Untitled Web Page



**Ple de les Corts Valencianes celebrat el dia 13 de març de 2002.
Comença la reunió a les 16 hores i 31 minuts.
Presideix la Molt Excel·lent Senyora Marcela Miró Pérez.
Sessió plenària número 64.
Primera reunió.**

 

 

***Pregunta número 3.
603/01 a la consellera d'Agricultura, Pesca i Alimentació, Maria Àngels Ramon-Llin i Martínez, sobre el transvasament Xúquer-Vinalopó, que formula el diputat Joan Antoni Oltra i Soler del GP Esquerra Unida del País Valencià (RE 29.
164, BOCV número 116).***

 

**El senyor vicepresident primer:**

Senyories, bona vesprada.
Es reprén la sessió de control al Govern.

A la consellera d'Agricultura, Pesca i Alimentació, l'il·lustre diputat Joan Antoni Oltra i Soler li formula la pregunta 3.
603.
Té la paraula l'il·lustre diputat.

 

**El senyor Oltra i Soler:**

Gràcies, senyor president.

Senyor consellera.

Esta és una pregunta que li vam fer al mes de juliol, han passat coses després d'esta data, però crec que encara continua vigent el problema que ens ocupava en aquella ocasió.
I és, vosté ho sap millor jo, que el transvasament Xúquer-Vinalopó.
.
.
, en cas de dur-se endavant, perquè també hi ha una sèrie de coses ahí que no sabem al final si es farà i en quines condicions es farà, solament ha eixit a licitació la primera fase i, a més, tenint en compte el tema del Pla hidrològic.
Bo, que ja vorem com acaba la qüestió.
Però que, en tot cas, aquest transvasament acabava a Villena.
I, clar, d'ahí fins on havia d'anar, més cap al sud, és el que es diu el postransvasament.
Sí que ens agrada.
.
.
Perquè això no està cobert en principi per les quantitats que s'han barallat quant al cost de finançament del transvasament Xúquer-Vinalopó.

S'han fet dit moltes coses, s'han fet moltes reunions, estan havent una sèrie d'acords.
Per part d'Agricultura oficiosament s'ha dit que anava a fer-se càrrec del cost de tot això.
Sabem que ha subvencionat o que pensa subvencionar alguna instal·lació en concret.
Però sí que ens agradaria saber, perquè, clar, té molta incidència això després a l'hora del cost final d'eixa aigua i este tipus de qüestions, quin és el compromís de la conselleria, si és la totalitat del postransvasament o quina part és la que pensa subvencionar.

Gràcies.

 

**El senyor vicepresident primer:**

Moltes gràcies, senyor Oltra.

Senyora consellera.

 

**La senyora consellera d'Agricultura, Pesca i Alimentació:**

Gràcies, senyor president.

Senyor Oltra.

Jo li vaig a informar de tot no el que pensem fer sinó el que ja s'ha fet i el que s'està executant.
La conselleria fa anys que ve treballant invertint en totes aquelles obres postransvasament que s'han considerat necessàries.
I en estos moment està executant obres, redactant projectes i realitzant estudis que en el futur s'executaran, bé directament a través de la conselleria o bé a través de subvencions o, en alguns casos, també a través del ministeri, ja que les obres del postranvasament a les comunitats generals d'Alt i Mitjà Vinalopó estan declarades d'interés general de l'Estat per iniciativa d'esta conselleria.

Les obres del transvasament Xúquer-Vinalopó previstes, com vosté bé sap, per a portar a les zones del Vinalopó, Alacant i Marina Baixa 80 hectòmetres cúbics/any procedents del riu Xúquer, té un traçat que s'iniciarà en l'embassament de Cortes de Pallàs i finalitzarà en el paratge dels Alforins, en el terme municipal de Villena.
I des d'allí es construiran dos grans conduccions: una pel marge dret del riu Vinalopó i una altra pel marge esquerre, que, partint del final del transvasament, porten l'aigua a tots els punts i el subministre.

Respecte a la conducció del marge esquerre, s'estan realitzant en l'actualitat els estudis previs per a fer el traçat viable des de Villena fins Agost.
I, per altra part, la canonada del marge dret, que és un traçat que s'inicia en el paratge dels Alforins, de Villena, com vosté sap molt bé, i terminarà en l'embassament del Rollo, en Asp, té una conducció amb una longitud aproximada de 43 quilòmetres, amb una inversió de 16,5 milions d'euros.
I en la actua-litat, que ja se fa càrrec la conselleria, és a dir en l'actualitat, estan en construcció dos trams amb un total de 18 quilòmetres i un pressupost de 4,8 milions d'euros.
Una execució que ja es va iniciar el passat exercici.

No obstant, a més de tot això, s'han executat, estan en execució i li diré cada una com està i estan en projecte d'obres totes aquelles que complementen este transvasament.
En este sentit, l'embassament de Los Cabezos en Villena, amb una capacitat de 640.
000 metres cúbics, ja finalitzat, amb una inversió íntegra de la conselleria de 3,9 milions d'euros.
Per altra part, l'embassament del Morrón, a Villena, que està en execució, amb una capacitat de 380.
000 metres cúbics i amb un pressupost de 2,22 milions d'euros.
L'automatització de la infrastructura hidràulica de l'Alt Vinalopó, que està executant-se, amb un pressupost de 800.
000 euros.
La connexió, també, entre els embassaments del Rollo, el Federal i el Tolomó, a Asp, amb un pressupost de 640.
000 euros, ja finalitzada.
La connexió entre els embassament de les Salines i el Toscar, amb un longitud d'11 quilòmetres i un pressupost de 4 milions d'euros, que tenim acabat el projecte i està per a executar.

També l'embassament de la serra de les Àguiles, en Monforte del Cid, ja finalitzat, amb un pressupost total i amb inversió pública exclusivament de 7,25 milions d'euros i una capacitat d'un milió de metres cúbics.
L'emba-ssament del Canalillo, a Agost, ja finalitzat i amb una capacitat de 360.
000 metres cúbics i un pressupost d'1,44 milions d'euros.
L'embassament de San Pascual, per a la SAT del mateix nom, en els termes municipals de Monforte i Novelda, en licitació en estos moments, amb un pressupost de 2,89 milions d'euros i una capacitat de 450.
000 metres cúbics.
L'embassament del Toscar en Monóver, adjudicat, les obres del qual estan iniciades, amb una capacitat de 840.
000 metres cúbics i un pressupost de 5,83 milions d'euros.
I, per últim, també en licitació, en el procediment administratiu d'esta anualitat, l'embassament per a la comunitat de regants de Novelda, en licitació, amb una capacitat de 808.
000 metres cúbics i un pressupost de 5,5 milions d'euros.

Només estes obres referides representen més de 46,57 milions d'euros; en pessetes, 7.
750 milions de pessetes en infrastructures, a les que cal afegir altres ja realitzades i les que anem a realitzar.
A més, s'han concedit 14,42 milions d'euros en subvencions per a la transformació d'11.
000 hectàrees a reg localitzat.
Per tant, és obvi no sols l'interés de la Conselleria d'Agricultura per assegurar que l'aigua arribe a totes les entitats amb un cost mínim, sinó que totes les obres que he citat han sigut executades al cent per cent per la conselleria.

Moltes gràcies.

 

**El senyor vicepresident primer:**

Moltes gràcies, senyora consellera.

Senyor Oltra.

 

**El senyor Oltra i Soler:**

Moltes gràcies, senyor president.

He de suposar que tota la llista d'obres a què ha fet referència la consellera estan subvencionades al cent per cent, m'imagine que és això el que ha volgut dir.
M'imagine també que els estudis que estan fent-se per a part de les conduccions, a què no ha fet referència, diu que estan fent-se estudis, també estaran cobertes.
I també m'imagine que amb tot això deu estar tota la canalització necessària coberta.
Ho dic perquè és una notícia en positiu, que aixina ho prenem mosatros.
Se suposa que amb el que ens ha dit es queda cobert tot absolutament.
Si fóra aixina, en principi, està prou bé.

A mosatros ens agradaria que aquesta qüestió també anara en positiu amb altra qüestió que també té molt a vore i que no acaba tampoc d'aclarir-se, i és el tema que tot això, vosté sap millor que jo que aquest transvasament es fa també per a poder alliberar la pressió que tenen determinats aqüífers de la zona de Villena i això.
Se suposa que en tot això la conselleria també ha d'estar treballant, no solament en facilitar el tema de la conducció d'aquestes aigües sinó també en garantir que l'ús de les aigües que vénen, vénen amb l'objectiu inicialment marcat, perquè del contrari la sobreexplotació continuaria, perquè el preu de l'aigua probablement siga més car que continuar extraent, almenys en la zona de Villena; en la zona d'Asp no, però almenys en la zona de Villena.
Ens agradaria també si ens poguera contestar a aquesta qüestió, perquè la considerem important per a vore la viabilitat mateixa del projecte.

Gràcies.

 

**El senyor vicepresident primer:**

Moltes gràcies, senyor Oltra.

Senyora consellera.

 

**La senyora consellera d'Agricultura, Pesca i Alimentació:**

Gràcies, senyor president.

Efectivament, les obres que he anomenat, i que m'estranya que no conega perquè algunes ja tenen temps d'execució, i li recomane a més que les visite, perquè algunes són impressionants per la seua capacitat, són obres no subvencionades sinó executades per la Conselleria d'Agricultura, amb la qual cosa el finançament és del cent per cent.
Vull dir, és que això no és ninguna novetat.
Jo simplement li recomane que vaja a estos llocs i parle amb els llauradors i veja les obres, perquè estan fetes, li assegure que estan fetes les que he dit, i les altres, en inici.

Jo crec que això deixa clar tot.
Jo crec que ací no cap dubte del nostre interés, primer, de fer arribar aigua i, al mateix temps, d'estalviar aigua.
Jo del que em meravelle és de com forces polítiques valencianes, quan en altres comunitats s'està malgastant aigua constantment, ací, que realment.
.
.
hi ha zones evidentment de tot tipus, però en general en l'agricultura s'estalvia prou aigua en els últims anys.
I estes obres, precisament, tenen eixa finalitat, a més que la que es transvase es puga emmagatzemar i distribuir correctament.
I que, efectivament, la finalitat d'este transvasament entre altres és disminuir la sobreexplotació d'aqüífers, que estan superesgotats i que al final creen greus problemes.

I jo crec que el millor en el tema de l'aigua és l'absoluta transparència, perquè el problema de pagar-la cara en algunes zones és el mercat negre, que no el regula ningú ni el controlen.
Aleshores, jo crec que el millor és tota esta regulació amb transparència i amb les obres que servisquen.

En el cas del marge dret, és que no sé si ho he dit bé, en el marge dret està executant-se la canalització, el que passa és que hi ha hagut alguns problemes tècnics en el seu moment, però està en execució.
I el marge esquerre, el que s'està fent és el projecte perquè calia trobar el traçat més viable i menys problemàtic per a tots els municipis i per a tot l'entorn ambiental.

I de totes maneres jo crec que, en fi, vetlem tot pel mateix en este sentit del que vosté ha plantejat.
I dir que ja des de l'any 1999, que es va redactar el pla d'obres de l'Alt Vinalopó, estem preparant el pla d'obres del Vinalopó Mitjà i l'Alacantí.
I, per tant, entre eixes actuacions ja realitzades dins els plans d'obres i les que es van a realitzar, pensem que sobretot sempre hem plantejat el fet que les estructures estigueren fetes per quan arribarà el transvasament, no tindre el problema d'arribar l'aigua i no saber com distribuir-la.

Aleshores, en esta situació s'està treballant, en les canalitzacions, en els embassaments per a redistribuir i per a repartir l'aigua en el moment que arribe.
En qualsevol cas, jo crec que el tema és que no se fa amb molt escàndol sinó que se treballa, que al final jo crec que debat real d'este tema existix a nivell minoritari, però no menys important, per suposat, i que la realitat és que s'han fet les obres i se veu que hi ha un interés real.
I este és el resultat d'estes accions.

Gràcies.

 

 

 

***Preguntes números 4.
468/01 i 4.
469/01 a la consellera d'Agricultura, Pesca i Alimentació, Maria Àngels Ramon-Llin i Martínez, sobre subvencions per a projectes d'aqüicultura marina, que formula la diputada Dolors Pérez i Martí del GP Esquerra Unida del País Valencià (RE 31.
249 i 31.
250, BOCV número 127).***

 

**El senyor vicepresident primer:**

 

Gràcies, senyora consellera, senyor Oltra.

Continuem amb les preguntes 4.
468 i 4.
469, que les formula l'il·lustre diputada Dolors Pérez i Martí.
*(S'interromp la gravació)*

Senyories, continuem amb la pregunta 3/02, de la mateixa il·lustre diputada.
*(Pausa)* El senyor Oltra està fent un senyal.
Si és tan amable.
.
.

 

**El senyor Oltra i Soler:**

Gràcies, senyor president.

Acaba de cridar i m'estan dient que està venint, no sé que li haurà passat però està de camí.
Demanaria, per favor, que es donara un mínim de temps, perquè m'han dit que ha eixit del despatx.

 

**El senyor vicepresident primer:**

Senyora consellera, davant la petició que formula el portaveu del Grup d'Esquerra Unida del País Valencià, té vosté inconvenient?
No té cap inconvenient.
Esta presidència, vista esta capacitat d'enteniment, per raons tècniques suspén el Ple durant uns minuts.

 

*(Se suspén la sessió a les 16 hores i 43 minuts)*

*(Es reprén la sessió a les 16 hores i 59 minuts)*

 

**El senyor vicepresident primer:**

 

Solucionades les deficiències tècniques, es reprén la sessió.

Té la paraula, com havia assenyalat anteriorment, la il·lustre diputada Dolors Pérez, per a la defensa de les preguntes 4.
468 i 4.
469, que queden agrupades.

 

**La senyora Pérez i Martí:**

Gràcies, senyor president.

Primerament, vull demanar disculpes per eixos minuts de retard, els quals menys mal que, pel problema tècnic, s'ha pogut solucionar, però demanar disculpes a tots els diputats i diputades, i sobretot a la Mesa per la seua paciència, i a la senyora consellera.

Mire, el Govern Valencià, senyora consellera, en una reu-nió de sessió plenària, va ratificar la subvenció per un valor 120.
253.
525 pessetes en el sector de pesca i aqüicultura.
La Generalitat Valenciana mateixa, per mitjà de la Conselleria d'Agricultura, Pesca i Alimentació, destina amb aquest efecte un total de 76.
128.
000 pessetes a l'empresa Basademar, Societat Limitada, així com 44.
125.
000 pessetes a l'empresa Indústries Pesqueres Balmar, Societat Anònima.

Com que aquest fet sembla ser novedós, encara que estic d'acord i en la línia que la aqüicultura, lògicament, és una font d'alimentació per als sers humans i ens és interessant per al País Valencià, a mi m'agradaria que vosté m'expliqués, sense més interés, quines han estat les sol·licituds d'aquestes dues empreses per a poder-se instal·lar i poder haver rebut aquesta quantitat de diners per part del Consell i per mitjà de la Conselleria d'Agricultura, i a més, en base a quins projectes han estat concedides aquestes dues subvencions.

Gràcies, senyor president.

 

**El senyor vicepresident primer:**

 

Moltes gràcies, senyor diputada.

Senyora consellera.

 

**La senyora consellera d'Agricultura, Pesca i Alimentació:**

 

Gràcies, senyor president.

Senyora Pérez.

Jo crec que allò important és que puguem tindre el debat, i lògicament en eixe sentit crec que hem actuat tots.

En les dos preguntes que mos ocupen, les dos empreses varen sol·licitar a la Conselleria d'Agricultura una autorització per a l'activitat i una ajuda econòmica per realitzar dos projectes anomenats, textualment, "Granja marina para el cultivo de dorada y lubina a ubicar en Altea".

Estos projectes, després de comprovar-se la documentació aportada, varen ser aprovats, com vosté ha dit, per dos resolucions de la Conselleria d'Agricultura de dates 21 de març de 2001, per a l'empresa Indústries Pesqueres Valmar, Societat Anònima, i el 19 d'abril de 2000 per a Basademar, Societat Limitada.
En les dos resolucions consta expressament que es compliran les condicions i prescripcions de la declaració d'impacte ambiental de la Conselleria de Medi Ambient i de la concessió d'ocupació del domini públic marítimo-terrestre del Ministeri de Medi Ambient.

Quant als projectes, varen ser exposats a informació pública en els servicis territorial de la Conselleria d'Agricul-tura a Alacant i en l'Ajuntament d'Altea en les dates 13 de novembre de 1998 i 22 de setembre de 1998, respectivament.

Quant a les ajudes, es varen concedir en virtut del que estableix l'ordre de 15 de setembre de 2000 de la Con-selleria d'Agricultura, per la qual s'estableixen les normes d'ajudes amb finalitat estructural en el sector de la pesca i l'aquicultura, segons allò disposat en el Reglament 2792/99, del Consell, de 17 de desembre de 1999.

En definitiva, s'han complit les condicions establides, els diferents, diguem, papers, autoritzacions administratives, i per això lògicament, amb el compliment d'estos requisits, es varen concedir les dos ajudes.

Gràcies.

 

**El senyor vicepresident primer:**

 

Gràcies, senyora consellera.

Senyora diputada.

 

**La senyora Pérez i Martí:**

 

Gràcies, senyor president.

Senyor consellera, me pareixia molt més ràpid la pregunta que li havia fet i assumir la contestació, perquè no es tractava d'altra cosa, però sí que li diré que m'acaba de parèixer summament especial.

El 13 de novembre de 1998 i el 27 de novembre de 1998 s'exposa a l'Ajuntament d'Altea la sol·licitud realitzada per aquestes dues empreses abans esmentades, tant per vosté com per mi.
I el 15 de setembre ix l'ordre de les ajudes que s'havien de concedir a aquelles empreses que volgueren posar o tindre una granja marina dintre del mar, dintre de la Mediterrània.
M'ha semblat curiós.
O a la millor és que no ho he acabat d'entendre, però m'ha semblat curiós.

Esta situació em porta a pensar que últimament, durant diversos anys, s'està donant informació sobre l'alimentació d'estes granges situades en diferents mars arreu de tot el que és l'Atlàntic principalment i les greus conseqüències, quant a l'alimentació, que aquestes granges puguen tindre en la creació de peixos que, a més a més, canvien de forma, canvien d'estatus i que no són bons per a l'alimentació humana.

Per tant, i per a finalitzar, m'agradaria que vosté m'explicara, senyora consellera, quin tipus de control.
.
.
encara que no forma part de la pregunta real que li he fet, però sí me semblaria correcte que me contestara quin tipus de control quant a l'alimentació d'aquests peixos va a portar la pròpia conselleria, si no es tinguera en compte que no toca, però per a complir, digam, la informació que acabe de sol·licitar-li.

Gràcies, senyor president.

 

**El senyor vicepresident primer:**

 

Gràcies, senyora diputada.

Senyora consellera.

 

**La senyor consellera d'Agricultura, Pesca i Alimentació:**

 

Gràcies, senyor president.

Senyora diputada.

El tema de la dates és perquè estes convocatòries, que són ajudes europees dels fons europeus, realitzem diferents convocatòries.
.
.
.
normalment cada any es torna a obrir este tipus d'ajudes.
I com normalment també els processos per a autoritzar requereixen una sèrie d'autoritzacions o d'informes que són externs a la conselleria, inclús del propi Estat, es tarda prou de temps en tindre'ls.

Llavors, a la millor hi ha sol·licituds en este tema, com tots els temes de Ceoga, de indústries, etcètera, que hi ha sol·licituds que quan tenim en la conselleria complimentats tots els informes.
.
.
.
*(S'interromp la gravació)* .
.
.
en eixos moments se concedeixen.
Per tant, des de l'exposició pública passa temps i, per tant, és l'altra convocatòria.
El que passa que s'estableix d'una forma automàtica, perquè si no, seria impossible en alguns casos tindre eixos informes a la millor en un any, o el temps que va des d'un convocatòria a l'altra.
I llavors això és perfectament legal.
I com ja amb anterioritat s'havien concedit ajudes, s'havien acollit en un moment donat.
.
.
I, per tant, és un tema purament administratiu quant a la quantitat de diners que estableix cada pressupost de la Generalitat de cada any, per la qual cosa s'ha de traure una ordre nova.

I, per l'altra banda, el que vosté pregunta, que me consta que té una pregunta escrita en què sol·licita també algues altres qüestions o diverses.
.
.
­no sé si es una pregunta o diverses preguntes escrites­ sol·licita el tipus de control sanitari, l'alimentació dels peixos, des de l'àrea de ramaderia de la conselleria es realitza el control de les malalties dels peixos, de declaració obligatòria, i la inspecció igual, exactament igual que un ramat, digam, terrestre.
Es realitzen els controls, i estes malalties, com dic, de declaració obligatòria, i inspeccions aleatòries i periòdiques dels pinsos subministrats a estos peixos.

Gràcies.

 

***Pregunta número 3/02 a la consellera d'Agricultura, Pesca i Alimentació, Maria Àngels Ramon-Llin i Martínez, sobre el finançament del Ministeri d'Agricultura per a garantir la sanitat del bestiar porcí, que formula la diputada Dolors Pérez i Martí del GP Esquerra Unida del País Valencià (RE 35.
732, BOCV número 139).***

 

**El senyor vicepresident primer:**

 

Moltes gràcies, senyora consellera.

La pregunta 3/02 de la il·lustre diputada Dolors Pérez.
Té la paraula.

 

**La senyora Pérez i Martí:**

 

Gràcies, senyor president.

Senyora consellera.

El conveni signat entre el Ministeri d'Agricultura i el Govern Valencià té com a objectiu garantir la sanitat del bestiar porcí, en aquest cas concret i sobre aquesta pregunta, sobre la base d'adopció de les mesures necessàries per evitar l'aparició de la malaltia Aujeszky.

El Ministeri d'Agricultura finançarà el Govern Valencià amb 90.
152,83 euros.
I la mateixa conselleria aquesta quantitat la divideix de forma regional, concedint 30.
050, 94 euros a cadascuna de les províncies, quant el bestiar porcí és diferent en quantitat en cada província i, si més no, supose que també en unitat de granges ramaderes en cada província.

Aquesta situació va cridar molt l'atenció, i supose que la conselleria no farà este repartiment perquè aixina ho considere més ràpid i més ètic i més de conformitat en les tres províncies.

Per tant, jo li pregaria, senyora consellera, que m'expliqués quin ha estat el motiu de sense saber o sense exposar la quantitat de granges i cap de bestiar que se té per província en cada comunitat autònoma, com es reparteix d'esta forma tan equitativa els diners concedits pel Ministeri d'Agricultura.

Gràcies, senyor president.

 

**El senyor vicepresident primer:**

 

Gràcies, senyora diputada.

Senyora consellera.

 

**La senyora consellera d'Agricultura, Pesca i Alimentació:**

 

Gràcies, senyor president.

Senyora diputada.

Indicar, en primer lloc, que el conveni no ha sigut signat encara, me consta que hi ha autorització pel govern, però, en qualsevol cas, l'anem a signar.

I el conveni permetrà, primer, aconseguir estos fons globals, que és el més important, circumstància que és independent de l'estratègia que des de la Conselleria d'Agricul-tura fiquem en marxa a l'hora del control de les malalties del ramat i, en concret, de la malaltia Aujeszky.

Per tant, no tinga dubte que gestionarem estos fons de forma avantatjosa per als ramaders de la Comunitat Valen-ciana, basant-se en la pròpia realitat social i de repartiment.
Allò altre són qüestions tècniques.

Gràcies.

 

**El senyor vicepresident primer:**

 

Moltes gràcies, senyora consellera.

Senyora diputada.

 

**La senyora Pérez i Martí:**

 

Gràcies, senyor president.

Bé.
Mire, jo no sabia que no estava signat.
Però la veritat és que la Generalitat i el Ministeri d'Agricultura "colaboran en la erradicación de la enfermedad Aujeszky en el ganado porcino".
Varen prendre, mitjançant esta titulació, un acord, varen prendre vostés un acord el dia 18 de desembre de 2001, el qual deia: "El Gobierno Valenciano, reunido en sesión plenaria, ha aprobado el convenio de colaboración con el Ministerio de Agricultura, Pesca y Alimentación".
Li ho dic perquè no sabia que no estava acordat.
Bé, significa eixa aprovació que estan conformes en signar-lo, vull entendre-ho aixina.

De totes formes, li agraïsc la informació que se m'ha facilitat.

Gràcies, senyor president.

 

**El senyor vicepresident primer:**

 

Gràcies, senyora diputada.

Senyora consellera.

 

**La senyora consellera d'Agricultura, Pesca i Alimentació:**

 

Gràcies, senyor president.

Senyora Pérez.

Efectivament, és una autorització prèvia que realitza el Consell per a signar convenis i que, com li he dit, anem a signar-lo, la qual cosa, a efectes reals, és pareguda.

Indicar, i li torne a reiterar, que és una qüestió merament tècnica i que, després de la firma del conveni, actuarem de la forma convenient a la realitat.
I això és lògic i li puc garantir.

I gràcies.

 

 

 

 

 

 

 

 

***Pregunta número 3.
693/01, 3.
695/01 i 3.
696/01 al conseller de Sanitat, Serafín Castellano Gómez, sobre la modificació a la baixa dels pressupostos d'inversions i sobre els 37 centres de salut previstos en el 2001, que formula la diputada Àngela Llinares i Llorca del GP Esquerra Unida del País Valencià (RE 29.
379, 29.
381 i 29.
382, BOCV número 116).***

 

**El senyor vicepresident primer:**

 

Moltes gràcies, senyora consellera.

Finalitzat el torn de preguntes a la consellera d'Agricul-tura, Pesca i Alimentació, continuem amb les de control a la Conselleria de Sanitat.
I, entre altres preguntes, estan les que formula la il·lustre diputada Àngela Llinares i Llorca, la 3.
693, que quedaria agrupada amb la 3.
695 i la 3.
696.
D'acord, il·lustre diputada?
M'alegra que coincidim.

Té vosté la paraula.

 

**La senyora Llinares i Llorca:**

 

Moltes gràcies, senyor president.

Bé.
Primer el que ací cal aclarir és que astò són unes preguntes fetes el 20 d'agost de 2001, o siga, fa un *cafís* de mesos, i que dins de la política del Partit Popular, i concretament de la Conselleria de Sanitat, cal deixar podrir els problemes perquè quan vinguen ací estiguen ja passats i la resposta puga ser la que vulga el senyor conseller.

Estes preguntes han de vore amb la baixa als pressupostos d'inversions previstos per a l'any 2001.
En l'any 2001, les inversions van ser les que van ser.
Al cap d'un mes, en el mes de gener, les inversions havien disminuït un 31%.
O siga, van passar de 22.
000 milions de pessetes a 15.
000 milions de pessetes.
I després en novembre, no en agost quan li ho vaig preguntar, en novembre de l'any 2001 resulta que s'havien compromés una cosa aixina com el 15% dels diners que s'havien de gastar.

Tornant a agost, que és quan jo vaig fer les preguntes, per què es va disminuir el 31%?
No necessitàvem mosatros inversions?
Dels 37 centres de salut previstos en els pressupostos de 2001, molts han començat les obres?
Perquè vostés ho van posar ahí.
El paper jo sempre dic que és molt sofrit, però ahí de sofrit.
I d'estos 37 centres que tan fort i tan alt van dir que es farien i que es començarien, en quina fase d'execució es troben les obres dels centres de salut que ja s'han iniciat?
O és que no n'han iniciat cap?

Senyor conseller, espere la seua resposta.

 

**El senyor vicepresident primer:**

 

Gràcies, senyora diputada.

Senyor conseller, senyor Castellano.

 

**El senyor conseller de Sanitat:**

 

Gràcies, senyor president.

Senyora diputada.

No és una qüestió de la política del Govern contestar a dia de hui estes preguntes.
És a dir, este conseller la primera vegada que l'han convocat per a contestar estes preguntar, ací està molt gustosament per a fer-ho.
Per tant, no li atribuïsca al govern el que no són, en este cas, les seues responsabilitats.

Dir-li que vosté sap, contestant-li ja a les preguntes, que el pressupost de qualsevol administració pública és un instrument dinàmic, és un instrument àgil en el qual, en moltes ocasions, avançat qualsevol exercici, es fa necessari dur modificacions, com sempre ha sigut i com sempre va a seguir sent per la dinàmica política i de planificació, i més en un món com el de la sanitat.

En este cas, les minoracions que es feren en el capítol VI no representaren cap disminució del pressupost de la Conselleria de Sanitat.
I les raons de per què es fan este tipus de modificacions pressupostàries són la creixent demanda del servicis sanitaris, l'obertura de nous centres de salut i d'unitats complementàries sanitàries, que fan augmentar, lògicament, el gasto corrent dels centres sanitaris, són els que motivaren esta modificació.
Dir-li que no s'afectà en ningú moment el programa d'inversions, com ara en l'altra segon pregunta que li vaig a contestar se va a demostrar, perquè n'hi han fórmules pressupostàries que aixina ho permeten.

També, una altra xicoteta modificació que n'hi hagué per al capítol sèptim fou per a atendre el pagament de les obligacions del Programa d'adequació de consultoris, el programa PAC, que ha permés la millora i adequació de 86 centres sanitaris d'atenció primària entre els anys 2000 i 2001.
I la prova del que estic diguent és que la inversió realment executada durant l'any 2001, és que fou un 23% respecte a l'exercici anterior.

En la pregunta que me fea dels centres que estaven previstos per a l'any 2001 en els pressupostos, dir-li que sap que un dels objectius fonamentals és el tindre cobert el cent per cent el mapa d'atenció primària en el que resta de legislatura.
Actualment tenim 786 centres de salut, tant de consultoris auxiliars com de centres de salut, i dir-li per a la seua informació, que dins d'eixos centres, quatre centres estan ja en funcionament, com és el centre d'Elda, el de Paterna-La Coma, el d'Alpuente o el de Villena, que n'hi han 19 centres de salut d'eixa relació que estan en diferents fases de construcció, com són Alcoi-plaça de Dins, Alacant-Sant Blai, Aiora, Enguera, Alboraia, Borriol, Tavernes Blanques, Pedralba, Sedaví, Oriola 2, Alfàs del Pi; també en Albocàsser, en Orba, en Ontinyent ­el centre de Sant Rafael­ i les ampliacions i reformes de centre de salut d'Utiel, Rojales, la Pobla de Vallbona, l'Olleria i Riba-roja.
Totes elles estan ja amb les obres començades i en distintes fases d'execució d'eixos centres.

També s'han licitat, se licitaren ja 14 centres més, a part d'estos 19 que li dic que estan en execució, com eren els següents: Torrent 2, Benidorm 2, Alacant-Joan XXIII, Novelda, València-Benicalap, València-Natzaret, Valèn-cia-Guillem de Castro, Benidorm 3-La Cala, Banyeres, Elx-Centre, Gata de Gorgos, la Pobla Llarga, Aldaia i Pedreguer, que són centres que estan també ja licitats i que este mateix divendres tenen la taula de contractació i, per tant, l'inici imminent de les obres.

I també li he de dir que n'hi han 10 centres més, que estan redactant-se actualment el projecte, que són: centre de salut Castelló-Grau; Castelló-Nou d'Octubre; Requena, Villena 2, Alacant-Parc lo Morant, Elx-Doctor Sapena, Orihuela-Playa, Torrevieja-La Mata, i les ampliacions del centre de salut d'Albal i de Navarrés.
I dir-los que també ixen abans de quinze dies la licitació de cinc d'ells com són: Castelló-Nou d'Octubre, el centre de salut Elx-Doctor Sapena, Orihuela-Playa, Villena 2 i Alacant-Parc lo Morant.

Com vosté podrà comprovar, el nivell de compliment és altíssim, no a soles en el que és la licitació, sinó en el que és l'execució en estos moments dels centres, i alguns d'ells estan ja en funcionament.

Moltes gràcies.

 

**El senyor vicepresident primer:**

 

Moltes gràcies, senyor conseller.

Senyora diputada.

 

**La senyora Llinares i Llorca:**

 

Gràcies, senyor president.

Li recorde, senyor conseller, que qui governa ací, en la Comunitat Valenciana, és el Partit Popular, i, aleshores, qui diu quan ha de vindre una pregunta a les Corts és el Partit Popular, no és Esquerra Unida, que vostés sempre diuen que tenim una misèria de vots i una misèria de consellers; els que diuen que ha de tardar set mesos, o huit mesos, o dotze mesos, a vindre ací a les Corts no som mosatros, és el Partit Popular, això que quede ben clar.

Senyor conseller.
.
.
No, és que a la millor el senyor conseller no s'ho sap *(riu)*.
Senyor conseller, jo no li he preguntat si ha baixat o no el pressupost de Sanitat, li he preguntat en inversions, que sí que ha baixat en el 2001, no perquè m'ho haja inventat, sinó perquè els papers que publica la Conselleria aixina ho diuen.

En el mes de giner s'abaixa el 31%.
Estan tots molt bé.
En novembre, bé, doncs, d'eixos diners que eren el 100% menys el 31%, el que queda, doncs, només el 27% resulta que estava gastat o que estava compromés.
Si vostés remodelen el pressupost de sanitat a fi que la sanitat privada tinga més diners, a fi de subvencionar a qui hagen de subvencionar i a fi que el pla de xoc tinga molts més diners dels que li han dit en un moment, perquè, total, li diuen, mil milions de pessetes, això és una misèria!
, i aleshores, a través de l'any, és precís que això vaja augmentant.

Jo no li ho he preguntat.
Jo li he preguntat a vosté pels centres de les inversions que d'acord amb el Dogv vostés han abaixat i van abaixar.
En giner, en el 31%, i en novembre, no vull dir-t'ho.
I vosté no m'ha contestat!
I, aleshores, diu vaguetats: "dins de 15 dies eixiran a licitació.
.
.
" i dins d'un mes passarà una altra cosa, i dins de dos mesos passarà una altra cosa, clar que sí!
, la vida és una evolució i sempre estan passant coses!
*(Riu)*

Però, ací, què es concreta?
A vore, de tots els centres, tots eixos que vosté diu, la Pobla Llarga, Alzira 2, València-Campanar, València-La Torre.
.
.
-no, això és un llistat que vosté ha explicat ací- però vostés quins han començat?
Estan els fonaments?
S'ha fet ja el primer pis?
El segon pis?
El tercer pis?
Quins estan per acabar?
Perquè, escolte, jo sempre li dic, que eixe d'Alcoi que diuen "Plaça de Dins", jo, quan vaig entrar ací ja estaven fent el de la plaça de Dins, i fa quasi quatre anys que estic ací, i si no és el de Torrevella-La Mata.
.
.
El de Torrevella-La Mata, no vull dir-te, sempre estan fent el centre de Torrevella-La Mata, però no s'acaba!

Jo el que vullc que em diga, dels 37, comence, primer, u, tal, resulta que estem fent els fonaments, o que el ciment no ha aplegat i resulta que encara no estan els pilars; el segon.
.
.
Això és el que vull que em conte.
Si vostés vénen ací i se'ls ompli la boca dient "que fem, que fem, que farem", diguen, concreten, què han fet?
, concrete-m'ho!
Això és la pregunta d'ací, no és el *botafumeiro* de sempre de que farem i la setmana que ve.
.
.
La setmana que ve, Déu dirà!

Moltes gràcies.

 

**El senyor vicepresident primer:**

 

Gràcies, senyora diputada.

Senyor conseller.

 

**El senyor conseller de Sanitat:**

 

Gràcies, senyor president.

Senyora Llinares.

Conec perfectament esta casa, i són les Corts les que porten el debat, les que establixen l'ordre del dia, a través de la seua Mesa, a través de la seua Junta de Portaveus, i, per tant, no el Govern; això, simplement, és un tema de reglament, que vosté, jo sé que com a bona diputada d'esta casa, se coneix perfectament, amb la qual cosa, no intente confondre la gent ni donar-li responsabilitats o competències que no té este Govern sinó que té la institució de les Corts Valencianes.
I a este Govern li mereixen tots els respectes qualsevol grup parlamentari, siga més nombrós o siga més minoritari, perquè sempre porta darrere la voluntat sobirana del poble, siga en molt o en poc, i, per tant, sempre té el respecte i sempre té, lògicament, la consideració per part d'este Govern.

I, per descomptat, vosté no ha estat atenta a la meua intervenció, perquè jo, a més, li he concretat de manera molt clara, poble per poble, els que estan en execució dels 37 pobles, i li he dit els quatre centres que ja estan en funcionament d'eixe llistat, li he dit també els 19 centres que es troben en distintes fases d'execució, és a dir, que s'estan construint en este moment, no tinc ningun tipus de problema a tornar-los a repetir; li he dit també els 14 centres que estan licitats, publicats en el *Diari Oficial de la Generalitat* i que s'adjudiquen este mateix divendres en una taula de contractació, i també m'he permés avançar-li també alguns centres que se van a licitar en estos pròxims quinze dies, amb la qual cosa, més concreció és impossible.

I si vosté parla de concrecions, jo li he dit que ha augmentat l'execució real respecte a l'any anterior un 23% en l'any 2001, i que les inversions en la relació dels centres que he dit jo anteriorment pugen a 104.
683.
097 euros, amb la qual cosa, crec que no és, ni molt menys, una política dins del que farem, sinó del que estem fent.

Jo volguera que vosté vera en algun moment, en qualsevol any, d'esta comunitat, que n'hi hagueren 31 centres de salut, amb el pressupost que tenen tots eixos centres de salut, executant-se simultàniament, com està fent-se ara.
Li assegure que no ho trobarà mai, 31 centres, simultàniament, en les inversions i en la suma d'inversions que n'hi han.

Per tant, l'aposta és claríssima, l'objectiu també és molt clar que és tindre el cent per cent de l'atenció primària dins d'esta legislatura, i, estiga vosté tranquil·la, això és aixina i va a ser una realitat.

Moltes gràcies.

 

***Pregunta número 3.
702/01 al conseller de Sanitat, Serafín Castellano Gómez, sobre dotació de material informàtic al centre de salut de la Vila Joiosa, que formula la diputada Àngela Llinares i Llorca del GP Esquerra Unida del País Valencià (RE 29.
392, BOCV número 116).***

 

**El senyor vicepresident primer:**

 

Moltes gràcies, senyor Castellano.

Continuem amb la pregunta 3.
702.
Té la paraula, senyora Llinares.

 

**La senyora Llinares i Llorca:**

 

Moltes gràcies, senyor president.

Senyor conseller.

Vosté sap que sóc una miqueta xovinista *(riu)* i, aleshores, una de les coses que jo sempre em preocupe és pel meu poble, i esta és una pregunta que té a vore amb el centre de salut del meu poble.

Resulta que no tenen material informàtic en el centre, no els metges, que per descomptat que no en tenen, però, sap què li dic?
, jo no li demane per als metges que vostés els posen un ordinador a cada metge.
Sap per què no li ho demane?
Perquè al dia, en veuen 72, això ahir; despús-ahir, el metge en va vore 90; en el mes de febrer, en va vore.
.
.
1.
200, en el mes de febrer, tenint en compte que el mes de febrer té menys dies que qualsevol altre mes.
I, aleshores, clar, no poden, ordinador i mirar al malalt i fer les receptes i tot, no és possible.

Aleshores, no li estic exposant ací jo que vosté pose en el centre de salut un ordinador per a cada metge, no, perquè mentre vosté no duplique el personal mèdic, no és possible que els metges puguen treballat amb ordinadors.
Però, sí per a la cita prèvia, per a tots els serveis administratius, allò de la persona que hi ha allí, que vas a la finestreta, que t'apunta a mà amb la llapissera, que tal, que cita, tot allò, això, amb un ordinador, facilitaria moltíssim les cites.

Bé, doncs, el meu centre, el centre de la Vila, és dels que no tenen ordinadors en el servei administratiu, que facilitaria moltíssim la tasca administrativa.
I això és el que hui li pregunte: pensa vosté dotar de material informàtic el centre?
I, sobretot, quan?

Moltes gràcies.

**El senyor vicepresident primer:**

 

Gràcies a vosté.

Senyor conseller.

 

**El senyor conseller de Sanitat:**

 

Gràcies, senyor president.

Senyora Llinares.

Jo crec que és bo, i, a més, legítim i lògic que una diputada se preocupe pel seu poble, d'on és i a on viu, jo crec que això és una cosa absolutament raonable.
En eixe sentit, li he de dir, contestant la pregunta, vosté se'n va a altres tipus de comentaris fora de la pregunta però, contestant-li la pregunta, dir-li que de manera ràpida i immediata se va a dotar dels recursos informàtics necessaris el centre de la Vila Joiosa.
En eixe sentit, tota l'àrea d'atenció 15 estaria informatitzada en tots els seus centres de salut.

I, pel comentari que fea respecte del que és la implantació del programa de mostrador, és a dir, programa consistent en la gestió de cites a través de l'agenda en tota la ret d'atenció primària i atenció ambulatòria especialitzada, que el que es pretén és millorar notablement l'accessibilitat i la satisfacció dels pacients.

Per tant, dir-li que de manera rapidíssima se van a instal·lar els servicis informàtics en el dit centre.

 

**El senyor vicepresident primer:**

 

Gracias.

Senyora diputada.

 

**La senyora Llinares i Llorca:**

 

Gràcies, senyor president.

A mi em fan molta por les paraules, i, sobretot, en fi, les paraules estes "ràpidament", "de seguida".
"Ràpidament" i "de seguida" vol dir dins d'un any, dins de deu, eh?
O siga, el temps és que és una cosa.
.
.
el temps geològic, el temps històric, el temps d'una vida, el temps d'un gat.
.
.
Són molt diferents maneres de mesurar el temps.
"Ràpidament" què vol dir, senyor conseller?
Això és el que m'agradaria.
.
.
perquè, jo, esta pregunta no li l'he fet perquè jo he descobert que no tenen serveis informàtics, no!
Jo no he descobert, simplement, m'ho han contat, i algú ha vingut a dir-me: "Àngela, per què no demanes.
.
.
?
Per què no insistixes a vore què passa?
"

Aleshores, "ràpidament", què vol dir?
Quina data és "ràpidament"?
És dins d'una setmana?
És el 15 de març?
És el 15 d'abril?
És el 3 de maig?
"Ràpidament" què vol dir?
Això és el que a mi m'agradaria saber, que concretaren.
Perquè la paraula "ràpidament", segons per a qui és un segle o son dos minuts.
Això és molt aleatori.
Conteste'm, per favor, què vol dir "ràpidament" i quan pensa de veritat posar serveis informàtics allí en el centre de salut de la Vila.

Moltes gràcies.

 

**El senyor vicepresident primer:**

 

Moltes gràcies, senyora diputada.

Senyor conseller.

**El senyor conseller de Sanitat:**

 

Gràcies, senyor president.

Senyora Llinares.

"Ràpidament" jo crec que tot el món ha entés el que és, i en ningun cas un segle, com diu la seua senyoria.
En eixe sentit, li dic que en les pròximes setmanes estarà instal·lat eixe servici en el centre de Vila Joiosa.
I com vosté és una persona que, com dia vosté anteriorment, li agrada estar damunt de les qüestions del seu poble, vosté mateixa podrà absolutament comprovar el que jo estic dient ací.
I les paraules se les emporta el vent però els fets se queden.
I com a tal, com vosté podrà comprovar-ho, podrà comprovar que en les pròximes setmanes estarà incorporat eixe servici al centre de la Vila Joiosa.

Gràcies.

 

***Preguntes números 3.
703/01 i 3.
704/01 al conseller de Sanitat, Serafín Castellano Gómez, sobre atenció mèdica als xiquets saharians a la Vila Joiosa, que formula la diputada Àngela Llinares i Llorca del GP Esquerra Unida del País Valencià (RE 29.
393 i 29.
394, BOCV número 116).***

 

**El senyor vicepresident primer:**

 

Moltes gràcies, senyor Castellano.

Continuem amb les preguntes 3.
703 i 3.
704.
Senyora Llinares, té la paraula.

 

**La senyora Llinares i Llorca:**

 

Moltes gràcies, senyor president.

Mire, senyor conseller, astò és un problema que tenim en els estius, a la Vila i a moltíssims llocs de tot el País Valencià, però, en fi, jo l'he detectat allí en el meu poble perquè és on ho visc astò.

Vosté sap que el País Valencià, com jo crec que quasi tota Espanya, du molts xiquets sahrauins en l'estiu, que estos xiquets viuen en les famílies i estan com a dos mesos en estes famílies.
Em referisc no als xiquets que tenen una malaltia i que s'ha operar-los, que això és un tractament determinat, no, sinó els xiquets que estan perfectament bé i que durant dos mesos viuen en una família ací al País Valencià.

Bo, el que passa és que, vostés, que sí que no és que permeten, autoritzen i fan que en els centres, en els hospitals, se'ls faça una revisió a estos xiquets i se'ls aclarisca a vore si tenen algun tipus de malaltia.
Això està perfectament cobert.
Però estos xiquets en el seu centre de salut resulta que vostés no els adjudiquen al pediatra, sinó que els adjudiquen a un metge, a qualsevol metge.
Això en general no passa res.
Mai passa res.
Però quan el xiquet té un problema específic, un problema infantil, no d'açò que qualsevol metge ho descobrix, sinó que es necessita un pediatra, el problema és la mar de gran.
I això és que ho han viscut este estiu, que el xiquet va estar hospitalitzat dos dies perquè allí ningú s'aclaria què és el que tenia el xiquet.

La petició és que vosté done les ordres oportunes perquè se'ls adjudique a estos xiquets sahrauins un metge pediatra en compte del metge de capçalera normal que li toca a la família, que no és un metge de xiquets, sinó que hi ha els suficients xiquets a la comarca que se'ls adjudique a un pediatra.
Esta és, esta pregunta, més bé una petició, que arreplega el sentir de la tira de famílies que tenen ­entre altres, jo­, que tenen xiquets en l'estiu, xiquets sahrauins.

Gràcies.

**El senyor vicepresident primer:**

 

Moltes gràcies, senyora diputada.

Senyor conseller.

 

**El senyor conseller de Sanitat:**

 

Gràcies, senyor president.

Senyora diputada.

Li puc assegurar que en esta qüestió la conselleria ni ha escatimat ni va a escatimar ningun tipus d'esforç.
A més, tenint en compte que crec que la solidaritat en matèria sanitària amb esta gent hem de tindre una sensibilitat especial.
En eixe sentit i per eixe motiu, des de la conselleria se procedia a comunicar esta situació a tots els respectius directors de les àrees afectades, perquè emprengueren les mesures necessàries perquè estos xiquets foren atesos adequadament en els distints centres sanitaris de la Conselleria de Sanitat, com aixina s'està realitzant.

Per tant, eixos xiquets han d'estar atesos degudament pels pediatres d'equips d'atenció primària dels centres de salut.
I en eixe sentit, no solament sap que les mesures van que tots els xiquets, sahrauins o no, en edat pediàtrica han d'estar atesos pels pediatres.
I que en el cas que per l'afluència, perquè això, vosté sap que conforme a les peticions que van fent-se de distintes ONG o de distintes institucions, van augmentant la quantitat d'un any a altre, en el cas que faça falta reforçar les plantilles de pediatra per a atendre'ls, no capia ningun dubte que aixina se farà per part de la conselleria.

He de dir-li també que en estos moments, a data de 13 de febrer, estem sobre 40.
000 targetes solidàries, per l'altre tipus d'atencions a què vosté feia referència.
I que li he de dir, sincerament, que en eixa qüestió no tinga ningun dubte que n'hi ha una sensibilitat especial, i que per tant, si la quantitat de peticions que se fan, que va variant d'un any a altre o d'unes èpoques a altres, fa falta establir un reforç de plantilla, aixina ho fem.

Gràcies.

 

**El senyor vicepresident primer:**

 

Moltes gràcies, senyor conseller.

Senyora diputada.

 

**La senyora Llinares i Llorca:**

 

Gràcies, senyor president.

Senyor conseller.

Jo he entés que este estiu els xiquets sahrauins no tindran el problema de no tindre, de no estar a la cura de pediatres, almenys en tota la Comunitat Valenciana.
Jo, en fi, li done les gràcies per l'acollida que vosté fa a esta petició, i espere que aixina ho siga.
Si no, ja sap que en el mes de setembre li ho tornaré a exigir ací, i sobretot li diré que *un respeto y una cosa*, que haurà de complir les seues promeses; en coses, no, però en coses ha de complir-les, i esta és una.

Moltes gràcies, senyor conseller.

 

 

 

 

 

 

***Pregunta número 3.
705/01 i 3.
706/01 al conseller de Sanitat, Serafín Castellano Gómez, sobre la manca d'una plaça de metge per als desplaçats a la Vila Joiosa, que formula la diputada Àngela Llinares i Llorca del GP Esquerra Unida del País Valencià (RE 29.
395 i 29.
396, BOCV número 116).
Pregunta número 3.
763/01 al conseller de Sanitat, Serafín Castellano Gómez, sobre la construcció de centres de salut a Alacant, que formula el diputat Luis Briñas López del GP Socialista-Progressistes (RE 29.
486, BOCV número 116).***

 

**El senyor vicepresident primer:**

 

Gràcies, senyora diputada.

Senyor conseller, ja està manifestat el que havia d'expressar.
Per tant, continuem amb les preguntes 3.
705 i 3.
706.
Té la paraula la il·lustre diputada.

 

**La senyora Llinares i Llorca:**

 

Gràcies, senyor president.

Mire, senyor conseller.

Mosatros tenim la concepció, el País Valencià, que som un país turístic, que ací ve el turisme.
I aleshores jo no sé per què pensem que el turisme només ve en estiu.
És de veres que en l'estiu ve el gran *mogolló* de turistes, però que si vostés fan un estudi, per xicotet que siga, voran com en l'hivern tota la tercera edat de més allà dels Pirineus, i sobretot d'Holanda, de Bèlgica, d'Alemanya, tota se'n ve cap ací.
I passa l'hivern, si no és tot l'hivern, de mes en mes; tota la costa està plena d'estes persones que tenen la meua edat i que venen a calfar-se al sol del Mediterrani.

Jo no sé per què.
.
.
Bo, no sé per què.
.
.
, potser perquè la concepció que pensem que turisme és només en l'estiu, resulta que no hi ha metge de desplaçats en l'hivern.
En l'estiu hi ha metge de desplaçats, però en l'hivern no.
El turisme d'estiu és un turisme de gent jove, que ve a la *litrona*, a pegar-se la nadada, al sol, i després se'n va, en una setmana o 15 dies se'n va.
Però el turisme d'hivern és un turisme que és de la tercera edat i que estan ací.

Bo, doncs no tenim metges de desplaçats.
No en tenim.
No solament no en tenim a la meua comarca, sinó que jo he aclarit que per al Baix Segura tampoc en tenen; o siga, que en hivern no hi ha metges de desplaçats.
I aleshores el que es fa és que s'acumula, al metge normal s'acumulen totes estes plantilles.

Abans li ho he dit perquè és que ho he comprovat estos dies, ahir i despús-ahir vaig anar a comprovar-ho.
92 en un dia, 1.
200 el mes de febrer.
Això dos o tres metges que vaig preguntar.
"*Xico*, tu, molta gent has vist hui?
" I em va dir: "72".
"*Xico*, 72!
" L'altre: "jo, 90".
"I en el mes de febrer, què heu vist?
" "Més de 1.
200.
" Més de 1.
200, senyor conseller, això és massa, això no es pot atendre.
I això és la població que hi ha i totes les persones que venen a passar l'hivern.

Bo, esta pregunta o esta petició va en pla de metges de desplaçats per a l'hivern, senyor conseller, que és on està la tercera edat per ací.
En l'estiu també, però en l'hivern és que vénen a viure, senyor conseller, que tenen els pisos ací i passen l'hivern ací.
Eixa és la meua pregunta, què pensa vosté fer ahí?

Moltes gràcies.

 

**El senyor vicepresident primer:**

 

Gràcies, senyora Llinares.

Senyor Castellano.

 

**El senyor conseller de Sanitat:**

 

Gràcies, senyor president.

Senyora Llinares.

Vosté sap perfectament que la Conselleria de Sanitat està desplegant un programa concret d'assistència sanitària a desplaçats, un programa que a més suposa un esforç econòmic molt important.
Simplement li he de dir que entre l'any 1999 i l'any 2001, els tres últims anys, la inversió en reforços de personal, tant en estiu com en hivern, ha sigut de 19.
424.
000 euros aproximadament.
Esforç econòmic que va incrementant-se any darrere any, perquè afortunadament tenim més turisme, afortunadament tenim més persones que volen vindre també a la Comunitat Valenciana, pels motius, entre altres, a què vosté feia abans referència.

La població mitjana assignada en cada facultatiu de medicina general en la població de la Vila Joiosa és de 1.
573 habitants.
No obstant, mosatros sempre el que és el reforç, tant d'hivern com d'estiu, dels professionals que han de reforçar eixes plantilles, se fa lògicament en base a la pressió assistencial que tenen en cada un dels punts de la nostra comunitat.

I vosté feia una referència, i apuntava en bon criteri que els reforços d'hivern tal vegada siguen més importants que els reforços d'estiu, pel tipus de turisme i tal.
I jo li dic que coincidisc en la política que estem fent, perquè li vaig a donar les dades dels tres últims anys.

Mire vosté, inversió realitzada en reforços d'hivern en l'any 1999 foren 3.
419.
000 euros, en l'estiu foren 2.
000.
743 euros.
En l'any 2000 en hivern foren 3.
000.
599 euros, en l'estiu 2.
854.
000.
I en l'any passat, en l'any 2001 foren 3.
000.
971 en els reforços de l'hivern, i 2.
835.
000 els reforços de l'estiu.
Com vosté comprovarà, sempre la xifra de reforços d'inversió en reforços de plantilla sempre és superior en hivern que en estiu, coincidint en part del plantejament que estava fent la seua senyoria.

 

**El senyor vicepresident primer:**

 

Gràcies.

Senyora diputada.

 

**La senyora Llinares i Llorca:**

 

Gràcies, senyor president.

Mire, senyor conseller, vosté tindrà les dades que tinga, però les meues són les dels metges que estan a peu d'obra.
I els metges que estan a peu d'obra asseguren que tal vegada sí que és de veres que s'invertisca tot el que vosté diu, però no és suficient, no és suficient.
72, i això és quan menys.
En un dia, 72 malalts un metge en un dia, això no és pot aguantar, no és pot aguantar.
Està clar que es pot aguantar: "A vore, tu, què et passa?
Això?
Vinga, tal, hala, ves, ja està.
" Clar que es pot aguantar, si no es fa res, està clar que es pot aguantar.
Però si mos prenem seriosament l'atenció primària, a fi que la gent no tinga necessitat d'anar a urgències, a fi de no tindre col·lapsades les urgències i no tindre col·lapsats els hospitals, bo, aleshores s'ha de reforçar l'atenció primària.
I reforçar l'atenció primària vol dir més metges, i en tota esta àrea turística es necessiten més metges en l'hivern.
Els metges diuen que en l'hivern no hi ha reforç de metges de desplaçats.
Jo no sé ací qui diu veritat i qui diu mentida perquè jo no veig els papers.

Vosté parla d'inversions, però el que no parla és d'augment de personal mèdic en els centres de, jo almenys no li ho sentit, els centres de salut.
Parla d'inversions.
Inversions, tres milions; inversions dos milions.
Molt bé, això què vol dir?
Que en un centre de salut hi ha tants metges i en l'hivern n'hi ha 14 més, o què vol dir?
Diga-m'ho en números, perquè els metges no estan dient això.
Els metges estan dient que s'encarreguen de tota la tercera edat de l'hivern.
I aleshores la quota que tenen, que ja és tota una senyora quota, s'augmenta en l'hivern.
Esta és la problemàtica que jo li presente ací.

I tinga en compte una cosa, senyor conseller, que un centre d'atenció primària que quan jo cride i dic: "vull número", em diuen: "dins de cinc dies", no és un centre d'atenció primària.
Vosté tindrà col·lapsades les urgències i tot el que haja de tindre col·lapsat, però l'atenció primària no funcionarà.
I una de dos: o es preocupen per ahí o mai solucionaran la sanitat.
Jo li transmet el que els metges m'han transmés a mi.
Vosté vorà si li vol posar remei.

Moltes gràcies.

 

**El senyor vicepresident primer:**

 

Gràcies.

Senyor conseller.

 

**El senyor conseller de Sanitat:**

 

Gràcies, senyor president.

Per concretar-li, senyora Llinares.
Me diu que li concrete.
Jo crec que estava prou clara la meua primera intervenció.
Jo li he parlat de 19.
424.
000 euros, que són en reforços de personal de plantilla per a l'estiu i per a l'hivern en estos últims anys.
Això què significa?
Que eixos diners són per a augmentar els professionals que estan en les plantilles dels diferents centres d'atenció primària, tant en els reforços d'hivern com els reforços d'estiu.

Dir-li que mosatros estem en un mitjana general de la comunitat al voltant de 1.
500 habitants per metge, que estem per davall de pràcticament la totalitat de les comunitats autònomes quant a ratio per mitjana.
I vosté això pot comprovar-ho perfectíssimament en totes i cada una de les comunitats autònomes.

I que amb els reforços d'augmentar plantilles, és a dir, ficar més professionals tant en l'hivern com en l'estiu, estem fent uns esforços pressupostaris importantíssims ­que li ho acabe de dir, al voltant dels 20 milions d'euros sols en els últims exercicis­ per a dotar precisament d'eixa garantia que han de tindre els ciutadans per a tindre una atenció sanitària cada vegada de major qualitat.

Gràcies.

 

**El senyor vicepresident primer:**

 

Gràcies, senyor conseller.

La pregunta 3.
707, la il·lustre diputada senyora Llinares, emprant-se en el Reglament, ha demanat que la contestació, en compte d'oral, siga escrita.
La presidència ho accepta, perquè no pot ser d'una altra forma, i és correcte.

I, per tant, passem a la 3.
763.
Té la paraula la senyora Llinares.
*(Remors)* 

La senyora Llinares té la paraula per a després, en una altra sessió, fer unes altres preguntes sobre sanitat.
Però ara el senyor Luis Briñas és el que té la paraula.

 

**El senyor Briñas López:**

 

Gracias, señor presidente.

Señor conseller.

Desde el año 1997, que se puso y se abrieron las puertas del centro de salud de Los Ángeles ­y digo que se abrieron las puertas porque fue lo único que hizo el Partido Popular, porque lo había terminado el Partido Socialista­, en el área 18 no se ha abierto ningún centro de salud.

Eso supone que en estos momentos, después de más de seis años de gobierno del Partido Popular, haya casi 120.
000 ciudadanos alicantinos sin centro de salud.
120.
000, ¿eh?
, que no es broma.

Por eso seguramente en el año 2000 firmó un convenio usted junto con el alcalde de Alicante para la construcción y apertura de seis nuevos centros de salud.
Y esto lo realizaría antes de finalizar la presente legislatura.

Por eso mi pregunta es: ¿en qué situación se encuentra cada uno de esos seis centros y cuándo piensan abrirlos?

Muchas gracias.

 

**El senyor vicepresident primer:**

 

Muchas gracias.

Señor conseller.

 

**El senyor conseller de Sanitat:**

 

Gracias, señor presidente.

Señor Briñas.

Efectivamente, en septiembre del año 2000 firmé un convenio con el ilustrísimo señor alcalde del Ayuntamiento de Alicante respecto a las actuaciones para completar el mapa de atención primaria de la ciudad de Alicante.

En ese sentido, decir que en ese convenio los distintos puntos a que se hacían referencia era la ampliación del centro de salud de San Blas, que las obras están ya acabadas y se pondrá en funcionamiento este mes.
Estamos ahora en el equipamiento de dicho centro.
Y, por tanto, el centro de Salud de San Blas entrará en funcionamiento este mes de marzo.

La construcción del nuevo centro de salud Juan XXIII, sabe usted que se licitaron las obras mediante concurso público el 20 de diciembre del año pasado y que este viernes ya está en la mesa de contratación, con lo cual el inicio de las obras también inmediato de lo que es el centro de Salud Juan XXIII, que era otra de las actuaciones del protocolo que firmamos.

El consultorio de Benalúa, es conoceder su señoría que se han realizado diversas actuaciones para conseguir el solar adecuado dentro de esa zona de Alicante, y que cuando ya esté conseguido ese solar, se procederá con carácter inmediato al inicio de los expedientes para licitar dicho proyecto.

Decirle también que otras de las actuaciones era el centro de salud Parque Lo Morant, denominado Parque Lo Morant, que también se publicó el 25 de noviembre la adjudicación de la redacción del proyecto básico y de ejecución.
Por tanto, está ya también redactado el proyecto y sale ahora en la próxima semana a licitación, con lo cual también está perfectamente iniciado ese proceso.

También otra de las actuaciones era en la calle Gerona, el centro de Gerona-Portugal, que, como usted sabe, este es un centro que se trata de un proyecto complejo, ya que es un edificio construido en los años 40, con un determinado también interés arquitectónico, que está enclavado dentro del centro histórico de la ciudad.
Y que, en este sentido, la reubicación de las unidades que actualmente ocupan el edificio ha provocado el estudio, conjuntamente con el ayuntamiento, de las posibles soluciones que eviten el traslado de dichas unidades de la zona centro de la ciudad.

Por tanto, estas actuaciones prácticamente están finalizadas para darle esa solución y, por tanto, poder iniciar también lo que es el último de los puntos que hacía referencia el protocolo.
Por lo que podrá observar su señoría que el nivel de cumplimiento vamos a poder, yo espero que así sea, tenerlo realizado dentro del tiempo que teníamos previsto, que era antes de finalizar la presente legislatura.

 

**El senyor vicepresident primer:**

 

Gracias, señor conseller.

Señor diputado.

 

**El senyor Briñas López:**

 

Gracias, señor presidente.

Vamos a ver.
Señor conseller, usted ha perdido toda la credibilidad, y lo sabe.
Usted me dijo por escrito que el centro de salud de San Blas estaría terminado para el último trimestre del presente año.
Tengo aquí la contestación.
*(Remors)* Del presente año.
10 de julio de 2001, la contestación.
Estamos a marzo de 2002 y no está abierto el centro.
No sólo eso, sino que el concejal de Alicante, que a su vez es presidente del consejo de salud, ha dicho que si no se termina este mes, él irá en una manifestación junto con el alcalde y algún representante de la conselleria.
Yo lo que preguntaba es contra quién se van a manifestar.
Eso está recogido en el consejo de salud.
Eso está bien, ¿eh?
, porque nosotros no vamos a negar en ningún momento el derecho a la manifestación.
*(Remors)*

Segundo.
Usted niega la evidencia.
No me ha dicho cuándo se van a terminar.
Usted tiene el compromiso de terminar antes de que acabe la legislatura todo el mapa sanitario.
Y usted sabe perfectamente que eso no es posible.
Y le voy a decir por qué.

Juan XXIII, evidentemente, se ha hecho el concurso de contratación, pero si va a tardar lo mismo que San Blas, que empezó en 1998, acabará en el 2005.
Lo Morant está en período de redacción de proyecto; Campoamor empezó en 1999; Benalúa dice usted que está viendo dónde se ubica.
Pero también le digo que el mismo presidente, el mismo presidente del consejo de salud no sabía dónde iba a ponerlo.
Usted dice que va a ir donde en estos momentos se ubica un colegio público, bueno, los barracones de un colegio público.
Pero el señor presidente del consejo dice que están buscando otro sitio.
A ver si se ponen de acuerdo.

Y con la calle Gerona, ni hablar.

Por eso, señor conseller, yo creo que usted le haría un gran favor a la sanidad si dejara ese sitio.
Un gran favor.
Y se lo digo muy en serio, porque después de siete años de gobierno, ustedes van a conseguir que 100.
000 ciudadanos, terminando el centro de salud de San Blas, suponiendo que se termine, que 100.
000 ciudadanos de Alicante, después de que ustedes acaben esta legislatura, estén sin centro de salud.

Nada más y muchas gracias.

**El senyor vicepresident primer:**

 

Moltes gràcies.

Senyor Castellano.

 

**El senyor conseller de Sanitat:**

 

Gracias, señor presidente.

Mire, señor Briñas, el gran problema que tiene usted y su grupo parlamentario es que la credibilidad la otorgan los ciudadanos sin ustedes.
Y ese es su gran problema.
Por eso están donde están y este gobierno está donde está.

Entonces, dicho esto, aparte de la originalidad, si noso-tros tenemos que estar haciendo ahora un programa de inversiones ambicioso, tenemos que tener 30.
000 centros ejecutándose simultáneamente en estos momentos, y todos los que tenemos, es porque no estaban hechos, sencilla y llanamente.
Es porque no estaban hechos.
Y es porque el mapa sanitario ustedes fueron incapaces de llevarlo adelante, igual que otros años.
Y por eso este gobierno tiene que realizarlos, y por eso este gobierno en la presente legislatura lo tendrá al cien por cien realizado.
Y espero que eso a usted no le pese.
Y, por tanto, espero que en ese sentido lo tenga su señoría muy en cuenta.

Por eso decirle que, desafortunadamente para ustedes, la credibilidad es la que es.
Y luego, lógicamente, los objetivos son los que los ciudadanos ven y luego los que refrendan en democracia como los tienen que refrendar.
Y, evidentemente, creo que ahí no hay ninguna duda de lo que los ciudadanos dicen.

Muchas gracias.

 

**El senyor vicepresident primer:**

 

Moltes gràcies, senyor conseller.

Senyories.
.
.
*(Pausa)* Si alguna senyoria vol demanar la paraula, esta presidència amb molt de gust, si s'adapta al Reglament, li la dóna.

Don Andrés Perelló, ¿ha pedido usted la palabra?
*(Remors)* Si no pulsa el botón, es difícil que le pueda oír, y escuchar, imposible.

 

**El senyor Perelló Rodríguez:**

 

Sí, señor presidente.

Yo no quería la palabra, pero si usted considera que hay que tomarla, yo llenaría el hueco con cualquier cosa.
Como usted lo vea, no sé.
*(Rialles)*

 

**El senyor vicepresident primer:**

 

Aquí las diputadas y los diputados están todos muy preparados y siempre pueden quedar con una gran dignidad.
Por lo tanto, no hace falta.
.
.

 

**El senyor Perelló Rodríguez:**

 

Pues a su decisión, como siempre, señor presidente.
*(Rialles)*

**El senyor vicepresident primer:**

 

La diputada Àngeles Llorca, *(remors)* Àngeles Llinares i Llorca.
.
.
Hombre, yo creo que no es malo que algunas veces haya alguna sonrisa, porque es un signo bueno.
Por lo tanto.
.
.
.
*(Veu)* Sí, que me dice la letrada que el señor Maluenda estaba solicitando la palabra.
Un momento.

 

**El senyor Maluenda Verdú:**

 

Sí, senyor president.

Només que si la presidència decidira concedir-li la paraula al senyor Perelló, que no ho sé, però jo de forma cautelar també demanaria el dret de rèplica en el supòsit que li la concedira.

Res més i moltes gràcies.

 

***Pregunta número 3.
767/01 i 3.
768/01 al conseller de Sanitat, Serafín Castellano Gómez, sobre la interrupció voluntària de l'embaràs en la sanitat pública, que formula la diputada Àngela Llinares i Llorca del GP Esquerra Unida del País Valencià (RE 29.
508 i 29.
509, BOCV número 116).***

 

**El senyor vicepresident primer:**

 

Senyor Maluenda, no fa falta reflexionar molt per a dir que no els concedisc la paraula ni a vosté ni al senyor Perelló.
*(Rialles i aplaudiments)*

Té la paraula la il·lustre diputada *(rient-se)* senyora Llinares, per a les preguntes 3.
767 i 3.
768.

 

**La senyora Llinares i Llorca:**

 

Moltes gràcies, senyor president.
És vosté molt amable.

Senyor conseller, mire, jo sempre li duc uns problemes ací que la veritat és que jo no entenc.
I un és el de la interrupció de l'embaràs voluntari.
La interrupció de l'embaràs voluntari que, en fi, no sé.
.
.
La sanitat pública, que és una sanitat que té de tot, que ha de tindre tot tipus de serveis i tot això.
.
.
jo no acabe d'entendre amb quin recurs compta la conselleria per a assegurar el dret de les dones que sol·liciten una interrupció voluntària de l'embaràs i que volen que li ho practiquen en la sanitat pública.

I dic que no entenc quins recursos tenen, i això que tots els diners o quasi tots els diners han d'estar en la sanitat pública, perquè si no són problemes de tipus religiós, de tipus moral, o siga de tipus que no té res a vore ni amb la sanitat ni amb la salut, jo no entenc ­i m'agradaria que el senyor conseller ho explicara­ com durant l'any 2000 a les clíniques privades d'esta comunitat s'hagen realitzat 2.
068 interrupcions voluntàries de l'embaràs, mentre que als hospitals públics només 7.
Això vol dir que és que no tenim ni un miserable llit, ni una cadira perquè una dona puga interrompre l'embaràs?
No és possible que en els hospitals això puga ser i se n'hagen d'anar totes a les clíniques privades.
No és la primera volta que jo li faig estes preguntes, senyor conseller, ni és l'última, trobe jo, que li les faré.
Però m'agradaria una explicació.

Moltes gràcies.

 

**El senyor vicepresident primer:**

Moltes gràcies, senyora diputada.

Senyor conseller.

 

**El senyor conseller de Sanitat:**

Gràcies, senyor president.

Senyora diputada.

Vosté sap que tot això referent a la interrupció voluntària de l'embaràs i dins del que és la legalitat vigent, dins els supòsits que fan factibles les interrupcions voluntàries de l'embaràs, en alguns dels tres supòsits despenalitzats, sap que per a potenciar el que és l'equitat a l'accés d'eixa prestació, la conselleria té diversos mitjans que fica al servici de tot este tipus de peticions.
En concret, sap que té concertades amb nou clíniques, debidament acreditades, la pràctica de l'IVE fins a les 12 setmanes de gestació, que a més s'ha incorporat la realització de l'IVE pel mètode farmacològic, l'RU-486.

També en l'any 2001 s'autoritzà al centre privat acreditat per a la realització d'IVE en el segon trimestre a l'hospital de maternitat Acuario, que està ubicat a la localitat de Beniarbeig, a Alacant, que facilita la seua realització a les dones que ho precisen en la Comunitat Valenciana mateixa.
I també, no pot obviar-se, lògicament, la xarxa pública d'hospitals de la Conselleria de Sanitat.

I vosté feia la pregunta de per què es fan en el que són les clíniques concertades.
Vosté ha de tindre en compte que per al desenvolupament legal de la interrupció voluntària de l'embaràs es conjuga el fet, un fet clau, que és l'objecció de consciència.
Este dret està reconegut per a tots els ciutadans en la nostra norma fonamental, en la Constitució, quan a la llibertat ideològica i religiosa i, per tant, avala el personal sanitari que fa objecció de consciència en eixa pràctica.

Es dóna el fet que en la majoria dels nostres hospitals esta circumstància es dóna entre els professionals especialistes, però per això s'ha optat per ficar i acreditar el que són els centres privats perquè puguen afrontar eixes situacions de les IVE.
I, per tant, no és un tema ni de recursos, ni de mitjans, al que feia referència la seua senyoria, sinó simplement és un tema d'objecció de consciència dels professionals en este cas.

Gràcies.

 

**El senyor vicepresident primer:**

Gràcies.

Senyora diputada.

 

**La senyora Llinares i Llorca:**

Moltes gràcies, senyor president.

Moltes gràcies, senyor conseller, pel que acaba de dir.

Acaba de dir el que tot el món sabem: que els metges fan objecció de consciència en la pública i no fan objecció de consciència en la privada.
Acaba de dir que hi ha tota una sèrie de clíniques privades que estan concertades amb la sanitat pública on els metges fan avortaments i eixos mateixos metges a les nou del matí resulta que diuen en l'hospital que tenen objecció de consciència.
Vosté acaba de dir que està clar que és un problema de diners, que es tracta que algú vol guanyar diners.
I eixe "algú" són els metges que fan objecció de consciència en els hospitals públics, i vosté ho ha dit, però que no fan objecció de consciència en les seues clíniques privades per la vesprada.
Bo, això un governant ho ha d'arreglar, senyor conseller, un governant ho ha d'arreglar.

No pot ser simplement un problema de salut, ser un problema que hi hagen uns hipòcrites que es dediquen a guanyar diners a base d'eixe problema de salut.
Això no pot ser.
No es pot tindre objecció de consciència a les deu del matí i no tenir-la a les cinc de la vesprada; no es pot tindre objecció de consciència en l'hospital públic i no tindre-la en una de les clíniques, de les nou clíniques i les que ha afegit després, que vosté diu que em té sense *cuidado* Eixe és, senyor conseller, el problema.

Eixe és el problema.
Que no ens quedarà més remei que pensar ací a la gent de l'oposició que vosté ho consentix, que la Conselleria de Sanitat ho consentix.
I no solament ho consentix sinó que fomenta que la interrupció voluntària de l'embaràs siga simplement un negoci per a certs professionals.
Ahí està la meua pregunta i sobretot el meu reprotxe a vosté com a conseller i a la seua conselleria per consentir que el que la dona avorte siga simplement un negoci per a uns quants, un negoci pagat per la sanitat pública, però un negoci per a uns quants.

Moltes gràcies, senyor president.

 

**El senyor vicepresident primer:**

Moltes gràcies, senyora diputada.

Senyor conseller.

 

**El senyor conseller de Sanitat:**

Gràcies, senyor president.

Senyora Llinares.

El que jo he dit està en el *Diari de Sessions* i, per tant, està absolutament molt clar.
Una altra cosa és que el que vosté vulga que jo diga, que això evidentment és una cosa que no aconseguirà.
Per tant, jo el que li he dit és que hi ha un dret constitucional dels especialistes a fer objecció de consciència, com un dret constitucional quan es tracta d'interrupció voluntàries d'embaràs.
I, per tant, el que ha de fer la conselleria i el que ha de fer el Govern és donar un accés equitatiu, un accés igualitari per a totes aquelles persones que, dins dels supòsits legals, vulguen fer eixa interrupció voluntària de l'embaràs.
I això és el que fa este Govern i això és el que garanteix esta conselleria, és a dir, que totes les dones que vulguen fer-lo tinguen els centres acreditats i tinguen les condicions per a poder-lo fer.

I està la xarxa hospitalària, que no és un tema de recursos, és un tema d'exercir o no exercir un dret constitucional per part dels professionals.
I, dins de la llibertat ideològica i dins de la llibertat religiosa que empara la Constitució, lògicament, evidentment, nosaltres no anem a fer, lògicament, pràctiques inconstitucionals.
Si vosté vol fer altre tipus d'acusacions als professionals, lògicament les farà vosté i seran responsabilitat de vosté.
I nosaltres ací el que hem de fer és donar els mitjans perquè aquelles dones que vulguen fer, dins dels supòsits legals, la interrupció voluntària de l'embaràs ho puguen fer.
Això està absolutament garantit.
Està també tota la xarxa d'hospitals públics de la conselleria i qualsevol especialista perfectament ho pot fer també dins d'eixa xarxa.
Si voluntàriament, per qüestions ideològiques o religioses, s'atenen a l'objecció de consciència, és un dret constitucional que evidentment este Govern no pot negar.

A més, sap vosté també que, en altra banda i en altre ordre de coses, tenim també els 51 centres de planificació familiar i de sexualitat, que també estan donant informació, estan donant també tota una faena importantíssima dins d'estos camps.
Jo crec que és una xarxa important estos 51 centres de planificació familiar i d'educació sexual que estem seguint potenciant.

Moltes gràcies.

 

***Preguntes números 3.
793/01, 3.
794/01, 3.
795/01, 3.
796/01 i 3.
797/01 al conseller de Sanitat, Serafín Castellano Gómez, sobre la construcció d'un centre de salut a Banyeres de Mariola, que formula el diputat Josep Albert Mestre Moltó del GP Socialista-Progressistes (RE 29.
562, 29.
563, 29.
564, 29.
565 i 29.
566, BOCV número 116).***

 

**El senyor vicepresident primer:**

Gràcies, senyor conseller.

Continuem agrupant preguntes, la 3.
793 a 3.
797, ambdues incloses.
Té la paraula el diputat Josep Albert Mestre.
*(Pausa)* Vol fer el favor vosté de polsar el botó per tal que isca en la pantalla.
Com no ix i vosté tindrà la raó.
.
.

 

**El senyor Mestre i Moltó:**

Moltes gràcies, senyor president.

Senyor conseller.

El proppassat 3 de setembre vaig presentar una sèrie de preguntes, un conjunt de preguntes al voltant d'un centre de salut en projecte de construcció per substitució d'un més vell, el centre de salut de Banyeres de la Mariola, que tenia o que comptava amb un pressupost des de l'any 2000 en els pressupostos de la Conselleria de Sanitat, però que fins ara, fins l'actualitat no s'ha fet res al respecte.
No s'havia fet fins el 3 de setembre i ara sembla ser que està en perspectiva, pel que he sentit abans, de licitació.

Són unes quantes preguntes, però en síntesi vénen a plantejar quina és la voluntat per part de la conselleria que s'acometa este centre de salut a Banyeres?
Quan va a fer-se?
Quin és el termini d'execució d'aquest centre de salut?
Aquestes serien les preguntes que vindrien a sintetitzar les diverses preguntes que jo li vaig fer, torne a repetir, el 3 de setembre proppassat.

 

**El senyor vicepresident primer:**

Gràcies.

Senyor conseller.

 

**El senyor conseller de Sanitat:**

Gràcies, senyor president.

Senyor diputat.

Contestant-li una a una les qüestions que vosté em planteja, a la seua primera qüestió que em formula, dir-li que el 3 de setembre de l'any 2001 no s'havia realitzat cap tràmit per a iniciar les obres del centre de salut de Banyeres de Mariola.
Permeta'm que li diga que en eixa data vosté no estava ben informat, perquè en eixe sentit la conselleria publicà el 31 de maig de l'any 2001, en el DOGV número 4.
011, el concurs per a la redacció del projecte bàsic i d'execució del centre de Banyeres, l'adjudicació del qual fou publicada el 14 d'agost de 2001.
Amb la qual cosa, quan vosté la pregunta el 3 de setembre no sols és que s'havien fet actuacions, sinó que en maig s'havia licitat ja el concurs i el 14 d'agost s'havia adjudicat la redacció del concurs.
Per tant, no tenia vosté bona informació.

La segona qüestió era sobre si existia cessió del solar per part de l'Ajuntament de Banyeres.
Dir-li que, efectivament, l'Ajuntament de Banyeres cedeix a la Conselleria de Sanitat un solar en el carrer la Porta per a la construcció del centre de salut.

També pregunta vosté en una altra de les preguntes quines eren els projectes arquitectònics i funcionals del centre.
Dir-li que també el projecte arquitectònic li acabe de mencionar la data en què s'ha adjudica, i per tant, s'ha redactat i estava totalment finalitzat.
A part que algú company del seu grup parlamentari, també per escrit, té resposta pertinent a eixa pregunta, no obstant, pel seu coneixement li diré que el programa funcional d'este centre de salut contempla, quant a infrastructures, les següents àrees funcionals: recepció i arxiu, medicina general, àrea de pediatria, àrea maternal, extraccions perifèriques, atenció continuada, administració i treballador social.

També em pregunta sobre si hi ha voluntat per part de la conselleria de portar endavant la construcció d'este centre.
Dir-li que en el DOGV 4.
146, de 12 de desembre de 2001, vosté pot vore el que era la licitació del centre de salut de Banyeres de Mariola, que este divendres té la taula de contractació i per tant s'adjudicarà i s'iniciaran les obres de manera immediata després de l'adjudicació.

Gràcies.

 

**El senyor vicepresident primer:**

Gràcies, senyor Castellano.

Senyor Mestre.

 

**El senyor Mestre i Moltó:**

Gràcies, senyor president.

Senyor conseller.

Permeta'm que dubte, perquè quan es parla de licitació d'un projecte amb un conseller que tinguera, des del nostre punt de vista credibilitat, podria ser un fet rellevant.
Però com no la té vosté.
.
.
I no pose en dubte la legitimitat del Govern actual de la Generalitat, perquè és un Govern que ix de les urnes democràticament i, per suposat, jo no ho pose en dubte.
Però sí que pose en dubte la seua legitimitat, precisament la seua legitimitat com a conseller de Sanitat després d'entre altres actuacions, les vergonyoses actuacions que s'han donat recentment en l'àrea de salut 14, i que deurien obligar-lo, que això sí que és una actitud democràtica i de responsabilitat, a dimitir.

Dic açò, per a marcar un context de poca credibilitat i, sobretot, perquè quan es parla de licitar, no té per a mi credibilitat que eixa obra vaja a fer-se, sobretot després de veure altres experiències que, malgrat el seguiment de tot eixos processos de tramitació, de projecte i de realització d'una obra, o no s'han fet o encara estan de manera eterna fent-se, com tenim casos en la nostra àrea de salut.

Per tant, no és, per a mi, insistisc ­per a vosté serà una dada que vulga donar-li credibilitat a l'execució d'este centre de salut­, per a mi no és una dada fins que no ho veja.
Permeta, senyor conseller, que jo, utilitzant el símil de sant Tomàs, fins que no ho veja no m'ho creuré, perquè a la vista d'altres experiències, realment, ens trobem davant una situació que pot eternitzar-se en el temps, després de molts tràmits i de moltes licitacions que puguen haver-se fet.

En definitiva, espere, tinc l'esperança que es veja, però no tenint-lo a vosté com a conseller de Sanitat, perquè ­insistisc­ la seua responsabilitat com a conseller ha quedat molt en dubte últimament amb tots estos processos que s'han donat a la nostra àrea i al conjunt de la Comunitat Valenciana.
I arreplegant el ressò de moltes veus polítiques i socials i sindicales de l'àrea de salut 14, senyor conseller, de nou li demane el que li ha demanat el meu company Luis Briñas, la seua dimissió.
Això li donarà credibilitat i legitimitat a la Conselleria de Sanitat perquè pugam pensar que els projectes van a fer-se i que no van a entorpir-se en un embolic de tramitacions formals que moltes vegades no es complixen al seu nivell d'execució, perquè es perden moltes vegades, pressupostos darrere de pressupostos, perquè moltes partides d'inversió es passen a partides de despeses corrents.
Eixes són les consideracions que volia fer.

Senyor president.

 

**El senyor vicepresident primer:**

 

Moltes gràcies.

Senyor conseller.

 

**El senyor conseller de Sanitat:**

 

Gràcies, senyor president.

Este conseller, com sí que és respectuós absolutament amb totes les institucions democràtiques, i amb la seua senyoria particularment.
.
.
Perquè moltes vegades jo crec, i li ho he dit abans a un company seu, que la credibilitat no l'atorga ningú, la credibilitat l'atorguen els ciutadans, i, per descomptat, l'originalitat que tenen vostés, a falta d'idees, a falta d'alternatives, a falta de projectes, a falta de model sanitari, doncs, simplement, és anar a l'insult i a la desqualificació, de la qual cosa jo estic absolutament encantat, perquè els ciutadans, jo crec que són intel·ligents i saben, en eixe sentit, el que han de fer.
Per tant, jo crec que vosté pot fer un disc ratllat permanentment, a falta de portar ningun tipus d'idees i alternatives.

I, a més, també, sé de la seua senyoria la credibilitat que li puga portar a vosté el *Diari Oficial de la Generalitat Valenciana*, en què estan adjudicades i licitades les obres.
Jo, si vosté és incrèdul, lògicament, serà el seu problema.
Jo li he dit que este divendres està la taula de contractació d'este centre, que se va a adjudicar, i que se van a iniciar les obres.
Aixina els va a vosté després, que sempre han d'anar rectificant i sempre han d'anar tapant els desficacis que eixa falta d'idees i eixa falta de criteris que tenen, doncs, els fa ficar la pota permanentment i després han d'anar rectificant permanentment.

Per tant, vosté serà testimoni, lògicament, que eixe és un centre, i vosté serà testimoni, lògicament, de la credibilitat d'este Govern, de la credibilitat en particular també, lògicament, d'este conseller.

Moltes gràcies.

 

***Pregunta número 3.
859/01 al conseller de Sanitat, Serafín Castellano Gómez, sobre el programa de vigilància específica de malalties provocades per problemes de contaminació del riu Segura, que formula el diputat Joan Antoni Oltra i Soler, del GP Socialista-Progressistes (RE 29.
839, BOCV número 118).***

 

**El senyor vicepresident primer:**

 

Gràcies.

La pregunta 3.
859, del diputat Joan Antoni Oltra.
Té la paraula.

 

**El senyor Oltra i Soler:**

 

Gràcies, senyor president.

Señor conseller.

Supongo yo que usted será conocedor de la situación del río Segura, una situación de contaminación muy fuerte, cierto que desde hace muchos años, pero también cierto que ustedes llevan gobernando ya unos siete años en la Generali-tat Valenciana y que, en estos siete años, a pesar de la propaganda, los datos no apuntan a que el tema del río mejore.
Más bien al contrario.
Incluso hoy mismo se publica en la prensa de la zona que del 1999 al 2000 ha empeorado la situación de ese río.

Usted sabe que ese río riega una huerta muy fértil, aparte de cruzar por una zona muy poblada, con las aguas del río Segura se riega una gran parte de la huerta de la Vega Baja, de productos que son consumidos, pues, prácticamente por todo el mundo.
Esto motiva mucha preocupación, tanto en la población aledaña al río, como toda aquella que, lógicamente, consume los productos que de allí vienen.

Entonces, usted sabe que en ese río se puede encontrar casi de todo, menos agua en condiciones para ser aprovechada para el riego.
O sea, aquello, a veces, ya lo hemos dicho en más de una ocasión, más parece una ferretería que otra cosa, o sea, lleva absolutamente de todo.
Entonces, hay una preocupación porque esto pueda afectar a la salud de las personas.
Entonces, con motivo de esto, este grupo parlamentario hizo una pregunta al anterior conseller de Sanidad, el señor Cervera, en la cual, bueno, aquel conseller nos venía a contestar que no se había detectado ninguna patología específica en el área 20, que es la que ocupa esta zona.
En todo caso, que el tema del control y seguimiento del agua era competencia de la Conselleria de Medio Ambiente, pasando un poco la pelota a otro, pero que, de todos modos, probablemente un poco asustado por la realidad, que iba a.
.
.
­y lo pone aquí por escrito­ que "el centro de salud pública de la citada área de salud ha puesto en marcha un programa de vigilancia específico frente a estas enfermedades".

Esto fue hace ya más de un año.
Nosotros creemos que ha pasado un tiempo más que suficiente para que este estudio a que aquí se hacía referencia, pues, sepamos sus resultados.
Entonces, nos interesaría saber por parte de usted, como sucesor de aquel señor Cervera, qué conoce de aquel plan de vigilancia, que él afirmaba que se iba a poner en marcha, y en todo caso, cuáles han sido los resultados del mismo.

Gracias.

 

**El senyor vicepresident primer:**

 

Gràcies, senyor Oltra.

Senyor conseller.

 

**El senyor conseller de Sanitat:**

 

Gracias, señor presidente.

Como decía su señoría, el sistema de vigilancia especial al que usted alude, fue instaurado en julio del 2000 por el centro de salud pública del área 20 en coordinación con la Dirección de Atención Primaria de dicha área.
El sistema en cuestión permite que ante cualquier patología detectada en los equipos de atención primaria que pudiera estar relacionada con el río Segura, fuera comunicada al centro de salud pública.
Hasta la fecha no ha sido comunicado ningún caso de estas características.

Por otro lado, el centro de salud pública de Orihuela ha realizado un exhaustivo estudio de las enfermedades infecciosas que requieren declaración obligatoria, y no ha constatado ningún incremento de las mismas por encima de lo normal en los últimos años.
Tampoco se ha detectado ningún brote epidémico o por procesos diarreicos.

Además, quisiera destacar que también se ha llevado a cabo un estudio pormenorizado de la mortalidad con desagregación municipal del periodo comprendido entre 1987 y 1996.
En dicho estudio se ha comprobado que los factores de riesgo asociados a determinadas patologías no están relacionados directamente con la contaminación biológica u orgánica.

El 18 de diciembre del año 2001, el director general de Salud Pública explicó dicho informe al Consejo de Salud del área y también comprometiéndose a informar a dicho Con-sejo sobre todos los datos que fueran actualizándose.

Por tanto, no solamente se ha llevado a rajatabla lo que era el sistema de vigilancia especial, sino que, aparte, se han hecho también estudios pormenorizados respecto a los índices de mortalidad y también respecto a informaciones de los propios directores de servicio, tanto de la Jefatura de Servi-cio de Medicina Interna como de Pediatría, para si habían detectado algún incremento de patologías o de ingresos atribuibles a la posible contaminación del río Segura en distintas fechas a lo largo del tiempo, tanto por el jefe de servicio de Medicina Interna como por el jefe de servicio de Pediatría, diciendo que no han detectado ningún incremento de patología que pueda ser asociado a una posible contaminación del río Segura.

Muchas gracias.

 

**El senyor vicepresident primer:**

 

Moltes gràcies, senyor conseller.

Senyor Oltra.

 

**El senyor Oltra i Soler:**

 

Bueno, yo, de la respuesta de usted no sé ya qué pensar, si es que la población de la Vega Baja ha llegado ya a acumular tantas reservas como para poder aguantar lo que allí ve cruzar y ve regar, posiblemente haya elaborado algún antibiótico natural, pero, vamos, usted debe de ser consciente de que la situación de esas aguas es simplemente inadmisible y que con esas aguas se está regando todo tipo, no ya arbolado, se está regando hortalizas, se está regando absolutamente de todo.
Es casi un milagro en este caso que no haya pasado nada, todavía, pero que las quejas en cuanto a olores, en cuanto a molestias de todo tipo y posibles infecciones, están a la orden del día, usted sabe que el tema está en los juzgados, usted sabe que las comisiones pro-río están denunciando constantemente el tema, que se está solicitando vía judicial información sobre esos estudios que usted dice que se han suministrado, de los cuales, parece que no se tiene constancia en la zona, y a nosotros nos gustaría que esto de verdad fuera en serio, que se estuviera muy encima de lo mismo, que se tomaran, incluso, muestras de esas aguas que van a riego de hortalizas, porque de ahí se podría derivar algo bastante serio que afectaría a la salud de la población.

Nosotros no nos acabamos de creer, perdone que se lo diga, la fiabilidad de esos estudios, en cuanto que estamos viendo y oliendo río muy a menudo, y eso no tiene condiciones para garantizar.
.
.

 

**El senyor vicepresident primer:**

 

Senyor Oltra, vaja acabant.

 

**El senyor Oltra i Soler:**

 

­Acabe de seguida­ .
.
.
la salud de la población.

Por lo tanto, le pedimos que insista, que extreme esos análisis de manera de garantizar de verdad, pero de verdad.
.
.

 

**El senyor vicepresident primer:**

 

Moltes gràcies, senyor Oltra.

Senyor Castellano.

 

**El senyor conseller de Sanitat:**

 

Gràcies, senyor president.

Senyor Oltra.

La pregunta era dels efectes i dels controls que ha fet la Conselleria respecte d'ells, i jo li he contestat del sistema de vigilància que se ve donant en els últims anys, també del que són els informes dels experts, dels professionals, dels mateixos caps de servici respecte a la morbiditat, respecte a la mortalitat, de qualsevol patologia que poguera estar associada a la contaminació del riu Segura, i els resultats són els que són, i, a més, resultats donats amb total transparència.
És a dir, el mateix director general de Salut Pública anà al Consell de Salut a explicar de manera exhaustiva i de manera molt detallada el que eren els estudis realitzats, i, per tant, dins del Consell de Salut estan representats no sols representants polítics i municipals, sinó també sindicals, se donaren totes les explicacions lògicament pertinents.

Per tant, estos són informes epidemiològics que fan els epidemiòlegs, que fan els experts, i que a este Govern i a este conseller li mereixen tots els respectes i totes les credibilitats i que, per tant, també dir-li que el que està fent este Govern pel que és la contaminació del riu Segura, l'esforç no sols en depuració d'aigües, els esforços que s'estan fent en les infraestructures, la coordinació també amb la comunitat de Múrcia, no s'havia fet absolutament mai en la vida com s'està fent ara i s'està d'una manera definitiva tallant el problema del que és la contaminació de les aigües del riu Segura, a través d'unes fortes inversions, a través d'una coordinació amb la comunitat de Múrcia, i també amb el mateix Ministeri, i a través de polítiques decisives de depuració d'aigües.

Jo crec que eixe és el camí adequat, a part, lògicament de la vigilància epidemiològica i dels efectes potencials que poguera tindre la salut, que estan també en un sistema de vigilància a l'efecte per a poder-lo controlar.

Moltes gràcies.

 

***Preguntes números 3.
868/01 i 3.
869/01 al conseller de Sanitat, Serafín Castellano Gómez, sobre la necessitat d'augment de llits hospitalaris i sobre la construcció del segon hospital públic a la comarca de la Marina Baixa, que formula la diputada Àngela Llinares i Llorca del GP Esquerra Unida del País Valencià (RE 29.
876 i 29.
877, BOCV número 118).***

 

**El senyor vicepresident primer:**

 

Gràcies, senyor conseller.

Continuem amb les preguntes 3.
868 i 3.
869, de la diputada senyora Llinares.

 

**La senyora Llinares i Llorca:**

 

Moltes gràcies, senyor president.

Senyor conseller.

Vosté sap que una de les coses que he dut avant des que estic ací és el segon hospital comarcal de les diferents co-marques d'ací, del País Valencià, i entre el segon hospital comarcal està el segon hospital en la Marina Baixa.

En la Marina Baixa, bé, en fi, les preguntes, vosté les ha llegit, en fi, si vosté troba que fan falta més llits i quan creu vosté que deu fer un segon hospital.

Jo crec que no és precís fer grans estudis allí, en la Marina Baixa, per a saber que sí que necessitem el segon hospital, que l'afluència de turistes, conforme li he dit adés, fa que eixe hospital siga xicotet.
Vostés han autoritzat ja que la clínica de Benidorm s'amplie, i s'amplie moltíssim.
I, aleshores, mosatros, com estem per a la sanitat pública, doncs, li preguntem quan pensa vosté.
.
.
?
, i no em conte que no pensa fer-ho, perquè si la sanitat pública no pensa fer el segon hospital, la sanitat privada en farà no un sinó dos o tres hospitals, i aleshores caldrà dir que vosté fa *dejadez de funciones* ­no m'ix en valencià­, o siga, que no complix amb el seu deure.

Moltes gràcies.

 

**El senyor vicepresident primer:**

 

Gràcies.

Senyor conseller.

 

**El senyor conseller de Sanitat:**

 

Gràcies, senyor president.

Senyora Llinares.

Vosté sap que l'atenció especialitzada de l'àrea 15 se realitza de forma ambulatòria en el centre d'especialitats de Benidorm i, a nivell hospitalari, en l'hospital de la Vila.

He de dir-li que des de que fon inaugurat el centre d'especialitats de Benidorm, concretament en gener de l'any 2000, s'ha produït un increment ostensible de l'oferta sanitària en passar de cinc locals de consultes a un total de 24 locals de consultes.
També en l'any 2001 s'incrementaren el 18% de les consultes primeres en el centre respecte a l'any anterior.

L'àrea 15, a desembre de 2001, dins del sistema d'informació poblacions, tenia 138.
787 habitants, i les ratio de llits per habitant es troben dins de les recomanades pel Ministeri de Sanitat i Consum dins dels criteris d'ordenació dels recursos.

Dir-li també que en l'any 2000 es portà a terme l'ampliació del servici d'urgències de l'hospital per a poder absorbir de forma adequada el possible augment d'urgències que podria generar-se com a conseqüència també del parc d'atraccions Terra Mítica i la població flotant a què vosté feia referència anteriorment.

Dir-li que l'índex d'ocupació de l'hospital se situa normalment en el 79%, indicador que també avala la suficiència del recurs llit.

Dir-li també que el recurs del que són els llits hospitalaris ha deixat d'utilitzar-se en l'actualitat en tots els països desenrotllats i en el sistemes de salut moderns com a un instrument de planificació útil, com a conseqüència del desenrotllament de les alternatives a l'hospitalització convencional, com pot ser la cirurgia major ambulatòria, les unitats mèdiques de curta estada, l'hospital de dia o l'hospitalització domiciliària.

En eixe sentit, dir-li que mosatros estem, com vosté perfectament coneix, potenciant d'una manera importantíssima el que són les alternatives a l'hospitalització convencional.
I, en eixe sentit, una vegada analitzats els indicadors d'activitat, se fica de manifest l'adequació de l'hospital als estàndards establerts per als hospitals de la seua mateixa categoria.

Moltes gràcies.

 

**El senyor vicepresident primer:**

 

Gràcies, senyor conseller.

Senyora diputada.

 

**La senyora Llinares i Llorca:**

 

Moltes gràcies, senyor president.

Sí que és de veres que han incrementat l'oferta estos últims anys, han augmentat el servei d'urgències.
Jo he anat allí a aclarir-ho i sí que és de veres que s'ha augmentat tot astò molt.
Però també és de veres una altra cosa, i és que vosté mateix diu que l'ocupació és del 79%, i a més, li afegisc que vosté parla de la població que hi ha, la població de dret, però la població de fet és molt més gran.

I a mi el que em deixa bocabadada, senyor conseller, és que vosté diu: "Bé, tot astò, tenint en compte que l'hospitalització esta de curta estada, tenint en compte que l'hospitalització domiciliària, tot astò anem a augmentar-ho, no necessitem més hospitals".
Però, simultàniament, vostés a la clínica de Benidorm li autoritzen ampliacions; simultàniament vostés li donen consorcis a la clínica de Benidorm per a, per exemple, l'hemodiàlisi.
I, simultàniament, i vosté ho sap molt bé, en el Racó de l'Oix comença a fer-se un hospital amb totes les autoritzacions de tot el món, i allí al costat de Carrefour hi ha un cartell gran i una sèrie de màquines que diuen: "Pròxima construcció d'un hospital privat del grup Nisa".

Llavors, vosté ací ve a contar-nos que, en fi, que ja n'hi ha prou; que l'ampliació d'urgències, això ja està prou; que l'ampliació de l'hospital, que ja està prou; que l'hospitalització domiciliària, que això ja cobrix tot; que allò de curta estada, que tot està bé.
Però simultàniament, al mateix temps, la clínica de Benidorm es fa el doble o el triple i dos hospitals privats estan sorgint, el del costat de Carrefour i el que ja està fent-se del Racó de l'Oix.
De què anem, senyor conseller?
Que no cal invertir en la sanitat pública, no cal fer hospitals ni llits, ni instal·lacions públiques?
Amb el que n'hi ha ja tenim prou?
I el que es necessita de més ja ho deixarem a la iniciativa privada?
, com diuen vostés, la iniciativa social ­la paraula *social* és molt sofrida­, la iniciativa social, que diuen vostés, que vol dir que és el gran capital el que invertix.

La seua resposta em fa pensar que sí que estan per això: dos hospitals nous, la clínica de Benidorm que s'amplie ­molt bé, anem ahí­ i tota la sèrie de clíniques més xicotetes que estan sorgint pels diferents pobles anem a autoritzar-les també.
Però de pública ja en tenim prou.
En l'hospital, amb el que n'hi ha; en el centre de Foietes, amb el que n'hi ha, mosatros ja tenim prou.
I ja vorem si aclarim algun altre centre de salut.

Està dient-me claríssim, senyor conseller, que vostés estan perquè es desenrotlle la sanitat privada i les instal·la-cions privades, i que allò públic, el que n'hi ha n'hi ha, que ja en tenim prou.

Moltes gràcies, senyor president.

 

**El senyor vicepresident primer:**

 

Moltes gràcies, senyora diputada.

Senyor conseller, té vosté la paraula.

 

**El senyor conseller de Sanitat:**

 

Gràcies, senyor president.

Senyora Llinares.

Any 2000: centre d'especialitats, centre públic construït, ha augmentat l'activitat assistencial i ha augmentat, lògicament.
.
.
ha millorat la qualitat de la sanitat pública en l'àrea de salut.
Any 2001: urgències, una important inversió en el tema de les urgències que s'ha realitzat en l'hospital, que també ha fet augmentar, lògicament, el que era la capacitat de la sanitat pública dins del que és el centre hospitalari, igual que altres reformes que estem en estos moments afrontat en l'hospital de la Vila.

Per tant, quan s'augmenta l'activitat quirúrgica, quan s'augmenta el que són les primeres consultes, quan s'augmenta vore a més pacients dins de la sanitat pública, és perquè s'estan donant més recursos.
I a més, estem potenciant-los també, a part d'això, amb les alternatives de l'hospitalització convencional.

Jo sé que és un model distint absolutament de sanitat del que vostés creuen i vostés pregonen.
Mosatros, lògicament, tenim un model de sanitat distint.
Jo sé que vostés no creuen en les polítiques de concert, que vostés busquen la confrontació de la sanitat pública amb la sanitat privada.
Mosatros busquem la complementació, i tenim un model totalment distint, però un model que està passant per reforçar, per invertir en la sanitat pública, per augmentar el que és la producció de la sanitat pública, el que són les intervencions quirúrgiques, el que és l'augment de l'activitat assistència, perquè això és el fet realment important.
I això s'està fent invertint en la sanitat pública i s'està fent amb un model modern i de futur, que és el que els països més desenrotllats i que sistemes sanitaris més desenrotllats estan portant a cap en estos moments.
I per això també en la Comunitat Valen-ciana estem desenrotllant-lo d'eixa mateixa manera.

Moltes gràcies.

 

***Pregunta número 4.
270/01 4.
271/01 i 4.
272/01 al conseller d'Economia, Hisenda i Ocupació, Vicente Rambla Momplet, sobre el conveni de col·laboració entre l'empresa pública SPTA i Paramount Pictures, que formula el diputat Joan Antoni Oltra i Soler del GP Esquerra Unida del País Valencià (RE 30.
661, 30.
662 i 30.
663, BOCV número 122).***

 

**El senyor vicepresident primer:**

 

Moltes gràcies, senyor conseller.

Finalitzat el torn de control de les preguntes al conseller de Sanitat, i a pesar que el rellotge marca les dos hores que assenyala el Reglament, com vostés recordaran, hi ha hagut unes causes tècniques, i per tant, per ajustant-nos al Regla-ment, té la paraula el conseller d'Economia, Hisenda i Ocupació per a contestar les preguntes 4.
270, 271 i 272, de l'ilustre diputat Joan Antoni Oltra i Soler.

 

**El senyor Oltra i Soler:**

 

Gràcies, senyor president.

Efectivament, ací hi ha unes preguntes que fan referència a un tema que isqué publicat en el *Diari Oficial de la Generalitat* el dia 5 d'octubre de 2001, un decret per part de la Generalitat, signat també pel conseller d'Hisenda.

La veritat és que va ser tota una sorpresa el fet que en ple debat sobre el tema de Terra Mítica, la necessitat de buscar alguna empresa, alguna entitat ­algun soci tecnològic que se dia­ perquè es fera càrrec d'allò tant ruïnós a ulls de tots, excepte de la Generalitat Valenciana, se va trobar Paramount parcs en unes condiciones jo crec que lleonines, lleonines per a tots i especialment per a la mateixa Generalitat.
Però això, per si no tenien prou, aparegué com a sorpresa que mentre estava negociant-se això, també per davall ma, sense una publicitat com caldria del tema, s'estava negociant una altra cosa.
I en concret era una cosa aixina com: "Bé, jo entre ací, però entre amb les meues condicions, que teniu que tragar.
I a més, jo també marque condicions, i entre eixes condicions està que com aneu a fer un altre invent d'estos a Alacant, jo vull entrar ahí, de manera que no entre ningú, també entre amb les meues condicions".

Llavors, clar, es pren l'acord, es publica un més després, o siga, quan ja pareixia que no anaven per ahí les coses.
I la veritat és que d'eixe conveni entre la societat Parc Temàtic i en este cas la Paramount Pictures ­perquè astò tot és del mateix grup, però són empreses distintes­, la veritat és que hi ha sorpreses.

D'entrada hi ha un desconeixement de què és eixe conveni.
L'altre dia una companya també de l'oposició denunciava les dificultats d'accessibilitat a eixe document.
Però es que a banda d'això, mosatros la veritat és que també tenim interés en conèixer, i una de les preguntes va en eixa línia, per què s'ha signat eixe conveni, perquè hi ha versions de tots els gustos.
Ens interessa saber especialment per què la Generalitat Valenciana renuncia al benefici d'excussió que recull l'article 1.
830 del Codi Civil.
I en el decret que signa vosté, juntament amb el senyor Zaplana, precisament es fa referència a això.
I damunt, per què este conveni s'ha d'avalar per part de la mateixa Generalitat Valenciana.
O siga, els americans demostren així la poca fiabilitat que té la societat Parc Temàtic d'Alacant; o siga, que no en té cap.
En té tan poca, a pesar de ser una empresa cent per cent pública, que ho ha d'avalar la mateixa Generalitat darrere, la qual cosa és una confirmació de la fallida tècnica en la qual es troba eixa empresa.

Llavors, estes preguntes ens agradaria que les contestaren, perquè, clar, hi ha molts diners públics ací en esta empresa, en estes inversions, entre cometes, fetes, a banda que el conveni mateix, curiosament fet en dòlars també, també cal pagar-lo i no sabem exactament per què.

Gràcies.

 

**El senyor vicepresident primer:**

 

Moltes gràcies, senyor Oltra.

Senyor Rambla.

**El senyor conseller d'Economia, Hisenda i Ocupació:**

 

Gràcies, senyor president.

Señor Oltra.

El 2 de noviembre del año 2000 se constituyo la sociedad Ciudad de la Luz, con el objeto de promover, gestionar y poner en marcha el proyecto Ciudad de la Luz de Alicante.
Esta sociedad es una empresa pública, de economía mixta, participada de forma mayoritaria por la sociedad Parque Temático de Alicante.

Este proyecto consiste en la construcción, en la gestión y en la explotación de una zona situada muy cerca de la ciudad de Alicante, dedicada a la producción de cine, televisión y publicidad, incluyendo espacio para rodaje de exteriores e interiores.

Y con la finalidad de estar asesorados adecuadamente por los mejores expertos del sector audiovisual, tal y como requiere un proyecto de esta magnitud, se buscó desde sus inicios el apoyo y la colaboración de personas físicas y jurídicas de prestigio, y con conocimientos del mundo cinematográfico y audiovisual, tanto a nivel nacional como internacional.

Como resulta conocido, tanto el negocio de la explotación de parques temáticos, como usted se ha referido, como el de la industria cinematográfica, tienen sin duda una importancia en Estados Unidos y en este país, donde ambas actividades han alcanzado una gran madurez y dimensión, sin que resulte en modo alguno extraordinario que las mismas se agrupen bajo un mismo control.

Basta acudir, sin ir más lejos, a ejemplos ya existentes en España, como es el caso del parque temático que promueve y desarrolla la Comunidad Autónoma de Madrid, que se lleva a cabo en asociación con una empresa integrada por la multinacional America On Line-Time Warner y que agrupa actividades y negocios similares a los de Paramount.
O de la misma forma, la gestión y explotación del parque temático Port Aventura, que está encomendada a una división de la compañía Universal Estudios, la cual de nuevo agrupa actividades en el campo del cine, televisión, etcétera.

Estoy seguro que entenderán, pues, el hecho de que, resultando perfectamente usual que la misma empresa esté activa en el negocio de parques temáticos y de producción y distribución de cine y de televisión, cuando la Generalitat Valen-ciana promueve un proyecto que, como el de la Ciudad de la Luz, se refiere a esa producción cinematográfica, la sociedad Paramount Estudios, en general, resulte una opción natural.

A estos efectos, resulta obvio el interés de esta sociedad Parque Temático de Alicante en mantener un acuerdo de colaboración con un estudio de la importancia y experiencia como la que posee Paramount Pictures, sobre todo teniendo en cuenta que una parte de los operadores en este mercado celebran acuerdos de tipo exclusivo o preferente con autoridades públicas que buscan garantizar la existencia de inversiones en la realización de producciones para el cine o la televisión.
Mediante este acuerdo de colaboración se aseguraba de forma efectiva la participación de Paramount Pictu-res en el desarrollo del proyecto, tanto en lo que respecta a funciones de asesoramiento y consultoría como eventualmente, en su caso, al propio de su actividad.

Esta constituye, pues, la razón por la que siguiendo el tráfico mercantil habitual en estos casos justifica la concesión del aval.
Por tanto, ante la necesidad y la oportunidad de poder contar con los mejores especialistas del sector, y debido a la gran experiencia y prestigio de esta mercantil Paramount Pictures, es por lo que se subscribió esa colaboración entre la Sociedad Parque Temático de Alicante y la sociedad Paramount Pictures, colaborando en la actualidad, por tanto, en la concreción de ese proyecto.

Muchas gracias.

 

**El senyor vicepresident primer:**

 

Moltes gràcies, senyor conseller.

Senyor Oltra.

 

**El senyor Oltra i Soler:**

 

Gràcies.

Com era de preveure, no ha contestat res pràcticament, perquè, d'entrada, això de la renúncia al dret d'excussió no s'ha contestat, i ens agradaria.
.
.
i estem frustrats si no sabem quina és l'excusa que posa el Consell per a eixe fet que va en perjudici dels interessos públics.

El tema de l'aval pareix que confirma que, efectivament, la Societat Parc Temàtic no és fiable, i com no és fiable, els americans, que segurament no tenen un pèl de badocs, doncs, han dit que o avala darrere la Generalitat o eixa empresa no val per a absolutament res.

Ara diu: "bé, és que això, es va constituir una empresa.
.
.
", eixa part de la pel·lícula ja la coneixíem, mai millor dit, tractant-se de la Ciutat del Cine a més, però és que mai s'havia dit que s'anava a buscar un soci d'aquestes característiques, mai, inclús, no és que ho digam mosatros, és que els socis privats tampoc ho sabien, se van enterar quasi pel periòdic, com se sol dir.
I vosté ha vingut també a reconéixer que com aquells actuen amb el caràcter d'exclusivitat, la Generalitat d'alguna manera s'ha abaixat els pantalons, com vulgarment se sol dir, i ha tragat amb les exigències de la Paramount.

O siga, jo entre ací ­que era un poc el que jo li havia dit abans­ si me garantix que no hi ha competència en cap cosa que vostés fan, i, a més, entre en unes condicions que marque jo, jo no pose un duro, al contrari, pose la mà i vostés me paguen, i damunt utilitzaran o no utilitzaran la marca, això no importa, però jo cobre per estar ahí.
.
.
Però no m'ha explicat quin benefici té la Societat Parc Temàtic d'eixe conveni de col·laboració, que jo crec que mai el va buscar, mai el va buscar!
, se l'ha trobat per exigències del guió, mai millor dit també, tractant-se del que es tracta.

Per tant, jo crec que estem davant d'una mostra d'això, de submissió i de necessitat d'intentar vendre-ho o d'eixir com se puga d'un embolat en el qual vostés començaren ficant-se en Terra Mítica, i tot el que hi ha ahí al voltant d'això, i estan continuant a passos accelerats en tot el que fa referència a la Ciutat de la Llum, o el nom que se li vullga dir, perquè ha tingut ja diversos noms.

Però, en definitiva, el qui ix perdent sempre en este tipus de qüestions és la iniciativa pública.
Mosatros posem els diners, mosatros posem el llit, i algú, algun espavilat, se gita en ell.

Gràcies.

**El senyor vicepresident primer:**

 

Moltes gràcies, il·lustre diputat, senyor Oltra.

Senyor conseller, senyor Rambla.

 

**El senyor conseller d'Economia, Hisenda i Ocupació:**

 

Señor Oltra.

Yo creo que le he explicado con detalle las razones que sirvieron de base para celebrar un contrato de colaboración entre Paramount Pictures y Spta, la Sociedad Parque Temático de Alicante, cual es ayudar en la realización de la Ciudad de la Luz.

No le he explicado cuáles son las razones que hicieron renunciar al beneficio de excusión, porque entendía que eran más que obvias, pero, en todo caso, lo voy a hacer.
Es decir, si nosotros concedemos un aval a una empresa pública de la Generalitat Valenciana, y esa empresa pública, además, lo traslada en su tráfico mercantil hacia un tercero, suponiendo que llegáramos al caso que surgiera algún incumplimiento de pago, ese tercero ejecutaría los bienes de la empresa pública en cuestión para, posteriormente, proceder al cobro desde la Generalitat Valenciana.

Entendemos que se produciría un doble perjuicio respecto de la Generalitat Valenciana, en todo caso.
El primero, en todo caso, el de la necesidad de atender el pago de esa deuda no cumplida por parte de la empresa pública, y, en segundo caso, la imagen que supone el que se ejecutara una empresa pública de la Generalitat Valenciana.
Esa fue la razón que introdujimos en los presupuestos la posibilidad de renunciar al beneficio de excusión, que lo hacemos en todos los casos en los que esté una empresa pública involucrada.
De forma y manera que puede, a partir de entonces, el tercero, que en el tráfico mercantil hubiera contratado con la empresa pública, dirigirse directamente a la Generalitat Va-lenciana para atender el cobro de esa supuesta deuda no cumplida, sin necesidad de que se ejecute una empresa pública de la Generalitat Valenciana.

Luego, por lo tanto, yo creo que esa es una explicación no solo razonable, sino yo creo que fácilmente entendible y que en este supuesto, al igual que en otros, se da lógicamente.
Las razones por las que se da ese aval, como ya he dicho, dentro del tráfico mercantil este tipo de operaciones son habituales, y la razón por la que se produce esa colaboración con Paramount Pictures, es más que adecuada en este tipo de infraestructuras, si queremos ser capaces de hacer una Ciudad de la Luz con estas condiciones, competitiva y adecuada y en respuesta al planteamiento que nos hicimos.

Muchas gracias.

 

***Preguntes números 4.
531/01 i 4.
532/01 al conseller d'Economia, Hisenda i Ocupació, Vicente Rambla Momplet, sobre inspectors de treball, que formula la diputada Àngela Llinares i Llorca del GP Esquerra Unida del País Valencià (RE 31.
560 i 31.
561, BOCV número 132).***

 

**El senyor vicepresident primer:**

 

Moltes gràcies, senyor conseller.

Preguntes de la il·lustre diputada Àngela Llinares, la 4.
531 i 4.
532.
Té la paraula.

 

**La senyora Llinares i Llorca:**

 

Moltes gràcies, senyor president.

Mire, esta pregunta té a vore amb les notícies que apareixen contínuament en la premsa, o que u simplement ho sap, d'estes persones immigrants, il·legals o no il·legals, però que en una plaça d'un poble els arreplega algú en una camioneta, els du a un camp, i els fa collir floricols o cebes o el que siga, i, a voltes, l'assumpte és per una misèria.
Els tenen en una sèrie de condicions d'un sou la mar de xicotiu, no els tenen legalitzats, i, a voltes, els tenen dormint o no, o cada u que dorga a on vulga o a on puga, però amb uns sous sempre miserables.

Aleshores, jo, quan lligc eixes coses, o quan mes les conten, jo dic: i a on estan, ací, en la Comunitat Valenciana, a on estan els inspectors de treball?
.
Molts inspectors de treball mosatros tenim?
, perquè resulta que açò, vas enterant-te, i resulta que no són tres en una província i dos en una altra província, no, sinó que són camionetes i camionetes, i un dia resulta que el tren els atropella perquè el que conduïa s'adorm.
.
.
o no s'adorm, i moren, doncs, els que siga.
I aleshores, u diu: però, els inspectors de treball, però què fan i a on estan?
Perquè són quantitats i quantitats i quantitats de persones que estan treballant en camps de carxofes, i els camps de carxofes no són tres metres quadrats, sinó que són hectàrees, totes plantades de carxofes i totes amb personal irregular que està treballant per ahí per qualsevol cosa.

D'ahí ve esta pregunta: senyor conseller, a on té vosté els inspectors de treball?
, què fan els inspectors de treball?
A què es dediquen els inspectors de treball, que no detecten.
.
.
?
Jo li dic això de l'agricultura, però no és només això de l'agricultura, és el mateix en la pesca ­bé, en la pesca menys, però també­, i és el mateix en fàbriques i és el mateix.
.
.
Això de l'agricultura, és que és el més.
.
.
, això de la carxofa és que és el més cridaner, però estan per tots els llocs.

Senyor conseller, a on té vosté els inspectors de treball?
, què fan els inspectors de treball que vosté té, que no detecten tot este problema que tenim ací en la Comunitat Valen-ciana?
Ahí va, estiga redactada com estiga redactada, eixe és el quid de la pregunta.

Moltes gràcies.

 

**El senyor vicepresident primer:**

 

Gràcies, senyora diputada.

Senyor conseller.

 

**El senyor conseller d'Economia, Hisenda i Ocupació:**

 

Moltes gràcies, president.

Señora Llinares.

La incorporación masiva de mano de obra inmigrante en la Comunidad Valenciana ha tenido que impulsar a la Generalitat a ampliar su lucha contra la economía sumergida y los problemas que se derivan de ella.

Sin duda es un factor de regresión que la extensión de las prácticas laborales irregulares están distorsionando el mercado laboral, de alguna forma.
De un análisis rápido se podrían sustraer algunas caracterizaciones del tipo de fraude que tiene esta economía irregular.

Por una parte, el hecho de que los flujos migratorios de mano de obra acuden a regiones como la Comunidad Valen-ciana, Murcia, ciudades como Madrid o Barcelona, sin duda atraídos por la mayor actividad agrícola y urbanística.
También, algunas de las consecuencias más desagradables, como usted ha dicho, de esta forma de proceder, son incluso las condiciones de alojamiento, el hacinamiento, barracones, o esas caravanas insalubres que han sido motivo en alguna ocasión de noticias no sin razón.

En suma, razones de diferente índole ­laboral, social, política y económica­, han impulsado a la Inspección de Trabajo y Seguridad Social a marcarse como objetivo el seguimiento de estas actuaciones.
Por tanto, y en relación a las campañas inspectoras de la contratación de mano de obra inmigrante en la construcción y en las faenas del campo a que hace referencia su pregunta, le digo que para este año 2002 se han planteado diferentes iniciativas.

Una, la campaña de contratación laboral sucesiva.
Es decir, uno de los objetivos que asumimos requiere de una actuación inspectora localizada territorialmente para perseguir el uso fraudulento y sucesivo de contratos de duración determinada con la finalidad de encubrir relaciones laborales estables, que pasa, por tanto, a constituir un objetivo de carácter general.
La forma de perseguir este fraude consiste en controlar el pago por parte del Inem de las prestaciones por desempleo en los supuestos de reiteración de la contratación e interrupción de la relación laboral en épocas de descanso o de vacaciones.

Relacionado también muy estrechamente con los resultados obtenidos en esta campaña se encuentra la detección de los supuestos de subempleo, es decir, situaciones que persiguen, mediante la campaña de control de una economía regular, actuaciones que tendrán lugar en los meses de junio y septiembre, normalmente, y tendrá como objetivos específicos la detección de súbditos extranjeros sin permisos de trabajo o trabajadores sin alta en la Seguridad Social, perceptores de prestaciones del sistema de Seguridad Social que indebidamente las compatibilizan con otras rentas del trabajo, y se llevará a cabo mediante la visita a centros de trabajo y, en caso de encontrarse ciudadanos extranjeros sin permiso de trabajo, se tendrán en cuenta las condiciones de su alojamiento también, aspecto al que ya me he referido en el análisis anterior como una de las caras del fraude más preocupante.

La cuantificación de estas actuaciones: está previsto realizar 1.
050 visitas en Valencia, 740 en Alicante y 330 en Castellón.
Y esta campaña yo creo que delimita las cuestiones que preocupan fundamentalmente a su señoría, pero, para completar la información respecto a esa actuación inspectora, también en el ejercicio 2002 se van a realizar algunas campañas concretas, como la específica de control de la contratación en faenas estacionales del sector agrícola, y están previstas visitas a explotaciones agrícolas tendentes a controlar la contratación de mano de obra estacional para faenas agrícolas, investigándose, al mismo tiempo, las condiciones en que los ciudadanos extranjeros prestan su trabajo, principalmente en materia de alojamiento.

Y una segunda campaña en la lucha contra el fraude en materia de cotización a la Seguridad Social, al objeto de detectar los supuestos de defraudación en la cotización a esta Seguridad Social, que se ejecutará en un conjunto de acciones planificadas sobre las que los jefes de inspección pueden añadir otras actuaciones complementarias que en el ejercicio de la inspección pudieran entender necesario.

En definitiva, considero que la organización de campañas de la inspección provincial de la comunidad autónoma valenciana reconoce puntos negros de la contratación laboral, al tiempo que creo que se coordina ajustadamente con la autoridad central para actuar sobre esos aspectos concretos que pueden contribuir a erradicar ese problema de la contratación irregular en la inmigración.
No es un tema fácil, ya que estas conductas se benefician en muchas ocasiones del silencio y de los intereses a corto plazo mal entendidos, pero la determinación de los poderes públicos en el seguimiento de esas campañas citrícolas y de la construcción, pensamos que progresivamente pueda dar los resultados esperados.

Muchas gracias.

 

**El senyor vicepresident primer:**

 

Moltes gràcies, senyor conseller.

Senyora diputada.

 

**La senyora Llinares i Llorca:**

 

Gràcies, senyor president.

Bé, en fi, senyor conseller, pinta vosté un pla d'actuació que jo diria que està bé, i esperem que siga aixina.

Ara, jo preguntaria: amb quants inspectors compta vosté?
Molts inspectors té per a fer la inspecció, la inspecció en la construcció, anar a les fàbriques?
Perquè, de tot això vosté ha explicat.
Vosté ha explicat una planificació molt ambiciosa, molt ampla i molt vasta que va a cobrir tot un camp molt gran.
Però molts inspectors té?
Perquè diu que van a fer mil inspeccions a València.
Bé, això és prou, senyor conseller?
Vosté tot este pla que acaba de dir dins de dos mesos vorem si això ha donat algun tipus de resultat, però jo és que estic intrigada.
Fins ara els inspectors amb els quals vosté compta, sempre, totes les estadístiques diuen, jo en estos moments no recorde molt els que té, però sempre són molt poquets i mai s'amplien, i mai s'amplien.
A mi ja m'agradaria que em contestara quants inspectors té i si pensa vosté ampliar-los per a este fluix continuo d'immigrants que estan venint ací, perquè si el pla és molt bonic i vosté no compta amb personal, naturalment, no anirà a cap lloc.
I a mi la sensació que em dóna és que vosté personal no en té i que el pla és molt bonic, però, és molt bonic sobre el paper i després ja vorem.

De tot això, bé, doncs, farem una miqueta per a dir que es fa, però està clar que no es fa massa perquè problemes en tenim contínuament i desgràcies és una cosa que en tenim contínuament.
La qual cosa vol dir que de boquilla molt, però de veritat, de realitat, doncs, la veritat és que no massa.

Quants inspectors té?
Quant pensa dedicar a cada una de les coses, al camp, a allò de les fàbriques, anar a totes estes coses?
Però, anar a peu d'obra.
Quan personal pensa dedicar ahí?

Senyor president, moltes gràcies.

 

**El senyor vicepresident primer:**

 

Moltes gràcies, senyora diputada.

Senyor conseller.

 

**El senyor conseller d'Economia, Hisenda i Ocupació:**

 

Gràcies, president.

Señora Llinares.

Voy a tratar de darle cumplida respuesta a estas últimas cuestiones que usted me plantea.
En nuestra comunidad disponemos en este momento de 63 inspectores de trabajo, disponemos de 87 subinspectores, en concreto 150 efectivos, que dan respuesta a un conjunto de actuaciones entre las que usted me comenta.
Es un colectivo suficiente a nuestro modo de ver para hacer frente a la problemática que en este momento está suscitada en el ámbito de nuestra Comunidad.
Y le voy a dar datos que pueden avalar lo que estoy diciendo.

En el año 2000 se han incoado actas como consecuencia de infracciones en materia de extranjería, por contratación irregular de personas extranjeras, 416 infracciones, lo que supone un importe de las sanciones de 218 millones de pesetas en el año 2000, con 1.
967 intervenciones en diferentes centros de trabajo.
En el año 2001, en el último año, se ha incrementado un 120% esas actuaciones pasando de 416 las infracciones a 902 infracciones, y pasando de 218 millones de pesetas a 785 millones de pesetas las sanciones realizadas, y pasando de 1.
967 las intervenciones a 2.
938.

Yo creo que es más que evidente el esfuerzo que ha desa-rrollado esta plantilla de inspectores en nuestra comunidad por centrarse en una de las áreas en las que más necesidad o más problemática en este momento existe en el ámbito del mercado laboral, y yo creo que estos datos avalan esa buena actuación del conjunto de inspectores de nuestra comunidad y avalan el esfuerzo del Gobierno Valenciano en el área de trabajo para tratar de alguna forma mitigar toda esa problemática que usted ha planteado en la pregunta.

Nada más y muchas gracias.

 

 

***Interpel·lació al conseller de Justícia i Administracions Públiques, senyor Carlos González Cepeda, sobre política general de la conselleria en matèria d'associacionisme de pares i mares per a la participació educativa, que formula el diputat Baltasar Vives i Moncho del GP Socialista­Progressistes (RE 26.
859, BOCV número 103).***

 

 

**El senyor vicepresident primer:**

 

Moltes gràcies, senyor Rambla.

Acabat el torn de preguntes, iniciem el d'interpel·lacions al conseller de Justícia i Administracions Públiques, que formula el diputat Baltasar Vives i Moncho, il·lustre diputat del Grup Parlamentari Socialista­Progressistes.

Té la paraula per un temps màxim de deu minuts el diputat interpel·lant.

 

**El senyor Vives i Moncho:**

 

Senyor president.

Senyories.

Conseller.

És esta meua una petició, no és que siga estranya, però un tant, diríem, singular, perquè afectant a un tema d'educació de la participació de pares i mares demane la compareixença del conseller de Justícia i d'Administracions Públiques.

I voldria explicar, encara que fóra breument, per què faig això.
Ho faig perquè d'alguna manera crec que el govern en el seu conjunt és el responsable d'un element de participació.
Ho faig perquè des del meu punt de vista, i segurament en la seua intervenció el conseller m'ho podrà aclarir, a mi em dóna la impressió que les associacions de pares d'alumnes, igual que tota la resta d'associacions, d'alguna manera es registren amb una registre que depén de la conselleria d'Administració i Justícia.

Dit això, he de dir que la participació dels pares i mares en l'educació, la participació educativa, no és ni tant sols un precepte legal, és un precepte constitucional.
Està recollit en la Constitució en el seu article 27.
2, que parla de participació efectiva.
I això és el tema que a mi em preocupava i em preocupa, perquè nosaltres sempre hem denunciat des del principi la utilització que el govern del Partit Popular fa de les subvenciones per guanyar o per comprar voluntats, conforme vostés vulguen; inclús el tema de les subvencions es donen moltes vegades des del punt de vista nominal, ni tant sols s'ha de recórrer a una convocatòria pública ni s'ha de recórrer a una cosa d'estes, sinó que es recórrega de vegades a nominacions per a dir: "esta subvenció per a tal o esta subvenció per a qual".

En el tema dels pares i mares nosaltres hem denunciat, com en altres coses que ara no venen a compte perquè estem parlant de la política general de participació de pares i mares, nosaltres hem denunciat que no es fa una política des del nostre punt de vista correcta en el tema de la participació perquè no s'afavoreix a tots els pares i mares per igual, s'afavoreix a uns pares i mares d'una manera determinada i a uns altres no.
Jo per això volia que vosté em contestara sobre este particular.
Perquè, clar, el primer que voldria jo saber és: és veritat que la Conselleria d'Administracions Públiques té la competència sobre el registre d'associacions a la Comunitat Valenciana?
És eixe registre a partir del qual està la capacitat del Govern Valencià per a donar subvencions o per a qualsevol altra cosa?
Existeix alguna normativa per la qual la Conselleria d'Educació té un altre registre?
, que jo no sé exactament quin és el suport jurídic d'eixe registre, que m'agradaria saber-ho, quin és eixe suport jurídic que sustenta eixe registre de la conselleria d'Educació i Cultura i que a partir d'eixe registre pareix que és el que es donen les subvencions quan allí es donen o quan allí es demanen alguna cosa per l'estil.

Són preguntes que li faig que estic segur que el conseller em contestarà perquè era, diríem, la primera tanda d'esta interpel·lació, perquè a partir d'esta interpel·lació és evident que anem a continuar parlant perquè és una de les coses que a nosaltres com a grup ens preocupa.

Però, clar, ens preocupen també més coses.
En la Conselleria d'Educació, a banda de les subvencions, també hi ha un organisme, que és l'organisme màxim de participació de pares i mares, de la participació educativa de la Comunitat Valenciana, que és el Consell Escolar Valencià.
En el Consell Escolar Valencià, com les seues senyories saben, doncs, estan tots els sectors de l'educació representants, l'Administració.
.
.
, no sé qui, tot el món, i estan també els pares i mares.
I inclús els pares i mares estan representats en funció de la seua pròpia representació.
Però, va i resulta que això no és de veritat, almenys nosaltres pensem que no és de veritat, que la representació real dels pares i mares en el Consell Escolar no respon a la seua implantació en el sector educatiu ni a la seua implantació en el que significa la participació educativa.

I, per què dic això?
Miren, vostés, senyories, aniria una confederació de pares i mares, que està legalitzada i que està registrada en el registre d'associacions, i la confederació de pares i mares estava formada per federacions de València, de Castelló i d'Alacant.
Molt bé.
Eixa federació existia i era una federació única, i ahí estaven totes.
.
.
, estem parlant del sector públic, després anirien unes altres federacions del sector privat que també existeixen i estaven ahí.
Molt bé.
I continuen estan.
Però, va i resulta que per una sèrie de raons les pares i mares d'una associació, d'eixa associació, de la Covapa, doncs, resulta que tenen uns plantejaments que a altres pares no els agrada i decideixen: la Federació de Pares de València, la Federació de Pares Penyagolosa de Castelló i formar una federació nova a Alacant, que és l'Enric Valor, i eixes federacions que són majoritàries deixen de pertànyer a la Covapa.
Com no pertanyen a la Covapa s'entén que d'alguna manera la Covapa ja no existeix, perquè la seua funció fonamental és precisament, és el que deien els seus estatuts: "bajo la denominación de confederación de asociaciones de padres y madres de centros de enseñanza no universitaria de la Comunitat Valenciana, Covapa, se constituye por tiempo indefinido la entidad asociativa objeto de los presentes estatutos con personalidad jurídica propia e integrada por federaciones provinciales de Apa".

Doncs, bé, en este moment no és això de veritat.
La Covapa només està formada per una part dels pares i mares, de l'associació de pares i mares d'Alacant que estan englobades en la Federació Gabriel Miró, no de l'Enric Valor, per una altra associació de València que es diu 9 d'Octubre, que ara parlarem de la representativitat, però ja no està ni la Federació de Pares d'Alumnes de València ni hi ha ningú de Castelló.
La qual cosa vol dir que no existeix.
Si no existeix és evident que hauria d'haver-se fet algun tipus de plantejament en el Consell Escolar perquè en el reglament del Consell Escolar, en el seu article cinqué manifesta: "els membres del Consell Escolar Valencià perdran la seua condició per alguna de les següents causes: quan deixen de concórrer els requisits que determinaren la seua designació".
Clar, si la Covapa ja no és el que era, per què estan ahí?

Molt bé.
Nosaltres diem: Quina és la representació dels pares i de les mares?
Miren vostés, senyories, perquè no tinguen cap dubte es van celebrar -saben vostés que s'han celebrat fa molt poquet- unes eleccions a consells escolars.
En les eleccions a consells escolars es trauen uns representants, igual que hi ha eleccions sindicals i hi ha altre tipus d'eleccions.
Li vaig a donar el resultat de les eleccions a Consells Escolars: la Gabriel Miró d'Alacant va traure 723 representants en Consells Escolars; la 9 d'Octubre de València, 3; l'Enric Valor d'Alacant, 177; La Penyagolosa de Castelló, 395, i la de València, 1.
194.
És a dir, 726 Gabriel Miró i 9 d'Octubre i 1.
766 Enric Valor, Penya-golosa i València.

Però, ara bé, resulta que les subvencions que es donen, 100 milions en l'any 2001 i 50 en el 2002, resulta que no es donen en proporció a estes xifres.
Als 1.
766 representants de pares i mares, ni una pesseta.
I als 726 representants, que són només el 25%, 100 quilos abans i 50 quilos ara.
A la resta, als pares i mares de les catòliques, de la catòlica de Castelló, de València i d'Alacant, van traure en total 120 representants, que representen el 4% del total de pares i mares, el 4%.
A eixos també els donem 25 milions de pessetes.
Però, als altres, cap.

Clar, jo com a mínim he de preguntar-me: quina és la política que segueix el govern de la Generalitat Valenciana respecte al tema del repartiment de subvencions perquè tot el món tinga, segons el que represente?
Perquè jo no estic dient a qui li ha de tocar.
Jo l'única cosa que dic és que si hi ha unes normes per a tots que siguen per a tots.
Però, clar, hi ha un cantautor que diu que ho juguem tots o estripem la baralla, perquè, clar, no és possible que uns quants tinguen tots els diners i uns altres en ser molt poquets els tinguen tots.
Què passa?
Que en el Consell Escolar va i resulta que els únics pares que estan, doncs, estan nomenats per la Gabriel Miró d'Alacant, i els altres no tenen cap representant.
I quina casualitat!
, estos pares que estan allí a l'hora de votar sempre voten unes coses.
Clar, jo després, que sóc molt atrevit, dic: "és que no serà que estan comprant els vots?
" I vostés me diuen: "ni pensar-ho ­ja sé que sóc molt atrevit­ ni pensar-ho, això no és possible".
Però va i resulta que això quasi sempre passa.
I passa perquè a més els diners sempre van per al mateix costat.

No seria més convenient, primer, que clarificàrem?
I per això està la compareixença que li he demanat a vosté, perquè després hi haurà, evidentment, després de la compareixença vindran una altra sèrie de qüestions.
No seria més convenient que eixe registre ho registrara tot, que m'explicara a mi per què està el registre de la conselleria i que m'explicara a mi què passa amb el tema de la participació, quan estes coses ocorren i quan realment hi ha una variació del marc legal?
Per quina raó, per quina raó estes coses no se porten a terme i els diners dels valencians es reparteixen per igual?
O és que no paguen impostos tots els mateixos?
És que no paguen impostos els mateixos?
Jo crec que sí.

Des d'eixe punt de vista, jo crec que seria convenient que el conseller contestara a estes primeres notes que jo li he dit, perquè és evident que una interpel·lació té com a conseqüència una moció subsegüent, que evidentment després tindrem ocasió de poder tramitar i de poder parlar, perquè entenc sincerament que és una cosa que és imprescindible que es clarifique.
Perquè en una societat democràtica i de futur, com la que estem vivint, no és possible que a estes hores de la vida encara unes persones, que són la minoria, reben uns diners que són de tots els valencians i altres persones, per la seua raó política, per la seua raó ics, no puguen tindre el mateix tracte, perquè la democràcia significa acceptar unes regles del joc i les regles del joc no estan acceptant-se.

Moltes gràcies, conseller.

 

**El senyor vicepresident primer:**

Moltes gràcies, senyor diputat.

Señor conseller, para dar contestación al interpelante, tiene usted la palabra.

 

**El senyor conseller de Justícia i Administracions Públiques:**

 

Señor presidente.

Señoras y señores diputados.

Señor Vives.

En relación con la interpelación formulada por usted, por el Grupo Parlamentario Socialista­Progresistas, sobre la política general de la Conselleria de Justicia y Administra-ciones Públicas en materia de asociacionismo de padres y madres para la participación educativa, lo primero que ha de hacerse es deslindar cuáles son las competencias de esta conselleria, la de Justicia y Administraciones Públicas, en materia de asociaciones.

De conformidad con el Decreto del Presidente de la Generalitat 7/2000, de 22 de mayo, por el que se asignan a la Presidencia y a las consellerias determinadas competencias, y con el Decreto del Consell 91/99, de 30 de junio, corresponde a la Conselleria de Justicia y Administraciones Públicas ejercer, entre otras, la competencia relativa a la materia de asociaciones.

Esta competencia se centra en aspectos fundamentalmente formales y de carácter general y no en temas de carácter sectorial, ya que estos son competencia, por razón de la materia sectorial de que se trate en las diversas consellerias, en este caso concreto en la Conselleria de Educación.
Todo ello, conforme al reparto de competencias establecido normativamente para los distintos departamentos de la administración de la Generalitat Valenciana.

Así, esa competencia general de la Conselleria de Justicia y Administraciones Públicas en materia de asociaciones se desarrolla de modo ordinario a través de su secretaria general, de la que dependen orgánica y funcionalmente a estos efectos tanto el Servicio de Entidades Jurídicas como las dirección territoriales de Alicante y Castellón, órganos que tienen a su cargo, respectivamente, los registros provinciales de asociaciones de Valencia, Alicante y Castellón.

Cabe recordar también que, de acuerdo con el todavía vigente Decreto 1.
440/1965, de 20 de mayo, dictado en desarrollo de la Ley de asociaciones, son objeto de inscripción la constitución de las asociaciones, las modificaciones estatutarias, las declaraciones de utilidad pública y la disolución de las asociaciones.
Estas son, en consecuencia, las circunstancias que tienen acceso a los registros de asociaciones dependientes de la Conselleria de Justicia y Administracio-nes Públicas.

Concretado así el ámbito de competencias de esta conselleria en materia de asociaciones, no cabe sino añadir que la política general de la misma no puede ser otra que la del correcto funcionamiento del citado registro, garantizando que las inscripciones realizadas cumplan todos los requisitos que la legislación vigente exige, sin olvidar nunca las siguientes previsiones fundamentales establecidas por nuestro ordenamiento jurídico.

Por un lado, las establecidas en el artículo 22 de la Constitución Española, cuando prevé que las asociaciones deberán inscribirse en un registro a los solos efectos de publicidad, y que las asociaciones sólo podrán ser disueltas o suspendidas en sus actividades en virtud de resolución judicial motivada, previsiones que por su claridad, evidentemente, no necesitan más comentario.

Por otro lado, es indudable tener en cuenta lo establecido en el artículo 11 de la propia Ley de asociaciones, cuando prevé que en todas las cuestiones que en vía administrativa se susciten será aplicable la Ley de procedimiento administrativo y, en su caso, la del contencioso administrativo.
Pero que en todas las demás cuestiones en que no sea parte la Administración será competente la jurisdicción ordinaria, lo que veta a la Administración la intervención en los conflictos internos de las asociaciones, sus federaciones o sus confederaciones.

Partiendo de las bases que le acabo de exponer, hay que afirmar, como consecuencia inmediata, que la Conselleria de Justicia y Administraciones Públicas no puede tener política general en la específica materia de asociacionismo de padres y madres para la participación educativa.
Dicho tema forma parte del bloque de competencias en materia de educación, de acuerdo con lo previsto en el artículo 27 de la Constitución Española y en los artículos 5, 19, 29 y 30 a 35 de la Ley orgánica 8/1985, de 3 de julio, reguladora del derecho a la educación.

En el mismo sentido cabe citar también el Decreto del Consell 126/1986, de 20 de octubre, por el que se regula la participación, funciones y atribuciones de las confederaciones, federaciones y asociaciones de padres de alumnos de centros docentes no universitarios de la Comu-nidad Valenciana.
También, la Orden de la Conselleria de Cultura, Educación y Ciencia, de 18 de abril de 1996, por la que se constituye la Mesa de las Organizaciones de Padres y Madres de Alumnos y Administración Educa-tiva, modificada recientemente por Orden de 24 de septiembre del año 2001 y demás legislación nacional y valenciana concordante, que regula diversos aspectos de esa participación educativa de las asociaciones de padres de alumnos.

Por ello, esa participación educativa forma parte de las competencias relativas a educación y, en consecuencia, la política en general en dicha materia corresponde a la Conse-lleria de Cultura y Educación, de acuerdo con lo previsto en el ya citado Decreto de Presidencia 7/2000 y en el Reglamen-to orgánico de la Conselleria de Cultura y Educación, aprobado por Decreto del Consell 111/2000, de 18 de julio.

Precisamente, y es contestando a su segunda pregunta, el 5 de abril del año pasado compareció ante este Pleno de las Cortes Valencianas el conseller de Educación para informar sobre la política de dicho departamento respecto de la participación de padres y madres de alumnos.

En conclusión, y recordando lo que ya antes había citado, la Conselleria de Justicia y Administraciones Públicas no tiene, no puede tener, política específica en materia de asociacionismo de padres y madres para la participación educativa, ya que la competencia que tiene asignada no es otra que la del correcto funcionamiento del Registro de Asociaciones, garantizando que las inscripciones realizadas en el mismo cumplan todos los requisitos que la legislación vigente exige, sin que, por otro lado, pueda entrar a dirimir los conflictos internos que puedan producirse en el seno de una asociación, federación o confederación de asociaciones, ni tampoco suspenderla o disolverla, ya que esto es competencia de la jurisdicción ordinaria, a cuyos pronunciamientos deberá atenerse también, en su caso, la propia Administra-ción a la hora de realizar la inscripción que proceda conforme al correspondiente fallo judicial.

Por lo tanto, señoría, no le corresponde a la Conselleria de Justicia y Administraciones Públicas la competencia en materia de subvenciones, ni la política general que en materia educativa pueda relacionarse con respecto a lo que es la competencia de la Conselleria de Educación.

Muchas gracias.

**El senyor vicepresident primer:**

Muchas gracias, señor conseller.

L'il·lustre diputat senyor Baltasar Vives i Moncho té la paraula per a rèplica.

 

**El senyor Vives i Moncho:**

Gràcies, president.

Senyories.

Conseller, jo no puc menys que agrair-li la seua intervenció tècnica i precisa, que a mi m'interessa moltíssim i que, certament, demanaré el *Diari de Sessions* per a poder saber exactament com està el tema.
Alguna cosa sabia, alguna cosa sabia, però clar que no li preguntava això.
Perquè jo pensava que ací féiem política a més d'administració, perquè això de l'administració està molt bé, però jo ací venia i creia que estava fent política.

I, clar, vosté no m'ha contestat a dos coses que li he dit.
Una cosa: Vosté coneix el registre de la Conselleria d'Educació?
Quin suport legal té eixe registre?
Perquè vosté el que sí que m'ha dit és que l'únic registre que hi ha és el de la Conselleria de Justícia.
Val?
El Govern de la Generalitat ha establert alguns mecanismes de control intern per al tema de control de legalitat?
És per saber-ho.
És que jo vull saber si és que cada conselleria fa el que vol o si el Govern, com a Govern, té alguna responsabilitat sobre el que passa.

Perquè, clar, resulta que vosté em diu que s'ha modificat la Mesa de Pares i Mares d'allí.
Sí, senyor, té tota la raó del món, jo no ho havia dit.
I s'ha modificat segons les modificacions que han fet els pares i mares, perquè, com vosté molt bé diu, són ells.
.
.
Jo no li he preguntat a vosté que entre en els conflictes dels pares, eixe no és el problema.

Clar, i com és que vosté, com a responsable de Justícia, no li diu res a la conselleria que reforma la mesa i no reforma el Consell?
Per què gasta un precepte per a unes coses i no gasta el mateix precepte per a altres?
És que eixa conselleria té algun problema amb el tema del Consell?
Què passa?
Ahí la Conselleria de Justícia no té res a fer?
Només és un problema de control?
Encara que desapareguera, això podia fer-ho un auxiliar administratiu i no passaria res, no faria falta ni conseller ni res, és a dir que eixe no és el tema.

Jo crec que ahí caldria tindre algun tipus de sistema de control de legalitat, que la Conselleria d'Educació modifique la Mesa de Pares, precisament perquè s'ha modificat el mapa del que són els pares i mares, i no modifique el Consell.
.
.
Home, què algú m'ho explique.
I ho haurà d'explicar el Consell.
I jo per això volia que vinguera el màxim responsable de Consell pel que fa al tema de l'associacionisme general i al tema del que fa al control de legalitat, perquè és també justícia.
És el que creia jo, però igual m'he equivocat.

Però, clar, el problema és que no acaba ahí, senyories.
Després d'eixe tipus d'actuacions les associacions com a associacions també reben uns diners de la conselleria, i ahí a tot el món sí que tenen.
Però va i mira per a on a la Fapa de València li donen 5.
800.
000 pessetes en l'ordre.
Però quan va presentar les factures, segurament les presentarà mal, perquè només li'n donen 800.
000 i 5 milions de pessetes no els tenen perquè les factures no estan clares.
Les de l'any passat encara no estan clares, encara no han pogut ni revisar-les.

Este diputat va voler saber què passava amb els 100 milions de pessetes que s'havien donat als pares, a Covapa, i va dir: "jo voldria saber això".
Primer faig unes preguntes, i me diuen en les preguntes que això no se pot contestar.
Demane informació i me diuen: "la informació està a la seua disposició en la conselleria".
Fa un any d'això i encara no he pogut vore ni una factura en la Conselleria d'Educació.
Clar, ara quan passen les falles no tindre més remei que agarrar un notari i anar-me'n a la conselleria per a vore si puc vore alguna factureta o no o què és el passa.
Perquè, clar, després d'un any sense vore ninguna factura.
.
.

Però per a més inri, conseller, i per allò que diem de control de legalitat, el president de la Covapa, en este moment el senyor Ranchal, ell és membre de la Covapa perquè està en una associació de pares.
L'associació de pares està en un col·legi en el qual està el seu fill.
Sap en quina associació de pares està l'associació de pares del senyor Ranchal?
Sí, en una, en l'Enric Valor, la que no rep ni un duro perquè ni tan sols els pares, a on està el col·legi del senyor Ranchal, estan d'acord amb el que està passant.

I jo crec que això sí que s'ho havien de fer mirar, i des de la Conselleria de Justícia i Administració, perquè no és un problema del tema sectorial.
Jo no estic parlant dels conflictes dels pares, jo estic parlant de control de la legalitat del Consell de la Generalitat des del punt de vista del que significa donar subvencions i des del punt de vista del que significa el funcionament dels òrgans democràtics de participació.
Jo crec que alguna cosa sí que hauria de saber o sí que hauria de fer o sí que hauria de poder fer la Conselleria de Justícia, i estic segur que en el bon fer del conseller alguna cosa farà.

Moltes gràcies, president.

 

**El senyor vicepresident primer:**

 

Moltes gràcies, il·lustre diputat.

Senyor conseller.

 

**El senyor conseller de Justícia i Administracions Públiques:**

 

Muchas gracias, señor presidente.

Señor diputado.

Yo le he dicho que en virtud del Decreto 1.
440/65, de 20 de mayo, y tal desarrollo de la Ley de asociaciones, al control de las asociaciones por parte de la conselleria le corresponden las siguientes competencias: la inscripción, la constitución de las asociaciones, las modificaciones estatutarias, las declaraciones de utilidad pública y la disolución de las asociaciones.

Evidentemente, el control de la legalidad le corresponde a cualquier órgano de la Administración, pero yo entiendo, señoría, que si lo que se está haciendo es una denuncia de actuación de algunas asociaciones o federaciones, la actuación de la Administración tendrá que venir, como es lógico, a raíz de esa denuncia, en tanto en cuanto es muy difícil tener control cuando no existen competencias de cuál es el funcionamiento interno de esas asociaciones.
Le repito que no le corresponde a esta conselleria el control interno de las asociaciones.
Otra cosa es que se realizara ese control previa denuncia o previa.
.
.
fundamentalmente previa denuncia.

En cualquier caso, yo lo que creo que usted está demandando a este conseller no es precisamente ese control interno de las asociaciones, sino porque podrían existir discrepancias entre el Registro de las Asociaciones y el censo que elabora la Conselleria de Educación y Cultura.
Creo que ahí es donde.
.
.
Y que late, lógicamente, como usted bien ha dicho, en las dos interpretaciones el fondo, el reparto de ayudas económicas.
Yo le he dicho que eso es materia de la Conselleria de Educación y que ya el propio conseller en una comparecencia el 5 de abril.
.
.
, que además usted mismo ya le interpeló sobre estas cuestiones.
No es competencia mía ni sería además lógico que este conseller entrara en competencias de otra conselleria.

Pero en cualquier caso, en la posible discrepancia, que es lo que también late, entre el Registro de Asociaciones de la conselleria y el Censo de Confederaciones, Federa-ciones y Asociaciones de Cultura, yo creo que la causa de esa discordancia, y lo estamos investigando, podría ser el vigente Decreto 126/86, de 20 de octubre, que es el que regula la participación, funciones y atribuciones de las confederaciones, federaciones y asociaciones de padres de alumnos de centros docentes no universitarios, que prevé en su artículo 6 que en el momento de su inscripción en el Registro de Asociaciones, las asociaciones de padres de alumnos adjuntarán copia de la documentación requerida para que sea remitida a la Conselleria de Educación y Cultura, a los efectos de su inclusión en el censo previsto en el artículo 14 de dicha norma para las asociaciones.

Yo creo que ahí es verdad que no todas las asociaciones respetan esta norma, por lo que si se respetara no tendría que haber discrepancias entre el censo y el registro.
Pero lo cierto es que se infringe en algunos casos este principio de jerarquía normativa, y la Orden de la Conselleria de Cultura, Educación y Ciencia de 4 de noviembre de 1996 no respeta profundamente este sistema, sino que prevé en su artículo siete que la inclusión en dicho centro se realice a petición de las confederaciones, federaciones y asociaciones de padres de alumnos, lo que facilita la descoordinación entre aquel registro y el censo.

Yo creo que con eso doy satisfacción a su pregunta con respecto a por qué existe esa discrepancia.

Muchas gracias.

 

**El senyor vicepresident primer:**

 

Muchas gracias, señor conseller.

Señor Rodríguez Marín.
*(Pausa)* Es que aparece en la pantalla.
¿Pide la palabra?
*(Remors)* Yo no, será usted, que ha pedido la palabra.

 

**El senyor Rodríguez Marín:**

 

Le ruego que me dé la posibilidad de.
.
.
*(inoïble)* .
.
.
en estos momentos.
Creo que ha sido una confusión.
La presidencia habrá, quizá, interpretado un gesto.
No pido la palabra.

**El senyor vicepresident primer:**

 

La presidencia no se ha equivocado y no lo ha interpretado mal.

**El senyor Rodríguez Marín:**

 

Muchísimas gracias.

 

**El senyor vicepresident primer:**

 

Es la pantalla, que tenía esto.
Muchas gracias y buenas tardes, señor Rodríguez Marín.

Senyories, es suspén el Ple, que es reprendrà demà a les deu del matí.

 

*(Se suspén la sessió a les 19 hores i 29 minuts)*