Untitled Web Page



**Comissió d'Obres Públiques i Transports.
Reunió realitzada els dies 8 i 16 d'octubre de 2003.
Comença la reunió a les 10 hores i 35 minuts.
Presidix l'Il·lustre Diputat Senyor Rafael Ferraro Sebastiá.
Reunió número 2.**

 

 

***Presa en consideració de la Proposició no de llei sobre la finalització de la carretera CV-18, eix costaner que connectarà Nules amb Benicàssim, presentada pel GP Socialista (RE número 736, BOCV número 9).***

 

 

**El senyor president:**

 

Comença la reunió de la Comissió d'Obres Públiques i Transports.
En primer lloc, punt 1 de l'orde del dia: lectura i aprovació de l'acta de la reunió anterior.
Les seues senyories tenen a les seues carpetes l'acta de la reunió anterior i és el moment de fer alguna observació si ho creuen oportú.

Ocupa la secretaria la senyora Lola Gay, en substitució de la secretaria que ha d'intervindre en la comissió.
I la senyora secretaria passarà llista per tal de comprovar si hi ha quòrum.

 

*(La senyora secretària passa llista dels membres de la comissió)*

Hi ha quòrum.
Gràcies, senyora secretària.

Anem a passar, ara sí, al primer punt de l'ordre del dia: lectura i aprovació, si s'escau, de l'acta de la reunió anterior.
Com he dit abans, les seues senyories tenen l'acta en les seues carpetes.
Si han de fer alguna observació.
.
.
i si no la donarem per aprovada.
Alguna observació?
No hi ha res.
La donem per aprovada.

Segon punt de l'ordre del dia: presa en consideració de la Proposició no de llei sobre la finalització de la carretera CV-18, eix costaner que connectarà Nules amb Benicàssim, presentada pel Grup Parlamentari Socialista.
Per a la seua defensa, té la paraula la senyora Sanchordi.

 

**La senyora Sanchordi García:**

Moltes gràcies, senyor president.

Per a defensar esta proposició no de llei del Grup Socialista vull començar donant lectura a un paràgraf del II Pla de carreteres de la Generalitat Valenciana de l'any 1995.
Llig: "Aquest vial, anomenat CV-18, connectarà les poblacions de Nules i Benicàssim, passant per Borriana, Almassora i Castelló i ha sigut dissenyat com a via de gran capacitat per tal d'absorbir el nombrós trànsit que, tenint com a origen o com a destinació la zona sud de la Plana, busque una alternativa a l'autovia de la Plana i a la saturada nacional 340".

El que acabe de llegir consta en un document de l'any 1995, de principis de l'any 1995, i ara té no la mateixa vigència sinó inclús molt més, perquè han passat vuit anys.
Fa vuit anys que ja es preveia com a necessària esta actuació i ja es qualificava la nacional 340 com una via saturada.

Hui per hui, octubre de l'any 2003 només un terç del total d'este eix viari, de la CV-18, està en servici.
D'un total de 30 quilòmetres estan actualment en funcionament només 10 quilòmetres.
Si haguérem de definir el ritme d'execució d'esta autovia, sent molt generosos, diríem que ha sigut quan menys pausat, tranquil.
I la realitat és que el ritme ha sigut a pas de tortuga i de tortuga molt lenta, per cert.

Entenem que la importància d'este vial ve marcada fonamentalment per dos factors.
En primer lloc, perquè va a servir per a connectar les principals poblacions de la zona sud de Castelló, més la població de Benicàssim.
Es tracta de poblacions, de municipis poblats, molt poblats, dels més grans de la província de Castelló i, a més, estem referint-nos a una comarca especialment dinàmica, tant social com econòmicament, com és la comarca de la Plana Baixa.

En eixe sentit, ja he parlat del lentíssim ritme d'execució al que a més volguera afegir una sèrie d'exemples pràctics.
Per exemple, la passada legislatura, en quatre anys, només va entrar en funcionament un tram que va ser la ronda de Borriana, quatre anys per a realitzar al voltant de quatre quilòmetres.

I hi ha un altre exemple, un altre exemple que és encara més sagnant, inclús més escandalós, un tram concret, el tram que va de Nules a Borriana, que cal desdoblar-lo i que tinga quatre carrils.
Bo, resulta que el projecte bàsic, és a dir, l'equivalent al que seria l'estudi informatiu d'este tram de Nules a Borriana, té data de maig de l'any 1996.
El projecte definitiu de construcció té data de desembre de 1997.
Bé, esta obra s'ha adjudicat enguany, en l'any 2003, és a dir, ha hagut de passar set anys des que va començar el tràmit administratiu.
I tot apunta que les obres no començaran fins l'any que ve, fins l'any 2004.
Entenem que açò és una miqueta.
.
.
una miqueta massa de temps per a este tram concret de la CV-18.

Per això tornem a presentar esta proposició no de llei.
I dic que tornem a presentar, perquè ja ho vam fer en l'any 2002 i, bé, va decaure, perquè es va acabar abans la legislatura que va arribar a vindre a comissió.
I com la situació exactament és la mateixa, per això tornem a presentar exactament la mateixa proposició no de llei.

Entenem, i reitere, la importància d'este eix viari i per això esperem i demanem el vot favorable de tots i cadascú dels grups representats en les Corts Valencianes.
Esperem eixe consens, esperem eixe vot a favor, per a una actuació que havia d'haver estat finalitzada en l'any 2002, tal com marcava el II Pla de carreteres, i que, no obstant, a data de hui només un terç del total, de 30 quilòmetres només 10, estan en servici.

Res més i moltes gràcies.

 

**El senyor president:**

Gràcies, senyora Sanchordi.

A esta proposició no de llei s'han presentat dos esmenes.
La primera és del Grup Parlamentari Popular.
Per a la seua defensa, té la paraula el senyor Maluenda.

 

**El senyor Maluenda Verdú:**

Gràcies, senyor president.

Senyories.

El Grup Parlamentari Popular ha presentat una esmena a esta iniciativa, però no per això volem negar o reconéixer la idea que han tingut de presentar esta proposició no de llei ens pareix encertada.
Ens pareix encertada perquè considerem que totes les iniciatives que es plantegen per a impulsar o agilitzar actuacions tant de la Generalitat com del govern de l'Estat sempre són oportunes.
La missió dels grups parlamentaris, inclús dels que estan també en l'oposició, no és solament controlar el govern sinó també impulsar actuacions en iniciatives positives com és esta.
Coincidim, per tant, en la iniciativa plantejada ja que també nosaltres, des del Consell, som partidaris que s'agilitzen les obres de l'eix viari CV-18 Nules-Benicàssim, Nules-Castelló-Benicàssim.

I, en el que a la redacció de la seua iniciativa es refereix, no compartim algun contingut de la seua exposició de motius que creem que es fa des de la bona fe, però per falta d'informació.
Vostés afirmen que l'execució del mencionat eix no respon a les necessitats de la província, ja que durant set anys sols s'han executat, acabat i entrat en servici 10 de 30 quilòmetres de la seua totalitat.
Afirmar el que pareix ser és el principal motiu, o siga, que només han construït 10 quilòmetres del seu traçat, creem que és el reconeixement d'eixa falta d'informació a la que ens referíem.
Per això volem, abans que passem a la votació i a defensar l'esmena, aclarir, prèviament a la seua votació, alguns aspectes que per a mosatros són importants i que puguen donar llum a una cosa que, com he dit abans, pareix ser que no tenen informació completa.

Dir, com diuen, que sols s'han executat i acabat i entrar en servici 10 quilòmetres és reiterar el que acabe de dir, que no tenen bona informació.
En primer lloc, han de saber les seues senyories que la longitud de l'eix Nules-Castelló-Benicàssim és de 33,7 quilòmetres, concretament 33.
788 metres, i el grau d'execució és el següent.
Trams en servici: la ronda de Borriana, conforme ha dit la seua senyoria, que té 3.
658 metres i un pressupost de 12,7 milions d'euros.
I les característiques d'esta obra, que ja està en servici, és la variant del traçat a l'oest de la població amb un desdoblament de calçada, canalització de les entrades a Borriana, mitjançant cinc glorietes, i construcció del carril bici en tota la variant.

Altra obra, que ja està acabada i està en servici, és la variant d'Almassora, 5.
963 metres, pressupost 2,9 milions d'euros.
Característiques: millora de la seguretat viària, augmentant l'ample dels carrils, i construcció de quatre rotondes i adequació dels accessos.
I també està en funcionament la ronda est a Castelló, 3.
100 metres, pressupost 3,1 milions d'euros.
I les característiques en la segon fase: ronda urbana amb doble calçada, intersecció resoltes mitjançant rotondes a nivell i construcció del carril bici i aceres peatonals.

En execució, també hi ha part d'este important viari, com és el tram Almassora-Grau de Castelló, que té una longitud de 2.
444 metres i un pressupost de 3,6 milions d'euros.
Les característiques són la millorar de la seguretat vial, condicionament carretera existent i supressió accessos directes de la CV-183.
Està en execució.
També està en execució la ronda nord de Castelló, que té una longitud de 2.
300 metres i uns pressupost de 8,8 milions d'euros.
I les seues característiques, en la primera fase, és la construcció de la ronda urbana amb doble calçada i carril de servici, intersecció, mitjançant dos glorietes, i construcció del carril bici i aceres peatonals.

Total està en servici 12.
721 metres, que són quasi 13 quilòmetres, i està en execució 4,744, quasi 5 quilòmetres més.
I, a més, hi ha altres procediments que estan molt avançat, com són els trams que s'han adjudicats.
Els trams adjudicats està el Nules-Borriana, que vosté comentava anteriorment també, amb una longitud de 3.
296 metres i amb un pressupost també de 8,8 milions d'euros i consisteix en el desdoblament de la carretera CV-18, entre Nules i Borriana, i la concessió del carril bici.
I el vial de connexió entre la ronda de Nules i la CV-18.

A més de tots estos projectes en queden dos trams d'esta important obra que estan previstos per a 2004 i és el Borriana-Almassora, que té una longitud de 7 quilòmetres, concretament 6.
927 metres, i un pressupost de 15,3 milions d'euros.
I les característiques d'este tram són: la doble calçada en carril bici, el desdoblament de la variant d'Almassora i el nou pont sobre el riu Mijares.
I, per últim, el Castelló-Benicàssim, 5,5 quilòmetres, amb un pressupost de 11,5 milions d'euros i que consisteix en un nou viari de connexió Castelló-Benicàssim en dos calçades de doble carril.

En conclusió, d'un eix de 33,7 quilòmetres sols 12,4 estan pendents d'iniciar-se i serà en el pròxim any 2004 quan estiguen ja en execució.
Perquè podem assegurar que la Generalitat està disposada a fer un important esforç en tal que en 2004 estiguen concloses estes obres, que considerem que són importants, que són molt beneficioses per a millorar les comunicacions entre totes estes poblacions i sobretot en el que es refereix a l'eix Nules-Benicàssim.

Coincidim plenament amb la iniciativa, i ja ho he dit a l'inici que crec que ha sigut un encert haver-la plantejat, perquè ahí el que es pretén impulsar i accelerar l'acció del govern i crec que no solament és obligació per part dels grups de l'oposició sinó de tots els grups de la Cambra, tot el que tendisca al fet que un projecte s'acabe l'avanç possible, crec que sempre ha de ser ben rebut per part de tots.
I el meu grup no té cap d'inconvenient en reconéixer que vostés han encertat en la presentació de la iniciativa.
I, per tant, volem recolzar-la.
Però volem recolzar-la des de la defensa d'una esmena que d'alguna forma ve a arreplegar el que vosté planteja, però amb una redacció que crec que és més justa del que és la realitat de l'esforç que la Generalitat està fent en estos moments, no solament en este projecte, sinó també en matèria de carreteres tant el Ministeri com la Generalitat estan fent un gran esforç en la província de Castelló.
En el tema de la nacional 340, en el tema de l'autovia de la Plana, en Sagunt-Somport, que afecta directament també a Castelló.
S'està fent un gran esforç.
I creem que és just reconéixer-lo, com és just reconéixer que vostés han tingut un encert al presentar la iniciativa.

L'esmena diu: "Les Corts Valencianes manifesten el seu ple recolzament al Consell de la Generalitat en la seua política de desenrotllament viari en la província de Castelló i l'insten a impulsar a aquelles actuacions ja en marxa o programades de l'eix viari CV-18, Nules-Benicàssim, a fi de que es trobe en servici en la seua totalitat en el menys termini possible".
Ja li dic que la voluntat del govern, la voluntat del govern de la Generalitat i la planificació de totes estes actuacions que té fetes, és perquè en 2004 eixos trams que estan en execució i els dos trams que estan previstos i que encara no estan començats, el Borriana-Almassora i el Castelló-Benicàssim, estiguen també conclosos.

Per tant, jo espere i desitge, senyora diputada, que tinga a bé acceptar l'esmena i que haja un consens al voltant d'estes iniciatives en les que tots coincidim i creem que és bo per a la societat civil el comprovar que els grups parlamentaris, a l'hora d'impulsar accions que el govern ha de portar a efecte o que està portant a efecte, ens posem d'acord i que siga amb el recolzament de totes les forces polítiques.

Res més i moltes gràcies.

 

**El senyor president:**

Gràcies, senyor Maluenda.

Si a les seues senyories els pareix bé, anem a donar pas a l'esmena del Grup de l'Entesa, per tal d'agilitzar el debat, si els pareix bé.
I després la senyora Sanchordi contestaria, per a l'acceptació o no de les dos esmenes, i això donaria lloc als torns de rèplica que foren necessàries en el seu cas.
Perquè, clar, són esmenes que si s'accepta una a la millor l'altra no podria acceptar-se; en este cas la senyora Sanchordi acceptaria o no les dos esmenes, o una o l'altra o ninguna de les dos.
Els pareix bé?
Senyor Cardona.

 

**El senyor Cardona i Pla:**

 

Gràcies, senyor president.

Nosaltres hem presentat una esmena a aquesta proposta que no modifica res del que la mateixa proposta planteja, però sí que planteja un afegit que nosaltres considerem important.
Hi havia un moment en què la realització d'infrastructures viàries de qualsevol carretera, pareixia que era un aspecte positiu per a una zona, perquè li suposava una millora de les comunicacions, perquè suposava major agilitat en arribar d'un lloc a un altre.

En la zona de la Plana, on a més la saturació de tràfic és evident, totes les carreteres estan molt per damunt del que realment podrien suportar per a ser unes carreteres segures, és evident que la construcció d'este tipus de vies que comuniquen uns pobles en uns altres, en els pobles veïns, d'una manera segura, són necessàries.
Però nosaltres també hem trobat que moltes voltes quan es construïxen estes infrastructures es té poc en compte la comunicació que pot ser més àgil, més pròxima i més còmoda.

Moltes zones d'estes manquen de carrils bici, manquen de voreres peatonals, manquen del que permetria a la gent d'un poble simplement anar a l'altre caminant o en bicicleta.
No passa en tots, eh.
Darrerament estem observant que cada vegada més entre una zona i una altra s'està tenint en compte eixa idea que el carril bici és important.
La circumval·lació de Burriana, per exemple, inclou el carril bici en tota la seua extensió.
L'actual construcció de l'autovia de la Plana en algunes zones també inclou el carril bici.
Però nosaltres creem que açò és absolutament imprescindible precisament en eixes vies que contacten un poble amb un altre, en els pobles veïns, un poble en el poble veí del costat.

Recordem que una gran quantitat d'accidents que es produïxen en les nostres carreteres tenen a vore amb l'atropellament de ciclistes, en l'atropellament de vianants, i per això nosaltres considerem que és important que consten este tipus de necessitats de les carreteres a construir.

Per una altra banda, nosaltres considerem que cal en tota la zona de les planes, el que és la Plana Alta, la Plana Baixa, nosaltres pensem que és necessari un transport col·lectiu, un transport públic, de via de plataforma exclusiva.
Què estem dient en això?
Nosaltres el que considerem necessari és, o bé trens de rodalies o bé tramvies que connecten uns pobles en els seus pobles veïns.

Anem a vore, n'hi ha alguns d'estos tramvies o de trens de rodalies que ja s'estan comentant des de fa temps, per exemple el que connectaria Castelló i Benicàssim.
Però ens estem trobant que ací ens podríem ficar a fer una infrastructura que requerix el seu espai, que té les seues complicacions d'expropiació, que té les seues dificultats tècniques a l'hora de fer que no n'hi hagen encreuaments al mateix nivell, i que, després de fer tota esta infrastructura això fóra també una dificultat per a introduir el transport públic en plataforma exclusiva.
Nosaltres el que considerem és que quan se planifiquen este tipus de vies, se deuria tindre ja en compte la inclusió d'esta necessitat futura.

En la nostra esmena no estem demanant que ja es construïsca, junt en la planificació d'esta via, ja es construïsca la via per al transport públic, però sí que estem comentant que es tinga en compte.
En això, per exemple, l'exemple de l'autovia de la Plana que en alguns trams va tindre en compte que s'anava a desdoblar, quan encara no s'anava a fer la segona calçada.
Però això, és clar, ha afavorit i ha facilitat que se puga fer la segona calçada perquè ja estava planificada d'una manera prèvia.

I finalment nosaltres considerem que estes carreteres, que creuen a vegades zones molt sensibles.
.
.
recordem ací, bo, almenys creuen tota una zona en una riquesa agrícola molt important.
Recordem també que la zona entre Castelló i Benicàssim, segons per on es faça, també pot tocar o pot afectar al que és la pròpia marjal de Castelló-Benicàssim, o també pot afectar a la platja del Gurugú, per exemple, que té alguna part considerada com reserva de flora.

Per tant, nosaltres considerem que quan se facen estes carreteres, s'ha de tindre molt en compte el seu impacte a les zones que tenen valor cultural.
Recordem també tota la zona d'ermites que rodeja Castelló, que tenen un valor importància natural com pot ser la Marjaleria o pot ser la platja del Gurugú, o que tinguen valor agrari com és la major part del recorregut d'este tipus de carreteres.

A vore.
Considerem que a l'hora de demanar que es puga fer un vial, considerem que també deurien ficar-li algun tipus de característiques perquè no qualsevol carretera és bona.
Perquè tenim en compte que perquè siguen uns vials de connexió de qualitat, deurien tindre per a nosaltres tipus de característiques que permeten el trànsit de bicicletes i de vianants sense perills, que tinguen prevista la ubicació del transport públic de plataforma exclusiva.
Diem "de plataforma exclusiva" perquè els autobusos en la zona de la Plana no suposen cap tipus de benefici quant a rapidesa en arribar d'un lloc a un altre, ja que patixen els mateixos embussos que la resta de vehicles.
I pensem que s'ha de tindre una especial cura per la protecció dels espais que tenen un valor natural, cultural o agrari important.

Per això, sense estar en absolut en contra de la proposta feta pel Grup Socialista, nosaltres pensem que sí que caldria afegir este tipus de característiques comunes, que millorarien d'una manera molt clara, o que farien que estes carreteres tingueren la qualitat que necessiten, i a més compliren la missió que realment volen tindre de ser connexió dels pobles més pròxims uns als altres.
Per això també estem disposats a acordar, o a arribar a qualsevol tipus d'acord, per si es pot introduir algun aspecte d'esta esmena en la proposta definitiva.

Gràcies.

 

**El senyor president:**

 

Gràcies, senyor Cardona.

En torn d'acceptació o no de les esmenes, té la paraula la senyora Sanchordi.

 

**La senyora Sanchordi García:**

 

Moltes gràcies, senyor president.

Anem a vore.
Pel que respecta a la intervenció i a l'esmena del Grup Parlamentari Popular.
Senyor Maluenda, el principal motiu de presentació d'esta Proposició no de llei és el retard de les obres i la importància que té acabar este vial; és a dir, no es tracta d'agarrar un metre i amidar.
La importància no és que només s'han fet deu quilòmetres de trenta.
No són trenta, vosté ha dit que trenta-tres.
Tampoc se'n va tant.
També jo dic la ronda de Burriana eren més de quatre i vosté ha dit que són tres i mig.
Compensem un poc el tema.
El principal motiu és el retard i la importància i la necessitat que s'acabe prompte.
En eixe sentit, i donada la manifestació i la voluntat explicitada per vosté d'anar junts, i que açò s'acabe quan abans, la CV-18, en principi el Grup Parlamentari Socialista no tindria cap problema en acceptar-li la seua esmena.

Pel que respecta a l'esmena d'Esquerra Unida, senyalar que esta esmena el que fa és introduir una sèrie de temes nous que van més enllà de la proposició no de llei del Partit Socialista.
Però temes nous però alhora interessants: el tema del carril bici, el tema de crear una plataforma de transport públic, com vosté ha comentat pot ser aprofitant la plataforma de rodalies o bé crear una plataforma de rodalies, o bé crear una plataforma per al tramvia.
És una cosa pel que també aposta el Partit Socialista.

Inclús entenem que té la seua esmena la suficient entitat com per a, d'alguna forma, ser objecte d'un debat exclusiu sobre la matèria.
En qualsevol cas, i com sí que ens agradaria que d'ací isquera una proposició no de llei consensuada per tots els grups de la Cambra, jo li demanaria al president si tinguera a bé, fer un recés en la sessió per tal d'arribar a algun tipus d'acord de tots els grups parlamentaris.

 

**El senyor president:**

 

Moltes gràcies, senyora Sanchordi.

No serà esta presidència qui fique ningun obstacle.
.
.

 

**La senyora Sanchordi García:**

 

Moltes gràcies.

 

**El senyor president:**

 

.
.
.
perquè els grups es fiquen d'acord.
Per tant, se suspén la sessió durant uns minuts.

 

*(Se suspén la reunió a las 10 hores i 58 minuts)*

*(Es reprén la reunió a les 11 hores i 13 minuts)*

**El senyor president:**

 

Pareix que s'ha arribat a un acord dels grups parlamentaris.
La situació és la següent.
.
.
La senyora Sanchordi ha acceptat l'esmena?

 

**La senyora Sanchordi García:**

 

Sí, acceptem l'esmena del Grup Parlamentari Popular.

Per tant, demanaríem la votació de la proposició no de llei tal com quedaria amb l'esmena del Partit Popular.

 

**El senyor president:**

 

Molt bé.

Senyories, anem a passar a la votació de la proposició no de llei amb l'esmena del Partit Popular.
Com és esmena de modificació total, queda substituït el text per l'esmena del Partit Popular.

Vots a favor?
Vots en contra?
Abstencions?
Per 14 vots a favor i 1 abstenció, queda aprovada la proposta amb l'esmena assenyalada.

Tercer punt de l'ordre del dia.
Presa en consideració de la proposició no de llei sobre l'execució urgent de les actuacions pendents en la carretera nacional 340, al pas per Castelló, presentada pel Grup Parlamentari Socialista.

Per a la seua defensa, té la paraula la senyora Sanchordi.

 

 

***Presa en consideració de la Proposició no de llei sobre l'execució urgent de les actuacions pendents en la carretera N-340, al pas per Castelló, presentada pel GP Socialista (RE número 1.
700, BOCV número 9).***

 

 

**La senyora Sanchordi García:**

 

Gràcies, senyor president.

La nacional 340, al seu pas per la província de Castelló, passa per ser l'únic eix viari que creua tota la província de nord a sud, l'únic eix viari públic i gratuït, un eix que dista molt de ser vertebrador de la província perquè la nacional 340 és una via saturada i fràgil que se col·lapsa davant de qualsevol incidència i és un focus de retencions i un focus d'accidents.
Té el dubtós honor d'estar a la capçalera dels rànquings de sinistralitat viària de l'Estat espanyol.

Estes dos característiques, la congestió i la sinistralitat, no són fets aïllats o puntuals en determinades èpoques de l'any, sinó que són unes característiques permanents d'este eix viari.
Me remet a dades del Ministeri de Foment, a dades de la Direcció General de Trànsit.
Per un costat, parlant de la congestió, de la densitat de trànsit, tenim una nacional 340 amb una capacitat de densitat de 10.
000 vehicles/dia.
No obstant, la densitat mitjana de la nacional 340 és de 20.
000 vehicles diaris.
Dobla la seua capacitat.

Però, a més, n'hi ha un tram concret, que és el que va de Nules a Benicàssim ­justament el tram que hem estat debatent en la proposició no de llei anterior, encara que en un eix viari diferent­ eixe tram té una mitjana anual de 27.
000 vehicles/dia.
Ahí s'ha de sumar, perquè esta és una mitjana anual, èpoques com, per exemple, l'estiu en què la densitat arriba a ser de 40.
000 vehicles diaris.
És a dir, la 340 multiplica per quatre la seua capacitat.
Assenyalar que el Ministeri de Foment a partir de 10.
000 vehicles recomana el desdoblament del vial.

Pel que respecta a la sinistralitat d'esta carretera cal assenyalar com a exemple que al llarg de tot el 2002, va haver 39 morts en la nacional 340.
A data de hui, n'hi han ja 30 morts en la nacional 340 al seu pas per Castelló.
Però, a més, si comptem totes les carreteres de l'estat que passen per la província, resulta que dels accidents amb morts, el 80% són en esta carretera objecte de la proposició no de llei, la 340.

D'entre els distints factors que fan que la situació siga qualificada ja per tots d'insostenible, estan els factors de què he parlat però, a més, el mateix augment del parc de vehicles.
Per exemple, des de l'any 1995, el parc provincial de vehicles ha augmentat en 70.
000, i d'estos 70.
000, 50.
000 són turismes.

A banda d'estos factors, n'hi ha un que té molt a vore, i és la falta d'alternatives a esta carretera.
Les úniques alternatives són l'A-7 i, per tant, s'ha de pagar un peatge; no és alternativa l'autovia de la Plana perquè no està finalitzada, i no és alternativa la CV-18, de què hem parlat abans, perquè tampoc està finalitzada.
I un altre factor és la poquíssima inversió per part de l'Estat per a millorar la capacitat d'esta carretera.

Ens trobem davant d'una situació insostenible que demana, que exigix solucions a llarg però també a curt termini.
No és possible que els ciutadans de Castelló suporten per més temps esta situació que qualifiquem de nefasta.

En eixe sentit, lamentem que ja en el segon Pla de carreteres estaven programades una sèrie d'actuacions en la nacional 340, en trams conflictius i que, per suposat, ara són encara més conflictius i més problemàtics, i que no s'han dut a terme.
Per exemple, en l'any 1995 ja se parlava de realitzar una variant entre Vinaròs i Benicarló.
Hui, en el 2003, eixa actuació programada continua estant programada, que no projectada ni molt menys executada.

Ja en el segon Pla de carreteres socialista, en l'any 1995, se parlava de la necessitat de desdoblar el tram Castelló-Benicàssim-Oropesa.
Aixina i tot, cal reconéixer que el Partit Popular, en l'any 1997, va licitar un estudi informatiu que estava ja redactat en l'any 1998 per al tram Nules-Benicàssim, però que després es va quedar en un caixó dormint el somni dels justos.
Si això no haguera passat, en estos moments el tram que va de Castelló a Benicàssim podria estar ja desdoblat i un problema menys, un problema molt important, molt important per a la província de Castelló.

Per tots els factors assenyalats, i perquè entenem que la gestió d'un govern ha de vindre definida en primer lloc per les demandes dels ciutadans, i atés que en este cas de la 340 més que demandes s'ha de parlar de clamor social, o clamor popular, popular de poble, esta situació entenem que no se pot aguantar per més temps.
Per això presentem esta proposició no de llei, una proposició no de llei que, a més, naix amb la vocació i amb la intenció de ser aprovada.
No voldríem que esta proposició no de llei formara part de tot eixe sac d'iniciatives de l'oposició que són rebutjades pel grup parlamentari que sustenta el Govern.

De moment, este matí hem pogut consensuar ja el primer punt.
És una bona forma de començar.
Entenem que la defensa dels interessos dels ciutadans, en este cas de Castelló, han de primar davant dels interessos merament partidistes.
I, en este cas concret, açò no és que siga un tema important per a Castelló, és que és el tema de Castelló.
De la mateixa forma que se parla de qüestions d'estat o assumptes d'estat quan se vol magnificar la importància d'un tema, en este cas, açò és un assumpte d'estat, un assumpte d'estat per a la província de Castelló, amb majúscules.

Passe a explicar ara les diferents propostes de resolució de la nostra proposició no de llei, dirigides, les tres, a solucionar esta situació tant a llarg com ­i repetisc­ a curt i immediat termini.

En primer lloc, parlem de l'estudi informatiu que acaba de redactar, però que encara no s'ha fet públic, el Ministeri de Foment per a millorar la capacitat del tram de la nacional des de Castelló fins a Hospitalet.
Bé, este és el primer pas sempre que se va a realitzar una actuació.
Però si bé és cert que és el primer pas, també entenem que cal caminar el més ràpid possible.
En eixe sentit, per això volem instar el Ministeri de Foment que agilitze en la mesura del possible, la tramitació d'estes obres.
Prioritzar, a més, una sèrie de trams, d'actuacions, que són els més conflictius.
Fonamentalment entenem important l'acord de totes les forces polítiques per a ­per dir-ho d'alguna forma, entre cometes­ pressionar el Ministeri de Foment.
Entenem que és molt important sumar esforços.

En segon lloc, una altra de les propostes de resolució és que entenem que per a accelerar terminis o tràmits, és imprescindible, per suposat, a banda de respectar els terminis que marca el Reglament de carreteres de l'Estat, per suposat, a banda és imprescindible la voluntat política.
I la millor forma de plasmar i fer creïble i real i operativa la voluntat política, és dotant de quantitat pressupostària suficient per a consignar, per a executar les obres.
És a dir, ficant diners, ficant diners per a poder fer alguna cosa.

Ja en el Congrés, els representants del Grup Parlamentari Socialista han anunciat ja una esmena als pressupostos del Ministeri perquè se fiquen diners per a iniciar les obres, perquè entenem que el que no pot fer el Ministeri és, simplement per al 2004, pagar un estudi informatiu que ja està fet, perquè és com dir que "pagarem el que ja està fet" i, per tant, no se va a poder fer res més.
Perquè si tenen la voluntat i no tenen els diners, complicat, molt complicat està el tema.

En eixe sentit, mosatros demanem el mateix però des d'ací.
És a dir, demanem clarament que la Generalitat, que la Conselleria d'Infraestructures i Transports avance diners i fique una partida en els pressupostos del 2004 per a executar l'obra.
Avançament de diners que després seria reemborsat pel Ministeri.
I plantegem açò perquè n'hi han precedents, no és la primera volta.
Vaig a citar només dos exemples.
Primer, la variant de la Vall d'Uixó, que havia de fer-la, executar-la i pagar-la el Ministeri de Foment i la va acabar fent la Generalitat.
Segon exemple, el tram Betxí-Borriol de l'autovia de la Plana, que l'havia de fer el Ministeri de Foment i l'està fent la Generalitat.
Per cert, amb el mètode alemany, endeutant-se.

Entenem que si ja n'hi han precedents, per què no per a este tema?
Per què no, per exemple, per al tram Castelló-Benicàssim, que és dels més urgents?
Per què no per al tram Vinaròs-Benicarló, que és també dels més urgents?
Entenem que açò seria tot un gest de voluntat política.

I, finalment, vull parlar de l'últim punt de la proposta de resolució que ve definit pel tema de la liberalització del peatge de l'autopista.
És un fet objectiu i manifestat per representants de tots els partits polítics que estan en estos moments en l'estudi informatiu.
.
.
, no n'hi ha forma d'evitar que passen cinc anys.
.
.
­vaig a ser generosa­ que passen tres anys agilitzant tècnicament tots els tràmits en la mesura del possible, per a iniciar les obres de millora de la nacional 340, tenint en compte que quan l'estudi informatiu siga públic.
.
.
Evidentment estem parlant de Castelló a l'Hospitalet.
Això no serà un tram que començarem i acabarem sinó que.
.
.
bé, no ho sabem encara, però n'hi hauran quatre trams i, per tant, quatre actuacions, quatre, catorze o vint-i-quatre, no ho sabem encara.
Això vol dir que la perspectiva de finalització de la millora de la nacional 340 pot ser de 10 anys.
En eixe sentit, entenem que és molt difícil assumir i acceptar permetre la situació actual durant més temps i, d'alguna forma, ja sabem que l'any que ve la situació de la nacional serà la mateixa o pitjor, i l'altre, igual o pitjor, i l'altre any, igual o pitjor, etcètera.

En eixe sentit, entenem que hui per hui només cap una possibilitat de solucionar provisionalment la situació i d'una forma relativament immediata, no a quatre anys vista.
L'única forma de solucionar açò seria negociar amb la concessionària de l'autopista de l'A-7 que alliberara el peatge, de forma provisional, en els trams més conflictius.
Concretament, en la nostra proposició no de llei parlem del tram que va d'Alqueries a Oropesa i del tram que va de Peníscola a Vinaròs, com a única forma que a curt termini este eix costaner deixe de ser un focus, com he dit abans, de retencions i d'accidents; única forma que les males comunicacions viàries per la costa a Castelló, deixen de ser un fre, tan social com econòmic, al progrés d'esta província, i única forma que açò se puga dur a terme, se puga aconseguir en condicions d'igualtat per a tots els ciutadans de Castelló.
I parlem d'igualtat perquè la igualtat només se garantitza quan el ciutadà de Castelló pot utilitzar un eix viari gratuïtament, és a dir, un eix viari que siga públic i gratuït.

Per totes estes raons, el Partit Socialista presenta esta proposició no de llei, proposició no de llei que vam demanar a ple.
Bé, la debatem en comissió però, en qualsevol cas, la debatem ara en les Corts però des del mes de juliol esta proposició no de llei ha passat ja, ha recorregut la immensa majoria dels pobles de la província de Castelló.
Ha passat també per la Diputació de Castelló.
Ara ve a les Corts i volem demanar, tant al Grup Parlamentari Popular com a Esquerra Unida, que se sume al consens que s'ha aconseguit en altres llocs.
S'ha debatut també a Madrid, en el Congrés dels Diputats, en la comissió, i se va arribar a un consens.

Demanem el vot favorable del Partit Popular, d'Esquerra Unida i que d'ací puga eixir també una proposició no de llei única i unànime de tots els grups de la cambra.

Res més i moltes gràcies.

 

**El senyor president:**

 

Gràcies, senyora Sanchordi.

A esta proposició no de llei n'hi ha una esmena presentada pel Grup Parlamentari Popular.

Per a la seua defensa té la paraula el senyor Maluenda.

 

**El senyor Maluenda Verdú:**

 

Gràcies, senyor president.

Senyories.

El Grup Parlamentari Socialista busca el consens sobre les obres de la nacional 340 al seu pas per Castelló, i mos pareix molt bé, i ha presentat una proposició no de llei que pretén emparar-se en l'acord unànime de l'excel·lentíssima Diputació de Castelló.
I en eixa iniciativa, que coincidim totes les forces polítiques fa uns matisos importants.
I jo crec que ahí és on s'equivoca.
Cal modificar de forma substancial l'acord de la diputació.
I esta modificació només pot tindre dos motius: un ­al meu parer­, que el Grup Socialista intente sorprendre la bona fe del grup majoritari d'estes Corts fent-nos creure que el que defensa és la iniciativa de la Diputació de Castelló, quan no és aixina, *(remors)* quan no és aixina; o tal volta, perquè el que busca és que el grup parlamentari li la vote en contra, perquè hi ha motius en la seua resolució que mosatros, com ara diré, no podem acceptar.

En qualsevol cas, no mos preocupa en absolut el que tracta d'aconseguir ­eixa és la seua responsabilitat­, ja que els projectes de la Generalitat o del govern d'Espanya, com és el cas que mos ocupa, no depenen de les iniciatives que presente ni el Grup Socialista ni cap grup, sinó que són fruit de la gestió de la Generalitat i del compromís que tant el govern d'Espanya com el Consell té en la nostra comunitat.

Però també és just reconèixer, també és just reconèixer que és oportú, i és convenient i és necessari que des dels grups parlamentaris es tracte d'impulsar eixes actuacions, com pretén en la seua iniciativa.
En este sentit, volem deixar constància del següent: primer, el Grup Parlamentari Popular també va presentar, igual que el Grup Socialista, una proposició no de llei sobre la Nacional 340 al seu pas per Castelló, i el seu text entenem que engloba el contingut de la resolució adoptada en la Diputació de Castelló.

No obstant això, el nostre desig és que igual que va ocórrer en la Diputació de Castelló i que ha ocorregut en el Congrés dels Diputats, també aquí existisca el consens de les diferents forces polítiques.
I a pesar que mosatros tenim presentada la nostra proposició no de llei, que vindrà a continuació i té totes les possibilitats que prospere, volem arribar a un acord amb la seua.
Per què?
Perquè respectem que vostés, encara que siguen vint números de registre abans de la nostra, l'han presentada puntualment.
I, bé, si el que volem és el mateix i coincidim en una redacció final, estem oberts al consens.

Mire, no és cert, no és cert que demanaren, que demanaren que esta iniciativa anara al Ple, si no és que ho demanaren en el si del seu grup parlamentari i els representants del seu grup parlamentari en la Junta de Síndic no ho manifestaren.
Per tant, no és cert.
És més, hi ha un acord de la Mesa de les Corts per a remetre esta iniciativa a la Comissió d'Obres Públiques, i el seu grup tampoc l'ha recorregut.

Però ja que hem parlat d'això, mire, volem deixar constància del nostre reconeixement a la Mesa de les Corts per haver decidit que estes dos iniciatives vingueren a comissió.
Per què?
Perquè és la forma que hui estiguem ja debatent-les i estiguem acordant-les.
Si hagueren anat a Ple, segur que mos haguérem plantat en el pròxim període de sessions, a partir de febrer, i no hagueren arribat encara a un orde del dia, perquè estem en un moment en què s'ha donat prioritat a les compareixences, per unanimitat, s'ha donat prioritat a eixes compareixences sol·licitades pel Govern, pel Grup Socialista i pel Grup d'Esquerra Unida.
I això ompli l'orde del dia.
.
.
*(Remors)* Jo l'escoltava a vosté.
.
.

 

**El senyor president:**

 

Senyories, per favor.

 

**El senyor Maluenda Verdú:**

 

Això ompli l'ordre del dia, i segur que arribarem, segur que arribarem a enllaçar en la tramitació dels pressupostos i la llei d'acompanyament, sense que haguera arribat el torn d'estes proposicions no de llei.
He de dir-li que estan publicades en el *Bolletí* número 9, i només quatre, de totes les que estan publicades, són les que han entrat en un proper orde del dia.
Després hi haurà mocions, etcètera.
O siga, que es retardaria.
I ha sigut en encert portar-ho aquí.

I també he d'agrair a la Mesa de la Comissió la diligència amb què s'ha reunit i ha convocat esta reunió perquè no retarde el debat d'estes iniciatives.

Bé.
Si bé el primer punt de la proposició no de llei és totalment assumible per mosatros, ja que coincidim en la urgència amb què el ministeri deu realitzar les actuacions de millora de la nacional 340 al seu pas per la província de Castelló, en la proposta confonen l'orde d'actuacions, al nostre criteri, ja que volen que s'execute sense tindre en compte si els passos previs a l'execució estan conclosos o no.

En el punt dos, bé, aquí destaquen el tema estrella del Grup Socialista de la V legislatura, que és el tema d'alliberar els peatges al seu pas pels termes de les Alqueries-Orpesa i Peníscola-Vinaròs, sense tindre en compte que com a alternativa a la nacional 340 mentres que es realitzen eixes obres, estan els diversos projectes que, tant el ministeri com la Generalitat, impulsats per la Diputació de Castelló, estan llevant endavant.
I els grans esforços inversors sense precedents, que ho he dit en l'anterior intervenció, que estan realitzant-se en estes matèries en la província de Castelló.
I està com a alternativa a la Nacional 340 eixe eix coster Nules-Castelló-Benicàssim a què ens hem referit en l'altra iniciativa, inclús l'autovia de la Plana en alguns casos.
Per cert, que estarà conclosa per al pròxim any, perquè el ministeri *(so d'un mòbil)* té pressupost suficient en el projecte per al 2004.
Tema que, és clar, no es troba tampoc englobat en la proposta de la Diputació de Castelló.
No es parla per a res del peatges.

En el punt tercer, pretenen que la Conselleria d'Infrastructures i Transports incloga en el projecte de pressupostos per al 2004 l'avançament de la dotació econòmica suficient per a agilitar les actuacions, però no diuen a quant ascendeix eixa dotació, ni creem que ho sàpien.
Mosatros tampoc ho sabem, mosatros tampoc ho sabem.
Per què?
Perquè no s'està encara en situació de fer una valoració econòmica d'eixe estudi que en este moment està realitzant-se.
Ara bé, ¿agilitar les actuacions?
Totes les que facen falta, totes.
Però que siga la Generalitat la que aporte eixos diners, creem que no.
Astò és una via d'interés general de l'Estat.
És una carretera nacional i, per tant, deuen ser els pressupostos generals de l'Estat els qui sufragen tots els gastos de la seua adequació.
Perquè jo no crec que vostés pretenguen que siguem els valencians els qui ho posem i que al seu pas per Catalunya siguen els pressupostos generals de l'Estat.
Jo no crec que vostés es plantegen això.

Per tot això, coincidint amb allò que persegueixen en la iniciativa, encara que no en eixos matisos que acabe d'exposar-li, hem presentat una esmena que diu el següent:: 

En el punt 1, "les Corts Valencianes reconeixen i recolzen els esforços que està realitzant l'administració estatal, autonòmica i local per a solucionar totes les necessitats de modernització i millora del sistema viari de la província de Castelló.

2.
Les Corts Valencianes insten al Consell de la Generalitat que efectue quantes gestions siguen oportunes perquè el Ministeri de Foment realitze amb urgència les actuacions previstes en la millora de la nacional 340 en la província de Castelló, avançant en el possible la conclusió de l'estudi informatiu en redacció, l'inici dels projectes constructius oportuns i la subsegüent contractació de les obres de desdoblament i supressió de travessies.

Que del grau de compliment d'esta resolució, la Conselleria d'Infrastructures i Transports informe a les Corts en el termini màxim de sis mesos".

Com pensem que la seua senyoria, el Grup Socialista, no va a fer-nos molt cas, i és possible que mos rebutge l'esmena, tampoc mos preocupa, li donarem una segona oportunitat, perquè, com he dit abans, a continuació vindrà la nostra iniciativa, que té *visos* de prosperar.
Si no mos accepta astò, espere que mos accepte almenys el que ve a continuació, el que ve a continuació.
*(Remors)* Espere que aixina siga.
Per què?
Perquè, mire, tot el que siga impulsar eixes actuacions estem d'acord.
Si és el que estan fent els governs del Partit Popular, tant des de la Diputació de Castelló com des de la Generalitat, i a través del Ministeri de Foment.

Hi ha una voluntat política clara, hi ha un compromís que ningú pot negar.
Hi ha unes actuacions que estan en marxa, com és eixe estudi informatiu, que és la base per a la resta.
El que no es pot és sense eixe estudi informatiu, anar avançat.
No es pot dir que anem a avançar les obres.
No, no.
Cal vore eixe estudi informatiu, cal fer un avantprojecte, cal fer una memòria valorada per a saber de quants diners s'ha de disposar i quina partida pressupostària cal habilitar, cal fer una declaració d'impacte ambiental, cal fer una licitació i una adjudicació.
Tots estem d'acord, tots estem d'acord en això.
Anem a agilitar-ho.
I estem per la llavor que s'inste una volta més al govern d'Espanya per a agilitar totes estes mesures que facen possible que la nacional 340 estiga conclosa.
.
.
quan abans, millor.
Jo crec que, senyoria, en això coincidim.

Vosté ha de comprendre per què no podem acceptar el Grup Parlamentari Popular la iniciativa que mos planteja.
A més, entre vosté i jo no és una discussió nova.
Eixa discussió l'hem tinguda al llarg de la V legislatura.
Jo he respectat els seus plantejaments, encara que no els he compartit, i punt.
Ara vosté me'ls reitera novament, quan sap el que pense, però jo no tinc ningun inconvenient en dir-li que això no és possible, que hi ha altres alternatives.

I, bé, alliberar, alliberar els peatges.
.
.
vostés són partidaris d'alliberar tots els peatges, però quan governaven no eren partidaris d'això, *(remors)* perquè no fa falta que tornem a repetir.
.
.
Bé, la pròrroga que tenia prevista el senyor Borrell era molt superior.
I a més, les tarifes de peatge de l'autopista eren molt més elevades.
Ara, almenys, estem per davall de la mitjana de peatge europeu, i crec que estan fent-se importants millores en l'A-7.
Per tant, jo crec que això seria una discussió bizantina que no mos llevaria a ninguna conclusió.

Aquí hi ha una cosa que mos unix, i el que mos unix és que cal agilitar eixes obres.
El que mos unix és que la província de Castelló està molt necessitada que es millore la nacional 340 en la forma que determine eixe estudi informatiu que en estos moments està fent-se, que està molt avançat i que és molt possible que en un curtet termini de temps isca ja a la llum pública.
Però allò important és concloure i, a la volta, a partir d'eixe informe, ja una volta conclós, que s'inicien els procediments per a poder fer la declaració d'impacte ambiental, la redacció de l'avantprojecte, etcètera, etcètera, i que tot redunde que abans possible tinguem la nacional 340 a gust de tots.
I a gust de tots és: amb millors comunicacions i amb una seguretat vial per damunt de la mitjana que hi ha no solament a Espanya sinó a Europa.
En això coincidim, senyoria, en això coincidim.

I per això li hem plantejat, li hem plantejat una esmena que ve a arreplegar tot allò en què coincidim, i faig exclusió, com és lògic, del que vosté planteja i que no és acceptable per la nostra part.
Si en allò que coincidim, que és allò important, estem d'acord, jo crec que hem de deixar de costat eixos plantejaments més polítics que cada grup defensa o cada partit impulsa i centrar-nos en el que és important per a la societat de Castelló.
I el més important per a la societat de Castelló és que la nacional 340 s'agilite en tots els extrems, que la nacional 340 s'acabe el més prompte possible.
I si en això estem d'acord, anem a.
.
.
acceptem vosté l'esmena que li plantege, que arreplega tot allò amb què coincidim, i crec que és també en el que coincidix en general la societat civil de Castelló, que és la que es veu afectada per este problema.

Aixina, senyora Sanchordi, espere i desitge que tinga a bé acceptar l'esmena i també aquí puguem, des del consens, llevar endavant una iniciativa molt ben plantejada i legítimament plantejada per la seua senyoria, però que en alguns extrems no podem acceptar, i que busca només el benefici de la societat civil de la nostra comunitat i, de forma molt especial i concreta, de la província de Castelló, que és la que es veu més directament afectada per estes obres.

Res més i moltes gràcies.

 

**El senyor president:**

 

Moltes gràcies, senyor Maluenda.

Per a acceptar o rebutjar l'esmena, té la paraula la senyora Sanchordi.

 

**La senyora Sanchordi García:**

 

Gràcies, senyor president.

Bé, abans de res, vull donar-li les gràcies al senyor Maluenda, perquè ell ha parlat de la celeritat i de l'agilitat que ha tingut la Mesa d'esta comissió en convocar-la i introduir estos temes.
I donat que jo forme part de la Mesa de la comissió, encara que he hagut de baixar per raons òbvies, perquè he d'intervindre, per la part que me toca, moltíssimes gràcies, senyor Maluenda.

Després, li vaig a donar una alegria.
Perquè vosté ha hagut un moment en la seua intervenció que dia: "Presentem una esmena, però me temo que no la van a acceptar.
.
.
" Bé, jo no sé si serà una alegria o una pena, però, com he comentat en la meua intervenció, realment hi ha una voluntat real per part del Partit Socialista de buscar un consens.
I, evidentment, el consens sempre és en aquelles coses que mos unixen i no en aquelles coses que mos diferencien.
Perquè en les que mos diferencien, cada u té uns plantejaments, hi ha una sèrie de principis polítics i, evidentment, complicat és que mos fiquem d'acord.
Però quan hi ha coincidències i quan hi ha temes d'interés general, i en el cas de la nacional 340, el cas que estem debatint hui, sí que hi ha un punt de connexió, encara que hi ha diferències, i sí que entenem que val la pena intentar arribar a algun tipus d'*entente*, a algun tipus d'acord.

Llavors, li pregaria, per segona vegada en este matí, al senyor president que fera un recés per tal de vore si això és possible.
*(S'escolta una veu que diu: "curt, curt")*

 

**El senyor president:**

 

Gràcies, senyora Sanchordi.

Evidentment, el recés està concedit perquè puguen arribar al consens.

 

**La senyora Sanchordi García:**

 

Moltes gràcies, senyor president.

 

**El senyor president:**

 

Se suspén la sessió per uns minuts.

 

*(Se suspén la reunió a les 11 hores i 43 minuts)*

*(Es reprén la reunió a les 12 hores i 18 minuts)*

 

**El senyor president:**

*(Inoïble)* .
.
.
una esmena transaccional que vaig a llegir: "A la Mesa de la Comisión de Obras Públicas y Transportes, los portavoces de los grupos parlamentarios popular y socialista, al amparo de lo que establece el artículo 156.
3 del Reglamento de las Cortes Valencianas, presentan la siguiente enmienda transaccional a la proposición no de ley del Grupo Parlamentario Socialista, registro de entrada 1700, sobre la nacional 340 a su paso por Castellón, y a la enmienda registro de entrada 2913 del Grupo Parlamentario Popular.

Enmienda transaccional: 1.
Las Cortes Valencianas apoyan los esfuerzos que están realizando las administraciones estatal, autonómica y local para solucionar todas las necesidades de modernización y mejora del sistema viario de la provincia de Castellón.

2.
Las Cortes Valencianas instan al Consell de la Generalitat a que efectúe cuantas gestiones sean necesarias para que el Ministerio de Fomento realice con urgencia las actuaciones previstas de mejora de la nacional 340 en la provincia de Castellón, adelantando en lo posible la conclusión del estudio informativo en redacción, el inicio de los proyectos constructivos oportunos y la subsiguiente contratación de las obras de desdoblamiento y supresión de travesías.
Concretamente, el desdoblamiento en cuatro carriles entre Castelló y Benicàssim y de las variantes de Alcalá de Xivert, Torreblanca, Benicarló, Peñíscola y Vinaròs.

3.
Que del grado de cumplimiento de esta resolución la Conselleria de Infraestructuras y Transporte informe a las Cortes en el plazo máximo de seis meses".

La enmienda viene firmada por el Grupo Parlamentario Socialista, el Grupo Parlamentario Popular, y solo a efectos de tramitación por el Grupo de Esquerra Unida-Entesa.

Procede ahora pasar a votación la enmienda transaccional.
Posteriormente el Grupo Entesa tendrá un tiempo para explicación de voto.

Señorías, ¿votos a favor de la enmienda transaccional?
¿Votos en contra?
¿Abstenciones?
Por 14 votos a favor y una abstención queda aprobada la enmienda transaccional.

Tiene la palabra para explicación de voto el señor Cardona.

**El senyor Cardona i Pla:**

Gràcies, senyor president.

A mi m'agradaria comentar un poc com se va originar el debat de la 340 en Castelló, que, bàsicament, es va iniciar allà cap a mitjans de juliol, quan va eixir, es va comentar molt en els mitjans de comunicació, que en la primera quinzena de juliol hi havien hagut 16 morts en la província, no en la nacional 340 sinó en la província, 10 havien segut en la nacional 340, però 6 havien segut en les altres carreteres del nostre territori.
Jo puc recordar que el dia 3 de juny hi havien hagut 5 morts més, una família del Cabanyal, on van morir tots els que anaven en este cotxe.
.
.
, com, per exemple, en el meu poble havien mort 4 jóvens també un mes abans.

És a dir, que de sobte es va fer molt evident en la província de Castelló que hi havia hagut un augment de la sinistralitat en el trànsit realment terrible i notable.

Estem molt anestesiats respecte a aquest problema, normalment estem molt anestesiats.
Ja, quan, cada setmana, quan arriben les xifres de morts, ja pareix que no passe res, però quan es dóna una acumulació aixina, tan intensa i, a més, afectant a vegades a pobles molt xicotets, també, el poble de Borriol, es va vore afectat greument, van morir tres o quatre jóvens també en dos o tres dies, aleshores, la cosa pareix que colpix molt la gent.

Però, clar, quan va eixir eixe debat i se va assenyalar que n'hi havia eixe problema, poc a poc es va anar decantant el debat cap a un tema molt concret i que era un problema molt concret que era únicament el de la nacional 340 i únicament que esta carretera estava col·lapsada, estava saturada i tal.

Bé, jo lamente que el greu problema dels accidents de trànsit en la província de Castelló es quedara reduït, es quedara simplement, vaja, concretat només en un problema d'una carretera.
Crec que el problema és més greu i que requeriria de mesures molt intenses per a ser resolt.
Val, que es quede reduït el debat al tema de la nacional 340, però nosaltres, ja inclús debatent sobre el tema de la nacional 340, el que observem és que la solució que se li va donar a este problema va a tardar encara diversos anys a arribar.

És a dir, clar que el problema és greu!
, mire si és greu que nosaltres, en la V legislatura, vam presentar diverses propostes perquè ser feren diversos condicionaments en la nacional 340.
Per exemple, ens pareixia realment insuportable el que estava passant en Vinaròs, que era.
.
.
, vaja, la nacional 340 passa pel mig del que és el casc urbà tradicional del poble i a on estan hui en dia diversos instituts, l'hospital, és a dir, diversos serveis de Vinaròs que fan obligatori a la gent que passe eixa carretera, i els accidents eren continuats, i nosaltres vam estar defensant durant tota la legislatura que es fera la variant de Vinaròs, sense que en cap moment el PP votara a favor d'eixa petició que ens pareix a nosaltres la mar de raonable.

Igual com vam demanar, en algun moment, quan estaven fent algunes obres en la nacional 340, la circumval·lació d'Almassora, vam demanar que s'alliberara la A-7 durant eixe temps.
És a dir, que clar que el problema existia!
, clar que el problema de la nacional 340 és real!
, però nosaltres pensem que la solució que ve per la nacional 340, inclús ficant-se les piles d'una manera molt clara i accelerant tots els processos actualment en marxa, la nacional 340 encara tardarà bastants anys en aconseguir desdoblar-se i en aconseguir eixos canvis que són absolutament necessaris.

Nosaltres sí que estem d'acord amb la proposta que es presenta, que clar que fa falta el desdoblament eixe a quatre carrils, clar que calen les variants indicades en la transaccional, en la proposta que s'aprova, que s'ha aprovat per part dels vots del PP i del Partit Socialista, però nosaltres trobem a faltar coses fonamentals.
La primera i bàsica i clara: l'alliberament de la A-7 ja.

Nosaltres, quan a vegades sentim dir que les vides humanes no tenen preu, que s'hauria de fer qualsevol cosa per salvar una vida humana, nosaltres, que estem d'acord amb l'enunciat, però, quan de sobte ens trobem que podem fer alguna acció realment eficaç perquè no es produïxquen eixes morts, resulta que les deixem passar d'una manera absolutament sense importar-nos, i nosaltres pensem que clar que és important!
Si les vides humanes no tenen preu, nosaltres considerem que s'haurien de ficar immediatament i automàticament a intentar alliberar la A-7.

Nosaltres recordem que esta A-7 haguera quedat alliberada d'ací a uns poquets anys, d'ací a no res, dit d'alguna manera.
I, tanmateix, tenim que s'ha ajornat el seu alliberament fins a l'any 2019.
No entenem això, no ho entenem.
Clar que ara resulta més car ficar-se en el seu alliberament que fa uns anys abans d'eixe allargar la concessió!
Però nosaltres no podem entendre de cap manera que no s'intente l'alliberament de la A-7 per a aconseguir la reducció dels accidents, que no la supressió ni l'eliminació, recordem que la A-7 també està sent una autopista que té els seus accidents, a la millor excessius també per a ser autopista.

Però el que no ens pareix acceptable és que continuen permetent que existixquen trams, punts negres, ja catalogats i determinats i identificats d'una manera clara en tota la nacional 340 i no se faja alguna cosa útil per a superar-los.

Per altra banda, nosaltres trobem a faltar molt clarament en estes propostes de canvi, trobem a faltar que no se pose alguna cosa tendent a la reducció de la dependència del vehicle privat que tenim hui en dia tota la gent i tota la societat.
No entenem com continuem afavorint només el trànsit en vehicle privat, en cotxe particular, i no ens fiquem d'una manera decidida i clara a potenciar unes altres maneres de mobilitat i de transport.

Exigim i demanem continuadament que en la zona de les Planes de Castelló cal tramvies, calen ferrocarrils de la Generalitat, cal algun tipus de transport que no obligue la gent a utilitzar el transport privat.
Hui en dia n'hi han pobles de la Plana que no poden desplaçar-se a Castelló més que amb un autobús al llarg de tot el dia.
Evidentment, van a utilitzar el cotxe privat.
Anar des de Vila-real a Castelló, no arriba a deu quilòmetres de carretera, allà les set de la vesprada costa uns 45 minuts en autobús.
Evidentment, la gent utilitza el cotxe privat.

Nosaltres no entenem com, si el que volem realment és reduir els accidents de trànsit, no ens posem realment a afavorir que n'hi hagen carrils bici a totes les carreteres que se construïxquen, a totes, tinguen el caràcter que tinguen, totes deuen tindre carril bici i totes deuen tindre una zona per a vianants.
Mos estem trobant en Castelló carreteres que si un vianant ha de recórrer-les, i les ha de recórrer perquè no n'hi ha cap altre recorregut alternatiu per a fer-lo a peu, té exactament el que mesura la ratlla de pintura per a xafar, perquè és la ratlla de pintura, la carretera i al costat la cuneta, que ja l'obliga a caure.
.
.
, evidentment, és intransitable.
Això mos ho estem trobant, per exemple, en la carretera d'eixida a Castelló, el que és la continuació de l'avinguda de València, que està tot ple de tallers, tot ple d'empreses, doncs, no es pot fer cap desplaçament a peu.

Per tant, nosaltres pensem que a esta proposta, per a votar-la a favor, el que li faltava era, fonamentalment, fer una referència molt clara a l'intent d'alliberament de la A-7, encara que després no s'aconseguixca, però nosaltres pensem que cal intentar-ho.
I pensem que calia també una referència molt concreta a la necessitat d'un transport públic a totes les comarques de Castelló i una major implantació dels carrils bicicleta i de la possibilitat que els vianants puguen recórrer estes carreteres.
Per això no podem votar a favor, perquè falten coses molt importants, encara que també ens abstenim perquè nosaltres pensem que tant de bo es pogueren donar molta molta pressa i les obres que ahí es posen en marxa, no esperem ni els tres anys que està dient la portaveu socialista, sinó que abans d'un any, abans de dos, estigueren ja ficades realment en marxa i poguérem evitar en part les morts que s'estan produint a les nostres comarques.

Gràcies.

**El senyor president:**

Moltes gràcies, senyor Cardona.

Anem a passar al quart punt de l'orde del dia.
.
.

**El senyor Maluenda Verdú:**

Senyor president, per una qüestió d'orde.

 

**El senyor president:**

Diga, senyor Maluenda.

 

**El senyor Maluenda Verdú:**

Que queda retirada la proposició no de llei del Grup Parlamentari Popular que ve a continuació.

 

**El senyor president:**

Sí, respecte d'això voldria fer una advertència a les seues senyories, perquè en la versió en llengua valenciana de la convocatòria figura com a grup proponent el Grup Socialista.
En llengua castellana sí que està ben redactada.
Perquè conste, que és del Grup Popular.

Moltes gràcies, senyor Maluenda.

Aleshores, anem a passar, a demanda del grup proponent, anem a acumular el punt 5 i 6 de l'orde del dia, que són: pronunciament de la comissió en relació a la sol·licitud de compareixença del gerent operatiu de la Unitat de Negoci i Circulació de Renfe i també del president operatiu de la Unitat de Negoci de Rodalies de Renfe, per a informar sobre l'accidentalitat ferroviària a la nostra comunitat durant els anys 2001, 2002 i 2003, respectivament, i per a informar sobre l'accidentalitat.
.
.
­és el mateix, efectivament­, presentada pel Grup Parlamentari Socialista.

Torn a favor, senyor Perelló.

 

 

***Pronunciament de la comissió sobre la sol·licitud de compareixença del gerent operatiu de la Unitat de Negoci de Circulació de Renfe i també del gerent operatiu de la Unitat de Negoci de Rodalies de Renfe, presentades pel GP Socialista (RE números 716 i 717).***

**El senyor Perelló Rodríguez:**

Muchas gracias, señor presidente.

Efectivamente, agrupamos estas dos propuestas y razono por qué las agrupamos y por qué las pedimos.

Solicitamos la comparecencia de dos responsables territoriales de Renfe, el jefe de la Unidad de Negocios de Cercanías y el de Circulación, por dos razones bien fundamentadas, desde nuestro punto de vista, y con un objetivo común.

Las dos razones podrían ser que Renfe, como ustedes saben, desde hace un tiempo, lleva de forma paulatina de la empresa, desde nuestro punto de vista con una cierta tendencia a una más temprano que tarde privatización del servicio, e inspirada en un modelo que nosotros consideramos caduco, que tiene una inspiración bastante *thatcherista*.
.
.
, decimos "caduco", porque a la vista están los efectos que produjo ese modelo ferroviario en Inglaterra.

Y esto hace, ese modelo que se imita, hace que Renfe se esté estructurando en este momento desde el punto de vista de su funcionalidad en unidades de negocio estancas que, en apariencia, funcionarían conexas, pero que la evidencia hace que podamos ya hablar con seguridad de que la intercomunicación entre ellas es más, eso, más aparente que evidente, por cuanto consideramos que la competitividad entre esas unidades de actuación, esas unidades de negocio por la productividad, está muy por encima de lo que podría ser una competitividad por la seguridad.

Es decir, esta razón básica es la que nos hace llevar para un mismo tema a dos unidades de negocio que tienen que ver una con la circulación de todo tipo de trenes y, otra, con en concreto los trenes de cercanías, que, desde nuestro punto de vista, son el motor de la vida laboral de muchos ciudadanos, de la vida laboral y social, pero sobre todo laboral, de muchos ciudadanos de la Comunidad Valenciana.
En este sentido, esa sería un poco la razón que nos hace pedir la comparecencia de dos responsables para este asunto.

La segunda razón que estaría conexa con el objetivo que perseguimos es que queremos saber.
Queremos saber de seguridad de los viajeros; también del personal que trabaja, pero sobre todo de seguridad de los viajeros.
Queremos saber como parlamento democrático que somos, representante legítimo de toda una sociedad, de todo un pueblo, qué nivel de seguridad acoge o respalda a los viajeros de los trenes, tanto los que circulan en tránsito por nuestra comunidad ­entiéndase los de largo recorrido­ como los trenes de cercanías, que sin salir en muchos casos de la comunidad, soportan un índice elevado de viajeros y, como les decía antes, son la columna vertebral no solamente de un desplazamiento a un servicio público como pueda ser la medicina o un servicio de ocio, sino el elemento indispensable para que muchos valencianos y valencianas puedan ir al trabajo.

Nosotros consideramos que un parlamento que se considera, como digo, representante de una sociedad, de todo un pueblo, cuando habla de seguridad tiene que colocar el interés por saber la seguridad y por conocer qué pasa con esa seguridad de sus ciudadanos por encima, en un orden general, digo, de lo que sería la pura jerarquía normativa o la pura jerarquía competencial.
Es decir, que soy bien consciente de que los Ferrocarriles de la Generalitat son nuestra competencia ­en su momento hablaremos de ellos­, que Renfe es una competencia estatal, pero la seguridad de los viajeros.
.
.
y la mayoría de los viajeros que montan en esos trenes a diario son valencianos.
Y nuestra pregunta es por qué el parlamento valenciano no tiene que tener, en tanto que representante de esos viajeros, una información sobre qué les ampara del sistema actual de funcionamiento de Renfe para garantizar su seguridad.

¿Por qué este parlamento o esta comisión, representando al parlamento, no puede saber, por ejemplo, qué índice de accidentalidad hemos tenido en los últimos años?
Es algo que nos ha estado preocupando, que ya en el final de la anterior legislatura manifestamos, que no pudo saberse, e incluso se pidió documentación, que la Mesa sí que tramitó esa documentación pero que no hemos obtenido ningún tipo de respuesta.
Y sería bueno hablar directamente en un tu a tu, que suponemos que ellos aceptarían porque generalmente las personas que se ponen al cabo de estos cargos son personas desprendidas, transparentes y corteses en el trato, y no van a negarse a venir a hablar con los representantes del pueblo valenciano.

Y nos gustaría saber qué nivel de conatos de accidentalidad ha habido en las estaciones cercanas a Valencia, entiéndase Silla, entiéndase El Puig, Puzol, entiéndanse ya algunas de Castellón.
¿Qué nivel de conservación mantienen los pasos a nivel en este momento o qué programa de eliminación de ellos tienen?
De los que no se pueden eliminar o no estén en fase de eliminación, ¿qué nivel de conservación de las plataformas hay?

Este tipo de cuestiones en este momento no disponemos de ningún dato de ese tipo, que el intento de pedir la información por escrito hasta el momento no ha funcionado; no decimos que en esta nueva etapa, que algunas cosas parece que están cambiando, no pueda funcionar, pero que hasta el momento no hemos satisfecho esa no curiosidad sino esa necesidad de tener información a ese respecto.

Y pensamos que sería mucho más ágil y más rápido mantener una conversación en esta comisión con luz y taquígrafos, pública, en la que los responsables de los servicios públicos que afectan a la comunidad, sea de quien sea la competencia, expliquen a estos diputados, que tienen tanta legitimidad como otros diputados de otro ámbito competencial, y que tienen tanta preocupación como puedan tener los demás no solo sobre los ciudadanos, sobre su propia seguridad, porque yo me encuentro entre los usuarios del tren muy a menudo, tanto de largo recorrido como de cercanías, y también quiero saber qué nivel de seguridad me protege como ciudadano de esta comunidad.

Esa es la razón básica, le decía, las dos razones que fundamentan el que pidamos la comparecencia de estos dos responsables, y el objetivo final, saber qué nivel de seguridad tienen los ciudadanos valencianos que suben al tren.
Sobre todo porque en épocas en que la discusión es, por ejemplo, el Ave, que tampoco es una competencia nuestra pero que se ha hablado muchas veces aquí.
En esta cámara se habla de muchas cosas con la aquiescencia de todos, porque desde el punto de vista del conocimiento y de la información todo es competencia nuestra, más allá de la gestión, ¿no?
Se ha hablado muchas veces del Ave.
En tiempos del Ave y en tiempos de que el Ave está omnipresente en unos casos para manifestar deficiencias como son los recorridos que afectan a esta comunidad, en otros casos para colocar traviesas que van a anunciar que por aquí algún día pasará el Ave, a pesar de los problemas que hay con la Comunidad Europea en estos momentos, no hay que descuidar que antes de que llegue el Ave y después de que llegue el Ave la mayor parte de los ciudadanos valencianos no viajará en Ave, seguirá viajando en trenes de cercanías para poder ganar el sustento cada día en ese acceso a su puesto de trabajo, y seguirá yendo a hacerse la revisión médica o seguirá yendo al centro de salud o viajando al hospital de referencia en un tren de cercanías, nadie cogerá el Ave para eso.

No estoy con esto, y que nadie me entienda mal, desprestigiando el Ave.
Digo: siendo necesario, lo que no podemos es dirigir todas las miradas hacia un proyecto que, sin ser competencia de aquí, debatimos permanentemente, nos interesamos y respaldamos, pero hay otra cosa que en el mismo nivel de interés y en el mismo nivel de no competencia del Ave tenemos derecho a saber, que es cómo mejora la seguridad en los pasajeros que utilizan a diario el servicio de cercanías y qué afección produce a los que viajan o a los que pueden encontrarse en tránsito en las estaciones el paso de los trenes de largo recorrido por alguna de ellas.

Como tendremos ocasión de hablar de ello porque hay una comparecencia prevista del señor conseller, que me imagino que explicará, no voy a entrar en eso, que tampoco es el motivo de la petición que hacemos ahora, pero sí que consideramos suficientemente argumentado que tengamos la oportunidad, la ocasión, de poder hablar sosegada y tranquilamente y recibir la información al respecto que pueda existir sobre qué nivel de seguridad ampara a todos los viajeros de los trenes en este momento, tanto con el nivel de conservación que tenemos de las vías como con el nivel de conservación que tenemos de pasos a niveles y la eliminación o no de los mismos.
Y no solo eso, sino cómo afecta la nueva estructura empresarial de Renfe, que como les digo, está funcionando en unidades de negocio desde mi punto de vista un tanto estancas, quizá.
Si no es así, la comparecencia de los dos responsables demostrará que no están estancas y nos explicarán los instrumentos de comunicación que tienen y nos demostrarán que eso no afecta a la seguridad realmente.

Pero para todo ello hace falta que vengan, y eso es lo que pedimos.
Queremos saber, porque nos interesa nuestra seguridad y nos creemos en la obligación, por encima de la jerarquía competencial, de saber qué seguridad tienen los valencianos cuando suben a un tren.

Nada más y muchas gracias.

 

**El senyor president:**

 

Muchas gracias, señor Perelló.

Para el turno en contra, tiene la palabra la señora Lorente.

 

**La senyora Lorente Ramón:**

 

Gracias, señor presidente.

Señor Perelló.
Manifestarle en contra el pronunciamiento por parte del Grupo Parlamentario Popular.

Que, evidentemente, usted hace referencia a la responsabilidad competencial, que sabe que no es en el seno de esta comisión donde se puede solicitar la comparecencia en este caso del gerente operativo al que hace referencia de las dos unidades de negociado de Renfe, puesto que competencialmente depende del Ministerio de Fomento, y es en el seno, en todo caso, de la comisión correspondiente en el Congreso de los Diputados donde puede solicitar este tipo de informes.

De cualquier modo decirle, señor Perelló, que sabe que los informes de accidentalidad, al igual que ocurre con la Dirección General de Tráfico en cuanto a carreteras, vienen informados anualmente por Renfe y además este informe es publicado.
Se da, además, informe puntual así cuando lo soliciten en comparecencia en el Congreso de los Diputados por, en este caso, el ministro de Fomento, o como en su caso hizo ayer precisamente en el Congreso de los Diputados el señor Acebes.

Me parece que ustedes han intentado utilizar más bien este turno o este intento de pronunciamiento de comparecencia para cuestionar el modelo de unidades de negociado de Renfe y otras cuestiones en cuanto a la seguridad.

Yo creo que hay instrumentos suficientes de control y que, por supuesto, los grupos parlamentarios aquí representados estamos legitimados, y ustedes en este caso, para hacerlo en las sesiones de control, como se ha hecho en otras ocasiones, acerca no solamente de ese proyecto, gran proyecto, que es la modernización de nuestras vías y el trazado de alta velocidad, sino también del trazado ferroviario de la red ferroviaria en cuanto a la Comunidad Valenciana compete en lo que son los tramos sobre todo de cercanías.
Hemos acudido, como decía, a numerosas comparecencias por parte del conseller de Infraestructuras y de Transportes dando cuenta de las mejoras y de todas las medidas que se han llevado a cabo por favorecer y por mejorar nuestra red ferroviaria, sobre todo en los tramos de cercanías de bastante tránsito como puede ser el de Murcia-Alicante.

Yo de todas formas instaría al Grupo Parlamentario Socialista en este caso, que es el proponente, a que hiciese la solicitud de comparecencia en este caso si quieren que tenga en el seno de esta comisión al conseller, que es el conseller de Infraestructuras y de Transportes, que no tendrá inconveniente en hacer o en solicitar un informe territorializado en cuanto al nivel de accidentes o de esta información que ustedes pretenden conocer.

Y sobre todo, si tanto les interesa el modelo de unidades de negociado y sobre todo les interesa la seguridad, que yo creo que en reiteradas ocasiones se ha manifestado en esta cámara el gran esfuerzo que se está haciendo por parte de esta conselleria junto con el Ministerio de Fomento, y así viene plasmado en los presupuestos generales del estado, sobre todo la supresión de barreras y determinadas cuestiones a las que usted ha hecho sugerencia en estos momentos en esta cámara, que solicite la comparecencia correspondiente, a la que no tenemos inconveniente de sumarnos.

Muchas gracias.

 

**El senyor president:**

 

Muchas gracias, señora Lorente.

¿Para qué pide la palabra, señor Perelló?

 

**El senyor Perelló Rodríguez:**

 

Para réplica.

 

**El senyor president:**

 

Bien, señor Perelló, no es muy normal que en este debate haya réplica.
De todas formas, esta presidencia no va a hurtarle a usted la posibilidad de que.
.
.
*(Rient-se)* Le va a dar tres minutos.

 

**El senyor Perelló Rodríguez:**

 

Mucho me alegro, señor presidente, de que no me la hurte.

Es que, señora Lorente, cada uno cuando tenemos que explicar las cosas hacemos un esfuerzo.
.
.
como podemos, pero yo reconozco que el suyo es más grande para decir que no que el mío para pedir que sí.
Porque claro, dice: "este no es el lugar para pedir.
.
.
" Oiga, a mí me han llamado para que venga hoy aquí a pedir esto, con un orden del día.
Si resulta que el viaje que he hecho es baldío y no hacían falta las alforjas y me han engañado porque no era el lugar y he gastado la saliva en balde, ¿a qué he venido hoy aquí hoy?
Usted me dice: "este no es el lugar".
Oiga, pues no haberlo puesto en el orden del día.
¿Cómo que no es el lugar?
Es el lugar, me han convocado para eso y está en el orden del día.
*(Remors)* "Este no es el lugar.
" Este es el lugar en el que yo lo pido y a usted no le gusta que lo pida, y lo dice así, nos quedamos todos tan anchos y tan sinceros, pero no me diga que no es el lugar.
Voy a quedar yo ante los demás como que me he equivocado.
No, este es el lugar, y yo vengo, y usted viene a este lugar a decir que lo que yo digo a usted no le gusta.
Admitido.
Y además perderemos la votación.
Admitido.
O sea, yo no voy a cuestionar aquí los principios de la jerarquía ni los principios de la legitimidad democrática.
Pero es que a ustedes no les gusta la propuesta que hacemos.
No la disfrace, que le ha hecho un envoltorio que cuando le quitas todo se ve que detrás realmente no hay nada.

"Vaya usted al Congreso de los Diputados.
" Oiga, yo en el Congreso de los Diputados ya sé que tenemos diputados que lo pueden pedir, la cuestión es: ¿puede esta comisión, representando al parlamento, saber qué nivel de seguridad soportan los viajeros valencianos que suben a un tren de cercanías en esta comunidad y la afección que tienen, y lo pueden saber directamente de los responsables?
¿Pueden saber la opinión de los responsables del nuevo funcionamiento de unidades de negocio más o menos estancas?
Poder sí que pueden, si ustedes quieren, luego es un problema al final de voluntad, porque si ustedes votan que sí sabremos si Renfe quiere o no quiere venir.
El problema es de voluntad, es decir, "nosotros ­el Partido Popular­ no queremos que vengan a explicar esto".
Admitido.
Ahora, no diga: "es que no porque.
.
.
" No, no.
Ustedes ¿quieren o no?
, que la cuestión es quién quiere que vengan y quién quiere que no vengan.
Ahora cuando levantemos el dedito se verá.
Pero no me haga un rifirrafe de argumentación.

"El informe está publicado.
" Pues mire, yo le puedo asegurar a usted, y se lo demostraré, que ha habido casos de siniestralidad o de accidentalidad, por no utilizar la expresión más grave, que no están publicados.
La prueba es que a algunos se nos ha informado hasta un tiempo de los incidentes que ha habido en la vía y desde un tiempo a esta parte no se nos informa de ningún tipo de incidente, y la documentación que pedimos no se nos da.
No estará tan publicada cuando no se nos da, cuando la Mesa de las Cortes cursa la petición y no se nos contesta.

"Hay instrumentos de control.
" Este es un instrumento de control, al cual nosotros no renunciamos.
Si ustedes quieren renunciar, están en su derecho, yo no les criticaré por eso, pero reconózcanlo.
Es que, claro, nos llenamos la boca de decir palabras que suenan de bien que uno cuando llega a casa dice: "Oye, esta intervención me ha quedado que es la leche.
He dicho unas cosas tan finas.
.
.
" Bueno, pero ¿qué tenía eso detrás?
"Hay instrumentos de control.
" Este.
¿Para qué renuncia a este si ya tiene uno?
Hay otros en otros sitios, pero si tenemos uno en la mano.
Primero, no es el lugar, y me han convocado para que venga; segundo, hay instrumentos de control, y yo tengo este.
Es que yo solo tengo este en la mano como representante de los ciudadanos.

Insisto, insta al Grupo Socialista a que venga el conseller.
Ya lo hemos hecho, el conseller vendrá al Pleno que le corresponda, si no al siguiente al otro, supongo, ya, y ahí hablaremos.
Claro que nos interesa.
Desde luego, el gran esfuerzo que ha hecho la conselleria o no.
.
.
Yo ya sé que la conselleria de este gobierno hace unos esfuerzos increíbles y que están sudando del esfuerzo, pero no es ese el que pregunto.
Pregunto a Renfe, como Renfe misma, qué opina de su propio funcionamiento y que me diga, con su propia cara, si tiene o no tiene que ver el nuevo funcionamiento con algunas cosas que están pasando.
El conseller me explicará lo que el hombre sepa y lo que a él le expliquen, pero yo quería que lo explicara Renfe, como representante de los valencianos.

 

**El senyor president:**

 

*(Inintel·ligible)* .
.
.
señor Perelló.

 

**El senyor Perelló Rodríguez:**

 

Termino ya.
Si al final la cuestión es: ¿quieren darnos la oportunidad de que vengan para informarnos?
¿Sí o no?
Si es que no, es que no, pero no se busque galimatías y recovecos para decir que no es el lugar.
Este es lugar y estos son los diputados y estos son los representantes valencianos, y se vota que sí o se vota que no, y lo demás son historias.

 

**El senyor president:**

 

Muchas gracias, señor Perelló.

Señora Lorente.

 

**La senyora Lorente Ramón:**

 

Gracias, señor presidente.

Mire, señor Perelló.
Es usted, como siempre, tan hábil para intentar darle la vuelta al debate, y yo no he dicho en ningún momento que este grupo parlamentario se niega a tener la comparecencia correspondiente para el informe y para los temas de interés que ustedes solicitan, y que le he dicho que nosotros estamos encantados e igual de interesados que usted, porque le vuelvo a repetir el gran esfuerzo que se hace en esas materias desde la Generalitat Valenciana.

Sabe perfectamente que no está obligado el gerente operativo al que usted solicita que venga a comparecer a venir a comparecer ante la comisión de esta cámara porque no pertenece a la administración valenciana, y lo sabe perfectamente.
Es usted al que le interesa aquí que nos pronunciemos en el sí o en el no como si a nosotros no nos interesase entrar en el fondo de la cuestión.
Sabemos que tiene una habilidad parlamentaria para desdoblar los debates, y al final llevarse el sí o no conforme a usted le interese, pero no es la cuestión.

Mire, le he hablado de instrumentos de control, y además tiene una oportunidad, y lo hizo su portavoz recientemente, en la posibilidad de preguntar y hacer preguntas de interés general al presidente de la Generalitat, si no recuerdo mal, hace dos sesiones sobre un tema bastante parecido a este, en cuanto a la seguridad vial y en cuanto a demandar también informes sobre accidentes de tráfico en la Comunidad Valenciana, y las medidas y los planteamientos que la Generalitat tenía al respecto para mejorar el modelo de la red de infraestructuras viarias de esta comunidad.

Lo mismo puede hacer usted o su portavoz la semana que corresponda, solicitar como pregunta de interés general, si de verdad le interesa cuestionar el modelo de Renfe, le interesa esa seguridad en nuestra red ferroviaria, tiene usted todo el derecho del mundo.
Pero no venga a traer y venga a traer, y aquí ha venido usted y hemos venido llamados todos a comparecer a pronunciarnos, a pronunciarnos, sobre la solicitud de la comparecencia.

Yo le digo que nosotros no vamos a apoyar la solicitud de la comparecencia a ese gerente operativo.
Y tienen ustedes al conseller, que digo que estaremos nosotros apoyando esa comparecencia, porque dará cuenta, larga y tendida, del esfuerzo que se está haciendo por la modernización y por la seguridad en definitiva de nuestra red ferroviaria.
Con lo cual, nada más y muchas gracias.

 

**El senyor president:**

 

Muchas gracias, señora Lorente.

Pasamos, pues, a votación de la solicitud de comparecencia.
.
.
conjuntamente los dos puntos si les parece bien.
*(Remors)* ¿Votos a favor de la comparecencia?
7.
¿Votos en contra?
8.
Por 8 votos en contra y 7 a favor, queda desestimada la solicitud de comparecencia.

Para explicación de voto, tiene la palabra el señor Oltra.

 

**El senyor Oltra i Soler:**

 

Gràcies, senyor president.

El Grup Parlamentari d'Esquerra Unida-l'Entesa ha recolzat aquesta proposta, a pesar de conéixer que, efectivament, les competències en el tema que ens toca de rodalies i de llarg recorregut pertanyen a Renfe.
A nosaltres d'entrada ens agradaria que les competències autonòmiques s'ampliaren sobre l'àmbit actual.
Jo crec que perfectament les rodalies i els trens regionals podrien i haurien de passar ja a ser competència autonòmica.
Però, bo, la situació en aquestos moments és la que és, i anem a acceptar-la.

El fet que depenguen de Renfe per a nosaltres no és obstacle, a l'hora de demanar que determinat responsable, directament responsable, comparega en aquestes Corts, lògicament voluntàriament, per a donar-mos la informació que estime correcta i que puga rebre també la preocupació d'aquestes Corts.

Ni seria la primera ocasió ni seria l'última.
A aquestes Corts ha vingut molta gent d'aquest nivell, per exemple ara em ve al cap el responsable de la central nuclear de Cofrents, que crec que no és funcionari de la Generalitat, i ve perfectament i dóna les explicacions i tal.
Han vingut responsables de televisions autonòmiques d'altres comunitats autònomes, han vingut voluntàriament, hem pogut intercanviar, diguem coneixements, impressions i no passa absolutament res.
A banda que després, en el conseller es puga fer determinada cosa, o en el Congrés dels Diputats, o en el Senat, o a Europa es puga fer altres.
No té res a vore.

Jo crec que la primera obligació nostra, com a parlamentaris valencians en este cas, és intentar esbrinar quina és la situació real del tema ferroviari a la nostra comunitat, quines són les necessitats, i què està fent el responsable en cada moment, en este cas és Renfe.

Jo crec que la situació no és bona, no és bona.
Jo compartisc eixa idea que estem en un procés de regressió del tema ferroviari convencional.
Probablement el fet de l'Ave, inclús en la presentació dels pressupostos feta per l'Estat molt recentment, ha confirmat eixa impressió.
Quasi tres quartes parts dels diners que es destinen al tema ferroviari per a l'any 2004, al País Valencià, se'n van al tema Ave.
Això vol dir que el tren convencional, que és el tren que depén fonamentalment de Renfe en este cas, és un instrument de transport i de comunicació que està en regressió.

I això es nota, es nota.
No hem d'anar.
.
.
podríem citar tota una sèrie d'accidents, de problemes que ha hagut i que tots tenim en el cap en aquestos moments.
Que probablement si hi haguera una inversió corresponent, els esforços corresponents, una mica de la dedicació que es fa al tema AVE es dedicara al tema del tren convencional, probablement això estaria resolt.
No és aixina i això és un tema que ens preocupa.

I clar, estem parlant de seguretat, tant en rodalies com en llargs recorreguts.
I bo, jo crec que tots som conscients de quina és la situació.
Tenim una província com és Alacant, per exemple, jo crec que és prou coneguda a la gent que estem ací, on no hi ha un sol quilòmetre de doble via.
Ni un sol quilòmetre de doble via.
Ja no anem a parlar.
.
.
este matí ha hagut un problema, hem hagut, tots els usuaris hem hagut d'esperar tres quarts d'hora que el tren arribara perquè hi havia problemes.
Bo, coses d'eixes que estan passant cada dos per tres.

La quantitat enorme de passos a nivell que tenim a la nostra comunitat en els problemes, en els accidents mortals que ha hagut en molts casos.
Els problemes de seguretat jo crec que és un problema que deu preocupar-nos a tots.
I no estaria mal que la persona que se suposa responsable, o que més informació té d'eixe tema, vinguera a aquestes Corts simplement per a poder debatre en ell, i per poder transmetre-li una informació que jo crec que és interessant per ell i per a tots nosaltres.

Clar, si no es ve, ja sé que tenim instruments, altres instruments per utilitzar eixa paraula.
Però són instruments també parcials.
Inclús el mateix conseller, suposant que tinga la millor voluntat possible, i jo no vaig a dubtar d'això, i més tractant-se de qui se tracta, doncs també a la millor té una informació parcial perquè no és directament responsable d'eixe tema.
Segurament la persona de la que hem votat ací que vinguera, doncs probablement per la seua responsabilitat dins de l'empresa, hauria de conéixer molt més tot el que està passant ahí, i hauria de servir-mos a tots mosatros perquè això poder-ho conéixer i poder plantejar alternatives.

No plantejar-ho aixina, la veritat és que és preocupant, és preocupant perquè pareix que.
.
.
vaja, des d'una visió, no sé, que jo no compartisc, el que es vol és evitar una possible compareixença d'una persona, que després l'oposició poguera utilitzar.
.
.
Jo crec que no van els tirs per ahí.
O siga, jo crec que el que.
.
.
vaja, si l'oposició vol fer determinades coses, doncs hi ha altres àmbits, i no precisament en un tema tan concret com aquest.

Per tant, estem parlant d'un tema que ens preocupa a tots, i que a esta persona hauria de poder facilitar-se-li per part d'aquestes Corts, el fet que vinga.
Ja vorem si Foment l'autoritza o no l'autoritza que vinga.
Però la petició nostra hauria d'haver-se cursat i hauria d'haver anat ahí i que esta persona haguera vingut ací.
I si no ve, doncs ja demanaríem explicacions al seu superior jeràrquic que serà el ministre de Foment.

Però jo crec que la situació actual del tema ferroviari convencional al nostre país no és satisfactòria.
I per tant, jo crec que qualsevol esforç que vaja en la línia de demanar més informació, de demanar més transparència, i en definitiva de demanar més seguretat per a tots els viatgers i viatgeres, jo crec que no hauria d'obstaculitzar-se sinó hauria de facilitar-se.
Eixa és la impressió nostra.

Bé, per això hem votat el que hem votat, i lamentem lògicament el que no s'haja fet el que calia fer.
Ens tocarà utilitzar altre tipus d'iniciatives no tan, diguem, completes com aquesta, però, bo, mana qui mana, i això lògicament hi ha que acceptar-ho.

Res més i gràcies.

 

**El senyor president:**

 

Moltes gràcies, senyor Oltra.

Senyories, d'acord amb els grups parlamentaris, se suspén la sessió, que es reprendrà el dijous, dia 16, a les quatre i mitja de la vesprada.

 

*(Se suspén la reunió a les 12 hores i 52 minuts)*

*(Es reprén la reunió a les 16 hores i 40 minuts del dia 16)*

 

***Compareixença del conseller d'Infraestructures i Transport, senyor José Ramón García Antón, per tal d'informar sobre el finançament de l'avinguda de Barcelona al municipi d'Orpesa i les actuacions previstes a la vista de la paralització cautelar de les obres d'aquesta avinguda ordenada pel jutge el 4 de juny de 2003, sol·licitada pel GP Esquerra Unida-Els Verds-Esquerra Valenciana: Entesa (RE número 488).***

**El senyor president:**

 

*(Inoïble)* .
.
.
la seua primera compareixença en este període de sessions al senyor conseller d'Infraestructures i Transport, que és la nova denominació.

I anem a passar al sèptim punt de l'orde del dia, que és: compareixença del conseller d'Infraestructures i Transport per tal d'informar sobre el finançament de l'avinguda de Barcelona al municipi d'Oropesa i les actuacions previstes amb vista de la paralització cautelar de les obres d'esta avinguda ordenada pel jutge el 4 de juny de 2003, sol·licitada pel Grup Parlamentari Esquerra Unida-Els Verds-Esquerra Valenciana: Entesa.

Té la paraula el senyor conseller per a fer la seua exposició.

**El senyor conseller d'Infraestructures i Transport:**

Buenas tardes.

Gràcies, president.

Senyores i senyors diputats.

Como sus señorías saben, uno de los aspectos importantes de la política de carreteras que hemos seguido en el Gobierno Valenciano durante estos años, es la cooperación con las administraciones locales, ayuntamientos y diputaciones, fundamentalmente para colaborar en la solución de problemas de tráfico y de seguridad vial en los núcleos urbanos.

Han sido muchos.
Por ejemplo en estos últimos años la Conselleria ha colaborado con los respectivos ayuntamientos en la ejecución.
.
.
, por señalar algunos, la ronda Norte de Santa Pola, la ronda Norte de Altea, la Gran Via d'Alacant, la ronda de Sueca, la mejora de los accesos a la Universidad Jaume I, l'Avinguda del Mar, la ronda Este de Castellón, la ronda Este de la Eliana, la ronda de Castellonet, la ronda Norte de Cárcer, obras de infraestructuras viarias en Náquera, etcétera, y, entre otros, en estos momentos tenemos convenios con el Ayuntamiento de Alicante para la ejecución de la vía parque, con el de Agullent para mejorar el acceso a la población, con el de Xeresa para la ejecución de la ronda de Tránsitos, o con el de Castellón para la realización de la ronda Norte, que está en estos momentos en ejecución.

La avenida de Barcelona de Oropesa es una actuación más que está prevista, y además en este caso, estaba prevista y está prevista en su plan general de ordenación urbana desde hace más de veinte años.
Dado que el Ayuntamiento de Oropesa carece de los recursos económicos necesarios para afrontar la ejecución de las obras, pero no es único, digamos, en los otros ayuntamientos pasa prácticamente igual y hay actuaciones de la red viaria, del sistema general, que colaboramos con los ayuntamientos y con las diputaciones.

Se planteó la colaboración ya hace mucho tiempo.
Por lo visto, en el año 1994 ya se solicitó, pero yo, vamos, recuerdo perfectamente que en el año 1997 o 1998 tuve conversaciones con el Ayuntamiento y con la Diputación y en el año 1999 firmamos un protocolo con la Diputación y con el Ayuntamiento de Oropesa, y la Conselleria entonces de Obras Públicas y ahora de Infraestructuras.

Entonces se consideró que es una actuación de interés para el desarrollo, digamos, del municipio, forma parte de su red general, importante, que cumple dos objetivos en la política de carreteras de la Generalitat Valenciana: resuelve deficiencias de accesibilidad y de comunicación que padece un municipio valenciano.
Por eso, el protocolo se firmó el 17 de mayo del 1999 y, posteriormente un convenio el 25 de septiembre del 2002.
En virtud de este convenio, la Diputación Provincial de Castellón asume la calidad de promotor de las obras de urbanización de la avenida de Barcelona en Oropesa, con todos los derechos y obligaciones dimanantes de este compromiso.

Los servicios técnicos del Ayuntamiento de Oropesa elaboraron el proyecto de las obras de urbanización de la avenida de Barcelona, que fue supervisado por la Conselleria en fecha 16 de noviembre del 2001, y de acuerdo con el convenio la Conselleria concede a la Diputación Provincial una subvención del 80% del valor de las obras, que son 3.
900.
000 euros, y el resto, la Diputación Provincial.

Por tanto, y contestando a la segunda parte de la solicitud de comparecencia formulada por el Grupo Entesa sobre las actuaciones previstas por la Conselleria ante la paralización cautelar de las obras ordenada por el juez, le diré que es la Diputación Provincial de Castellón la que en su calidad de promotor de las obras de urbanización de la avenida de Barcelona ha adoptado y va a seguir adoptando las medidas adecuadas para garantizar el buen cumplimiento de las decisiones judiciales.

Por supuesto, y también para procurar el mejor servicio al interés público local, al que responde esta actuación y este acuerdo de colaboración entre las tres administraciones, Ayuntamiento, Diputación y Conselleria.

En principio, nada más y gracias.

**El senyor president:**

Gràcies, senyor conseller.

En representació del grup que presenta la iniciativa, té la paraula el senyor Cardona.

 

**El senyor Cardona i Pla:**

Gràcies, senyor president.

Ja mos tornem a trobar en un tema tantes voltes vist en esta comissió, i les voltes que el vorem, si la cosa seguix aixina.
Perquè, senyor conseller, el que està mal és ­diguérem­ la repetició dels problemes i que, inclús per damunt de resolucions judicials i de mesures judicials realment serioses, vostés continuen insistint que la seua actuació és la correcta.

He de comentar-li, amb això, allò de la carretera Cabanes-Oropesa, que esta en marxa, ja li he sol·licitat la compareixença, senyor conseller, este matí, aixina que d'ací uns dies mos tornarem a vore per la carretera que té a vore amb açò, perquè, d'alguna manera, és la mateixa continuïtat.
És a dir, l'avinguda de Barcelona, que en este moment està suspesa cautelarment pel jutge, és la continuïtat natural de la carretera Cabanes-Oropesa, que en un cert moment va ser suspesa pel jutge, i que jo pense que vostés van a tindre problemes judicials, ja li ho dic, quan se posen a fer-la per la zona que toca al desert.

A vore, ací, senyor conseller, el que vosté mos ve a dir és el següent: nosaltres només paguem, els que ho promouen i els que ho construïxen són uns altres, per tant, la responsabilitat és d'uns altres.
Jo, senyor conseller, considere que això no és correcte, i no és correcte perquè vostés tenen l'obligació de salvaguardar que el medi ambient no siga danyat.

Jo, per anar a una normativa legal que probablement vosté no posarà en qüestió, ni jo tampoc, jo li diria que l'article 45 de la Constitució el que diu és que els poders públics tenen l'obligació de salvaguardar el medi ambient.
El que ve a dir eixe article és que davant d'un perill d'agressió al medi ambient, els poder públics han d'actuar per a evitar que això passe.
I això és el que diu l'article 45 de la Constitució ­ahí la té, per si de cas vol mirar-ho.

I això jo li ho dic, senyor conseller, perquè és molt seriós el que aquí està passant.
Vosté, fixe's que ací som tot un conjunt de gent, pot ser que vostés consideren que estem equivocats, però n'hi ha tot un conjunt de gent que estem oposant-mos a la destrucció sistemàtica de les nostres zones humides.
Ens vam oposar a la destrucció del marjal de Massamagrell, afortunadament, la sentència judicial ens va donar la raó.
En este moment n'hi hagut una sentència judicial, que supose que la tenen molt present en la Conselleria, perquè, la veritat, el que diu esta sentència judicial és realment greu, que és que per aterrament de la marjal de Xeresa, es condemna inclús a un alcalde a penes de presó.
I el que ve a dir esta sentència és el següent: qualsevol zona humida és protegible, no pel fet que conste en un catàleg o no conste en un catàleg, no pel fet que unes autoritats la consideren protegible o no, sinó pel fet estricte de ser zona humida.

Senyor conseller, n'hi han lleis i les lleis són per a complir-se.
Si està la Llei 11/1994, de protecció d'espais naturals de la Comunitat Valenciana, eixa llei està en vigor i afecta a tot el món, i si l'article 15 definix el que són zones humides, cal atindre's a eixa definició, no val saltar-se-la, i ací, senyor conseller, el que està passant és que n'hi ha molta gent que estem ficant un esforç increïble perquè pensem que estem defensant allò que és nostre, estem defensant valors que són propis de tota la gent, ens sentim realment agredits.

Ací, quan nosaltres veem en un diari, perquè, evidentment, nosaltres, senyor conseller, no podem estar al corrent de totes les actuacions que fa la conselleria i, moltes voltes, resulta que al cap de la setmana mos enterem que s'està, ací.
.
.
, concretament, senyor conseller, mos vam enterar quan ja portaven 500 metres d'avinguda de Barcelona en Oropesa, 500 metres!
Qui recupera això?
, qui ho recupera?
I encara mos trobem, podríem dir, amb la cara o la poca vergonya que el senyor Fabra demana avals als que estan intentant protegir un bé que nosaltres considerem que és de tots.
Nosaltres ens considerem agredits, senyor conseller.

I en este cas concret, nosaltres pensem que ací n'hi han 500 metres d'avinguda per damunt d'una albufera que no s'havien hagut de produir.
És més, senyor conseller, vosté ens diu, "és que el que hi ha estava en el pla general d'ordenació urbana", "és que tenia uns objectius per a resoldre deficiències de connexió entre diversos llocs del casc urbà", "és que".
.
.
No li ho negarem!
Des de fa mesos estem dient que n'hi han alternatives per a això: concretament, encara que vosté no conega amb detall la zona, s'ha plantejat l'alternativa del camí de l'Atall com una possibilitat de connectar el que és el casc urbà amb el que és la zona de les Amplàries i la zona de la platja, que estaria cap a la zona nord.

Eixe camí té problemes i té dificultats, som conscients d'això, però té un avantatge extrem, un avantatge molt gran, i és que no toca una zona humida, no la toca, i ací, el que nosaltres estem demanant durant tot este temps no és que no se connecte una zona urbana amb una altra zona urbana, el que estem dient és que n'hi ha una zona, per xicoteta que siga, que necessitem protegir-la, necessitem protegir-la, perquè, d'ahí, nosaltres li veem avantatges.
Ja sé que alguna gent diu, "com es pot quedar ahí un tros de quinze, de vint hectàrees, ahí, sense edificar?
" Senyor conseller, estem fent desaparéixer les zones humides i nosaltres pensem que quinze, vint hectàrees, sí que mereixen el nostre esforç, sí que el mereixen.

Quan les resolucions judicials acaben donant-mos la raó, senyor conseller, ningú mos rescabala de les nostres pèrdues, ningú mos ve a dir, "quan de temps has perdut de treball, quant d'esforç has hagut de fer per a defensar això?
", ningú!
, això ho fem tot, senyor conseller, per amor a l'art, entre cometes.
Podríem dir que perquè el medi ambient ens importa, però és que ens importa perquè veem efectes cap a les persones que viuen ahí, nosaltres sí que veem efectes.

Mire, esta zona, senyor conseller, apareix en algun dels inventaris de zones humides, no en el catàleg de zones humides que han fet.
.
.
*(inintel·ligible)* en algun inventari apareix.
En el Patricova, en el pla que determina el risc d'inundació, apareix, senyor conseller, esta zona com "risc d'inundació".
Apareix també en un projecte del ministeri, en un projecte de regeneració del saladar, no de tot, és un projecte limitat, però apareix!
, inclús alguna directiva europea considera que la zona de l'albufera d'Oropesa mereix un interés prioritari.

Davant de tot açò, no seria hora de plantejar, fent ús de la seua responsabilitat, senyor conseller, fent ús d'eixa responsabilitat que li dóna la Constitució i que li dóna la Llei de protecció dels espais naturals de la Comunitat Valenciana.
.
.
?
La conselleria està pagant el 80% d'una obra que pot constituir un delicte ecològic.

Nosaltres, el que li estem dient.
.
.
, no estem dient-li, "diga-li a l'Ajuntament que faça tal cosa", no, el que li estem dient és, fent de les seues atribucions, senyor conseller, cànvie el conveni, cànvie el conveni!
, diga, pagaré el 80% d'una connexió entre el casc urbà d'Oropesa i la zona de Marina d'Or i de les Amplàries, que no xafe l'albufera d'Oropesa.
Diu això, senyor conseller, i la Conselleria està complint, i està complint de manera sobrada amb les seues obligacions.

Per què ens hem de trobar en cada moment en esta zona amb una suspensió judicial?
Per què ens hem nosaltres d'anar a eixe processament?
: perquè no tenim una altra via, per tant, mos toca anar a eixe.

Mire, jo sé a on està el problema: n'hi ha un projecte urbanístic, ahí es van a construir 4.
000 vivendes noves, la població que s'estima que pot anar en eixa zona concreta de la zona de l'albufera són 14.
162 veïns més, això triplica la població d'Oropesa.
.
.
­una cosa, ninguna previsió de col·lege públic, eh?
, ninguna previsió de centre de salut, ara, 14.
162 persones més.
Nosaltres és ahí on veem el problema, clar que el veem ahí.
Però el que li estem dient és: faça ús de les seues atribucions, a esta zona de l'albufera d'Oropesa ­per algun motiu es diu albufera­ complix les definicions de zona humida que estan en l'article 15 de la Llei d'espais naturals de la Comunitat Valenciana.
Les atribucions que li dóna a vosté la llei li diuen que té l'obligació de protegir el medi ambient.

I, finalment, senyor conseller, la suspensió cautelar té algunes frases molt destacables.
Primer, se va a les mesures cautelars perquè n'hi han indicis clars dels delictes denunciats.
Si no n'hi hagueren indicis, un jutge no adopta una suspensió cautelar, però el jutge, al mirar, diu que n'hi han indicis clars, i el que fa és el següent: l'aparença de bon dret, és a dir, que la demanda posada té una aparença de bon dret i ha de ficar la mesura cautelar, perquè, si no, la destrucció seria irreversible.
I, després, també està la possibilitat de perill al medi ambient, és a dir, no és una adopció d'una mesura ­diríem­ capritxosa, ho fa d'acord amb l'article 339 del Codi Penal, que li permet posar mesures per a evitar el mal, i ho fa perquè considera que hi pot haver un possible delicte respecte a l'ordenació del territori, perquè se transgredix l'article 319 del Codi Penal i perquè hi pot haver un delicte contra els recursos naturals i al medi ambient, conforme diu l'article 325 del Codi Penal.
Estem parlant, senyor conseller, d'articles del Codi Penal.

I nosaltres el que li estem dient és: ixca-se'n d'eixa via que ens porta al desastre, que no resol realment el tema, i que el que està és posant en qüestió uns valors que nosaltres defensarem i els defensarem en totes les forces que faça falta, en les corts judicials, en mobilitzacions ciutadanes o en el que calga.
Perquè nosaltres, senyor conseller, tenim la raó.

Gràcies.

 

**El senyor president:**

 

Moltes gràcies, senyor Cardona.

Grups que desitgen intervindre?
Pel Grup Parlamentari Socialista, té la paraula la senyora Sanchordi.

 

**La senyora Sanchordi García:**

 

Moltes gràcies, senyor president.

Bé, senyor conseller, benvingut a esta que és la seua primera compareixença en la comissió en esta legislatura.
Compareixença en la qual vosté venia per a informar.
Ha informat poc, i, és clar, mullar-se no s'ha mullat en absolut.

Des del Grup Parlamentari Socialista entenem que el vial del que estem parlant és un vial necessari.
És necessari connectar Oropesa amb Marina d'Or, però és necessari no de qualsevol manera.
O el que és el mateix: no amb qualsevol traçat.
En eixe sentit és evident que existix un problema en el traçat actual.
I existix un problema ratificat pel mateix jutjat d'instrucció quan decreta la paralització de l'execució de l'obra.
A partir d'ahí el que cal és solucionar, dins del respecte a eixa decisió judicial provisional, solucionar el problema que existix en este vial.
I han de solucionar-ho aquells a qui els correspon, que són les administracions implicades, que en este cas són l'ajuntament, és la diputació provincial i és la Conselleria d'Infrastructures, que va firmar un conveni per a executar eixa carretera.

Entenem que a partir.
.
.
o aprofitant inclús la paralització que existix d'eixa obra, és ara precisament el moment d'estudiar adequadament esta qüestió.
I és el moment que la conselleria d'Infrastructures se replantege seriosament el traçat actual, per a evitar precisament danyar una zona d'un gran valor mediambiental, i estudiar ara en deteniment les alternatives que pot haver.

El Partit Socialista partix d'un plantejament que, bo, entenem que hi ha que fer compatible, i se pot fer compatible el creixement urbanístic en la protecció al medi ambient.
I això ho diem mosatros.
Però, senyor conseller, jo a vosté també li ho he sentit dir alguna vegada, li he sentit parlar d'urbanisme, d'infrastructures viàries en criteris de sostenibilitat.
He sentit també a alguns altres representants del seu partit dir el mateix.
Altres no, cert és que tots no, però vosté és clar, sí.
I vosté és el que està hui ací compareixent davant dels grups de l'oposició i del grup que sustenta el govern.
No estaria de més, que ja que ho diu, doncs, de quan en quan ho practicaren també.

Entenem que és un conveni.
Que cert és que vostés paguen el 80% del total de l'obra, que supervisen el projecte.
Però supervisen moltes coses, senyor conseller.
Dins del respecte a la decisió judicial, la conselleria té l'última paraula, l'última paraula en este tipus d'actuacions.

Insistim en la necessitat que es preserven les àrees mediambientals perquè suposen un valor afegit que repercutix positivament en la mateixa població, en este cas en la població d'Oropesa, i repercutiria positivament com a focus d'atracció residencial i de vacances.
Per tant, el fet lògic és que les administracions protegisquen estes zones com a garantia també per atraure turistes.

Instem, com he comentat, a la Conselleria d'Infrastructures que es replantege la qüestió, que seguen en la taula i que estudien altres alternatives que no suposen necessàriament cap trastorn per a eixos potencials conductors que van a utilitzar esta nova via.
I esperem que la Conselleria d'Infrastructures, dins d'estos replantejaments, busque una solució consensuada que a la llarga agilitze l'execució d'este vial, perquè entenem que és necessari, que eixa connexió és necessària, però no de qualsevol manera ni per qualsevol lloc.

Res més i moltes gràcies.

 

**El senyor president:**

 

Gràcies, senyora Sanchordi.

En nom del Grup Parlamentari Popular, té la paraula el senyor Maluenda.

 

**El senyor Maluenda Verdú:**

 

Gràcies, senyor president.

Senyor conseller, agrair-li la seua compareixença en esta primera reunió que celebra, primera convocatòria que celebra la Comissió d'Obres Públiques, que si bé és la continuació, està clar que vosté s'ha sotmés al control de la comissió en la primera convocatòria que ha fet en esta VI Legislatura.
No esperàvem menys de vosté.
Al llarg de tot el temps que ha estat de conseller en altres legislatures ha demostrat el seu caràcter de respecte a estes Corts i, per tant, una volta més vull fer-li eixe reconeixement de forma pública.

Quant al tema que ens ocupa entén el Grup Parlamentari Popular que la Conselleria d'Infrastructures, en este cas ha actuat correctament, ja que en realitat ací el que ha fet ha sigut firmar un conveni amb les parts indicades, que és l'ajuntament i que és la diputació, i ha complit la seua part, que era que de la firma d'eixe acord de col·laboració es derivava que l'ajuntament redactara el projecte i que la diputació s'erigia promotora de l'obra.
La part de la conselleria era subvencionar en un 80%, quasi 4 milions d'euros, dels quals ja s'han ordenat pagaments per un import de 892.
000 euros.
Respecte de les decisions judicials, res té a vore la conselleria, donat que el promotor de l'obra és la Diputació Provincial de Castelló.

És una iniciativa esta molt respectable, legítima, per part del Grup d'Esquerra Unida-Els Verds-Esquerra Valenciana: l'Entesa, legítima, que jo respecte, però més pròpia que s'haguera presentat en la Diputació de Castelló o en l'ajuntament.
També entenc que en la diputació els resulta impossible, perquè crec recordar que no tenen diputats.
Molt bé, la presenten ací, és legítima, però, en qualsevol cas, jo crec que servix una volta més per a demostrar que l'actuació de la conselleria ha sigut la més correcta, ha sigut la que corresponia.
Per tant, jo sé que el representant del grup que sol·licita la compareixença, encara que pense com jo, no ho va a reconéixer.
Bé, és trist, però és la realitat.

Per tant, senyor conseller, pense que no hi ha res a reprotxar, que qui ha de fer el compliment d'eixa resolució judicial que es dicte és el promotor de l'actuació i no la conselleria, que la seua intervenció ha sigut només garantir que es fea càrrec d'una part molt important, del 80% del projecte, en este cas 4 milions d'euros, dels quals de quasi 1 milió ja s'han justificat les despeses i, per tant, s'ha atés el pagament.

Per tant, senyor conseller, recolzem la seua actuació i la de la seua conselleria, i entenem una vegada més que la seua actuació ha sigut summament correcta.

Res més i moltes gràcies per la seua informació.

 

**El senyor president:**

 

Moltes gràcies, senyor Maluenda.

Per a donar resposta conjunta a tots els grups té la paraula l'honorable senyor conseller.

 

**El senyor conseller d'Infraestructures i Transports:**

 

Gràcies, president.

Jo, en primer lloc, vullguera deixar clar que mosatros som totalment respectuosos amb les decisions judicials i amb els actes que pronuncien o les sentències que dicten.

Fent referència ­me figure que este era el comentari que fea el senyor Cardona­ a l'acte sobre Cabanes-Oropesa, la Conselleria d'Obres Públiques aleshores el que fa fer va ser paralitzar les obres abans que hi haguera cap decisió judicial d'ordenar la paralització, però després hi ha hagut un acte en què diu que ací no hi ha problema.
Nosaltres mentrestant el que vam fer és modificar aquell projecte, eixe projecte el vam modificar, va tindre la seua declaració d'impacte ambiental, tenim tots els informes jurídics de la Conselleria d'Infrastructures ara, que fan referència a l'acte judicial en què alça ­diguem­ la suspensió de les obres, i el que està fent-se hui no té res a vore amb el que és el límit del parc natural del Desert de les Palmes.

I, per tant, entenem que estem respectant totalment l'acte judicial.
No hi ha cap problema des del punt de vista de mosatros d'eixa actuació.
El que hi ha més bé és una actuació prevista des de fa molts temps demanada per molts grups polítics que la van posar en marxa, que entenem que conforme passa el temps cada volta, cada vegada és més necessària, perquè va a unir l'autovia de la Plana, que està ultimant-se, amb la ret convencional de carreteres de la zona aquella, l'autopista o la carretera nacional.
Entenem que és una actuació que deu fer-se, i per això canviem el projecte, respectem l'acte judicial i actuem en la línia que creem que hem d'actuar.

Després, en l'actuació de l'avinguda de Barcelona, bé, vam firmar un conveni, un conveni que, a més, obligava el protocol, primer, a fer un estudi d'impacte ambiental i que hi haguera una decisió respecte a eixa declaració d'impacte ambiental.
S'ha tramitat tot eixe expedient.
Hi ha informes de la Conselleria de Medi Ambient que feen referència, primer, que s'havia fet l'estudi i, després, que no era necessari emetre cap declaració perquè era una obra prevista en el pla general, pla general aprovat en l'any 1982, en l'any 1982, han passat molts governs per allí fins a l'any 1994-1995, molts governs, i l'avinguda continua en el mateix lloc i en la mateixa situació urbanística.
Han tingut temps ahí, un muntó.
No sé si vostés han col·laborat amb algun govern, però, en fi, sí hi ha hagut gent que ha col·laborat amb el govern d'allí, que ha hagut temps per a modificar si és que allò era tan important i era tan.
.
.
, me figure que seria igual en 1992 que en 1998, me figure que seria exactament igual.

I mosatros allò que estem fent és, bé, hi ha una actuació municipal que és una avinguda d'un pla general, hi ha una voluntat de la diputació de col·laborar en aquella actuació, igual que en altres de la província de Castelló, i se mos demana des de fa, dic, molt de temps, i crec que el govern de l'any 1993-1994, que no era del Partit Popular, de l'ajuntament, ja estava demanant allò que era la subvenció per a poder abordar eixa avinguda.
I al final, després de tot i de totes les decisions, de tots els informes de tothom, se firma un conveni per a donar eixe 80%.
Estem actuant, crec, escrupolosament d'acord amb el que entenem mosatros que s'ha de fer.

A voltes els criteris no són coincidents.
Uns pensen una cosa i altres pensen una altra cosa.
És cert que hui hi ha una actuació judicial.
És cert que no s'ha acabat l'actuació i que s'ha d'esperar a vore com acaba, que ahí estan de moment les obres parades i me figure que estaran parades, està complint-se tot.
A vore com acaba tota eixa tramitació i anem que tots els que formen part d'eixe àmbit, com és l'ajuntament, la diputació i mosatros, si s'ha d'estudiar alguna alternativa s'estudiarà; si no cal estudiar-la, no s'estudiarà.
Però estem sent respectuosos amb el que és la legalitat i el que és la petició, en este cas, de dos administracions que estan més propet dels ciutadans, que són l'ajuntament i la diputació allí.

 

**El senyor president:**

 

Moltes gràcies, senyor conseller.

Per a formular preguntes o aclariments al que ha afirmat el senyor conseller, senyor Cardona.

 

**El senyor Cardona i Pla:**

 

Mire, jo l'opinió sobre el que ha fet la conselleria fins ara podríem dir que me la podria reservar.
És a dir, jo tinc la meua opinió i ja està.
Però el que li pregunte clarament en la compareixença és: què pensen fer a partir d'ara?
Imagine's vosté la següent situació.
A mi me ve una persona i me demana un cotxe: "deixa-me'l, me fa falta", i jo va i li'l deixe.
Però ve un altre i me diu: "escolta, que van a utilitzar-lo per a atracar un banc, que van a utilitzar-lo per a atracar un banc".
M'ho han dit, m'ho han avisat, m'ho han informat, i jo encara així va i li deixe el cotxe.
I, després, quan detenen eixa persona, va i me detenen a mi com a còmplice, raonablement.
No?
Sí, hi ha hagut una informació precisa.

Jo en este moment el que li estic dient és el següent.
Vostés estan pagant el 80% d'una actuació que pot constituir un delicte.
I vosté ni vol enterar-se ni vol ni inclús averiguar si realment ahí hi ha una zona humida.
És, inclús, intentar desconéixer la realitat.
Jo el que li estic dient és: actuen ja, denuncien el conveni, no el permetisquen.
Hi han sospites greus.
Però, jo li diria: a part de les sospites greus, senyor conseller, vostés tenen els seus tècnics, els seus tècnics que en teoria haurien de col·laborar amb vosté i ajudar-lo a vosté.
I, per tant, eixos tècnics poden anar perfectament allí i assessorar-lo a vosté.
No estic dient a la conselleria, no estic dient fer les diverses combinacions que hi hagen entre diverses forces polítiques, diverses pressions.
Li estic dient que vosté demane que l'aconsellen a vosté, que l'assessoren.
Estan passant coses molt greus, senyor conseller.
S'està passant per damunt del que són les lleis, i nosaltres tenim els articles ahí, perquè quan se denuncien estes coses no se denuncien sobre l'aire, se denuncien sobre articles reals de lleis reals, i se denuncien sobre situacions autèntiques.

Vosté me comenta ara, per exemple, l'acte de la carretera Cabanes-Oropesa.
Vosté no l'ha llegit, però eixe acte és extraordinàriament amable, és tan amable que ens diu: "mireu, no considera a ningú culpable perquè encara no s'ha fet la carretera, però, mireu, vos advertisc".
Això és el que diu l'acte i, a més, ho diu amb totes eixes paraules: "vos advertisc, si ho feu incorrereu en delicte".

Vosté, senyor conseller, a vore, té tots els arguments per a agarrar ací i dir : "escolteu, és que este acte mos diu que incorrerem en un delicte, i mos ho diu amb totes les lletres".
No fer cas a això és tindre eixa consideració que el medi ambient és un bé regular, és considerar que el medi ambient no és un bé tan protegible com els diners del banc, com la meua propietat.
.
.
No, doncs, precisament, perquè els valors mediambientals són protegibles en si, existixen, són objectius, no és una valoració que depenga d'una persona o d'una altra, estan realment definits en les normes.

Aleshores, jo el que li estic dient, senyor conseller, és que ací hi ha un acte que paralitza unes obres amb indicis de delicte.
En un altre lloc hi ha un acte que els va dir: "alerta!
, si feu això incorrereu en delicte".
Jo el que estic és apel·lant a la seua autoritat com a conseller.
I, a més, no actuar aixina fa que unes altres empreses, per exemple, privades, facen el que els done la gana.
En la mateixa albufera d'Oropesa hi han empresaris privats que estan actuant, edificant, perquè la conselleria precisament no actua, no considera que la cosa és prou important.
I jo pense que el valor de l'exemple que ha de donar una conselleria és molt important i molt rellevant.
Legalitat, exemple, protecció del medi ambient.
Crec que n'hi han suficients raons per a canviar de manera d'actuar sense que s'impedisquen els objectius realment, els drets que tenen les persones, i que hi haja una acció real i una connexió entre diverses zones del nucli urbà.

Gràcies.

 

**El senyor president:**

 

Gràcies, senyor Cardona.

Senyora Sanchordi, per a formular també alguna pregunta, té la paraula.

 

**La senyora Sanchordi García:**

 

Gràcies, senyor president.

Senyor conseller, jo sí que vullc utilitzar este segon torn precisament per a demanar aclaracions i fer alguna pregunteta, perquè m'ha deixat vosté una miqueta preocupada.

A vore, quedem que la conselleria no se mulla, que el promotor és la diputació i vosté ha donat a entendre alguna cosa aixina com: "no, es que yo solo pago".
El que passa és que clar, escoltant-lo a mi me quedava el dubte de si era "yo sólo pago" o si algú li ha dit a vosté "tú sólo pagas", "tú sólo pagas", perquè ací dóna la impressió que la conselleria paga, la diputació promotora.
.
.
, farem el que faça la diputació.

La primera que vullc fer-li és: després del plantejament que jo li he fet abans que des de la conselleria comence a aprofitar-se este moment precisament per a plantejar una sèrie d'alternatives de traçats perquè se faça eixe vial, i se faça el més prompte possible, però amb les millors condicions, que se pot fer, que se pot fer, la impressió que m'ha donat, i és la pregunta que li faig, és que "de momento ni me lo planteo".
En estos moments vol dir que la conselleria no s'està plantejament *de motu proprio*, a iniciativa pròpia, parlant amb la diputació, parlant amb l'ajuntament, ningun altre tipus d'alternativa a eixe traçat?

Simplement això.
Gràcies.

 

**El senyor president:**

 

Per a tancar el debat, té la paraula l'honorable senyor conseller.

 

**El senyor conseller d'Infrastructures i Transports:**

 

Senyor Cardona.

Senyora Sanchordi.

Mosatros tenim unes carreteres de responsabilitat de la Comunitat Valenciana, de la conselleria, que les planifiquem, construïm, les dissenyem i les planifiquem totalment.
Hi han altres actuacions com, per exemple, l'Ajuntament de l'Eliana, per no anomenar-ne un altre que no siga.
.
.
tal, en què firmem un conveni determinat per a fer una actuació, aquella era l'avinguda ­crec que se diu ara­ de les Corts ara, de las Cortes Valencianas.
Doncs, no entrem, no entrem.
Una volta el projecte està aprovat i té les seues consideracions, mosatros subvencionem una actuació, i és l'ajuntament amb els seus tècnics el que acaba de fer l'obra, fa certificacions, mos envia certificacions aprovades per l'ajuntament i mosatros paguem el tant per cent que correspon.
Però ho fem, amb la diputació de Castelló, amb l'Ajuntament d'Oropesa, amb la Diputació de València, amb l'Ajuntament de València, amb el de l'Eliana, amb el de Cocentaina i amb el de tots els llocs.

No estem buscant alternatives a allò que mos posa cada ajuntament.
No estem buscant-ho, perquè és una responsabilitat municipal, de la diputació, del que és el promotor del tema.
Mosatros ahí no.
Mosatros, quan és una planificació de mosatros, de la conselleria, proposem alternatives, posem o no en funció de cada consideració, però és que en este cas fem un protocol, demanem un tema ambiental, es resolt el tema ambiental, tenim tots els informes.
Mosatros, resolt eixe tema, el que fem és firmar el conveni i avant.
Ara hi ha este problema?
S'ha de solucionar.
I mentre no se solucione, estaran parades les obres.
I se solucionarà d'una forma o d'una altra i llavors les obres tornaran a començar o s'hauran de modificar, però, en principi, el tema a mosatros mos vindrà donat, mos solucionaran una actuació o una altra.
No som els promotors d'eixa actuació.

 

 

***Compareixença del conseller d'Infraestructures i Transport, senyor José Ramón García Antón, per tal d'explicar la política de la conselleria davant l'existència d'emissaris submarins d'aigües residuals a la Comunitat Valenciana, sol·licitada pel GP Esquerra Unida-Els Verds-Esquerra Valenciana: Entesa (RE número 571).***

**El senyor president:**

 

Moltes gràcies, senyor conseller.

Anem a passar a l'octau punt de l'ordre del dia: compareixença del conseller d'Infrastructures i Transports per a explicar la política de la conselleria davant l'existència d'emissaris submarins d'aigües residuals a la Comunitat Valenciana, sol·licitada pel Grup Parlamentari Esquerra Unida-Els Verds-Esquerra Valenciana: Entesa.

Per a exposar, té la paraula el senyor conseller.

 

**El senyor conseller d'Infraestructures i Transports:**

 

*(Inoïble per raons tècniques)*.
.
.
l'altre dia estava contestant alguna cosa de depuració, de no sé què, i continuem parlant en esta direcció.
La qual cosa jo crec que està bé, que és una satisfacció poder donar tota classe d'explicacions en estes actuacions que estem fent des de, en este cas, el Govern Valencià.

Bueno.
El objeto de esta comparecencia solicitada por el Grupo Parlamentario de l'Entesa es que explique la política de la Conselleria de Infraestructuras y Transportes ante la existencia de emisarios submarinos de aguas residuales.

A lo mejor me voy a alargar un poquito porque es difícil ceñirte solo a lo que son emisarios submarinos cuando estamos hablando de algo que sirve para evacuar unas aguas que primero sufren unos tratamientos.

En primer lugar, quisiera dejar bien claro que la política de la conselleria es que las depuradoras de la Comunidad Valenciana situadas junto al litoral necesitan contar con unas instalaciones de evacuación, porque aunque estamos impulsado todas las actuaciones necesarias para potenciar al máximo la reutilización, no cabe ninguna duda que hay días como hoy, que está lloviendo, y en algunos sitios torrencialmente, y entonces esas aguas que se depuran hay que verterlas a algún sitio.
Muchas veces esas depuradoras están al lado de la playa, y verter las aguas allí, aunque sean perfectamente depuradas, eso es totalmente imposible.
Y otras veces puede haber.
.
.
son instalaciones mecánicas que pueden tener un problema determinado en un momento determinado, y no es interesante verter esas aguas, con esos problemas, directamente al mar.

Las campañas de riego, las lluvias.
.
.
son muchos los factores que pueden hacer que en un determinado momento no sea posible reutilizar toda el agua que está siendo tratada en una depuradora, y es absolutamente imprescindible que haya una forma de evacuar ese exceso de agua.

¿Dónde se vierte esa agua?
Cuando se trata de depuradoras situadas en la costa, parece de toda lógica que el vertido se produzca en el mar y que lo alejemos de la primera línea mediante un emisario submarino.
Cuando no se puede reutilizar directamente o cuando hay un problema determinado, la alternativa sería hacer el vertido en el cauce más próximo, pero, como sus señorías saben, la inmensa mayor parte del litoral valenciano solo cuenta con barrancos secos la mayor parte del año, sobre todo en verano, cuando hay más población y aumentan las emisiones de aguas residuales ­yo creo que en verano y en invierno­ y así es imposible asegurar un mínimo de dilución del vertido.

Desde luego, un vertido a cauce seco, aunque sea de aguas depuradas perfectamente, no parece más aconsejable ambientalmente que el vertido al mar, siempre, claro está, que se haga con unas determinadas condiciones.

Por tanto, ¿cuál es la política de la conselleria ante los emisarios submarinos?
Primero, que toda depuradora situada al litoral cuente con un emisario; y segundo, que ese emisario esté siempre en buenas condiciones de funcionamiento.

Ahora bien, otra cuestión es no si deben existir o no emisarios submarinos, sino qué es lo que se vierte por ellos, y aquí estamos hablando ya de otro tema.
O sea, yo creo que nosotros tenemos claro que deben existir los emisarios, y otro tema es qué es lo que tiene que pasar por ahí.

Por un lado, se puede plantear la cuestión de si por los emisarios submarinos se están vertiendo aguas residuales sin tratar o con un tratamiento deficiente, creando problemas de contaminación y deterioro de la calidad del medio ambiente, del medio marino, en este caso.

Y, por otro lado, se puede plantear la cuestión de si a través de los emisarios, se están lanzando al mar volúmenes de agua que podrían utilizarse de otra manera y contribuir mejor a los esfuerzos de ahorro y gestión racional del agua que estamos haciendo desde la Generalitat.

En ese sentido, les puedo señalar que el Gobierno Valenciano está haciendo todo lo posible, primero, para potenciar el aprovechamiento de las aguas tratadas en todas las depuradoras, ya sean depuradoras ubicadas en el litoral como aquellas que están situadas más en el interior; y segundo, para garantizar que toda el agua que no se pueda aprovechar en un momento determinado se vierta, ya sea a un cauce público o bien al mar, con el máximo de calidad.

Para la conselleria, por tanto, lo más importante, lo que supone un objetivo central de nuestra política hidráulica, es aumentar el grado de aprovechamiento o de reutilización de las aguas residuales depuradas y, además, mejorar las condiciones que debe tener el agua tratada en las depuradoras cuando es necesario verterla.

En ese sentido, permítanme que les recuerde que el Gobierno Valenciano durante los últimos años ha venido desarrollando un conjunto de inversiones, yo creo que muy fuertes, para ampliar y mejorar los sistemas de tratamiento de las distintas depuradoras, con el objeto de permitir un grado de reutilización y aprovechamiento de las aguas residuales, que yo creo que sitúa a la Comunidad Valenciana en una posición de primerísima fila, no ya en el conjunto nacional sino en otros contextos.

Es cierto que a finales de los 80 o principios de los 90 se ejecutaron una serie de actuaciones en nuestro litoral que no cumplían esas exigencias de calidad, que, como digo, son las que debemos tener en cuenta en el tema de los vertidos de las depuradoras costeras.

Les puedo mencionar, por ejemplo, los sistemas de depuración de Peñíscola, Benicarló y Vinaroz ­algún alcalde está por aquí­, que únicamente contaban con un pretratamiento, sistemas de rejas o desbastados y el emisario que vertía al mar.
O todos aquellos que contaban con un tratamiento primario, en los que no se plateaba ni siquiera la incorporación de un tratamiento secundario, como es el caso de Pinedo, Castellón o l'Horta Nord.
El primer plan de saneamiento, aprobado en 1993, ni siquiera entraba en este tema; daba por buena la situación y no planteaba necesidades de mejora de los sistemas de tratamiento en esas depuradoras.

A pesar de eso, nosotros, durante estas dos últimas legislaturas, sí hemos entendido que este era un tema que teníamos que abordar, y hemos puesto en marcha una serie de actuaciones para ir ampliando y mejorando el tratamiento de las aguas residuales, con el doble objetivo de potenciar su reutilización y de mejorar la calidad de esos vertidos, que, a pesar de todo, es puntualmente necesario realizar.
Esas iniciativas se han recogido, como ustedes ya saben, en el segundo plan de saneamiento, que ha sido aprobado recientemente por el Gobierno Valenciano.

En este sentido, el segundo plan de saneamiento recoge explícitamente los siguientes objetivos, entre otros: dotar a todas las depuradoras de la Comunidad Valenciana de tratamiento secundario, dando prioridad a las aglomeraciones urbanas superiores a los 15.
000 habitantes equivalentes; mejorar la calidad de las aguas de baño en el litoral, favoreciendo la mejora de la calidad de sus aguas y evitando la emisión de vertidos sin depurar o inadecuadamente depurados, y dotar a las instalaciones de depuración, cuyo efluente sea susceptible de reutilización, de tratamiento terciario, de filtración y desinfección.

Estos objetivos se concretan en las inversiones programadas en el segundo plan de saneamiento, inversiones que se irán concretando hasta el año 2008.
Pero se trata de inversiones que una buena parte de ellas ­y usted lo sabe­, y sobre todo los casos más urgentes, se han ido poniendo en marcha por el Consell ya en estos últimos años, como decía, solapándose con las últimas actuaciones de terminación del primer plan de saneamiento.
Así nos encontramos con que la depuradora de Pinedo, con el tratamiento terciario, está prácticamente finalizada; con que las depuradoras de Benicarló, Peñíscola y Vinaroz han sido adjudicadas.
Y estamos, bueno, trabajando, digamos, en esa línea.

Concretamente quisiera señalar los sistemas de saneamiento del litoral en los que el segundo plan de saneamiento prevé la implantación de procesos de depuración concretos, que incluyen la incorporación del tratamiento secundario cuando no lo tuvieran o, bien, su ampliación, así como la incorporación en todos los casos de tratamiento terciario.

Así tenemos terminadas y en servicio las obras de ampliación de la depuradora de Castellón, que cuenta ya con tratamiento terciario, Guardamar del Segura, y ya lo está prácticamente, como decía antes, la de Pinedo.
Tenemos en ejecución actualmente la ampliación de las depuradoras del Carraixet y l'Horta Nord en el área metropolitana de Valencia y la de Monte Orgegia en el área de Alicante.

Por otra parte, tenemos ahora el proceso de adjudicación.
.
.
vamos, adjudicadas provisionalmente, y solo, digamos, a falta de presentar el proyecto de construcción para iniciar las obras, los tratamientos terciarios de las depuradoras de Benidorm y Rincón de León, las mejoras de las depuradoras de Algorós y Carrizales en Elche, la nueva depuradora de Santa Pola y las mejoras de la depuradora de Pilar de la Horadada.
Todas ellas adjudicadas provisionalmente, pendientes de empezar las obras.

En algunos de esos casos.
.
.
*(Pausa)* Bueno, continuo, porque creo que luego viene.
.
.
También se encuentran a punto de iniciar obras tan significativas en relación con este tema de los emisarios submarinos como las que decía antes de la depuración más importante del litoral del Baix Maestrat, como son Vinaroz, Benicarló y Peñíscola.

Finalmente, vamos a sacar próximamente a licitación, entre final de este año y el próximo, actuaciones como la nueva depuradora de Oliva; los colectores y depuradora de Alcossebre, Alcalá de Chivert; los colectores y depuradora de Canet y, en Sagunt, l'Almardà, así como la mejora y ampliación de la depuradora de Torrevieja y la de Villajoyosa.
Y también vamos a ir actuando y preparando las instalaciones en los próximos años, de acuerdo con las previsiones del plan, de los tratamientos terciarios en los sistemas de depuración ­y aquí hay una serie de ellos relacionados, que no les voy a cansar­, desde Benicàssim hasta Orihuela costa.

Y cabe preguntarse: ¿qué conseguimos con todas estas actuaciones en los sistemas de depuración situados en el litoral?
Por ejemplo, en el área del Baix Maestrat vamos a conseguir reutilizar 5 hectómetros cúbicos anuales; en la de la Plana, prácticamente duplicar el volumen de reutilización; en el área metropolitana de Valencia, importantísimo, porque es un volumen de reutilización que va a significar la viabilidad del Júcar-Vinalopó y de todas las actuaciones previstas en el plan, porque así se contemplaba, junto con otras de modernización de regadíos.
En las actuaciones de l'Alacantí y Baix Vinalopó, especialmente la depuradora de Monte Orgegia y el tratamiento terciario de Rincón de León y de la Marina Baja.
Yo creo que ahí tienen especial importancia porque llegamos a un grado de sofisticación increíble.
O sea, estamos ya en algunas de ellas quitando lo que es parte de la sal para que los agricultores no tengan ningún problema en poder reutilizar esas aguas, sobre todo en las que hay, como digo, una reutilización más intensa.
En las comarcas de la Ribera Baixa y la Safor, nos permitirá alcanzar niveles de reutilización de 3,5 hectómetros cúbicos.

Para que se hagan una idea del nivel de estas actuaciones y del adelanto tecnológico al que estamos llegando para potenciar la reutilización en la Comunidad Valenciana, les puedo decir que con las actuaciones que estamos realizando no se trata ya solo de permitir el uso de agua residual para el riego de arbolado, sino que permiten incluso su aprovechamiento a través de riegos localizados, lo que da idea del refinamiento que estamos alcanzando en el proceso de tratamiento para la reutilización, el cual, de manera general, incluye desinfección de las aguas, diversos tamizados y aplicación de rayos ultravioleta.

En conclusión, el punto central, desde el punto de vista de la conselleria, en relación con el tema de los emisarios submarinos, es que son un elemento hoy por hoy imprescindible para hacer frente a la necesidad de realizar los vertidos de agua residual depurada en condiciones, cuando en un momento determinado esa agua no puede ser objeto de reutilización, o cuando es necesario dar salida a las aguas pluviales o cuando hay un problema determinado de funcionamiento de la depuradora.

Y el Gobierno Valenciano está llevando al máximo todos los esfuerzos técnicamente posibles por mejorar la calidad del tratamiento, por potenciar la reutilización y por garantizar que, cuando a pesar de todo es necesario realizar el vertido, este no produzca ningún tipo de perjuicio medioambiental.

Créase, señor Oltra, que de verdad es un tema.
.
.
el anterior también, ¿eh?
, el anterior también, tanto como este, pero son temas que nos preocupan de verdad, que estamos dedicándole lo mejor de nuestro tiempo y que tenemos un verdadero interés en poderlo solucionar.

 

**El senyor president:**

 

Muchas gracias, señor conseller.

Pel grup que ha presentat la iniciativa, té la paraula el senyor Oltra.

 

**El senyor Oltra i Soler:**

 

Gràcies, senyor president.

Efectivament, senyor conseller, estem quasi com estàvem en la legislatura anterior.
O siga, vosté és dels que continua, té el rècord, el rècord en eixe aspecte.
Però parlant de rècords també, caldria dir que aquestes Corts probablement siguen el parlament autonòmic, i no sé si altres nivells, que també vaja camí de tindre el record mundial quant a debatre sobre un determinat transvasament, el cas concret nostre és l'Ebre, però, bo, qualsevol transvasament.

Vostés saben que la posició nostra és molt crítica en el tema eixe i que una de les qüestions que incidim més és que, a més de demanar cabdals fora de la nostra Comunitat, caldria fer això que diem de fer els deures.
I, en eixe sentit, quan parlem de fer els deures, evidentment, el que està fent-se amb els recursos propis que tenim és un tema important, a l'hora fonamentalment de reciclar, de depurar les aigües existents i, fonamentalment, de la seua reutilització.

En eixe tema, el tema dels emissaris submarins per a nosaltres és un tema molt preocupant.
Pensem, al contrari que vosté, que és una de les vergonyes del sistema.
La pròpia existència dels emissaris submarins és una de les vergonyes del sistema.
Ja sap que part d'eixos emissaris submarins es van fer en la cèlebre època socialista, no?
Bo, això no vol dir que estigueren ben fets, no sé si tècnicament havia una altra alternativa o no.
Però en aquests moments, en què tècnicament crec que es poden plantejar alternatives molt més viables, considerem que en cap moment està justificada la seua existència i molt menys, molt menys, segons pareix en el II Pla de sanejament, que vostés han presentat recentment, no solament es respecten eixos més de vint emissaris submarins sinó que inclús es planteja la possibilitat de construir més.
En tenim un, a més, pendent, que també haurà alguna pregunta un dia d'estos sobre el tema del de Santa Pola, el cèlebre de Santa Pola.
Però és que vostés, inclús, van més enllà.
En eixe document plantegen que és convenient, inclús aposten descaradament, aposten per la potenciació dels emissaris submarins.
La qüestió és molt preocupant.
Per cert, eixe II Pla de sanejament arriba tard, arriba tard i mullat, podríem dir, en el sentit que a l'hora del finançament ja vorem d'on ix.

Però, clar, per a nosaltres.
.
.
home, jo comprenc que vosté ha d'adornar un poc el tema, dir que és que hi ha determinats moments que no se sap què fer amb les aigües, que si les aigües pluvials, com si les aigües pluvials pogueren anar per un emissari, però, bo, cal adornar la qüestió.
Però, home, estem parlant de 150 hectòmetres cúbics, i m'estic referint a dades de la seua conselleria.
Bo, si vol que li diga.
.
.
crec que eren 143.
Sí, sí, això està escrit per la seua conselleria i m'imagine que no haurà tirat a l'alça, m'imagine que haurà intentat tirar el més baix possible.

Això vol dir que estem parlant d'aproximadament la meitat del cabdal que s'està demanant a la conca del Xúquer del Pla hidrològic nacional.
Vosté sap això què vol dir?
Estem demanant que de un riu, que nosaltres considerem que no està en condicions de suportar eixa extracció, es done una quantitat d'aigua la meitat de la qual, solament mitjançant emissaris submarins, estem tirant-la a la mar.
Dades oficials de la pròpia conselleria.
Jo crec que és una magnífica propaganda perquè per ahí es donen eixos recursos.

Damunt d'eixos 150 hectòmetre cúbics, i tornem a la mateixa informació oficial, una tercera part s'aboca pràcticament sense cap tractament previ.
I el qui ho dubte que es pegue un bany en algunes d'estes platges que després igual podem anomenar.
Ahir mateix eixia la cèlebre platja del Morrongo allí en Benicarló, inclús el mateix conseller, col·lega seu en el tema, textualment va dir allí que el millor seria que es tancara eixa platja i no entenia com l'ajuntament encara no l'havia tancada.
Per tant, estem parlant d'una cosa.
.
.
*(Remors)* Això ho va dir ell, no ho vaig dir jo, jo estic repetint el que ell va dir.
Estem, estem en aquests moments, sense exageració, contaminant la mar, enverinant la mar, perquè el que estem tirant ahí no s'hauria de tirar.

Vostés mateixa plantegen que solament el 45% d'eixes aigües que s'aboquen a la mar té tractament secundari, el 45%.
L'altre 55% hi ha de tot, de tot, en majúscules.
Jo crec que és suficientment exponent de quina és la situació.
Nosaltres no coincidim, i crea's que ho lament, que el nostre país siga exemplar a l'hora de la depuració de les aigües.
Això és una cosa que vosté ha fet normalment molta propaganda del tema que al País Valencià estem en capçalera d'eixe tema.

L'Institut Nacional d'Estadística, que no està manipulat per nosaltres, evidentment, fa dos mesos escassament deia que el País Valencià està a la cua de les comunitats autònomes, som la tercera per darrere, la tercera.
Se depura ­dades de l'any 2001­ 0,13 metres cúbics habitant/dia, quan la mitja estatal està en 0,19.
I això són dades oficials.
Estem un 30% per davall de la mitjana estatal i, torne a dir, dades oficials.
Dades oficials també són que quasi dels 400 hectòmetres cúbics que depurem estem reutilitzant una tercera part escassament.
O siga, què és el que està passant?
Tanta aigua ens sobra, senyor conseller, que estem tirant-la en el primer barranc que trobem per ahí, en la mar, on siga?
Tant de malbaratament?
Anem a continuar amb eixa política?

Ara vosté en eixe II Pla diu "bo, volem augmentar fins a 272 hectòmetres".
Però si és que entre el que estem tirant, dades que vostés mateixa figuren en eixe II Pla de sanejament, que diuen que si en les actuals depuradores el que estan depurant ho depuraren correctament, i correctament, senyor conseller, permeta'm que li diga que no és el tractament secundari, el tractament secundari és una millora revolucionària, però revolucionària sobre el que hi ha ara, però vosté estarà d'acord amb mi en què legalment les aigües depurades, inclús en el sistema secundari, no s'han d'utilitzar per a reg en general.
Vosté estarà d'acord, perquè és el que diu la llei.
O siga, com a màxim es permet el reg de determinats tipus d'arbres, però no d'hortalisses, etcètera.
I això està fent-se i a voltes sense el tractament secundari.

Per tant, a nosaltres sí que ens preocupa vore eixa actitud per part de vostés en la qual pareix que tot es resol en demanar aigua, quanta més millor i, bo, traïdors el qui diga el contrari.
I, en canvi, a l'hora de la veritat, ho dic perquè ahir, crec que era ahir, vaig dir: ací acabaran duent al paredó a algú, perquè, clar, les acusacions ací de lesa pàtria i eixe tipus de coses, jo crec que és un poc exagerat.

Aleshores, jo crec que, primer de tot, per a tindre legitimitat, per a tindre legitimitat a l'hora de fer este tipus de peticions seria donar exemple.
Cal fer els deures.
I, en eixe sentit, jo pense que és el pitjor, el pitjor exemple que pot donar una comunitat que està demandant eixos recursos i que al mateix temps, oficialment, ja no dic.
.
.
perquè és que la oposició ja sabem que és això, no?
, molt roïna i sempre està.
.
.

Jo em base en les dades oficials.
Estic convençut que les dades oficials estan inflades a l'hora d'intentar adornar la cosa.
Però, bo, anem a deixar-lo en el que està escrit, però és que les dades oficials amb el que està escrit ja són massa preocupants.

A banda d'això, quina garantia podríem donar als valencians i valencianes que eixos cabdals immensos que van a la mar van en bones condicions?
Es fa algun control d'eixos emissaris que cada dos per tres estan trencant-se o estan aflorant?
En el que duem d'any, en la platja de Ferris en Torrevella, en Dénia l'Albufereta, la platja de l'Arenal a Xàbia, Pinedo, Benidorm, Morrongo a Benicarló.
.
.
O siga, si és que és una cosa.
.
.
Ha anomenat vosté Benidorm, podem parlar de serra Gelada, ahí ja ni tan sols.
.
.
Això jo pense que la política de vostés és la situació ideal, ni tan sols cal gastar res en depurar teòricament eixos cabdals, directament s'aboquen a la mar i és un estalvi energètic i econòmic estupend.
Però vosté sap el que està passant ahí a serra Gelada.
Ja sé que hi ha una construcció d'una depuradora que du un retard molt important i que segurament es quedarà *xiquica*, i vosté ho sap també, el dia que es pose en marxa.

En este aspecte sempre ens pilla el bou, i ens pilla el bou jo crec que deliberadament, perquè jo arribe a creure que vosté que coneix el problema, vosté a més professionalment és una persona que coneix estupendament el problema, i jo arribe a confiar en vosté en el sentit que vol solucionar el tema, el que passa és que a vosté li passa una cosa, que ja ho hem discutit en moltes ocasions, estic segur que dins d'un mes tornarem a discutir-ho, que vosté té una conselleria que és un poc allò de.
.
.
bo, en eixe aspecte un *chollo* per al conseller d'Hisenda, pot fer amb vosté el que vulga, li pot retallar, li pot crear una expectativa d'uns determinats recursos econòmics i als tres mesos s'ho lleven a altres companys de Consell.
O siga, en eixe aspecte pensem que no està fent-se el que caldria fer.
Que vosté sap perfectament el que caldria fer i que, per una falta de voluntat política, no.

I nosaltres considerem que no podem continuar amb aquesta política.
Ja no és perquè Europa ens crida l'atenció cada dos per tres, cas de Santa Pola, etcètera.
Ja no és perquè a la millor es puga dubtar del finançament del Pla hidrològic davant d'esta propaganda.
És que del que estem parlant ja és d'un malbaratament econòmic, perquè això costa diners i se suposa que eixes aigües pseudodepurades que s'aboquen a la mar costen diners.
Per què no es reutilitzen d'alguna manera?
O és que no fa falta reutilitzar-les?
Perquè si no fa falta reutilitzar-les s'haurà de plantejar, en eixe cas, tot el Pla hidrològic.
No es dóna compte que amb aquesta política estan posant al descobert la gran mentida del Pla hidrològic?
Precisament les comarques, teòricament, més deficitàries, són les que menys estan reutilitzant eixes aigües, tornem a dades del II Pla.
.
.

 

**El senyor president:**

Per favor, vaja acabant.
.
.

 

**El senyor Oltra i Soler:**

Ara de seguida.

.
.
.
i a més on més emissaris submarins hi ha.
Per tant, això sí que ens agradaria que ho contestara.

Gràcies.

 

**El senyor president:**

Gràcies, senyor Oltra.

Grups que desitgen participar?
Pel Grup Parlamentari Socialista, té la paraula el senyor Godoy.

 

**El senyor Godoy García:**

Muchas gracias, señor presidente.

Señor conseller, agradecerle también la comparecencia en esta comisión en un tema tan importante.
Yo creo que en la Comunidad Valenciana en este aspecto tenemos un problema, un problema grave, y desde luego no se avanza ni ignorándolo, ni ocultándolo.
Y la primera sensación que da cuando uno mira a las páginas web, en este caso a la Entitat de Sanejament, es la poquísima información ambiental que contienen sobre este asunto, lo que parece que le lleve a uno a imaginar que los logros no deben de ser excesivos cuando no están consignados aquí.
Simplemente tres mapas con los puntos donde existen estos emisarios submarinos, no creo yo que esto sea una información ambiental excesivamente relevante.
Y yo creo que tampoco se trata de utilizar en este caso el derecho de información ambiental que nos dan las directivas europeas, puesto que usted está aquí y supongo que nos va a informar ampliamente.

En cualquier caso, otra información que se puede tener y que ha aparecido en la prensa es también preocupante.
Dice así: "El volumen de agua depurada, vertida al mar mediante emisario submarino, es considerable ya que supera los 148 hectómetros cúbicos al año.
Un 45% de toda esta agua recibe un tratamiento secundario previo a su vertido, quedando el resto sometida a tratamiento físico-químico o, al menos, a desbaste de sólidos".

Nos dan alguna información más adicional.
Esta ya es muy poca, porque dice que supera los 148.
A mí me gustaría saber exactamente cómo lo saben, cómo lo saben, en cuánto lo supera y, si no es mucho pedir, el desglose exacto por cada uno de los emisarios.
Si lo supera en diez, en veinte, en cincuenta o en dos o en tres.
Eso sí le agradecería que nos lo dijera.

Y otra de las informaciones que nos da, pues también es una información muy general.
Zonas sensibles que reciben un mayor volumen de agua residual depuradas nos dicen se localizan en la zona 6 de saneamiento, fundamentalmente la Albufera, seguida de las existentes en la zona 12, sectores litorales de Denia-Xàbia, Calp; zona 3, Prat de Cabanes, litoral de Benicàssim-Castellón.
El porcentaje de aguas depuradas con calidad adecuada, las que cumplen con la directiva 91/271,oscila entre el 21,7% en la zona 3, la Plana Alta y Baixa, y el 56,6% de la zona 6, Camp de Túria, Horta, nord-est y sud de València.
Yo creo que eso también es muy poca información.

No es que se tenga miedo de hablar de los vertidos, es que no se querrá tampoco causar ningún tipo de alarma, pero yo creo que no son cuestiones que nos tengan que alarmar sino que son cuestiones de las que hay que informar y que hay que resolver.
La cantidad de 150 hectómetros cúbicos vertidos al mar, fundamentalmente de aguas residuales, además del impacto ecológico que tiene sobre las aguas marinas, sobre las praderas de poseidonia, puesto que algunos de los emisarios están situados o bien al lado, en sus inmediaciones, o bien casi encima de ellas, los procesos de degradación que están sucediendo, que usted conoce, en algunos casos procesos incluso de regresión, pues que es algo que tenemos que afrontar.
Y es también importante afrontar todo aquello que respecta a la reutilización de las aguas.
150 hectómetros cúbicos, que se decía anteriormente, es casi la mitad del trasvase del Ebro.
Y bueno sería que pudiéramos reutilizar el máximo.

Yo sé que tienen un ambicioso plan de reutilización por parte de la conselleria de 274, 280 hectómetros cúbicos al final de este proceso del II Plan de saneamiento.
Y, ya le digo, me hubiera gustado ver eso reflejado también en el análisis aquel del Plan hidrológico nacional, lo podían haber reflejado exactamente, pero esas cosas tienen que llegar.

Solamente decirles que no es la primera vez que nosotros planteamos esta cuestión.
Que ya hace dos años el propio Grupo Parlamentario Socialista planteaba un Plan de rehabilitación de los emisarios submarinos de las zonas costeras de la Comunidad Valenciana, que incluso algunos diputados del Grupo Popular también se pronunciaban, en cuanto al objetivo, de sustituirlos por depuradoras completas con un tratamiento terciario que permita reutilizar las aguas.
Algo se ha andado, por supuesto, en estos años, por supuesto que sí.
Y en eso no son ajenos los fondos europeos que nos han financiado prácticamente el 50% de las obras, pero queda mucho que andar.

Yo quisiera más concreción en el análisis, datos más concretos y pedirle que hicieran una auditoría de estos emisarios, si es que no la tienen.
Y que nos respondiera ­perdone que me pase, un minuto solamente­ cuál es el volumen actual de vertidos por cada emisario submarino, por cada uno, y de los aliviaderos también; quién y cómo están controlando ese vertido; qué tipo de tratamientos se está aplicando a cada uno de los vertidos, por depuradora, por emisario, y si se realiza un plan de seguimiento técnico anual de los vertidos, que debería realizarse según sus propias disposiciones; quién lo realiza, cuáles son los resultados para este último ejercicio y qué medidas correctoras se están adoptando en la actualidad.
Que fuera más concreto.

 

**El senyor president:**

 

Muchas gracias, señor Godoy.

Por el Grupo Parlamentario Popular, tiene la palabra el señor Maluenda.

 

**El senyor Maluenda Verdú:**

 

Gràcies, senyor president.

Senyor conseller, jo, primer de tot, vull felicitar-lo pel balanç tan positiu que presenta la culminació del primer Pla director de sanejament i les importants millores que s'han fet al llarg de tota la geografia valenciana, que mos ha permés disposar de 375 depuradores, i que, a més, s'hagen superat les exigències de la Unió Europea, que com vosté sap era que per a l'any 2005 tots els nuclis de població de més de 2.
000 habitants tingueren el seu propi sistema.
I ja en el 2000, en l'any 2000, gràcies al compliment d'eixe primer pla director ja vam aconseguir que les tingueren les poblacions de més de 500 habitants.

També congratular-nos per l'aprovació del segon Pla director, que tendix no solament a augmentar la quantitat de l'aigua depurada sinó, a més, millorar eixa qualitat.
L'aplicació del sistema secundari i, en molts casos, el terciari jo crec que va a fer que la utilització de l'aigua i, a més, l'emmagatzemament de l'aigua, que no podia fer-se fins ara, permeta no haver d'estar evacuant constantment a través dels emissaris submarins.
Els emissaris submarins que tots sabem que no és un invent nou, que han d'estar, sobretot en eixos moments que l'aigua no té el tractament adequat i per les pluges no s'utilitza en eixe moment, no se podria emmagatzemar i després utilitzar-ho per a temes mediambientals ecològics o per a ús agrícola en molts casos.

Per tant, s'estan exagerant les xifres dels vessaments de forma desorbitada.
Vosté sap perfectament.
.
.
Jo vullguera recordar, vullguera recordar una cosa que ahir, al llarg del debat d'una iniciativa que vam plantejar per recolzar la petició que farà el govern d'Espanya per a finançar el Pla hidrològic nacional amb fons europeus i que el Grup Socialista no va votar favorablement, vam dir, com a mostra, que en l'època en què governaven els socialistes es vessava, tan sols de Pinedo, es vessava al mar quasi un milió de metres cúbics.
I me va preguntar el senyor Godoy, des del seu escó: "En quin període?
" I li vaig contestar: "En un mes".
Doncs, mire, jo vull que sàpia el senyor Godoy que açò sí que era desaforat, això era una barbaritat.

En Pinedo, en l'any 1994, concretament se vessaven 3 metres cúbics per segon, 3 metres cúbics per segon d'aigua no tractada, d'aigua no depurada, que aplegava al mar a través del llit nou del Túria, a través de canalitzacions i a través de l'emissari.
Eixos 3 metres cúbics per segon signifiquen 95 hectòmetres cúbics d'aigua a l'any.
Només en Pinedo!
95 hectòmetres cúbics a l'any, o el que és el mateix, 9,5 milions de metres cúbics a l'any, que això és una verdadera barbaritat.

Clar, no entenc com ara fan eixos plantejaments i no miren arrere i se donen compte del que feen.

Jo crec, senyor conseller, que estem en el camí adequat.
Que hem demostrat a tot Espanya que tenim els deures ben fets, que hem segut capaços de fer l'aprofitament global dels recursos interns, que hem millorat la quantitat i la qualitat de l'aigua depurada i que, per tant, ja l'última possibilitat que mos queda per a poder absorbir el dèficit hídric que sofrim durant tantíssims anys és el transvasament d'aigües de zones excedentàries a la nostra, que és deficitària.

Però no és la solució només el tema del transvasament de part dels sobrants de l'Ebre.
Això és una política complementària a la que des de 1995 està portant endavant el Consell de la Generalitat.
I que me consta que amb els plantejaments que en estos moments té el govern eixit, també del Partit Popular, en les últimes eleccions, per a esta VI Legislatura va a continuar amb eixa política d'aprofitar tots els recursos, amb eixa política de depurar més i millor cada dia, per a poder continuar demostrant a tota la societat espanyola i a eixos polítics que critiquen l'ús que se fa de l'aigua en la Comunitat Valenciana, que som un exemple d'utilització global dels nostres recursos i que, per tant, atenent el que el Llibre Blanc de l'Aigua marca, som mereixedors que eixa part d'aigua que va a parar al mar després d'atendre les necessitats de la conca de l'Ebre i del mateix Delta, part d'eixa aigua, que vinguen 1.
050 hectòmetres cúbics a atendre les necessitats del Xúquer, de Múrcia i Almeria i d'abastiment a poblacions de la província de Barcelona.
Per què?
Perquè hem demostrat que hem aprofitat fins al màxim els nostres recursos en una política hidràulica molt encertada.

I, per tant, senyor conseller, té el recolzament del Grup Parlamentari Popular i de tota la societat que representem, que és majoritària en esta comunitat, perquè continue amb eixes polítiques encertades que justifiquen la demanda que estem fent i el dret que tenim a aigües procedents del riu Ebre, perquè ja hem fet els deures com s'havien de fer i, per tant, estem molt satisfets i el felicitem una volta mes.

Res més i moltes gràcies.

 

**El senyor president:**

 

Moltes gràcies, senyor Maluenda.

Per a donar resposta conjunta a tots els grups, té la paraula l'honorable senyor conseller.

 

**El senyor conseller d'Infraestructures i Transports:**

 

Gràcies, president.

Senyor diputat, jo, a voltes.
.
.
o a veces una imagen vale más que mil palabras.
*(El conseller desplega un plànol)* Mire, situación.
.
.
, es el plano de la Comunidad Valenciana, año 1993, cuando el Plan director de saneamiento empieza a ponerse en funcionamiento.
Año 2003, cada puntito azul o cuadrito es una depuradora.
Solo hay que ver la diferencia entre uno y otro.
Cada puntito rojo es una depuradora en que las aguas no tienen, en el momento de confección de este documento, un tratamiento suficiente.
Hay depuradora pero el tratamiento no es suficiente.
También ha cambiado de forma importante, sobre todo las grandes depuradoras, que son las del cuadro.
El volumen de agua que se trataba en unas condiciones y que se trata ahora.
.
.
bueno, la diferencia es impresionante, es impresionante.

Y a mí me llama la atención cuando van a la página web y encuentran o no encuentran la información, y hablan como si hubiéramos terminado ahora de empezar a trabajar todos, como si nadie nunca hubiera hecho nada, como si no hubiéramos tirado ninguna piedra nunca, nadie o roto ningún plato.
Parece que hasta hace ocho años todo era de una manera y en estos ocho años todo se ha hecho mal.
Y dicen: "No, explíqueme cómo se van 150 hectómetros cúbicos de agua al mar.
" Yo digo: "Bueno, me lo dirá de broma, me está tomando el pelo o tiene mucha cara.
" No lo sé, porque.
.
.
¡si ustedes plantearon un Plan de saneamiento donde no decían que había que depurar las aguas ni tratar las de Pinedo!
No solo hicieron una obra que valía un montón de millones y se subieron a un cochecito para ir por el emisario ese, que lo pasearon un montón, sino que en el propio Plan de saneamiento decían que eso no hacía falta.
Y ahí estaban tirando al mar cien millones de metros cúbicos de agua por ese emisario.
¿Quiere que le diga más de emisarios o ya con eso vale?
No puede ser.

Yo plantearía un tema, o sea, venimos a la comisión y hablamos todos de verdad, en serio, de los temas y yo contesto de verdad y en serio.
Pero si no, si lo que queremos es quedar bien o lo que queremos es olvidarnos de todo como si el mundo no hubiera existido antes, pues yo también lo sé hacer.
Pero eso no es.
Si queremos hablar en serio.
.
.
Ustedes plantearon un Plan de saneamiento ­no sé si Izquierda Unida o l'Entesa colaboraba también en el gobierno entonces, pero me imagino que sí que estaba de acuerdo con ese Plan de saneamiento­ donde no hacían todas las depuradoras, donde respetaban esos emisarios que hay ahí.
Pero, ¿es que no se acuerdan?
Benicarló, que está el alcalde aquí, en el Plan de saneamiento dice que no hace falta depuradora, que con emisario vale, que se lo tenía que tragar.
Y hemos sido nosotros los que hemos dicho: "No, Benicarló necesita depuradora y hay que tratar las aguas.
Y hay que reutilizarlas.
Y si se tienen que verter al mar por el emisario, también.
Pero que se haga la depuradora".
Y aparte de que hemos terminado de aprobar el segundo Plan de saneamiento, aparte de eso, la depuradora está adjudicada y las obras se van a empezar, en Benicarló, en Vinaroz y en Peñíscola, que los habían olvidado.
Como estaban al norte, a lo mejor es que sabían que existían.

Pero lo más gordo es lo de Pinedo.
¡Si ustedes no han tenido nunca una verdadera política hidráulica, no se la han creído, no se la han creído!
Los de Izquierda Unida tampoco.
Una cosa es hablar desde la oposición y decir: "Qué mal lo hacen los demás y tal", pero no se lo han creído nunca porque, si no, no estarían repitiendo todo lo que repite continuamente, todos los días, cada vez que nos vemos.
Y yo le contesto, creo que con la mejor de las voluntades y de verdad que contestando con el corazón y diciendo la verdad.
No se lo cree lo que está diciendo, si no, no me lo explico.

No fueron capaces de hacer una verdadera política de reutilización ecológica ni medioambiental.
No se lo plantearon cuando estaban gobernando, porque si no, no aprueban ustedes un plan director de saneamiento diciendo que ahí están los emisarios.
Sabiendo además, y ustedes decían y aprobaban en las Cortes que la Comunidad Valenciana necesitaba entonces 900 hectómetros cúbicos de agua al año de déficit, que era deficitaria, 900 hectómetros cúbicos.
Ahora, por lo visto, no.
Ahora bebemos menos, gastamos menos y ahorramos más.
Ahora solo nosotros decimos que 400, y dice que tampoco.
En aquella época decían ustedes, todos, que eran 900 hectómetros cúbicos y, a pesar de eso, dicen: "No, necesitamos 900 pero como nos sobra, la de Pinedo la tiramos, porque aquí lo del Júcar no hay que tocarlo, aquí se puede tirar todo.
" Y no es así.

Y nosotros hemos puesto orden en el Júcar.
Hemos dicho a los regantes de aquí que se tienen que apretar el cinturón, y ellos, con nosotros, están modernizando, están aprovechando mejor los recursos y están dispuestos a hacer eso.
Y no solo a reutilizar las aguas sino modernizando lo que es la Acequia Real del Júcar, para ahorrar un volumen importante de agua.
Y por primera vez en la historia, porque más de 500 años se estaba pidiendo y no lo habíamos conseguido, todos los usuarios del Júcar dicen: "De acuerdo.
Con esa política de ahorro, de modernización que se va a pagar y que se va a hacer, y con esa reutilización que ustedes están empezando a hacer, nosotros estamos de acuerdo, aprobamos el plan de cuenca y dejamos que se haga el Júcar-Vinalopó".
Lo aprobamos todos.
Y nosotros lo hemos hecho.

Pero, ¿cómo ahora se vienen a tirar las manos a la cabeza si 150 hectómetros cúbicos se pierden?
¡Pero si no se lo habían planteado en la vida, que se podían reutilizar.
Si parece que lo hemos inventado nosotros!
Y ahora dicen: "No, açò no és prou.
Es que nosotros no lo habíamos pensado bien pero hay que hacerlo más y mejor.
" Dispuestos también, hacemos un segundo plan de saneamiento donde decimos "además planteamiento terciario".
Y en unas zonas determinadas, cosas que yo creo, vamos.
.
.
, se están haciendo en Canarias, solo, de todo el mundo, en Canarias, y nosotros lo estamos haciendo en Alicante y, en este caso, en la Marina Baja, porque se están reutilizando de verdad el cien por cien de las aguas, y le vamos a quitar la sal.
Y, además, con un convenio con los regantes que se obligan a reutilizarla y se obligan a pagar el mantenimiento y la explotación de eso, porque están de acuerdo, porque hemos sido partícipes de la necesidad y ellos han aprobado los proyectos con nosotros.
Están de acuerdo.
Y ustedes lo tienen que entender.
¡Si lo entienden los alcaldes suyos, en la zona del Vinalopó y en la zona de la Marina Baja!
No pueden hacer dos papeles, uno allí y uno aquí ¡Si están de acuerdo con nuestra política!

En la Vega Baja.
.
.
, bueno, lo de la Vega Baja igual.
El río está hecho una porquería.
Han venido estos i ara "el riu s'ha embrutat, de repent".
O sea, el río estaba siempre limpio y desde que está el gobierno del PP se ha ensuciado.
No se habían preocupado, en absoluto, de hacer ningún plan de saneamiento del río Segura, en absoluto.
Nosotros lo hemos puesto en marcha y el río ha cambiado de forma importante, importante, por parte de la Comunidad Valenciana y por parte de Murcia y por parte del gobierno central.
¿Que falta hacer cosas?
Por supuesto, por supuesto, pero estamos ahí, no nos hemos olvidado y estamos trabajando.

Yo estoy dispuesto a, con esa claridad, continuar hablando y continuar trabajando, pero vamos todos en esa línea.

 

**El senyor president:**

 

Muchas gracias, señor conseller.
*(Remors)*

Sí.
¿Para pedir aclaraciones o hacer alguna pregunta relativa a lo que ha expuesto el señor conseller?
Señor Oltra.

 

**El senyor Oltra i Soler:**

 

En primer lloc manifestar la nostra preocupació pel to que ha utilitzat el senyor conseller.
No sé si és que esta vesprada li ha passat alguna cosa.
Però l'hem vist massa.
.
.
massa.
.
.
no sé, histèric no sé si seria la paraula *(Remors)* Però, molt desenfocat.

 

**El senyor president:**

 

Senyories.
.
.

 

**El senyor Oltra i Soler:**

 

Molt desenfocat almenys.
.
.
*(remors)*

 

**El senyor president:**

 

Senyories, per favor.
.
.

 

**El senyor Oltra i Soler:**

 

.
.
.
en la resposta que nosaltres esperàvem.
I que conste que en la intervenció meua inclús havia dit que jo confiava en vosté.
Ja no sé si retirar-ho, perquè, clar, ja després del que acabe de sentir, me dóna la impressió que igual és una aventura confiar en vosté.
*(Remors)*

Però clar.
.
.
Home, vosté, si és que té algun problema o alguna cosa en el Partit Socialista, que jo no vaig a eixir de defensor del Partit Socialista ­normalment en la història d'esta comunitat han coincidit els seus dos partits molt més que el meu, per cert­ doncs això s'apanya amb ells i a continuar.
Però nosaltres ni estem contents amb el que va fer el Partit Socialista en el seu moment.
.
.
i ho vam criticar, mai hem format part del govern del Partit Socialista a nivell de la comunitat autònoma, mai.
*(Remors)* No, en altres localitats és el Psoe i el PP els que estan manant per ahí.

Però bo, en eixe cas, nosaltres jo crec que ens mereixíem una contestació a una sèrie de preguntes que hem fet, basant-mos a més en documents de la pròpia conselleria.
O no hem de creure-mos els documents de la conselleria, senyor conseller?
Perquè clar, jo tinc ací una fulla, la 209, del segon Pla de sanejament, que diu el volum d'aigua depurada abocada al mar mitjançant emissaris submarins són 148 hectòmetres cúbics.

I ara no me diga que quan manaven els socialistes s'abocaven.
.
.
Perquè és que estava mal aleshores, però és que això ja fa ics anys.
El que interessa resoldre ara no és el d'ells, el que interessa resoldre ara és el problema que tenim damunt la taula, que són estos 148 hectòmetres cúbics.
Això és al que ha de dedicar-se.
No me faça propaganda.
Perquè el que hem sentit ací ha sigut un míting, un míting de que mals eren aquells i que bonics que som mosatros.
Però és que la campanya electoral ha acabat.
Està a punt de començar una altra, també és cert.
Però bo, no estem en este moment en això.
No estem en això.
Estem per a intentar resoldre un problema que nosaltres hem plantejat, perquè pensem que és un problema seriós no per a prendre-se'l en la frivolitat que vosté.
Jo és que l'he sentit d'una frivolitat increïble.
En un tema que ens pareix seriós.

Ja sé que això té aplaudiments per part d'una part de la gent, estupend, fabulós.
Però jo crec que això no és.
Tenim un problema ahí.
I tenim, o siga, una sèrie de deficiències, ja no a nivell d'informació.
La memòria de l'entitat quan va eixir, per cert?
Encara tenim la del 2001 em pareix que és l'última, no?
O siga, no ha eixit, estan amagant vostés informació deliberadament.
O siga, quan anem a tindre la del 2002?
En quin any?
O siga, per què no donen la informació correcta de tot això?
Quina garantia tenim que estan fent-se anàlisis d'eixes aigües que s'aboquen?

Perquè sabem que la conselleria de Medi Ambient feia anàlisis quant a la qualitat de les platges.
Però els emissaris tiren molt més avant.
Què està passant allà davant amb eixes aigües que s'estan abocant ?
Algú controla eixes praderies de posidònia a vore la situació ans i ara d'eixos abocaments d'aigües residuals?
Perquè no es depura com caldria?

Per què, en definitiva, senyor conseller, és més fàcil dur-se aigua de l'Ebre, en un cost ambiental i econòmic desbaratat, i no són capaços vostés d'intentar reaprofitar 150 hectòmetres cúbics que estan reconeixent que l'aboquen al mar?

 

**El senyor president:**

 

Senyor Oltra, vaja concloent, per favor.

 

**El senyor Oltra i Soler:**

 

Gràcies.

 

**El senyor president:**

 

Moltes gràcies, senyor Oltra.

Señor Godoy.

 

**El senyor Godoy García:**

 

Señor conseller.

Estoy bastante sorprendido por el tono y por los argumentos que usted utiliza.
Usted viene aquí a que se le controle, a que estas Cortes ejerzan un papel que tiene institucional que es el de control del gobierno.
Y desde luego, ni ha respondido usted a ninguna pregunta, y todo lo que se ha dedicado a hacer es bastante frivolidad, y bastante mirar a un gobierno que estuvo aquí hace diez años pero que no está ahora mismo gobernando aquí.

Y sin embargo, señor conseller, y esto sí se lo he de reprochar, no ha tenido a bien responder a las preguntas que se le han formulado.
Se le ha formulado la pregunta muy clara de cuál es exactamente el volumen actual de vertidos por cada emisario submarino, y el total general.
Que nos lo diga, y quién y cómo se controlan esos vertidos, y qué tipo de tratamiento se aplica en cada uno de los vertidos, y qué medidas correctoras se están adoptando para evitar los impactos, y si realizan un seguimiento técnico, que lo realiza, de estos vertidos de los emisarios submarinos, quién los realiza y cuáles son sus resultados para el último ejercicio.
Me parece que son preguntas muy razonables, cuando se está explicando la política futura de los emisarios submarinos de esa conselleria.

Le quiero recordar que en efecto, se realizaron bastantes emisarios submarinos en los años 80 y 90, final de los 80 y principios de los 90.
Y también le recuerdo que existía otro marco legal, otros problemas, y que no existían entonces fondos para la depuración de aguas.
Y que entonces jugaron un papel.
Pero ahora existen nuevas regulaciones, existen fondos europeos que aportan casi el 50% de la financiación, y soluciones técnicas más adecuadas.
Por tanto, lo que le estamos pidiendo es que tenga también una eficacia su política, y que nos la diga.

Porque viene usted aquí, señor conseller, y se lo repito de nuevo y es doloroso, viene usted a ser controlado y a que controlemos su política.
Porque nosotros representamos al pueblo valenciano, y usted es el ejecutivo aquí.
Y eso me gustaría no tenérselo que recordar continuamente, pero hoy me parece que lo debo hacer porque usted se ha excedido.

Mire, si no quiere dárnoslos de todos, dénos por lo menos las cifras de los emisarios submarinos más importantes.
Por ejemplo, díganos actualmente Castellón, qué vertido tiene Castellón al mar de aguas residuales, Pinedo, Gandia, Denia, Rincón de León, en estos momentos.
Díganos al menos los más importantes si no quiere decirnos todos ellos.
Pero haga usted el favor, traiga aquí.
Haga usted una auditoría y presente usted los datos ambientales, porque la información ambiental tenemos derecho los ciudadanos a conocerla.

Y en segundo lugar, pedirle a usted un esfuerzo de reutilización.
Bien, hay unas previsiones en el segundo Plan de saneamiento, pero pedirle a usted un mayor esfuerzo de reutilización está no solamente entre nuestros derechos, sino entre nuestras obligaciones.

 

**El senyor president:**

 

Muchas gracias, señor Godoy.

Para contestar tiene la palabra el señor conseller, para cerrar el debate.

 

**El senyor conseller d'Infraestructures i Transports:**

 

Gracias, presidente.

Yo.
.
.
Vamos, quiero pedir excusas si es que me he excedido en algo.
Yo creo que no, creo que no.
*(Remors)*

 

**El senyor president:**

 

Señorías, por favor.

 

**El senyor conseller d'Infraestructures i Transports:**

 

Creo que no.
Pero pónganse en mi sitio también.
Yo sé que no es fácil, que no es fácil.
Bien.
Pero pónganse.
.
.
*(rialles)* No, no lo hago.
.
.
*(Rialles.
Veus)* No, no lo hago con ninguna.
.
.
*(Remors)*

 

**El senyor president:**

 

Señorías, por favor.
Ruego silencio, señorías.
Señorías.

 

**El senyor conseller d'Infrastructures i Transports:**

 

No lo digo con ningún doble sentido.
Porque cada uno está en el sitio que está, ¿no?
Y de alguna manera.
.
.
de verdad que estamos haciendo yo creo que un trabajo importante.
Mire, más de 300 depuradoras, aproximadamente, 280 o 300 depuradoras nuevas; 70 o 80 que se han reformado totalmente.
Tratamientos terciarios, problemas ambientales fuertes que se han solucionado en una gran medida, actuaciones que lo ve todo el mundo, y ustedes yo creo que también.

Y entonces vienes aquí, después de estar ocho años haciendo eso, y creo que contándolo a todo el mundo.
A lo mejor uno lo que pasa es que lee más lo suyo y no lee lo de otros.
Yo lo veo mucho en la prensa, que sale esto y tal y que.
.
.
Me da la sensación, digo, no puede ser, tienen que estar informados y tienen que saber todo lo que se está haciendo, ¿no?
Y además también estaban gobernando.
.
.
y sin acritud, y sabían lo que se hacía, pues no pueden reprochar ahora una serie de cosas porque se necesita un tiempo para hacer las cosas.

De lo más gordo de todo, y sin reproches, Pinedo en su momento, pues puede que fuera una buena cosa y una buena aventura.
Pero no tan buena cuando de verdad se estaban pidiendo 900 hectómetros cúbicos desde las Cortes Valencianas al Ebro, y se planteaba un emisario, y se hizo, al mar de Pinedo para tirar 100 hectómetros cúbicos de agua al año, 100 hectómetros cúbicos de agua al año y hacen esa inversión.
Bueno, pues de los 145 que dicen que se van al mar, 100 aquí, 100.
Dentro de unos meses, de aquí puede que no vaya nada.
¿Por qué?
Porque estamos tratando, estamos terminando la depuradora de Pinedo con tratamiento terciario y con la reutilización en toda la zona.

Bueno, pues sólo Pinedo es el 70% de todo el problema, sólo Pinedo.
Por eso, cuando yo hablo de los temas de modernización hablo de la Acequia Real del Júcar, porque es donde se utilizan más de 400 hectómetros cúbicos, y la modernización significa un ahorro de 150, que es el 80% del problema de la modernización.
Y cuando hablo de depuración pongo el ejemplo de Pinedo porque es casi el 80% del problema de la reutilización y del problema del tratamiento.

Y por eso tienen que comprender ustedes que a mí me asombre cuando les asombran los problemas estos.
Bueno, es que no se acordarán de lo que.
.
.
tal.
Pero sin acritud, sin ningún interés de hacerlo mal.
Es que es así, es que es así, y no ha habido esa política, y es verdad.
Y ustedes me lo reprochan a mí y me controlan, pero ¿podré yo decir la verdad, que la conozco en este caso porque llevo muchos años trabajando en este tema?
Yo creo que sí.
Si quiere conocer los datos de todos los emisarios, empiezo del primero al último; si quiere una fotocopia se la doy.
*(Remors)* Bien.
Vinaroz, 7.
000 metros cúbicos al día, con el plan de saneamiento, el primer plan de saneamiento, que decía que en Vinaroz no hacía falta hacer una depuradora, es que lo decía el plan, no es que yo.
.
.
"Nos está atacando", no.
*(Remors)* Es que no había depuradora en Pinedo.
Y nosotros estamos haciendo la depuradora en Pinedo para no verter nada, y que si se vierte algo sea en buenas condiciones, que esté en condiciones.

Y no se nos puede tirar en cara eso.
Dice: "¿para qué los emisarios?
".
Xe!
, perquè si plou i no se pot gastar eixa aigua haurà de tirar-la d'alguna manera!
O mos la bevem tota directament?
És impossible, haurà de tindre una eixida.
*(Remors)* Farà falta.

 

**El senyor president:**

 

Senyories, per favor.

 

**El senyor conseller d'Infraestructures i Transports:**

 

Entonces, ese es el tema.
O sea, que no hay, de verdad y sin.
.
.
aquí estamos, yo creo que no hay prensa, estamos nosotros solos.
*(Rient-se.
Remors)* No hay ningún problema en que tengan toda la información del mundo.
Yo creo que la semana que viene tenemos el consejo de participación de la Entidad de Saneamiento, el Consejo de Administración, donde están los sindicatos, están los usuarios y está todo el mundo representado allí dentro, y yo creo que la memoria del año.
.
.
Hombre, todo el mundo que forma parte del tema este.
Está la memoria del plan, toda la memoria del año pasado yo creo que está.
Vamos, verla y que se pase a todo el mundo.
Y que no hay ningún problema en decir lo mucho, lo mucho que se ha hecho en todos los temas de saneamiento, ningún problema.

De verdad que estamos cumpliendo.
¿Que faltan cosas y hay problemas?
Sin ninguna duda, pero que se ha hecho mucho.
.
.
Es gráfico, es gráfico el planito este que les enseñaba hace un momentín.
Y no hay ningún invento.
Es un montón de depuradoras.
Y es cierto que hemos aprovechado los fondos europeos, como creo que es nuestra obligación, y hasta el tope, hasta lo que podamos, vamos a aprovechar los fondos europeos para hacer esos temas.

Y es cierto que en algunas actuaciones se están haciendo cosas que no se han hecho en ningún sitio.
¿Tiene mérito?
Pues no lo sé, seguramente el mérito que tiene es que, como tenemos problemas de agua, tenemos que esforzarnos más, aplicar nuevas tecnologías más rápido que en otros sitios donde tienen menos problemas de agua, pero lo estamos haciendo.

Bueno, yo, de verdad, de la Entidad de Saneamiento o de la Conselleria de Obras Públicas ningún problema para dar toda la información que necesiten, y aquí también.

Gracias.

 

**El senyor president:**

 

Moltes gràcies, senyor conseller.

Senyories, jo vullc agrair una volta més al senyor conseller la seua assistència i la col·laboració de tots vostés per tal com s'ha pogut arribar a concloure l'orde del dia de la comissió.

Acabat l'orde del dia, s'alça la sessió.

 

*(S'alça la reunió a les 18 hores i 7 minuts)*