a la sacietat que és una mesura que contempla el PHN del Partit Popular complementària, però que mai pot ser substitutòria, perquè genera una agressió ambiental terrible, molt greu, molt greu i a més genera uns costos que no pot suportar cap agricultor.
Com a mesura especial per a atendre necessitats d'abastiment d'alguna població és possible que sí, que puguen pagar 22 euros en una planta que produsca fins a 10.
000 metros cúbics diaris o puguen atendre la despesa de 87 euros, si és una planta que fa entre 15.
000 i 25 metros diaris, o puguen atendre els 67 euros d'una planta de més de 50.
000 metros cúbics diaris.
Però que servisca com a solució per a garantir l'ús deficient de recursos hídrics i evitar la sobreexplotació de cap forma, de cap forma, perquè l'únic que pot descontaminar els recursos que tenim, eixa salmorra que desapereix en el procés de dessalació.
.
.
*(remors)* 

 

**El senyor president:**

Per favor, senyories.

 

 

**El senyor Maluenda Verdú:**

.
.
.
Perquè vostés fan un procediment d'òsmosis inversa que és agarra l'aigua del mar i dessalar-la.
Fixe's si és fàcil: anem a agarrar l'aigua dolça de l'Ebre que va al mar abans que se sale i no faria falta dessalar-la.
Per això li dic que és un contrasentit, és un contrasentit: és dir estic parat i estic anant al mateix temps.
Les mesures que vosté demana estan totes incloses en el Pla hidrològic nacional, està portant-les endavant el govern de la Generalitat des de 1995 amb molta eficiència i molta eficàcia i està reconegut per les demés comunitats autonòmiques espanyoles, sí, sí, que copien els sistemes d'aquí.
Aquí hem aprofitat fins l'últim recurs, aquí han millorant inclús les garanties, les exigències de les directives europees mediambientals.
Vosté sap que demana Europa que per a l'any 2005 totes les poblacions que tinguen més de 2.
000 habitants disposen de la sue aplanta de depuradora o de sanejament d'aigües.
I aquí, en esta Comunitat, des de l'any 2000 ho tenen totes les poblacions que tenen més de 500 habitants.
I que hem avançat en cinc anys i hem baixant el llistó poblacional en 1.
500 habitants.

I s'ha acabat eixe primer pla de sanejament i està fent-se un altre.
Perquè la nostra preocupació, senyor Adolf Sanmartín, és això: fer l'ús més eficient dels recursos que disposem i així poder demanar solidaritat d'altres comunitats, conforme hem fet a través del Pla hidrològic nacional.
El fet trist, el fet lamentable, és que apleguen vostés i d'una plomada s'ho carreguen tot.
Això sí que és trist i lamentable.
*(Remors)* Això sí que és trist i lamentable.
Perquè això que vostés demanen en les esmenes.
.
.
*(remors)* és això que tindríem garantit en eixe pla hidrològic nacional i en eixe transvasament de sobrants de l'Ebre, de sobrants, de la part que va al mar.
Això és el que mos garantiria acabar amb la sobreexplotació i poder garantir a qualsevol persona l'abastiment per a consum humà i poder mantindre els regadius actuals.
Tot això vostés s'ho carreguen.

Per tant, jo compartixc el criteri de les seues esmenes, no la redacció però sí el criteri, sí l'objectiu.
Coincidim plenament, i a més, m'agrada, me congratula vore que vosté està recolzant amb eixes peticions allò que el Govern Valencià està fent.
.
.
*(Remors)*

 

**El senyor president:**

 

Es prega silenci, per favor.

 

**El senyor Maluenda Verdú:**

 

Senyories!
Que jo també estic sense dinar!

 

**El senyor president:**

 

Señorías, se ruega silencio.
*(Remors)* Señorías.
Señor Arnal, por favor.
Señor Maluenda.

Debemos respetar al diputado que tiene el uso de la palabra.
Por favor, déjenle hablar, que usted ha tenido su oportunidad para hablar.
Muchas gracias.

Puede continuar, señor Maluenda.

 

**El senyor Maluenda Verdú:**

 

Gràcies, senyor president.

Sí, això que els he dit, que vostés mateixos es fan la rèplica.
Vostés són contradictoris, allò que diuen amb allò que fan.

Res més i gràcies.

 

**El senyor president:**

 

Moltes gràcies, senyor Maluenda.

Anem, per tant, a votar este grup d'esmenes, si ningú vol ninguna.
.
.
Anem a votar conjuntament totes les esmenes.
Vots a favor?
7.
Vots en contra?
8.
Per 7 vots a favor i 8 en contra queden rebutjades.

Anem a votar l'article número 17.
Vots a favor de l'article número 17?
8.
Vots en contra?
6.
Abstencions?
1.
Per 8 vots a favor, 6 en contra i 1 abstenció, queda aprovat l'article 17.

Anem a votar els articles 18, 19, 20, i 21, amb les esmenes que han sigut aprovades ja i incorporades.
Vots a favor?
*(Remors)* El 20, muy bien.
Pues votamos el 17, 18, 19 y 21.
Primero el 20.

 

**El senyor Godoy García:**

 

Senyor president.

 

**El senyor president:**

 

Dígame.

 

**El senyor Godoy García:**

 

Por separado 18 y 19, y 20 y 21 otro bloque.

 

**El senyor president:**

 

O sea, 18 y 19 un bloque, y 20 y 21 otro bloque.

Pues empezamos por 18 y 19.
¿Votos a favor?
8.
¿Votos en contra?
7.
Por 8 votos a favor y 7 en contra quedan aprobados los artículos 18 y 19.

El 20 y 21.
¿Votos a favor?
8.
¿Votos en contra?
1.
¿Abstenciones?
6.
Por 8 votos a favor, 6 abstenciones y 1 en contra queda aprobado los artículos 20 y 21.

Al artículo 22 está la enmienda 101, del Grupo Socialista, a la que se añaden la 103, 106, 125 y 126.
Para su defensa, tiene la palabra el señor Sanmartín.

 

**El senyor Sanmartín Besalduch:**

 

Aquestes esmenes, un conjunt de cinc esmenes, fan referència al que és el patrimoni rural valencià, i encara que siga indirectament, també està relacionat, jo he de recordar aquí, sobretot per als pobles de l'interior, que tenim actualment tota una sèrie de pantans o de preses que, com a conseqüència de la desídia de l'administració popular, estem perdent l'aigua contínuament.
Ens estan dient de.
.
.
*(Remors)* Eh?
Sí, sí.
La 101.
.
.
*(Remors)*

 

**El senyor president:**

 

Señora secretaria, por favor.

 

**El senyor Sanmartín Besalduch:**

 

Per exemple, està el pantà d'Arenós, que pels badalls se'n va l'aigua; en la presa d'Algar encara no estan les comportes.
Ho dic per.
.
.
No, no.
Ho dic seriosament pel tema del patrimoni rural valencià, que és important la relació que té.

Per esta raó, mosatros, a banda d'això, introduïm que el Consell de la Generalitat aprove un pla d'acció territorial del sistema rural valencià, com es parlava aquí, de caràcter sectorial, amb la finalitat de millorar aquest medi i protegir les seues peculiaritats territorials, és a dir, totes les zones de l'interior del País Valencià.
El pla s'haurà de fonamentar en el que és la participació ciutadana i en la coordinació entre les diverses administracions públiques, i inclourà necessàriament tota una sèrie d'instruments i programes com poden ser la creació d'un fons econòmic específic, l'establiment d'una política fiscal diferenciada, creació de bases legals que permeten assegurar el futur de determinades explotacions familiars, etcètera.

Seguint en el patrimoni rural valencià, i quan en el projecte de llei parla de la revitalització d'aquest patrimoni rural, diu que les administracions establiran el marc d'ajudes públiques per a estimular i modernitzar l'activitat agrària.
Jo pense que hauríem d'afegir que aquestes ajudes públiques, com a principi bàsic, compliran amb una condició molt concreta, és a dir, l'ecocondicionalitat, apostant de forma obligatòria pel recolzament de models de producció per raons ambientals o amb beneficis ambientals, decantant-se per la diversitat de sistemes tradicionals de valor natural i reforçant el paper de l'agricultura en la supervivència de determinades zones rurals.

El mateix quan parlem de l'horta de la Comunitat Valenciana, el projecte de llei diu que el Consell aprovarà un pla d'acció territorial de protecció de l'horta en el qual es definiran les zones mereixedores de protecció.
S'ha d'incloure també: "i la seua delimitació" molt, molt concreta.

Dir també en l'esmena 125, i ja acabo, quan parlem de normes generals d'integració paisatgística en la planificació territorial, que bé, que es puguen establir excepcions --atenció-- en aquells casos en els quals el propietari agrícola, per raons d'escassa rendibilitat, es veja obligat a modificar els cultius tradicionals.
I aquí li demano una cosa al president en aquesta esmena a l'hora de redactar-la.
Jo no voldria que s'entengués que per raons d'escassa rendibilitat es puguen modificar determinats cultius, jo no vaig posar-ho i m'he adonat ara, introduir que no faig referència al regadiu, que no es puga entendre en transformacions de secà a regadiu, sinó que me referia al secà.
No vaig posar-ho i, per tant, demano que es tinga en compte això, simplement.

Gràcies.

 

**El senyor president:**

 

En cas que siga aprovada, ho tindrem en compte, però li recorde que s'ha passat un minut.
*(Remors)* Moltes gràcies.

Torn en contra?

 

**El senyor Maluenda Verdú:**

 

Gràcies, senyor president.

Bé, aquí tenim l'esmena 101, que ha defensat el senyor Sanmartín, que l'únic que fa és desplegar el contingut del punt 3 de l'article 22 de forma reglamentària.
Fixen-se si esta pràctica parlamentària o este criteri jurídic que té vosté per a configurar el text d'una llei fóra l'usual, jo he dit abans això del llibre gros de Petete, però és que ho torne a dir: hauríem de fer, en comptes d'un text legal, el llibre gros de Petete, perquè estaríem incorporant, i vinga i vinga i vinga, i desenrotllant coses, i després ahí què té?
Un reglament.

Fixe's, vosté agarra el punt 3 de l'article 22 i diu, manté el text que ve en la llei i diu: "El pla, fonamentant-se en la participació ciutadana i en la coordinació entre les diverses administracions públiques, inclourà necessàriament els instruments i els programes següents: a) Orientar i potenciar l'acció de les diputacions provincials.
.
.
" Orientar i potenciar el pla a les diputacions provincials?
Escolte.
*(Remors)* Però com?
Per favor!
No, no.
*(Remors)*

 

**El senyor president:**

 

Per favor.

 

**El senyor Maluenda Verdú:**

 

Què tenen a vore les diputacions provincials amb esta qüestió?

Diu: ".
.
.
en tant que instruments funcionals al servici dels ajuntaments cap al desenrotllament rural.
Les diputacions, per tant, hauran de donar suport als xicotets ajuntaments en la gestió integral del seu territori".
Les diputacions?
Francament, és que me sorprén, jo crec que estem tots sorpresos.
Vosté també a l'escoltar-me, me dóna eixa sensació.

Després, passem a l'altre punt.
*(Remors)* "Creació d'un fons econòmic específic per al desenrotllament rural, plurianual i revisable a mitjà termini, amb la finalitat de consolidar i assegurar la continuïtat de les actuacions.
" O siga, vosté aquí fa tot allò que vosté interpreta que, amb caràcter general, diu el punt 3 de l'article 22, i ho va desenrotllant al seu criteri, però no s'adona que està envaint competències que són de l'administració local que hem de pensar un moment.
O ja no creem en l'autonomia local?

Quant als comentaris que ha fet, que no vullc que se m'oblide, respecte de la situació de l'embassament de Cortes de Arenoso, d'Arenós, i altres que no ha mencionat, jo li recorde que la Confederació Hidrogràfica del Xúquer depén del Partit Socialista Obrer Espanyol, jo li ho recorde.
*(Remors)* Estaré recordant-li constantment la situació en què se.
.
.
*(Remors)*

 

**El senyor president:**

 

Senyories, per favor, es prega silenci.

 

**El senyor Maluenda Verdú:**

 

No se pose nerviosa la seua senyoria, no se pose nerviosa la seua senyoria, que estic intervenint jo.

Jo recordaré en la cambra, en els debats que tinga ocasió, quina és la situació d'eixos embassaments, perquè és la Confederació Hidrogràfica qui ha de resoldre-ho, no la Generalitat, i la Confederació Hidrogràfica crec que vosté sap que depén del govern d'Espanya.

Res més i moltes gràcies.

 

**El senyor president:**

 

Moltes gràcies, senyor Maluenda.

Anem a votar estes cinc esmenes.
Sí, senyor Arnal?
*(Remors)* 125 i 126.

Per tant, anem a passar primer estes dos, 125 i 126.
Vots a favor?
6.
Vots en contra?
9.
Per 6 vots a favor i 9 en contra, queden rebutjades.

Votem la resta de les esmenes.
Vots a favor?
7.
Vots en contra?
8.
Per 7 vots a favor i 8 en contra, queden rebutjades les altres tres esmenes.

Passem a votar l'article 22.
Vots a favor de l'article 22?
8.
Vots en contra?
7.
Per 8 vots a favor i 7 en contra queda aprovat l'article 22.

Votem els articles 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31, 32, 33, 34, 35, 36, 37, 38, 39, 40, 41, 42, 43, 44, 45, 46, 47, 48, 49, 50.
51, 52, 53, 54, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63, 64, 65, 66, 67, 68, 69, 70, 71, 72, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 79 i 80.
Alguna.
.
.
?
Diga vosté.

 

**El senyor Arnal i Ibáñez:**

 

De la 25 a la 28, votació separada.
De la 30 a la 32.
.
.
Podrien estar tots en un bloc, eh?
*(Inoïble)* 24 i 28, 30 i 32 en un bloc, 34 i 36 --inclosos, eh?
--, 43 i 44, 46, 48 al 50.
.
.
*(Remors)* 52, 54, 56 a 58, 61, 64, 68.
.
.
*(Remors)* 68 a 73 i 75 fins a 77 i 79 i 80 també.

 

**El senyor president:**

 

Estes se poden votar totes conjuntament?

 

**El senyor Arnal i Ibáñez:**

 

Sí.
I totes les altres en un altre bloc.

 

**El senyor president:**

 

Molt bé.

Sí, senyor Godoy?

 

**El senyor Godoy García:**

 

President.
Lo mío es más simple.
Solamente es un bloque con el artículo 28, 33 y 60.
El resto, otro bloque.

 

**El senyor president:**

 

Vamos a votar primeramente.
.
.
*(Remors)* Vamos a ver.
El 23, 24 y 25.
*(Remors)*

 

23 i 24, anem a votar-los.
Vots a favor?
8.
Vots en contra?
1.
Abstencions?
6.
Per 8 vots a favor, 6 abstencions i 1 en contra, s'aproven.

Anem a vore.
El 25, 26, 27 i prou.
Vots a favor?
Vots en contra?
Abstencions?
Per 8 vots a favor i 7 abstencions queden aprovats.

El grup del 28.
Vots a favor?
8.
Vots en contra?
6.
Abstencions?
1.
Per 8 vots a favor, 6 en contra i 1 abstenció, queda aprovat l'article número 28.

L'article número 29.
Vots a favor?
8.
Vots en contra?
1.
Abstencions?
6.
Per 8 vots a favor, 1 en contra i 6 abstencions queda aprovat l'article 29.

Article 30, 31 i 32.
Vots a favor?
8.
Vots en contra?
Abstencions?
Per 8 vots a favor i 7 abstencions queden aprovats els números 30, 31 i 32.

L'article 33.
Vots a favor?
8.
Vots en contra?
7.
Per 8 vots a favor i 7 en contra queda aprovat l'article número 33.

Article número 34, 35, 36.
Vots a favor?
8.
Vots en contra?
Abstencions?
7.
Per 8 vots a favor i 7 abstencions queden aprovats estos tres articles.

Article número 37, 38, 39, 40, 41 i 42.
Vots a favor?
8.
Vots en contra?
1.
Abstencions?
6.
Per 8 vots a favor, 6 abstencions i 1 en contra queden aprovats tots els articles.

Article número 43 i 44.
Vots a favor?
8.
Vots en contra?
Abstencions?
7.
Per 8 vots a favor i 7 abstencions queden aprovats estos dos articles.

Article número 45.
Vots a favor?
8.
Vots en contra?
1.
Abstencions?
6.
Per 8 vots a favor, 1 en contra i 6 abstencions queda aprovat l'article número 45.

Article número 46.
Vots a favor?
8.
Vots en contra?
Abstencions?
Per 8 vots a favor i 7 abstencions queda aprovat el número 46.
*(Remors)*

 

Article número 47.
Vots a favor?
8.
Vots en contra?
1.
Abstencions?
6.
Per 8 vots a favor, 1 en contra i 6 abstencions queda aprovat l'article número 47.

Articles número 48, 49 i 50.
Vots a favor?
8.
Vots en contra?
Abstencions?
Per 8 vots a favor i 7 abstencions queden aprovats estos tres articles.

Article número 51.
Vots a favor?
Vots en contra?
Abstencions?
Per 8 vots a favor, 1 en contra i 6 abstencions queda aprovat l'article número 51.

Article número 52.
Vots a favor?
8.
Vots en contra?
Abstencions?
Per 8 vots a favor i 7 abstencions queda aprovat el número 52.

Article número 53.
Vots a favor?
8.
Vots en contra?
1.
Abstencions?
6.
Per 8 vots a favor, 1 en contra i 6 abstencions queda aprovat l'article 53.

Article 54.
Vots a favor?
8.
Vots en contra?
Abstencions?
Per 8 vots a favor i 7 abstencions queda aprovat l'article 54.

Article número 55.
Vots a favor?
8.
Vots en contra?
1.
Abstencions?
Per 8 vots a favor, 1 en contra i 6 abstencions queda aprovat l'article número 55.

Articles números 56, 57 i 58.
Vots a favor?
Vots en contra?
Abstencions?
Per 8 vots a favor i 7 abstencions queden aprovats estos tres articles.

Article número 59.
Vots a favor?
Vots en contra?
Abstencions?
Per 8 vots a favor, 1 en contra i 6 abstencions queda aprovat l'article 59.

Article 60.
Vots a favor?
8.
Vots en contra?
7.
Per 8 vots a favor i 7 en contra queda aprovat l'article 60.

Article número 61.
Vots a favor?
Vots en contra?
Abstencions?
Per 8 vots a favor i 7 abstencions queda aprovat l'article número 61.

Article número 62 i 63.
Vots a favor?
8.
Vots en contra?
1.
Abstencions?
6.
Per 8 vots a favor, 1 en contra i 6 abstencions, queda aprovat l'article 62 i 63.

Article número 64.
Vots a favor?
Vots en contra?
Abstencions?
Per 8 vots a favor i 7 abstencions queda aprovat l'article 64.

Article número 65, 66 i 67.
Vots a favor?
8.
Vots en contra?
1 Abstencions?
6.
Per 8 vots a favor, 1 en contra i 6 abstencions queden aprovats els tres articles.

Article número 68, 69, 70, 71, 72 i 73.
Vots a favor?
8.
Vots en contra?
Abstencions?
Per 8 vots a favor i 7 abstencions queden aprovats estos articles.

Article número 74.
Vots a favor?
Vots en contra?
Abstencions?
Per 8 vots a favor, 1 en contra i 6 abstencions queda aprovat l'article 74.

Article 75 a 77.
Vots a favor?
Vots en contra?
Abstencions?
Per 8 vots a favor i 7 abstencions queden aprovats estos tres articles.

Article número 78.
Vots a favor?
Vots en contra?
Abstencions?
Per 8 vots a favor, 1 en contra i 6 abstencions queda aprovat l'article 78.

Article 79 i 80.
Vots a favor?
Vots en contra?
Abstencions?
Per 8 vots a favor i 7 abstencions queden aprovats els articles 79 i 80.

Passem a l'article 81.
Esmena número 177 del Grup Socialista, a la qual s'afegix la número 179 i 182.
Té la paraula el senyor Sanmartín.

 

**El senyor Sanmartín Besalduch:**

 

Gràcies, president.

Tres esmenes, la 177, 79 i 182 relatives o agrupades per a fer referència a les quotes de sostenibilitat.
El projecte de llei ens diu que el sistema d'indicadors territorials i ambientals.
.
.
es diu que el Consell establirà, evidentment mitjançant decret, indicadors de consum de recursos, especialment fa esment de l'aigua i del sol.
Pense --i aquesta és l'addició que fem nosaltres-- que falta l'energia.

La 179, també relativa als llindars de sostenibilitat, es tractaria en esta esmena, molt ràpidament, d'incloure uns indicadors territorials i ambientals mínims relatius al consum d'aigua i al consum de sol per a evitar abusos que d'una altra forma poden ser irreparables.
El projecte de llei ens diu que s'establiran per decret.
I jo pense que podríem fixar uns llindars mínims al respecte.

I, per últim, la 182, també parlant de les quotes de sostenibilitat derivades de la gestió urbanística, mai el planejament municipal pensem que podrà sobrepassar els llindars establerts.
El projecte de llei diu que sí, per causes justificades.
Jo pense que això pot resultar perillós.
Pensem que són tots els municipis i no solament els que superen els llindars, els que haurien de contribuir a la sostenibilitat i destinar una quantitat a programes de millora de la qualitat d'aquest entorn.

Gràcies.

 

**El senyor president:**

 

Moltes gràcies, senyor Sanmartín.

Senyor Maluenda.

 

**El senyor Maluenda Verdú:**

 

Gràcies, senyor president.

Mire, senyor Sanmartín, si jo ara me distraguera i li acceptara a vosté l'esmena 177 resulta que l'article 81 diria: ".
.
.
especialment d'aigua, sol, energia i energia.
" Dos voltes ho diria.
Per què?
Perquè hem acceptat l'esmena 175 que ha defensat el senyor Arnal, que planteja el mateix que vosté.
Per tant, vosté ara hauria.
.
.
*(El senyor Sanmartín diu: "Sí, ja, ja, però jo defense la meua.
")* Jo he de vetlar pel bon fi del que es presenta.
.
.
*(El senyor Sanmartín diu: "Però no per això no he de presentar jo la meua.
")* Sort que jo m'he donat compte.
.
.

 

**El senyor president:**

 

Senyor Sanmartín.
.
.

 

**El senyor Maluenda Verdú:**

 

Mire.
.
.
*(El senyor Sanmartín diu: "Energia al quadrat")*, quant a la 179, jo pensava que vosté anava a retirar eixa esmena perquè considerem que és innecessària perquè queda clarament garantit el tema del litoral valencià, clarament garantit.
I jo, quan m'he referit a l'esmena 67 i a la 108, ja li he donat arguments que justifiquen perquè no anem a acceptar-li esta esmena.
Jo pensava que vosté havia compartit eixe criteri meu anterior.
.
.
--no és el mateix cas que l'esmena del senyor Arnal-- però que havia compartit el mateix criteri i que anava a retirar-la, però veig que no i està en el seu dret de mantindre-la.
Però comprenga que després de la meua manifestació o el meu torn en contra a la 67 i 108, done per reiterats aquells arguments.

Quant a la 182, mire, no se pot dir que no com a norma a tot.
N'hi ha excepcions.
Si les excepcions estan justificades qui tindrà major interés per vetlar pel seu territori que el mateix ajuntament?
El mateix ajuntament!
Per tant, poden haver excepcions sempre que estiguen justificades i complisquen les normes que exigix la llei.
I la conselleria ha de ser la garant que això es porte a efecte.
Però dir que no, prohibir terminantment que no se puga sobrepassar, entenc que no seria bo perquè totes les circumstàncies no són les mateixes, tots els ajuntaments no tenen les mateixes característiques i cada terme és d'una manera.
I dins d'un mateix terme n'hi ha singularitats.
Per tant, esta esmena tampoc podem acceptar-se-la.

 

**El senyor president:**

 

Moltes gràcies, senyor Maluenda.

Anem a votar les tres esmenes, 177, 179 i 182.

 

**El senyor Sanmartín Besalduch:**

 

Retirem la 177 pel tema de l'energia.
Com l'ha presentat el Grup d'Esquerra Unida i també l'hem presentat nosaltres, evidentment la retiro perquè no aparega energia al quadrat.

 

**El senyor president:**

 

Retira la 177, és aixina?
*(Remors)*

 

Anem a votar la 179 i 182.
Senyories, vots a favor de les esmenes?
7.
Vots en contra?
8.
Per 7 vots a favor i 8 en contra queden rebutjades.

Anem a votar l'article 81.
Vots a favor?
8.
Vots en contra?
7.
Per 8 vots a favor i 7 en contra queda aprovat l'article 81.

Anem a votar l'article 82 fins al número 100.
Si no n'hi ha alguna.
.
.
?
Sí.

 

**El senyor Arnal i Ibáñez:**

 

Separar el 83, el 85 i 86, el 90, el 93, 94 i 95, tots eixos.
.
.
*(inintel·ligible)*; i el 99.

 

**El senyor president:**

 

Senyor Godoy.

 

**El senyor Godoy García:**

 

Para separar el 84 i el 99.

 

**El senyor president:**

 

Muy bien.
Anem a començar.

Artículo número 82.
¿Votos a favor?
¿Votos en contra?
¿Abstenciones?
Por 8 votos a favor, 1 en contra y 6 abstenciones queda aprobado el artículo 82.

Artículo 83.
¿Votos a favor?
¿Votos en contra?
¿Abstenciones?
Por 8 votos a favor y 7 abstenciones queda aprobado el artículo 83.

Artículo 84.
¿Votos a favor?
¿Votos en contra?
Por 8 votos a favor y 7 en contra queda aprobado el artículo 84.

Artículos 85 y 86.
¿Votos a favor?
¿Votos en contra?
¿Abstenciones?
Por 8 votos a favor y 7 abstenciones quedan aprobados estos dos artículos.

Artículos 87, 88 y 89.
¿Votos a favor?
¿Votos en contra?
¿Abstenciones?
Por 8 votos a favor, 1 en contra y 6 abstenciones quedan aprobados estos tres artículos.

Artículo número 90.
¿Votos a favor?
¿Votos en contra?
¿Abstenciones?
Por 8 votos a favor y 7 abstenciones queda aprobado el artículo 90.

Artículos 91 y 92.
¿Votos a favor?
¿Votos en contra?
¿Abstenciones?
Por 8 votos a favor, 1 en contra y 6 abstenciones quedan aprobados.

Artículo número 93, 94 y 95.
¿Votos a favor?
¿Votos en contra?
¿Abstenciones?
Por 8 votos a favor y 7 abstenciones quedan aprobados estos tres artículos.

Artículo 96, 97 y 98.
¿Votos a favor?
¿Votos en contra?
¿Abstenciones?
Por 8 votos a favor, 1 en contra y 6 abstenciones quedan aprobados estos tres artículos.

Artículo 99.
¿Votos a favor?
¿Votos en contra?
¿Abstenciones?
Por 8 votos a favor, 6 en contra y 1 abstención queda aprobado el artículo 99.

El artículo 100.
¿Votos a favor?
¿Votos en contra?
¿Abstenciones?
Por 8 votos a favor, 1 en contra y 6 abstenciones queda aprobado el artículo 100.

Las disposiciones adicionales primera, segunda y tercera, salvo que alguien quiera que se voten por separado.
.
.

 

**El senyor Arnal i Ibáñez:**

 

La segona a part.

 

**El senyor president:**

 

Una por una.

Adicional primera.
¿Votos a favor?
¿Votos en contra?
¿Abstenciones?
Por 8 votos a favor y 7 abstenciones queda aprobada la adicional primera.

Adicional segunda.
¿Votos a favor?
¿Votos en contra?
¿Abstenciones?
8 votos a favor, 1 en contra y 6 abstenciones, queda aprobada la adicional segunda.

Adicional tercera.
¿Votos a favor?
¿Votos en contra?
¿Abstenciones?
Por 8 votos a favor, 7 abstenciones, queda aprobada la adicional tercera.

Adicional cuarta.
Tenemos la enmienda número 204, del Grupo Socialista, a la que se agrupa la 209.
Para su defensa tiene la palabra el señor Sanmartín.

**El senyor Sanmartín Besalduch:**

Gràcies, president.

Molt breument, la disposició addicional quarta fa referència a la nova redacció de l'article 10 de la Llei 6/1994, reguladora de l'activitat urbanística, i en el que fa referència a la classificació i programació de sòl urbanitzable.
Jo pense que no té lloc fer-ho ací, quan dins de poc començarem a debatre la modificació d'aquesta llei reguladora per a introduir la nova llei urbanística valenciana i, per tant, tindria més sentit en l'altre text legislatiu.

Gràcies.

**El senyor president:**

Moltes gràcies, senyor Sanmartín.

Senyor Maluenda.

**El senyor Maluenda Verdú:**

Gràcies, senyor president.

Mire, jo entenc que no deu suprimir-se, perquè fa referència a quina és la normativa legislativa que té la comunitat en matèria urbanística, encara que compartixc el criteri que vosté ha manifestat.
És una llei que va a modificar-se molt prompte i a la millor ahí queda una referència que estarà obsoleta, atés que serà altre l'articulat i altra llei.
Jo el que suggerixc és que si la seua senyoria està disposat que fem una transaccional, eliminar la referència a la llei i dir que es basarà en el que establixquen la llei competent en matèria urbanística de la Generalitat Valenciana.

 

**El senyor president:**

Moltes gràcies, senyor Maluenda.

Anem, doncs, a votar estes dos esmenes, 204 i 209.
Vots a favor?
*(Veus)* Vots a favor de les dos esmenes?
*(Veus)* Senyories, votem?
*(Pausa)*

 

No n'hi ha transaccional, senyor Sanmartín, anem a votar tal qual està.
Vots a favor?
Vots en contra?
Per 7 vots a favor i 8 en contra, queden rebutjades les dos esmenes.

Anem a votar la disposició addicional quarta.
Vots a favor?
Vots en contra?
Abstencions?
Ninguna.
Per 8 vots a favor i 7 en contra, queda aprovada l'addicional quarta.

Disposiciones adicionales quinta y sexta, si les parece bien, conjuntamente.
.
.
*(Veus)* Por separado.

Adicional quinta.
¿Votos a favor?
¿Votos en contra?
¿Abstenciones?
Por 8 votos a favor y 7 en contra, queda aprobada la adicional quinta.

La adicional sexta.
¿Votos a favor?
¿Votos en contra?
¿Abstenciones?
Por 8 votos a favor, 1 en contra y seis abstenciones, queda aprobada la adicional sexta.

Disposiciones transitorias primera, segunda, tercera, cuarta y quinta.
¿Las votamos conjuntamente señorías?
*(Veus)* Pues, tercera y quinta.

Disposiciones adicionales primera y segunda.
¿Votos a favor?
¿Votos en contra?
¿Abstenciones?
Por 8 votos a favor, 1 en contra y 6 abstenciones, quedan aprobadas.

Disposición transitoria tercera.
¿Votos a favor?
8.
¿Votos en contra?
¿Abstenciones?
Por 8 votos a favor y 7 abstenciones, queda aprobada.

Disposición transitoria cuarta.
¿Votos a favor?
8.
¿Votos en contra?
1.
¿Abstenciones?
6.
Por 8 votos a favor, 1 en contra y 6 abstenciones, queda aprobada.

Disposición transitoria quinta.
¿Votos a favor?
¿Votos en contra?
¿Abstenciones?
Por 8 votos a favor y 7 abstenciones, queda aprobada la disposición transitoria quinta.

Las disposiciones derogatorias primera y segunda.
.
.
*(un diputat demana la votació per separat)* Por separado.

Disposición derogatoria primera.
¿Votos a favor?
¿Votos en contra?
¿Abstenciones?
Por 8 votos a favor, 1 en contra y 6 abstenciones, queda aprobada la disposición derogatoria primera.

Disposición derogatoria segunda.
¿Votos a favor?
¿Votos en contra?
¿Abstenciones?
Por 8 votos a favor y 7 abstenciones, queda aprobada la disposición derogatoria segunda.

Disposiciones finales primera y segunda.
Las votamos conjuntamente.
¿Votos a favor?
¿Votos en contra?
¿Abstenciones?
Por 8 votos a favor y 7 abstenciones, quedan aprobadas las dos disposiciones finales.

A la exposición de motivos como preámbulo de la ley, con las enmiendas que han sido ya aprobadas.
¿Votos a favor?
8.
¿Votos en contra?
¿Abstenciones?
7.
Por 8 votos a favor y 7 abstenciones, queda aprobada la exposición de motivos como preámbulo de la ley.

Señorías, concluido el debate *(veus)*, quiero recordar a sus señorías que tienen 48 horas para mantener en el Pleno las enmiendas que quieran mantener en el Pleno y presentar los votos particulares que estimen pertinentes.

 

***Designació del membre de la comissió que ha de presentar el dictamen de la comissió sobre el Projecte de llei d'ordenació i foment del territori i protecció del paisatge (RE número 9.
505).***

 

 

**El senyor president:**

 

Pasamos al tercer punto del orden del día, que es: designación del miembro de la comisión que ha de presentar el dictamen de la comisión al Proyecto de ley de ordenación y fomento del territorio y protección del paisaje.
¿Propuestas para presentar la ley ante el Pleno?
*(Pausa)*

 

¿Sí, señor Godoy?

 

**El senyor Godoy García:**

Por parte del Grupo Socialista se propone que sea la vicepresidenta, en razón de que el presidente ya va muy cargado de trabajo.

**El senyor president:**

¿Alguna objeción?
¿Les parece bien?

Pues, se nombra a la señora vicepresidenta para que presente la ley ante el Pleno.

 

 

***Recepció d'esmenes i nomenament de la Ponència que ha d'informar sobre el Projecte de llei de l'habitatge de la Comunitat Valenciana (RE número 10.
984).***

 

 

**El senyor president:**

 

Punto 4 del orden del día: recepción de enmiendas y nombramiento de la ponencia que ha de informar sobre el Proyecto de ley de la vivienda de la Comunidad Valenciana.
En sus carpetas tienen ustedes todas las enmiendas, y resta que nombren cada uno sus ponentes.

¿Señor Arnal, por el Grupo Esquerra Unida-Els Verds?

 

**El senyor Arnal i Ibáñez:**

Pel Grup Entesa el ponent serà Joan Antoni Oltra i el suplent seré jo, Carles Arnal.

**El senyor president:**

Moltes gràcies.

Pel Grup Socialista?

 

**El senyor Godoy García:**

Por el Grupo Socialista, ponentes: señores Adolf Sanmartín y Antonio Godoy; y suplentes: señoras Mercedes Sanchordi y Cristina Moreno.

**El senyor president:**

¿Y por el Grupo Popular?

 

**El senyor Maluenda Verdú:**

El Grup Popular, ponents titulars: el senyor Fernando Modrego i el senyor Jaime Mundo; i suplents: el senyor Mariano Castejón i la senyora Mónica Lorente.

**El senyor president:**

Moltes gràcies, senyor Maluenda.

Res més.
Vullc agrair-los a tots els membres de la comissió la seua col·laboració perquè hajam pogut acabar esta llei dins del temps i amb la forma escaient.

Moltes gràcies i s'alça la sessió.

 

*(S'alça la sessió a les 15 hores i 2 minuts)*