Agricultura%843446.10.23%20macro.html





Comissió d'Agricultura, Ramaderia i Pesca realitzada el dia 23 d'octubre de 2014.
Comença la reunió a les 12 hores i 53 minuts.
Presideix el diputat senyor Eduardo Ovejero Adelantado.
Reunió número 27.

El senyor vicepresident:

(Inoïble) … de agricultura.
Empezamos, como es natural, mirando a ver si hay cuórum.

Señor secretario, puede usted pasar lista.

El senyor secretari:

Muchas gracias, señor presidente.

Buenos días a todos.

(El secretari passa llista per tal de comprovar si hi ha quòrum)

El senyor vicepresident:

Muy bien, señorías.
Entonces, habiendo cuórum, vamos a dar comienzo a la sesión.

Y en primer lugar, en el punto número 1 figura como siempre, de costumbre, la lectura y aprobación, en su caso, del acta de la reunión anterior.
Sus señorías la tienen en la carpeta y si no hay ninguna objeción, pasamos directamente a su aprobación.
¿No hay ningún problema?
Por unanimidad se aprueba.

Proposició no de llei sobre la posada en marxa d'una comissió de seguiment d'àmbit autonòmic sobre la sequera, presentada pel Grup Parlamentari Compromís (RE número 89.
540, BOC número 268)

El senyor vicepresident:

El punto número 2 es la toma en consideración de la Proposición no de ley sobre la puesta en marcha de una comisión de seguimiento de ámbito autonómico sobre la sequía, presentada por el Grupo Parlamentario Compromís.

Por lo tanto, tiene la palabra el señor Pañella.

El senyor Pañella Alcàcer:

Molt bé.
Gràcies, senyor president.

Vull començar reconeixent que la comissió de seguiment de la sequera s'ha creat, amb la participació dels sindicats en ella, i que el contingut que expressa tota la moció li correspondria en este cas debatre-la allí mateix.

Jo l'únic que volia que constara en acta realment és que, bé, una cosa és crear-la i l'altra donar-li continuïtat i funcionament a eixa comissió realment i que puga arribar a debatre tots estos temes que estan ahí.

Arribat eixe punt, ací de paraula, simplement amb el prec que se faça arribar, que se pose en funcionament realment que se facen les reunions habituals, que se puguen discutir les mesures que estan proposant des del sector professional precisament en la línia del que proposava.
Però s'ha complit eixe punt -volia deixar constància- i retire l'esmena ací mateix.
¡Ai, l'esmena!
Perdó.
La proposició no de llei.

El senyor vicepresident:

Muy bien, señoría.

Como ha tenido usted la ocasión de pronunciarse, si alguno de los grupos, independiente de que la haya retirada, quiere añadir alguna… ¿Alguno de los grupos quiere intervenir?
(Veus) Lo digo porque como ha tenido el proponente su ocasión, también los demás grupos tienen que, si lo desean, utilizar la palabra también, pero con brevedad.

Sí, señor Tormo.
Por parte de Izquierda Unida, tiene la palabra el señor Tormo.
Escueto, por favor.

El senyor Tormo Ruiz:

Moltes gràcies.

Ens sumem al que acaba de dir el representant del Grupo Parlamentari Compromís, estava ja superada esta proposta.
I, per tant, entenem que se retire.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias.

Señora Crespo, por parte del Grupo Socialista.

La senyora Crespo Domínguez:

Gràcies, senyor president.

Nosaltres també des del Grup Socialista ens sumem a les paraules.
Volem que eixa comissió siga eficient.
I, per tant, res més.

El senyor vicepresident:

Por el Grupo Popular, ¿señor Giner, quiere usted…?

El senyor Giner Giner:

Encantats que s'haja retirat, perquè el meu grup entenia que, efectivament, el que arreplegava la part dispositiva de la PNL, fonamentalment en el que respecta al seu punt 1, ha estat complit perquè s'ha creat la corresponent comissió.
Altre tema és la resta de qüestions, però que comprenem i acceptem i aplaudim també que l'hagen retirada.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias a todos los grupos.

Proposició no de llei sobre la defensa davant dels organismes europeus dels interessos dels valencians dedicats a l'agricultura fent els canvis adients en la PAC, presentada pel Grup Parlamentari Compromís (RE número 89.
545, BOC número 268)

El senyor vicepresident:

Señorías, vamos a pasar al tercer punto del orden del día, que es la toma en consideración de la Proposición no de ley sobre la defensa ante los organismos europeos de los intereses de los valencianos dedicados a la agricultura, haciendo los cambios adecuados en la PAC, y que es presentada por el Grupo Parlamentario Compromís.

Por lo tanto, señor Pañella, tiene usted la palabra.

El senyor Pañella Alcàcer:

Molt bé.

Senyor president, efectivament, com sabem, el nou període de la PAC ha contemplat unes retallades impressionats en el que són els pressupostos globals que se presenten i, per tant, també en els que va a afectar a l'agricultura valenciana.

Per altra part, ja hem dit reiterades vegades també que la distribució, que si el primer problema que manifestem al respecte de la PAC es la disminució de recursos que Europa dóna per al període que ve, aleshores també hi ha una segona part, que és que la distribució de recursos que se fa a nivell de l'estat no beneficien, no beneficien en absolut al que són els agricultors valencians.

I, per tant, ací hi ha una sèrie de mesures que jo exposaré per a…, destinades a millorar el que és la distribució de recursos en el que és l'agricultura valenciana.
Nosaltres el que demanem és que vaja destinada als professionals de l'agricultura i ramaderia, també per a aquelles persones l'activitat principal de les quals siga agrària, que al respecte és restrictiva.

Que es destine a totes les persones agràries i no solament a aquells que ja la cobraven en el passat, per exemple, els productors de fruita i hortalisses.
O siga, això significaria una ampliació sobre el que està en este moment estipulat.

Que se prioritzen les ajudes a joves agricultors i agricultores, de manera que no es destine únicament a les noves incorporacions, sinó que també estiguen destinades a persones joves que ja es dediquen a la producció agrària i ramadera.
És un altre dels aspectes que és important.
Sempre estem parlant, i ahí coincidim tots, que hi ha un gran envelliment del que és la població productora agrària, aquelles persones que estan treballant en l'agricultura valenciana.
Doncs si volem incorporar els joves agricultors, no tenim de limitar a aquells que estaven dins dels programes, sinó que açò se quede també per a tots aquells que se puguen incorporar a partir d'este moment a l'activitat agrària i tinguen la característica de joves agricultors.

Un dels problemes que estem posant sempre és el poder de la gran distribució, que d'alguna manera artificial està sempre regulant els preus dels productes.
Aleshores, el que nosaltres demanem és que en compliment de la pròpia normativa existent, se fomente la lleial competència i garantisca un nivell de vida de qualitat per a les persones productores i una renda suficient per a viure dignament.

Que garantisca una major transparència i regulació dels mercats, aixina com un major control de les importacions de productes agraris; que s'instauren de manera genèrica -que ja ho hem comentat en altres apartats, i ho comentàrem quan parlàrem del veto rus- les clàusules social d'obligat compliment en els tractes a països tercers.
Clàusules destinades a millorar la vida també dels agricultors, que no del terratinents, dels països en els quals la Unió Europea està relacionant-se a través d'estos acords prioritaris a països tercers.

Cal exigir un total reciprocitat en les relacions comercials amb països de fora de la Unió Europea, que incloguen també els tractaments fitosanitaris permesos i prohibits.
No té sentit -i això ho hem parlat també diverses vegades- que nosaltres tinguem els productes de la Unió Europea, els productes que es fan dins la Unió Europea, unes imposicions que siguen superiors a altres productes procedents de fora que passen a vendre's a la Unió Europea, comercialitzar-se a la Unió Europea.

I també procedir a la llei…, procedir a la redacció d'una llei de la cadena d'alimentària europea que tinga en compte tots i cadascun dels anteriors punts.

Totes estes peticions anaven dirigides al govern de l'estat.

També, per una altra part, instem el govern de l'estat a rectificar la proposta que s'aplica gradualment a partir del present any de restringir les ajudes a tenir dret a una quantitat inferior a 300 euros i que afecta unes 33.
000 persones beneficiàries.
No l'han canviat, quan sabem que això ha canviat en certa manera, però en el total, perquè la finalitat és eixa.
En este moment s'han ficat quantitats inferiors, les que el limiten, que són de 100 euros, però esta quantitat s'aconseguirà en un període d'anys, tres anys crec que és, si no m'equivoque.
I, per tant, el que demanem és que això se lleve.
L'agricultura valenciana té de tindre eixa quantitat mínima per a poder participar en els drets que els done la política agrària comunitària.

Incloure també les explotacions de ramaderia extensiva, principalment les d'oví, caprí i boví, les persones propietàries de les quals en este moment no disposen propietats de terres ni de drets especials.
Això s'ha de regular també, perquè la propietat de la terra no siga aquella que marque la possibilitat d'entrar en estes ajudes.

I en el tercer punt, en el tercer punt, seria instar el Consell i la conselleria d'agricultura a buscar solucions per a persones joves que s'han incorporat durant els anys 2013 i 2014 i que no han pogut sol·licitar les ajudes a la primera incorporació perquè pugeu fer-lo.
I això està relacionat també amb el que demanàvem primer en les normes de l'estat.

Que se permeta la nova incorporació de joves i deixar sense efecte la limitació de les ajudes al 2% als joves, per constituir una limitació que considerem improcedent i que deixa fora moltes de les persones joves que s'han incorporat en la producció agrària en anys anteriors.

Senyories, jo pense que la part propositiva és molt clara.
I, per tant, espere que tinga l'assentiment de tots vostés per a poder tirar endavant estes propostes.

Moltes gràcies.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias a usted, señor Pañella.

Por parte del Grupo de Izquierda Unida, tiene la palabra el señor Tormo.

El senyor Tormo Ruiz:

Gràcies.

Certament, hi ha hagut una discriminació cap al camp valencià en la distribució que va fer el ministeri.
El muntant màxim de diners està en les ajudes directes del Feaga, que són prop de 38.
000 milions entre 2014 i 2020, i el més interessants per fer política social i territorials, els Feder, són poc més de 8.
000.

Els dos han estat retallats per la Unió Europea en la política d'estabilitat financera, retallada de la qual som contraris.

El senyor Cañete resulta que ha fet una enginyeria comptable perquè els milers de perceptors xicotets siguen els que més patisquen i ha beneficiat els grans terratinents, els que perceben les grans ajudes.
I ¿açò a on ocorre esta política d'avalar als que més tenen?
Això ocorre en la conferència sectorial d'agricultura i desenvolupament rural, que és on se reunix el ministre amb les comunitats autònomes.

En esta conferència sectorial, el senyor Cañete aconseguix que, com estava dient, es lleve els diners als xicotetes en favor dels grans.

Però no és l'única política, al nostre entendre, negativa, sinó que també el senyor Cañete ahí posa mà als Feder en perjudici del País Valencià.
I ¿com ho fa?
Doncs en el repartiment dels pressupostos del 2014 al 2020, la Unió Europea dóna per a l'estat espanyol 8.
053 milions d'euros per a desenvolupament rural, però la conferència, i la majoria de representants del Partit Popular en eixa conferència, negocia el repartiment amb les comunitats autònomes.
I s'aprofita que ací no tenim realment un representant que done guerra, no tenim un real poder valencià i ens deixen només 204 milions dels 8.
000 per al camp valencià.
Estem al nivell de Múrcia.
(Veus) És més, estem els últims, estem a la cua, per la falta de reivindicació davant d'aquesta comissió i fer-mos forts.

Aquesta xifra que posa la Unió Europea via PAC, els estats sumen una…, la xifra en percentatge per cofinançar els programes del Feder, i Montoro la fixa aquesta vegada en el 30% del cost de cada programa espanyol.

És a dir, el finançament estatal per al País Valencià de programes de desenvolupament rural, també serà inferior al 30% sobre eixos 240 milions de la PAC, que suposen, no cal oblidar-ho, sols el 2,5% del finançament dels fons PAC per al camp valencià, de sols el 2,5 del que posa per a totes les comunitats autònomes.

Per tant, òbviament, n'hi ha un responsable, que és el senyor Cañete, per reduir encara més el finançament dels valencians i valencianes, dels ramaders del País Valencià.

És un desastre per al País Valencià, de tradició… Som un territori de tradició agrícola, amb superfície i població per molt damunt d'eixe 2,5% que s'havia posat per a cada comunitat autònoma.

El que n'hi ha en realitat és un dèficit de finançament de l'estat a estes comunitats autònomes.
Per tant, si el finançament estatal és el 30% i la Unió Europea del 50-55%, a les comunitats autònomes li'ls correspondria en realitat finançar els programes Feder en un 15 o 20%.

Per tant, nosaltres… n'hi ha una omissió del deure de la Unió Europea, que és la zonificació o regionalització en unitats territorials de certa uniformitat que permeten elaborar plans zonals coherents i delimitats com a previsió pels marges estatals.

Per tant, en definitiva, anem a recolzar la proposta que ha presentat el Grup Parlamentari Compromís.

Moltes gràcies.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias a usted, señor Tormo.

Por parte del Grupo Socialista, la señora Crespo tiene la palabra.

La senyora Crespo Domínguez:

Gràcies, senyor president.

Senyor Pañella, vaja per davant el recolzament del Grup Socialista a les seues propostes.

Nosaltres també creiem que el Consell hagués hagut d'esmerar-se més i alçar la veu en Europa i també en Madrid, com vosté demana en la seua proposició no de llei, exigint al que fou ministre d'Agricultura, Pesca, Alimentació i Aigua una cosa molt senzilla i és que la Comunitat Valenciana necessitava d'un tracte específic, perquè té una peculiaritat que s'ha obviat en totes les negociacions de la nova PAC 2014-2020.

Som mediterranis i no continentals, clar, eixe detall hagués canviat de segur les coses.
Però, com li he dit, no s'ha considerat en cap moment per a que el nou pressupost que anava a aprovar la Unió Europea fóra important instrument de polític d'estímul de l'economia agrària i ramadera per ajudar els professionals del camp valencià i eixir de la greu crisi que està patint.

Deixàrem clar en estes Corts vosté i jo en anteriors intervencions que no podíem permetre que a esta comunitat se li restara un euro, que les assignacions dels fons Feaga i Feader s'havien d'augmentar o, com a mínim, que foren les mateixes, perquè del contrari eixa retallada econòmica que han fet augmentaria les dificultats i desembocaria en la ruïna de moltes explotacions.
I el govern, tant ací, com a Madrid, com a Europa, no ens han escoltat.

Sabem que arribaran menys diners per a la nova PAC, un 13,1% menys, que significa un autèntic perill per a la supervivència del sector que ha de renovar-se.
I el Consell, el ministeri i la Unió Europea han d'invertir en relleu generacional.
Però quina garantia tenim els valencians?
Una reserva tan sols del 2% fins a 2020; insuficient perquè ací, en la Comunitat Valenciana, el 43% dels titulars d'explotacions té més de sixanta-cinc anys.

A més, la PAC 2014-2020, senyor Pañella, i vosté ho diu en les seues propostes, no va a poder complir les perspectives financeres del sector.
Però sobretot no va a poder fer front als reptes de les polítiques comunitàries que han de contribuir als objectius de l'Europa 2020 i que estan assentats en tres instruments bàsics: el suport a les rendes, la gestió de mercats i el desenvolupament rural.

De suport a les rendes, tampoc res.
Ha fet, i vegem des del Grup Socialista, difícil que es puga fer, perquè el repartiment de diners és una cosa tancada i aprovada.
Així que per a la nostra comunitat una cosa molt important que no s'ha sabut negociar i que vosté demana en una de les propostes és la inclusió de tots en el repartiment de fons Feaga, ajudes directes també per a fruites i hortalisses.

Ahí, el senyor Cañete, no va voler o no va saber negociar.
Tal vegada perillava eixe nomenament, que ara tots sabem que ha tingut en la Unió Europea.
Aleshores, nosaltres considerem que és una ineficiència per part d'este ministre que no ha sabut defensar els interessos del valencià.

A banda, vosté també ha anomenat allò del pagament únic.
Fins a 2017, com vosté ha dit, dins de tres anys, 35.
000 valencians no van a rebre eixe pagament únic.
Era l'ajuda directa que rebien i que per no ser superior a 300 euros la veritat, el nostre conseller, ahí també va tindre un moment de debilitat al no plantar cara al ministre i pegar la cabotada i permetre fer a este ministre el que volia, obviant una de les seues obligacions, que és defensar els interessos del sector primari valencià.

Jo no sé si a qui poc li costa poc li dol, però la veritat és que el nostre conseller no porta massa en el cor la defensa dels ramaders i llauradors valencians.
I estos 35.
000 llauradors i ramaders valencians són 10 milions d'euros que no entraran en la nostra comunitat.
Sincerament no sé jo les repercussions que tindrà, ho vorem en breu.
Però, sense dubte, repercussions negatives per a un sector que ja té moltes dificultats i que el dia a dia ha d'afrontar eixes dificultats amb menys diners, perquè queda clar que la PAC 2014-2020 va a rebre menys finançament per part de la Unió Europea.

I és una cosa que no ens agrada, no ens agrada als valencians.
Però tampoc especialment ens agrada el tracte que han rebut els homes i dones que estan exercint una professió molt digna, que és la de produir aliments o de criar animals.

Res més i moltes gràcies.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias a usted, señora Crespo.

Por parte del Grupo Popular, la señora Hernández tiene la palabra.

La senyora Hernández Miñana:

Moltes gràcies, senyor president.

Moltes gràcies, senyories.

Comence la meua intervenció fent al·lusió i comentari a la intervenció l'altre dia en el ple sobre este mateix tema, que arreplegava aspectes molt semblants.
Per tant, moltes de les afirmacions i comentaris van a ser del mateix tenor.

Primer, els pressupostos, la fitxa financera de la PAC per a Espanya, que és la que dissenya la Unió Europea per als països membres, és superior a l'anterior període.
En preus corrents, per al primer pilar, per d'alt del 9,8%, i per al segon pilar per d'alt d'un 3%.
Però, a més, en termes absolutes és més de 200 milions en cada un dels pilars.

Açò, com diem l'altre dia, s'ha ampliat a 28 esta nova PAC.
En esta PAC s'incorporen l'Europa dels 28.
I, en l'inici del disseny de la nova PAC, s'esperava que això suposara una data financera que podia ser demolidora per als interessos d'Espanya i que l'anterior govern ja havia quasi donat per acceptada, perquè efectivament tenia el motiu de l'ampliació a 28 o de l'Europa dels 28 en la nova PAC.
I no ha sigut aixina precisament per la negociació del Govern d'Espanya.

I entrant als assumptes concrets, que diu esta PNL, que per descomptat jo sempre dic amb això que l'esperit probablement és compartit.
Perquè l'esperit seria el de tindre molt més fons, inclús molt més dels que hem tingut mai i que poguérem tindre uns criteris de distribució, que realment tingueren un impacte positiu en la nostra agricultura, considerant les característiques d'esta agricultura, que com bé s'ha dit ací és mediterrània i que no té a vore amb la continental.

Eixe esperit, per descomptat, el compartim tots i per això s'ha estat treballant.
I des d'esta conselleria s'ha estat treballant perquè els criteris que definixen esta agricultura puguen estar present en eixos reglaments, que després al final són els responsables de la distribució.

I per això dir-li que en el primer apartat, on vosté diu que s'inste el govern de l'estat per a defendre, enfront dels organismes europeus, uns canvis, dir-li que tots eixos aspectes han sigut defesos i han sigut defesos en col·laboració absoluta amb el sector, en col·laboració absoluta amb totes les associacions agràries.

Quan se diu que vaja destinada a l'activitat, a aquella persona que tinga com activitat agrària la seua activitat principal, dir-li que mosatros ahí hem lluitat per una definició de llaurador actiu, d'agricultor actiu, que és la que defensava el nostre sector.
I és que les ajudes vagen a quan els ingressos no hagen de ser els principals o únicament els de l'activitat agrària.
Perquè si fóra aixina se contradiria també amb una altra proposta que vostés fiquen ací, que és la debatuda proposta d'apujar els 100 euros a 300.

Per tant, mosatros, definició de llaurador actiu, la que ha eixit, no podríem proposar un canvi, perquè esta és la que ha demanat tot el sector i en la qual estem d'acord i la que representa la idiosincràsia de l'agricultura valenciana i el fraccionament de l'agricultura valenciana.

Quan diu que es destina als productors agraris, clar que sí.
I per això en el reglament actual ja sols se pot destinar a productors agraris, enfront del que passava en l'anterior PAC.

I quan diu que s'incorporen fruites i hortalisses, efectivament, mosatros en l'inici vam estar d'acord també en este aspecte.
No ha sigut possible, perquè les altres comunitats autònomes s'han oposat.
Però també hi ha un altre aspecte a valorar ahí.
Si això fóra aixina, s'incrementarien les hectàrees cultivables.
Per tant, el repartiment seria molt major i aniria en contra de la nostra producció també de fruites i hortalisses.
Però, en qualsevol cas, eixa va ser la posició d'esta conselleria, d'este govern, però en conferència sectorial les comunitats autònomes s'oposaren.

Quan parlem dels llauradors joves, no hi ha ninguna altra comunitat que haja fet l'aposta per la incorporació de joves.
Com saben vostés molt bé, en el reglament fins a quaranta anys un increment addicional del 25% de l'import i, a més, en el segon pilar una dotació de 40 milions d'euros.

I açò ho enllace en una altra proposta que fan de llevar allò del 2%.
El 2% és una garantia, no és una limitació.
I vostés ho saben, han de llegir el reglament i han de conéixer eixe reglament.
El reglament sols permet utilitzar un 2% com a màxim del sobre nacional per a este tipus de coses.
I Espanya va a utilitzar eixe màxim, que és una qüestió del reglament.
I ningú més està utilitzant eixe màxim del 2%.
Per tant, és una aposta per la incorporació de joves.

Quan vostés estan parlant de tractats amb països tercers, dir-li que ja està establert, per al sistema de preferències garantides, eixa clàusula que incorpora els incentius especials per aquells països que estan en vies de desenrotllament.

I hi ha un aspecte que jo i tot el nostre govern compartix plenament: el tema de la reciprocitat.
L'únic que passa que incorporat, conforme està ací, no se pot treballar, perquè la PNL no li l'anem a aprovar.
No obstant això, compartim plenament el tema de la reciprocitat.

Però ahí, com li vaig a dir l'altre dia, dir-li que perquè hem arribat a este punt de la reciprocitat i proposar si els pareix bé, i jo mateixa me faig càrrec de dur una PNL parlant sols de la reciprocitat i esperar que tots la recolzem, perquè crec que efectivament ahí sí que hi ha, al marge de la PAC, que no depén de la PAC, un tema molt greu per a la nostra comunitat.

Dir-li que no recolzem esta PNL, que no compartim quasi ningun dels aspectes, excepte el tema de la reciprocitat.
I que, per descomptat, este govern ha treballat de valent per aconseguir que els criteris, que és allò important, formen part dels reglaments.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias, señora Hernández.

Para réplica, el señor Pañella tiene la palabra por el Grupo Parlamentario Compromís.

El senyor Pañella Alcàcer:

Gràcies, senyor president.

Senyora Hernández, efectivament, no esperava menys, tot cal dir-ho, perquè esta proposició no de llei no és altra cosa que la moció subsegüent d'una interpel·lació de la darrera interpel·lació que es va fer en l'anterior període de sessions.
I que, per tant, al ser la que es fa en l'últim plenari no va a tindre oportunitat de substanciar-se com a tal.
Aleshores, l'han convertida en una proposició no de llei que al cap i a la fi el contingut és exactament el mateix.

I no m'esperava menys, perquè escoltant, no escoltant-la a vosté, no específicament escoltant-la a vosté, sinó mirant la negociació que s'ha fet sobre la PAC i les consideracions que s'han fet sobre ella, m'han recordat les paraules del comte Duc d'Olivares sobre els valencians, allò de «los valencianos son gente muelle».
Segle XVI naix, segle XVII mor; han passat quatre segles i seguim sent més muelles que mai a l'hora de defendre els interessos de la nostra pròpia gent i aixina ens va.

Me diu que l'esperit el compartix.
Mire, jo també els vaig a demanar una cosa: materialitzem eixe esperit.
Perquè, clar, d'esperit malauradament no mengen els nostres llauradors, menjaran d'allò que li entra a sa casa, del seu producte i del que trau del seu producte.
Per tant, no sé, me dirà que sóc materialista, però en este cas ho sóc i molt, en este cas ho sóc, ho assumisc.

Respecte a altres coses que va dir, mire, sent no compartir el que m'ha dit, per exemple, sobre els joves.
Igual que la incorporació dels joves és mínima en este moment i més greu en un moment en el qual tenim unes condicions econòmiques en què els joves són els màxims aturats que tenim en este moment.
I que tenint, perquè afortunadament en un repartiment de la propietat prou important, propietats agràries que estiguen abandonades i que estos joves no entren a explotar-les.
Per què no entren?
Perquè no hi ha suficient recolzament per a la incorporació dels joves agricultors a l'agricultura, perquè no se'ls ha ofert garanties i perquè no hi ha ningú en este moment que done garanties.

Vosté me parlava de l'augment en l'assignació.
A vore, no estic jo tan clar en això, perquè fixe's vostés que si només parlem del segon pilar dels programes de desenvolupament rural, que tinc les dades ací, en el període 2007-2013, teníem 510 milions i en el període 2014-2020 tenim 450 milions.
Tenim una variació de 60 milions, d'un 11,8% en les assignacions, realment, que hi ha.
Després serà les aportacions que es facen a part, però eixes, com he dit, tenen una disminució de quasi un 12%.

Per tant, hi ha qüestions en les quals no estem d'acord i altres que estem d'acord, però que no donaven l'espenta.
Perquè estàvem d'acord en allò dels 300 euros, estarem d'acord, però cal materialitzar-ho, tenim temps.
Enguany s'ha furgat en el centre, tenim temps que això no se produïsca i eixa realitat no arribe a fer-se.
(Inintel·ligible) .
.
.
perquè, ja he dit, afecta trenta-tres mil persones eixa disminució que.
.
.
A més, són diners que estan molt bé.
Des de Madrid ho han fet molt bé.
Per això deia (inintel·ligible) .
.
.
Ho han fet molt bé.
Eixos diners que no entren als valencians, se queden (inintel·ligible) .
.
.
en el fons i se repartixen entre els altres que sí que tenen més grans propietats i, per tant, no tenen eixe problema.

Jo pense que la proposta que presentem és prou clara, és necessària i haurien de sumar-se a ella.
Si no, doncs, lògicament, altres coses estan per damunt del benestar dels agricultors que significaria esta proposta.

Moltes gràcies.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias a usted, señor Pañella.

Para terminar el debate, tiene la palabra, por el Grupo Popular, la señora Hernández.

La senyora Hernández Miñana:

Moltes gràcies, senyor president.

Senyor Pañella, quan ha parlat de xifres està parlant de la fitxa financera.
Ha començat diguent que la recepció de fons per Espanya, per la negociació del govern, havia sigut de menors fons.
I jo he dit que la fitxa financera era superior a l'anterior, i això és una realitat perquè són les dades que han donat.
Després, una altra cosa són les assignacions per comunitats autònomes; i les assignacions que són directes, que són les del Feder, i les assignacions per criteris, que són les del pagament únic.

I quan vosté diu que el podia acusar de materialista, no, tot el contrari.
No sols compartim l'esperit, sinó que som en açò tan materialistes com diu vosté perquè el que volem és que, efectivament, eixe esperit se transforme en fons que arriben als nostres llauradors i als nostres ramaders, al sector agrari en general.
I, per això, s'ha treballat de valent perquè eixos criteris estigueren presents en els reglaments.

I, per això, jo li pregunte: quan vosté diu que els fons vagen destinats als professionals de l'agricultura, a aquelles persones que la seua activitat principal siga l'agrària, ¿és eixa o vosté vol mantindre que cobren els cent euros o els tres-cents euros?
Perquè, clar, no me diga vosté que aquell que rep sols els cent euros té com a activitat principal, i els únics ingressos, l'activitat agrària.

Per tant, han de ser ahí més seriosos i més rigorosos i mantindre eixe equilibri entre que, efectivament, l'activitat principal siga l'agrària, o una activitat important siga l'agrària, no la principal, sinó una activitat important siga l'agrària i d'ahí la definició de llaurador actiu que sí replega eixe concepte i per això eixe criteri beneficia clarament, eixe criteri perjudica altre tipus d'agricultures i beneficia clarament la nostra agricultura, la definició de llaurador actiu, perquè permet que molts productors nostres, tant de l'agricultura com de la ramaderia, que no tenen en eixa l'única activitat, puguen percebre fons.

I, després, anem al criteri dels cent i dels tres-cents.
Efectivament, d'entre les comunitats autònomes que més llauradors deixen fora d'eixa franja és la nostra, precisament per eixa característica, que queda compensada en això de «llaurador actiu», que vosté no n'està d'acord i que a mi m'estranya, tenint este concepte.
I queda compensada ahí.

Però, a més, n'hi han instruments per a superar-ho: l'instrument de l'associació que va a permetre que se capten els fons de forma col·lectiva, i el període de temps suficient perquè se puga produir eixa associació.

Per tant, definició de llaurador actiu, que està plenament adaptada a la nostra característica -i a què jo crec que vosté en esperit vol dir, però, després, això de materialitzar ja no li ix, no per una qüestió d'euros, sinó pel concepte, no li ix-, i que representa no sols el que mosatros creguem, sinó que el que s'ha pactat en el sector.
Eixa definició i eixe criteri que apareix en els reglaments és criteri del sector agrari valencià.
I voler explicar-ho d'una altra manera, vol dir que vosté no s'ha assegut amb els agricultors valencians, perquè és exactament eixe.

Per tant, jo reitere el nostre rebuig a esta PNL que, com molt bé vosté diu, ve d'una moció subsegüent.
I no tinc molt més temps, però tornaria a explicar el tema dels jóvens llauradors, que jo crec que ahí tenen un problema de llegir el reglament i traduir eixe reglament a la realitat, que ací se traduïx en una garantia per a la incorporació de jóvens.

Moltes gràcies.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias, señora Hernández.

Señorías, una vez acabado el debate de este punto, vamos a pasar a la votación.
¿Votos a favor de este punto?
7.
¿Votos en contra?
8.
Por lo tanto, queda desestimada esta proposición no de ley.

Proposició no de llei sobre les tarifes elèctriques per al regadiu, presentada pel Grup Parlamentari Popular (RE número 91.
920, BOC número 268)

El senyor vicepresident:

Vamos a pasar al punto número 4, que es: toma en consideración de la Proposición no de ley sobre las tarifas eléctricas para el regadío, presentada por el Grupo Parlamentario Popular.

Para su defensa, tiene la palabra el señor Ballester.

Hay una enmienda presentada a este punto, por el señor Ballester, que se recoge en la mesa, pero que usted ahora la explicará también en su intervención, seguramente, para que la conozcan, aunque la tienen todos los grupos en su poder.

El senyor Ballester Costa:

Muy bien.
Muchas gracias, señor presidente.

Este punto es un punto en el cual yo creo que la mayoría de grupos políticos de la cámara vamos a estar totalmente de acuerdo.
Bueno, porque es una reivindicación de los regantes valencianos.
Y creo que, una vez más, el tiempo, el gobierno, nos ha echado un poco por delante a esa primera solicitud que hubo en su día, por parte del Partido Socialista y de Izquierda Unida, en la enmienda del mes de abril del año pasado, aproximadamente.
Y creo que el gobierno, con la sensibilidad que está demostrando en este aspecto, ha conseguido poner, digamos, por delante una situación que mejora bastante la situación de esos regantes.

Con lo cual, la enmienda que se reenmienda, después de haber hablado con parte de los grupos políticos de esto, quedaría conformada con un punto que sería el que se modificaría, que sería:

«Las Cortes manifiestan su satisfacción -el primer punto de la exposición de resolución de motivos- por la decisión del Gobierno de España de establecer beneficios fiscales para compensar el incremento de costes que ha supuesto para la agricultura de regadío el aumento de las tarifas eléctricas de los últimos años.
»

Ese aumento, que podríamos estar hablando casi del 500% en lo referente hasta cuando desaparecieron los famosos: punta, valle y llano, aquella famosa reestructuración que en su día hizo el gobierno del señor Zapatero, se ve hoy, con unas medidas fiscales ya aprobadas por el gobierno de la nación y que queremos incorporar a ese nuevo punto de la enmienda, que sería la inserción, en concreto, del 85% de la base imponible en el impuesto especial de la electricidad y la reducción permanente de los módulos del IRPF aplicables a los regantes que tributan en el régimen de estimación objetiva singular, junto con los otros, el punto 2, el punto 3 y los puntos 4 y 5, que creo que recogen el espíritu de lo que, la verdad, hasta el momento, se ha podido ver en esta cámara por parte de los diferentes grupos políticos.

Con lo cual, señor presidente, yo acorto mi exposición para dejar escuchar el criterio de los otros grupos políticos.
Con lo cual, quedo a su disposición.

Gracias.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias a usted, señor Ballester.

Entonces, tiene la palabra… ¿Solicita la palabra algún grupo?
¿Sí?
Pues, entonces, por parte de Izquierda Unida, tiene la palabra el señor Tormo.

El senyor Tormo Ruiz:

Bé.
Entenem que els agricultors i els ramaders no són els únics en patir l'abús de les companyies elèctriques, però entenem que són una base productiva estratègica molt fragilitzada i no poden seguir suportant les pujades de tarifes elèctriques.
I, per tant, cal un recolzament de les administracions que reconega les particularitats del sector agrari i aconseguir que les tarifes s'adapten al consum real i a la potència real utilitzada.
Perquè entenem que és injust que paguen durant tot l'any per una potència que necessita contractar per a regar, però que és molt irregular en l'ús, perquè no s'usa la mateixa electricitat quan plou o és temporada hivernal que en temporada estiuenca.

Davant de tot açò, els moviments són moviments menuts, al nostre entendre, que no entren en el fons d'afectar els interessos d'aquells que estan provocant aquestes pujades elèctriques.
No afecten els interessos de l'oligopoli elèctric en res que realment siga substancial i significatiu per a l'estalvi dels productors, com, per exemple, un IVA reduït per al reg que baixara del 21% al 8%, en atenció al seu caràcter estratègic -tal vegada siga perquè podia ser un precedent per a altre sector com el de la cultura.

Entenem que vostés fan uns detalls.
Benvinguts siguen els detalls perquè, òbviament, en la situació dels nostres ramaders i els nostres agricultors, cal que se'ls pegue una espenta d'ajuda, però obliden el principal.
El principal és que les tarifes especials per al reg és un dels motius que caldria entrar a modificar; la facturació per l'energia realment consumida, i no per la contractada; i un IVA reduït.

El Partit Popular ens parla de satisfacció a estes altures.
I, realment, a estes altures, el camp valencià ha estat realment abandonat.

Se permeten criticar al gobierno Zapatero per suprimir la tarifa especial.
El nostre grup també ho va fer; però entenem que vostés no tenen eixa legitimitat moral, perquè vostés sí que estan en l'opció de poder derogar aquesta tarifa especial i el nostre grup no.

Aleshores, n'hi han unes mesures que nosaltres entenem que són les que anirien al fons de la qüestió i se resumirien en estes: en una tarifa especial per al reg, la facturació per l'energia realment consumida i un IVA reduït.

Moltes gràcies.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias a usted, señor Tormo.

Para fijar posición, tiene la palabra el señor Pañella.

El senyor Pañella Alcàcer:

Per part de Compromís, el primer que hem de dir que rebem positivament les modificacions que s'han realitzat, lògicament, perquè són descomptes reals que van a tindre els agricultors.

Ho considerem insuficient.
Ho considerem insuficient, sobretot, però no és que ho considerem insuficient perquè se puga descomptar més.
Ho considerem insuficient perquè, a més, no coincidixen amb les reivindicacions que té el sector agrari, sobretot les societats de regants.
El que mos demanen, efectivament, són altres coses.

Està bé els descomptes, però el que mos demanen és: primera, que les tarifes s'adapten al consum, vull dir, que se pague pel consum real, primera qüestió -ahí no tenim absolutament res-; que se previnga, també, davant la possibilitat de noves pujades, perquè, clar, estem ara.
.
.
, i estan prevenint-se ja altres pujades, precisament, per conseqüència del sistema que se té de valoració i creació de les tarifes elèctriques.

Tenim en compte que el que mos estan dient els regants és que han fet una gran inversió en infraestructura.
Eixa inversió ha anat destinada a modernitzar els regs, per tant, a disminuir el consum d'aigua; però, lògicament, això comporta, pel sistema de pressió, dels circuits tancats a pressió, porta una major despesa en l'energia.

Lògicament, això, la proposta que se fa des del sector va més encaminada a un doble contracte, que per una part tinga un contracte per al que és la necessitat elèctrica, diguem, de manteniment, que eixa sí que seria constant durant tot l'any, però un segon contracte temporal, en el qual se puga modificar la potència també i que s'adapte a què és la modificació de la potència, com deia, en hores punta o en hores pla.
Això és el que se demana des del sector, a més d'un IVA reduït, que citen específicament, seguint el model italià.
Això és el que se demana.

Per tant, totes les propostes que s'han presentat ara no van en esta línia.
I, a més, falta incorporar no només.
.
.
Està molt bé, està molt bé la proposta pel que fa als motors de reg.
Però el sector agrari té estacionalitat en moltes altres infraestructures que no són els motors de regs.
I em referisc, per exemple, doncs, a cooperatives tarongeres que funcionen durant una època de l'any i no funcionen en altra època, que això n'hi ha moltes.
I, per tant, caldrà també tindre en compte que tenen la mateixa influència, precisament, el tipus de contracte elèctric, de subministrament elèctric, té la mateixa influència que té en una cooperativa que funcione en un moment determinat de l'any que en els pous de reg, les societats de reg que necessiten una major potència en una època de l'any, com és l'estiu, que no en tota la resta, perquè estan multiplicant molt més la seua activitat.

Dins d'això, considerem insuficients.
No anem a votar en contra, he dit que també considere positiu i, per tant, ens abstindrem.
I ens abstindrem també en una línia que ens aclarisquen també més, perquè això ja no sabem com acabarà perquè això és un anunci, un anunci que no està realitzat -almenys, jo no tinc coneixement que això siga en este moment, estiga regulat- i un anunci que entropessa directament amb les paraules del ministre Soria que se nega rotundament que hi haja diferències tarifàries específiques per a l'agricultura.
Potser que açò siga la forma de salvar-lo perquè no és una diferència tarifària, sinó són -diguem- millores que se tindran a canvi.
Però bé, nosaltres de dir, eixes dos excepcions: primera, aclarim exactament què és, quines disposicions van a eixir que no coneixem.
Això és una declaració la qual valorem positivament, però que no està en la línia del que se demane pel mateix sector.
Per tant, dins d'eixa situació ens abstindrem, i dic, valorant positivament la proposta que se fa, i ens abstindrem a l'espera de: primera, que això siga una realitat i, segona, que se puga tirar endavant el que són les propostes concretes que des del mateix sector s'estan demanant.

Gràcies.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias, señor Pañella.

Por el Grupo Socialista, para fijar posición, la señora Crespo tiene la palabra.

La senyora Crespo Domínguez:

Gràcies, senyor president.

Senyories, senyor Ballester, el Grup Socialista valora positivament el canvi de les propostes de resolució.
Perquè les que n'hi havien era una esmena que vostés feren a una PNL del Grup Socialista sobre reclamar al govern de l'estat l'abaratiment de la tarifa elèctrica per al regadiu, que vaig defensar en abril passat.
Però, mire, he de mostrar tristor perquè en l'exposició de motius vostés encara estan en l'any 2008.
Aleshores, jo crec que ha plogut molt des de llavors.
Sis anys i no han fet res.
Sis anys i vosté hui no diu això del tarifazo elèctric del senyor Rajoy.
Eixa és la mesura que varen prendre.

Però, malgrat eixa demagògia en l'exposició de la PNL que presenten, anem a donar suport a les seues propostes, perquè crec que honestament seria bo arribar a un acord per aportar solucions als regants valencians.

Miren, senyors del PP, ja que vostés parlen del passat, doncs jo també vaig a fer algun que altre recordatori.

Vostés, senyors del PP, foren molt bel·ligerants quan governava el senyor ZP amb este tema de les tarifes elèctriques per al regadiu.
Van prometre en el seu moment la seua reposició quan arribaren al govern, i res.
Tres anys després, al contrari, totes les decisions en esta matèria han suposat els majors increments de preus de l'energia, decisions les seues que no garantixen un marc estable per al regadiu espanyol i tampoc per al valencià.
Perquè clar -ho torne a dir- l'autor del tarifazo elèctric és el senyor Rajoy.

En els dos últims anys, per exemple, els regants han experimentat encariments de tarifa del 40%.
Dit açò, la veritat és que les rebaixes elèctriques anunciades pel govern ara, que mos ha promés la senyora Tejerina, malgrat que no siguen més que una tireta per a tapar la greu ferida que té el regadiu valencià, benvingudes siguen.
Insuficients, per descomptat, l'exempció del 85% de la base imposable de l'impost d'electricitat, que significa passar del 5,11 actual al 0,766%, és a dir, una rebaixa del 4,34% que, si li aplicàrem un IVA reduït, com venim demanant des del Grup Socialista, perquè ara és el 21%, enfront del 8% que hi havia, contribuiria a alleujar un poc més els problemes del sector.

Miren, és incomprensible que el sector del reg, que té un consum molt estacional, haja de pagar tot l'any, per potència teòrica contractada, i no per potència real registrada en comptador.
Així que l'impacte en una explotació mitjana ronda ara en estos moments els 650 euros en concepte de despesa per reg, un poquet menys que el que venien pagant, però continua sent insuficient i molt car.

Per tant, desitgem que la promesa del govern als agricultors de buscar una fórmula que puga pal·liar l'efecte de la nova tarifa elèctrica sobre el regadiu no siga paper mullat i veja la llum molt prompte.
Perquè, com han dit els meus antecessors, en estos moments és una decisió que no està plasmada en cap document oficial, sinó més bé una promesa.
Perquè la veritat és que jo crec que açò, si fóra una realitat ja hui en dia, doncs seria un respir per als regants.

En eixa línia nosaltres pensem que seria bo que hui per consens aprovàrem esta proposició no de llei, que pot ser un primer pas perquè el sector del regadiu obtinga eixos beneficis que uns o altres en el període de temps els han llevat, però que la veritat nosaltres en estos moments eixa discriminació que patix el regadiu creguem que s'ha d'agilitzar i la senyora ministra ha de fer realitat el més aviat les seues promeses, com és eixe anunci d'una rebaixa del 85% en l'impost de l'electricitat en els consums per al que és el reg agrícola.

I en estos moments anem a ser flexibles, anem a creure en eixa promesa, i pensem que este primer pas pot portar millores per al sector.
Per això, anem a votar favorablement la seua PNL.

Res més i moltes gràcies.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias a usted, señora Crespo.

Señor Ballester.

El senyor Ballester Costa:

Un minuto para agradecer, señor presidente, a los dos partidos políticos, en concreto al Partido Socialista y al Partido de Compromís la abstención del uno y el apoyo de la enmienda.
Yo aún pienso que el señor de Izquierda Unida debería valorar, por aquello de que agua del cielo no quita riego.
Es una cosa que debe usted aprender, porque cuando hablaba de que los precios dependían de si llovía o no llovía, pues mire usted, los agricultores valencianos, esos que ustedes dicen que están abandonados, saben perfectamente en cada momento cuándo toca y se debe regar.

Y gracias a dios, no será tanto el abandono cuando el sector es puntero dentro de la economía valenciana y supone una parte muy importante de lo que es el producto interior bruto de esta comunidad, junto con el sector del turismo.
Pero bueno, podría extenderme en muchas cosas.
Bien es verdad que lo que no va en lágrimas va en suspiros.
Si todo el mundo aspirase en un momento determinado a que le redujeran el IVA en su sector, al final no sé si el IVA existiría, o pediríamos todos que nos lo quitaran a todos.

Yo entiendo que cualquier reivindicación que se haga para el campo, para los agricultores y para los regantes valencianos, ha de ser apoyado por estas Cortes de esta cámara con la mayoría de votos posibles.
Con lo cual, señor presidente, señores compañeros de esta comisión, yo me congratulo de que se tenga sensibilidad, respeto hacia, desde aquí, desde las Cortes, hacia los agricultores.
Y creo que deberíamos de intentar desde estas Cortes el que los acuerdos fueran cada vez más amplios, más extensos y más densos.
Que vuelvo a insistir, creo que el gobierno del señor Rajoy, con su medida, con esos dos acuerdos principalmente, la rebaja del 85% en la base imponible del impuesto especial de esto, y del tratamiento en la reducción permanente en los módulos del IRPF de la estimación objetiva para los agricultores, se nos va a beneficiar a muchos.

Y solamente una nota más: la electricidad es la misma para todo el mundo, pero no se recibe en todos los sitios igual.
Lo decía por lo de las cooperativas, que me acabo de acordar, que ha mencionado el señor Pañella.
Hay trifásica, hay normal, hay etcétera, etcétera.

Yo le digo de verdad que es el coste más importante que ahora mismo tenemos en el sector agroalimentario con mucho.
Pero hay un coste importantísimo que me gustaría que se tuviera también la misma sensibilidad, que no es otro que el del agua, señor Pañella.
Con lo cual espero -como he dicho- el querer de estas Cortes, de aquí hacia afuera, esto sea un punto de arranque en el cual nuestros agricultores se identifiquen cada vez más y estén más satisfechos del acuerdo de que la mayoría de los partidos políticos que estamos aquí representados podamos tomar acuerdos que a ellos les benefician.

Muchas gracias.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias a usted, señor Ballester.

Por lo tanto, señorías, vamos a pasar a la votación de este punto.
¿Votos a favor?
12.
¿Votos en contra?
¿Abstenciones?
2.
Por lo tanto, queda aprobada esta proposición no de ley.

Señorías, al punto número cinco se ha presentado un escrito por parte del grupo proponente que solicitaba su retiro.
Por lo tanto, el punto número cinco queda retirado.

Proposició no de llei sobre la discriminació patida per la Comunitat Valenciana en l'assignació de recursos per a desenvolupament rural per al període 2014-2020, presentada pel Grup Parlamentari Socialista (RE número 92.
456, BOC número 268)

El senyor vicepresident:

Pasamos ahora al punto número 6s, que es la toma en consideración de la Proposición no de ley sobre la discriminación padecida por la Comunitat Valenciana en asignación de recursos para desarrollo rural para el período 2014-2020, presentada por el Grupo Parlamentario Socialista.

Por lo tanto, señora Crespo, tiene usted la palabra.

La senyora Crespo Domínguez:

Gràcies, senyor president.

Senyories, bon dia de nou.

Comence la defensa d'una PNL que pretén recuperar recursos de la PAC que en estos moments no tenen milió i mig de ciutadans del món rural.
Estic parlant del PDR 2014-2020, estic parlant d'ajudes cofinançades per la Unió Europea, pel ministeri i per la conselleria d'agricultura, pesca, alimentació i aigua.
Estic parlant de fons Feader, fons europeu de desenvolupament rural fonamentalment per elevar el nivell de vida de la població rural valenciana.
Però també fons per a reforçar eixe paper imprescindible de l'agricultor en la gestió sostenible del territori.

Estic parlant del segon pilar de la PAC, on el senyor Ciscar ens anuncià 514 milions d'euros.
Després vingué el senyor Fabra al debat de la comunitat i sols quedaven 450 milions d'euros.
S'han perdut 64 milions de juny a setembre, senyories, perquè en estes Corts ningú ens dóna explicacions.

Però, senyories, jo tampoc vull pensar malament, i tal vegada, com el senyor Ciscar no porta l'agricultura en el cor, volia dir que eixos 64 milions són fons per al fons social europeu que per descomptat també té a veure amb el desenvolupament rural, d'aquella manera.
Però, si és així, des del Grup Socialista sempre que ens gestionen correctament, no anem a posar cap inconvenient.
Això sí, si les coses s'explicaren en temps i forma, evitaríem més d'un malentés.

Senyories, dit açò, crec que no podem estar contents els valencians amb les aportacions que tenim al PDR 2014-2020, sobretot amb l'aportació que fa el ministeri de 54 milions d'euros amb la promesa de millorar-la quan les coses vagen a millor, perquè no és creïble.
Primer, perquè qui va fer la promesa ja no està en el ministeri.
I després, perquè després del primer dia que el senyor Arias Cañete va arribar al Magrama, ha estat treballant per a carregar-se la llei del 2007 del govern socialista, llei de desenvolupament rural sostenible, no finançant-la correctament.

Senyories, a final del 2013 s'arribà a un acord al si de la Unió Europea per tal d'escometre la reforma actual de la política agrària comú, PAC, i establir les bases que van a regir-la en el període 2014-2020.
Com a resultat d'este acord, es va establir la fitxa econòmica, és a dir, el pressupost que anava a destinar-se des de la Unió Europea per a la PAC, i hi ha 8.
053 milions d'euros per al desenvolupament rural.
És un 26% més respecte al període anterior, cosa de la qual podríem estar contents, i ho estem.
Però, quan mirem el repartiment per comunitats, ahí la cosa canvia.

Senyories, a la nostra comunitat, l'aportació que fa Europa en fons Feader serà de 204 milions d'euros.
D'entrada, la Comunitat Valenciana perd un 2,5%, i no podem acceptar-ho, donada la situació del món rural.
Però no podem acceptar-ho, perquè si mirem el repartiment de fons Feader que s'ha fet, altres comunitats amb superfície més reduïda, com puga ser Múrcia, reben més diners.
Per exemple, 70 milions d'euros.
Dit d'altra manera, perden menys finançament.
Podem dir clarament que la nostra comunitat ha estat discriminada.
Podem dir clarament que el senyor ministre no va a ser capaç que arriben a la Comunitat Valenciana com a mínim els mateixos diners que tenia el món rural per al desenvolupament rural.

Senyories, negociacions nefastes que ha fet que el nostre milió i mig de ciutadans que viuen en el món rural hagen d'afrontar una davallada d'un 2,5% dels fons Feader.
Però, el relat no acaba ahí.
Un altre disgust ha estat quan en la conferència sectorial d'agricultura i desenvolupament rural, celebrada el 21 de gener passat, l'administració general de l'estat, és a dir, el senyor Rajoy, el senyor Arias Cañete i el senyor Montoro anunciaren que la despesa nacional que corresponga a cada programa de desenvolupament rural del PDR 2014-2020 anava a ser de tan sols el 30% per a cada comunitat autònoma, enfront del 50% que venien rebent del govern socialista anterior.

Senyories, la veritat és que és per a plorar.
L'estat espanyol, el ministeri, tan sols destinarà 54 milions d'euros al PDR 2014-2020, mostra més que evident que per als governs del Partit Popular el desenvolupament rural els importa ben poc.
La lectura que hem de fer és que amb eixe cofinançament el ministeri impossibilita una òptima execució del PDR 2014-2020, i que va a privar la bona gent del món rural en la nostra comunitat de l'únic suport que li quedava procedent de Brussel·les, perquè este està desmantellant una darrere de l'altra totes les polítiques de suport al camp que s'havien consolidat poc a poc en els anteriors governs socialistes.

Senyories, en el conjunt de l'estat espanyol, 2.
000 milions d'euros menys per al desenvolupament rural, per al cofinançament de programes de desenvolupament rural de les comunitats autònomes.

Això, senyories, ens passa als valencians, al món rural valencià, quan en estos moments estem experimentant una disminució gradual del pes de la renda per capita que ens situa per davall del 90% de la mitjana europea des de l'any 2010.

Ho dic per a veure si el Consell reacciona i demana al Govern d'Espanya que aporte més diners o, com a mínim, els mateixos que n'hi havia en l'anterior PDR 2007-2013, és a dir, 210 milions d'euros enfront dels 54 milions euros que es pretén ara cofinançar des del Magrama.

No callem, no callen, senyors del Partit Popular, crec que tampoc estaran contents amb eixa davallada en allò que és l'aportació cofinançada del ministeri, doncs digue-m'ho tots junts en veu alta perquè qui parla clar tothom l'entén, i en estos moments toca reclamar alt i clar que s'incrementen les assignacions cofinançades per part del ministeri al PDR 2014-2020 de la Comunitat Valenciana.

Seria molt decepcionant per al món rural que vostés hui no votaren esta proposta de resolució que es limita a demanar, ni més ni menys, el que n'hi havia en el PDR 2007-2013, mostrant des d'esta cambra la nostra disconformitat a una decisió equivocada del ministre Montoro que discrimina la nostra comunitat.

Perquè, senyories, ací estem en representació del poble valencià, tot inclòs el món rural, i en esta comissió estem per a defensar específicament al sector primari valencià i no permetre mai que se'l relegue a segona divisió com fa esta decisió del ministre que ens priva d'uns recursos molt necessaris per al bon funcionament de programes articulats i dedicats al món rural.

Senyories, vostés se n'adonen del que significa menys cofinançament per part del ministeri?
Doncs que La Generalitat ha d'assumir el compromís d'aportar als mateixos pressupostos més part cofinançada si no volen perdre fons Feader per al PDR 2014-2020.
¡Clar!
, ho veig complicat, per no dir pràcticament impossible, donades les dificultats financeres per les que travessa La Generalitat; l'altre dia, sense anar més lluny, haguérem d'aprovar un nou fons de liquidació en estes Cortes, així que els 192 milions d'euros que li tocaria posar al Consell igual es convertixen en paper mullat.

De moment, tampoc vullc ser pessimista ja que tant el senyor conseller com el senyor president Fabra, de La Generalitat, han repetit per activa i per passiva que eixe compromís d'aportar els 192 milions d'euros a raó d'uns 40 per any anava a complir-se.
Prompte ho veurem ja que, en breu, arriba el pressupost del 2015 a estes Corts i serà la prova que tant el conseller com el president no estaven enganyant, no estaven mentit al món rural que no es mereix ser estafat per les possibles fanfarronades d'un conseller i d'un president de La Generalitat.

Si no fóra així, senyories, aleshores, podem estar davant de la major tragèdia que assolaria el món rural perquè no sols seria un varapalo per a milió i mig de ciutadans que perdrien diners que ens regala la Unió Europea, en concret 204 milions d'euros, estaríem parlant de no poder utilitzar pressupost comunitari per a afrontar inversions i despeses molt necessàries en el món rural on sempre van de la mà l'activitat econòmica i la fixació de població per poder mantindre viu el territori.

En eixe sentit, demanem des del Grup Socialista que no es retalle el pressupost de la Unió Europea, que no es retalle el pressupost del ministeri i que La Generalitat complisca amb el compromís que té d'aportar la part no cofinançada pel ministeri perquè no es perga ni un sol euro.

El PDR 2014-2020 ha de ser una eina per a millorar i catalitzar inversions orientades a mantindre i programar en el temps eixe milió i mig de ciutadans que viuen, treballen i cohesionen un territori que ens genera activitat econòmica però que, també, ha de desenvolupar benestar com una escola, un centre de salut, transport públic i serveis bàsics dels quals ha de poder disposar tots eixos ciutadans.

Si volem un món rural amb un creixement intel·ligent, sostenible i integrador, i això, senyories, hem de demanar que, com a mínim, es mantinguen els mateixos diners per al PDR 2014-2020.

Res més i moltes gràcies.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias a usted, señora Crespo.

Para fijar posición, por parte del Grupo de Izquierda Unida tiene la palabra el señor Tormo.

El senyor Tormo Ruiz:

Moltes gràcies.

Anem a recolzar esta proposició no de llei, i entenem que estem davant d'una situació de discriminació del camp valencià per la manca d'autoritat del govern valencià, del Consell.

Si és cert, per un costat, que hi han havut retallades en el Pla d'estabilitat financera dels fons Feaga i Feader, doncs és cert també que ni la política impulsada pel senyor Cañete ni la mollor del Consell valencià ens ha beneficiat, tot el contrari; estem a la cua, junt a Múrcia, en la rebuda d'ajudes per al món rural.

El finançament estatal per al País Valencià de programes de desenvolupament rural ha sigut inferior al 30%, de 204 milions de la PAC, per exemple, en realitat n'hi ha un dèficit de finançament de l'estat, un finançament que en este cas per al món rural correspondria a una tripartida, la Unió Europea, l'estat i les comunitats autònomes, i resulta que quan menys aporta l'estat més hauria d'aportar la Generalitat valenciana.

En eixe eix de programes, competitivitat, medi ambient, qualitat de vida rural i Leader o desenvolupament local varia molt poc.
Tenim que el finançament estatal és del 30% i el de la Unió Europea del 55% i, per tant, a la comunitat autònoma li correspondria finançar programes Feader amb un 15 o 20%.

Ací trobem que tenim un pressupost de la PAC molt retallat del qual el govern s'infrafinança en relació a altres comunitats autònomes i, a més, amb menys tant per cent cofinançat i que, en canvi, damunt, ens costarà el mateix o més a la Generalitat valenciana que a altres comunitats autònomes, malgrat que s'ha repartit menys diners per als nostres pobles rurals.

Si hem de deixar de percebre uns 30 milions de la Unió Europea per no justificar i pagar a temps el rebut, eixos diners sembla ser que -com va dir el senyor Fabra- seria el Consell qui ho pagara però ¿d'on eixiran eixos diners?
, ¿de què altres programes de la Generalitat valenciana va eixa complementació?
És que ahí ja n'hi ha una primera errada del Consell, un negligència perquè la conselleria hauria d'haver presentat abans de l'estiu les propostes de programa de desenvolupament rural i haver-les presentat quantificades, i caldrà vore quins són els diners i, sobretot, el compliment del que es pose en els pressupostos perquè també estem habituats que els papers són molt sofrits i, després, el que se posa com a pressupostat no es materialitza.

També n'hi ha una altra omissió del deure de la Unió Europea que és la zonificació de la regionalització en unitats territorials de certa uniformitat al País Valencià, que ens tocarien unes 40, i el problema és que no està eixa regionalització, zonificació de la nova PAC.

Però no podem estar aturats i n'hi hauria d'haver un programa ja realitzat des del Consell en vistes a sis anys per a dotar els nostres pobles interiors de mitjans suficients d'educació, sanitat, ajudes assistencials, etcètera, que els equiparara a les poblacions costaneres.

Per tant, reitere el nostre recolzament a la PNL presentada pel Grup Socialista.

Gràcies.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias, señor Tormo.

Para fijar posición, por parte del Grupo Parlamentario Compromís tiene la palabra el señor Pañella.

El senyor Pañella Alcàcer:

Gràcies, president.

El Grup Compromís votarà favorablement també a la proposta i ho farà, lògicament, pel contingut que té i perquè fa uns mesos, exactament el 29 d'abril ja vam defendre una proposició no de llei similar a la que està ara, encara que els termes de la proposta de resolució no eren els mateixos però en el mateix sentit.

En aquell moment ja explicàrem que els programes de desenvolupament rural estaven tenint una menysvaloració per al que li correspondria al País Valencià.
Com s'ha explicat, els programes de desenvolupament rural tenen una aportació dels fons Feader, tenen una altra aportació del ministeri i tenen una aportació de la conselleria.
En el que és l'aportació del fons Feader, per a tot l'estat tenim una quantitat que supera els 8.
000 milions d'euros que estan venint ací, i per ahí, al País Valencià li correspondran al voltant de 200, és l'assignació que té d'estos fons Feader.

Per tant, estem parlant que té un 2,5% del que es repartirà a tot l'estat, ja en aquell moment recordàvem que la nostra població és, aproximadament, estem sempre en el 10% de l'estat i que la nostra agricultura no representa menys que eixe 10% del producte interior brut agrícola de l'estat sinó molt més.
Almenys, nosaltres exigíem en aquell moment que les aportacions en la distribució del ministeri dels fons Feader per als programes de desenvolupament rural foren proporcionals a eixe 10% de població, la qual cosa ens portaria a uns 800 milions, sé que això no serà així però també és veritat que esta imatge, almenys, aclarix el mal tractament econòmic que es fa del País Valencià, no només des d'Europa sinó, sobretot, també, des del mateix govern de l'estat.
Aleshores, són 200, el 2,5% els fons que vindran del Feader.

Per altra part, el ministeri de l'anterior període posava la quantitat de 210 milions, que esta vegada es reduïxen a 54 milions, aleshores de la reducció estem parlant de 160 milions per sota dels que aporta el ministeri precisament per a estos programes de desenvolupament rural, i la conselleria, aleshores, no ho sabem perquè això ho vorem en els propers pressupostos però per a complir i equilibrar simplement amb el que teníem, ¿eh?
, hauria de posar més del doble del que havia posat fins ara per a equilibrar aquestos pressupostos.
No sé si estarem en condicions de doblar l'aportació de la conselleria als PDR per a poder, simplement, quedar exactament igual com estàvem en l'anterior període.
Vista l'evolució dels pressupostos de la conselleria d'agricultura hem de dir que no tenim la més mínima confiança que això es puga produir.

Per tant, davant d'esta situació, hem de ser, per una part, molt crítics en els tres nivells de repartiment que tenim, bé, en els dos, la conselleria ho serà en tot cas quan faja el pressupost que en este moment no el coneixem, ¿eh?
, però en el nivell de ministeri de la distribució dels fons propis i de la distribució dels fons europeus hem de ser enormement crítics perquè no ens arriba ni molt menys la part que ens correspondria als agricultors valencians.

I per tant -com he dit al principi-, donarem el nostre recolzament molt a consciència a esta proposició no de llei.

Moltes gràcies.

El senyor vicepresident:

Moltes gràcies, senyor Pañella.

Para fijar posición por parte del Grupo Popular la señora Hernández tiene la palabra.

La senyora Hernández Miñana:

Moltes gràcies, president.

Senyories, estem enfront d'una proposició no de llei que va ser ja tractada en uns termes absolutament iguals, idèntics, inclús en les resolucions a l'abril d'este mateix any.

Per tant, nosaltres hem de manifestar ací que punt per punt subscrivim tot el que en eixe debat ja es va dir, debat que va dur el senyor Ballester, i jo tots els seus arguments del mes d'abril a este moment els mantinc completament però, a més, és un tema que també s'ha tractat en una interpel·lació recent, en el ple de la setmana passada i en una moció subsegüent.

Per tant, reitere per cortesia parlamentària el nostre argumentari de forma molt resumida.

A tots estos -diríem- plantejaments reiterats dels Grup Socialista dir que la Comunitat Valenciana en este repartiment de desenrotllament rural de la PAC de 2014 a 2020 ha rebut un 26% més de fons que inicialment en el que correspon a esta assignació va rebre del govern socialista, que la discriminació que se va patir en aquell moment enfront de determinades comunitats autònomes va ser dramàtica, va ser impressionant, va ser humiliant i que va suposar per a mosatros una disminució del 64%, i que, efectivament -com ací s'ha posat de manifestat-, els fons estatals per al desenrotllament rural han disminuït i, en eixa mateixa proporció o d'eixa mateixa manera, han disminuït els corresponents a la Comunitat Valenciana, perquè el que ha havut ha segut un repartiment segons els seus criteris i s'han establit de forma lineal per a tots.
Per tant, mosatros el que venim sofrint en este moment és la debacle que patírem en l'anterior assignació de la PAC.

Que açò no vol dir que estigam contents ni satisfets, i d'ahí, el compromís del govern de La Generalitat, del Consell, per a seguir lluitant perquè.
.
.
, i reclamar fons amb major quantia en estos anys d'aplicació de la PAC.

I el compromís, com ací ja vostés han arreplegat, perquè va ser molt ferm per part del president de fer este esforç pressupostari, que ha interpretat molt bé la senyora Crespo quan parlava que eixos 64 milions, que no li quadraven dels 514, venien d'eixos fons i que, efectivament, eixe compromís existix per a mantindre eixos 514.

I sols apuntar un tema diferent, perquè la senyora Crespo ha fet menció a la llei de 2007 de desenvolupament rural, de desenrotllament rural, llei que va ser, diríem, el pilar més.
.
.
, sí, ha fet referència diguent que l'actual administració estava desmantellant-la o estava tal.
I jo sols he de dir que quina sort, que per descomptat jo compartisc absolutament això, perquè ha segut eixa llei la que més mal li ha fet al desenrotllament rural de la nostra comunitat.

Moltes gràcies.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias, señora Hernández.

Para réplica, la señora Crespo tiene la palabra.

La senyora Crespo Domínguez:

Gràcies, senyor president.

Agrair tant al grup d'Esquerra Unida, com Compromís el suport a les propostes que jo hui porte ací.

I, senyories, ja ho vaig dir l'altre dia al senyor Ciscar i hui crec que ho he de repetir: decepció.
Decepció al veure que els senyors del Grup Popular no van a tindre intenció de votar el que jo demane en esta proposició no de llei.

I primera proposta, el que demane és denunciar la discriminació patida per la Comunitat Valenciana en l'assignació de recursos per al desenvolupament rural per al període 2014-2020.

I segona proposta, reclamar al govern del senyor Rajoy que aporte, com a mínim, el mateix cofinançament que aportà el govern interior.

Ara, i les xifres són eixes, 54 milions d'euros; abans, 210 milions d'euros.
Valoren vostés si això és menys o és menys.
Jo, si no m'he enganyat -menys o més- són 144 milions menys, una diferència notable.

Ara, el 30% de cofinançament; abans, el 50%, un 20% menys.
Això em fa dir que han segut negociacions nefastes, fetes pels responsables polítics de torn, que han obviat una cosa molt important per als valencians en estes negociacions, i jo no sé si vos ha passat, però vaig a repetir-ho.

En estos moments estem experimentant una disminució gradual del pes de la renda per capita que ens situa per davall del 90% de la mitjana europea des de 2010.
Les negociacions del PDR 2014-2020 són posteriors.
I nosaltres estem en eixa situació tan delicada.

Aleshores, el resultat jo crec que és que no es creuen eixa llei de desenvolupament rural sostenible.
Vosté ho acaba de dir: ¡quina sort!
, ¡quina sort!

Mire, jo crec que ha segut una llei molt positiva per a millorar el que és tot, tot, ¿eh?
, però tot: escoles, centres de salut, transport, benestar social de la gent que viu i treballa al món rural.

Aleshores, nosaltres.
.
.
, és una llei que, la veritat, volem que estiga ahí i que continue desenvolupant-se; no, com fa i ha fet el senyor ministre Arias Cañete, que s'ha dedicat a desmantellar-la un dia darrere d'un altre.

I prova del que estic diguent és que una de les coses que eixa llei demanava era que l'estat aportara un cofinançament important perquè les comunitats pogueren desenvolupar-la també.
I, en estos moments, un 30% enfront del 50% i 2.
000 milions d'euros menys tenim perquè les comunitats puguen fer eixe treball tan positiu que marcava la llei de desenvolupament rural sostenible del 2007 del govern socialista.

Res més i moltes gràcies.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias a usted, señora Crespo.

Para terminar el debate y para replicar tiene la señora Hernández la palabra.

La senyora Hernández Miñana:

Moltes gràcies, senyor president.

Efectivament, senyora Crespo, que n'hi hasca una disminució de fons amb caràcter general i que, després, eixa disminució se trasllade a les comunitats autònomes no mos pot deixar a ningú satisfet, ni per descomptat a mosatros.
D'ahí, el compromís d'este govern de seguir treballant perquè se puguen augmentar eixos fons en el que queda.
.
.
, o en l'aplicació real d'este període de PAC de 2014 a 2020.

No estem en absolut contents amb eixa disminució de fons, que no respon més que a altre motiu que una situació pressupostària verdaderament difícil i complicada.

Però jo li he de reiterar el que ja en altres ocasions hem parlat.
Període 2000-2006, la Comunitat Valenciana rep 450,6 milions d'euros i període 2007-2013 se disminuïxen en un 64% amb l'aplicació d'eixa llei que vosté diu que és tan positiva.
Jo crec que.
.
.
és positiva per a alguns, efectivament.
¿Per a qui és positiva eixa llei?
¿Per a Andalusia que va créixer un 18% més?
Mosatros perdíem 290 milions i ells ne guanyaven quasi 300.
¿Per a Extremadura que ne va guanyar un 12%?
Per descomptat, no per a mosatros.
Però reitere, no estic conforme, o no se sentim satisfets amb les disminucions, però fiquem les coses en el seu just terme.

I jo li dic.
.
.
, jo inclús comprendria, encara que és molt reiteratiu, aprovar una PNL d'estes, si vosté haguera segut igual de valenta i en el seu moment haguera demanat que per a evitar una discriminació del govern i per a una correcta aplicació d'eixa llei, mosatros en el període de distribució socialista haguérem tingut 400 milions d'euros.
Si això haguera segut aixina, igual ara mosatros podríem recolzar això.

Vostés, en aquell moment, pensaven que la llei, com continua diguent ara, era correctíssima i beneficiava a la Comunitat Valenciana, comprendrà que mosatros ara no podem combregar amb rodes de molí.

Moltes gràcies.

El senyor vicepresident:

Muchas gracias, señora Hernández.

Acabado el debate de este punto, vamos a pasar a la votación.
¿Votos a favor?
7.
¿Votos en contra?
8.
Por lo tanto, queda desestimada.

Señorías, en el punto número 7…, referente a este punto hay una solicitud por parte del grupo proponente para aplazamiento de este punto.

Por lo tanto, habiendo acabado todo lo que figuraba en la comisón de hoy, se levanta la sesión.

(S'alça la reunió a les 14 hores i 15 minuts)