DS-066HTML.html





Ple de les Corts Valencianes realitzat el dia 22 d'abril de 2021.
Comença la sessió a les 10 hores i 5 minuts.
Presideix el president de les Corts Valencianes, senyor Enric Morera i Català.
Sessió plenària número 36.
Segona i darrera reunió.

El senyor president de les Corts Valencianes:

Molt bon dia, senyories.

Es reprén la sessió.

Compareixença del president del Consell per a respondre les preguntes d'interès general per a la Comunitat Valenciana, formulades pels grups parlamentaris

El senyor president de les Corts Valencianes:

Passem al següent punt de l'ordre del dia, que és el nové: compareixença del president del Consell per a respondre a les preguntes d'interés general de la Comunitat Valenciana, formulades pels grups parlamentaris.

Coneixen el procediment, emmarcat en l'article 173 del nostre reglament.
I sense més dilació, li done la paraula a la síndica del Grup Parlamentari Popular, la il·lustre diputada Isabel Bonig.

Senyories, escoltarem la pregunta de control al president del Consell.

La senyora Bonig Trigueros:

Bon dia.

Moltes gràcies, president.

Molt honorable president.

Vicepresidenta.

31 de marzo del 2017, «¿hay que montarle un pollo al señor Rajoy para que nos dé lo que nos toca?
» Esta frase que simbolizaba el espíritu reivindicativo de un gobierno que, según usted, su presidente, iba a hacer de la reclamación de la financiación la piedra angular.

Tanto es así que, además de los acalorados y encendidos discursos del señor Soler, el señor Puig -usted-, junto con la señora Bravo, interpusieron un recurso ante el Tribunal Constitucional contra los presupuestos generales del estado de Mariano Rajoy, del PP, del 2016 porque había una deficiente financiación.

Se convocaron manifestaciones, declaraciones institucionales, actos de reivindicación en Madrid.
Por cierto, actos bastante irrelevantes, porque éramos los mismos que estamos aquí.
Y, finalmente, Compromís condicionó su apoyo al gobierno socialista de Sánchez a cambio de que se presentase en ocho meses el cambio del modelo de financiación.
Y hemos acabado de darle ocho meses, hemos acabado de regalarle todo el 2021 al señor Sánchez para que cambie el modelo de financiación.
Justo en el peor momento, en el momento de una grave crisis social, económica y sanitaria donde es necesario rescatar a personas, rescatar a empresas y pymes, ustedes claudican.

Por eso, señor Puig, le pregunto: ¿cuándo vamos a montarle un pollo al señor Sánchez?

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Una vegada formulada la pregunta de control, respondrà el president del Consell a la qüestió plantejada.

President, quan vosté vullga està en l'ús de la paraula.

El senyor president del Consell:

Moltes gràcies, president.

Moltes gràcies, senyora Bonig.

Bon dia, senyories, a tots i a totes.

És evident que el finançament no és que ha estat un cavall de batalla.
És evidentment la gran reivindicació dels valencians, del conjunt dels valencians i, per tant, del Consell de la Generalitat.
I mentrestant arribe eixe nou sistema, el que estem és aconseguint que tinguem més recursos a la comunitat.
Eixe és el nostre objectiu.

Però és ben cert que esta situació, este partit s'ha de guanyar a Madrid.
S'ha de guanyar les institucions espanyoles.
I ahí és on tots hem d'estar més units que mai.
I per això jo vull agrair tots els grups que la setmana passada a Madrid, en una moció per tal de defensar el canvi del model, vam estar tots junts, els grups que recolzen este govern i també Ciutadans.
Qui no va estar?
El Partit Popular i Vox.
(Aplaudiments) Eixos són els que no van estar.

I, per tant, cada u ha de fer la seua faena.
I nosaltres l'estem fent i la continuarem fent.
Necessitem la seua ajuda, l'ajuda del seu partit.
És necessària.
I li recorde que no estàvem tots en eixa reivindicació.
Vostés no estaven.
(Aplaudiments)

Gràcies.

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, president.

Una vegada escoltada la resposta, continuarem amb la pregunta que acabarà de formular la síndica del Grup Parlamentari Popular, la il·lustre diputada Isabel Bonig, que des d'ara té ja l'ús de la paraula.

La senyora Bonig Trigueros:

Señor Puig, siempre hemos estado.
Quienes no han estado son ustedes, los socialistas, que aprobaron un modelo de financiación, el actual, en el 2009 que castigaba a los valencianos y beneficiaba a vascos y a catalanes.
(Aplaudiments)

Mire, señor Puig, si grave es su cambio del tono en la reivindicación, ya como que no es tan fuerte y tan vigoroso.
Lo peor es su falta a la verdad en las Cortes, aquí en sede parlamentaria.

El 28 de diciembre de 2020, el Gobierno de España anunció que llegarían a la comunidad 1.
254 millones de los fondos React.
Y el 25 de marzo, aquí -de este año-, usted dijo que ya habían llegado.
Mire, usted faltó a la verdad, usted mintió.
Y no lo digo yo, el PP.
Lo dice su conseller Soler y lo dice su ministra, que literalmente dice: «El dinero todavía no ha llegado, pero se está trabajando en ello».
Hombre, faltaría más.
Pero es que además dice la ministra, la señora Montero, que «cuando llegue el dinero en 2021, llegará la anualidad».
Es decir, el 11 %, 138 millones de euros.

Y, mire, señor Puig, ese dinero que es necesario para la hostelería -que está acampada delante del Palau-, para las pymes, para la sanidad, para los servicios sociales, eso que no llega y usted mintió, ¿cuándo le vamos a montar el pollo al señor Sánchez?
¿Cuándo va a ejercer como presidente?

Mire, la reactivación económica es fundamental y el apoyo del gobierno de la nación es también básico para darle estabilidad y seguridad.
Y, mire, usted anunció una gran alianza valenciana de las baterías.
Pero ¿sabe cuál es la realidad?
La realidad es que el señor Sánchez se ha ido a Cataluña a apoyar en Martorell a Seat.
La realidad es que el señor Sánchez se ha ido a Castilla y León, en Palencia, a apoyar el clúster automovilístico.

Y, ¿qué pasa en la Comunidad Valenciana?
¿Qué hace Sánchez en la Comunidad Valenciana?
Yo se lo diré: la Ford ha anunciado un ERE de 630 personas y ha anulado el turno de noche.
Y ayer mismo anunciaban un ERTE provisional que parará 20 días totalmente la producción.
Y yo le pregunto señor Puig: ¿cuándo le vamos a montar el pollo al señor Sánchez para que apoye al clúster automovilístico?
(Aplaudiments)

Pero, mire, hay una cosa que sí que coinciden los dos, el señor Sánchez y el señor Puig, porque son las dos partes de una misma ecuación, y es en los anuncios.
Hay que reconocerles que ustedes son genios en el anuncio.
Luego ya en lo de la gestión… es que eso no tiene glamur, no hay relato, es perezoso, es costoso.

Mire, dijo el señor Sánchez en junio o en julio que saldríamos más fuertes, que habíamos vencido al virus.
Menos mal que lo habíamos vencido.
Usted dijo que el 1 de abril empezarían la vacunación «masiva».
Y, mire usted, días después se paralizó.
El 19 de abril nos enseñó fotos de «vacunómetros» grandes y fue vacunarse el señor Ábalos y usted y se paró la vacunación porque no llegan vacunas.
Y en lugar de reclamarle al gobierno, como otras comunidades, ustedes callan en propaganda y están desde luego obviando esas reuniones con Janssen, dando a conocer y dando a entender cosas que son distintas.

Pero, mire usted, no estamos vacunados este verano el 70 %, como usted prometió.
Y, además, datos del ministerio de sanidad, ¿sabe usted a fecha de 20 de abril -del otro día- cuánta población hay vacunada e inmunizada en la Comunidad Valenciana?
El 7,8 %; en toda España, el 9 %.
¿Sabe usted a fecha -datos del ministerio- cuántos valencianos están inmunizados con las dos dosis?
333.
917.

Pero, mire, si hay un tema donde es sangrante desde luego el antivalencianismo del Gobierno de España es en el tema del agua.
Siempre que gobierna el Partido Socialista hay guerra del agua y siempre que gobierna el Partido Popular hay pacto del agua.
(Aplaudiments) Se va el memorándum Tajo-Segura.
Y dentro de unos días el Consejo de Ministros le dará la estocada al Tajo-Segura.
Si eso sucede, señor presidente, el Partido Popular reprobará en esta cámara a los cuatro ministros valencianos que de nuevo harán una nueva traición al pueblo valenciano y espero que usted esté con nosotros.

Mire, cuando gobierna el señor Sánchez, ni hay agua ni hay inversiones ni hay financiación y, además, no se apoya a nuestra industria.
Así que hoy le pido, por favor, que, como presidente de la Generalitat, suba aquí y me diga cuándo vamos a montarle el pollo al señor Sánchez, porque parece que lo único que funciona son las subvenciones de sus hermanos.
Eso sí que llega rápido y si hay algún problema…

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

La senyora Bonig Trigueros:

.
.
.
se eliminan todos los reparos…

El senyor president de les Corts Valencianes:

Senyoria.

La senyora Bonig Trigueros:

…porque lo importante es clin, clin, clin, clin, clin, clin.
Otra subvención del señor Puig.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Una vegada concretada la pregunta de control, escoltarem la resposta del president del Consell.

President, quan vosté vullga té la paraula.

El senyor president del Consell:

Moltes gràcies, senyor president.

Senyora Bonig, en el tutti frutti este contra Sánchez, que sembla que siga ara allò que interessa al Partit Popular, que tot està reduït a Madrid i a Sánchez.
Bé, nosaltres anem a continuar defensant els interessos valencians, intentant aconseguir que el govern actue com està actuant fins ara.

Mire, estos són els recursos disposats per la Comunitat Valenciana el 2018 i el 2021.
Ha augmentat el 28 %.
Eixa és una realitat absoluta, factible i és allò que significa el canvi de voluntat d'un govern a un altre.
Eixa és la realitat.
(Aplaudiments)

I no sé, vosté diu que els anuncis i tot això, ¿no?
No sé, ¿vol preguntar-li vosté al 20 % de valencians i valencianes que, a més d'un servidor perquè té una edat, s'han vacunat?
¿Els vol dir que és mentira?
¿No s'han vacunat?
(Aplaudiments) ¿No s'han vacunat?
¿El 20 % no s'ha vacunat?

No sé, jo crec que està prou fora.
.
.
, la senyora Bonig està prou fora de la realitat.
No sé.
.
.
no sé el que li passa.
Però realment les coses mos agradaria me anaren molt ràpides i per això ens reunim amb Janssen, amb AstraZeneca i amb qui faça falta, perquè volem que més prompte que tard tinguem la màxima vacunació.

I li dic una cosa, vam dir que en juny estaran vacunats els majors de seixanta anys, i estaran vacunats.
(Aplaudiments)

I vam dir que el pla Resistir és el pla que està arribant a tots els autònoms i les persones amb dificultats de les empreses, als quals els agraïsc profundament l'esforç que estan fent, i està arribant.

Mire, en l'any 2020, el Consell va posar en marxa línies per 223 milions: 57,5 per als autònoms, reals; 30 milions per als afectats pels ERTE, reals; 30 milions per als plans d'ocupació post-COVID, reals; 12 milions per al lloguer social, reals.

En l'any 2021, fins a 430 milions amb el pla Resistir, 160 milions pactats amb les ajuntaments i diputacions.
I ja sap vosté qui ha tardat més en pagar.

I faça una anàlisi, perquè ahí eixirà que la gent que de veritat, més enllà de la paraula, va als fets.
Eixa és la realitat.
(Aplaudiments)

160 milions els pactats amb l'aliança amb els ajuntaments i les diputacions, 80 milions en la viabilitat d'autònoms i empreses, 17 milions d'euros d'augments en els ERTE, 15 milions per al transport discrecional, 8 milions per a l'oci nocturn, 4,7 milions per al taxi, 100 milions per a préstecs subvencionats de l'IVF.
Per tant, això són fets i no paraules.
Són fets i no paraules.

I el pla Resistir Plus, que la setmana que ve signarem el conveni amb el Ministeri d'Hisenda significarà 647 milions més per a quasi cent sectors, entre ells, el calçat, que també l'inclourem.
(Aplaudiments)

I, a més de tot això, el maldito Sánchez i el seu govern han aportat 4.
100 milions entre 2020 i 2021 per als ERTE, que han estat una part fonamental de l'escut social.
I això és evident que s'ha fet perquè l'eixida de la crisi que s'està plantejant en estos moments no és l'eixida de la crisi que plantejà el Partit Popular i les dretes, ni a Europa ni a Espanya.
I eixa és la manera d'eixir junts d'esta crisi tan potent i tan difícil que tenim.

I, en qualsevol cas, el dia que vullguen fem una comparació en les dades de la Comunitat Valenciana en tots els àmbits, també en l'econòmic, i la seua comunitat de referència, i vorà que sanitàriament ací s'ha funcionat molt millor i s'han salvat moltes més vides, i econòmicament també fins i tot ha anat millor que en aquells que diuen que viuen en el país de la llibertat.

Gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, president.

Senyor Zaplana, té vosté l'ús de la paraula.

El senyor Zaplana López:

«Ximoanuncios», señor presidente: «El día 1 de abril comenzará la vacunación masiva»; «Janssen se ha comprometido a mandarnos 2 millones de vacunas».
«Vamos a abrir los vacunódromos el lunes».
Se vacunan ustedes, se cierran el martes.
Mientras siguen profesionales de salud pública sin vacunar, la capitana, que dijo que iba a ser la última, vuelve a engañarnos.
Esto es real.
Sus «ximoanuncios» no tienen valor y casi rozan el gafe.
Pero, aun así vamos a seguir intentando que un «ximoanuncios» sea compatible por una vez con la verdad.

Usted trasladó la intención de finalizar el contrato del Departamento de Salud de Torrevieja.
Quedan cinco meses y todavía no les ha trasladado a los profesionales cuál va a ser su futuro.

Hemos visto el posicionamiento de sus socios de gobierno, de sindicatos y de los propios trabajadores, contrarios a que se realice a través de una empresa pública.
Su portavoz hace el ridículo afirmando que la decisión no está tomada, mientras ustedes ya están creando esa empresa por la vía de los hechos consumados.

Presidente, muy fácil, ¿el futuro del departamento de salud de Torrevieja pasa por una empresa pública?
¿Cuánto nos va a costar su invento?
Señor Puig, me temo que una vez más usted va a engañar a todos, a todas y a «todes».
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Le contestará…

La senyora consellera de Sanitat Universal i Salut Pública:

El futuro del personal de Torrevieja pasará por garantizarle la seguridad que no le da la empresa privada, como es Ribera Salud.
(Aplaudiments)

Y usted, y usted debería ponerse al lado de la administración y no ejercer de comercial obstruyendo la reversión.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, consellera.

Escoltarem la pregunta que formula l'il·lustre diputat Miguel Barrachina.
Escoltarem en silenci.
Senyoria, quan vosté vullga.

El senyor Barrachina Ros:

Señor president, quien no le va a montar ningún pollo por la financiación es su imputado hermano Francis.
Tres en la misma convocatoria de fondos agrícolas europeos, tres, a pesar de que la unanimidad de los partidos, la unanimidad de las asociaciones agrícolas, dijeron que esas tres empresas eran del mismo, de Francis Puig, gerente de las tres, y que además conseguía el capital exclusivo Comunicació dels Ports.

Yo le pregunto, señor presidente: ¿va a destituir a aquellos que en clarísimo fraude de ley desde la Conselleria de Agricultura decidieron hacer triplete para su familia, para el aparato de propaganda, dejando a los agricultores y ganaderos sin ayuda?

Le pregunto: ¿va a hacer como la Agencia Antifraude, que está tratando de recuperar más de medio millón de euros presuntamente en fraude de sus hermanos, va a recuperar los 96.
000 euros de la Conselleria de Agricultura para que llegue a los agricultores y no a su clan familiar y a su aparato de propaganda?

Gracias, president.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Contestarà la consellera d'Agricultura i Medi Ambient.

La senyora consellera d'Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica:

Gràcies.

Señor Barrachina, usted miente, (aplaudiments) y miente cuando afirma que la administración pública ha dicho algo que no ha dicho.

Mire, le voy a leer: «Se hace constar que las empresas de los expedientes 36 y 37 están constituidas por personas jurídicas diferentes, puesto que tienen diferente CIF y objeto social distinto, y es por ese motivo que el grupo de acción local decide que sean beneficiarias de la ayuda».
El grupo de acción local decide que sean beneficiarias de la ayuda.
Le voy a decir quien presidía el grupo de acción local: el diputado provincial del Partido Popular, David Vicente Segarra, alcalde de Torre de Embesora.
(Aplaudiments) Él, la junta del grupo de acción local, con tres alcaldes del PP, deciden que sean beneficiarios de la ayuda.

¡Dejen de mentir!
Tienen todos los expedientes.
Y, sin lugar a dudas, si hubieran tenido una mínima duda de que haya algo ilegal, no solo hubieran pretendido imputar al señor Puig, sino también a los alcaldes del Partido Popular.

Gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Senyories, continuarem amb la sessió de control.

Ara en la pregunta que formula la síndica del Grup Parlamentari Ciudadanos, la il·lustre diputada Ruth Merino.

Senyories, escoltarem en silenci la pregunta.
Quan vosté vullga, senyoria.

La senyora Merino Peña:

Sí, señor presidente.

Señor Puig, quería saber si usted opina que estamos preparados para una posible cuarta ola.

Gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Contestarà el president del Consell.

El senyor president del Consell:

Muchas gracias, señor president.

Muchas gracias, señora Merino.

Dentro de las circunstancias difíciles que estamos viviendo y que desde luego nadie puede garantizar nada definitivamente, lo que está claro que hoy estamos en mejores condiciones que hace un tiempo en atajar esta situación.
Estamos en una posición de ofensiva y estamos ganándole esta batalla -si se puede hablar en estos términos, que no me gusta- a la pandemia.
¿Y por qué?
Porque hay una estrategia coherente.
La estrategia está basada en tres pilares fundamentales.

En primer lugar, las políticas de prevención exigen restricciones y que exigen sacrificio.
Y yo quiero una vez agradecer profundamente a la sociedad valenciana el enorme esfuerzo que ha hecho, y muy especialmente estas últimas semanas.
Gracias a su esfuerzo, gracias también a aquellas empresas que han tenido que cerrar, gracias a todos hoy estamos mucho mejor que estábamos.
Y estamos durante un mes seguido siendo la comunidad autónoma española con menos incidencia acumulada.
Es ese esfuerzo común el que tenemos que continuar.
Le decía que esa es la primera cuestión, la prevención.

La segunda cuestión es la vacunación, que es el gran activo que tenemos en estos momentos.
Y por más que se diga, la vacunación está avanzando, menos aprisa de lo que querríamos, porque querríamos tener más suministro, pero la Comunitat Valenciana en aquello que le corresponde, gracias al enorme esfuerzo que están haciendo los sanitarios, estamos absolutamente preparados y se está vacunando a una gran intensidad.
Y es evidente que hay momentos determinados en los que incluso se tienen cerrar los «vacunómetros» porque no tenemos suficientes vacunas, pero tenemos esa capacidad de hacerlo y lo estamos haciendo.

Y, en tercer lugar, el otro elemento fundamental en esta estrategia es una cuestión clave, que es para mantener la pandemia, que es el rastreo, el rastreo permanente.
Somos la comunidad que ha tenido más rastreadores y que ha estado permanentemente buscando la trazabilidad.
Hubo un momento a principios de año que la perdimos, desgraciadamente, por la gran cantidad que teníamos de casos.
Pero en este momento, lejos de irse de esta cuestión, hemos continuado con los rastreadores, y en estos momentos hay una altísima trazabilidad.
Y ese es un elemento clave.

Y también quiero, sin duda, dar las gracias a todos los equipos de salud pública que han hecho un esfuerzo extraordinario.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, president.

Una vegada formulada la resposta, continuarem amb la pregunta que formularà la síndica del Grup Parlamentari Ciudadanos, la il·lustre diputada Ruth Merino.

Quan vosté vullga, senyoria.

La senyora Merino Peña:

Sí.
Gracias, presidente.

Mire, señor Puig, ojalá no hubiera tenido que hacerle hoy esta pregunta, porque sinceramente creo que eso significaría que no estamos convencidos de que esa cuarta ola, aunque más leve y más suave, va a llegar.
Así lo indican los expertos, así lo indican los datos, que probablemente durante la primera semana de mayo se empezaran a notar los efectos de las vacaciones de la Semana Santa y de las nuevas cepas, y eso solo puede suponer más problemas para la economía y, desgraciadamente, más muertes.

¿Pero sabe también por qué le hago esta pregunta?
Pues porque yo recuerdo perfectamente, tengo grabada la imagen de su consellera de Sanidad ahí mismo, pero de pie, afirmando con total rotundidad, hace unos meses, que por supuesto que estábamos preparados para una segunda ola, una segunda.
Después de unos meses insistió, con la misma rotundidad, que por supuesto que estábamos preparados para una tercera ola.
Y pocas semanas después de Navidad lo que ocurrió fue que las cifras eran las que eran.

En enero murieron por COVID en la Comunidad Valenciana 1.
827 personas.
En febrero fueron 1.
894.
Uno de cada cuatro fallecidos en España por COVID esos meses fueron de nuestra comunidad.

Estas cifras, que son terribles e insoportables, solo ponen en evidencia una de estas dos cosas: que la consellera mentía, o que es incapaz de hacer bien su trabajo.
Mentira descarada o incompetencia manifiesta, o quizá una mezcla de ambas.

Pero no nos engañemos, aquí el responsable último de todo esto es usted, que para eso el presidente de la Generalitat.
Ha permitido que siguiera en su puesto todo este tiempo, al igual que la señora Navarro, igualmente incompetente, y nadie ha asumido la responsabilidad por los más de tres mil valencianos fallecidos durante estos meses de enero y febrero, ni por las presuntas y graves irregularidades que se cometieron en el complejo Ernest Lluch, ni mucho menos por los que saltaron la cola de la vacunación, muchos de ellos de su partido.
Esto es una vergüenza, señor Puig.

Y es cierto, usted lo ha dicho, los datos son mejores, claro que sí.
¿A base de qué?
De tener las restricciones más duras de todas las comunidades autónomas.
Hostelería y restauración, cerrado.
Ocio nocturno, cerrado.
Instalaciones deportivas, con una incidencia bajísima de contagios, cerradas.
Parques infantiles, cerrados.
El comercio muy limitado en horario, lo que ha supuesto una forma de cerramiento encubierto también.
Es decir, el modus operandi de la izquierda, el cierre y la ruina antes que la prevención y que la gestión eficiente.

Evidentemente que este virus no venía con libro de instrucciones, yo lo he dicho siempre, es una situación muy compleja, lo ha sido y lo sigue siendo, y no todo se ha hecho mal.
Pero sí que es verdad que antes de esta tercera ola que fueron en nuestra opinión erróneas.
Una de ellas: se decidió hacer muy pocos test, en contra de recomendaciones continuas de la OMS de hacer test, test y más test.
Hemos estado casi toda la pandemia a la cola en número de pruebas diagnósticas realizadas, y se han hecho solamente muchas cuando la situación estaba totalmente desbocada y fuera de control.

El protocolo, además de las pruebas, ha dejado mucho que desear en muchos momentos, con falta de información, con esperas de más de una semana para saber resultados.
Y por mucho que diga, no sé ahora, no tenemos los datos, pero me extraña mucho que haya cambiado el seguimiento de los contagios, esa trazabilidad, ha sido caótica y muchas veces inexistente.

Se lo hemos dicho infinidad de veces: planifiquen, sean más previsores, pero nada.
Hagan más test, nada, como quien oye llover.
Siguen cometiendo el mismo error.
Es más, a día de hoy es peor aún, porque se están haciendo seis veces menos test ahora que los que se hacían en enero con los resultados que eso tuvo después.
Y no es porque la positividad sea baja, porque la positividad es baja, es cierto, a día de hoy.
Pero hay comunidades, como Baleares y como Galicia, en la que la positividad es más baja todavía que en la Comunidad Valenciana y sin embargo están haciendo tres y cuatro más test que nosotros.
Veo esa información del Ministerio de Sanidad a diario y lo tengo totalmente comprobado que así es.

Y es que ustedes no atacan el virus, no lo persiguen y no se anticipan, por mucho que diga.
Esperan a que vuelva y entonces ya es demasiado tarde.
Y solución: volver a cerrarlo todo.
Y digo yo, por qué no prueban otra cosa.
Más test y menos restricciones, más tecnología y menos limitaciones.
Más prevención y menos prohibiciones.
Y aquí así consigan los mismos resultados sanitarios, pero sin cargarse la economía.

Esta cuarta ola no va a ser tan mortal como las anteriores, pero será esto gracias a la vacunación y no gracias al Botànic.
Pero me temo que su respuesta ante los datos crecientes, porque ya lo son, en una semana ha subido un punto en la positividad, va ser la misma de siempre: seguir recortando las libertades.
Y nosotros, que somos liberales y que respetamos por encima de todos las libertades de las personas, hemos sabido comprender mucho mejor que otros partidos, tanto los estados de alarma como las restricciones que han sido necesarias, pero cuando se empeña exclusivamente en restringir, en cerrar y en limitar, en perjudicar siempre a los mismos, y aquí tendrán mucho que ver posiblemente sus socios, esos que dicen con desprecio que el turismo no aporta valor añadido, cuando cierran a las bravas sin hacer un estudio minucioso y más detallado para que el perjuicio sea menor, cuando no les compensan suficientemente y además las ayudas llegan tarde, cuando no copian lo que otros hacen bien y se limitan a compararse con los que están peor, obviando, eso sí, que hemos estado mucho peor antes nosotros.
Entonces, Ciudadanos va estar aquí siempre para criticar su gestión.

Y yo quisiera criticarle hoy dos cosas muy concretas, entre muchas otras.
¿por qué no ha abierto ya la hostelería hace ya semanas, hasta las ocho o la nueve de tarde?
¿por qué?
Y para criticarle además que ahora los valencianos, además de estar infrafinanciados, estamos infravacunados porque no se exige como es debido las vacunas que nos corresponden por población.

Y termino ya diciendo, señor presidente, que, aunque es evidente que vamos a mejor -es evidente gracias a la vacunación- aún queda.
Y nosotros le pedimos, desde nuestro partido, le pedimos valentía y liderazgo, le pedimos valentía para dejar de criminalizar siempre los mismos sectores y para exigir las vacunas que nos corresponden a su jefe, al señor Sánchez.
Y le pedimos liderazgo para enfrentar la cuarta ola con responsabilidad, con honradez, con la competencia y la eficacia que se espera de quien dirige la Comunidad Valenciana.

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies.

La senyora Merino Peña:

Para ello le votaron los valencianos -termino ya, presidente- y, si no es capaz de hacerlo, le pedimos también la humildad, señor Puig, de reconocerlo y de actuar en consecuencia.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Una vegada formulada la pregunta, escoltarem la resposta del president del Consell, al qual done la paraula en este moment.

President, quan vosté vullga.

El senyor president del Consell:

Moltes gràcies, senyor president.

Muchas gracias, señora Merino.

Yo quería hacer, antes que nada, una consideración.
Esta estrategia tan mal no habrá funcionado cuando tenemos, durante un mes seguido, los mejores datos de España.
Tan mal le aseguro que no ha podido funcionar.
(Aplaudiments) O sea, puede… Oye, claro que hemos hecho cosas que hubiéramos podido mejorar, por supuesto que sí, siempre lo hemos dicho; pero resulta que esta estrategia tan negativa nos da los mejores resultados.
Por tanto, alguna cosa mal del todo no se habrá hecho.

Y se ha hecho gracias al esfuerzo común, lo he dicho en la primera intervención.
Esto no es, efectivamente, una cuestión del gobierno, es una cuestión de la sociedad.
Y la sociedad ha estado a la altura de las circunstancias.
Y, desde luego, tampoco no ha sido un apoyo de la oposición.
O sea, si no ha sido una cuestión del gobierno, aún ha sido menos de la oposición.
O sea que…

Pero, en cualquier caso, ha habido una conciencia colectiva que nos ha hecho, juntos, salir en esta primera instancia de una situación extraordinariamente complicada que estábamos viviendo.
Y ahora ya le he dicho anteriormente que, con la misma estrategia, estamos avanzando.
Y, evidentemente, este gobierno es un gobierno que no quiere hacer restricciones por hacer restricciones.
Todo lo contrario.
Si lo que estamos haciendo es exactamente aquello que hacen…, ¡ah!
, sí, peligrosos izquierdistas del mundo.
Boris Johnson, un gran izquierdista, o la señora Merkel o el señor Macron, asociado a su ideología, ¿no?
¿Qué han hecho en París?
¿Qué han hecho en los otros países?
(Veus) Están haciendo lo mismo respecto a estas cuestiones.

El senyor president de les Corts Valencianes:

Disculpe, president.

Senyories, demane el mateix silenci i respecte que han tingut tots els oradors per al president.
Sí.
(Veus)

Disculpe la interrupció.

El senyor president del Consell:

Moltes gràcies.

Por tanto, esto es una cuestión que hay que intentar aplicar aquello que ya sabemos que sí que funciona.
Y hay que tener en cuenta que se sabe, en estos momentos, que, cuando más movilidad, más contactos, más capacidad de contagio.
Y eso se sabe, ha pasado.
Y, por tanto, estas recetas que se han utilizado en esta comunidad y en otras comunidades, pues, han tenido resultado.

Y hay una cuestión fundamental.
Los test, en sí mismos, no son vacunas.
Y nosotros hemos optado, fundamentalmente, por hacer test a aquellos que los científicos dicen que se haga test.
Y eso es lo que hemos decidido.
Y, por tanto, desde ese camino, desde esa trayectoria, lo que se ha conseguido es, desde luego, la trazabilidad, que es el gran objetivo.

Y lo que quiero es aprovechar también esta ocasión para pedir, sobre todo, que no nos relajemos.
Hoy tenemos la comisión interdepartamental y decidiremos algunas cuestiones que van a tener que ver también con nuestro estado pandémico, que hoy es mucho mejor que hace unas semanas.
Y, por tanto, tomaremos decisiones.

Pero lo que está claro es que no nos podemos relajar, porque ahora aún está en peligro la vida de muchas personas.
Y, por tanto, tenemos que actuar con la máxima prudencia.

Y yo le pido a usted, que es una persona sensata, que nos ayude en esta cuestión.

Gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, president.

Demana la paraula la il·lustre diputada María Quiles.
Ja la té.

Senyoria, quan vosté vullga.

La senyora Quiles Bailén:

Gracias, presidente.

Señor Puig, mi síndica creo que ha sido meridianamente clara, pero, aun así, por si usted no lo ha entendido, se lo vuelvo a repetir.
La hostelería, la restauración y el ocio nocturno se están arruinando, mejor dicho, los están arruinando ustedes, con una facturación que ha caído el 80 %, arruinando con un cierre encubierto, disfrazado de esta semana abrimos, la que viene no, luego hasta las cinco, luego hasta las seis, mañana, si acaso, ya les avisamos si la semana que viene abrimos o no…, vamos, lo que viene siendo economía progre del camarote de los hermanos Marx.

Solo durante las fiestas navideñas han perdido más de mil ochocientos millones de euros.
Se estima que cada pyme ha perdido casi cien mil euros desde el inicio de la pandemia.
Y usted me dirá que está el plan Resistir que, como mucho, les va a llegar a un 10 % en ayudas.
Y fíjense que lo único que les pide el sector es poder trabajar y ahí radica gran parte del problema, que ustedes lo de prohibir es lo que llevan bien.
Y aquí la cosa no va de prohibir, va de prevenir y, si me aprieta, de gestionar.
Pero es que ustedes ni una cosa ni la otra.

Los hosteleros, la restauración y el ocio nocturno suponen el sustento de más de setecientas mil familias en esta comunidad y solo le están pidiendo, señorías, que se sienten.
Son familias que se están muriendo las que están condenando a pasar hambre.

El senyor president de les Corts Valencianes:

Senyoria.

La senyora Quiles Bailén:

Necesitan un plan de acción.
Y mi pregunta es: ¿cuánto más van a dejar en la ruina al sector de la hostelería y del ocio nocturno en la Comunidad Valenciana?
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

La senyora consellera de Sanitat Universal i Salut Pública:

Mire, he de reconocer que esos sectores tienen más sentido común que Ciudadanos.
(Rialles i veus)

Esta misma semana hemos mantenido reuniones…

El senyor president de les Corts Valencianes:

Senyories.

La senyora consellera de Sanitat Universal i Salut Pública:

…con todos los sectores, con la hostelería, con la restauración, con el sector turístico, con el ocio, con todos.
Hemos analizado, hemos reflexionado, hemos visto lo que han contribuido ellos a sujetar la pandemia y ya les digo que todos ellos están dispuestos a seguir ayudando y trabajando para evitar que se transmita la COVID.
Como lo digo, tienen más sentido común que Ciudadanos.

En cualquier caso, seguimos preocupados y seguimos también atendiendo todo lo que nos solicitan y nos pidan para aliviar medidas que, en estos momentos, puede que en algunos de ellos y en algún sector concreto les esté ahogando.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, consellera.

Demana la paraula l'il·lustre diputat Emigdio Tormo.

Senyoria, quan vosté vullga, té la paraula.

El senyor Tormo Moratalla:

Gracias, señor presidente.

Molt honorable president, fíjese si tenemos sentido común que, incluso, reconocemos cuando ustedes aciertan, aunque sea por casualidad.
(Aplaudiments) Somos tan elegantes, tan liberales, tan Ciudadanos, que nos alegramos de los éxitos ajenos, no como otros que se llaman progresistas y están encantados de cuanto peor, mejor.

Señor presidente, pasamos unas semanas malísimas, encabezábamos los ránquines nacionales en cuanto a afectación de la pandemia y, luego, se dio la vuelta y ahora llevamos unas semanas encabezando ese ranquin, que usted muy bien ha dicho, de menor afectación de la pandemia, de lo cual nosotros nos congratulamos y nos alegramos.

Pero, fíjese, la economía está al borde del colapso, la agricultura parada, la hostelería la tiene usted a la puerta, quejándose de su gestión, no de la nuestra, y los vacunódromos cerrados, en algo absolutamente ridículo: abrir una instalación tan costosa un día para cerrarla 24 horas más tarde.

Por lo tanto, señor presidente, molt honorable president de la Generalitat, yo le voy a pedir solo…, es una respuesta muy sencilla.
Después de haber 90.
000 empresas del sector turístico, muchas de ellas valencianas, cerradas y que jamás abrirán, después de tener casi novecientos mil parados del sector turístico, muchísimos de ellos valencianos y que jamás volverán a abrir, volverán a trabajar, al menos próximamente, ¿están ustedes preparados para acometer los efectos de la tercera ola y preparados también por si estalla la cuarta ola?

Gracias, señor presidente.

Gracias, señor presidente.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Li contestarà.
.
.

La senyora consellera de Sanitat Universal i Salut Pública:

Yo creo que el president ha respondido a su síndica en su intervención.
Sí estamos preparados.

Y, es más, le voy a decir, es un éxito que la Comunitat Valenciana, es un éxito que la Comunitat Valenciana, en dos días, ponga casi el 80 % de la vacunación de toda una semana.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, consellera.
(Veus)

Continuarem amb la sessió de control, ara amb la pregunta que, en nom del Grup Parlamentari Compromís, formularà el síndic, l'il·lustre diputat Fran Ferri.
(Veus)

Senyories, per favor.
(Veus)

Senyories.

Escoltarem la pregunta de control que formula el síndic de.
.
.
, en silenci.

El senyor Ferri Fayos:

Quan los tres tenores paren, començaré.

El senyor president de les Corts Valencianes:

Senyories.

El senyor Ferri Fayos:

Ja han acabat los tres tenores?
Val.
Moltes gràcies.

Moltes gràcies, senyor president.

Bon dia, senyories.

Bon dia, president de la Generalitat.

Hui, des de Compromís, preguntem pel projecte de macroexpansió del port de València.
Concretament, li preguntem si considera compatible eixa macroexpansió del port amb la situació d'emergència climàtica decretada pel Consell, en setembre de 2019, la protecció del nostre entorn natural i la salut dels valencians i les valencianes.
I el primer que voldria deixar clar és per què des de Compromís hui fem esta pregunta.

Miren, estem davant d'una decisió transcendental per a la ciutat de València, per a les comarques de l'Horta, per al nostre país.
Una decisió que marcarà el destí de la ciutat, però també la de tots els valencians i valencianes.
Una decisió que està al mateix nivell que la decisió de què es feia amb els terrenys de l'antic llit del riu Túria, quan es volia construir ahí una autopista i, finalment, després de la pressió ciutadana, es va fer un parc, un espai per a respirar aire net, fer esport i viure com a veïns i veïnes.
O la decisió de salvar la Devesa del Saler de la destrucció que volien impulsar alguns, construint urbanitzacions, tot i que la victòria no va ser completa, finalment es va salvar la Devesa i la podem gaudir tots i totes.

I el que considerem és que, si estem davant d'un tema de tanta importància, que marcarà tantes vides, el mínim que podem exigir és que hi haja un debat públic i decisions democràtiques.
I jo sé que alguns no volen debat públic, especialment des de la dreta.
Estan acostumats que estes coses es parlen en despatxos tancats, arribant a acords inconfessables -d'això en sabem molt quan estem en l'oposició- amb els poderosos, per a, després, eixir i prometre milers i milers de llocs de treball i moltes milionades.
I eixe conte de la dreta ja el coneguem, ja sabem com acaba i massa voltes l'hem viscut.
Sempre acaba igual: alguns s'enduen els diners, però els problemes, els deutes i la ruïna la paguem aquells que no hem participat en la decisió, la paguen els valencians i les valencianes.

L'altre dia llegia un titular curiós.
Deia un portaveu de la dreta que «la actitud de Compromís y Podemos con la ampliación del puerto es -atenció- delito de lesa patria contra la Comunidad Valenciana».
Senyories de la dreta, el que és delicte és furtar a mans plenes, com feien alguns dels seus dirigents, que han acabat en la presó de Picassent.
(Aplaudiments i veus)

Senyor president, València i els valencians mereixem, com a mínim, un debat rigorós en este aspecte.
Mire, nosaltres tenim molt clara la nostra postura, volem que la ciutat tinga un port, però no volem que el port es menge la ciutat.

Diguem «no» a l'expansió del port perquè diguem «sí» a l'Albufera, a les nostres platges del sud i a la lluita contra l'emergència climàtica.
És evident que l'expansió ja està tenint un impacte negatiu i ho podem comprovar en com les platges del sud retrocedixen i posen en perill un ecosistema únic al món i que és patrimoni de tots els valencians i valencianes i també un orgull, l'Albufera.
(Veus) Si els partidaris de l'expansió estigueren tan segurs que no tindrà cap impacte ambiental, per què utilitzen totes les seues armes contra una declaració d'impacte ambiental?
És una qüestió que ningú ha explicat encara.
(Veus)

Diguem «no» a l'expansió del port perquè diguem «sí» a la salut dels veïns i les veïnes.
El senyor Castelló podia callar, perquè molesta molt i no para, (veus) i no para.

El senyor president de les Corts Valencianes:

Senyor Castelló, per favor, li demane que guarde el degut silenci i, (remors) si no pot evitar-ho, el convide perquè abandone l'hemicicle.

El senyor Ferri Fayos:

Sí, que vaja a fer-se un café i ja està.
Si no vol sentir-me, se'n va i se fa un café.

El senyor president de les Corts Valencianes:

Disculpe la interrupció, senyoria.

El senyor Ferri Fayos:

O una til·la, el que vullga.
(Veus)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Senyoria.

El senyor Ferri Fayos:

Diguem «no» a l'expansió del port, com li deia, perquè diguem «sí» a la salut dels veïns i les veïnes, perquè el tràfic portuari causa problemes de salut, perquè ningú ha explicat encara on pensen clavar els camions que generarà eixa expansió.
Tants camions passant per València vol dir també més contaminació i més afeccions respiratòries.

I, com deia el professor Joan Romero, el que està en joc és que hem de decidir si València s'ha de convertir o no en una ciutat bruta, com les grans capitals europees que tenen un macroport al seu costat.

Diguem «no» a l'expansió del port perquè no és necessària, perquè el port de València, i més encara si actua de manera coordinada amb Sagunt o Castelló o altres ports, ja té capacitat suficient per a atendre eixes necessitats.
Per cert, ningú explica quants llocs de treball es destruiran a Sagunt o a Castelló i ningú explica ni conta els llocs de treball que ja s'han destruït a Castelló, perquè, precisament, MSC, per a justificar l'ampliació del port de València, ha destruït llocs de treball al port de Castelló.
(Aplaudiments)

L'expansió no és necessària perquè la majoria dels contenidors que es mouen actualment estan buits o en trànsit.
I estan buits o en trànsit perquè no són contenidors que estem exportant coses els valencians i valencianes, sinó que estem transferint els contenidors buits de coses que compren altres comunitats autònomes de l'estat d'Espanya.
Anem a estar més contaminats per a transportar contenidors buits per materials que compren altres territoris?

I a més, senyor president, no sabem les tendències del tràfic portuari d'ací a uns anys, especialment en la tendència a relocalitzar la producció i a acurtar les cadenes de subministrament.

En definitiva, diguem «no» a l'expansió del port perquè diguem «sí» a una València sostenible, «sí» auna València saludable i «sí» a una València avançada.

La nostra postura és clara, cal parar l'expansió, cal desmuntar el dic construït per a salvar l'Albufera i les platges del sud.
I els 800 milions que ens costaria, que ens pensaven gastar en l'expansió del port, s'han de dedicar a crear llocs de treball d'ocupació o accelerar el corredor mediterrani que és el que realment necessitem els valencians i les valencianes.

Senyor president, defense un posicionament que va més enllà de Compromís i les organitzacions ecologistes, és un posicionament compartit amb matisos des de González Pons, passant a Joan Romero, passant per la Federació de Veïns de València.
Per tant, el que reclamem és clar: no volem imposicions, no volem expansions.
Volem un port, sí, però també volem una ciutat per a viure.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies.
Moltes gràcies, senyor Ferri.

Una vegada formulada la pregunta, és el torn de la resposta que en esta sessió de control li oferirà el president del Consell.

President, quan vullga, té vosté la paraula.

El senyor president del Consell:

Moltes gràcies, president.

Moltes gràcies, senyor Ferri.

La Comunitat Valenciana s'enfronta, certament, a tres grans emergències: la primera, sens dubte, és la conjuntural, l'emergència sanitària; també l'emergència econòmica i l'emergència climàtica.
Són els tres reptes, els tres desafiaments, d'una extraordinària seriositat, que afecten al que ha de ser el nostre model de vida i de benestar.

I davant d'estes tres emergències, el govern de la Generalitat ha estat sempre en una posició clara de defensa de l'interés general.
Pel que fa a l'emergència sanitària, el que hem fet és reforçar el nostre escut sociosanitari i s'ha posat en marxa ara, com saben, el procés de vacunació massiva, que és el gran actiu que tenim al futur, i s'ha mantingut tot allò que prèviament ja els he informat.

Respecte a l'emergència econòmica, la pandèmia ha incrementat l'atur en un 22,1 % fins a març i l'impacte sobre la nostra economia, segons l'AIReF, ha estat de l'11,8 % en l'any 2020.
Davant d'eixa situació, el Consell entre el 2020 i el 2021 haurà posat en marxa el major paquet d'ajudes a favor de les nostres empreses i autònoms per un valor de 1.
400 milions d'euros.

I, en tercer lloc, sobre l'emergència climàtica, la Comunitat Valenciana és una zona zero dins de tot el que és el sud del Mediterrani, el sud d'Europa, en una situació molt difícil des de fa molt de temps.
Per això, des del govern es prenen les decisions que poden i que estan al seu abast.
En van prendre la mesura del decret de mesures per a l'acceleració de la implantació d'instal·lacions per aprofitament de les energies renovables o, ara, l'avantprojecte de llei de canvi climàtic i transició ecològica amb l'objectiu de reduir un 40 % les emissions de gasos d'efecte hivernacle al 2030.

En este context, és evident que el nostre sistema productiu ha d'adaptar-se per combatre millor els efectes del canvi climàtic.
Eixa adaptació ha de fer-se de manera tanmateix justa, sense deixar ningú enrere.
Ho establix la pròpia Declaració d'emergència climàtica, aprovada pel Consell en setembre del 2019.
En esta declaració el Consell es compromet a garantir la justícia social en el procés de transició ecològica.

Un pilar imprescindible, sens dubte, de l'economia valenciana ha estat i és el Port de València.
Quaranta mil famílies viuen de l'activitat econòmica que genera; més de 23.
430 empreses estan utilitzant a dia de hui el port com eixida dels seus productes per la internacionalització, tant pimes com grans empreses; el 70 % de les exportacions de Ford passen pel port, una part de competitivitat de Ford depén de la competitivitat del port; amb 76 tones en el 2020 és el primer port d'Espanya en trànsit de mercaderies.

A més, tres sectors claus de l'economia valenciana utilitzen esta infraestructura -que és una infraestructura a la fi, que no és un fi en sí mateixa, en això coincidirem sempre- en l'eixida dels seus productes.
Hi ha tres sectors fonamentals: la ceràmica, amb el 16 % del trànsit; el sector agroalimentari el 20 % i l'automoció el 25 %.
El Port de València fa possible que milers d'empreses i milers de llauradors i del sector agrari puguen exportar i vendre els seus productes.
Sense eixe port potent i competitiu milers d'empreses i llocs de treball es perdrien.

Per tant, el Port de València és un motor imprescindible per la nostra economia i per l'ocupació de la Comunitat Valenciana.
La clau, sens dubte, és la sostenibilitat i la compatibilitat entre el desenvolupament i, per tant, la seua afecció.
Perquè el que és ben evident és que hi ha que fer, com vosté dia, una anàlisi ben rigorosa.
I jo crec que eixe és el plantejament fonamental: rigor, rigor i fer un plantejament que finalment ens done quina ha de ser la millor solució.

Hi ha que tindre en compte que l'actuació està feta des del 2012, quan es van construir els dics d'abric amb una inversió de 211 milions, 74 dels quals provinents de fons europeus que va avaluar positivament, favorablement, la infraestructura.
Efectivament, el desenvolupament del port -i n'estem absolutament d'acord- no es pot fer a qualsevol preu, s'ha de fer d'una manera ordenada i que defense l'interès general, però sense maniqueismes, crec jo sincerament.
Crec que s'ha de fer atenent al rigor.
I atendre al rigor, per exemple, és dir que el Port de Castelló és un dels ports d'Espanya que més ha crescut en els darrers anys.
No, no ha perdut, ha guanyat el Port de Castelló.

Però, això és una qüestió que hem d'abordar, com dic, des del màxim rigor, mirant de quina manera és possible el nou port.
Eixe port que ha de ser fonamental per a la nostra estructura econòmica i que ha de tindre un desenvolupament sostenible.
Per eixe motiu hem de pensar en el port del futur: un port més sostenible, un port obert a la ciutat, un port competitiu.

I amb algunes condicions, sens dubte.
La primera condició, el compliment estricte de tota la normativa.
I, en eixe sentit, en la declaració d'impacte ambiental han de ser els serveis jurídics de l'estat, no els polítics, qui avalen la vigència.
La segona condició, integrar la ciutat i l`àrea metropolitana.
I, en eixe sentit, crec que s'estan produint avanços importants entre l'ajuntament, la Generalitat i el port per tal d'invertir 9 milions en la desembocadura del parc de desembocadura del riu i també es finançarà part de la prolongació de la L-10 del tramvia a Natzaret.
Ha d'haver una major connexió, evidentment, entre el port i la ciutat.

També hi haurà que donar junts un nou impuls a la Marina de València, després de que el Govern d'Espanya haja condonat els 400 milions de deute del consorci.
I, sobretot, hi ha que tindre una actuació fonamental i ràpida, i hi ha que exigir-li-ho al ministeri de transició ecològica en tot allò que li pertoque i al port, en el que és el finançament en la protecció de les nostres platges, finalment, al sud dels ports de València, de Gandia i de Castelló que patixen un procés d'erosió evident i preocupant des de fa ja prou de temps.

I, en eixe sentit, volem posar en marxa un pla extraordinari de defensa del litoral i d'adaptació al canvi climàtic amb un mínim de 50 milions d'euros, 15 d'ells aportats pel Port de València.
Eixa és una qüestió fonamental.

I, finalment, com vosté dia, hi ha una qüestió, una condició, que és bàsica i és el ferrocarril.
Exigim que el més ràpidament possible el ferrocarril, que alliberarà d'una gran part de la nostra contaminació i el nostre problema ecològic, es pose en funcionament en el corredor mediterrani el més ràpidament possible.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Senyories, continuarem amb la sessió de control, ara amb la pregunta que formula la síndica del Grup Parlamentari Vox Comunidad Valenciana.

La senyora Vega Campos:

Sí.

El senyor president de les Corts Valencianes:

Quan vosté vullga, senyoria.

La senyora Vega Campos:

Sí.
Gracias, señor presidente.

Doy por reproducida la pregunta.

El senyor president de les Corts Valencianes:

La pregunta es: ¿Qué opinión le merece al presidente del Consell que los ciudadanos no puedan ejercer libremente sus derechos?

Contestarà el president del Consell.
Quan vosté vullga, president.

El senyor president del Consell:

Moltes gràcies, president.

Señora portavoz de Vox, en este país los derechos los garantiza la Constitución.
Y aquí está garantizada la Constitución y, por tanto, los derechos de todos los ciudadanos.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies.

Després d'este inici de pregunta i contestació, passarem a substanciar el contingut de la pregunta.
Té la paraula la il·lustre diputada i síndica del Grup Parlamentari Vox Comunidad Valenciana, la il·lustre diputada Ana Vega.

Quan vosté vullga, senyoria.

La senyora Vega Campos:

Gracias, señor presidente.

Muchas gracias, señor Puig.

Antes de empezar, quiero mostrar todo nuestro apoyo al joven agredido por un grupo de menas en Fuenlabrada simplemente por el hecho de acudir a un mitin de Vox y la agresión a una niña.
Señoras feministas, no las escucho solidarizarse con ella.
Pero, claro, para los que justifican los actos de violencia, el odio son nuestros carteles, pero no tenemos ninguna duda de que el 4 de mayo la libertad prevalecerá.
(Aplaudiments)

Quiero dejar constancia, en primer lugar, de que mi grupo tiene muy poca confianza en que los españoles puedan volver a ejercer sus derechos y libertades constitucionales con la normalidad que merecen después de tanto sacrificio y de un atropello continuado por parte de unos liberticidas en ciernes, como son el señor Sánchez y usted mismo señor Puig.
Desde luego, qué bien les ha venido la pandemia para pisar a fondo el acelerador de la agenda socialcomunista de redistribución equitativa de la miseria.
¡Cuánto daño están generando ustedes!

Han construido el tándem perfecto, dos presidentes, Sánchez y usted, unidos por un mismo objetivo: por el deleznable deseo de ver a sus conciudadanos arruinados y dependientes de un estado totalitario que arranca el pan de la mesa a las familias para después devolverle unas pocas migajas.

Desconocemos si Moncloa va a ampliar el estado de alarma, quizá el señor Sánchez, como mayor mentiroso del reino, esté esperando al 5 de mayo para que su tiranía no entorpezca las aspiraciones presidenciales de un soso Gabilondo.
¿Qué ocultan, señores socialistas?
Digan la verdad, aunque sea solamente por una vez.
Dejen de mentirles a aquellos a los que han jurado defender y proteger.

No esperen al escrutinio de las autonómicas madrileñas para anunciar una nueva y pesada cadena en el cuello de los trabajadores españoles para impedirles ganarse el pan dignamente.
Dejen de asfixiarlos, señor Puig, las familias ya no aguantan más ni sus prohibiciones ni sus mentiras.

¿Saben cuántas familias llevan si ver a sus seres queridos al otro lado del muro imaginario que usted ha construido para separar nuestra autonomía del resto de España?
Yo estoy segura de que usted sí que lo sabe, señor Puig, pero la realidad es que para usted pesa más su vil ideología que el sentido común y el bienestar de los españoles.

Ruina, miseria, pobreza, desamparo, desesperanza, socialismo.
(Aplaudiments) Nada más tiene que ofrecer, nada más allá de sucumbir a una región turística por excelencia a un cierre arbitrario que la está matando poco a poco.
Nada queda ya para las familias que han tenido que bajar la persiana para siempre, nada esperan de ustedes salvo una cosa: que les quiten la bota del cuello y les dejen respirar, que les dejen trabajar y, por supuesto, que les indemnicen por los miles de millones de euros en pérdidas económicas causadas por su política de aplastar la libertad de los ciudadanos.

Dejen que sean los ciudadanos los que decidan cómo quieren salir de esta crisis social y económica, si con miseria o con libertad, si con recortes de derechos o con recortes en chiringuitos y en políticas ideológicas que solo sirven para dividir y enfrentar a los españoles; (aplaudiments) si con socialismo o con sentido común.

Es la hora de tomar decisiones valientes.
Los ciudadanos no pueden seguir ni un segundo más al servicio de la administración pública, es la administración pública la que está al servicio de los ciudadanos.
Esa es la visión de Vox.
No queremos que les sigan cobrando impuestos a quienes lo han perdido todo por la pandemia.
No queremos que los españoles tengan muros que separen los territorios de su país.

Ustedes han volado por los aires todo el catálogo de derechos y libertades que marca nuestra Constitución.
Y, por cierto, menos mal que desde Bruselas han impedido su intento de reforma bolivariana de controlar a los jueces también.

Y ahí están, mirándonos como si lo que dijéramos desde Vox no fuera lo que piensan de sus recetas rojas la mayoría de los españoles de esta autonomía y de toda España.
Es cierto, no han dejado a nadie atrás, los han dejado por debajo, muy por debajo, hundidos bajo capas, y capas y capas de prohibiciones y recortes de derechos que nadie entiende.

Señor Puig, devuelvan los derechos y libertades a los ciudadanos y váyanse para siempre, y cuanto más lejos, mejor.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Una vegada acabada de concretar la pregunta, és el torn de la resposta.
Contestarà el president del Consell.

President, quan vosté vullga, té l'ús de la paraula.

El senyor president del Consell:

Moltes gràcies, president.

Muchas gracias, señora Vega.

Yo no quiero que se vaya a ningún sitio.
Yo quiero que pueda vivir aquí en libertad y en convivencia sana con todos.
(Aplaudiments)

Lo que sí que quiero y aspiro a que ustedes jamás estén en ningún gobierno, (aplaudiments) porque representan la ideología del rencor.
Incluso cuando hablan de palabras tan preciadas como libertad, la verdad es que todo el mundo tiene derecho de conceptualizarla de la manera que desee.
Pero los que provenimos ideológicamente -y eso sí que es ideología, no otras cosas que usted hablaba- de la Ilustración, de la libertad, igualdad y fraternidad, de los principios republicanos, la verdad es que, cuando ustedes hablan de la libertad y lo circunscriben a poder ir de cañas o no ir de cañas, pues es que la libertad es mucho más.
¿La libertad es poder ir de cañas o no ir de cañas?
No, la libertad es mucho más.
La libertad es un concepto fundamental de la vida y por eso cada persona tiene derecho a elegir su propio proyecto de vida, que es una cuestión que a ustedes les molesta mucho, además.

Por tanto, nosotros lo que hemos hecho ahora, de acuerdo con la Constitución y de acuerdo con los jueces, porque le tengo que decir que todas las medidas que se han presentado, antes incluso del estado de alarma, han estado validadas por el TSJ, y una, en concreto, que no lo ha sido ahora en el estado alarma, pues la hemos cumplido.
Pero, en general, el TSJ valenciano ha estado siempre avalando las políticas, esas restrictivas, que eran necesarias y que ustedes ven como que son un ataque a la libertad.
En absoluto es un ataque a la libertad.
Es simplemente elegir entre una cuestión que es fundamental: un derecho básico, que es el derecho a la salud o un derecho que es un derecho que puede en un momento determinado tener que sacrificarse.
Es así.
Es que es muy fácil.

Ustedes me hablan de cifras.
Y a mí me gustaría saber.
.
.
, no lo sé, pero ¿saben la cantidad de familias que en estos momentos gracias a estas restricciones necesarias, al esfuerzo común de la sociedad valenciana no tienen que llorar a sus muertos?
¿Lo sabe?
Esa es una cifra que está ahí, pero que no sabemos.
Y que además ojalá tampoco la tengamos que computar de alguna manera.
Pero lo que está claro es que nosotros no nos hemos inventado nada, se lo he dicho antes en la contestación anterior.

Es que, vamos a ver, es que resulta que las medidas que se han tomado están en función de criterios técnicos y científicos que se están estableciendo en toda Europa y, desde luego, ya sé que ustedes están fuera del marco.
O sea, ya sé que ustedes no están en el gobierno alemán, porque además allí hay una derecha decente que no quiere gobernar con ustedes y en Gran Bretaña incluso.
.
.
No sé, es que, claro, están tan fuera del marco que es difícil poder hacer algún tipo de comparación.
Y, entonces, es evidente que es difícil que se sientan concernidos por las decisiones que se toman en toda Europa.

Pero nosotros hemos tomado las decisiones que se han tomado en toda Europa y en el mundo civilizado.
Y, por tanto, vamos a continuar tomando las decisiones que sean necesarias porque lo fundamental es defender, eso sí, la libertad de la vida, que eso es lo que es fundamental.
Esa es, la libertad de la vida, la más importante de todas.
La más importante de todas.
(Aplaudiments)

Mire, a nosotros cualquier restricción nos duele, por supuesto, y nos duele el daño que están sufriendo las empresas.
Y por eso estamos ayudando muchísimo más que esa supuesta comunidad de referencia suya, a la que ahora aspiran a formar gobierno.

Desde luego, cualquier comparación con esa comunidad, ya se lo digo, el día que quiera la podemos discutir, todas, todas, todas.
.
.
todas, todas, a peor.
A peor, ustedes.
A peor.
(Aplaudiments)

Por tanto, de lo que se trata ahora es fundamentalmente de continuar apostando en lo que es la defensa de la vida, que es lo que nosotros estamos apostando, la defensa de la salud de las personas y, desde luego, siempre defendiendo los principios de la Ilustración, que son la ideología.
.
.
-sí, esa es la ideología-, la ideología de la convivencia, la ideología que ha hecho avanzar al mundo más que nunca.
La ideología basada en los principios republicanos de igualdad, libertad y fraternidad.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies.

Té la paraula.
.
.
-espere un segon- té la paraula la il·lustre diputada Ana María Cerdán.
Quan vosté vullga, senyoria.

La senyora Cerdán Martínez:

Muchas gracias, señor presidente.

Señorías, buenos días.

Espero que la señora vicepresidenta disfrutase con sus acompañantes de la consumición que le pagaron los trabajadores del ocio nocturno el jueves pasado.
Sí, los mismos que están de acampada y los que han perdido entre cien mil y trescientos mil euros por su pésima gestión.

Y la pregunta es: ¿cuántos de ustedes, miembros del gobierno valenciano o de sus asesores de esos de 136 altos cargos, estarían dispuestos a pasar 13 meses o más, consecutivos, sin ingresos y pagando todos los impuestos, más luz, agua, teléfono, alquiler y un largo etcétera todos los meses?
Porque es a eso a lo que han condenado a los trabajadores de sectores como los del ocio nocturno, a los DJ, a las empresas de eventos, a la industria y a todos los sectores de los Moros y Cristianos, Fallas, Hogueras, la Magdalena?

Usted, señor presidente, hacía la comparación con Francia y con Alemania.
Pero se le ha olvidado decir que esos gobiernos pagan a los empresarios que han obligado a cerrar sus negocios, y no les condenan, como está haciendo usted.

Y por si hay algún problema con la pregunta, se la repito: ¿cuántos de ustedes, miembros del gobierno valenciano o de sus asesores, estarían dispuestos a pasar 13 meses o más, consecutivos, sin ingresos y pagando todos los impuestos, más luz, agua, teléfono, alquiler y un largo etcétera todos los meses y asumiendo.
.
.

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies.

La senyora Cerdán Martínez:

.
.
.
800 euros diarios?

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Contestarà l'honorable conseller d'Hisenda i Model Econòmic.

El senyor conseller d'Hisenda i Model Econòmic:

Con s'ha reiterat tantes vegades ací, les restriccions les féiem justament per a salvar vides, que és la característica de la llibertat més sagrada que tenim, que és el dret a la vida.
I, per tant, el que fem és treballar perquè això puga continuar, sent conscients del que diu vosté.
Per això hem fet diverses coses.
Per exemple, en l'oci nocturn l'altre dia vàrem habilitar 8 milions per al tema.

Però és, a més, simultàniament a la gent que estava acampada, nosaltres tenim reunions amb les patronals del joc, amb les patronals de l'hostaleria per a parlar, ¿de què?
Parlar de coses tan importants com, per exemple, les bonificacions de les taxes del joc, etcètera, que durant el trimestre de la tercera onada, que fou tan dura i van tindre restriccions (inintel·ligible) .
.
.
pugam exonerar-les en el segon trimestre.
És a dir, quan se recuperen, que no la pagaran.

Això són accions decidides, accions proactives front a uns sectors que som conscients que ho estan passant malament.
Però no estem parats.
Estem salvant vides i estem intentant atemperar les conseqüències que estes restriccions tenen en els sectors més afectats de l'economia, que és el que significa la política.
¿Què és la política?
La política és la complexitat, la gestió de la complexitat.
I eixa gestió de la complexitat és el que està fent este govern.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, conseller.

Demana la paraula l'il·lustre diputat David García.

El senyor García Gomis:

Muchas gracias, presidente.

Señor Puig, sus socios de nuevo señalan a la policía nacional y esta vez también a la justicia cuestionando una sentencia.

Pero es que ustedes no se quedan atrás cuando guardan silencio.
Silencio como el guardado días atrás cuando a Estefanía, una policía nacional, fue apalizada en los calabozos y ustedes no dijeron nada.

Por eso, le pregunto si usted y su gobierno feminista de moqueta van a guardar silencio ante esas agresiones.
¿O es que han guardado silencio porque era una mujer policía?
¿O es que han guardado silencio porque era un inmigrante ilegal el atacante?

Porque eso es lo que pasa cuando detrás de la palabra mujer aparece un apellido como mujer de Vox, mujer del Partido Popular, mujer de Ciudadanos, mujer de derechas, mujer de la policía nacional, mujer de la Guardia Civil o cualquier apellido que a usted no le gusta, señor Puig, usted calla.
Su feminismo selectivo esconde su machismo más rancio, señor presidente.
(Aplaudiments)

¿Condena los ataques a la mujer policía?
¿Condena los ataques a la justicia de ayer?
¿Apoya a nuestra policía?
¿Apoya a la justicia?
¿Condena los ataques recibidos ayer por dos personas que acudían libremente a un mitin, uno de ellos una niña?

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

El senyor García Gomis:

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Demana la paraula la vicepresidenta del Consell.

Té vosté l'ús de la paraula, senyoria.

La senyora vicepresidenta del Consell i consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives:

Moltes gràcies, president.

Bon dia.

Senyor diputat, mire, esta és una sessió de control al govern valencià i normalment és habitual que les preguntes versen sobre les competències pròpies d'esta administració.

En qualsevol cas, el feminisme d'este Consell és aquell que està treballant per una societat de la cultura de la no violència i, per tant, el feminisme d'este Consell condemna totes les agressions a totes les dones i, també, totes les agressions a tots els homes, en una societat on la no violència siga la regla i on precisament la convivència, com dia el president, la convivència pacífica, igualitària i no violenta siga la regla i no l'excepció.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies.

Continuarem amb la sessió de control, ara amb la pregunta que formula la síndica del Grup Parlamentari Unides Podem, la il·lustre diputada Pilar Lima.

Quan vosté vullga.

La senyora Lima Gozálvez:

Gràcies, president.

Bon dia, senyor president.

Membres del Consell.

Senyories.

Valencianos y valencianas, hoy es el día idóneo para realizar esta pregunta, porque hoy es el Día de la Tierra.

Las decisiones que tomemos hoy tendrán sus consecuencias el día de mañana.
El tema que ahora nos ocupa manifiesta claramente el lado que cada cual quiere ocupar en la historia.
La huella que se va a dejar por una gestión política que tendrá un impacto muy significativo sobre la sociedad valenciana presente y, también, la futura.

Es un tema que nos define como pueblo, que nos muestra cómo somos y cómo queremos ser.
En definitiva, el proyecto que queremos llevar a cabo para el pueblo valenciano.

La idea de ampliar el puerto no obedece simplemente a factores técnicos o legales, sino que tiene además implicaciones de fondo que tendrán su incidencia en el tiempo y que afectarán a las generaciones valencianas futuras.
Por ello debemos reflexionar sobre si es necesario llevar a cabo esta ampliación.
En primer lugar, el puerto es un gran generador de empleo, pero esta ampliación no traerá nuevos puestos de trabajo, ya que se basa en aumentar el grado de robotización sin exigir a cambio un incremento en los volúmenes con los que se trabaja.

En segundo lugar, la cuestión medioambiental es clave.
Ahora mismo estamos con una declaración de impacto ambiental con 14 años de antigüedad, basada en una normativa del año 1986, señorías.

¿De verdad creen que existe una justificación normativa firme?
La sociedad ha cambiado y ahora existe un mayor compromiso con la protección del medio ambiente y la gente nos exige caminar en esa dirección.

Si la finalidad.
.
.
¿Ve correcto que el presidente de la autoridad portuaria se esté burlando por la necesidad de una nueva DIA, una nueva declaración de impacto ambiental?
¿Vamos a seguir permitiendo que se continúe frivolizando sobre este tema?

No podemos ir en el sentido contrario de la historia.
No podemos seguir apoyando modelos depredadores de recursos naturales y contaminantes.
Las playas del sur están retrocediendo, hasta tal punto que incluso estamos poniendo en peligro uno de los principales pulmones verdes valencianos, como La Albufera.

De hecho, si el propio pacto del Botánico defiende un modelo territorial sostenible e intergeneracional, señor president, ¿qué costas vamos a dejar a las próximas generaciones?
¿Cómo es posible que los intereses de una multinacional puedan llegar a poner en jaque la salud del territorio?

Usted y yo, president, estamos de acuerdo en que el neoliberalismo se ha acabado.
En el Botànic no se puede permitir hacerle ni una sola concesión al neoliberalismo, hay que poner por delante el interés general y que la política no atienda a los intereses particulares de las multinacionales.

En Unides Podem, siempre hemos estado en contra de la ampliación, desde el principio.
Siempre hemos estado y estaremos del lado de la sociedad civil y los movimientos ciudadanos que defienden la salud del medio ambiente y promueven un modelo de ciudad sostenible, así como de aquellos que se preocupan por las condiciones laborales de los trabajadores y las trabajadoras.

Ellos han sido quienes han puesto el tema encima de la mesa.
El modelo de ciudad portuaria hacia el que debemos avanzar, que, en coherencia con los objetivos 2030, tiene que evitar la destrucción del hábitat natural y proteger la calidad de vida de los núcleos urbanos cercanos.

En este sentido, podemos decir que el tejido industrial valenciano no necesita un puerto más grande.
Porque, tapar el mar para crear un macroalmacén de cientos de hectáreas de extensión para la multinacional MSC, ¿en qué beneficia a la ciudadanía valenciana?
Debemos poner la vida en el centro y no los intereses económicos.

Por último, me gustaría que hiciéramos una reflexión a partir de algunas preguntas.
¿No ven ustedes la contradicción de la ampliación del puerto en pleno contexto de emergencia climática?

¿Por qué las derechas se quedan mudas en este tema (veus), si lo que acostumbran es a montar pollos, tal como ha venido pidiendo hoy aquí la señora Bonig?
Este silencio de las derechas confirma su complicidad (veus) en este asunto… Y, señor Castelló, señorías de la derecha, pueden gritar lo que quieran, que no les oigo.
(Rialles)

Debemos tomar partido de decidir en qué lado vamos a estar.
El Botànic, el govern del Botànic, siempre ha representado el modelo de gestión correcto de la historia.

Señorías, los expertos y la ciencia -y ya cierro, cierro enseguida, si me permiten-, los expertos y la ciencia ya nos advierten de la relación que existe entre la destrucción del planeta y la mayor propagación de los virus.
Por favor, por favor: no olvidemos las lecciones que nos da esta pandemia y tengamos en cuenta el futuro de nuestros y nuestras jóvenes.

Por todo ello, señor president, le preguntamos: ¿considera responsable que en plena crisis climática se lleve a cabo el proyecto de ampliación del puerto de Valencia?

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Una vegada formulada la pregunta, escoltarem la resposta del president del Consell a la qüestió formulada.
I, en acabar, passaríem a les votacions.
 President, quan vosté vullga.

Quan vosté vullga.

El senyor president del Consell:

Moltes gràcies.
Moltes gràcies, president.

Muchas gracias, señora Lima.

Desde luego, no le quepa ninguna duda de que comparto con usted que el reto de los próximos años, sin duda, y además de esta década, porque es una década decisiva, es hacer compatible el crecimiento económico y el empleo con el medio ambiente y la sostenibilidad.
Es absolutamente imprescindible hacerlo compatible, porque es la manera de intentar progresar como sociedad.
Esta es una tarea que compromete un gran diálogo, un espacio de encuentro entre las administraciones, los ciudadanos, las empresas.

Y, además, en el caso de la Comunitat Valenciana, como bien ha dicho, es paradigmático, porque estamos en una zona donde el cambio climático está teniendo efectos bien sensibles.
Nos encontramos en un área que, como se ha demostrado por distintos estudios y también por los fenómenos meteorológicos recientes, como la DANA o la Gloria, que definen en estos momentos una situación bien preocupante.

Desde el primer momento, el Consell del Botànic ha marcado entre sus principales objetivos la lucha contra el cambio climático, dentro de la dificultad de nuestro propio ámbito.
Es una estrategia en la que están implicadas todas las consellerias, es absolutamente transversal, y que se ha de acometer desde todos los ámbitos.
Y, además, en este nuevo Consell, en esta nueva etapa del Botànic, hay una vicepresidencia específicamente dedicada a coordinar todo lo que es la política verde.

De hecho, hemos puesto, ya desde el principio, instrumentos pioneros para protegernos de los efectos dañinos de la crisis climática.
Por ejemplo, el Plan de acción territorial de la infraestructura verde litoral, que es un instrumento de ordenación urbanística y de protección del territorio, fundamental para la comunitat, que la Generalitat va a mantener.
Por eso, como saben, hemos presentado un recurso de casación frente a la sentencia del tribunal para que esta herramienta de protección, con los cambios y correcciones que sean necesarios, esté vigente y dando cobertura a nuestras costas.

El Pativel preserva 7.
500 hectáreas de suelo de extraordinario valor ambiental, dentro de la franja de 1.
000 metros desde la ribera del mar hacia el interior, y regula usos y actividades compatibles con la preservación de esos valores.

Y, en segundo lugar, también contamos con el Pla d'acció territorial de l'horta, que nació fruto del consenso social y económico para preservar más de diez mil hectáreas de un espacio como la huerta valenciana, que representa un paisaje cultural de un valor extraordinario del que ya solo quedan seis similares en todo el entorno europeo.
El desarrollo de este instrumento puso fin al proceso de degradación de l'horta.

Esto demuestra, señora Lima, la apuesta del Consell de avanzar en la línea del Pacto Verde Europeo y hacerlo compatible con una estrategia valenciana de recuperación.
Como ha afirmado el vicepresidente del Consejo Europeo, Frans Timmermans, la recuperación ha de ser verde y rápida, y debe generar justicia social.

Una transición ecológica que, como he señalado anteriormente, no puede dejar a nadie atrás y tiene que hacer compatible el respeto al medio ambiente con el empleo, que es nuestra gran necesidad, nuestra gran prioridad.

Así se han pronunciado los sindicatos, en el día mundial contra la acción climática, así se ha pronunciado una gran cantidad de actores económicos y sociales.
Es un manifiesto en el que se apuesta por una transición ecológica justa y en la que se destaca que no hay que dejar a nadie en el camino.
Se debe producir inexorablemente la transición ecológica, y lo más rápidamente posible, y si los objetivos del 2030 tienen que hacerse más visibles antes, hay que hacerlo, porque es una urgencia.

Me parecen muy interesantes las declaraciones que ha hecho en el día de ayer el señor Biden, creo que es fundamental.
Porque este es un combate global y, por tanto, es fundamental que Estados Unidos tenga una posición activa y vuelva ya no solo a la cumbre de París, sino que esté absolutamente trabajando, impulsando.
Y creo que ese es el camino, porque, desde luego, no vamos a solucionar nosotros únicamente el calentamiento global, ni mucho menos.

Por tanto, lo que está claro es que nosotros hemos roto con lo que era un modelo depredador contra el territorio, lo que es evidente es que tenemos que ajustar lo que son los dos grandes objetivos que tenemos.

El Puerto de Valencia no puede ser, por tanto, ajeno a esta dinámica.
Crecimiento y sostenibilidad estoy convencido que pueden y deben ir de la mano, también en el puerto de Valencia.
Y, en este proceso, se deben hacer las cosas de manera transparente y de manera absolutamente segura.

En estos momentos, es cierto que se ha pedido además una comparecencia del presidente de puertos, que, legalmente, probablemente no se pueda hacer aquí, pero que, en cualquier caso, él va a dar totalmente cuenta ante ustedes de todas las decisiones que se tomen.
Y esas decisiones tienen que ser lo más deliberativas posibles y tienen que estar también circunscritas a esas condiciones, porque es fundamental actuar, como decía antes, con el máximo rigor posible.

Aquí, desde luego, no creo que nadie quiera acabar ni con las playas, ni acabar con La Albufera, ni acabar con nuestro ecosistema.
Tenemos que tomar decisiones, como usted decía, y hay que tomar decisiones pensando siempre en el interés general, y no solo de las actuales generaciones, sino el conjunto de las generaciones también futuras.

Por eso, creo que en el puerto, como en tantas otras cosas, hoy el valor del diálogo es un valor fundamental.

Gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, president.

Declaració institucional de suport a la declaració de l'artesania del palmito d'Aldaia com a bé de rellevància local de caràcter immaterial i la candidatura d'Aldaia com a ciutat creativa de la UNESCO

El senyor president de les Corts Valencianes:

Senyories, abans de passar a votació els convide a que donem lectura a la declaració institucional que ens ha fet arribar l'Ajuntament d'Aldaia.
Salude a la corporació, a la representació de la corporació municipal d'Aldaia, que ens acompanya, no ací físicament a l'hemicicle, en una altra sala.
Al seu alcalde, a Guillermo Luján, i als membres de la corporació, Empar Folgado, Carmen Jávega, Javier Sanchis i Lluis Albert.

Vaig a donar lectura a la declaració institucional aprovada, i diu aixina: «Declaración institucional de apoyo a la declaración como bien de relevancia local de carácter inmaterial, la artesanía del abanico de Aldaia, y a la candidatura de Aldaia como ciudad creativa de la UNESCO.

»El abanico tiene un fuerte arraigo en Aldaia y en la comarca de l'Horta de València.
Es una joya que fusiona a la perfección artesanía, arte y funcionalidad.
Representa el buen hacer de los artesanos del abanico valencianos.

»Aldaia es, desde el siglo XIX, un activo centro de comercialización y producción de dicha artesanía, la cual sustituyó a la ciudad de València como principal productor español durante la primera mitad del siglo XX.
Aldaia reúne hoy 17 empresas de abanicos de las 28 activas en la Comunidad Valenciana.

»El sector está integrado, mayoritariamente, en el Gremio de Maestros Palmiters de València, con sede en Aldaia, y en la marca de calidad Abanicos artesanos españoles.
Para conservar e impulsar este sector artesanal, que forma parte del patrimonio cultural e industrial de Aldaia, el ayuntamiento restauró la Casa de la Llotgeta, edificio renacentista del siglo XVI, inaugurado en 2010 para albergar el Museo del Palmito d'Aldaia, MUPA, que en 2015 fue reconocido por la Generalitat Valenciana como colección museográfica permanente de la Comunidad Valenciana.

»El MUPA contiene una excelente colección formada por más de cuatrocientos abanicos, piezas y utensilios para su fabricación.
La colección contiene palmitos de más de quince países de Europa y Asia, con cronologías que van desde el siglo XVII hasta el XXI.

»En los últimos años, el ayuntamiento ha desarrollado, en colaboración con el Gremio de Maestros Palmiters, una activa política de promoción del sector del abanico mediante la organización de acontecimientos como la Nit de l'Artesania del Palmito y los premios Amics dels Palmitos, así como la participación del MUPA en varios museos museográficos y culturales como, por ejemplo, el Etnoxarxa de museos etnográficos de la provincia de Valencia, la ruta de la seda de la Comunitat Valenciana, Relecturas: itinerarios museísticos en clave de género y la iniciativa museográfica internacional EU-LAC Museums.

»Por todo lo anteriormente expuesto, les Corts Valencianes declaren:

»Primer.
El apoyo a la iniciativa del Ayuntamiento de Aldaia para la declaración de la artesanía de Aldaia como bien de relevancia local de carácter inmaterial y el reconocimiento de los méritos históricos de la tradición artesanal del sector, fruto de los conocimientos tradicionales y prácticas productivas de los artesanos del abanico de Aldaia.

»Segon.
El apoyo a la iniciativa del Ayuntamiento de Aldaia para que el municipio sea declarado ciudad creativa de la UNESCO, en el campo de la artesanía y artes populares, con el proyecto «Aldaia Ciudad Creativa de la Artesanía del Palmito«, como reconocimiento a la larga trayectoria de más de doscientos años de historia en la artesanía del abanico de esta localidad, sede del Museo del Palmito d'Aldaia, Mupa, el único espacio museístico de España dedicado a esta especialidad artesanal y artística.

»Palau dels Borja, 22 d'abril del 2021.
(Aplaudiments)

Votació dels punts tercer a huité de l'ordre del dia de la 36a sessió de les Corts Valencianes

El senyor president de les Corts Valencianes:

Passem a votació.
(Pausa) Senyories, anem a passar a votació.
Votem el tercer punt de l'ordre del dia, que és la presa en consideració de la proposició no de llei de tramitació especial d'urgència sobre el pacte valencià antitransfuguisme presentada pel Grup Parlamentari Socialista.
S'han expressat 24 vots a favor, 3 en contra de forma telemàtica.

Senyories, comença la votació.
63 vots favorables que sumats als 24 fan un total de 87, 7 vots en contra que sumats als 3 fan 10 vots en contra.
Queda aprovada la proposta de resolució.

Passem al punt quart de l'ordre del dia, que és la presa en consideració de la Proposició no de llei de tramitació especial d'urgència sobre modificació pressupostària per a l'ajuda als sectors afectats per la COVID-19 presentada pel Grup Parlamentari Popular.
Compta amb 17 vots a favors i 10 vots en contra telemàticament.

Senyories, comença la votació.
30 vots favorables que sumats als 17 fan un total de 47 vots favorables, 41 vots en contra que sumats als 10 fan un total de 51 vots en contra.
Queda rebutjada la proposició no de llei.

Passem al cinqué punt de l'ordre del dia, que és la presa en consideració de la Proposició no de llei de tramitació especial d'urgència sobre l'estabilització de l'ocupació pública temporal en les administracions públiques presentada pel Grup Parlamentari Ciudadanos.

Senyories, comença la votació.
22 vots favorables que sumats als 14 fan un total de 36 vots a favor, 42 vots en contra que sumats als 10 fan un total de 52 vots en contra.
Queda rebutjada esta proposició no de llei.

Passem, senyories, al punt sext de l'ordre del dia, que és la Proposició no de llei de tramitació especial d'urgència sobre la necessitat d'un nou fons estatal de suport per a les comunitats autònomes en la seua lluita contra la pandèmia que presenta el Grup Parlamentari Compromís.
ha rebut 24 vots favorables, 3 en contra i zero abstencions.
(Veus) Perdó, incorporada amb l'esmena transaccional del Grup Parlamentari Socialista, registre d'entrada 34.
989.

Senyories, comença la votació.
64 vots favorables que sumats als 24 fan un total de 88 vots favorables, 8 en contra que sumats als 3 fan un total d'11 vots en contra.
Queda aprovada la proposició amb l'esmena.

Passem al punt sèptim de l'ordre del dia, que és la presa en consideració de la Proposició no de llei de tramitació especial d'urgència sobre l'impacte de la COVID-19 en la salut mental dels nostres sanitaris presentada pel Grup Parlamentari Vox Comunidad Valenciana.
Ha rebut 8 vots favorables, 10 en contra i 9 abstencions telemàticament.

Senyories, comença la votació.
20 vots favorables que sumats als 8 fan un total de 28 vots favorables, 45 vots en contra que sumats als 10 fan un total de 55 vots en contra, 6 abstencions que sumats als 9 fan un total de 15 abstencions.
Queda rebutjada la proposició no de llei.

Ara, com ja és habitual, si no afecta a la votació la donem per bona, però ja estan informats els serveis tècnics per si n'hi ha algun problema tècnic a l'hora de poder expressar el vot.

Passem al punt huité de l'ordre del dia, que és la presa en consideració de la Proposició no de llei de tramitació especial d'urgència sobre la regulació dels preus de lloguer presentada pel Grup Parlamentari Unides Podem amb l'esmena transaccional, registre d'entrada 35.
050 subscrita pel Grup Parlamentari Unides Podem i pel Grup Parlamentari Socialista.
S'han expressat 10 vots a favor, 17 en contra i zero abstencions.

Senyories, comença la votació.
42 vots favorables que sumats als 10 fan un total de 52 vots favorables, 30 vots en contra que sumats als 17 fan un total de 47 vots en contra i zero abstencions.
I constate que s'ha pogut votar correctament, s'ha expressat correctament i, per tant, el (inintel·ligible) … funciona perfectament.
Queda aprovada la proposició no de llei de tramitació especial d'urgència.

I, senyories, amb aquestes votacions culminem el nostre treball i avancem cap al següent punt de l'ordre del dia, que són les preguntes de control al Consell.
(Veus)

Preguntes

El senyor president de les Corts Valencianes:

Pregunta que formula la il·lustre diputada María de los Ángeles Criado en nom del Grup Parlamentari Vox Comunidad Valenciana… (Veus) Un segon que es passe… A la consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives.
Senyories… Sí, senyoria?

La senyora Criado Gonzálbez:

Doy por reproducida la pregunta.

El senyor president de les Corts Valencianes:

Senyories, es dona per reproduïda la pregunta.
Per tant, li contestarà la vicepresidenta del Consell.

Quan vosté vulga, vicepresidenta.

La senyora vicepresidenta del Consell i consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives:

Gràcies, president.

Ho sé jo, d'igual manera que ho hauria de saber sa senyoria perquè així se li ha indicat en reiterades respostes a sol·licituds de documentació i preguntes, preguntes escrites número 5.
326, 5.
327, 5.
328, 5.
329 i 5.
330 i sol·licituds de documentació 5.
293, 5.
294 i 5.
295.

Seria d'agrair que es llegiren les respostes i la documentació que se'ls va enviar.

(Ocupa la presidència la vicepresidenta primera de les Corts Valencianes, senyora María José Salvador Rubert)

La senyora vicepresidenta primera:

Gràcies, senyoria.

Per a continuar formulant la pregunta té la paraula la il·lustre diputada.

Quan vulga, senyoria.
Pregue silenci, senyories, per favor.

La senyora Criado Gonzálbez:

A todas, todos, todes.
Señorías, señoríos, señoríes.
Diputada, diputado, diputades.
Espero ser escuchada, escuchado, escuchade.

Señora Oltra, cuánta malicia tras el vídeo que se viraliza como meme estos días por las redes de su ministra de igualdad o de igual da.
Pretenden manipular las mentes.
Menuda forma de implantar una ideología.
Menuda forma de jugar a transformar la realidad.

Mediante este neolenguaje entran en la conciencia creando una nueva realidad ajena al sentido común.
Y lo mismo hacen ocultando los datos de fallecimientos de hombres y niños a manos de mujeres en las estadísticas del Instituto Nacional de Estadística.

Pretenden que creamos que el verdugo es siempre el varón, el malo de la película.
Pero la realidad es que la mujer también puede serlo.
Y, de hecho, así es.
Hay mujeres que han quitado la vida desgraciadamente a hombres e incluso a niños.
Se es culpable por los actos cometidos, señora Oltra, no por el sexo con el que se nace.
La mujer también puede quitar la vida, incluso a sus propios hijos.
Sí, señorías, señoríes, señoríos.

Y ustedes lo intentan ocultar.
¿Con qué fin?
Pues, sencillamente, trasladar a la sociedad que el único verdugo es el hombre.
Estos muertos no cuentan.
Los ocultan en las estadísticas del INE.
No existe Isaac.
Necesitaba silla de ruedas y fue asesinado en Godelleta de la forma más cruel: enterrado vivo.

No existe Amiel, de tres años y medio, ni Chel, de seis meses, asesinados en Godella en 2019.
No existe el niño de ocho años al parecer asesinado en Elda por su madre de acogida.
No existe tampoco Manuel, de cincuenta y seis, asesinado a cuchilladas por su mujer en Badalona.
No, no existe tampoco el niño de nueve años Gabriel, muerto por una paliza por su madrastra en las Palmas.

Estos muertos no les interesan.
Estos muertos no cuentan, ya que su argumentario progre se les caería abajo.
A ustedes sólo les interesa que se sepa el número de mujeres asesinadas a manos de hombres, delitos que desde Vox por supuesto condenamos, como no puede ser de otra forma.
A Vox, sin embargo, le interesa que los valencianos conozcan la realidad, sea quien sea el autor del delito.

Miren, y como estoy aquí lo voy a decir bien claro.
Los datos del 2018 según su ministerio de igualdad es 47 mujeres muertas a manos de hombres en 2018 en toda España en un año.
Pero ese mismo año murieron 28 hombres a manos de mujeres, 28.
No se sabe nada.
Lo sabemos por la prensa, ustedes lo ocultan.
Y también murieron 67 niños a manos de mujeres.
Dos tercios de las muertes de niños a manos de mujeres son de sus madres.

Señora Oltra, sólo le voy a hacer una pregunta.
Se lo voy a poner muy fácil.
Y debe contestar tan sólo con un sí o un no.
Céntrese, por favor, a ver si conseguimos que por una vez nos conteste.
Cuando no se tienen argumentos o te vas por las ramas como suele hacer usted, o insultas, o manipulas declaraciones de tu adversario político, como hace la ministra de trabajo, o te callas, como hizo la representante de su partido en la última comisión de igualdad, que ante tanto sentido común por parte de Vox no pudo replicar.
Ni mu.
La dejamos sin palabras.

Mire, es muy importante su respuesta para saber si usted… Ríase, ríase.
Es muy importante su respuesta para saber si usted es consellera de igualdad o de desigualdad.
Ríase, ríase.
La pregunta es, ¿para usted los hombres, tan discriminados hoy en día para usted los hombres, tan discriminados hoy en día por sus leyes, merecen, señora Oltra, igualdad respecto a las mujeres?
Si me dice que sí, derogue la Ley de violencia de género.
Si me dice que no, está diciendo la verdad, se está retratando.

Le repito la pregunta, sólo un sí o un no, por favor, señora Oltra, ¿para usted los hombres, tan discriminados hoy por sus leyes, merecen igualdad respecto a las mujeres?

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera:

Gràcies, senyoria.

Per a donar resposta a la pregunta formulada té la paraula l'honorable vicepresidenta.

Quan vullga, senyoria.

La senyora vicepresidenta del Consell i consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives:

Gràcies, presidenta.

Senyora diputada, jo crec que vostés tenen una confusió sobre la naturalesa d'esta institució.
Açò són les Corts Valencianes i la sessió de control és al govern valencià, en l'àmbit de les nostres competències.
Jo, a partir d'ahí, si vol, ací fem disquisicions del que vosté vullga.
Però jo sé que tenen una important confusió, igual que tenen una important confusió del que és l'estat dret.
Així que jo crec que a la millor qui ha de centrar-se són vostés.
Perquè jo no derogue lleis, els governs no deroguen lleis, en tot cas hauria de ser el parlament.
I de la llei en concret que vosté parla, la llei orgànica, ho hauria de fer el Congrés dels Diputats, perquè és allí on es va aprovar, per cert per unanimitat.

Però mire, les dades que vosté no troba, però sembla que sí que les troba perquè aquí dona una sèrie d'estadístiques, estan publicades en el portal web del Consell General de Poder Judicial, eh, són ben fàcils de trobar.
Vosté posa en el teclat: www.
poderjudicial.
es, i ahí, una vegada dins, en l'apartat sobre violència domèstica i de gènere troba: la competència per a la recollida i el tractament sistemàtic d'eixes dades correspon al Consell General del Poder Judicial i a l'Institut Nacional d'Estadístic -cap d'ells òbviament sota la meua competència.

Cal tindre clar els conceptes de violència de gènere i violència domèstica, ja que són ben diferenciats, amb orígens i béns jurídics protegits diferents.
Tractar-los conjuntament pretén una confusió malintencionada que jo no li vaig a permetre com a consellera d'Igualtat.
Vostés el que volen és desdibuixar la importància de la violència de gènere i les seues arrels en el masclisme i en el patriarcat.
I una cosa és la violència de gènere i masclista i una altra és la violència comesa per hòmens o per dones.
La definició de cadascuna d'elles es troba en les lleis, senyora diputada, en concret en la Llei orgànica 1/2004, que vosté vol derogar.
Per això les estadístiques oficials inclouen els dos tipus de violència, així de simple, d'acord amb la llei.
Violència domèstica és la que s'exercix en l'àmbit familiar, també anomenada a vegades violència intrafamiliar, val?
I la violència de gènere es fonamenta en la discriminació contra les dones pel fet de ser-ho.
I la situació de desigualtat i les relacions de poder dels hòmens sobre les dones.
I, segons el Conveni d'Estambul, definix la violència de gènere com una manifestació de desequilibri històric entre la dona i l'home, que ha portat a la dominació i a la discriminació de la dona per l'home.
La naturalesa estructural de la violència contra les dones està basada en el gènere i es tracta d'un dels mecanismes socials clau pels quals es manté a les dones en una posició de subordinació respecte als hòmens.
Conveni d'Estambul.

I a més, just la setmana passada, precisament feia vosté referència, van presentar una proposició de llei i es van quedar a soles.
Açò no li fa pensar algo?
Que se van quedar completament a soles, que se situen fora dels drets humans i, per tant, s'estan situant fora de la democràcia.

Bé, la resta sí que ho sabem.
Seguim treballant en el Pacte valencià contra la violència de gènere i masclista, on tots els partits democràtics d'estes Corts participen, aporten i estem units en la lluita contra la violència masclista; i qui se situa fora, se situa fora de la democràcia, com és el seu partit.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera:

Gràcies, senyoria.
(Veus)

Senyories!

Continuem en la sessió de control.

Pregunta número 689, formulada per la diputada Beatriu Gascó, del Grup Parlamentari Unides Podem, al conseller de Política Territorial, Obres Públiques i Mobilitat, sobre la necessitat d'un marc normatiu, d'acord la declaració d'emergència climàtica.

Quan vullga, senyoria.

La senyora Gascó Verdier:

Bon dia.

Gràcies, presidenta.

Bon dia, senyories.

Bon dia, conseller.

Hui és el Dia Internacional de la Mare Terra, com bé ha recordat la meua companya Pilar Lima, o Pachamama, com l'anomenen les nostres germanes llatinoamericanes.
I precisament hui venim a preguntar-li, a recordar més bé la declaració d'emergència climàtica que la Generalitat valenciana va presentar el 6 de setembre de 2019.
En eixa declaració el Consell es va comprometre a, entre d'altres, assegurar que la declaració d'emergència climàtica és tinguda en compte en el disseny, desenvolupament i aplicació de les diferents polítiques públiques sectorials; garantir un model de mobilitat urbà i interurbà sostenible; revisar la legislació vigent amb la finalitat d'identificar aquelles normes que afavorisquen l'emissió de gasos amb efecte d'hivernacle o dificulten combatre el canvi climàtic.

Recorde eixa declaració perquè per a mi representa el principal mandat al que hem de fer front la classe política.
I volia preguntar-li al respecte, senyor conseller, de quina manera s'està seguint eixe mandat des de la conselleria que vosté dirigix.
Li ho pregunte perquè tenim la sensació que últimament la quantitat d'amenaces mediambientals als qual estan sotmetent el nostre territori està augmentant en lloc de disminuir.
Em referisc a projectes com els de les macroplantes fotovoltaiques que veiem aparèixer de llarg a llarg del nostre territori, com les de Torremendo o Xiva, que suposen una taca als nostres espais protegits, incomplixen normatives, com el Patfor, o fins i tot el propi decret llei de mesures per accelerar la implantació d'instal·lacions fotovoltaiques quan als criteris territorials i paisatgístics específics per a la implantació de centrals fotovoltaiques.

També parlem de la xarxa de molta alta tensió, la MAT, que pretén travessar tota la província de Castelló i que com a mínim incompliria, si estigueren aprovats, els objectius de qualitat dels paisatges de rellevància regional.

O parlem dels plans generals estructurals municipals, com els d'Alboraia o Almoradí, que amenacen les nostres hortes, corresponen a temps passats i que contenen previsions poblacionals irreals i insostenibles.
En el cas d'Alboraia parlem de 264.
000 metres quadrats a urbanitzar, que contradiuen normes com l'Estratègia territorial de la Comunitat Valenciana, segons la qual sols amb el PAI de les bodegues Vinival ja s'arribaria al 90 % de les vivendes permeses, a més de la massificació del litoral.

En el cas d'Almoradí parlem de vora 300 hectàrees d'horta tradicional amenaçada, un pla en què el seu partit va votar en contra en el ple municipal.

La creació del port de València, una obra pública en què la seua conselleria té molt a dir respecte a les infraestructures necessàries per a dur-la a terme, com són l'ampliació de la V-21, la V-30 o la V-31 i el desenvolupament de les zones logístiques per als quals Xiva o Requena apareixen com a candidates, la qual cosa suposaria un increment dràstic de la quantitat de camions que circulen cap a eixes localitats.

El bypass de València que preveu una ampliació de sis a dotze carrils en el tram entre la V-32 i la V-35, i que contradiu les premisses de mobilitat urbana i interurbana sostenible a les que ens hem comprés.

Els parcs comercials i d'oci, com els d'Intu, que amenacen zones a protegir, com les Moles.
Els desenvolupaments urbanístics amb PAI d'altres èpoques, com el bosc de Benicàssim, el de la Renegà d'Orpesa, el de Benimaclet o el de Sant Gregori, de Borriana, que no trenquen amb models i paradigmes obsolets.

En fi, aquestos són només alguns dels molts exemples que amenacen la sostenibilitat del nostre territori i la conservació del nostre patrimoni natural i paisatgístic.

Tots estos projectes per a ser aprovats complicaran les respectives normes, però no són capaços d'apostar realment per eixos canvis de model i de paradigma tant necessaris.
Uns projectes que deixarien en lletra morta els compromisos adquirits quan els nostres partits van subscriure la declaració d'emergència climàtica al setembre de 2019 i que manquen d'una visió de conjunt.

Per tot això, li preguntem: quin marc normatiu ja aprovat o no necessitem perquè estes actuacions estiguen d'acord eixe compromís que tenim, que és un mandat màxim.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera:

Gràcies, senyoria.

Per a donar resposta a la pregunta formulada, té la paraula l'honorable conseller de Política Territorial, Obres Públiques i Mobilitat.

Quan vullga.

El senyor conseller de Política Territorial, Obres Públiques i Mobilitat:

Moltes gràcies.

La senyora vicepresidenta primera:

Quan vullga, senyoria.

El senyor conseller de Política Territorial, Obres Públiques i Mobilitat:

Gràcies, presidenta.

Gràcies, diputada per la pregunta i per fer-la en un dia tal com hui.
Compartim les preocupacions.
Sabem que el canvi climàtic és una emergència que no sols afecta la Comunitat Valenciana, sinó que afecta globalment tot el planeta.

És deveres que ací tenim, si me permet, dos característiques peculiars, no?
La primera és la nostra posició geogràfica, que ens fica en molt vulnerables a qualsevol alteració del nostre medi ambient, com hem vist en la DANA, Gloria, som, com s'ha dit alguna volta, la zona zero del canvi climàtic, segurament és el Mediterrani.
I un altre efecte local, que també feia vosté referència, no?
, que portem, duguérem molts anys en un model urbanístic i de creixement en què tot valia, que l'única premissa era créixer a qualsevol preu, no?
I són dos hàndicaps que tenim: el geogràfic i el també històric al llarg de vint anys.
I és deveres que este Consell des de 2015, el Consell del Botànic, en el suport dels tres grups parlamentaris que el suporten, ha anat treballant des del primer moment en eixa lluita, en dos premisses en la Conselleria de Política Territorial, que ha fet vosté també referència, una és la descarbonització del sector del transport, que són els majors aportadors de CO2 a l'atmosfera i també responsable d'eixe canvi climàtic, i l'altra és de la part d'ordenació i protecció del territori.

Quant a l'ordenació del territori, és evident que hi havia, en 2015 es va començar una tasca molt ambiciosa per part de l'anterior conselleria, l'anterior Consell, per a revertir eixe model, per a ficar unes normes que protegiren i que no afavoriren el creixement il·limitat, que al final és una paradoxa perquè il·limitades hi ha poquetes en la vida, i desde luego el territori no ho és.
Tenim el Patricova, la llei o el PAT de l'Horta, que també ha fet referència vosté, o el Pativel.
Instruments fonamentals de protecció i ordenació del territori.
El Patricova, que ha sigut ara demostrada la seua utilitat, en tots els episodis que tenim de pluges, més de tres mil cinc-centes hectàrees de sòl inundable protegides, la qual cosa garantix també la seguretat de totes els veïns i les veïnes, el PAT de l'Horta, sòl d'elevada productivitat econòmica i, com s'ha dit també ací, un valor paisatgístic fonamental i únic en Europa, que no sols està per a protegir-lo, sinó també per a dinamitzar, dinamitzar tota la tasca agrícola al voltant de l'àrea metropolitana de València en 10.
000 hectàrees protegides.
I Pativel que, si me permet, faré una referència un poc més llarga, d'ordenació i protecció, ordenació perquè no significa que se prohibisca tot, sinó que s'ordena el que es pot fer, i protecció per garantir eixa protecció del litoral, que és fonamental per a tots.
I sabem que el Pativel ha sigut, és i serà un instrumental fonamental de protecció del nostre litoral, que és un patrimoni social, econòmic i cultural.
Està en vigor, el Pativel està en vigor fins que no se pronuncie el tribunal sobre el recurs que hem interposat.
Per tant, un missatge de tranquil·litat a tots els milions de valencians que volen que el seu territori, precisament el seu litoral, estiga protegit.
La Generalitat sempre estarà al costat de la protecció del territori.

I també hi ha altres elements d'esta legislatura, com són el PAT de Castelló, el de la Vega Baixa i altres que estem impulsant des de part de la conselleria.
I el que feia també vosté referència a les renovables.
És deveres que hem ser conscients que eixa transició a un model més sostenible ha de fer-se en molta cura.
Ahí tenim diverses conselleries que estem implicades, és deveres que tot eixe procés de transició cap a la instal·lació de renovables té sempre al principi unes dificultats, el que hem és d'agilitar que és el que hem fet, i també protegir.
És compatible fer les dos coses a l'hora.
Des de la conselleria estem treballant en tots els ajuntaments, hem mantingut reunions en ells, en les que mostren la seua preocupació per a voltes eixe excés de demanda, no hi ha barra lliure en eixe sentit.
I també un acord que s'ha arribat en el Ministeri de Transició Ecològica i totes les comunitats autònomes per a valorar i fer en cura de totes instal·lacions de més de 50 megavats, que ja sap que li corresponen al ministeri al Govern d'Espanya.

També tenim la Llei de canvi climàtic que està ara tramitant-se per part de la conselleria de Mireia Mollà, i també la Llei de canvi climàtic i transició ecològica del Govern d'Espanya.

I per anar acabant ja, com deia, la part de mobilitat sostenible és fonamental, eixa part de mobilitat sostenible, estem fent un impuls molt gran per exemple en l'Àrea Metropolitana de València, que ha aconseguit sols Ferrocarrils de 2019 a 2020 ha permés estalviar a la natura 157.
000 tones de CO2.
I estem ampliant eixa xarxa, estem ampliant la xarxa amb la L10, la L9, la L11 i altres ampliacions en el conjunt de la Comunitat Valenciana.

En fi, vaig acabant ja.
Fent referència a totes les actuacions que vosté ha dit, puntuals, sí que li puc garantir que la Generalitat vetlarà pel compliment de tota la normativa que tenim i per protegir el territori, combinant dos elements que sempre són difícils en un procés de transició ecològica com el que tenim.
El primer, és la complexitat d'eixa transició ecològica que sempre té guanyadors i perdedors i hem de compensar i evitar eixos problemes; la seguretat jurídica, que resulta fonamental per a no haver de pagar elevadíssimes indemnitzacions.
I, per últim també, el que feia referència vosté, hi ha amenaces, hi ha amenaces de molta gent, d'alguns partits polítics que volen tornar a un passat que els valencians i valencianes ja deixaren arrere i no hi volen tornar.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera:

Gràcies, senyoria.

Continuem amb la sessió de control.
Pregunta número 705, formulada per la diputada Trini Castelló, del Grup Parlamentari Socialista, al conseller d'Educació, Cultura i Esport, sobre la Formació Professional adreçada a la indústria cultural.

Quan vullga, senyoria.

La senyora Castelló Cervera:

Moltes gràcies, presidenta.

Conseller, gràcies per estar ací.
Conseller d'Educació, Cultura i Esport i vull subratllar això de «cultura» perquè vosté compareix molt a sovint a estes Corts, és interpel·lat i preguntat per tots els grups polítics, però quasi sempre des de l'àmbit de l'educació.
I sembla que la política de cultura del Consell tinguera un pes específic menor, dins de la conselleria, cosa que jo sé que no és cert; una cosa són els números absoluts del pressupost i altra la importància de la cultura per a este Consell.

Per això, des del grup Socialista volem plantejar-li una qüestió sobre la Formació Professional i la indústria cultural, esta indústria que s'encarrega tant, des de la creació, la producció, la exhibició i la difusió, dels béns i serveis culturals, no?
, com són els llibres, la música, el teatre, el cinema i els audiovisuals, que també tenen repercussions ben importants en altres arts, podíem dir, com són el disseny, l'arquitectura, però, fins i tot, la gastronomia i el turisme.

Senyor conseller, segur que coincidim que la cultura, amb totes les seues vessants, és imprescindible per a una societat, la COVID ens ho ha ficat ben de manifest.
Fa un any estàvem tots aïllats físicament i, tant els vídeos d'artistes, de músics, però també l'obrir les portes virtuals, els museus, les sales de concerts, els teatres, ha fet que tinguérem un recolzament, davant la incertesa i l'ansietat d'esta pandèmia, tot de forma generosa i gratuïta.
Però les empreses culturals no sols contribuïxen a generar continguts, també a modernitzar i professionalitzar el sector cultural valencià.

La cultura és un autèntic motor econòmic i ha estat colpejada durament per esta crisi.
Empreses grans i menudes han vist minvar els seus ingressos dia a dia, algunes han hagut de tancar les seues portes.
Hem de reconéixer que, des de la Generalitat Valenciana, s'han fet esforços perquè la ciutadania continuàrem tenint accés als béns i als serveis culturals, perquè la cultura és fonamental per a la reconstrucció social.

I, en este context, la Formació Professional ha d'exercir també en l'àmbit cultural un paper estratègic, imprescindible en la millora de la productivitat i la competitivitat de les empreses culturals valencianes.
Ha de ser un factor clau per a mantenir i crear ocupació cultural, una formació especialitzada, amb altes competències professionals, que ha de permetre accedir al mercat laboral amb èxit, que incremente la innovació i la productivitat perquè la cultura genere llocs de qualitat, perquè s'incremente el tamany i el nombre de les nostres empreses culturals.
Perquè, per a generar ocupació, és important augmentar la professionalització de les nostres indústries culturals i la formació dels joves professionals en el sector cultural ha de ser un factor essencial per a competir millor i per a créixer.

Esta professionalització ajudarà perquè la producció cultural valenciana trenque barreres, s'internacionalitze més, perquè s'incloga la nostra producció en les xarxes europees d'oferta cultural i també per a potenciar la Comunitat Valenciana com a un destí i un referent cultural.

Per això, conseller, li preguntem: quina és la política de la conselleria per a augmentar l'oferta de Formació Professional en cicles formatius relacionats amb la indústria cultural?
Quins programes té aquesta per a augmentar els nivells de qualificacions professionals en el sector de la indústria cultural?

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera:

Gràcies, senyoria.

Per a donar resposta a la pregunta, té la paraula l'honorable conseller d'educació.

El senyor conseller d'Educació, Cultura i Esport:

Gràcies, senyora presidenta.

Moltes gràcies, senyora diputada, per la seua pregunta.

No puc estar més d'acord amb els valors que vosté li ha escrit i els components positius que aporta la cultura, des del punt de vista social, democràtic i també econòmic, i especialment econòmic; en un moment com l'actual, posar en valor, precisament, que la cultura és un dels nostres principals vectors de creixement per al canvi del model productiu, per a la generació de llocs de treball que siguen sostenibles, que no siguen precaris -i ahí ara en parlarem també- i que es queden i que no es deslocalitzen.
Precisament per això, eixa mirada al voltant de la cultura també ha d'integrar el conjunt de polítiques que es fan.
Precisament, és això el que estem fent des del govern del Botànic.

De fet, vosté plantejava que hi ha hagut un canvi de paradigma a l'hora d'afrontar aquesta crisi sanitària, que s'ha convertit en social i econòmica, respecte a la cultura.
Efectivament, és la primera vegada que, en una crisi com la que estem vivint, una crisi que és fonamentalment ja social i econòmica, doncs, s'ha canviat de paradigma i no s'han reduït recursos de la cultura, al contrari, se n'han posat més.
És a dir, hem hagut.
.
.
, hem fet, de facto, que la política cultural faça que la cultura siga vista i siga actuada des de l'administració pública també com un bé essencial, perquè cal protegir-la també, en moments com l'actual, perquè és protegint-la en moments com l'actual que podrem seguir avançant en el camí que vosté indicava.

Respecte a la formació, que és anar a allò important, a allò no només urgent, sinó a allò estructural, al voltant de la Formació Professional relacionada amb la cultura, efectivament, hi ha moltes famílies professionals que estan relacionades amb el món de la cultura, moltes d'elles, a més a més, amb professions, amb formacions que ajuden a professionalitzar el sector, a millorar les seues condicions de treball i a, cada vegada més, crear eixe teixit cultural que necessitem, que augmente el nombre d'empreses, com deia molt bé vosté, i el nombre de treballadors i treballadores en eixes empreses.

De fet, li he de donar una dada.
En les últimes estadístiques que tenim som, si no m'equivoque, l'únic territori de tot l'estat que ha crescut en contractació cultural, en plena pandèmia; molt poquet, però hem crescut.
La majoria no només han destruït, de forma global, llocs de treball, sinó que ho han fet de forma molt massiva.
Ací s'ha continuat, malgrat les dificultats enormes del sector, enormes, i mai agrairem prou tot el treball que estan fent.

Com li deia, la formació és una aposta clara a llarg termini, és una aposta estructural per a la millora del sector cultural i la seua professionalització.
En eixe sentit, hem augmentat els cicles i les formacions de les famílies professionals relacionades amb el sector cultura més d'un 40 %.
Poden pensar vostés, per exemple, a la família professional de la imatge i so o del disseny o també totes aquelles relacionades amb les indústries culturals tradicionals nostres com, per exemple, és també la Formació Professional d'artista faller, que tenim ací, a la nostra terra.

Però també hem augmentat totes aquelles que, de forma transversal, ajuden el sector a modernitzar-ser, a digitalitzar-se, a fer que arribe a eixes plataformes de què parlava vosté d'internalització.
De fet, hem fet noves formacions de Formació Professional relacionades amb la fabricació intel·ligent, amb la robòtica, amb la ciberseguretat, amb la mecànica, que també ajuda a formar els tècnics del món de la cultura i que, de forma transversal, estan servint perquè les nostres empreses es modernitzen, les empreses culturals, en eixe sentit, i albiren arribar a internacionalitzar-se des d'ací, des de la nostra terra, des del País Valencià.

Creixeran el proper curs, ja li ho puc dir ara mateix.
Creixeran totes les famílies professionals de la Formació Professional i creixeran, específicament, aquelles relacionades amb el món cultural per a seguir formant la nostra gent i els nostres professionals.

Però no només això.
També farem cursos d'especialització, que són, per dir-ho així, clar i ras, els màsters de la Formació Professional, relacionats amb les famílies relacionades amb la cultura.
I una aposta molt clara, que és l'acreditació de les competències professionals.
El sector cultural té grandíssims professionals amb molta experiència, molts d'ells sense una certificació, una titulació.
Doncs, bé, hi ha una aposta claríssima d'este govern, en línia amb el govern de l'estat, per a capacitar professionalment, acreditar la seua experiència, convertir-la en títol amb una acreditació perquè, després, puguen continuar el seu itinerari formatiu.

Com veu, una aposta clara per la Formació Professional, per la cultura com a motor de canvi del sector cultural i productiu i, evidentment, per la generació de llocs de treball estables i de qualitat.
Això també ho aporta la cultura.

Gràcies.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera:

Gràcies, senyoria.

Continuem amb la pregunta 628, formulada pel diputat Jesús Salmerón, del Grup Parlamentari Ciudadanos, al Consell, sobre mesures per a evitar conductes homòfobes a les aules.
Serà substanciada pel conseller d'Educació, Cultura i Esport.

El senyor Salmerón Berga:

Gracias, presidenta.

Señorías.

Señor conseller.

Antes que nada, no puedo comenzar mi intervención sin condenar, una vez más, el ataque homófobo que sufrió el colectivo Lambda hace apenas unos días, el quinto en lo que llevamos de año.
A todos ellos, trasladarles mi solidaridad y la de mi grupo parlamentario, así como el compromiso y firme condena frente al vandalismo y la violencia LGTBIfóbica que significa que, por mucho que hemos avanzado, queda muchísimo por hacer.

Como usted sabe, señor conseller, queda muchísima LGTBIfobia por combatir, muchísimos resquicios de odio y de LGTBIfobia por desterrar y que se dan también en los colegios, en los colegios y en los patios de los colegios, ya sea en forma de agresiones, de insultos, de señalamientos o de mirar hacia otro lado cuando tenemos conocimiento de dichas agresiones.
O cuando nos encontramos con casos que, por muy aislados que parezcan, no dejan de ser menos graves, como, por ejemplo, el del colegio de Villena, donde fue un profesor el que señaló a una alumna, al arrancarle una bandera LGTBI de la mano diciéndole que esta bandera estaba equivocada, que el colectivo estaba mal y que estamos equivocadas las personas que estábamos dentro.
Que sí, que se le abrió un expediente, pero creo que esto es, cuanto menos, poco serio o, al final, no lleva a nada.
Más que un profesor, a este auténtico censor, aparte de abrirle expediente, habría que explicarle, junto a otros grupos de este parlamento, que la bandera arcoíris no va de ideología, que, tal y como se expuso, va de dignidad, de respeto y de diversidad y que, al final, acoge a todo el mundo y que no señala a nadie.
Y decirle claramente a este profesor que su odio, su sectarismo y su adoctrinamiento en las aulas no tiene cabida en una educación pública en la Comunidad Valenciana.

Por todo esto, señor conseller, porque la detección y la erradicación de cualquier episodio de homofobia en nuestras aulas, venga de donde venga, debe pasar, necesariamente, por la prevención, la formación y la sensibilización a los docentes y a los alumnos, para desterrar el odio de las aulas, le pregunto: ¿qué se está haciendo, desde la conselleria, en colaboración con la conselleria de igualdad, para evitar que se produzcan conductas LGTBIfóbicas en las aulas de la Comunidad Valenciana?

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera:

Gràcies, senyoria.

Per a donar resposta a la pregunta, té la paraula l'honorable conseller.

Quan vullga, senyoria.

El senyor conseller d'Educació, Cultura i Esport:

Gràcies, senyora presidenta.

Moltes gràcies, senyor diputat, per la seua pregunta i per posar el focus també en aquestes qüestions en aquest parlament.
És especialment necessari i que ho fem des de diferents grups parlamentaris.
Crec que això és una cosa que és molt productiva i molt positiva que així ho fem.
Perquè, evidentment, la lluita contra l'homofòbia, la bifòbia, la transfòbia en els centres educatius valencians és i ha de ser una preocupació i ho és des del primer dia, des que vam arribar al govern del Botànic i així ho hem fet, treballant amb diferents grups parlamentaris, també, com vosté sap, per a seguir endavant amb aquestes lleis que al territori valencià han estat aprovades a les Corts Valencianes, com la llei trans o la llei LGTBI valenciana, i que protegixen, precisament, el dret de l'alumnat a poder desenvolupar-se plenament, poder desenvolupar la seua identitat de gènere, la seua expressió de gènere o la seua orientació sexual sense tindre por a patir el que vosté mateix estava dient que, malauradament, encara es patix i que hem de treballar moltíssim per a tirar endavant.

Precisament, per això, nosaltres, posant-nos a disposició d'aquesta lluita, que és compartida, hem treballat, tant amb la conselleria d'igualtat com amb la resta de centres educatius, per tal de desenvolupar diferents protocols, diferents projectes que, tot seguit, li podré desgranar un poc més, més detalladament, en la segona intervenció, per tal de fer que la LGTBIfòbia, evidentment, desaparega dels centres educatius.

Podrà desaparéixer dels centres educatius si no ha desaparegut de la societat?
Probablement no, tindrem casos i, malauradament, vosté n'ha declarat un que condemne absolutament, i vosté ho sap, i que, evidentment, se llança eixe missatge que eixes actituds no poden tindre lloc i encara menys per part de professorat de cara a alumnat.

Queda moltíssim per fer, però tinga la seguretat i la total convicció, com li diran les dades que li donaré després, que no només lluitem, sinó que estem completament compromesos amb aquesta lluita, que sabem que és compartida i sabem que així, compartint-la, arribarem molt més lluny.

Gràcies.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera:

Gràcies, senyoria.

Per a continuar donant resposta a la pregunta, té la paraula l'il·lustre diputat.

El senyor Salmerón Berga:

Sí.
¿Sabe por qué le formulo esta pregunta, señor Marzà?
Porque a mi grupo y a mí, especialmente, nos preocupa el drama que siguen sufriendo muchísimos alumnos en los centros educativos de la Comunidad Valenciana y no solamente en las aulas, sino en los patios y en los aseos de estos colegios.
Porque hay casos que no se detectan a tiempo, donde hay casos de amenazas e insultos por la orientación sexual, donde, en ocasiones, no hace falta pegar palizas ni pegar golpes, las risas y el mirar hacia otro lado hace muchísimo más daño y deja muchísima más huella que la violencia física.

Por eso mismo, porque los valencianos, en general, las familias y las víctimas, en particular, no podemos conformarnos con que luego, desde la conselleria, se abran simple y llanamente expedientes administrativos que no reparan el daño a la víctima.

Por eso le brindo que usted, desde la conselleria, en colaboración con el resto de consellerias, se brinden los instrumentos necesarios en materia de formación y prevención contra la discriminación y la homofobia en las aulas, creando un protocolo específico contra la homofobia, como sí lo hay, por ejemplo, para garantizar el derecho a la identidad de género.
Dígame, señor Marzà, ¿por qué no han incluido en la estrategia valenciana de no discriminación e igualdad de trato y prevención de delitos de odio la educación y la sensibilización en las aulas y en los colegios como forma de prevenir y detectar de manera temprana en esos espacios la discriminación y acosos que todavía sufren muchísimos menores?

Porque, al final, la edad más complicada de una persona es cuando está en el colegio y creo que prevenirlo o detectarlo antes de que suceda es el mecanismo oportuno e idóneo para hacer frente a esta LGTBIfobia.
Y se lo digo al final porque, como usted sabe, señor Marzà, los planes de igualdad y convivencia acaban dependiendo de cada centro educativo y, en último término, del profesorado.
Que si aludimos, por ejemplo, o vamos al caso de Villena, pues, se vio que ese profesor, de planes de igualdad y convivencia, cero.

Y en ocasiones resulta difícil de detectar esos casos, como el que trascendió hace apenas un mes en Valencia, estas tres niñas y este niño de 18 años metieron los dedos por el recto anal a una niña, que tuvo que ir corriendo, cayó y volvieron a agredirla.
Pues, imagínese lo difícil que puede ser en muchas ocasiones detectar y erradicar estos tipos de acoso cuando no se cuentan con los mecanismos necesarios por parte de los centros educativos e incluso por los propios docentes, o cuando no se cuenta con formación específica en diversidad afectivo-sexual, identidad de género o materia de orientación sexual, como pasó también con el caso de Villena que este señor no debería dedicarse a la docencia.

Por eso mismo, señor Marzà, porque creo…, desde mi grupo parlamentario creemos absolutamente que hay que desterrar cualquier forma de agresión, de mirada cómplice hacia otro lado, porque tenemos que seguir luchando para convertir ese silencio, esas lágrimas y ese miedo en un grito de libertad y dignidad.
Desde esta cámara quiero reivindicar una vez más -lo llevo haciendo toda mi vida antes de ser diputado- el derecho a ser de cada uno y a mostrarse con orgullo como es y sin miedo.
Y, para eso, creo que hay que contar con la complicidad de los profesores y de los compañeros, pero también de la propia administración.

Por todo ello, le pregunto ¿qué medidas específicas se van a adoptar desde la conselleria -y matizo lo de específicas- para prevenir y combatir estos ataques LGTBIfóbicos que hemos conocido en los últimos meses?
Pero que no son los únicos porque, como bien he dicho antes, sigue habiendo muchísimas de estas agresiones que no se denunciar por miedo, a veces, ya no solamente las represalias en el centro educativo frente a los compañeros sino a las propias familias -yo lo conté en una comisión- el miedo de trasladarle a tus padres que en tu colegio te están persiguiendo por tu orientación sexual.

Entonces, me gustaría saber ¿qué se está o qué se va a hacer desde la conselleria de educación, en colaboración con la conselleria de políticas de igualdad, para que cesen o para, al menos, que se minimicen lo máximo posible estas conductas en las aulas?
Y, como bien he dicho, fuera de las aulas, porque los patios y los cuartos de baño de los colegios son el caldo de cultivo de este tipo de agresiones.

Muchísimas gracias.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera:

Gràcies, senyoria.

Per a continuar donant resposta a la pregunta formulada, té la paraula l'honorable conseller.

El senyor conseller d'Educació, Cultura i Esport:

Sí.
Gràcies, senyora presidenta.

Com li deia i reitere, moltes gràcies, senyor Salmerón, per la seua aportació.

Per a parlar-li de coses concretes, directament coses que hem fet i que estan en marxa i que estan servint i que estan ajudant moltíssim i que evidentment encara hem d'avançar molt més.
La primera de totes, al 2016, aquesta conselleria, i estant ja de conseller jo, vam publicar una instrucció per la qual s'establixen els protocols d'acompanyament per garantir el dret a la identitat de gènere, l'expressió de gènere i la intersexualitat.

Eixe protocol és d'aplicació obligatòria a tots els centres educatius valencians, malgrat que va haver qui va incentivar un recurs perquè no haguera de ser obligatòria la seua aplicació a tots els centres educatius.
Vam guanyar eixe recurs i és d'aplicació obligatòria a tots els centres educatius.

Al curs 2016-2017 vam establir eixos coordinadors i coordinadores d'igualtat en tots els centres educatius, que, evidentment, quants més hi hagueren molt millor, per a coordinar les accions específiques establides en la llei LGTBI valenciana.
I també per a donar-los suport, com vosté deia amb el sentir-se més acompanyats i acompanyades, doncs, hem establert un portal web en el qual està el portal Reico, que és el portal per als recursos per a l'educació en la igualtat i en la coeducació, amb un munt de recursos per a desenvolupar els plans d'igualtat i convivència en els centres i entre els quals també es troben les instruccions per a actuar en casos de LGTBIfòbia als centres educatius.

Hi ha unes instruccions per a actuar en eixos centres en cas de que hi haja una actuació, una situació com aquesta, assessorades eixes instruccions fetes i assessorats per col·lectius del sector.

A més a més, des de la Direcció General d'Inclusió Educativa -això ja estem parlant d'aquesta legislatura- s'oferixen tallers de sensibilització, tant a les familias, com a l'alumnat, com al professorat i es fa també un servei d'assessorament.
Un servei d'assessorament sobre diversitat afectiu-sexual, de gènere i familiar per a previndre la LGTBIfòbia.
De fet, entre gener i març, eixe servei d'assessorament ha fet 42 intervencions i les ha fet als centres educatius ajudant, acompanyant, millorant -com deia vostè- la necessitat que hi ha per a seguir en llibertat per al conjunt dels centres i dels xiquets i les xiquetes.

També, de forma específica, es presta una formació a les unitats d'atenció i d'intervenció del pla previ contra la violència escolar i específica contra la LGTBIfòbia i col·laborem amb la conselleria d'igualtat amb el servei Orienta.

A més a més, i ahí també li dic que som especialment sensibles, volem que hi haja una presència molt massiva del sector educatiu al Consell Valencià LGTBI.
I també, com ja hi ha, el compromís d'este govern per les llibertats i per les persones LGTBI, que el tenim no només en les administracions, no només en institucions sinó en el dia a dia, que és el que cal.

I acabe, simplement, dient-li que, evidentment, tant com vosté ha fet i com esperem, tots els xiquets i les xiquetes puguen expressar-se lliurement amb seguretat als carrers, a les aules, als espais de dins dels centres educatius, als patis.
Perquè el somriure dels xiquets i de les xiquetes LGTBI també és l'orgull d'aquest govern.

Gràcies.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera:

Gràcies, senyoria.

Continuem amb la pregunta número 744 formulada per les diputades Mercedes Ventura, Patricia García y Rosa María Menor del Grup Parlamentari Ciudadanos al conseller d'Educació, Cultura i Esport sobre la reducció d'unitats en els centres educatius públics.
La pregunta serà formulada per la diputada Patricia García.

Quan vullga, senyoria.

La senyora García Guasp:

Gràcies, senyora presidenta.

Agrair també la presència del conseller.

Senyor Marzà, el dia d'abans de les vacacions de Setmana Santa la conselleria d'educació enviava als sindicats dels docents la proposta d'arranjament escolar únicament per a infantil i primària, perquè res dia de l'educació especial ni de comunicació i llenguatge.
Una proposta que, per primera volta en l'era del Botànic, reduïx les unitats dels centres escolars.

Senyor Marzà, el poquet positiu que hem pogut traure d'esta pandèmia ha sigut que s'ha pogut treballar amb molt d'esforç de la comunitat educativa, però especialment gràcies a la reducció de ràtios.
Per tant, un criteri per a reduir ràtios ha de ser atendre a les necessitats de cada alumne i de cada aula.
He vist que hi ha voluntat de reduir ràtio en alguns pobles, però també de reduir aules en moltes escoles tot i la situació extrema que estem vivint.

Mire, jo li demane que no reduïsca aules, que estudie la casuística de cada poble i de cada centre de la Comunitat Valenciana i que mantinga les aules, perquè estem en una situació extraordinària i perquè beneficiarà a la qualitat educativa.
Li fique un exemple, el centre Martínez Torres d'Aldaia, l'únic centre que està separat per la via del tren, a quasi quilòmetre i mig de distància dels altres coles, possiblement amb l'eliminació d'una aula.

Jo li demane, per favor, que els revise tots, tots els de la Comunitat Valenciana.
La reducció d'aules pot perjudicar als programes específics que realitza cada un d'estos centres, podria perjudicar a la unitat familiar, que en una temporada ha donat tants problemes.

Una altra qüestió que em preocupa és ¿quina va a ser la solució per a l'alumnat i el professorat de necessitats educatives especials de cada un d'estos centres?
També em preocupen moltíssim els centres CAES de la Comunitat Valenciana que perden una aula, 11 centres que per les seues característiques particulars necessiten més suport.
Jo crec que tots en esta cambra hauríem de passar -i jo la primera- un dia sencer en un d'eixos centres.
Per exemple, jo conec el Carmen del Barrio del Cristo d'Aldaia, però no he passat un dia en eixos centres.
S'ha plantejat baixar també la ràtio en els CAES?

I, per últim, vosté sap que la comunitat educativa en tots els nivells educatius, infantil, primària, secundària, especial, Formació Professional, Batxillerat, en tots els nivells, ha donat el 200 % en esta pandèmia; les direccions han treballat a contratemps en la normativa, en les necessitats educatives i en la seguretat.
Ara, en el mes de juliol, vindran les matriculacions i no poden assumir més canvis de planificació, ni de plantilles, ni de ràtios, ni més burocràcia, amb tanta incertesa i provisionalitat.

Per això, li pregunte, senyor Marzà, ¿com preveu la conselleria que afecte esta reducció d'unitats en els centres educatius públics de la Comunitat Valenciana en el pròxim curs, especialment sobre la necessitat de reducció de les ràtios en les aules que li acabe de dir?

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera:

Gràcies, senyoria.

Per a donar resposta a la pregunta, té la paraula l'honorable conseller.
Ens esperarem a que la diputada arribe al seu escó.

Esperem a que arribe i li done la paraula.

Quan vullga, senyoria.

El senyor conseller d'Educació, Cultura i Esport:

Gràcies, senyora presidenta.

Gràcies, senyora diputada.

Entenc perfectament el que ha manifestat respecte a eixa preocupació.
Sí que dir-li que el que nosaltres estem plantejant en este arranjament, precisament, va en la línia del que estava demanant.
I és que el que plantegem en este arranjament en què tenim un context en què la natalitat baixa de forma constant i que comença ja a veure's de forma directa en els centres d'infantil i primària -ara després intentaré ser molt gràfic en l'explicació de què és el que està ocorrent en la planificació educativa dels nostre territori- la nostra voluntat, precisament, i és el que estem aplicant, és baixar les ràtios per poder atendre millor a l'alumnat i, per tant, tindre una millor atenció molt més específica en cadascun dels nostres alumnes, estiguen al centre que estiguen.

Eixa baixada de ràtios, de fet, el que fa és salvar més de 117 unitats que, sense eixa baixada de ràtios, no continuarien.
I que baixem de forma molt considerable.
.
.
, recorde que quan vam arribar al govern la ràtio estava a 30, l'hem baixat de forma general a màxim 25, en molts d'eixos municipis a 23 i alguns a 20.
Vosté en coneix alguns que els té propet, Alaquàs per exemple, sent vosté d'Aldaia.
117 unitats que continuen per la baixada de ràtios, val?

I ho fem, precisament, per poder atendre millor a l'alumnat, canviant de paradigma completament.
En allò que abans es pensava en, si baixa la natalitat reduïm les unitats, era com una conseqüència directa.
Baixa la natalitat, què fem ara?
Baixar les ràtios per poder atendre millor al nostre alumnat.

I, precisament per això, amb eixa baixada de ràtios el que estem fent és preservar les unitats al màxim, aquelles màximes que es poden fer, i, a més a més, amb més professorat.
Abans, jo entenc que faça vosté eixa pregunta, tindre una unitat o no era la manera de tindre professor o no tindre'n.

Ara, amb la nova forma d'organitzar que tenim, tindre una unitat evidentment et fa tindre de forma automàtica un professor o un professor i mig o dos professors, però, a més a més, nosaltres amb els programes d'actuació per a la millora posem professorat extraordinari als centres educatius perquè puguen atendre amb menor ràtio a l'alumnat que tenen, tant si tenen unitat com si no en tenen.

I m'explique, mire, perquè quede clar i com la seua pregunta ha estat tan concreta, li vaig a fer un exemple del què és el que ens està passant en centres educatius al nostre territori.
Un centre que està pensat de tres línies -val?
- i que fins al moment tenia aquesta matrícula, teníem en els últims anys de sisé, cinqué-sisé, una pujada de natalitat que va haver al final i que ara ja està començant a haver en secundària, ja està passant a secundària.
Hi havia, per tant, una quarta aula provisional en sisè.
Eixa aula se'n van a l'ESO i els xiquets i xiquetes de primària que pugen són tres unitats, hi ha tres unitats, però no només hi ha tres, és que venen tres amb ràtio més baixa, amb una millor atenció.

Per tant, què és el que passa amb aquesta unitat?
Que no hi ha xiquets de cinc anyets que pugen a primer de primària, per tant, no pot continuar eixa unitat, no cal que continue eixa unitat.
Es pot mantindre l'atenció educativa amb professorat i amb menys ràtio?
Sí, és el que fem.
Per tant, què hi ha?
Hi ha més professorat amb menys ràtio.

Però és que vull anar més enllà perquè veja què és el que s'està fent.
Imagine's que nosaltres haguérem mantingut la ràtio a 30, amb l'entrada que ara tenim amb ràtio 20, necessitem tres unitats per a 60 xiquets.
Amb ràtio 30, no només desapareixeria eixa, sinó que totes les que vindrien després desapareixerien i ens quedaríem amb centres de dos unitats, i no de tres.

Quina és la nostra?
Baixar la ràtio per a poder mantindre totes eixes unitats i, al mateix temps, poder atendre molt més als nostres xiquets i xiquetes.
Això és el que estem aplicant.
I, en concret, la proposta que s'ha traslladat al conjunt de la comunitat educativa el que fa, de fet, és salvar unitats.
No fa retirar-les, el que fa és salvar unitats i, a més a més, és provisional i, evidentment, s'atenen les al·legacions una per una i les mirarem, dient-li que hi haurà més professorat que el curs anterior.
En l'inici de curs hi haurà més professorat que en el curs anterior per a atendre a menys alumnes.
Per tant, una molt millor atenció.
I de retallades, evidentment, ninguna.
Menys alumnat, més professorat: millor atenció.
Eixa és el nostre paradigma.

Gràcies.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera:

Gràcies, senyoria.

Continuem amb la pregunta 718, formulada per la diputada Papi Robles, del Grup Parlamentari Compromís, també al conseller d'Educació, Cultura i Esport, sobre el pla de vacunació per als professionals de la Comunitat Valenciana.
Encara li'n queden, unes quantes de preguntes, al conseller d'educació en el matí d'avui.

Quan vullga, senyoria, té la paraula.

La senyora Robles Galindo:

Moltes gràcies, presidenta.

Senyor conseller, el dia 1 d'abril va finalitzar la primera fase de la vacunació -si no ho recorde malament, segurament vosté m'ho dirà millor ara-, 150.
000 persones van ser vacunades en al voltant de quatre dies.

Però nosaltres va haver un moment d'eixe procés de vacunació en el que tot se va paralitzar i es va generar moltíssima por.
Jo no sé si se'n recorden, hi van haver molts dubtes, molta por.
.
.
És un poc una sensació generalitzada la qual estem veient al voltant del procés de vacunació, ¿no?
I jo crec que nosaltres també hem d'aprofitar estos espais per a generar certeses en allò que la comunitat científica ens diu i allò que s'està demostrant.
Tenim a moltes persones vacunades a dia de hui.
Les vacunes no estan sent problemàtiques.
Jo crec que hem de transmetre seguretat a la ciutadania, perquè este procés és fonamental per a la recuperació de la nostra vida.

I, en eixa línia, parlant de les vacunes, també necessitem parlar del necessàries que són per a eixe procés d'immunització, però el necessari que és també que això passe ràpidament.
I perquè això passe ràpidament necessitem que les patents que tenim damunt de la taula en eixes vacunes també es lleven de l'espai de la presa de decisions.
Jo crec que ens hem de sumar a les propostes que ja han fet molt clarament Médicos sin Fronteras o Amnistía Internacional, entre altres, per a demanar des d'ací que les patents caiguen en este procés de vacunació i d'immunització de tota la població, que és fonamental.
Entenem que la prioritat ha de ser superar tot açò d'una manera global, però d'una manera humana.
No mercantilitzant algo que és tan important.

Portem un any sencer demanant-li a tot el món esforços sobrehumans i econòmics, a la xicoteta empresa, a cada veí i a cada veïna, i jo crec que les grans farmacèutiques s'han de sumar en este sentit també.

Però tornem a l'espai en el qual este procés de vacunació que vostés van encetar fa ara ja aproximadament un mes va ser capdavanter i per això jo crec que és important que verbalitzen com va a ser, que s'avalue públicament eixe procés de vacunació, quines mancances van trobar o quines propostes de millora podem proposar per a futures ocasions en eixe procés de vacunació massiva.
I per això li llance hui eixa pregunta: ¿com valora aquesta campanya de vacunació i quines són les seues valoracions?

Gràcies.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera:

Gràcies, senyoria.

Per a donar resposta a la pregunta formula té la paraula l'honorable conseller d'educació.

El senyor conseller d'Educació, Cultura i Esport:

Gràcies, senyora diputada.
Gràcies per la seua pregunta.

També agraïsc a la consellera de sanitat, que està ací i, per tant, podríem contestar-la.
.
.
, quasi més bé ella, però ací estem els dos.

Evidentment, la valoració que fem des de la conselleria d'educació de la resposta a la vacunació dels treballadors i treballadores dels centres educatius és molt positiva i és un agraïment immens.
És un agraïment immens a tots els treballadors de sanitat, a totes les persones que han estat donant la cara dia a dia en eixe procés de vacunació, que ho han fet amb una extrema sensibilitat i amb un acolliment espectacular per part de tots els seus professionals i que agraïm de tot cor, perquè així ens ho han traslladat els nostres professionals i, per tant, vaja per davant eixe agraïment immens a tota la gent de sanitat, que no només s'estan deixant la vida i s'han estat deixant.
.
.
, i totes les seues esperances i tot el seu temps en lluitar contra la pandèmia, sinó que, a més a més, s'estan deixant la vida en generar-nos esperança a nosaltres i, per tant, al conjunt de la població.
Per tant, agraïment immens a tots els professionals de la sanitat i al seu model organitzatiu que va aconseguir tirar endavant.

Nosaltres vam treballar amb diverses premisses.
La primera de totes, que poguérem vacunar al màxim de gent possible en el menor temps possible i, per tant, que fora massiva i ràpida, i que no tinguera afectació als centres educatius valencians.
És a dir, que eixes possibles situacions que poden sorgir en algun cas després de l'administració de la vacuna que no afectaren al dia a dia del centre educatiu.
I així ho vam fer i així ho vam poder organitzar en eixos més de vint-i-cinc centres distribuïts arreu del territori que van acollir al conjunt de treballadors i treballadores dels centres educatius.

I estic dient «treballadors i treballadores dels centres educatius», perquè eixa és una altra qüestió que també és molt important posar damunt de la taula, totes aquelles persones que són d'atenció directa i que estan en contacte amb els xiquets i les xiquetes.
I, per tant, parlem de docents, de mestres, de professors i de professores; parlem de monitors i monitores de menjador; parlem de cuiners i cuineres o de netejadores i netejadors que estan en el centre educatiu, o de conserges, de bidells.
És a dir, del conjunt de treballadors i treballadores dels centres educatius que han estan fent, com els dia, un treball enorme, enorme per a mitigar l'afectació d'aquesta pandèmia, complint escrupolosament els protocols i fent possible que els centres educatius foren una barrera, que siguen una barrera, que puguem protegir els nostres xiquets i xiquetes el màxim possible, i que ho fem garantint el seu dret a l'educació en mitat d'una pandèmia.

I, per tant, és un esforç enorme que cal agrair i que nosaltres només podem valorar molt positivament eixe compliment estricte, escrupolós dels protocols en qüestió sanitària, que han permés que puguem arribar fins ací i que han permés que puguem vacunar el conjunt dels treballadors i treballadores dels centres educatius en esta primera opció.

Evidentment, sempre hi han incerteses generades pel propi avanç dels coneixements sobre la matèria i sobre la vacunació.
Un agraïment immens, evidentment, a tota gent que des del món de la recerca està fent possible que puguem vacunar.
Això també que vaja per davant.

I, evidentment, hem trobat reptes que hem hagut de superar.
Recorde perfectament el primer dia, que estava tot muntat i estava tot funcionant molt bé i vam haver d'aturar-ho.
Sí, això passa per la situació, evidentment, canviant que hi ha, però estava tot previst conforme vam dir perquè funcionara bé, ha funcionat -tot allò que està a les nostres mans està funcionant com toca- i crec que eixe és un missatge que hem de llançar, davant les pors, davant la recerca de la polèmica per la molt polèmica i «cuanto peor, mejor», ¿no?
Davant tot això, certeses, treball, constància, eficàcia i agraïment enorme a tota la gent que està realitzant aquest treball.

Vull acabar simplement amb una qüestió que enllaça amb la pregunta anterior precisament.
L'aposta perquè hi haja cada dia més professorat als centres educatius, més treballadors i treballadores als centres educatius es pot visibilitzar molt ràpidament en dos xifres molt ràpides.
Una, que diu que 145.
000 treballadors de centres educatius estaven cridats a la vacunació, i així va ser i així es van vacunar.
I l'altra és que altres territoris que mos donen sempre lliçons resulta que en van convocar a 110.
000.
Igual sí que és veritat que tenim més professorat ací sent menys població.
Per tant, una millor atenció educativa i una millor també protecció sanitària, com s'ha vist amb la vacunació.

Gràcies.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera:

Gràcies, senyoria.

Continuem amb la pregunta 731, formulada per la diputada Miriam Turiel, del Grup Parlamentari Vox Comunidad Valenciana, al Consell sobre promoció de l'esport femení.

La resposta serà substanciada pel conseller d'Educació, Cultura i Esport.

La senyora Turiel Mollá:

Gracias, presidenta.

La senyora vicepresidenta primera:

Quan vullga.

La senyora Turiel Mollá:

Señor conseller, en esta legislatura, ¿qué medidas ha adoptado el Consell para fomentar y promocionar el deporte femenino en la Comunidad Valenciana?

Muchas gracias.

La senyora vicepresidenta primera:

Gràcies, senyoria.

Quan vullga, honorable conseller.

El senyor conseller d'Educació, Cultura i Esport:

Gràcies, senyora presidenta.

Gràcies, senyora diputada.

Hem fet desenes d'actuacions des que estem al govern; de fet, tant des de l'esport base com des de la promoció de l'activitat i la visibilitat de les dones en el món de l'esport, l'acolliment d'esdeveniments internacionals específics del món de l'esport femení i, per tant, una potenciació de l'esport femení que està donant els seus fruits, i després li donaré algunes dades.
Per tant, el suport és incondicional per part de l'Administració valenciana, de la institució valenciana a l'esport femení.

I no només això, sinó també -i és important i jo crec que podria vosté contribuir a això avui- a trencar els estereotips també masclistes que n'hi ha al voltant de l'esport, a trencar els dogmatismes que n'hi han al voltant de l'esport, com, per exemple, avui podria ser un bon moment en el qual vosté poguera condemnar les paraules del seu company Rafael Azor, que va dir que «hay deportes en los que el hombre tiene mucho más rendimiento que la mujer y esos deportes no tienen el mismo atractivo si los hace una mujer que un hombre.
Por eso, puede ser, por ejemplo, el toreo, o el fútbol o muchos otros, que es mejor que los haga un hombre».

Mire, si volem realment lluitar per l'esport femení, el primer que hauríem de fer és condemnar eixes paraules i treballar perquè realment l'esport femení trenque amb els estereotips que té marcats, perquè, sincerament, l'esport femení no només és un grandíssim ventall d'oportunitats per a totes i tots, sinó que ens cohesiona com a societat, i eixa és la nostra lluita.
Espere que vosté puga condemnar eixes paraules i se sume a la lluita per l'esport femení.

Gràcies.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera:

Gràcies, senyoria.

Per a continuar amb la formulació de la pregunta té la paraula la il·lustre diputada.

Quan vullga, senyoria.

La senyora Turiel Mollá:

Gracias, presidenta.

Señor Marzà, mire, defender a la mujer no es ponerse una camiseta morada el 8-M y hacerse una foto.
Proteger a la mujer tampoco es hacer políticas de enfrentamiento entre sexos ni (inintel·ligible) .
.
.
unisex, obviando la biología con la excusa de una falsa igualdad.
Tampoco es sexualizar semáforos, ni que el ministerio de ciencia tire 50.
000 euros para investigar el impacto de los piropos.

Debemos escuchar qué dicen los expertos.
Los de verdad, no los inventados.
Algunos informes revelan que el confinamiento ha perjudicado más a las mujeres que a los hombres en el aspecto emocional.
Este impacto psicológico se refleja en 62 estudios de 17 países sobre una muestra de 200.
000 personas.

Una de sus conclusiones es que los síntomas clínicamente significativos, como la depresión, en las mujeres es un 30 % más elevado que los hombres.

Un proyecto presentado recientemente daba pautas para mejorar la calidad de vida de las mujeres, puesto que cinco de cada diez sufren ansiedad y estrés a causa de la pandemia.

Tal como sostiene un informe de este proyecto, uno de los grandes problemas asociados a la COVID-19, además del sanitario y el económico, es el perjuicio de la salud mental que acarrea la fatiga pandémica.

¿Cómo se combate?
En los casos más graves, con asistencia psicológica, pero también con el deporte, tal y como manifiestan y aconsejan los expertos, que proponen, entre otras medidas, la práctica deportiva.

El deporte ha sido considerado un factor fundamental para paliar, revertir y superar la fatiga pandémica.
Se debe potenciar la actividad física como un modo de favorecer el bienestar emocional e impulsarlo como práctica saludable a través de programas deportivos y a través de campañas.

Cuando hablamos de deporte femenino, hay que considerar no solo las deportistas profesionales, sino a todas las mujeres; no solo al deporte federado, sino al deporte en general.

La ONU, en su informe «La COVID-19, las mujeres, las niñas y el deporte: reconstruir mejor» advierte que la pandemia perjudicará el impulso al deporte femenino.
Propone que la Administración pública ofrezca una educación física de calidad para todos e invierta en programas deportivos, que amplíe su oferta de actividades y que distribuya de forma equitativa los recursos para los deportes masculinos y femeninos.

Desde Vox, le preguntamos: ¿qué han hecho ustedes al respecto?
¿Cuánto tiempo destinan en À Punt o en campañas institucionales a visibilizar y promocionar el deporte femenino?

Usted nos habla de las inversiones que ha realizado en el deporte y, si vemos los datos del anexo de indicadores de las subvenciones del presupuesto 2021, en el desglose de hombres y mujeres podemos observar que en el deporte federado su objetivo es que se federen aproximadamente noventa mil mujeres y trescientos mil hombres, por lo que ustedes mismos nos dan la razón.

Ustedes predican una cosa y hacen otra.
La inversión por parte de la Generalitat es muy baja y, peor aún, es la ejecución del 2021.
Y, sin embargo, la iniciativa privada en la Comunidad Valenciana invierte muchos más recursos en el deporte y en equipos femeninos, así como en la formación de deportistas de élite que el propio Consell.
Sus carencias se las están cubriendo las empresas, que son quienes más aportan, proyectan y promocionan el deporte femenino.

Es esencial invertir en políticas para fomentar el deporte.
Las inversiones en el ámbito del deporte en general y el deporte femenino en particular debe ser una oportunidad real de crecimiento y desarrollo para la sociedad valenciana.

Desde Vox, le pedimos que apoyen el deporte como actividad saludable, que lo promocionen y que ustedes dejen de aprovechar la pandemia para sus propósitos estrictamente partidistas, generando una y otra vez un conflicto grave de desigualdad, imposible de entender desde la propia razón y el sentido común.

Señor Marzà, atiendan ustedes las necesidades reales de la ciudadanía y déjense de políticas sectarias.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera:

Gràcies, senyoria.

Per a continuar donant resposta a la pregunta formulada, té la paraula l'honorable conseller.

El senyor conseller conseller d'Educació, Cultura i Esport:

Gràcies, presidenta.

Gràcies, senyora diputada.

Parla de salut mental, però es nega a condemnar les paraules del seu company que estigmatitza a les dones que fan esport.
Igual s'ho ha de fer mirar i sí que hauria de fer eixa condemna.

Mire, vostés tenen certes obsessions; nosaltres tenim una ocupació, que és fer amb fets, demostrar amb fets la nostra aposta clara per l'esport femení.
Li vaig a donar unes quantes dades de l'obra de govern, dels que estem al govern, i quins són els seus resultats.

Mire, vam fer programes específics amb les federacions esportives per tal d'incentivar que cada dia més xiquetes, per tant després també més dones practiques esport.
Quin és el resultat?
Doncs que des que va entrar el govern fins ara ha augmentat el nombre de persones federades a les federacions esportives valencianes en quasi un 10 %, el conjunt de persones.
Quant ha augmentat en dones?
Un 36 %.
Hi ha un 36 % més de dones que estan practicant esport en esta terra, entre altres qüestions per les polítiques que s'estan desenvolupant de forma transversal des de la Direcció General d'Esports per a promocionar l'activitat física i esportiva entre les xiquetes i els xiquetes.

Però es que, a més a més, si u va a mirar quins són els resultats en determinades federacions, de les quals moltes d'elles estereotipades per discursos com els que fa el seu partit, resulta que s'han duplicat les dones, duplicat les dones, en federacions com triatló, com judo, com kickboxing, com rem, com rugbi, com vela, com esports de muntanya, s'han duplicat les dones que estan practicant esport des que està este govern amb polítiques concretes, fomentant l'esport femení.
I també ha passat una cosa que crec que és molt interessant i que trenca molts dels seus estereotips, que també s'ha duplicat els xiquets que practiquen esport, que per a alguns, segons l'aportació del seu diputat, serien només per a dones, com exemple la gimnàstica, el patinatge o molts altres.

Però no només això, sinó que, a més a més, les dones en les directives, en els directives, en les federacions, gràcies a una norma d'eixes que vostés adoleixen i que sempre diuen que no s'ha de fer normes i que ha de ser una qüestió natural, pues mire, fins que no vam fer la norma hi havia només un 12 % de dones en les directives de les federacions esportives valencianes.
Sap quantes hi ha ara?
Més d'un 44 %, després de l'aplicació de la norma, visibilitzant que també poden dirigir les federacions, com no faltaria, les dones de les federacions esportives.
I, a més a més, des de la base, com dèiem, practicant des de la base, hi ha ara mateix 67.
300 xiquetes que practiquen de forma directa en els centres promotors de l'activitat física i l'esport amb tots els programes, com l'esport a l'escola, que fan que estiguen en contacte amb moltíssims esports.
Sap quants hi havia quan vam arribar al govern?
Més de quinze mil, de quinze mil a seixanta-set mil.
Per tant, l'aposta és clara, és directa i la podran vore, no només amb els resultats que estem donant ací, sinó amb la continuïtat dels programes que tindrem i que ja estan donant un grandíssim resultat.

De fet, li he portat dos llibres -i acabe amb això-, en els quals tenim precisament el balanç de la situació de l'esport i de la dona i com les polítiques que estem desenvolupant estan servint per a trencar amb la desigualtat de gènere també en l'esport.

Gràcies.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera:

Gràcies, senyoria.

Continuem amb la pregunta número 739, formulada per la diputada María de los Llanos Massó, del Grupo Parlamentario Vox Comunidad Valenciana, al Consell, sobre la titulación.
Serà substanciada pel conseller d'Educació, Cultura i Esport.

Quan vullga, senyoria.

La senyora Massó Linares:

Muchas gracias.
Buenos días, conseller.

A la vista de la Resolución del 19 de marzo de su conselleria: qué opinión le merece que un alumno de segundo de Bachillerato pueda titular con matemáticas suspendidas y matricularse, por ejemplo, en el curso siguiente en un grado de ingeniería.

Muchas gracias.

La senyora vicepresidenta primera:

Gràcies, senyoria.

Per a donar resposta a la pregunta, té la paraula l'honorable conseller d'Educació.

El senyor conseller d'Educació, Cultura i Esport:

Gràcies, senyora presidenta.

Com estic contestant tantes preguntes, li contestaré en veu d'un director que va fer una carta i que ha corregut molt per les xarxes, i que ha estat valorada molt positivament.
Diu: «Estimados padres: los exámenes de sus hijos comenzarán en breve y sé que todos están muy ansiosos porque desean que les vaya bien, es comprensible.
Sin embargo, es muy importante que recuerden, por favor, que entre los estudiantes que se enfrentarán a estos exámenes hay una artista, una emprendedora, un músico, un atleta; y que, si su hijo saca buenas notas, genial, pero si no lo hacen, por favor, no le quite ni la dignidad ni la confianza en si mismo.
Dígale que no pasa nada, que es un examen.
Y sus hijos están hechos para proyectos mucho más importantes, que no solo un examen.
Dígale que las notas son importantes, sí, pero no tan importantes como que sepan que siempre lo amará, que no lo juzgará, que estará a su lado y que va a ayudarle a que pueda seguir hacia adelante con todas sus competencias y sus habilidades.
»

Precisament això és apostar per l'excel·lència, tant que vostés parlen, això és aportar per l'excel·lència, estar sempre al costat dels nostres estudiants, apostar per les seues capacitats, no frustrar-los, fer que avancen amb moltíssim esforç i valorant la seua capacitat d'esforç i també que vagen cap endavant, entre d'altres coses per a trencar amb eixe dogma que tenen vostés en el cap de la «titulitis», que resulta que després els passa factura perquè no la complixen i acaben esborrant en el currículum titulacions que no tenen.

Així que, miren, per a nosaltres està clar: acompanyar el nostre alumnat, fer de les seues habilitats i competències el màxim i explotar-les al màxim, perquè eixe és el camí cap a l'excel·lència, per a treballar, per a xiquets i xiquetes que siguen capaços, que tinguen habilitats i que siguen feliços, que també és important en la vida.

Gràcies.
(Aplaudiments)

La senyora vicepresidenta primera:

Gràcies, senyoria.

Per a continuar en la formulació de la pregunta, té la paraula la il·lustre diputada.

Quan vullga, senyoria.

La senyora Massó Linares:

Muchas gracias.

Señor Marzà, los estudiantes valencianos están por debajo de la media española en el informe Pisa.
Y si España estuviera en los puestos más altos, bueno, podríamos decir, tampoco está mal.
Pero es que España está por debajo de la media de la OCDE y los valencianos por debajo de la media española.
En ciencias y en matemáticas ocupamos la sexta posición por la cola, en ciencias y en matemáticas.

En lectura, mientras la media española ha retrocedido 19 puntos, los valencianos han retrocedido 29, señor Marzà.
Lleva usted todo el curso hablándonos de la tremenda normalidad con la que se ha desarrollado y sin embargo justifica una situación excepcional, y entonces se puede titular en bachiller con asignaturas suspendidas, basado en una situación excepcional por la pandemia.

Sus políticas educativas, señor Marzà, destruyen la principal herramienta que tienen las clases más humildes para progresar y salir de una situación de vulnerabilidad.
La dignidad se la quita usted, no nosotros.
(Aplaudiments)

¿Qué motivación van a tener los alumnos para esforzarse?
Le recuerdo que estamos hablando de niños y jóvenes, y muchos de ellos no comprenden que la exigencia y el esfuerzo pues son claves para su futuro, y optarán, bueno, pues por los mínimos, el sistema de mínimos que es muy cómodo y usted les plantea.

Teníamos serias dudas, de verdad, de que usted estuviera velando por el futuro de nuestros hijos y que estuviera haciendo lo mejor para que se labraran un porvenir.
Ahora sabemos que no.
Le repito, la dignidad se la quita usted, señor Marzà.

Uno de los objetivos de la educación debería ser sacar lo mejor de cada alumno, y desde luego sin la motivación de tener que superar asignaturas, la verdad es que es muy difícil conseguirlo.

Nuestros jóvenes tendrán que competir por un título superior o por un trabajo con jóvenes que sí que han tenido que esforzarse para obtener su título de bachillerato.
Y, por tanto, aparte de que sus conocimientos serán menores, tampoco tendrán interiorizado el esfuerzo y el sacrificio que supone aprobar todas las asignaturas.
Usted pone a nuestros jóvenes, señor Marzà, en inferioridad de condiciones respecto a otros jóvenes españoles, su decisión, señor conseller, es pan para hoy y hambre para mañana.

Y lo más grave es que usted lo sabe y no le importa.
O incluso, lo que es peor, usted es lo que pretende, pretende una generación de súbditos de la izquierda sin capacidad de decidir su propio futuro, señor conseller.
(Aplaudiments)

Los efectos de este atropello, que usted acomete, pues se verán, se verán en un tiempo, cuando las desigualdades se acentúen entre unos jóvenes y otros, cuando aumente su fracaso, y usted, señor Marzà, será el único responsable.
La dignidad se la quita usted, señor conseller.

Pero es que es peor que esto.
Usted deja en manos de los equipos docentes la decisión, la responsabilidad de si titulan o no titulan, tira la piedra y esconde la mano.
Eso no es ser muy valiente.

¿Quién será el responsable del fracaso de ese niño?
Pues en última instancia usted.
Pero, como digo, carga sobre los docentes la decisión de quitarle a los alumnos el principal asesor social que les hará tener -y escúchenme bien ustedes que hablan de igualitarismo- las mismas oportunidades, vengan de donde vengan, ustedes les eliminan ese ascensor social.

En vez de mejorar la educación de la Comunidad Valenciana, usted decide eliminar los suspensos.
¡Bravo!
El señor conseller ha terminado con el fracaso escolar.
No hay suspensos, no hay fracaso escolar.
Esperemos que al conseller del ramo no se le ocurra eliminar por decreto la pobreza y diga que ya no existen pobres, que la gente se muere, pues no sé por qué, pero no por la pobreza, esperemos que no.

Las ratios más bajas prácticamente que nunca.
Mayor inversión en educación.
Y usted es incapaz de conseguir una educación de calidad.
Usted y sus políticas son todo lo contrario a los valores de esfuerzo, mérito y capacidad, señor Marzà.
Ustedes son la antieducación.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

(Ocupa la presidència el president de les Corts Valencianes, senyor Enric Morera i Català)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Acabarà de contestar l'honorable conseller d'Educació.

Quan vosté vullga, conseller.

El senyor conseller d'Educació, Cultura i Esport:

Gràcies, senyor president.

Vostés repetixen un esquema que repetia en l'anterior legislatura l'altra part de la dreta, que no confien en el professorat i creuen que no estan suficientment capacitats per a decidir si el seu alumnat, que està dia a dia en el centre educatiu, acompanyant els seus aprenentatges per part del professorat, té capacitat el professorat o no decidir que eixe xiquet o no està en condicions i avalua el conjunt de condicions per a seguir endavant.
No és que m'ho haja inventat jo, és que està en totes les lleis educatives de la història d'este país.
Igual vosté s'haurà de fer una revisioneta d'eixes lleis.

Però, no només això, sinó que resulta que des que estem en el govern, i no només ho diuen lleis, les lleis estatals, ho diuen les internacionals, pot mirar tots els informes que fan organismes internacionals al voltant de l'educació.
Vosté feia referència al fracàs escolar.
Sé que el concepte per a vosté normalment sempre és el fracàs, per allò de l'estigma, però és que les xifres que donem són d'abandonament escolar prematur, és un poc diferent, no és que si suspenen o no, és si deixen d'estudiar.
I resulta que des que estem al govern som el territori que més ha baixat el nombre de xiquets i de xiquetes que deixen d'estudiar, no que traguen unes notes o altres, sinó que deixen d'estudiar i, per tant, que deixen d'estar acompanyats en els seus aprenentatges.

Saben per què?
Perquè hem augmentat l'oferta, perquè hem reduït les ràtios, perquè els estem acompanyant molt millor.

I això sap què porta?
Que els xiquets i les xiquetes no només tinguen l'índex d'ocupabilitat millor, sinó que tinguen més oportunitats en la vida.
I això porta al resultat que hi ha, que vosté igual els obvia perquè no els coneix, no ho sé, jo crec que sí que el coneix i els vol obviar, que siga aquesta terra la terra que més índex de cohesió social en els centres educatius té, és a dir, que menys desigualtat té en els centres educatius.
Si alguna cosa devem estar fent bé, on estem reduint la desigualtat en els centres educatius, per a fer que realment després en la seua vida tinguen més oportunitats.

Però no només en això.
Mire, vostés estan obsessionats si aprovar o suspendre, en si repetir curso, que debe ser una cosa casi obligatòria si es con una assignatura, con dos, con tres, no confien en el professorat.
Mire, no ho dic jo, ho diu l'Informe Pisa, al que vosté ha fet referència, però supose que com ara no li agradarà el que diré, dirà que es una conspiración judeomasónica.
Però l'Informe Pisa diu, que alerta que «repetir curso no mejora el rendimiento de los alumnos, de hecho lo empeora, porque mirando los resultados, no solo aquí, en otros países, aquellos alumnos que han repetido lo único que tienen es una estigmatización y no avanzan en sus resultados después».
Por lo tanto, no lo decimos nosotros, lo dice el informe Pisa, que usted antes le ha dado relevancia.

Però no ho diem tampoc nosaltres, ho diu Save Children, i diu que repetir curs és una mesura particularment ineficaç, ineficient i socialment molt injusta, que penalitza especialment l'alumnat de famílies de més dificultats econòmiques.
Vostés no perseguixen l'excel·lència, perseguixen la gent pobra.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, conseller.

Passarem a la següent pregunta de control, que formula l'il·lustre diputat Fernando Llopis, en nom del Grup Parlamentari Ciudadanos, a la consellera de Sanitat Universal i Salut Pública.

Senyor Llopis, quan vosté vullga.

El senyor Llopis Pascual:

Moltes gràcies, senyor president.

Señora consellera, desafortunadamente estamos a la cola de España, somos la comunidad autónoma peninsular que menos porcentaje de ciudadanos tiene completamente vacunados.

Había un objetivo de vacunar el 70 % de los valencianos antes de agosto.
Estamos muy lejos de cumplir este objetivo.

Mi pregunta es: si el motivo por el que la Comunidad Valenciana está a la cola se debe a la gestión incompetente del Botànic o bien se debe a que el gobierno Sánchez no ha suministrado a la Comunidad Valenciana las dosis que nos corresponden por población y tipología de la misma.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyor Llopis.

Li contestarà l'honorable consellera.

La senyora consellera de Sanitat Universal i Salut Pública:

Gracias, señor Llopis, por su pregunta.

Yo le he respondido en sede parlamentaria en varias ocasiones que el número de dosis que recibe la comunidad, como lo que recibe cualquier otra comunidad, está basada en la población diana.
Hay comunidades que tienen personas más mayores que la Comunitat Valenciana, tienen una edad de pirámide mucho mayor que la Comunitat Valenciana, y por tanto llevan otro ritmo y pueden además o han recibido más dosis e inmunizar a esta franja de edad.

Pero también puede comprobar como están los mayores de 80 años en el resto de comunidades.
La Comunitat Valenciana tiene ya administra una dosis al cien por cien de los mayores de ochenta años.
Y ya le digo yo que somos una de las comunidades que mejor está en esa franja de edad, que es la que tenemos en estos momentos que cubrir, que atender.
Porque son, en estos momentos, los que mayor fragilidad presentan.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, consellera.

El senyor Fernando Llopis usa la tribuna per a acabar de concretar… (Veus.
El senyor Llopis Pascual demana aigua) Sí, sí, sí; ara en seguida.

Quan vosté vullga, senyoria.
(Veus)

El senyor Llopis Pascual:

És que m'has canviat el temps ahí i m'he espantat.

El senyor president de les Corts Valencianes:

3:29.

El senyor Llopis Pascual:

3:29.
Correcte.

Empezamos.
Señora consellera, a su secretaria autonómica parece que le gusta el grupo Love of Lesbian, pero a usted en la interterritorial ya le llaman El Último de la Fila.

Y es que, desgraciadamente, el Botànic nos ha dejado en la cola en algo tan crítico como es la vacunación.
Los datos están ahí, cualquiera puede descargarlos de la web, cualquiera.
En la web del ministerio, obviamente, porque nosotros no damos información de este tipo.

Pero yo creo que lo importante no es que se líe usted con un tipo en concreto, yo creo que lo importante es medir el número de valencianos que todavía no han podido alcanzar esa defensa que otorgan las vacunas.
Faltamos casi un 93 %.
Estamos ahí, a la cola de España.

Su política ahora es la de montar vacunódromos, que curiosamente se han repartido muy, no sé, atípicamente por nuestra geografía.
Le voy a decir una cosa, señora Barceló.
Al sur de Gandía, al sur de Gandía, hay una provincia que se llama Alicante, y que también está en esta comunidad.
(Aplaudiments)

Escasos vacunódromos en la provincia de Alicante.
Los alicantinos somos los que tenemos que hacer más kilómetros para poder vacunarnos.
El Botànic castiga Alicante de la misma forma que Sánchez castiga a la Comunidad Valenciana, y lo sabe.
(Aplaudiments)

Un botón, de muestra.
Hay dos ciudades, que están en la provincia de Alicante, Alicante y Elche, que son la segunda y la tercera más pobladas de la comunidad, casi seiscientos mil valencianos viven allí.
Ningún vacunódromo en el casco urbano, ninguno, y a pesar de que se les ha ofrecido lugares para ello.

Pero lo peor no es que no sepan distribuirlos por la geografía valenciana, es que los vacunódromos botánicos son un decorado que se vacían al segundo día de haber empezado, porque no les llegan las vacunas.
Porque ustedes abren los vacunódromos, pero se olvidan de exigir las vacunas que nos corresponden a los valencianos.

Porque, además, sí, a pesar del buen trabajo que hacen los profesionales sanitarios valencianos, estamos a la cola de la vacunación.
Somos la comunidad más castigada por el reparto de vacunas por el gobierno Sánchez.
Los números ahí, están ahí, los puede descargar cualquier diputado: somos la comunidad más castigada por el gobierno Sánchez.

El presidente Puig y usted, en vez de hacerse tanta foto para el Instagram en los vacunódromos, lo que les tocaría es exigir (tus) -perdón-… al presidente Sánchez que nos envíen las dosis que nos corresponden, ya está bien de ser los últimos de la fila.
En financiación, en inversiones, gestión del agua y ahora en vacunas.

Gestión del agua.
Para el señor Puig es un aquelarre reunirse con el presidente murciano y el andaluz para defender el agua de los de Alicante, pero no le importa reunirse con los presidentes independentistas catalanes para reivindicar la unitat de la llengua.

Bueno, la pregunta.
¿Cuál es el plan que tiene para vacunar y llegar a ese 70 %?
Porque lo que a mí me da más pena, señora Barceló, es que usted, con su primera respuesta, excusa al gobierno Sánchez.
Se queda tranquila, le da igual que, antes el ministro Illa y ahora la ministra Darias, le ninguneen, que nos humillen a los valencianos en cada envío y que encima usted tenga que inventarse datos para justificar ese ninguneo.
Yo creo que ya está bien, porque ese ninguneo dificulta enormemente la recuperación sanitaria y económica de nuestra comunitat.

Para acabar, señora Barceló.
Es el momento Matrix: usted puede elegir la pastilla azul o la roja.
La azul, creerse las mentiras de Sánchez.
Usted vivirá tranquila, a pesar de que los valencianos recibimos un cuarto de millón de dosis menos.

La otra es la roja, reivindicar el número de dosis que los valencianos nos merecemos por población y tipología de la misma.
Un 5 % menos nos dan, y usted lo sabe.
Si usted reivindica, nosotros estaremos con usted, y yo el primero.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyor Llopis.

Seguidament, contestarà l'honorable consellera, sobre este tema tan important de les vacunes.

La senyora consellera de Sanitat Universal i Salut Pública:

Gracias, president.

Señor Llopis, yo no sabía que usted se presentaba a las elecciones por Madrid.
Me acabo de enterar por esta referencia continua al señor Sánchez, que no sé qué tiene que ver aquí.
No lo sé, lo desconozco.
(Veus) No sé qué tiene que ver esa referencia al señor Sánchez y esas comparativas que usted hace.

Mire, mezclar… (Veus)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Senyories, per favor.
Senyories.

La senyora consellera de Sanitat Universal i Salut Pública:

Mezclar el agua, mezclar todas las cuestiones, en este totum revolutum para hablar de vacunas es, sencillamente, no tener argumentos para la pregunta que usted me acaba de formular.
Sencillamente, señor Llopis.

Mire, yo le voy a dar mis datos, bien, pero usted tiene que interpretarlos.
Mire, la Comunitat Valenciana somos de las pocas comunidades que todas las dosis que llegan a la comunitat se ponen la misma semana.
En estos momentos, somos la comunidad que tiene un 93,9 % de las vacunas que recibe ya administradas.
(Aplaudiments) Ya administradas.

¿Y eso a qué se debe?
Mire, yo puedo entender que a ustedes los buenos titulares les molesten.
Yo puedo entender que le moleste que se haya puesto un dispositivo tan importante como se ha puesto en la Comunidad Valenciana, como también se ha puesto en otras comunidades, y a usted no le he oído ninguna crítica.

¿Y sabe cuál es la ventaja de poner esos centros de vacunación?
Una, ganamos en eficiencia, en rapidez, en logística.
Eso es muy importante, ahora que nos piden que vacunemos más, más y más.
Pues lo que hacemos es, si en dos días podemos poner las vacunas de una semana, las ponemos en dos días.
Porque lo que queremos es que los ciudadanos y ciudadanas estén protegidos cuanto antes, y eso no es reprochable, señor Llopis.

Pero es que, además, usted olvida que, aparte de esos puntos de vacunación, en los que no está en absoluto olvidada la provincia de Alicante, que tiene también sus puntos de vacunación… No solamente en Alicante, usted, donde vive, que además lo que hace es hacer una crítica porque está en Terra Mítica, cuando al centro de la ciudad es imposible llegar y aparcar con el coche para ser atendido, señor Llopis.
Que los espacios que se nos han ofrecido están dentro de los núcleos urbanos, donde en la ciudad, los que viven mucho más lejos de esos centros o de esas ciudades, no pueden llegar correctamente para poder ser atendidos.

Pero es que usted olvida, además, que aparte de esos espacios, donde lo que hacemos es agilizar la vacunación, tenemos también 48 zonas básicas de salud que están administrando vacunas, señor Llopis.
48 zonas, que no quiere decir 48 centros de salud.
Quiere decir 48 zonas básicas.

Y en cada zona básica hay centros de salud y consultorios donde se lleva a cabo también la vacunación, para acercar la vacuna a las zonas más alejadas de la costa, las que están más al interior, las que tienen menos población, las que necesitan, además, que sigamos atendiendo sus necesidades.

Por tanto, señor Llopis… Mire, yo ya lo he dicho.
La Comunidad Valenciana tiene 161 puntos previstos de vacunación.
161 puntos, en todas las comarcas, aquí no hay diferencias.
En ninguna provincia hay diferencia, ni en ningún territorio.
Aquí las únicas diferencias son las que ustedes generan verbalmente cada vez que tienen un discurso de enfrentamiento y de frentismo, como el que usted utiliza.

Gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, consellera.

Pregunta que formula l'il·lustre diputat Juan Carlos Caballero al conseller d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball.
Senyor Caballero, té vosté la paraula.

El senyor Caballero Montañés:

Muchas gracias, presidente.

Señor Climent, su gobierno ha arruinado la economía bajo el pretexto de contener la pandemia, y la realidad es que ha acabado arruinando una y luego la otra, en vez de hacer ambas compatibles.

Nadie dijo que fuera fácil, simplemente se necesitaba un gobierno serio, responsable y con la voluntad de salvar al mismo tiempo vidas y empleos.
No sé, que construyera hospitales en vez de carpas voladoras, que protegiese a su población con test, con vacunación masiva, y no con «ximoanuncios» masivos, que tomase las medidas adecuadas y proporcionadas para no tener que prohibir la economía.

Pero la realidad es que no tenemos un gobierno serio, tenemos una banda incompetente que prefirió tirar por el lado más fácil, que es clausurar y arruinar a los sectores productivos, enviando a la gente a los ERTE y al paro, prometiendo limosnas que no cubren ni siquiera el 2 % de todas las pérdidas.

Por eso le pregunto, señor conseller, ¿cómo valora sus políticas de empleo?

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Li contestarà el conseller, que, si vol usar el micro de… Si vol…

El senyor conseller d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball:

Sí?

El senyor president de les Corts Valencianes:

Quan vosté vullga, conseller.

El senyor conseller d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball:

S'escolta?
Molt bé.

Moltes gràcies, senyor president.

Senyor Caballero.
Govern seriós i rigorós enfront dels fakes, les mentides continuades de vostés.
I, enfront de les mentides, dades.
Això és el que marca realment les polítiques que desenvolupem des del govern actual.

Mire, en juny de 2015 hi havia al nostre territori 1.
648.
368 persones afiliades a la seguretat social.
En març de 2021, malgrat la pandèmia, hi ha 1.
892.
879 persones afiliades, és a dir, 244.
511 més, un 14,8 % d'increment.

I si parlem del grau d'execució de les polítiques d'ocupació, en 2014, l'últim any de vostés, executaren un 73,4 % del pressupost de Labora, amb 201 milions d'euros de compromisos de despesa.
En 2020, hem executat el 91,6 %, 18 punts més, amb 399 milions d'euros de compromisos de despesa, el doble que vostés.
Eixa és la diferència entre la seua gestió i la nostra gestió.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies.

Senyor Juan Carlos Caballero, acabarà de formular la pregunta des del faristol.

Quan vosté vullga, senyoria.

El senyor Caballero Montañés:

Gracias, president.

Señor conseller, si usted pisara más calle y menos moqueta, se daría cuenta de la realidad de la miseria que dejan sus políticas.
No vendría con esos aires de triunfalismo, vendría, quizás, con más humildad.

Le invito a que cuando acabe esta sesión, se dé una vuelta por las calles de Valencia.
O, mejor, váyase a ver a su compañero Ribó, pase por la plaza de la Virgen, la plaza de la Reina, la calle San Vicente, hasta llegar a la plaza del Ayuntamiento, y podrá comprobar la desolación que dejan sus políticas.

Esta mañana yo he hecho ese mismo recorrido.
En menos de un kilómetro, he encontrado no menos de cuarenta establecimientos cerrados, con el cartel de «se alquila», «se vende» o «se traspasa».

¿A cuántos de esos negocios cerrados les ha servido de algo sus ayudas limosna, señor Climent?
A ninguno.
¿A cuántos de ellos ha dejado atrás el señor Ximo Puig?
A todos.
¿Cuántos de ellos estarían hoy trabajando y abiertos si, en lugar de tener su negocio en Valencia, lo tuviesen en Madrid?
Pues probablemente, señoría, la mayoría de ellos.

Esa es la realidad que dejan sus políticas: ruina, miseria y paro.
Sus limosnas no pueden evitar el cierre de empresas ni la destrucción de empleo de miles de valencianos, y ¿sabe por qué?
Porque el daño ya estaba hecho.
Impuestos, tasas, cierres, culpas, restricciones, criminalización de los sectores esenciales para la economía valenciana… Así un mes tras otro, hasta que el enfermo ya no pudo más.
Y ahora vienen aquí a sacar pecho de tres, cuatro órdenes de ayudas que servirán igual para cubrir los costes de disolución por ustedes destruidas.

Señor Climent, es que la izquierda viene aquí y se le llena la boca de decir que es quien defiende a las clases trabajadoras, pero la realidad es que, cuando tienen la oportunidad de demostrarlo, hacen exactamente todo lo contrario.

Pregunten, si no, a los trabajadores del sector del ocio, que llevan tiempo acampados enfrente del Palau de la Generalitat.
Trece meses, trece meses sin actividad, sin ingresos y sin una ayuda que pueda cubrir el boquete de tanta desolación.

Pregunten, señor Climent, a los trabajadores del sector del juego, 84 días clausurados, sin poder trabajar.
Ha tenido que ser el Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana los que les permitan recuperar su empleo.

Pregunten a los trabajadores del comercio, qué sienten al ver a la ministra de trabajo en pie aplaudiendo al jefe de la banda de los manteros, que le han premiado como candidato en Madrid por Podemos, y no condenando esas actividades irregulares y competencia desleal que arruina y hunde el comercio honrado de nuestros barrios.

Pregunte, señor Climent, a los trabajadores de la hostelería, a los que han clausurado, criminalizado y arruinado.
Y aún tienen que soportar una batalla judicial contra ustedes para poder trabajar y contra Ribó para que no les quiten las terrazas.

Pregunten a los trabajadores de los supermercados, que habían sido trabajadores esenciales durante la primera ola, cuando nadie podía salir a la calle, pero han dejado de serlo para ustedes ahora mismo, cuando les han marginado en los protocolos de vacunación.

Pregunte, señor conseller, a los trabajadores del calzado, que se ven ahora amenazados por ese aumento de los aranceles de Estados Unidos.
¿Qué va a hacer Ximo Puig ahora que no está el malvado Trump para poder echarle la culpa?
¿Ahora con Biden qué?
Callamos, tragamos y abandonamos al sector, ¿no, señor conseller?

Pregúnteles también a los trabajadores que se han quedado sin empleo.
¿Qué les parece que por su sectarismo ideológico, y por favorecer también a Cataluña, se pongan enfrente y se opongan a construir la ampliación del puerto de Valencia, que generaría más de cuarenta y cuatro mil empleos en Valencia?
(Veus)

Señorías, señorías, todos ellos… (Veus)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Senyories, per favor.

El senyor Caballero Montañés:

…Todos ellos, trabajadores y desempleados, cuando ustedes les pregunten, les dirán lo mismo: la izquierda no me defiende, la izquierda no me representa y la izquierda no mejora las condiciones de vida.
La izquierda simplemente arruina.

Muchísimas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Contestarà l'honorable conseller d'economia i sectors productius.

Quan vosté vullga, conseller.

El senyor conseller d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball:

Gràcies, senyor president.

Senyor diputat, què difícil és el poder contestar-li a la pregunta que vosté fa.
Pregunta per les polítiques actives d'ocupació i després resulta que fa un totum revolutum, fins i tot parlant de competències que no són ni del mateix govern ni inclús de la conselleria que jo tinc l'honor de representar i de gestionar.

Però li vull dir alguna coseta.
Si faig alguna cosa és xafar molt el carrer, i no volar, i no volar.
M'agrada tindre els peus en terra, moltíssim.
Intente ser un conseller de proximitat, i això intente fer-ho tots i cadascun dels dies, cosa que vostés sembla ser que quan arriben a un càrrec ja estan en la seua nebulosa.

Que vosté siga capaç de fer un plantejament ací en què salvar vides no siga la prioritat no ho podré entendre mai en la vida, mai en la vida.
El primer salvar vides i ajudar a que l'economia es desenvolupe, i això és el que està fent este Consell, i està fent-ho des del primer moment.

Gestió i rigor, des del diàleg continu.
I això vostés ho saben i els molesta.
Els molesta que en els sectors productius estiguem contínuament dialogant per vore com es desenvolupen o com desenvolupem conjuntament polítiques que atenguen a l'interés general.

Això per a contestar-li a tot el vosté ha intentat ací fer en un totum revolutum, però intentaré també contestar-li a allò que vosté pregunta, si tinc temps li ho contestaré, perquè ho tenia preparat d'eixa manera.

Mire, creació d'ocupació al nostre territori durant els últims cinc anys: constant.
Increment d'afiliats anual, una mitjana de 62.
000 persones.
Aquest increment és de veres que s'ha vist alterat per la situació que estem vivint, i vostés en són conscients.
Ara bé, en abril d'enguany, quan el tanquem, estarem en els mateixos números d'abril de l'any passat.
Per tant, també el Consell té alguna cosa a vore amb això.

Tots els objectius d'ocupació, de polítiques actives d'ocupació que el Labora s'ha marcat, i els donaré en dades, estant complint-se escrupolosament i rigorosament.
Mire, nombre de llocs de treball incentivats en centres especials d'ocupació.
En 2014, vostés 5.
274.
En 2020, 7.
680 llocs de treball, un 46 % més.

Tècnics especialistes d'orientació laboral, on vosté feia bandera a principi de l'anterior legislatura.
En 2014, 112 i tots de caràcter temporal.
Ara 319, el triple, i 120 estructurals.

Nombre de joves inscrits en el sistema de garantia juvenil.
En 2014, 1.
742.
A data actual, 164.
500 persones, el 95 %, multiplicat per 95 el nombre de joves.
Ens ha permés donar ajudes que hagen participat en accions a més de quaranta mil joves i 27.
262 han rebut ajudes de foment per a l'ocupació, tot això en el programa Avalem joves.

Anem a vore, si parlem dels incentius que vostés han donat del 2011 al 2014, 469 milions.
Nosaltres, del 2016 al 2019, 942, el doble.
I, si parlem del pla d'execució 2017-2019, en tot un percentatge major als objectius que s'havien marcat.
En aquest 2020 hem concedit ajudes i subvencions per import de 316 milions d'euros.

I així podria seguir, senyor Caballero, per a que veja la diferència de la seua gestió, com van gestionar una crisi vostés, i com l'hem gestionada nosaltres, en l'àmbit de la salut i de l'economia.

Per tant -i acabe, senyor president-, valoració positiva i objectiva de la nostra gestió en polítiques actives d'ocupació, a la vista de les dades…

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies…

El senyor conseller d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball:

Vostés retallades i poca execució.
Execució més del doble que vostés.

I anem a seguir donant oportunitats a tots i a totes els valencians i les valencianes, des de qualsevol àmbit del Consell.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, conseller.

Senyories, avancem cap al final d'este punt i de la sessió de ple.
Ara, la pregunta que formula l'il·lustre diputat Felipe Carrasco al conseller d'economia sostenible.

El senyor Carrasco Torres:

Gràcies, president.

Conseller, bon dia.

La situación económica de la Comunidad Valenciana se agrava, después de sus seis años de «climentelismo» y sin medición alguna de la inversión en la I+D.

Usted sabe que muchos de los sectores de la economía valenciana están cogidos con alfileres.
El automóvil, el calzado, el comercio, el turismo… No voy a entrar en datos ahora, pero le anticipo que lo haré en mi segunda intervención si usted dibuja una intervención feliz o falaz de la economía valenciana, o si usted cae en la tentación de coger un dato por la parte y llevarlo al todo.

Por ello, mi grupo parlamentario tiene interés en conocer cuál es el escenario económico postpandemia que contempla el Consell para la Comunitat Valenciana y cuáles son las expectativas de actuación sobre el nuevo marco productivo de nuestra comunitat.

Y le pediría, por favor, que hable de personas, porque mi compañero Juan Carlos Caballero le ha hablado de personas y usted le ha contestado solo con números.

Muchas gracias, president.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria

Contestarà l'honorable conseller.

El senyor conseller d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball:

Senyor diputat, a l'altra diré noms i cognoms… (Veus) S'escolta?

A l'altra diré noms i cognoms, i aixina vosté sabrà totes i cadascuna de les persones…

El senyor Carrasco Torres:

No es burle de les persones, conseller.

El senyor conseller d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball:

Simplement comentar-li que la nostra actuació està sent la d'aprofundir l'estratègia engegada en 2015 i donar-li, com estem fent, solidesa.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, conseller.

El senyor Carrasco Torres:

Gràcies, president.

El senyor president de les Corts Valencianes:

Acabarà de concretar la pregunta el senyor Carrasco…

El senyor Carrasco Torres:

Conseller, su intervención, evidentemente, no sorprende a nadie, porque es inversamente proporcional su habilidad para ser escueto y minimalista a su capacidad para innovar en cualquier tipo de intervención, también en esta, que han sido dos palabras.

Dos cosas, señor conseller.
En primer lugar, en múltiples ocasiones le he demostrado con cifras que la economía valenciana ya era un enfermo con patologías previas en enero del 2020.
Ya éramos entonces un paciente con esas patologías, teníamos un déficit en atracción de inversión, en generación de empleo y en destrucción del déficit comercial.
Datos del INE y de la Cámara de Comercio, porque este diputado siempre, como usted sabe, habla con cifras oficiales.
La pandemia, por tanto, siempre, siempre, ha hecho evidenciar simplemente los datos que ya teníamos de la realidad económica.

Y, en segundo lugar, ¿hacia dónde va la economía valenciana desde su punto de vista, y qué es lo que ustedes tienen previsto hacer?
Porque la foto de lo que han conseguido es muy clara, y aquí sí que le daré algún dato.

Verá, la Comunidad Valenciana sigue estando por debajo en la media de inversión en I+D+I del resto de España, concretamente 16 puntos por debajo de la media, según datos del INE.
A estas alturas, el 64 % de las empresas valencianas no innova, datos de Redit, usted los conoce muy bien, y estamos en el puesto 157 de entre las 238 regiones europeas que innovan, también conoce esos datos.
Como ve, datos oficiales que supongo que no se atreverá a rebatir.

Y esto se transforma, obviamente, en que el salario de los valencianos, en el ranking de las 17 comunidades autónomas, es el 11, y bajando, y que la productividad valenciana estamos en el puesto 12 de las 17 comunidades autónomas.
Y aquí seguimos sin saber sus recetas para salir del vagón de cola de la recuperación.

Si su receta es el plan Resistir, díganos al menos hoy dos cosas.
Si con el plan Resistir ustedes tardaron en ponerlo en marcha más de un año y han tenido que desaparecer miles de empresas, miles de autónomos, ¿cuántos miles de empresas más tienen que desaparecer para que llegue el primer euro a la economía valenciana, a la Generalitat Valenciana?

Y, en segundo lugar, ¿qué van a hacer con el plan de ayudas Resistir plus?
¿Van a mentir, como ha hecho y ha quedado en evidencia el presidente Puig en este mismo hemiciclo, cuando dijeron que el plan React ya estaba ingresado en las arcas de la Generalitat Valenciana?

¿Van a dar ayudas al calzado valenciano?
Hoy lo ha anunciado el president, gracias a la presión, mayormente, del Partido Popular en su campaña de visibilización de este problema la semana pasada en la provincia de Alicante.

Y hoy quiero que usted nos diga aquí, ¿van a dar ayudas del plan Resistir plus a los sectores como el textil?
¿Me quiere usted decir que el sector textil de la Comunidad Valenciana no necesita más ayuda?
Por su esfuerzo, por la creación de empleo, por su sacrificio continuo, por sus empresarios y sus trabajadores abnegados de las comarcas que usted bien conoce, como son l'Alcoià, el Comtat i la Vall d'Albaida.
Comprométase hoy aquí a dar ayudas al sector textil valenciano, con los mismos derechos del sector del calzado valenciano, que también tiene esos derechos.

Señor Climent, aun sin política industrial, sin resultados de su gestión, sin argumentos para rebatirme, espero que usted no acuda a la descalificación personal, como intentó hacer en su última intervención.
Porque, le repito, este diputado da cifras siempre con datos oficiales y fuentes oficiales.
Y si usted se atreve a no darlas, quizás es que el ladrón se cree de su propia condición.

Gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyoria.

Li contestarà el conseller.

Quan vosté vullga, conseller.

El senyor conseller d'Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball:

Moltes gràcies, president.

Mire, senyor Carrasco.
Jo també, per les darreres intervencions de vosté, a mi tampoc em sorprén que el seu llenguatge siga tan irrespectuós d'una manera i una altra.
Vull dir, hui més fi, li ho de dir, (aplaudiments) hui més fi, però de manera continuada.
De manera continuada.

Vull dir… Mire, vosté parla de l'escenari econòmic postpandèmia.
El que sí que vaig a assegurar-li és que no anem a deixar el que vostés deixaren entre el 2011 i el 2014.
Vaig a dir-li el que deixaren.
Abandonaren empreses i deixaren treballadors en la ruïna, van destrossar l'educació, la sanitat i els serveis socials, ampliant la desigualtat.
Es van carregar les partides per a la recerca i la innovació, tal qual, i si no pregunte als instituts tecnològics, que vosté té contactes directes.
I també es van carregar les inversions públiques i privades, com en el cas de les renovables.

Per tant, quin és el seu model?
Model del Partit Popular depredador.
(Veus) El nostre sostenible, sostenibilitat, amb el que suposa la sostenibilitat.
Que no se'ls ompliga la boca parlant de sostenibilitat quan després hi ha projectes que vostés volen tirar endavant, facen el malbé que facen, socialment i ambientalment, i no fa falta que diga el nom, però vostés funcionen aixina.
Sostenibilitat, zero matazero, que diuen en el meu poble.

Per això, la nostra aposta és dinamitzar el teixit productiu, i estem ahí, al costat de la indústria.
No tinc per què contestar-li ara si el sector tèxtil o l'altre sector o l'altre ajudes.
Anem a treballar-ho i estem treballant-ho, i el president este matí ha fet un anunci en què es posarem a treballar ipso facto, de manera immediata.

Però li dic quines són les línies, i que vosté les coneix, el que passa és que ha de treballar-les un poquet més per a saber els resultats de les mateixes.

Innovació en el producte, el procés, l'organització empresarial, amb un objectiu clar: ser més competitius.
I sap que estem treballant-ho.

La digitalització per a guanyar en eficiència i perquè les nostres pimes puguen competir, si no amb igualtat, amb les millors condicions i ferramentes.
I això estem treballant-ho i estem treballant-ho conjuntament amb els sectors productius.

Talent, el coneixement, l'educació i la formació perquè les persones puguen aprofitar les seues oportunitats i guanyar en la qualitat que ens toca en el teixit productiu.
I sap que també estem treballant-ho.

La descarbonització de l'economia, amb una aposta ferma per la transició energètica i la mobilitat sostenible.
I també estem treballant en eixa línia.

I suport a nous nínxols, en els quals m'agradaria que vostés també estigueren al costat, com són l'economia verda, l'economia circular, la simbiosi industrial, fonamental, amb major valor afegit, més innovació, que són fonamentals en l'actual crisi climàtica i que això sols els ho sent de raspadeta.

I la cooperació, com a eina fonamental per a generar solidesa en el nostre teixit productiu.

Això és solidificar una planificació i un pla de ruta que ens vam marcar en el 2015 el govern del Botànic i que estem desenvolupant i que els números avalen, avalen la gestió que estem fent any rere any i, fins i tot, en pandèmia -i ho hauria de vore-.
I tot això enfortint la cadena de valor des de la màxima proximitat i generant el marc d'estabilitat i de confiança amb els agents econòmics i mitjançant incentius i inversions que ampliem any rere any.
No cal que li recorde quins incentius donaven vostés en 2014 als sectors productius, (veus) perquè és ridícul, senyor Carrasco, és ridícul.
(Veus)

Model, torne a repetir, que encetàrem en 2015 i que ara preconitzen la Unió Europea i institucions internacionals.
Hem passat la Comunitat Valenciana, el País Valencià, de ser paradigma en Europa a ser el que érem fa uns poquets anys i ahí han de vore, com deia abans, la diferència entre el rigor i la gestió del govern del Botànic i la que feien vostés.

Moltes gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, conseller.

Senyories, i ja, finalment, passarem a l'última pregunta de control que formula l'il·lustre diputat José Ciscar a l'honorable consellera d'agricultura, desenvolupament rural i transició ecològica.

El senyor Ciscar Bolufer:

Moltes gràcies, senyor president.

Señora consellera, el pasado mes de septiembre la ministra Ribera, a modo de aperitivo de lo que estaba por venir, obsequió a nuestros regantes con un trasvase cero en el Tajo-Segura, cuando había reservas para poder enviar hasta 20 hectómetros cúbicos.

Nos gustaría saber cómo valora usted aquella decisión y, si más allá de interponer un recurso, que se resolverá dentro de algunos años, se ha reunido o ha solicitado reunirse -ya que el señor Puig, dicho sea de paso, no lo hace- con la ministra para decir: ya está bien de tanto atacar el trasvase.

Muchas gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyor Ciscar.

Li contestarà l'honorable consellera.

La senyora consellera d'Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica:

Gràcies.

Bé, senyor Ciscar, com vosté sap -i per això ho ha dit-, vam recórrer eixa decisió.
Amb la qual cosa, no estem d'acord que se decidira el transvasament zero.
No seria la primera vegada, i vostés ho saben perquè, de fet, ha passat en altres ocasions, fins el punt que en 2017, 2018 hi hagueren onze mesos consecutius on no se va transvasar ni una gota d'aigua.
Eixes circumstàncies, per què són?
Per unes regles d'explotació, que també vosté coneix, que, segons el nivell 4 o el nivell 3, condiciona o directament transvasament zero o una decisió política en el Govern d'Espanya, en este cas en la titular o el titular del ministeri de transició ecològica.

Nosaltres entenem que eixes decisions no han de ser decisions polítiques, sinó que, segons els informes que fan els tècnics que diuen que se pot transvasar quan hi ha nivell 3, s'acomplisquen.
I eixa és la causa del conflicte que tenim, quant a les normes d'explotació, pel que se referix al nivell 3.

Però he de recordar-li que el fet que se puga prendre una decisió, al marge del criteri tècnic, ho va fer el Partit Popular.
I, per tant, doncs, bé, probablement l'error siga haver introduït un element polític en una cosa que ha de ser estrictament tècnica.

Li he de recordar, a més, que nosaltres, en eixe mateix setembre, vam al·legar i vam informar també al ministeri d'una cosa que estava succeint, que era una tramitació de la llei d'aigua de Castella-la Manxa, que en el seu articulat volen introduir un control sobre el transvasament que faria inviable el mateix i, per tant, nosaltres considerem que no s'ajusta a llei.

És a dir, sempre que podem, en accions jurídiques, en accions polítiques i, com no?
, en totes i cada una de les reunions en consell sectorial, consell consultiu i directament bilaterals, amb el ministeri, hem mostrat, sense fissures, una posició del govern valencià i de tots vostés, perquè la recolzen, en defensa dels interessos dels regants que depenen del transvasament Tajo-Segura.

Gràcies.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, consellera.

Acabarà formulant la pregunta de control, des del faristol, l'il·lustre diputat José Ciscar.

El senyor Ciscar Bolufer:

Gràcies, senyor president.

Bueno, consellera, a ver, el problema de fondo es que sí existe una hoja de ruta, que ya denunciamos hace tiempo y que se está cumpliendo a pies juntillas.
Claro, le pregunto por ese trasvase cero, cuando eran 20, porque la ministra, cuando la decisión es suya, recorta al máximo; cuando el envío es automático, que no puede tomar ella decisiones, lo que hace es poner en marcha un real decreto para seguir recortando.
Y la puntilla, que es lo que más nos preocupa, es el incremento desorbitado de los caudales ecológicos que va a llegar con el nuevo plan del Tajo y no va a tardar mucho.
Es que eso va a ser la muerte del trasvase Tajo-Segura.

Claro, usted sabe que, en estos momentos, hay una sensación generalizada de los agricultores de la provincia de Alicante de que el Consell no está plantando cara como debiera al trio Sánchez-Ribera-Page, que están machacando un trasvase del que dependen ochenta mil familias y la supervivencia de 44 millones de árboles que constituyen auténticos sumideros de CO2, ¡ojo!
, no es ninguna tontería, en concreto, 1,2 millones de toneladas de CO2, según un reciente estudio de la politécnica de Cartagena.

Claro, es verdad y se lo hemos apoyado siempre, usted ha interpuesto todos los recursos que había que interponer y más, pero eso, aun siendo necesario, en estos momentos no resulta suficiente porque la justicia tiene sus ritmos y los ritmos del riego, de los regantes, pues, son otros, ellos tienen que regar todas las semanas y las sentencias llegan cuando llegan.

Por eso…, es que, además, siguen con el mantra trasnochado, no concretamente usted, pero incluso el presidente, de la guerra del agua.
Claro, yo le sugiero, cuando acabemos aquí, se va usted a Alicante, si no han terminado la manifestación que están llevando a cabo esta mañana, y que les diga: es que queremos evitar guerras del agua.
Mire, le van a decir: es que, si el Consell hiciera su trabajo, igual no estaríamos aquí manifestándonos y que el pacifismo hídrico está muy bien, pero, cuando te agreden, conforme está haciendo la ministra Ribera, pues, uno se tiene que defender.
(Aplaudiments)

Mire, se lo he dicho muchas veces, le vamos a apoyar en este tema, pero ocurre…, es que ya toca pasar de las palabras a los hechos y hay que exigir al Gobierno de España compromisos concretos.
Y si la ministra Ribera no pisa la provincia de Alicante porque tiene la cobardía de no venir a hablar con los regantes ni de recibirlos en el ministerio, pues, a lo mejor, usted tiene que ir al ministerio.
Si la montaña no va a Mahoma, Mahoma irá a la montaña.

¿Sabe qué pasa?
Que es que, a estas alturas, del señor Puig ya no esperamos nada.
Si no planta cara a Pedro Sánchez en otros asuntos esenciales para la Comunidad Valenciana, tampoco lo va a hacer con el agua.
Es que el tema del agua le incomoda y, cuando le pregunta, pasa como de puntillas, para que no se enfaden en Moncloa.

Entonces, que, a estas alturas, el señor Puig no se haya reunido no ya con Pedro Sánchez, sino ni siquiera con la ministra, pues, creo que es una buena prueba de esa sumisión.
Pero es que usted ha nacido en territorio Tajo-Segura y se espera mucha más contundencia de usted.

El director de un medio alicantino, recientemente, aludía a esa falta de implicación del Consell en un artículo de opinión que llamaba «Trasvase, huevos y bacón».
Y es que es verdad, es que hay que fijarse en los animales que se necesitan para un plato de huevos con beicon.
La gallina participa; hoy pone el huevo aquí, mañana allá y pasado mañana ya veremos.
El otro animal se implica y muere en el intento.
Pues, en este tema, hay que morir en el intento, porque el futuro de la agricultura alicantina depende, en estos momentos, de su gestión.
Tienen que dar un paso al frente, irse al ministerio y decirle a la señora Ribera y, luego, a Moncloa, al señor Sánchez: ya está bien, ya está bien, sentémonos a negociar, llame a García-Page, llamemos a los regantes, lleguemos a un acuerdo, como se hizo con el memorándum.
Pero algo tienen que hacer porque, si no hacen, algún día, en su epitafio político -que yo espero que sea dentro de muchísimos años- dirá: aquí yace la consellera, ilicitana desde su nacimiento, bajo cuyo mandato feneció el trasvase Tajo-Segura.
Y, créame, consellera, que eso para usted…

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies.

El senyor Ciscar Bolufer:

…no lo queremos.

Así es que sabe que tiene nuestro apoyo, pero hay que dar un paso al frente.

Gràcies, senyor president.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, senyor Ciscar.

Acabarà.
.
.
, contestarà a estes últimes qüestions, la consellera.
I, amb esta resposta, finalitzarem el nostre ple de hui.

La senyora consellera d'Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica:

Gràcies, senyor president.

Mire, señor Ciscar, no se preocupe por lo que dirán de mí.
Yo no pretendo, en este tema, ganar un concurso de popularidad ni ser quien hace el lema más ocurrente en el momento para, efectivamente, meternos de lleno en una guerra del agua, de manera partidista.
No, es que no me verá ahí.

Y no es cierto, los regantes saben lo que yo estoy haciendo.
De entrada, no quemar interlocutores.
En las negociaciones complicadas y en la política importante y cuando se tratan temas de verdad, de trascendencia, normalmente lo más inteligente es que haya interlocutores válidos.
Yo quiero seguir siendo una interlocutora válida para todo el mundo.

De hecho, usted dice: váyase a Madrid.
No debió ver que yo, la semana pasada, el miércoles, estuve en Madrid con el director general del Agua y el secretario de estado, es público.
O, por ejemplo, que antes de que Carlos Mazón fuera a Murcia el otro día, ya estaba convocada la reunión que yo tendré con el SCRATS y con el consejero murciano de este mismo lunes.
Y continuaré yendo a hablar con todo el mundo porque, hasta el final, hasta que se tome la última decisión que pueda comprometer este trasvase, esta consellera intentará estar en ese acuerdo, en el acuerdo que no perjudique los intereses y no lanzando soflamas, lanzando lemas o queriendo rentabilizar, de manera partidista, esta situación.
No me corresponde, ni siquiera para intentar aprovechar este momento y aprovecharme de los regantes para tener esa plataforma de liderazgo del partido político que sea.
No me verá ahí.

Y, por tanto, esté usted tranquilo.
Los regantes saben que este gobierno no tiene fisuras en la defensa de este trasvase y, sobre todo, que lo está haciendo de la manera en la que se hace la política y es teniendo interlocutores que puedan llegar al punto que les beneficie.
Eso lo saben ellos.
De hecho, saben y me han dado ese aval para poder hacer ese tipo de conversaciones y ese tipo de negociaciones que se tienen que hacer, precisamente, para velar por sus intereses.
Así que no se preocupe, no se preocupe.
Con el trasvase, como buena ilicitana, como conocedora del tema y como responsabilidad que me compete, estaré siempre haciendo lo que toca hacer: buena política y no política barata.

Gracias.
(Aplaudiments)

El senyor president de les Corts Valencianes:

Moltes gràcies, consellera.

I, amb esta última intervenció, podíem senyalar que l'epitafi d'esta sessió de ple ha sigut molt positiu, els he de donar l'enhorabona.
Han fet vostés un bon treball.

Es closa la sessió.
(El president colpeja amb la maceta)

(S'alça la sessió a les 13 hores i 49 minuts)