Untitled Document

<!--
body {
color:black;
}
.text3 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
text-decoration:none;
color:black;
}
.text5 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
font-weight:bold;
text-decoration:none;
color:black;
}
.text2 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
font-style:italic;
text-decoration:none;
color:black;
}
.text4 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
font-weight:bold;
font-style:italic;
text-decoration:underline;
color:black;
}
.text1 {
font-family:'Times New Roman','Times','serif';
font-size:14px;
font-weight:bold;
font-style:italic;
text-decoration:none;
color:black;
}
.para3 {
text-align:justify;
}
.para5 {
margin-right:29,2px;
text-align:justify;
}
-->



Comissió de Coordinació,
Organització i Règim de les Institucions de La Generalitat
realitzada el dia 17 de juny de 2008.
Comença la reunió a les
10 hores i 46 minuts.
Presideix el diputat senyor Rafael Maluenda
Verdú.
Reunió número 9.

Projecte de llei de participació ciutadana de la
Comunitat Valenciana.
Debat en comissió (RE número 14.
088,
BOC número 56)

La senyora vicepresidenta:

Buenos días, señoras y señores
diputados.

Vamos a empezar la comisión.
Y le ruego a la
señora secretaria que compruebe si hay quórum.

(La senyora secretària passa llista per tal de
comprovar si hi ha quòrum)

(Ocupa la presidència el president, senyor
Rafael Maluenda Verdú)

El senyor president:

Moltes gràcies,
senyora secretària.

Comprovat el quòrum, en primer lloc, la
presidència vol disculpar-se pel retard en arribar, per causes que
no me corresponen; però, demane perdó, no obstant.

El primer punt de l'ordre del dia és
lectura i aprovació, si és el cas, de l'acta de la
reunió anterior.
Com de costum, les seues senyories, la tenen en la
carpeta.
És el moment, si volen fer alguna observació.
.
.
Del
contrari entendrem que queda aprovada.
Doncs bé, efectivament, queda
aprovada per assentiment.
Gràcies.

El senyor president:

El segon punt és debat en comissió del
Projecte de llei de participació ciutadana de la Comunitat
Valenciana.
Pregue als portaveus en este punt que s'apropen,
ací, a la mesa, per si poden comunicar les agrupacions, i aixina
agilitzem el debat.

Un és el debat previst en el punt número
2.
Per acord dels grups parlamentaris se fa una alteració quant a la
defensa de l'ordre de les esmenes; però no quant a les
votacions, que se seguirà rigorosament com marca el reglament.

Per tant, en funció d'este acord procedix
donar-li la paraula a la senyora Marco, que en nom del Grup
Compromís va a defensar les esmenes número 9, número
10, número 15, 17, 24, 26, 27, 33, 40.
.
.
Senyora Marcos, a
l'article 13.
.
.
¿són tres esmenes?

La senyora Marcos Martí:

Sí, 45, 46 i.
.
.

El senyor president:

45, molt bé.
Gràcies.

A l'article 14, la 50, 56, 58, 67, 68, 69, 70,
79, 80, 83, 85, 87, 92, 107, 112, 113, 119, 120 i 127.
Per a la seua
defensa, la senyora Marcos té la paraula.

La senyora Marcos Martí:

Moltes gràcies, senyor president.

Estem parlant de 30 esmenes parcials al primer text
normatiu sobre participació que se presenta en cap comunitat
autònoma.
Però, la veritat és que entre estes 30
esmenes, hi han esmenes de diferent tipus, des d'aquelles que es
referixen a qüestions de redacció, que nosaltres creguem que
milloren el text, i altres que diríem que són de fons.

La veritat és que no ens trobem davant
d'un avantprojecte de llei de participació.
Nosaltres entenem
que de moment la proposta és un avantprojecte de llei en el qual el
senyor conseller i el govern valencià està intentant crear
unes eines de pseudoparticipació ciutadana, que li donen legitimitat
en el futur per a aprovar allò que vullga, fent palés que
té en compte l'opinió de la ciutadania, però en
el fons no és aixina.

Quasi totes les eines d'aquesta llei se
supediten a un posterior desenvolupament reglamentari.
I nosaltres creguem,
i per això, això forma part de les esmenes, que cal que
algunes coses, com per exemple, fins i tot el Consell de Ciutadania, que
està creat ja de facto, la llei el deixa al marge.
Per tant, nosaltres creguem que
és necessari garantir un dels drets estrella, que és la
participació en l'elaboració dels projectes legislatius
i, sobretot, la participació en la conformació de les
polítiques de l'administració.

Estem parlant d'una qüestió
important que és -jo crec que a tot el món li
importa- que és la participació democràtica, la
participació directa, la utilització de les noves
tecnologies, precisament per eixa conformació de
l'opinió davant de l'administració, i
també per a la creació de projectes de llei.

De totes maneres esta llei genera contradiccions
perquè, per exemple, diu en el seu començament que es
precís motivar la ciutadania, per a la qual cosa és
imprescindible una educació per a la ciutadania.
És
curiós que per altre costat, eixa educació per a la
ciutadania s'estiga qüestionant des de la Conselleria
d'Educació.
Em sembla que el mínim que pot fer el
conseller -en este cas, Blasco- i el Consell, en el seu
conjunt, és no entrar en contradiccions pel que fa a projectes
legislatius o a normes que emanen d'altres conselleries.

Creguem que és necessari que en esta llei quede
garantit el dret a conéixer, el dret a ser informats de les
iniciatives, de les actuacions públiques del govern valencià
i el dret a consultar els balanços de gestió que fins i tot
elaboren les diferents conselleries.
És curiós que a vegades
quan eixe dret se'ls nega als diputats que tenim la capacitat de
controlar el govern, és prou increïble que en esta llei se diga
que se'ls va a concedir tots eixos drets als ciutadans i a les
ciutadanes.

Creguem que mitjançant la llei, si no és
possible millorar el seu contingut a través del tràmit
parlamentari, se creen unes ferramentes de pseudoparticipació que
donen legitimitat cívica per aprovar en el futur el que vullga el
govern, realment sense tindre en compte què és allò
important des del punt de vista de la democràcia participativa.

Per tant, nosaltres, el que creguem és que
aquesta llei és una llei molt insuficient.
Per això hem
presentat estes 30 esmenes parcials.
Creguem que cal no deixar-ho tot a la
regulació reglamentària i cal establir -i per
això algunes de les esmenes van en eixe sentit- nous
títols i mecanismes que garantixen que, per exemple, no
ocórrega el que dia el conseller quan va presentar aquesta llei, que
diu que més de 50 associacions li havien donat el vistiplau al text
legislatiu, però la realitat és que a nosaltres ens consta
que les associacions amb més presència, amb més
importància dintre de la societat espanyola, aquelles que estan
realment estructurant el teixit cívic, no han sigut, en absolut,
considerades ni convocades.
De fet, l'avantprojecte d'aquesta
llei, que va ser sotmés a consulta en moltes de les associacions, de
fet les aportacions que estes han fet no s'han tingut en compte, en
absolut, per a l'hora de confeccionar el projecte de llei.

Creguem que de fet hi han qüestions
increïbles, com és eixa permanent referència a la
transparència informativa i el dret a la informació, que
contrasta amb l'opacitat amb la qual desenvolupa el dret
d'accés als mitjans públics.
Quan la televisió
valenciana no s'ha aconseguit mai, fins ara, primer, generar el
consell consultiu, sinó, a més a més, ni s'ha
avançat en la llei de l'audiovisual, i no se té en
compte, no s'ha desplegat mai aquell aspecte de la llei que fa
referència a la participació de la societat civil en la
graella, això encara no s'ha aconseguit, i ja estava en la
legislació inicial de la constitució de Radiotelevisió
Espanyola, doncs la realitat és que és molt complicat
creure's que se va, malgrat les referències de la llei, se va
a tindre en compte això de la transparència informativa i el
dret a la informació.

Per tant, nosaltres, ens sembla que cal, a més
a més, incloure qüestions referents als ajuntaments, regular
l'accés a Radiotelevisió Valenciana, fer un
títol específic del Consell de Ciutadania i, sobretot,
també parlar de la composició i de les competències
del Consell Cívic.

És això el que fa, al voltant de les
esmenes, que acabem de presentar.
.
.
i hem passat a la mesa agrupades, que
en realitat són eixes 30 que comentàvem, i que creguem que
millora substancialment el projecte de llei.
I que estem disposat a
continuar treballant, al voltant d'això, fins que se
substancie directament en el ple aquesta proposició de llei.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Marcos.

Torn en contra, senyor Peral.

El senyor Peral Villar:

Muchas gracias, presidente.

Señorías.

El Grupo Popular va.
.
.
, en la línea de lo que
se expresó en el debate de totalidad, va a intentar ser lo
más generoso posible para poder integrar las propuestas que
están planteando los grupos, en particular, en este caso, las que
presenta su señoría Gloria Marcos, sobre el texto de la Ley
de participación ciudadana, sin perjuicio de que -como ya
hemos hablado-, podamos transaccionar alguna de las propuestas que
estudiaremos de cara al pleno para poder sacarlas adelante.

En este bloque vamos a aceptar, yo creo que un grupo
muy importante.
Vamos a aceptar en total 9, con la última que hemos
comentado antes de comenzar la reunión.

Y yo las tengo, presidente, con el número del
registro de entrada.
Intentaré identificarlas más adelante
con el número que aparecen publicadas en el diario.
Si le parece
le.
.
.

El senyor president:

Sí.
Cuando lleguemos al momento de la
votación, usted me manifiesta el número del dictamen, o sea,
de la ordenación de las enmiendas, no el del registro, que la
presidencia no tiene acceso a él en este momento.
Si me tiene que
pedir un receso.
.
.
, me lo pide.

El senyor Peral Villar:

No, lo identificaremos antes de eso.

El senyor president:

Pero puede continuar en el turno en contra.

El senyor Peral Villar:

Gracias.

El senyor president:

De las que sean en contra, claro.

El senyor Peral Villar:

Las.
.
.
, si le parece, las que vamos a aceptar las
explico.
.
.
(Algú parla sense
micròfon)

El senyor president:

No.
Estamos en turno en contra.
Su
señoría debe referirse a aquellas que se opone.
Las que va a
aceptar, cuando llegue el momento de la votación ya me dirá
su número.
Pero no da lugar a intervención sobre ellas.

El senyor Peral Villar:

Perfecto.
En total, no vamos a aceptar 22 de las
que.
.
.
, 23, una más que no hemos llegado a un acuerdo en este
momento.

Y, en principio, la que aparece con el registro de
entrada 17.
394.
.
.
-no sé si llevarán el orden,
bueno-, no la aceptamos porque se trata de un tema que debemos
desarrollar reglamentariamente.

Tampoco la enmienda presentada con el registro de
entrada 17.
395, porque se extiende al ámbito establecido en la Ley
30/1992, de régimen jurídico de las administraciones
públicas.

La 17.
402 no se acepta porque semánticamente es
más clara la redacción actual.

La 17.
403 tampoco se acepta, pues tanto en la
Constitución Europea como en los tratados fundacionales de la
Unión Europea se asume la Declaración universal de derechos
humanos.

La 17.
406 no se acepta, pues se trata de
circunscribirlo a los directamente afectados; no se trata de establecer una
participación indiscriminada.

La 17.
407 tampoco se acepta, pues la referencia a la
elección democrática ya se encuentra recogida en el punto 2
del artículo y la referencia a criterios se entiende incluida en la
determinación del procedimiento que se realizará
reglamentariamente según el punto 4.

La que tiene el registro de entrada 17.
411 no se
acepta por considerarse no adecuado establecer plazos perentorios.

17.
413 tampoco se acepta porque el Consell de
Ciudadanía ya se encuentra regulado en el Decreto 223, de 9 de
noviembre, del Consell, por el que se crea el Consejo de Ciudadanía
en la Comunidad Valenciana.

Asimismo, la 17.
414 por tratarse de materia de
competencia exclusiva de la administración.

La 17.
415 tampoco se acepta por ser objeto de
desarrollo reglamentario.

La 17.
495 tampoco se acepta porque todas las entidades
tienen garantizado el acceso a la información, según la Ley
30/1992, que viene recogida en el artículo 7.
2 del presente texto, y
aquí se trata de individualizarla a las entidades que se encuentran
en el registro.

Y asimismo, la enmienda 17.
496, la 17.
497 y la 17.
498
por los mismos motivos que la anterior, dado que se justifica por su
existencia, lo que justifica la existencia del registro de asociaciones.

En cuanto a la 17.
499, tampoco se acepta porque ya
existe un consejo de ciudadanía, como hemos expresado antes.
La
17.
500 tampoco se acepta, por el que el ámbito de
participación se limita a la administración autonómica
y no se extiende a la administración local.

La 17.
501, hemos quedado en discutirla más
ampliamente, de cara al pleno de.
.
.
, al debate de las enmiendas en el
pleno.

Y, por último, la 17.
544, que tampoco se la
vamos a aceptar porque no podemos meternos en competencia de un ente
autonómico que tiene su propia regulación en la ley de la
Generalitat valenciana, de creación de la entidad pública
Radiotelevisión Valenciana y regulación de los servicios de
radiodifusión y televisión de la Generalitat valenciana a
través de esta ley.

Y estas son todas las que vamos a votar en contra,
antes de que procedamos a la votación identificaré con el
número el diario oficial para que podamos ajustarnos a lo requerido.

El senyor president:

Muchas gracias,
señor Peral.

En la carpeta tiene la ordenación de las
enmiendas (inintel·ligible) .
.
.
se lo digo para que tenga tranquilidad y lo
pueda.
.
.

Torn de rèplica, senyora Marcos.

La senyora Marcos Martí:

Gràcies, senyor
president.

La veritat és que el senyor Peral ha dit que no
acceptava aquelles qüestions que per a nosaltres són més
substancials, com és, per exemple, ja díem que hi ha
qüestions que nosaltres entenem que no se poden regular
reglamentàriament, sinó que ha d'estar dintre de la
llei, com a mínim aquells principis que garantesquen després
la participació.

Una de les esmenes que a nosaltres ens semblava
important era que el dret de participació no fóra per als
afectats directament, sinó tots aquells que demostren que tenen un
interés legítim en el coneixement i en la participació
perquè, per exemple, jo puc ser un mestre jubilat i tindre molt
d'interés en participar en una llei que afecte
l'àmbit educatiu.
Vol dir que perquè ja no sóc
directament afectat ja no podria participar?
La veritat és que em
sembla absolutament restrictiu el criteri.

Després, pel que fa a l'elecció
democràtica dels òrgans col·legiats i dels
òrgans de participació, no és raonable que
vostés facen òrgans de participació amb què qui
els controla i els governa siguen triats directament per
l'administració.
Nosaltres el que demanem, una de les esmenes
que vosté diu que no volen acceptar, és que queden clars
quins són els criteris i els mecanismes pels quals se coordinen
eixos òrgans de participació sense que s'imposen
directament a les persones que els dirigixen pel conseller.
No tindria
sentit fer un òrgan de participació, on el president, la
secretària, qui fa les actes, etcètera, siguen posats a dit
per la mateixa conselleria.
Això està en contra del mateix
esperit de participació ciutadana.

És evident que el consell de ciutadania ja
existix per un decret, però el que no té sentit és que
no s'arreplegue en la llei, per això nosaltres volíem
un apartat específic per a regular en la llei el consell de
ciutadania.
No té sentit que perquè estiga creat per un
decret després no siga incorporat com a tal consell a la llei.

I, per últim, hi ha dos qüestions
bàsiques, com va dir vosté, que sols vol parlar de
participació ciutadana pel que fa a l'administració de
La Generalitat i no dels ajuntaments.
La participació
s'aprén, i s'aprén sobretot en aquelles
qüestions que estan més prop del ciutadà i la ciutadana.
Per tant, clar, nosaltres creguem que cal parlar en aquesta llei del que
són els aspectes que fan referència a la participació
en els àmbits locals.

I, per últim, l'accés a
Radiotelevisió Valenciana.
És una cosa que està en
llei i no complixen.
No té cap sentit que no se regule
l'accés als mitjans de comunicació públics si de
participació estem parlant.

Per tant, nosaltres ens reiterem en les esmenes
presentades.

El senyor president:

Moltes gràcies,
senyora Marcos.

Torn de rèplica, senyor Peral.

El senyor Peral Villar:

Presidente.
Señoría.

A nuestro entender la ley de participación
ciudadana que les estamos presentando recoge ampliamente, y no sólo
recoge ampliamente mecanismos e instrumentos que van a facilitar la
participación de la sociedad civil de forma muy activa y contundente
en la gestión de la administración de la cosa pública,
sino que de hecho creemos que la sola aprobación y que la existencia
de este nuevo instrumento legal va a ser un verdadero hito en cuanto a la
participación de las.
.
.
, a la ampliación de la
democracia.
.
.
, al asociacionismo y a la democracia participativa de
forma yo creo que bastante clara.

Evidentemente, con esta ley no pretendemos ralentizar
el funcionamiento de la administración ni vaciar de contenido
figuras jurídicas cuyas funciones están muy claras, ni
cercenar las competencias de instituciones de control de la
administración valenciana, como es nuestro parlamento, y que de
alguna forma es la posición del Grupo Compromís, que pretende
con sus enmiendas acceder a las instituciones y mediatizar la toma de
decisiones delante de algunas instituciones, de forma que no es la idea ni
el espíritu que se pretende con esta ley.

Se pretende dar acceso a las asociaciones y facilitar
un nuevo instrumento que haga más grande la democracia y que aporte
lo que realmente se pretende con un instrumento legal que va a ser, como
usted bien ha dicho al principio de su intervención, el primero de
los que se ponen en funcionamiento en el ámbito nacional.

Yo creo que deberíamos hacer un esfuerzo por
parte de todos para que ésta fuera una ley totalmente consensuada.
Nosotros por nuestra parte lo estamos haciendo.
Yo espero que el Grupo
Compromís, si quiere, también pueda sumarse a este acuerdo
para sacar adelante una ley tan importante.

Y por mi parte reiterarme el rechazo a las enmiendas
que he mencionado y que antes de la votación ya identificaré
para que se sepa cuales son.

Nada más y muchas gracias.

El senyor president:

Gràcies a
vosté, senyor Peral.

Passem al segon bloc d'esmenes presentades pel
Grup Compromís, concretament l'esmena 2, 3, 6, 8, 13, 14, 32,
36, 37, 42, 43, 49, 51, 52, 57, 63, 88, 89, 90, 91, 98, 99, 104, 105, 108,
114, 115, 116, 117, 118, 121, 122, 123, 124, 125, 126 i 128.
O siga, la
resta d'esmenes del Grup Compromís.

Per a la seua defensa, té la paraula la senyora
Mollà.

La senyora Mollà Herrera:

Gràcies, senyor president.

Com ja saben els diputats i diputades, els del
Compromís vam presentar un text alternatiu al projecte presentat pel
Consell, i en el moment ja vam argumentar en el ple que consideràvem
que aquest projecte presentat pel Consell ja de per si feia una
carència molt important, fins i tot a la seua finalitat, que
és la participació ciutadana, perquè entenem que en el
seu moment, quan se va començar aquesta aventura de crear aquesta
llei se va donar cobertura a moltes entitats perquè feren
aportacions substancioses a aquest.
I en el que mos vam trobar va ser que a
dia d'avui el projecte presentat pel Consell no recull ni una de les
aportacions que se van fer des d'aquestes cinquanta entitats
col·laboradores.

Per tant, nosaltres entenem que aquest projecte ja de
per si falta a la seva pròpia finalitat.
I què hem fet des
del Compromís?
Hem agafat eixes aportacions i les hem arreplegat amb
esmenes, igual que vam fer en el text alternatiu, l'esmena a la
totalitat, i a més hem volgut realitzar les nostres pròpies
aportacions que vénen a millorar el text i a aclarir veritablement
el que significa una participació ciutadana activa, directa i
garantida en una llei.

Perquè també entenem que en aquest
projecte hi ha qüestions que queden molt en l'aire i que poden
ser susceptibles d'utilitzar-se en mans de qui vullga manipular-la la
llei.

Per tant, nosaltres entenem que cal posar damunt la
taula qüestions més clares, més específiques,
més estrictes, millores tècniques i substancioses, igual que
les aportacions que aquestes entitats feren.

Per posar algun exemple de la comparativa del projecte
que ens presenta el Consell i el que nosaltres voldríem que
fóra, en l'article 5 del dret a la informació per a la
participació ciutadana es veu clarament com nosaltres volem
introduir que qualsevol ciutadà puga tindre accés als arxius
i registres de La Generalitat i dels organismes i institucions que depenen
d'elles, amb total llibertat, i que sense raons de
discriminació alguna, de raça, sexe, edat, ideologia,
religió, llengua, nacionalitat, puguen tindre accés, cosa que
el Consell no menciona i que nosaltres creguem que és important
perquè, de fet, en aquesta cambra veiem exemples clars de com aquest
dret a la informació no apareix per cap lloc amb el govern del
Partit Popular.

Per tant, nosaltres entenem que aquesta llei ha de
garantir a qualsevol ciutadà tindre dret a aquesta informació
sense que se limite i que puga ser limitada per un partit polític.

En l'article 7 del dret a la iniciativa
legislativa recollim la Llei 5/1993, de 27 de desembre, reguladora de la
iniciativa legislativa popular en la Comunitat Valenciana.
Entenem que
s'ha de mencionar aquesta llei perquè estiga introduïda,
ja que la iniciativa legislativa popular pot ser siga un dels mecanismes
més participatius que tenim.

En l'article 12, el nostre 8, del dret a
participar en l'elaboració d'avantprojectes legislatius
i programes sectorials, és molt curiós vore les intencions
d'allò que el Consell voldria i el que el Compromís i
Iniciativa volem en este cas.
Perquè el que diu el Consell és
que per aquesta participació en l'elaboració
d'avantprojectes només que podran participar els ciutadans que
estiguen afectats per unes polítiques determinades que puga portar
endavant el Consell.
És a dir, aquelles persones que no els afecte
de forma directa, i no sabem amb quin criteri se valorarà
això, no podran participar en l'elaboració dels
avantprojectes.
Malgrat això, nosaltres canviem el redactat i posem
que tenen dret a participar en l'elaboració dels
avantprojectes i dels programes que definisquen polítiques
sectorials del govern valencià.
Entenem que totes les
polítiques que puga dur endavant el govern valencià
són transversals i, per tant, no ha d'estar limitat a un
criteri d'afectar o no a un ciutadà o una determinada
política.

El tema del dret a la iniciativa normativa és
una de les qüestions que va llevar el Consell i que nosaltres tornem a
introduir en la nostra proposta, perquè creguem que és molt
important fer menció a aquesta.

I en el registre d'entitats ciutadanes,
nosaltres millorem al cent per cent la redacció perquè volem
que aquest servisca també per a controlar aquestes entitats que ara
avui en dia moltes d'elles estan molt poc controlades i que de fet
reben subvencions sense cap criteri.
Amb aquest registre i amb les
condicions que volem posar es podria controlar molt aquest tipus de
polítiques que s'estan duent endavant molt poc transparents.
Són exemples d'algunes de les esmenes que hem plantejat
Iniciativa i Compromís.

El senyor president:

Moltes gràcies,
senyora Mollà.

Torn en contra, senyor Peral.

El senyor Peral Villar:

Presidente.

En este bloque de enmiendas que presenta el
Compromís, si bien nuestro grupo tiene la intención de
transaccionar cuatro de ellas, y más probablemente si podemos llegar
a un acuerdo antes de que concluya.
.
.
, de que lleguemos a la
votación, pues, estas cuatro las podríamos aceptar.
El resto
de las enmiendas que nos presentan, van a ser rechazadas de este bloque en
su conjunto, y ello fundamentalmente por la diferente visión que el
grupo proponente tiene de la participación ciudadana en
relación con las propuestas que se hacen desde el grupo del
Compromís.

Y nuestra.
.
.
, como le decía en el debate de
totalidad, esta es la concepción asamblearia de la formación,
de estas formaciones que conforman el Compromís, la que difiere
notablemente del sistema de gobierno establecido en cuanto a la toma de
decisiones, asunción de responsabilidades y representatividad
democrática.
La acción del gobierno y la toma de decisiones
deben radicar en el propio gobierno democráticamente elegido.
Otra
cuestión bien distinta son los cauces de participación
ciudadana en cuanto a la información y consulta y también en
cuanto a abrir nuevos sistemas más directos de impulso de
iniciativas legislativas dirigidas a la institución competente en
materia legislativa, que es esta cámara parlamentaria y no ninguna
otra organización, y nunca de manera coercitiva hacia el ejecutivo.

Por hacer referencia a alguna de las enmiendas que
vamos a rechazar y explicarle el porqué de todo ello, y haciendo
mención de que las he identificado con el número de
presentación de la enmienda, y luego le daré la
numeración adecuada, por ejemplo, pues, no vamos a aceptar la
17.
683, por cuanto que resultan unas definiciones prolijas cuando deben ser
claras y concisas.
La definición que se realiza en el punto 2 de ciudadanía resulta confusa;
la definición de entidades ciudadanas del punto 3 corre el riesgo, al enumerar todas, de
dejarse fuera alguna existente o que se pueda crear en el futuro; que,
además, las definiciones de los puntos 4 y 5 son objeto de otra
norma legal: la ley de comunidades de valencianos en el exterior.

La 17.
684, tampoco la aceptamos, por cuanto el
ámbito es la administración autonómica valenciana, y
es defectuosa técnica normativa hacer referencia a cuál no es
su ámbito de aplicación.
(Veus) No se acepta tampoco la 17.
685, por cuanto el apartado 1 y 3
ya se contempla en el proyecto de ley y el apartado 2 es objeto de
desarrollo reglamentario.
La 17.
686, tampoco vamos a aceptarla, porque el
proyecto de ley utiliza el término ciudadano con un significado más integrador, sin
diferenciar a los residentes.
En cuanto al apartado 2, por no tener
relación alguna el acceso a los registros con las condiciones de
igualdad, es obvio, pues está en el artículo 14 de la
Constitución.
En cuanto al apartado 3, porque con la
redacción dada al artículo 9 del proyecto ya se garantiza el
acceso sin otras limitaciones que las establecidas en las leyes y,
además, dicha redacción puede entrar en contradicción
con los derechos fundamentales del artículo 16 de la
Constitución española.
El proyecto de ley no desciende a
ámbitos sectoriales como el propuesto en el 4, ni se admiten los
apartados 5 y 6, pues su contenido es objeto de una regulación
específica sobre archivos de La Generalitat.

La enmienda 17.
687, tampoco vamos a aceptarla, por
descender a detalles que serían objeto de regulación
reglamentaria.
La 17.
688, no la vamos a aceptar, porque consideramos
más adecuada la técnica normativa de la redacción del
proyecto de ley, pues en la medida de lo posible hay que evitar especificar
normativa que posteriormente puede ser modificada.
Por tanto, abogamos por
la expresión «normativa reguladora de la iniciativa
legislativa popular».

Y así, por razones similares, el resto de las
enmiendas, salvo las cuatro que ya le digo que, si le parece la propuesta
que le hemos planteado.
.
.
, le parece adecuada y que se ajusta o que
podría ajustarse a lo que ustedes puedan aceptar, nosotros
estaríamos encantados de poder transaccionarlas.
Y eso es todo.

Muchas gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Peral.

Senyora Mollà, per a torn de rèplica o,
en el seu cas, per a demanar un breu descans per intentar arribar a un
acord en les transaccionals, si aixina ho estimen.
(Veus)

Repetixc, senyora Mollà, per a torn en contra o
per a demanar un descans, si ho creu oportú, per intentar, si ho
creuen convenient, arribar a una transaccional.

La senyora Mollà Herrera:

Sí, senyor president, jo voldria demanar un
minut de descans, perquè no entenc encara una de les esmenes.
.
.

El senyor president:

El té.
Se suspén la sessió per
tres minuts.

La senyora Mollà Herrera:

Un minutet, no és molt.

Gràcies.

(Se suspén la sessió durant uns minuts)

El senyor president:

(inoïble) .
.
.
 si és el cas, a la senyora Mollà.

Té la paraula.

La senyora Mollà Herrera:

Sí, gràcies, senyor president.

Com que encara tenim de perfilar els textos de les
transaccionals, jo crec que al final podríem a la millor arribar a
un acord, però sí que jo voldria comentar-li al company del
Partit Popular qüestions que sí que no anem a acceptar en el
cas que després la transaccional quede tal qual ens han presentat.
I
ho vinc a dir perquè, per exemple, en l'article 23 que
presentem nosaltres, quan parlem de programes de formació i de com
s'ha de fomentar a través de la formació,
etcètera, etcètera, els mecanismes de participació,
nosaltres creguem molt important i evident i una cosa quasi de
caixó, ¿no?
, que en el sistema educatiu valencià hi
haja uns criteris que fomenten la participació ciutadana.
És
a dir, des de l'escola i tot això, sempre és una
premissa, ¿no?
, com des de l'escola s'ha de
començar, a l'ensenyament, ¿no?
I, per tant, si
després volem que les persones siguen capaces de participar en els
mecanismes que hi han i que posa damunt de la taula La Generalitat, per
descomptat, que siga des de l'ensenyament.
.
.
, puguen gaudir
d'esta formació.

També n'hi ha una altra que no entenem
molt bé: s'introduïx el tema de la discapacitat en
l'article 25, que ens sembla bé, però el que no entenem
és per què se lleva a les persones grans i la població
desfavorida i, a més, quan parlem de promoure i desenvolupar els
valors democràtics de participació ciutadana i nosaltres fem
menció als valors de la declaració dels drets humans, per
què el Partit Popular lleva aquest es frases.
No ho entenem,
perquè en realitat podríem quedar-nos en un acord
d'introduir el tema de la discapacitat, que sí que és
veritat que ho introduïx el Partit Popular, però no discrimina
en aquest cas, en aquest text, les persones grans, població
desfavorida i, què més, la declaració de drets humans,
que ens sembla a tots que tenim de tindre-la sempre present en les nostres
lleis.
Perquè, a més, quan se fa açò és
per a, veritablement, mantindre-ho, ¿no?

Ja, com li dic, en la transaccionals que se'ns
presenta a l'esmena 17.
682, voldríem que hi haguera una
redacció més exacta, perquè, en tot cas, sí que
creguem que podríem admetre-la, i en la que se presenta a
l'article 23 de programes de formació per a la
participació ciutadana, directament se'ns anul·la,
se'ns lleva el punt 4 i punt 5, com ja ha dit el representant del
Partit Popular, però nosaltres eixa esmena no
l'acceptaríem, perquè com a criteri de les nostres
esmenes nosaltres introduïm el tema de les comunitats de valencians en
l'exterior, en la llei de participació ciutadana,
perquè entenem que ha d'estar present, perquè entenem
que les comunitats de valencians en l'exterior tenen d'estar en
una llei de participació ciutadana i que els garantixquen eixa
participació.

Per tant, sí que, si acceptaren les esmenes que
nosaltres tenim, tindria sentit introduir aquestes subvencions que, com
bé ha dit el company, estan en la llei de comunitats de valencians
en l'exterior, aixina que no té trellat que les lleven
perquè, si no, estaríem no sent coherents amb la resta
d'esmenes que anem a mantindre al ple, perquè creguem que
és important que se defenguen, que milloren molt el text que
presenta el Consell.

Gràcies.

El senyor president:

Gràcies a vosté, senyora Mollà.

Torn de rèplica, senyor Peral.

El senyor Peral Villar:

Le agradezco a la señora Mollà su
generosidad con las enmiendas que está dispuesta a llegar a un
acuerdo, y simplemente ratificarnos en que las enmiendas que les vamos a
rechazar hoy no podemos más que.
.
.
, no podemos aceptarlas por las
razones que les hemos explicado en la otra fecha, en el debate de
totalidad, dado que el texto que ustedes.
.
.
, sobre la base del que han
hecho sus enmiendas, se trata de un texto que fue borrador, que ha sido
trabajado por las asociaciones y por el Consell, yo creo que con bastante
intensidad, para conseguir el texto más consensuado y más
aceptable para la mayor parte de la sociedad y de los grupos
políticos representados en esta cámara.

Que entendemos que las enmiendas a las que usted hace
referencia ya están recogidas por otras leyes, como es la ley de
valencianos en el exterior, a la que ha hecho usted mención.
No
tiene sentido que una ley recoja lo contenido en otra, tanto en este caso
como los decretos.
.
.
Me refería a la Ley 11/2007, de 20 de marzo, de
comunidades de valencianos en el exterior, y el Decreto 53/2008, de 18 de
abril, del Consell, con el que se aprueba el reglamento de esta misma ley.

Y luego quería añadirle que en cuanto a
los instrumentos de participación y las medidas de fomento de la
participación ciudadana, salvando cuestiones como su número,
composición, o en el que pretenden introducir mayor complejidad
administrativa a la propia administración, el contenido es
prácticamente idéntico al que presentamos con la ley de
participación ciudadana.
De esa forma, pues, sería yo creo
que muy saludable que el Grupo Compromís, pues, hiciera el esfuerzo
más grande que fuera posible para intentar que esta ley, pues, fuera
una ley consensuada por todos los grupos y aprobada por todo el arco
parlamentario.

Nada más que decir y muchas gracias.

El senyor president:

Gràcies a vosté, senyor Peral.

Bé, finalitzada la defensa de les esmenes del
Grup Parlamentari Compromís, passem ara al bloc de les esmenes del
Grup Parlamentari Socialista, que comença per l'esmena
número 1 i en la qual agrupen totes les esmenes que té
presentades este grup i que estan publicades en l'ordenació
que ha fet la mesa de la comissió.

Per a la seua defensa, la senyora Espí
té la paraula.

La senyora Espí de Navas:

Hoy nos encontramos, desde luego, ante un debate de
una futura ley de participación ciudadana que, desde luego, para
nosotros, y creo que para todos, debería ser la celebración y
un gran día para estas Cortes, porque iniciamos un camino que,
esperamos, al final del debate de la ley llegue a buen término, que
es el de avanzar en la creación de una nueva cultura de consulta y
diálogo orientado desde una perspectiva activa hacia el fomento de
la participación ciudadana en todas las instituciones
públicas de la Comunidad Valenciana.
Y, de paso, a ver si sirve
también para imbuir a estas Cortes y al parlamento valenciano de
mayores dosis también de trasparencia y de aprendizaje, de que el
disenso con diálogo y debate es preferible a veces al consenso
resignado o casi impuesto, a las terribles apisonadoras forjadas al calor
de las mayorías absolutas.

La participación ciudadana es la
intervención efectiva de los ciudadanos y ciudadanas en todo el
ciclo de la acción política, desde el diagnóstico de
los problemas que preocupan a la ciudadanía hasta la toma de
decisiones por las instancias políticas competentes y el seguimiento
de los acuerdos adoptados.
Vamos a establecer mecanismos y cauces de
participación para la ciudadanía, no solo para que la
ciudadanía pueda ejercer un control efectivos de los acuerdos
adoptados por las diferentes instancias públicas.
Por tanto,
remarcar la importancia de la ley que hoy debatimos en este parlamento.

Hablamos de cambiar la forma de hacer política,
de mejorarla, perseguimos, y con nuestras enmiendas y en la primera parte,
fomentar la participación de una sociedad plural para la defensa de
los valores democráticos y los derechos humanos, profundizar en el
acercamiento de las instituciones públicas valencianas a la
ciudadanía tratando de involucrarla en la gestión
pública que realizan, y así lo expresamos de forma literal.
Queremos propiciar la implicación de la ciudadanía en la
actuación de la administración autonómica valenciana,
garantizar la información de los procedimientos que promueva,
desarrolle o tramite la administración autonómica para
conseguir la mayor trasparencia en la gestión pública.

Queremos, en fin, establecer mecanismos de
evaluación de las políticas públicas y de
investigación del estado de la opinión pública en esta
comunidad.
Sobre esta base asentamos el conjunto de enmiendas que sometemos
a su consideración.

Por tanto, el primer bloque de ellas, sería el
de la definición de participación, en el que, aparte de lo
expuesto hasta ahora, pretendemos refrendar el compromiso de La Generalitat
de que la participación ciudadana en los asuntos públicos sea
real y efectiva, fluya en doble dirección y permita a los ciudadanos
ejercer con responsabilidad este derecho, comprobar el grado de
aceptación y aplicación de sus propuestas, sugerencias e
iniciativas, así como facilitar a la ciudadanía el ejercicio
de su clarísimo derecho a participar, comprobar el grado de
aceptación y aplicación de las políticas del gobierno
valenciano, la transparencia en la gestión y propiciar la
relación de la ciudadanía entre sí.

Incluimos a los valencianos en el exterior, de pleno
derecho en esta ley, aunque es cierto que se ha legislado al respecto, nada
impide que sean mencionados con buena voluntad jurídica en este
texto de ley y así esperamos que se solucione.

Eliminamos, o pretendemos eliminar, algunas vaguedades
a las que, a veces, cuando se legisla, tenemos todos la tendencia.
.
.
,
-a veces cuando se legisla y a veces cuando hacemos programas
electorales y, a veces, no diferenciamos cuando hacemos programas
electorales de cuando legislamos- algunas vaguedades del tipo impulsaremos, intentaremos.
Intentaremos e impulsaremos, a veces queda en la pura
intención.
Hablamos de una ley que genera derechos de
participación y mencionamos cambio de terminología, en
algunos casos, reglamentar por impulsar.

También nos gustaría mejorar las
definiciones de la ley.
Nosotros hacemos una propuesta concreta en cuanto
al desarrollo del texto de participación ciudadana, de lo que es
ciudadanía, de lo que es una entidad ciudadana, de lo que es la
comunidad de valencianos en el exterior, porque en este caso estaba
excluido, y también de los instrumentos de participación.
Es
verdad que puede resultar farragoso; es verdad que repetimos normas que son
comunes a nuestro Estatuto de autonomía, al desarrollo de la
normativa europea y que, por tanto, se dan por hechas.
Aunque eso sea
así, no sobra del texto de la ley, entre otras razones, porque es
una ley que vamos a tener que trabajar de forma muy pedagógica con
la sociedad valenciana para que su desarrollo sea posible y, por tanto, hay
que facilitar en cada artículo de la misma el que se entienda
inmediatamente cuál es el derecho que emana de ella, porque no
sólo la exposición de motivos es lo que luego integra, en la
práctica, la facilidad para acceder al entendimiento de una ley.
Yo
creo que ese es un tema que es más pedagógico que.
.
.
,
luego, es verdad, nadie nos va a impedir que se apliquen normas que vienen
emanadas por otras leyes.

En cualquier caso, nosotros insistimos claramente en
mejorar la definición de la ley en todos esos términos.

Clarificar los derechos de petición, el de
iniciativa legislativa.
Y a nosotros nos gustaría recuperara la
iniciativa normativa del anterior anteproyecto.
Porque intentar, sin llevar
a un debate, que lleve a la extrapolación democracia
deliberativa-democracia participativa porque no es cierto, porque nosotros
planteamos un listón de 10.
000 personas -y todos sabemos lo
que cuesta conseguir cualquier iniciativa avalada por 10.
000
ciudadanos- y siempre que no entre en contradicción con lo que
ya tenemos recogidos en nuestro propio Estatuto de autonomía.
Son
cuestiones que, con un poco de voluntad, pueden ser revisables y yo creo
que valdría y mejoraría sustancialmente el tema de esta ley.

Nos parece también que los instrumentos de
participación son la pieza clave del desarrollo de la ley, ya que de
su engranaje y perfecto funcionamiento dependerá el éxito de
la misma.

La creación del consejo de
participación, si bien es cierto que se hizo un reglamento anterior
a la ley, nosotros planteamos, -aunque no con un desarrollo
legislativo tan extenso- pero sí planteamos que, desde luego,
se recoja en la ley el consejo de participación, así como que
se determine, de alguna forma, el proceso de audiencia ciudadana, foros de
consultas y los paneles ciudadanos: delimitar cómo vamos a hacerlo
porque queda un poco ambiguo en materia de la ley.

Jurados ciudadanos, insistir en garantizar la
pluralidad.
Los instrumentos de participación no podemos
convertirlos, si verdaderamente estamos haciendo una ley de
participación, en un instrumento que, de forma mimética,
refleje el porcentaje de lo que hoy es la actual representación
política porque, para eso, señores y señoras, ya
está el parlamento.
Si hablamos de participación estamos
hablando de otra cosa y, afortunadamente, conseguiríamos contribuir,
poner nuestro granito de arena para contribuir a algo que está
siendo preocupante y que incluso puede ser una lacra para la democracia en
todo el mundo, que es la desafección de los ciudadanos hacia la
política.
Y esto me parece que es importante sabiéndolo
abordar y trabajándolo bien desde esta ley.

Hacer una ley, una ley que no sea escaparate de
progresismos incontenidos; una ley que contribuya a mejorar la de por sí denostada
imagen pública de la política; una ley que avance hacia una
sociedad más vehiculada, -insisto en el término-
vehiculada que, desde luego, -no se olvida y, por tanto, estamos en
una democracia participativa- que el conductor debe ser la
administración y el gobierno.
Pero amigos y amigas,
compañeros y compañeras de comisión, en este momento,
los ciudadanos y las ciudadanas deben decidir la ruta y el medio y eso es
algo que esta ley tiene que dejar meridiano.
Y esto no es posible
entendiendo por democracia y participación sólo el hecho de
votar cada cuatro años.

Y, desde luego, no pone en riesgo el modelo
-insisto- de democracia participativa, ni exime de autoridad
legislativa a lo que hoy son las formas de representación
política.

Y, desde luego, -insisto- avanza de forma
tímida para conseguir mayores cotas de democracia deliberativa, que
no es cuestión que sea patrimonio de nadie el que todos estemos
convencidos de que, en el mundo de la globalización y las nuevas
formas de hacer política, cuando uno de los elementos que
también planteamos en la ley y que se deben de observar con
más exquisitez, -porque es incipiente, pero tiene una fuerza
brutal- es la aparición de nuevas formas de
participación vinculadas a las nuevas tecnologías, que son
básicas.
.
.
, y que nosotros, a ese nivel, también hacemos
propuestas muy concretas que nos gustaría que fueran consideradas.

En definitiva, las enmiendas que aquí les
planteamos, lo que plantean es la mejora del texto de la ley, generar
complicidades y corresponsabilidad con la ciudadanía, evitar el
denostado desencanto y desencuentro de los ciudadanos con la
política y acabar con problemas que son ancestrales también
en nuestra administración.

Nosotros planteamos una enmienda de acuerdo con las
televisiones, tanto públicas como privadas, para que se aborden las
cuestiones de participación ciudadana con transparencia, veracidad,
que haya acceso a los colectivos y a las iniciativas ciudadanas en igualdad
de condiciones y, sobre todo, que hagamos unas campañas de
difusión de la participación y, por supuesto, contribuir
desde el sistema educativo a la educación en la participación
como un instrumento básico para asentar la democracia.

Nos decía la catedrática Adela Cortina
que la ética discursiva exige considerar a cualquiera de los
afectados por las normas como un interlocutor válido y, desde luego,
también potenciar los diálogos entre los afectados, con el
fin de intentar desentrañar qué intereses son verdaderamente universalizables porque, al
final, la mayoría de ciudadanos tendrá que decirnos de una u
otra manera cuáles son los temas prioritarios y qué es lo que
más les afecta.

Y créannos.
Nosotros estamos convencidos de
que, con mecanismos de participación, mecanismos de
participación no ficticios, con un sistema de registro de
asociaciones que permita también que obedezca a la realidad
asociativa de nuestra comunidad.
.
.

El hecho de que haya ahí unas garantías
de funcionamiento de todo lo que plantean en el propio texto de la ley,
hará que también, desde la política, a la hora de
formular nuestras propuestas, tengan una mayor calidad democrática
y, por otro lado, vengan acompañadas del conocimiento de a
quién van dirigidas, que no es poco.

Y este es el sentido de nuestras enmiendas y los temas
que planteamos.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora Espí.

Torn en contra, senyor Ovejero.

El senyor Ovejero Adelantado:

Sí, gracias, señor presidente.

Mire, señora Espí, voluntad, que usted
demanda, toda, toda.
Nos parece importante de verdad que «hagamos un
esfuerzo de consenso y de llegar a acuerdos en la ley».
Estas
palabras, señora Espí, las pronunció en el pasado
pleno y, desde el Grupo Popular, las suscribimos también.
De
ahí, le confirmo que, de sus 71 enmiendas presentadas, le aceptamos
directamente 15 e intentaremos -y casi estoy seguro de  que lo
lograremos- transaccionar otras 12.

Del resto, de una forma somera, le explicaré
que 15 enmiendas intentan modificar la redacción del texto, pero
consideramos que el del proyecto es más claro, más coherente
con el léxico del resto del articulado y, en ocasiones, hasta
incluso nos parece menos confuso que algunas de las variaciones que usted
propone; otras 15 son enmiendas que, en su contenido, -como usted ya
indicaba en su intervención- ya viene regulado por otras leyes
promulgadas y podríamos incluso entrar en colisión con ellas
-es cuestión de estudiarlo-; 4 ya se recogen en
artículos diferentes de los propuestos por usted, que quizás
usted también indica que sería conveniente que, por ser
reiterativos.
.
.
, no viene de más -podríamos
estudiarlo-; 3, consideramos que son objeto del reglamento que,
posteriormente a la aprobación de la ley, entre todos, entre todos,
deberemos argumentar; y 1, creemos que no corresponde introducirla en esta
ley, pues es competencia de otra conselleria.

En definitiva, señoría, en este proyecto
de ley es mucho más lo que nos une que lo que nos separa.
Tan solo 6
enmiendas propuestas por usted serían, a mi pobre entender, objeto
de un debate sosegado y profundo que creo que podemos y debemos tener tras
esta comisión antes del pleno definitivo, para que este proyecto de
ley se convierta en lo que todos deseamos: una norma necesaria para la
regeneración democrática en nuestra sociedad, no sólo
en esta comunidad.
Puede ser pionera y puede ser copiada, cuando la
promulguemos, por otras comunidades, que buena falta hace también.

Y como usted ya expresó, nosotros, desde el
Grupo Popular, también creemos que -abro comillas-
«necesitamos políticas que promuevan el respeto y la
profundización de los derechos de las personas, que fortalezcan la
democracia para que, efectivamente, sea participativa y continúe
siendo el sistema que permita mejorar la calidad de vida de todas las
personas», palabras dichas por usted y que asumimos también.

Por ello, consideramos que esta futura ley debe salir
del máximo consenso entre todos.
De momento, voy con la
aceptación de parte de sus enmiendas y transaccionando, seguro, a
ser posible otras tantas.
Dejaremos abierta la negociación para que,
desde hoy hasta el plenario, mejoremos, si cabe, el texto que será
entonces definitivo.

Por lo tanto, le comunico a usted y a la mesa que las
enmiendas aceptadas son las que ahora aportaré a la mesa y las que
usted ya posee porque se las comuniqué.

Ya le he notificado también con
antelación las conformes a transaccionar, aunque hoy, junto al
resto, no las vamos a aceptar por los diversos motivos argumentados a
principio de mi intervención.
Pero le reitero que mi grupo considera
que es el momento -igual que usted- de hacer una apuesta por la
profundización democrática, buscando una democracia de
calidad y la emplazo, emplazo al Grupo Socialista, a seguir dialogando para
llegar hasta el día del pleno con un consenso amplio.

Esta ley, señoría, además de ser
pionera ha de lograr una perfecta convivencia entre la democracia
parlamentaria y la participativa y, para ello, estoy seguro de que
lograremos un acuerdo que, ojalá, se extienda al resto de los grupos
de la cámara.

Gracias por su atención.

El senyor president:

Gràcies a vosté, senyor Ovejero.

Té la paraula la senyora Espí.

La senyora Espí de Navas:

Sencillamente, yo, por parte de mi grupo, no voy a
insistir en los argumentos de los temas que considero que quedan pendientes
y sí manifestar el deseo -lo hice en el pleno y lo vuelvo a
repetir en la Comisión- de que, tras la aprobación hoy
del texto y de las enmiendas que ustedes nos han aprobado, se abra el
debate de las transaccionales y podamos mejorar el texto de la ley en el
sentido que he planteado anteriormente.

Y, verdaderamente, me gustaría, me
gustaría que una ley de participación ciudadana fuera posible
que la acordáramos entre los tres grupos parlamentarios y que
consiguiéramos sacar para adelante un proyecto que recoja los
aspectos que han sido aquí planteados por nosotros.

Por tanto, no lo voy a emplear como turno de
réplica, sino que para hacer esa consideración.

Nada más y muchas gracias.

El senyor president:

Gràcies a vosté, senyora Espí.

Senyor Ovejero.

El senyor Ovejero Adelantado:

Sí, señor presidente.

También como consideración,
señoría, en la exposición de motivos se define participación ciudadana como
sinónimo de diálogo, concertación, respeto y
pluralidad.
Por ello, creo, creemos que en el debate de esta ley, como
quizás en ninguna otra, los parlamentarios que participamos debemos
ser, como usted también ha indicado, escrupulosos en nuestras
intervenciones.
De ahí que, como réplica, no me remita a
ninguna otra disquisición, como usted tampoco lo ha hecho, y lo
único es reiterar nuestra predisposición a seguir dialogando
para que logremos entre todos -insistimos usted y yo-, entre
todos que la participación ciudadana se convierta todavía
más en un factor esencial en la defensa de los valores
democráticos, como el respeto, la tolerancia, la solidaridad, la
igualdad y la integración, y en especial de los derechos humanos de
las valencianas y los valencianos.

Por eso, señora Espí, ojalá
tuviéramos una nueva compañera en ese debate que vamos a
hacer, de aquí hasta el plenario, para conseguir la ley que se
merecen todos los valencianos.

Muchas gracias.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Ovejero.

Senyories, finalitzat el debat, passem a votar les
esmenes, començant per la número 1, defensada per la senyora
Espí, fins la 139, -des de l'1 fins a la 139-
aquelles que corresponen al Grup Parlamentari Socialista i que la senyora
Espí ha defensat.

Però el senyor Ovejero m'acaba de passar
una relació d'esmenes que se votaran a banda, que són
la 19, la 22, la 23, la 28, la 34, 54, 75, 94, 95, 100, 101, 106, 130, 131
i 132, totes del Grup Parlamentari Socialista.
Si els pareix bé a
les seues senyories, comencem per votar primer este bloc.
Vots a favor
d'estes esmenes?
Gràcies.
Per unanimitat, queden aprovades.

Ara, si ningun grup s'oposa, votem la resta
d'esmenes defensades per la senyora Espí, que estan compreses
entre la 1 i la 139, excepte les que s'acaben de votar.
Vots a favor
d'estes esmenes?
Gràcies.
Vots en contra?
Gràcies.
7
vots a favor i 8 en contra, queden rebutjades.

Votem ara, si no hi ha ningun inconvenient, les
esmenes del Grup Compromís, des de la 2 a la 128, entenent, entenent
que són les que pertanyen a este grup parlamentari, d'entre la
2 i la 128, i que han sigut defensades tant per la senyora Marcos com per
la senyora Mollà, excepte, excepte la 9, la 10, 27, 46, 68, 94, 105
i 127 que el Grup Popular demana que se voten a part.

Senyora Mollà, ¿per què vol la
paraula?

La senyora Mollà Herrera:

Sí, estem d'acord que se faça
l'agrupació.
Però sí que voldria fer constar en
el Diari de Sessions de
la comissió, si no li importa a la seva senyoria, que malgrat que la
diputada Marcos ha defensat el seu bloc d'esmenes, no està
aquí per a votar-les.
Però que, tant els diputats del Bloc
com els d'Iniciativa, per decor parlamentari anem a votar a favor de
les seves esmenes, malgrat la seva no-assistència a la seva
pròpia votació.

Gràcies.

El senyor Maluenda Verdú:

Senyora Mollà, la presidència no va a
entrar en les disquisicions internes que les seues senyories tenen en el
seu grup.
Eixa és la responsabilitat de cada un de vostés.
El
que sí que li dic és que el seu grup parlamentari
només té un representant en esta comissió.
Encara que
haguera estat la senyora Marcos, només haguera pogut votar un dels
seus diputats.
Per tant, bé, respecte la seua afirmació,
constarà en el Diari de Sessions, però sense ningun problema.

Passem, doncs, a votar en primer lloc les esmenes
defensades entre la senyora Marcos i la senyora Mollà, del Grup
Compromís, la 9, 10, 27, 46, 68, 94, 105 i 127.
Vots a favor
d'estes esmenes?
Gràcies.
Per unanimitat, queden aprovades.

Si no hi ha inconvenient, la resta d'esmenes
compreses entre la 2 i la 128, que pertanyen al Grup Parlamentari
Compromís, excepte les que acabem de votar.
Vots a favor de la resta
d'esmenes?
Gràcies.
Vots en contra?
Gràcies.
7 vots a
favor i 8 en contra, queden rebutjades.

A la mesa ha arribat una esmena tècnica que ve
a corregir un error de redacció, presentada pel senyor Ovejero, i
és a l'article 21.
1, on diu «els jurats ciutadans
són grups de ciutadans i ciutadanes o de representants
d'entitats ciutadanes» deu dir «els jurats ciutadans
són grups de ciutadans i ciutadanes i de representants
d'entitats ciutadanes».
És un poquet.
.
.
(Veus) És un poquet.
.
.
Bé, l'esmena de correcció d'error que arriba a la
mesa és la que acabe de llegir i és la que anem a votar.
(Veus) Pareix un creuallengües, però,
efectivament, només canvia pel que veig la o per la y grega.
Vots a favor de la correcció
d'errors?
Gràcies.
Per unanimitat queda aprovada.

Procedim ara a votar articles.
La presidència
va anomenant els articles i vostés me diran fins a quan.
Article 1,
article 2, article 3, article 4, article.
.
.

(Algú parla sense
micròfon) No, no hemos
transaccionado ninguno.
No, no.
Lo que hemos votado han sido enmiendas.
No
hemos votado artículo, artículos no hemos votado ninguno,
todavía, señora Espí.
O sea que yo.
.
.
, por no decir
que los agrupo todos, los voy nombrando y ustedes me dirán
«hasta ahí», por si quieren hacer alguna separata,
¿eh?

Nos habíamos quedado.
.
.
hasta el
artículo 5, artículo 6, artículo 7, 8, 9, 10, 11, 12,
13, 14, 15, 16, 17.
.
.

(Veus) Sí.
Se suspende la sesión por dos minutitos.

(Se suspén la sessió durant uns minuts)

El senyor president:

Senyories, se reprén la sessió.

En la nota que s'ha entregat a la mesa, quant a
la separata que el Grup Parlamentari Popular volia fer de les esmenes
defensades del Grup Compromís, figurava la 94.
La 94 és una
esmena que pertany al Grup Parlamentari Socialista i que ja ha sigut votada
a favor.
No hi ha ningun problema, únicament que el Grup Popular vol
votar a favor l'esmena 92 del grup.
.
.
tal, que per error ha sigut
rebutjada.
Però com estem a temps.
.
.
Per error ha sigut rebutjada,
confosa amb la 94.

Per tant, votem l'esmena número 92 del
Grup Compromís.
Vots a favor?
Gràcies.
Per unanimitat queda
aprovada, entenent-se, entenent-se, senyories -ho repetixc
perquè es grave-, entenent-se que del bloc d'esmenes del
Grup Compromís que ha rebutjat la majoria del Grup Parlamentari
Popular queda exclosa la 92, que ara ha sigut votada favorablement.

Bé.
A petició dels grups parlamentari,
passem a votar conjuntament tot l'articulat del projecte de llei, la
totalitat dels preceptes, totes les disposicions, inclús
l'exposició de motius.
¿Vots a favor de tot el text del
projecte de llei, entenent-se que estan incorporades les esmenes que
s'han votat favorablement, vots a favor?
Gràcies.
Vots en
contra?
Gràcies.
Abstencions?
Gràcies.
7 abstencions i 8 vots
a favor, queden aprovats tots els preceptes del projecte de llei.

Designació del membre de la comissió que
ha de presentar, davant del Ple, el dictamen del Projecte de llei de
participació ciutadana de la Comunitat Valenciana

El senyor president:

Senyories, correspon ara designar.
.
.
Correspon ara,
senyories, designar un membre de la comissió que ha de presentar
davant del Ple el dictamen del projecte de llei de participació
ciutadana de la Comunitat Valenciana.

Señor Ovejero.

El senyor Ovejero Adelantado:

Señoría, señor presidente.

Consideramos desde el Grupo Popular que esta ley es
tan importante que debería corresponder, sin menoscabo de otros
miembros de la mesa, a nuestro presidente.

El senyor president:

Senyora Mollà.

Senyora Espí o senyor Camarasa.

El senyor Camarasa Albertos:

Ningún inconveniente
en sumarnos a la propuesta del Grupo Popular.

El senyor president:

La presidència.
.
.
agrair enormement la
confiança i.
.
.
accepta, sense ningun dubte.

Senyories.
.
.
(El senyor
Camarasa parla amb el micròfon desconnectat) Doncs, moltes gràcies.
Senyories, s'obri un
terme de quaranta-huit hores, que finalitzarà el dia 19 a
l'hora del tancament del registre perquè puguen mantindre
aquelles esmenes que, havent sigut defensades, han sigut rebutjades en
votació i perquè puguen presentar, si ho creuen convenient,
vots particulars que recuperen els texts originals del projecte.

Passem al quart punt de l'ordre del dia.
A la
Mesa ha arribat un escrit de la Conselleria de Presidència que diu:
«Com a representant del Consell en la Junta de Síndics li
comunique que per motius de salut, l'honorable conseller
d'Economia, Hisenda i Ocupació, vicepresident segon del
Consell, no podrà assistir a la Comissió de
Coordinació, Organització i Règim de les Institucions
de La Generalitat, convocada per al dia 17 de juny.
Per tant, senyories, el
punt 4 no se pot substanciar.

Proposició no de llei sobre la condemna de la
violència feixista exercida per l'extrema dreta contara els
nacionalistes valencians

El senyor president:

Passem al punt 5: presa en consideració de la
Proposició no de llei sobre la condemna de la violència
feixista exercida per l'extrema dreta contra els nacionalistes
valencians, presentada pel Grup Parlamentari Esquerra Unida-Blocs-Verds i
Compromís.
Registre d'entrada número 13.
095.
Bolletí Oficial de Les Corts número 54.

La presidència ha llegit literalment el que
posa en l'odre del dia.

Sí, senyor Camarasa.

El senyor Camarasa Albertos:

Sí, quisiera someter a la consideración
del presidente la posibilidad de tener una reunión, un par de
minutos o tres entre los tres grupos de esta cámara, a fin de ver la
posibilidad de tener un texto único.
Porque entendemos que lo que se
pretende en la proposición no de ley, que es perseguir, detectar y
eliminar de la vida política la agresión ideológica,
el racismo, la xenofobia, que en algunas ocasiones reiteradas, está
presente en la Comunidad Valenciana -repito- es, al menos a
nuestro juicio, tan importante que merecería un intento de
aproximación, tanto al texto presentado por el Compromís como
a la enmienda del Partido Popular.
Y, digamos, que el Partido Socialista
también tenía una enmienda transaccional, que en
función de las conversaciones presentaría a lo largo del
debate, si no hubiera un acuerdo.

El senyor president:

Per la presidència no hi ha ningun in
convenient.
Si els altres grups estan d'acord, se suspén la
sessió.
.
.

Senyor Ovejero.
(El senyor
Ovejero parla sense micròfon)

.
.
.
per deu minuts.
(Veus)

(Se suspén la reunió durant uns minuts)

La iniciativa que figura en
el punt 5, del Grup Compromís, ha arribat una esmena transaccional
signada pel Grup Socialista i pel Grup Compromís, i amb
l'autorització per a la seua tramitació, només a
efectes de tramitació, del Grup Parlamentari Popular.
Entén
la presidència que esta iniciativa.
.
.
se retira l'esmena del
Grup Socialista i substituïx el text del senyor Morera.

Per tant, per a la seua defensa, té la paraula
el senyor Morera.

El senyor Morera Català:

Moltes gràcies, senyor president.

Jo en primer lloc vull agrair al Grup Popular la
possibilitat que mos dóna de tramitar esta iniciativa, en estos
moments conjunta, del Grup Socialista i del Grup Compromís, una
iniciativa del Bloc.

Esta proposta d'acord, esta esmena
complementària, millora substancial i actualitza la
proposició no de llei que nosaltres presentàrem al seu dia,
en el mes de febrer.

He de dir-los, als membres del Grup Popular, que
s'estudien molt bé la compareixença del conseller,
Serafín Castellanos, el dia 12 d'abril -crec
recordar-, el dia de la inauguració de la Fira del Llibre,
perquè en aquell moment, i a la presentació per part meua.
.
.
-el 24 d'abril, perdó-, per part meua de
l'informe Reixent, un informe important, molt important, es va
comprometre públicament -i figura en l'acta- en
actuar des de la Conselleria de Governació per a perseguir de forma
complementària amb la Delegació del Govern este conjunt de
violència que és, en estos moments, molt greu al nostre
país.

Els he de recordar, a tots vostés, que este
informe que té un important finançament i suport del Fons
Social Europeu i del Ministeri de Treball i Afers Socials parla que som els
líders, esta comunitat autònoma, en violència exercida
per motius de xenofòbia, racisme o de caràcter
polític, bàsicament d'ultradreta o neonazi.
Som
líders.
Dels 500 atacs, només en l'any 2007,
contemplat, 36, i dels 36 més greus, 6 tenen que vore amb el nostre
partit.

Coincidiran vostés la conveniència i la
necessitat que figure en la proposta que nosaltres em plantejat, la
proposta que el govern central, és a dir, el delegat del govern, el
nou delegat del govern, doncs que estudie i faça un seguiment molt
clar sobre un atemptat terrorista que vam patir en octubre de 2007.

Si esta situació passara al País Vasc no
dubte que tots els grups polítics es posarien ràpidament
d'acord per condemnar i per actuar contra la violència de
terrorista etarra.
No ho dubte, tots, tots els grups democràtics;
els que no són democràtics, no sé.
No sé per
què ací, en estes Corts, no ens hem pogut posar tots
d'acord.
Ara ens ho explicaran.
Però si això passara al
País Vasc tots estaríem, tots els demòcrates units per
a actuar, com hem fet sempre, en esta qüestió.
I no sé
per què en un cas que ens afecta, al meu partit -al
Bloc-, doncs s'ha volgut -des del nostre punt de
vista- rebaixar la proposició no de llei per a rebaixar-la a
la seua mínima expressió.

Jo he incorporat tres paràgrafs clars del Grup
Popular, i he estat disposat a arribar un poc més enllà per a
assenyalar que, efectivament, l'atac que venim patint no només
són organitzacions polítiques.
.
.

El senyor president:

Perdone'm, senyor Morera.
Perdone'm.
Un
moment.
Perdone que el talle.
Però és que és important
per a la presidència i per a la Mesa i per a la possible
tramitació de la transaccional, que es faça constar
ací el número de l'esmena en què s'empara,
que no ho han posat, que en este cas és l'esmena que
estàvem comentant del Grup Socialista.
Té inconvenient en
apropar-la?
(Pausa i remors)

Perdó, senyories.
Solucionat este problema
tècnic, el senyor Morera pot començar o continuar, com
preferisca.

El senyor Morera Català:

Continue, senyor president.

Torne a repetir, per a enganyar el fil de la meua
argumentació, que no dubte que si el Partit Popular, que
 mereix tot el suport de tots els demòcrates perquè
patix una situació de persecució política al
País Basc, també el Partit Socialista, no dubte que tot tipus
de suport és poc per la situació que estan patint
bàsicament en el País Basc i Navarra.

I no entenc per què amb una constatació
oficial que el nostre partit és objecte d'un conjunt
d'agressions tan elevades, com s'assenyala en este informe, de
les 36 agressions greus, 6 són al nostre partit, i 2 d'elles
de caràcter terrorista, no entenc per què
l'oposició del Grup Popular perquè figure la demanda al
Govern d'Espanya, al delegat del govern, perquè elabora un
estudi detallat del que va passar en el seu moment, tot i que està
en una situació sub iúdice en l'Audiència Nacional i
s'està investigant este tema.

I li demanem.
.
.
, i jo he incorporat ahí una
petició del Grup Socialista perquè la delegació de
govern, i me consta que ho van a fer, continue aplicant les mesures
necessàries per a evitar este tipus d'accions
vandàliques i antidemocràtiques.
Sobretot per a evitar que
puguen produir-se, perquè hem vist en els últims anys com hi
ha un in crescendo de
l'activitat de la kale borroka valenciana, fins al punt d'arribar a introduir-se
plenament en les actuacions terroristes.

He fet un gran esforç per arribar a un consens,
que és el que tocaria per part dels tres grups d'esta cambra,
però no fins al punt de desnaturalitzar la nostra proposta.
Jo ja
els dic que si el Grup Popular és objecte d'algun altre atac
d'esta magnitud o d'una magnitud inferior i mos porta a esta
cambra una proposta de repulsa, jo, automàticament,
l'aprovaré i la defensaré.
I no entenc per què
el Grup Popular no vol arribar a un consens en este punt, no ho entenc.

En tot cas, la proposta està ahí damunt
la taula, és un tema molt rellevant, que afecta a la nostra
convivència democràtica, la de tots els valencians i
valencianes.
I seria bo que estes Corts expressaren una veu unànime
de condemna d'estes accions violentes i de tindre en compte
l'informe Raxen per a demanar al Govern d'Espanya una
sèrie d'actuacions, com ací se detallen.

Les actuacions que ací se detallen moltes
d'elles són les que ha proposat el Grup Popular i el Grup
Socialista.
I, per tant, no entenc els motius de fons perquè el Grup
Popular no entre al consens.
Ara escoltarem.
No sé si hi ha temps
perquè el Grup Popular acabe incorporant-se.
Però els torne a
repetir: si açò hagués passat en el País Basc,
crec que tots estaríem units.
No sé per què els
valencians en esta matèria hem de ser també diferents,
però diferents a pitjor.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Morera.

Bé.
Com les seues senyories saben, s'han
presentat dos esmenes: una que ja està retirada en benefici de la
transaccional, que era la del Grup Socialista, i altra del Grup
Parlamentari Popular.

Per a la seua defensa, per a la defensa de
l'esmena, té la paraula la senyora Quinzá.

La senyora Quinzá Alegre:

Gracias, señor presidente.

En primer lugar, y antes de cualquier debate sobre la
cuestión que nos ocupa, es necesario expresar el rechazo absoluto a
todo tipo de violencia, sea cual sea la persona o grupo que lo protagonice,
el objetivo que persiga o el fin que se proponga.

Pero además, si estos actos violentos se
dirigen contra partidos políticos como instrumentos esenciales del
entramado democrático diseñado por nuestra
Constitución, la repulsa aún tiene que ser, si cabe,
más enérgica y contundente.

A este respecto, ha tenido ocasión de
pronunciarse este grupo parlamentario en numerosas ocasiones.
La que
actualmente ocupa ahora la presidencia, señora Palomar, ya se
pronunció en un plenario respecto a este tema -si no, casi
idéntico-, también la diputada señora Marcos y
el gobierno, como bien ha mencionado el compañero de
Compromís, el señor Castellano.

Cuando se ataca la sede un partido político, de
cualquier partido político, se está atacando directamente a
la democracia y a la libertad.
Nuestra Constitución dice que
«los partidos políticos son expresión del pluralismo
político y constituyen un instrumento para la formación y
manifestación de la voluntad popular y para la participación
política.
»

Por eso, no cabe duda de que al igual que el Grupo
Compromís que ha presentado esta proposición no de ley, el
Grupo Parlamentario Popular condena los hechos que ocurrieron la noche
entre el 8 y el 9 de octubre del pasado año, como cualquier otro
hecho, además, que se ha producido contra cualquier sede de
cualquier partido.

No podemos ignorar que estos hechos delictivos y, por
tanto, condenables, lamentablemente han aumentado en los últimos
meses, no se dirigen únicamente contra la sedes de un partido
político, el Bloc, sino contra las sedes de cualquier partido.
De
hecho, las sedes del Partido Popular también han sido objeto de
violencia en numerosas ocasiones durante el último año,
incluyendo también un pequeño incendio debido a un artefacto
casero contra nuestra sede.

Por ello, soy una convencida de que ante este tipo de
situaciones, todos los partidos debemos estar más unidos que nunca y
fomentar una educación en valores para que las nuevas generaciones
tengan los valores del respeto y de la tolerancia bien arraigados.

Pero también tenemos que apostar por la
seguridad, como ya hacía referencia el señor Castellano en la
comparecencia a que hacía alusión su señoría
del Compromís, para que no queden impunes las acciones realizadas
por estos radicales y no tener que lamentar más víctimas por
actuaciones como estas.

Por estos hechos, entre otros, es por lo que desde el
Consell de La Generalitat se viene denunciando permanentemente el aumento
de las tasas de criminalidad de nuestra comunidad.
Como a menudo
señala el conseller de Gobernación, señor Castellano, somos la
tercera comunidad en España en tasas de criminalidad.

Si a esto le unimos que hay 40 plantillas de
comisaría de la Guardia Civil inoperativas por falta de efectivos,
siete de cada diez tienen que cerrar por las noches, hay cinco poblaciones
de más de 30.
000 habitantes sin comisarías de la
Policía Nacional, la mayoría de las poblaciones de 20.
000
habitantes sin cargos principales en el cuerpo de la Guardia Civil y se nos
ha dotado de un 11% menos en el capítulo de inversiones de
infraestructuras para el año 2008, parece que todo esto ayuda poco a
combatir la violencia de los radicales.

Por eso pedimos también 3.
000 nuevos agentes de
los cuerpos y fuerzas de seguridad del estado para nuestra comunidad,
porque además somos un millón más de habitantes, que
se ha obviado por parte del gobierno central.

Insisto, condenamos cualquier tipo de comportamiento
radical, vaya dirigido a la sede del Partido Popular, del Partido
Socialista, del Bloc o de cualquier partido político, y así
lo hemos condenado desde el Partido Popular, como ya he dicho, cada vez que
aquí se nos ha traído el tema.

Vista además su proposición no de ley,
nosotros, mi grupo comparte con usted el espíritu y la finalidad de
la misma.
Y por eso hemos presentado una enmienda, que sí que nos
gustaría que prosperase, con la firme condena de las acciones
violentas, tanto de las organizaciones de ultraderecha y nazis, que
rechazamos contundentemente, como de cualquier otro grupo.

Ante la violencia, señorías, tenemos que
tener tolerancia cero.
Unamos nuestra voz y traslademos al gobierno central
que aplique las medidas necesarias que eviten que este tipo de acciones
vandálicas y antidemocráticas puedan seguir
produciéndose.

Nada más y muchas gracias.

(Ocupa la presidència la vicepresidenta, senyora
Herminia Palomar Pérez)

La senyora vicepresidenta:

Gracias, señora Quinzá.

Para aceptación o no de la enmienda, tiene la
palabra el señor Morera.

El senyor Morera Català:

No accepte l'esmena, perquè desvirtua
completament el sentit de la nostra proposició no de llei.

La nostra proposició no de llei no parla
d'entrar en disputes amb el govern central.
Són sobre uns
altres temes, que no tenen res a vore amb esta proposició no de
llei.
La nostra proposició no de llei parla d'un informe
oficial, que -torne a repetir- ens situa en el rànquing
de les acciones violentes d'origen xenòfob, racista o
d'ultradreta, de les quals -les estava repassant
ací-, de les 36 accions més greus, 6 hem estat objecte
el Bloc, i figura en l'informe.

En eixe sentit, es pot compartir l'esperit i no.
Jo li traslladaria la mateixa situació a vosté en el
País Basc.
Si tots els partits democràtics davant agressions
terroristes que patixen vostés allà compartirem
l'esperit de la denúncia, però no hi haguera una unitat
democràtica, la veritat és que no sé on
estaríem.
Donaríem ales als violents, donaríem ales
als terroristes.

I en eixe sentit, el que estem dient ací
és una condemna no genèrica, sinó una condemna
concreta, i estem demanant al govern central que continue i intensifique
les seues mesures per a evitar este tipus d'accions.

En la nostra proposta està incorporada gran
part del que vostés han assenyalat, i jo els demanaria que
rectificaren, que rectificaren, perquè rectificar és de
savis, i poguérem eixir d'esta comissió amb una postura
conjunta.

Moltes gràcies.

(Ocupa la presidència el president, senyor
Rafael Maluenda Verdú)

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Morera.

Per a rèplica, té la paraula la senyora
Quinzá.

La senyora Quinzá Alegre:

Gracias, señor presidente.

Mire, señor Morera, nosotros estamos en contra
de cualquier tipo de violencia, venga de donde venga.
Nosotros condenamos,
expresamente además, los grupos a los que usted hace alusión.
Tan es así que le anunció que incluso vamos a votar a favor
de su proposición no de ley, para que vea que nuestro grupo
parlamentario sí que realmente condenamos la violencia.
Ante la
violencia hay que tener tolerancia cero.

Pero también le anuncio que presentaremos una
proposición no de ley en el sentido de la enmienda que nosotros
hemos formulado, condenando cualquier tipo de violencia, venga de donde
venga, porque nuestro espíritu iba mucho más allá.
Era
condenar cualquier acto delictivo producido por cualquier
organización.
Usted solamente ha querido reducirlo a las
organizaciones de ultraderecha y neonazis, que nosotros condenamos, pero
nosotros íbamos mucho más allá.
Allá usted con
su responsabilidad.

Le anuncio que nosotros presentaremos una
proposición no de ley en este sentido, pero aun así, como
también rechazamos expresamente este tipo de violencia, vamos a
aprobar su proposición.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias, señora Quinzá.

Per a fixar posició, el senyor Camarasa
té la paraula.

El senyor Camarasa Albertos:

Muchas gracias, señor presidente.

Señorías.

Manifestar, en primer lugar, la satisfacción de
mi grupo porque se haya podido llegar a una posición de consenso
sobre el rechazo a la violencia, en este caso, de organizaciones
ultraderechistas y nazis.

Es verdad que yo creo que estas Cortes y esta
comisión, cuando proceda, debe rechazar cualquier tipo de violencia,
venga de donde venga, y el Grupo Socialista será el primero o, por
lo menos, estará a la par con todos ustedes en ese rechazo.
Una
sociedad democrática avanzada no puede permanecer inane ante esta
serie de actos vandálicos, que, por otra parte, como conocen ustedes
también, afecta a prácticamente todos los países
democráticos europeos en mayor o menor medida.
La
proliferación de grupúsculos nazis y ultraderechistas en
Alemania, en Francia, en Italia, es conocida por todo el mundo, y no por
eso hay que dejarla de lado y no por eso hay que dejar de poner las medidas
judiciales y policiales que hagan falta para acabar con ella.

Dicho eso, es cierto que el Grupo Popular sabe del
interés del Grupo Socialista en llegar a un texto común.
Compromís también tuvo conocimiento, y ha incorporado
prácticamente la totalidad de lo que podía ser una enmienda
transaccional nuestra.
Y desde ese punto, manifestar nuestra
satisfacción, repito, porque esta situación pase adelante.

Ya adelanto la posición de mi grupo: si ustedes
traen una proposición no de ley en ese sentido, rechazando todo tipo
de violencia, la posición de mi grupo no va a variar, va a estar
junto con ustedes, siempre en contra de los violentos.

Y una cosa sí quería decir.
Yo creo que
a veces tenemos la tentación de sacar un cierto rédito
política a posiciones que yo creo que todo el mundo rechazamos y
detestamos.
Bien, yo creo que eso deberíamos de ir dejándolo
en un segundo lugar.

Sin embargo, no es menos cierto que la
proposición no de ley de Compromís hacía referencia a
un informe, el informe Raxen, que está financiado por el Fondo
Social Europeo y por el Ministerio de Asuntos Sociales, que habla de la
violencia en general, de todo tipo, juvenil, escolar, violencia
ideológica, racismo y homofobia, ¿no?
, también.
Y no
es menos cierto que sin que nosotros lideremos escandalosamente ese tipo de
delitos, sí que es cierto que estamos junto con Cataluña,
Aragón y alguna comunidad autónoma más, pues, digamos
que estamos en ese pelotón donde se produce la aparición de
este tipo de grupos con más frecuencia.

Siendo eso cierto o no, no lo es menos que yo creo que
hay que también reconocer la eficacia policial y el trabajo judicial
de detección de esos grupos y, en su caso, la condena de los mismos.
Yo le decía antes y repito ahora que ha habido dos investigaciones
que han resultado con éxito, la desactivación de un grupo
denominado Pánzer, de hace algunos años, y otro frente a
sistemas que operaban precisamente en la Comunidad Valenciana.

No es que no exista otro tipo de violencia.
Lo que
sí es cierto es que lo que se conoce, lo que se ha podido probar y a
los que se ha podido llevar a los tribunales, tenían una
relación con este tipo de grupos, no con otro tipo de grupos.

En resumidas cuentas, también, agradecer a
Compromís, y también al Partido Popular que se suma, el
esfuerzo que vienen realizando las fuerzas y cuerpos de seguridad del
estado en la detección de estos grupos, y la justicia en su
persecución y condena.
Yo creo que podía seguir hablando,
pero no añadiría nada sustancial a lo que para nosotros es un
motivo de satisfacción, que es la aprobación de esta
proposición no de ley, de la que el Grupo Socialista se siente
particularmente satisfecho.

Nada más y muchas gracias.

El senyor president:

Gràcies a vosté, senyor Camarasa.

¿Per a què vol la paraula?

El senyor Morera Català:

Sí, per a puntualitzar una cosa.
.
.

El senyor vicepresident:

No, diga'm per a què vol la paraula.

El senyor Morera Català:

Per a agrair.
.
.

El senyor vicepresident:

No, el torn d'agraïments no existix.
.
.

El senyor Morera Català:

Bé, doncs, de rèplica.
.
.

El senyor president:

No, de rèplica.
.
.
, si vosté considera
que ha segut contradit per algú.
.
.
, referixca's exclusivament
al que ha segut contradit.

El senyor Morera Català:

Doncs, al que he segut.
.
.
D'acord, president.
.
.

El senyor president:

¿A qui?
, ¿a qui va a replicar?

El senyor Morera Català:

No, vullc afegir una de les.
.
.

El senyor president:

No, al senyor Camarasa no pot replicar-li,
perquè li ha donat la raó en tot.

Senyories, abans de passar a finalitzar el debat,
abans de passar a la votació, pregue a la senyora secretària
lligga la iniciativa, donat que no està registrada, ¿eh?

La senyora secretària de la comissió:

Transacción.
(El
president diu sense micròfon: «Per favor, senyories.
») Ha llegado a esta mesa la transaccional de los tres
grupos.
.
.
(Algú diu: «No.
»
Veus)

Bé, un, Les Corts condemnen les accions
violentes que des d'organitzacions d'ultradreta i neonazis
vénen patint persones, entitats i formacions polítiques
progressistes i nacionalistes de la Comunitat Valenciana i que segons
l'informe Raxen situen la nostra comunitat al capdavant de les
autonomies espanyoles en violència racista i xenòfoba.

Alhora, Les Corts manifesten la seua solidaritat amb
les persones, entitats i formacions polítiques que les pateixen.

Dos, les Corts Valencianes insten el Consell de La
Generalitat a dirigir-se al Govern d'Espanya: a) perquè continuen aplicant les
mesures necessàries que eviten que eixe tipus d'accions
vandàliques i antidemocràtiques puguen seguir produint-se; b) perquè elabore un estudi
detallat del contingut de l'artefacte que va explosionar la nit del 8
al 9 d'octubre del 2007 en la seu nacional del Bloc, així com
les línies de treball que s'estan desenvolupant al voltant de
l'atemptat, sempre que el coneixement d'aquestes dades no
afecte  substancialment la investigació policial ni el
procediment judicial en curs; c) perquè en col·laboració amb
l'administració autonòmica continuen desenvolupant i,
en la mesura que siga possible, reforcen les investigacions dirigides a
conéixer l'origen i les activitats de les bandes terroristes
d'ultradreta i neonazis; d) perquè decrete les mesures escaients per a evitar la
difusió de les activitats d'aquestes bandes terroristes per
Internet; i, e)
perquè estudie la petició de crear una fiscalia
especialitzada en aquests tipus d'accions violentes.

Tres, el Consell donarà compte a aquestes Corts
de les gestions realitzades i del grau de compliment de la present
resolució en un termini màxim de sis mesos.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyora secretària.

Bé, passem a votar la iniciativa plantejada pel
Compromís, que ha segut substituïda per la transaccional
compartida pel Grup Socialista i el Grup Compromís.
¿Vots a
favor?
Gràcies.
Per unanimitat, senyories, queda aprovada.

Proposició no de llei sobre la
convocatòria de la Junta General del Consorci de les Comarques
Centrals Valencianes per a la renovació de càrrecs

El senyor president:

Passem al punt 6, presa en consideració de la
Proposició no de llei sobre la convocatòria de la Junta
General del Consorci de les Comarques Centrals Valencianes per a la
renovació de càrrecs, presentada pel Grup Parlamentari
Esquerra Unida-Bloc-Verds-IR, registre d'entrada 13.
096, del Grup
Compromís.

Per a la seua defensa, té la paraula el senyor
Morera.

El senyor Morera Català:

Moltes gràcies, senyor president.

Deixe'm, abans que res, expressar la meua
satisfacció perquè un dia com hui, doncs, crec que el
parlament, les Corts Valencianes, doncs, fan honor a eixa
denominació, i hem pogut buscar un punt de cohesió en un tema
tan important.

M'agradaria també trobar-ho ara, en esta
proposició no de llei de les comarques centrals, però
sí que els vullc transmetre la meua emoció que durant molts
anys molts valencians que han patit agressions com Joan Fuster, com Enric
Valor, com la mateixa llibreria Tres i Quatre, doncs, han patit una
sèrie d'agressions que encara no estan aclarides d'actes
vandàlics i terroristes.

Dit això.
.
.
, i, per tant, em congratule de la
decisió presa.
.
.

El senyor president:

O siga, que referixca's a la defensa de la
iniciativa en què estem, ¡no parle de coses que ja han
passat!
.
.
.

El senyor Morera Català:

Estava diguent que m'agradaria que també
en este punt.
.
.

El senyor president:

Doncs, a mi m'agradaria que s'atinga a la
qüestió.
(Veus)

El senyor Morera Català:

Bé.
Dit això, la proposició no de
llei té com a objectiu posar en funcionament un organisme que ha
segut un revulsiu per a les comarques centrals valencianes i que s'ha
constituït en la forma de consorci en una àrea
geogràfica valenciana important que representa el 14% de la
població del nostre país i que, no obstant, és una
zona molt dinàmica que genera el 29% del producte interior brut
valencià.

Estic referint-me a les comarques de la Safor, de la
Marina Alta, de l'Alcoià-Comtat, de la Costera, de la Vall
d'Albaida.
(Veus) En definitiva, és un  instrument molt
útil, el Consorci de les Comarques Centrals Valencianes, per a
buscar polítiques d'escala en esta àrea
geogràfica valenciana, i necessàries per a incrementar el
benestar, incrementar l'actuació supramunicipal,
supracomarcal, i que, a través dels fons de la Unió Europea,
ha rebut alguna ajuda important.

Els he de dir que esta mateixa proposta de
resolució ha estat aprovada per la pràctica totalitat de les
capçaleres, per les capitals de comarca d'estes comarques
valencianes, excepte la d'Ontinyent, encara no s'ha tramitat,
però s'ha aprovat per unanimitat l mateixa proposta de
resolució, i en eixe sentit crec que faríem bé de
buscar també ací un consens de la mateixa manera que els
mateixos ajuntaments implicats estimen convenient i necessari impulsar el
Consorci de les Comarques Centrals Valencianes.

Les comarques centrals valencianes, ja ho va dir el
projecte Concercost finançat per la Unió Europea, és
una reflexió estratègica molt nova.
És una zona
supracomarcal on.
.
.
, l'única zona supracomarcal on se disposa
d'un pla de promoció socioeconòmica i
d'ordenació territorial i, per tant, és un element,
esta reflexió, que figura, important per a incrementar la
competitivitat tant econòmica com social i ambiental en este nou
marc de globalització que afrontem com a comunitat autònoma,
com a país.

En eixe sentit, el que denunciem en esta
proposició no de llei és que no s'ha convocat el mateix
consorci i el que Les Corts insten este òrgan supracomarcal, este
consorci, és que, primer, demanar als municipis implicats, que,
torne a repetir, ja ho han aprovat, que decidixquen la representació
en este consorci, és un òrgan que els ajuntaments han de
delegar la seua representativitat, i que Les Corts, en este acte, instem a
facilitar el reconeiximent explícit del consorci de les comarques
centrals, incloent-hi un finançament per a la seua funcionabilitat, per al
funcionament institucional.

En estos moments, per desgràcia, el consorci de
les comarques centrals està en una situació
d'inactivitat i nosaltres entenem que és un instrument molt
vàlid (sorolls) per a millorar la situació social, ambiental, per a
planificar de forma competitiva el que és el treball en estes
comarques, fins i tot en matèria d'infraestructures o de
comunicacions.

La proposta de resolució té eixe sentit
i jo el que vos propose, a esta comissió, és que aprovem esta
proposta de resolució, que ve avalada amb el suport que s'ha
tingut en la pràctica totalitat de capçaleres i de capitals
de les comarques respectives, és a dir, Xàtiva, Gandia,
Dénia, Alcoi, i faltaria la capitalitat d'Ontinyent.

I això és tot, president.

El senyor president:

Moltes gràcies, senyor Morera.

No hi ha esmenes presentades.

Per a fixar posició, en nom del Grup
Parlamentari Socialista, el senyor Vilaplana té la paraula.

El senyor Vilaplana Gironés:

Sí, senyor president, moltes gràcies.

Bé, jo, respecte de la proposta que mos
presenta el portaveu de Compromís sí que voldria manifestar
que més que fixar la posició del Grup Socialista, anava a fer
una reflexió en veu alta del que són les comarques centrals,
i dic que és fixar posició, perquè és una
posició molt clara la que hem mantingut al voltant de l'ens de
comarques centrals des del Partit Socialista, sempre ha figurat en
l'agenda política del Partit Socialista i l'hem impulsat
com un element de promoció i desenvolupament econòmic
sostenible i que contribuïa a vertebrar el territori.

Això no s'ha vista acompanyat de les
polítiques de la Generalitat valenciana i crec que en este cas el
senyor Morera tindrà de fer ús de la fama que
l'acompanya, de tindre certa mà amb el Partit Popular i tindre
feeling amb el Partit
Popular, per a vore si són capaços d'arribar a un acord
i traure endavant esta proposició no de llei, crec que és
important per al bon funcionament del que siga comarques centrals, que
tendix a desaparéixer.
També és de veres que ve avalat
per les capçaleres de comarca, i no sé si serà en eixe
aspecte un punt negatiu el que l'Ajuntament d'Alcoi, doncs,
ahí hi ha hagut unanimitat, ¿eh?
, perquè em consten
les discrepàncies polítiques que mantenen almenys (veus) en la
corporació municipal d'Alcoi.

Jo, fonamentalment, i no allargar, perquè jo
crec que l'ens com a tal és més sobrada i reconeguda la
tasca que fa de promoció econòmica, de potenciació
cultural, jo crec que fonamentalment hui el que hauríem de vore
és si la paraula del president de La Generalitat es complix, si
té algun valor.
I dic açò perquè el 7 de juliol
del 2004, acabat de constituir el govern valencià, el president de
La Generalitat adquiria un compromís, ho podran comprovar en els
mitjans de comunicació, perquè era públic, en una
reunió que mantenia amb els representants de comarques centrals, a
la qual assistia el seu president, al mateix temps president del Partit
Popular de València, el senyor Rus, assistia el vicepresident, el
senyor Marcet, i un grup d'empresaris i sindicalistes, amb els quals
el president de La Generalitat es comprometia a donar suport, impulsar i
finançar l'ens de comarques centrals.
Quatre dies
després, com molts projectes i moltes propostes que vostés
mos fan, seguim sense notícies d'eixe finançament,
d'eixe compromís, i no s'ha complit res.

Jo el que voldria és que el senyor Morera faja
eixe esforç, eixa capacitat d'influir que té, i hui, si
és possible, eixe compromís que fa quatre anys no ha arribat,
es convertixca en una realitat, i sapiam què val la paraula del
president de Les Corts.

No vullc allargar-me molt més, perquè
crec que el tema és clar i evident.

Moltes gràcies, senyor president.

El senyor president:

Gràcies a vosté, senyor Vilaplana.

Per a fixar la posició del Grup Parlamentari
Popular, té la paraula el senyor Peral.

El senyor Peral Villar:

Presidente, señorías, señor
Morera, desde nuestro grupo quiero manifestar, en primer lugar, nuestro
máximo y más decidido apoyo hacia las comarcas centrales
valencianas, y lo que quiero decirle es que este apoyo inequívoco no
puede confundirse con una proposición que hace en estas Cortes, que
entendemos errática y falta de sentido por cuanto que las
circunstancias que usted está planteando en su proposición no
son su propuesta, su iniciativa, no son en absoluto competencia de esta
cámara.

En primer lugar propone que Les Corts insten al
presidente del consorcio, el alcalde de Játiva, y actual presidente
de la Diputación, a que renueve los órganos y supere la
situación de inactividad.
Se trata de una pretensión
tremendamente intervencionista por el papel y autonomía del
consorcio de las comarcas centrales valencianas que, en todo caso, si fuera
necesario, debería reflexionar sobre la renovación sus
órganos, y no La Generalitat o Les Corts que no forman parte del
organismo.

Los miembros del consorcio habrán de estar a lo
que disponen los estatutos que regulan: objeto, actividades,
duración, órganos, régimen de sesiones y acuerdos,
régimen de reuniones, causas de disolución, ejercicio del
derecho de separación o la incorporación de nuevos miembros
que se encuentran en el artículo 28 de los mismos.

Por tanto, en los estatutos publicados en el Diario Oficial de la Comunidad Valenciana existe una regulación contempla de la vida societaria
del consorcio, a la que deberán acudir los miembros para tomar las
decisiones que estimen oportunas, sin que tenga que ser en ningún
caso Les Corts las que les impongan o les insten a realizar ninguna
acción propia de la autonomía e independencia con la que este
órgano debe tomar sus decisiones, ya que sus mecanismos de
funcionamiento están claramente determinados en sus estatutos.

En segundo lugar, en la proposición plantea que
Les Corts exijan a los municipios implicados el impulso decidido a las
comarcas centrales valencianas.
Otra propuesta que nos parece tremendamente
inadecuada, y ello debido a que el proceso de toma de decisiones debe de
ser precisamente en sentido contrario.
Tienen que ser los municipios
implicados que, como usted bien ha dicho, todos apoyan y han aprobado esta
proposición desde la perspectiva de sus propios municipios, los que
deben reflexionar, y contrastar, y decidir y trasladar en su caso a La
Generalitat la bondad de una iniciativa como la de las comarcas centrales
valencianas.
En este sentido, la proposición tiene un cariz
nuevamente intervencionista y de tutela por parte de La Generalitat que el
grupo proponente, en cualquier otro sentido, nos afearía, si lo
hiciéramos de esta forma.

¿Qué significa, señor Morera, que
Les Corts exijan a los municipios implicados el impulso decidido a las
comarcas centrales valencianas?
¿Que se lo exijamos aunque no les
parezca oportuno?
¿Que Les Corts tomen la decisión
sustituyendo la decisión sustituyendo la valoración que
corresponde realizar a cada municipio?

Esto, señor Morera, no tiene ningún
sentido.
Son los municipios los que deben valorar en sus respectivas
corporaciones y en el seno del consorcio qué es lo que corresponde
realizar en cuanto al impulso de la iniciativa.

Y en tercer y último lugar, la
proposición insta a que sea el Consell el que realice un
reconocimiento explícito del consorcio y de su financiación
institucional.
Debe responderse en el mismo sentido.
Tienen que ser los
miembros del consorcio, sin tutelas ni intervenciones de La Generalitat,
los que decidan el futuro del consorcio y los que, en función de las
decisiones que tomen, planteen sus necesidades económicas al Consell
para que éste pudiera incorporarlas en su caso en los presupuestos
de La Generalitat.

En cualquier caso, el grupo proponente no debe olvidar
que si considera que el consorcio de las comarcas centrales valencianas ha
tenido, tiene, una situación de inactividad, la financiación
de su inactividad sería todavía más absurda y no
resolvería nada.
El procedimiento debe ser inverso.
Los municipios
deciden sobre la viabilidad y utilidad del consorcio.
Y el consorcio decide
y La Generalitat y estas Corts se pronuncian a la vista de las decisiones
precedentes, y no al revés.

Por lo tanto, señor Morera, le anticipo que
nuestro grupo va a votar en contra de su propuesta.

Muchas gracias.

El senyor president:

Gràcies a
vosté, senyor Peral.

Per a rèplica al senyor Peral, evidentment,
té la paraula el senyor Morera.

El senyor Morera Català:

Moltes gràcies, senyor president.

Jo observe una certa desorientació per part del
Grup Popular.
Perquè, com li he dit abans en privat, esta mateixa
proposició, proposta de resolució, adaptada a nivell
municipal, ha estat aprovada pels responsables del Partit Popular en els
diferents ajuntaments.
Sí, sí, adaptada.
És a dir,
s'ha donat la situació que el propi Alfonso Rus ha aprovat en
Xàtiva impulsar i autoconvocar-se en la convocatòria del
consorci de les comarques centrals.
És a dir, és una
situació curiosa, però que és així.
És a
dir, que el mateix president del Partit Popular provincial de
València, i alcalde de Xàtiva, ha aprovat una moció
municipal en línia a allò que ací venim a plantejar.
I
és ell qui ve a impulsar la convocatòria.
(Veus) Sí, sí, i li
dic més, i vaig ahí, senyor Peral.
Ha demanat en la mateixa
moció que La Generalitat finance el consorci de les comarques
centrals.
I ha demanat des de l'ajuntament de Xàtiva que els
altres ajuntaments impulsen estos processos.

Per tant, estem parlant d'un Partit Popular molt
contradictori, molt a la deriva.
Sí, molt a la deriva.
Perquè
el que en un lloc és bo, en altres no.
Ara, a vostés
sí que els he de reconéixer que tenen la gran habilitat
d'argumentar el blanc i el negre en la mateixa (rient) intensitat.
Això
sí ho reconec.
I no m'explique, en serio, no m'explique
com una proposició no de llei que té com a finalitat posar en
marxa, posar en marxa, i animar, i incentivar l'articulació
d'un consorci públic, que existix, que és un instrument
molt vàlid per a la projecció socioeconòmica a escala
supracomarcal, per què se neguen que des d'estes Corts
manifesten la voluntat d'impulsar-lo.
D'acord, a la millor
podíem haver utilitzat una altre verb, en compte d'exigir.
Però és el mateix esperit i la mateixa proposta que han
aprovat els seus homòlegs del Partit Popular en els ajuntaments on
governen, estant en el govern o en l'oposició, o en
l'oposició.
Ho han aprovat el mateix.
Però ací,
en estes Corts, s'oposen.
No m'ho explique.
No m'ho
explique.

El consorci és un instrument molt vàlid.
Hem tingut consorcis per a promoció econòmica en zones
supracomarcals, com ha sigut.
.
.
, o suprainstitucionals, com ha sigut el
consorci de la Copa de l'Amèrica.
I el consorci de les comarques centrals valencians
és un instrument, com reconeixen els sindicats, la intersindical
Comissions Obreres-UGT, o les organitzacions empresarials de la zona, ja
siga el tèxtil, Ateval, o siga Coeval, o siguen d'altres
àmbits.

En definitiva, es tracta de projectar des de
l'àmbit institucional, ajuntaments, i socioeconòmic,
sindicats i empresaris, iniciatives beneficioses per a incrementar el
benestar dels seus ciutadans.
I no sé per què esta
actuació pot merèixer una demanda positiva i un vot positiu a
nivell local, i no a nivell d'estes Corts.
Són competents
estes cambres.
Tot el que afecta el poble valencià és
competència de les Corts Valencianes, ja siga per a valorar-ho o ja
siga per a decidir-ho.
En este cas podem marcar un impuls en eixa
línia.

Intervencionista?
No.
Perquè no ha sigut
intervencionista el seu posicionament en estos municipis, no ho ha sigut.
Per què ha de ser intervencionista?
D'alguna forma estem
instant, ens estem sensibilitzant, ens estem preocupant per un instrument
que ja existix i que ha tingut un treball molt interessant en una
època, però, per desgràcia, no s'ha tornat a
convocar.
El president del consorci és el senyor Rus, Alfonso Rus, i
ell mateixa va votar de convocar-se ell mateix i d'impulsar el
consorci de les comarques centrals.

Estes Corts el que haurien de fer és tancar
d'anella institucional per a donar un impuls al que és un
instrument molt vàlid.
Eixe és el sentit d'esta
proposició no de llei.
És dir i manifestar la voluntat
d'estes Corts, la sobirania del poble valencià, dient que
seria convenient, que és interessant impulsar este consorci.
Aixina
de clar.

La Generalitat valenciana no forma part de
l'organisme?
O sí.
Per què no?
Si ha estat ajudant el
consorci de les comarques centrals en buscar finançament europeu en
èpoques passades, i ho ha aconseguit.
Per què ens hem de
resignar a no utilitzar els mecanismes de la Unió Europea per
aconseguir finançament?
En el passat s'ha fet, en
cooperació del consorci i la Generalitat Valenciana.

Les Corts Valencianes?
Evidentment que no.
Però
les Corts Valencianes tenen una altra finalitat, que és explicitar
la voluntat del poble valencià.
¿No
son competencias de esta cámara?
 Sí
que són, sí que són.
Torne a repetir, tot el que
afecta el poble valencià ens interessa.

I hi ha una reflexió estratègica en esta
zona, que se pot derivar en mesures institucional a xicoteta, mitjana o
gran escala, i és positiu.
Els torne a recordar que agrupen estes
comarques el 14% de la població i el 29% del PIB valencià.
29
no.
.
.
Bé, ahí està la proposició no de llei.

Aleshores no té més sentit que eixe.
.
.

El senyor president:

Vaja acabant, senyor
Morera.

El senyor Morera Català:

Jo la veritat és que m'agradaria que el
Partit Popular tornara a.
.
.
, es centrara, que no es dispersara i que
aprovara ací el mateix que aproven el seu homòlegs en el
territori, d'entre ells una persona tan important com.
.
.

El senyor president:

Acabe, senyor Morera.

El senyor Morera Català:

Moltes gràcies.

El senyor president:

Gràcies a
vosté.

Per a rèplica, senyor Peral.

El senyor Peral Villar:

El problema -presidente,
señorías-, el problema es que tengo la sensación
de que usted no sabe donde se encuentra y confunde, como ha quedado
bastante demostrado por su propia intervención, el papel que deben
desempeñar estas Cortes en cuanto a las decisiones autónomas
de los municipios y de los consorcios conformados por estos mismos.

Nosotros, como primera institución de La
Generalitat, no somos quienes debemos instar al consorcio ni a
ningún municipio a que adopte decisiones, a que asuma decisiones
propias de la autonomía de su gestión.
Y yo creo que no debo
reiterar más el apoyo del Partido Popular a las comarcas centrales
valencianas y a la importancia que las comarcas centrales valencianas
tienen en el ámbito de todo el territorio valenciano.
Por supuesto
que las tienen y por supuesto que estamos de acuerdo con el señor
Rus.
No se puede usted imaginar hasta que punto es el presidente
provincial.
Pero él lo ha votado en su ámbito
autonómico municipal.
Y esto no es el ayuntamiento de Xàtiva,
aunque a usted le pudiera parecer que en este momento somos el ayuntamiento
de Xàtiva, no lo vamos a ser y no nos vamos a convertir en el
ayuntamiento de Xàtiva.
Somos les Corts Valencianes.
Y en ese papel
vamos a rechazar su propuesta porque nos parece absolutamente
ilógica y absolutamente incomprensible.
Y por éste motivo, y
no por otro, pues no tengo más que decirle que rechazamos su
propuesta.

El senyor president:

Moltes gràcies,
senyor Peral.

Bé, senyories, finalitzat el debat, passem a
votar la iniciativa que ha defensat el senyor Morera.
Vots a favor?
Gràcies.
Vots en contra?
Gràcies.
Per 8 vots en contra i 7 a
favor queda rebutjada.

Senyories, atenent l'acord dels portaveus dels
altres grups parlamentaris de la comissió, s'alça la
sessió.

(S'alça la reunió a les 13 hores i
24 minuts)